ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3077/02

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(28. oktober 2002)

Om: Organisationer, der indsamler pengemidler

Er Kommissionen bekendt med, at der er selskaber, som tilbyder at skaffe midler til velgørenhedsformål mod at få en procentdel af de modtagne midler? Sådanne selskaber indsamler al information og skriver alle dokumenter og rapporter, som er nødvendige for at indsamle midler og fremskaffe alle data, hvilket betyder, at de stort set udfærdiger anmodningerne. Hvad er Kommissionens holdning til denne praksis, og kan der efter de gældende EU-regler gøres noget for at opdage eller hindre det? Kan Kommissionen oplyse, om der er nogen planer om at tage dette spørgsmål op i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(20. december 2002)

I det ærede medlems forespørgsel til Kommissionen hentydes der til visse former for formidling udøvet af selskaber, som mod et vederlag tilbyder deres tjenesteydelser til potentielle støttemodtagere med henblik på at fremskaffe dem et EF-tilskud.

I kontraktmæssig henseende og uanset hvilken form for formidling, der tilbydes (fremskaffelse af eksterne midler EF-midler og/eller andre midler inden for rammerne af en samfinansiering af en foranstaltning, administrativ bistand til udarbejdelse og indgivelse af en ansøgning om tilskud) vil omkostningerne til en sådan tjenesteydelse ikke kunne være omfattet af de generelle kriterier for berettigelse til støtte til foranstaltningens omkostninger i henhold til standardaftalen om tilskud til foranstaltningen, i og med at de pågældende omkostninger ikke vil være knyttet direkte til genstanden for tilskuddet, ikke vil være nødvendige for gennemførelsen af den pågældende foranstaltning og heller ikke vil opstå som følge af de i aftalen direkte fastsatte krav.

Derfor vil udgifterne til sådanne former for finansiel formidling ikke kunne afholdes ved hjælp af EF-midler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3794/02

af Christos Folias (PPE-DE) til Kommissionen

(7. januar 2003)

Om: Den anden fællesskabsstøtteramme

Som bekendt udløb perioden for gennemførelse af betalingerne inden for rammerne af programmerne under den anden fællesskabsstøtteramme den 31. december 2001.

Kan Kommissionen forelægge en detaljeret tabel, der viser de samlede forpligtelser og betalinger for hver enkelt af strukturfondene og for hvert enkelt operationelt program, der er blevet gennemført, samt de beløb, der mangler at blive udbetalt til Grækenland for at afslutte regnskaberne i forbindelse med disse programmer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(10. februar 2003)

De beløb, der til dags dato er blevet udbetalt til Grækenland i forbindelse med foranstaltninger i områder under mål 1 for programmeringsperioden 1994-1999, svarer til 91 % af de tildelte bevillinger.

Kommissionen sender det ærede medlem og Parlamentets Generalsekretariat vedlagte detaljerede tabel, som indeholder de ønskede oplysninger for hvert operationelt program.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3807/02

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(7. januar 2003)

Om: EU-klassificering af aske fra forbrændingsanlæg

Kan Kommissionen bekræfte, at den i januar 2001 besluttede at lade bundaske fra forbrændingsanlæg udgå af klassificeringen af inert affald, og at denne beslutning skulle have været ført ud i livet i medlemsstaterne inden 1. januar 2002?

Hvis ovenstående er korrekt, kan Kommissionen så oplyse, hvorledes bundaske fra forbrændingsanlæg herefter er klassificeret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(19. februar 2003)

Bundaske fra affaldsforbrændingsanlæg er medtaget på den europæiske liste over affald, som er opstillet i henhold til Kommissionens beslutning nr. 2000/532/EF af 3. maj 2000 om afløsning af beslutning nr. 94/3/EF om udarbejdelse af en liste over affald i henhold til artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 75/442/EØF om affald og Rådets beslutning nr. 94/904/EF om udarbejdelse af en liste over farligt affald i henhold til artikel 1, stk. 4, i Rådets direktiv 91/689/EØF om farligt affald(1).

På denne liste skelnes der mellem ufarligt og farligt affald som fastsat i Rådets direktiv 91/689/EF af 12. december 1991 om farligt affald(2), men affaldet klassificeres ikke som inert eller ikke-inert.

