SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0682/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1999)

Om: Toldkontingentet for tunfileter i 1999

Den 18. februar 1999 fremsatte Kommissionen et mundtligt forslag til toldkontingent for tunfileter for 1999 paa 2.500 tons til 6 %.

Forslaget byggede paa foelgende forhold:

a) Kommissionen havde foretaget en undersoegelse af udbuddet af tunfileter paa verdensmarkedet. Udbudssituationen var som foelger: GTP-lande: 30.000 tons, AVS-lande: 10.000 tons og EU-lande: 10.000 tons.

b) Foraedlingsindustrien i Faellesskabet havde behov for ca. 59.000 tons, hvilket gav et underskud paa 9.000 tons.

c) Kommissionen havde ladet sig paavirke af de argumenter, som blev fremsat af et italiensk firma, som haevdede, at det havde mistet konkurrenceevne og baade indenlandske og udenlandske markeder, hvilket truede beskaeftigelsen inden for den italienske konservesindustri.

Kommissionen paapegede, at den som foelge af, at udgifterne til arbejdskraft i forbindelse med produktion af tunfileter var betydeligt lavere i tredjelande end i EU, var noedt til at sikre den italienske konservesindustris konkurrenceevne og standse nedgangen i dens andel af markedet for daasetun.

Kommissionens holdning er uholdbar og uretfaerdig, da den er skadelig for det store flertal af Faellesskabets tunforaedlingsvirksomheder, navnlig i Spanien, Frankrig og Portugal og visse italienske virksomheder. Kommissionens forslag er helt klart uacceptabelt fra et hvilket som helst synspunkt.

Fiskeforaedlingsindustrien er en af grundpillerne i den faelles fiskeripolitik, idet den bidrager til forsyningen med levnedsmidler, som der er underskud paa i Faellesskabet, og som der er en stigende efterspoergsel efter, og har gode fremtidsudsigter med hensyn til forbrug og vaekst. Faellesskabet vil desuden vaere noedt til at udvikle en forsyningspolitik, som daekker foraedlingsindustriens reelle behov i EF, stoetter Faellesskabets fiskerflaade og sikrer adgang til de noedvendige raavarer paa de bedst mulige vilkaar for alle medlemsstater. Paa denne baggrund bedes Kommissionen begrunde, at den har fraveget faellesskabspraeferencen ved denne foranstaltning, som kun kommer en del af sektoren - ikke engang hele sektoren - i en enkelt medlemsstat til gode paa en maade, som helt klart er til skade for interesserne hos stoerstedelen af EF's tunforaedlingsindustri og derfor er i modstrid med solidaritetsprincippet, som boer danne grundlaget for Faellesskabets politikker.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(3. maj 1999)

Kommissionen er ikke bekendt med den af det aerede medlem naevnte undersoegelse. Da der findes divergerende talmaessige oplysninger, vil Kommissionen i aar goere status over forsyningen af tunfileter.

Kommissionen har ikke modtaget nogen anmodning fra et specifikt italiensk firma i denne sammenhaeng. Anmodningen om at aabne et autonomt toldkontingent for tunfileter er officielt indgivet af de italienske myndigheder.

AAbningen af autonome toldkontingenter forudsaetter under ingen omstaendigheder, at princippet om faellesskabspraeference fraviges. Disse toldkontingenter aabnes for en begraenset maengde og periode. Endvidere svarer det beskedne toldkontingent foreslaaet af Kommissionen til 5 % af importen og er underlagt en told paa 6 %, dvs. en af de hoejeste toldsatser, som Kommissionen har foreslaaet i sit samlede forslag til aabning af autonome toldkontingenter for visse fiskerivarer.

Kommissionen har i dette forslag taget hensyn til solidaritetsprincippet, som ligger bag Faellesskabets politikker. Kommissionen har dels konstateret, at den italienske konservesindustri indtager en ikke ubetydelig plads i Faellesskabets konservesindustri paa grund af omfanget af landets produktion og beskaeftigelse paa omraadet, dels at en del af denne industri lider under store konkurrencemaessige problemer.

Det er ikke Kommissionens opgave at vaelge mellem de forskellige industristrategier i medlemsstaterne. Hver faellesskabsoperatoer skal kunne faa forsyninger paa de bedst mulige vilkaar, idet der samtidig skal tages hensyn til situationen for Faellesskabets produktion.