SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0840/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(13. marts 2001)

Om: Værdipapirkomité og national lovgivning

Vil Kommissionen i forbindelse med de seneste forslag om en værdipapirkomité, fremsat af Lamfalussy-gruppens vismænd, oplyse, hvilke medlemsstater, der har afledt ret, gennemførelseslovgivning eller uddelegeret lovgivning på nationalt lovgivningsplan, og vil den desuden gør rede for systemet med parlamentarisk tilsyn i de enkelte tilfælde?

Vil den navnlig anføre, om lovgivningen indebærer ret til at forkaste forordninger, der er vedtaget af den autoriserede komité enten under en positiv eller en negativ beslutningsprocedure (dvs. afstemning om at godkende forordninger eller afstemning imod forordninger, som er blevet opstillet)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. april 2001)

Kommissionen har ikke gennemført en officiel undersøgelse, men de oplysninger, som den i øjeblikket ligger inde med om national lovgivning på værdipapirområdet, tyder på, at alle medlemsstaters lovgivningssystemer indeholder en eller anden form for uddelegering.

Denne uddelegering af beføjelser er som regel afledt af den generelle lovgivningsramme, som godkendes af de nationale parlamenter og kan overdrages til:

- regeringen (f.eks. Belgien, Spanien og Frankrig);

- finansministeriet (f.eks. Spanien, Luxembourg, Østrig og Finland);

- de uafhængige nationale tilsynsmyndigheder (f.eks. Comisión Nacional del Mercado de Valores i Spanien, Consob i Italien og Financial Services Authority i Det Forenede Kongerige).

I visse tilfælde giver rammelovgivningen regeringen/finansministeriet ret til derefter at uddelegere til de uafhængige nationale tilsynsmyndigheder (f.eks. Commission des Opérations de Bourses i Frankrig, Comisión Nacional del Mercado de Valores i Spanien).

De retlige dokumenter, der godkendes af regeringer, ministre eller nationale tilsynsmyndigheder i henhold til denne uddelegering af beføjelser, er som regel bindende og får virkning efter offentliggørelse.

Typen af parlamentarisk tilsyn varierer medlemsstaterne imellem og også i henhold til, hvem beføjelserne er uddelegeret til.

Beføjelserne til at føre tilsyn med håndhævelsen af uddelegerede beføjelser varierer medlemsstaterne imellem.

Medlemsstaternes lovgivningssystemer giver mulighed for, at nationale parlamenter uddelegerer beføjelser til den udøvende og/eller den lovgivende magt. I disse tilfælde har de nationale parlamenter ret til at kontrollere, at håndhævelsen af disse uddelegerede beføjelser ikke går ud over det, der er besluttet i den oprindelige lov, som er godkendt af parlamentet. Medlemsstaterne gør dette på forskellige måder.

I visse tilfælde kræver håndhævelsen af disse uddelegerede beføjelser, at regeringen/finansministeriet eller de uafhængige tilsynsmyndigheder følger en fastsat procedure (f.eks. i Spanien skal det rådgivende udvalg for Comisión Nacional del Mercado de Valores rapportere om de udkast til forslag, der udarbejdes af regeringen, finansministeriet og Comisión Nacional del Mercado de Valores, for at sikre, at interesserede tredjeparter er blevet konsulteret under proceduren). Overholdelse af disse bestemmelser overvåges også af de respektive parlamenter.

I f.eks. Belgien og Frankrig kan værdipapirudvalgene af regeringen få overdraget uddelegerede beføjelser. Forordninger, der vedtages under håndhævelsen af disse beføjelser, skal formelt godkendes af finansministeriet for at kunne træde i kraft.