Bundaske fra affaldsforbrændingsanlæg er opført i to forskellige rubrikker på den liste, der er vedlagt Kommissionens beslutning nr. 2000/532/EF:

- Rubrik 19 01 11* Bundaske og slagge indeholdende farlige stoffer indbefatter bundaske, der er blevet farlig som følge af, at den rummer visse stoffer, som er eller vil blive klassificeret som farlige i medfør af Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivningen om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer(3), i sådanne koncentrationer, at affaldet frembyder en eller flere af de egenskaber, der er opført i bilag III til Rådets direktiv 91/689/EF om farligt affald;

- Overskrift 19 01 12* Bundaske og slagge, bortset fra affald henhørende under 19 01 11, omfatter bundaske fra affaldsforbrændingsanlæg, som ikke er farlig.

Medlemsstaterne skulle have iværksat de nødvendige foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne beslutning senest den 1. januar 2002.

(1) EFT L 226 af 6.9.2000.

(2) EFT L 377 af 31.12.1991.

(3) EFT P 196 af 16. 8.1967.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1943/02

af Werner Langen (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juli 2002)

Om: EU-støtte til Rheinland-Pfalz i perioden 1999-2002

Kan Kommissionen oplyse, hvor store støttebeløb Den Europæiske Union har betalt til Rheinland-Pfalz i perioden 1999-2002 fordelt på de forskellige EU-programmer samt, hvem modtagerne var, og hvor store midler der blev stillet til rådighed til samfinansiering med henholdsvis delstaten Rheinland-Pfalz og Forbundsrepublikken Tyskland?

Samlet supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodipå skriftlige forespørgsler E-0725/02 og E-1943/02

(22. november 2002)

På grund af svarets omfang sender Kommissionen det direkte til de ærede medlemmer og til Parlamentets Generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3593/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. december 2002)

Om: Initiativer fra Den Europæiske Union i henseende til at ændre international havret olietankeres uudredelige juridiske situation

Prestige-katastrofen ud for Galiciens kyst, den sidste i rækken af seks ulykker af samme type, som dette land har oplevet i de seneste år, og de stadig mere iøjnefaldende vanskeligheder, der er forbundet med at træffe de bedste afgørelser med det formål at undgå eller formindse katastrofens virkninger, har gjort det klart for enhver, at den internationale havret og olietankeres juridiske situation som centrum for et uudredeligt net af interesser, stater og bekvemmelighedsflag, i hvilken der agerer ejere, skibsredere, befragtere, olieselskaber, klassifikationsselskaber osv., og endog mafiagrupper fra forbryderkapitalen i sig selv udgør en enorm hindring for at beskytte havene og naturen, økonomien og kystsamfundene. Hvilke politiske og lovgivningsmæssige initiativer påtænker Kommissionen at tage, for så vidt angår EU og det internationale samfund, for at rette op på denne situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(3. februar 2003)

Kommissionen understregede i sin meddelelse skærpelse af sikkerheden til søs efter olietankerenPrestiges forlis af 3. december 2002(1) nødvendigheden af, at medlemsstaterne støtter Kommissionens initiativer for at forhindre, at skibsredere begrænser deres ansvar, når de er skyld i ulykker, og for at ophæve den de facto immunitet over for erstatningskrav, som de direkte implicerede i ulykkerne nyder (befragteren, operatøren og administratoren).

For at realisere denne foranstaltning vil Kommissionen stille forslag til en forordning, som sigter mod at indføre strafferetlige følger for alle personer, som er ansvarlige for en utilsigtet forurening som følge af grov uagtsomhed eller ulovlig tankrensning.

Hvad angår flagstatskontrol, foreslås det i meddelelsen, at der samordnes en aktion mod bekvemmelighedsflag ved at forbedre den kontrol, der foretages af søfartsmyndighederne og de godkendte organer, som inspicerer handelsskibes konstruktionsmæssige stand. Oprettelsen af en kontrolprocedure er påbegyndt i forbindelse med ministerkonferencen i Tokyo i januar 2002, og Kommissionen støttede dette initiativ i sin hvidbog om Den Europæiske transportpolitik frem til 2010 De svære valg(2).

I sin meddelelse af 3. december 2002 opfordrede Kommissionen i den forbindelse medlemsstaterne til et samarbejde inden for rammerne af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) for at etablere en god praksis for flagstater, iværksætte et pilotprojekt med henblik på opstilling af kontrolprocedurer og indføre disse procedurer som obligatoriske IMO-instrumenter.

(1) KOM(2002) 681 endelig udg.

(2) KOM(2001) 370 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3580/02

af Joaquim Miranda (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. december 2002)

Om: Fri bevægelighed og samarbejde mellem medlemsstaterne på uddannelsesområdet

Det er allerede flere år siden, at Den Europæiske Union anerkendte behovet for at etablere et samarbejde mellem medlemsstaterne på uddannelsesområdet. Sigtet skulle især være at forbedre modtagelsen og integrering af børn af EU-borgere, som flytter i henhold til bestemmelserne om fri bevægelighed, så de pågældende bedre kan integreres i uddannelsessystemet og i samfundslivet i modtagerlandet.

Den 9. februar 1976 vedtaget Rådet af undervisningsministre en resolution indeholdende et handlingsprogram på uddannelsesområdet, hvori det bl.a. blev fastsat:

- at der skulle tilrettelægges og udvikles en ordning for undervisning ved modtagelsen, som skulle omfatte intensiv undervisning i værtslandets sprog

- at det på passende måde skulle gøres lettere for disse børn at få undervisning i deres modersmål og i deres egen kultur, om muligt i forbindelse med skolegangen og i samarbejde med hjemlandet.

Kan Kommissionen oplyse, i hvilken udstrækning denne resolution er blevet ført ud i livet, og hvordan situationen er i de enkelte medlemsstater med hensyn til støtte til undervisning i hjemlandets sprog og kultur for børn af statsborgere fra en anden medlemsstat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(5. februar 2003)

Kommissionen er ligesom det ærede medlem interesseret i spørgsmålet om modersmålsundervisning i værtslandet af børn af EU-borgere, som flytter til et andet land, navnlig nu, hvor mobilitet har en central placering i EU-politikkerne. Resolutionen indeholder imidlertid ingen krav om rapportering fra medlemsstaterne, og Kommissionen har ikke nogen nyere oplysninger om den nuværende situation og de forskellige foranstaltninger, der er truffet i medlemsstaterne.

Med hensyn til sprogundervisning generelt er Kommissionen som bekendt i gang med gennemførelsen af anden fase af handlingsprogrammet almen uddannelse Socrates(1) og anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for erhvervsuddannelse Leonardo da Vinci(2). Programmerne omfatter en lang række aktioner, der har til formål at fremme sprogindlæring og -undervisning, f.eks. udveksling af undervisere, fremstilling af nyt undervisningsmateriale, forbedring af metoder og redskaber samt foranstaltninger til fremme af fremmedsprogskompetence i bestemte situationer og sammenhænge.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 253/2000/EF af 24. januar 2000 om iværksættelse af anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse Socrates, EFT L 28 af 3.2.2000.

(2) Rådets afgørelse 1999/382/EF af 26. april 1999 om iværksættelse af anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for erhvervsuddannelse Leonardo da Vinci, EFT L 146 af 11.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2701/02

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(26. september 2002)

Om: Beskyttelse af privatlivet i korrespondancer fra italienske banker

Mens stort set alle banker i de andre europæiske lande fuldstændigt beskytter privatlivets fred i korrespondancen med deres kunder, fortsætter de italienske banker med at bruge konvolutter, hvorpå bankens navn og/eller logo klart fremgår, i korrespondancen med deres kunder og giver derved udenforstående mulighed for at få kendskab til det forhold, som forbrugeren har en med bestemt bank.

Agter Kommissionen at opfordre det italienske bankvæsen til at bruge anonyme konvolutter i korrespondancen med deres kunder i overensstemmelse med de andre europæiske bankers praksis for at beskytte kundernes privatliv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(6. november 2002)

Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, er anvendelse af kuverter med bankens navn og/eller logo normal praksis i en række medlemsstater, ligesom der i andre medlemsstater er visse banker, der anvender fremgangsmåden.

I nogle medlemsstater synes der at være en klar tendens i retning af anvendelse af neutrale kuverter, enten til al korrespondance eller til særlige forsendelser, f.eks. af bankkort.

Kommissionen er af den opfattelse, at hvis en kunde mener, at anvendelsen af kuverter med bankens navn eller logo på nogen måde krænker vedkommendes privatliv, så bør han eller hun træffe aftale med banken om andre former for kommunikation, såsom neutrale kuverter, e-banking eller kundens egen afhentning af korrespondance i banken.

Kommissionen er ikke bekendt med, at dette anliggende skulle være omhandlet i lovgivningen i nogen medlemsstat, og den har ikke selv planer om at træffe nogen initiativer på området.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3320/02 af Dana Scallon (PPE-DE) til Rådet. EU-kompetence.



EU-Tidende nr. 155 E af 03/07/2003 s. 0136 - 0136



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3320/02 af Dana Scallon (PPE-DE) til Rådet (19. november 2002) Om: EU-kompetence Kan Den Europæiske Union gennemføre eller støtte også økonomisk gennemførelsen af foranstaltninger inden for udviklingspolitikken, der udføres af organisationer, som arbejder i ikke-EU-lande, når disse foranstaltninger vedrører spørgsmål, hvor EU ikke har lovgivningskompetence? Svar (20. februar 2003) Rådet opfordrer det ærede medlem til at henholde sig til artikel 3, stk. 1, litra r), samt til artikel 177-181 i TEF, som fastlægger Fællesskabets kompetence med hensyn til udviklingssamarbejde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3293/02

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(21. november 2002)

Om: Turismeprojekt i et fugleareal i Calp, regionen Valencia, Spanien

I Calp kommune (den autonome region Valencia), Spanien, blev den lokale almindelige byplan ændret i 1998, så der kunne bygges i hundredvis af boliger (Plan Parcial 4 El Saladar) i og omkring vådområdet Las Salinas de Calpe, i et område, der tidligere har været rubriceret som særligt beskyttelsesområde i Calps

byplan. Dette vådområde er et særligt fuglebeskyttelsesområde, omfattet af fugledirektivet (79/409/EØF(1)) og af naturtype-direktivet (92/43/EØF(2)), og Valencias regionale regering har stillet forslag om, at det skal indgå i Natur 2000-netværket.

Calp kommune har for nylig godkendt det samlede projekt for gennemførelsen af planen, den såkaldte Plan de Actuación Integral Saladar. Dette urbaniseringstiltag omfatter 497 000 kvadratmeter land, som der skal bygges på, i og uden om det beskyttede område, med betydelige følger for bevaringen af dette vådområde. Med det lokale byråds godkendelse af denne plan er der i virkeligheden omsider åbnet op for en invasion af vådområdet (140 000 kvadratmeter) med tilladelse til en høj byggetæthed (der er ikke fastsat nogen grænser for, hvor høje bygningerne må være) mindre end 45 meter fra vådområdet.

Mener Kommissionen, at ovennævnte EU-direktiver er blevet overtrådt?

Hvilke skridt overvejer Kommissionen med henblik på at sikre, at europæisk lovgivning overholdes?

(1) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. december 2002)

De spanske myndigheder har ikke indgivet informationer til Kommissionen om klassificering af vådområdet Las Salinas de Calpe som særligt beskyttelsesområde for fugle. De har heller ikke indgivet noget forslag om at udpege dette område som en lokalitet af fællesskabsbetydning med henblik på medtagelse i Natura 2000-nettet. Desuden er dette vådområde ikke medtaget i den oversigt over vigtige fugleområder i Spanien, som er udarbejdet af den ornitologiske organisation SEO/BirdLife. Følgelig mener Kommissionen ikke, at Rådets direktiver 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle og 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter er blevet overtrådt, for så vidt angår dette vådområde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3237/02

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(15. november 2002)

Om: Placering af reklameskilte ved nationale vejnet

Ifølge visse græske medier er placeringen af reklameskilte ved de nationale veje ukontrolleret, med det resultat, at førernes opmærksomhed distraheres, og synsfeltet i mange tilfælde indskrænkes, hvilket udgør en fare for sikkerheden. Det bør bemærkes, at hvad placering af reklameskilte langs nationale veje angår, indeholder lovgivningen både i Grækenland og i det øvrige Europa strenge regler for skiltenes størrelse og afstand fra vejnettet, men denne lovgivning bliver tilsyneladende kun mangelfuldt gennemført.

I udtalelsen fra Regionsudvalget om prioritering af vejsikkerheden i Den Europæiske Union rapport om fremskridt og vurdering af praksis gøres opmærksom på, at vejsikkerheden er højeste prioritet, og at vejene af denne grund må være sikre for alle transportmidler.

Kan Kommissionen undersøge ovennævnte spørgsmål og træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at den eksisterende lovgivning bliver overholdt, eller kan den foreslå foranstaltninger for at garantere førernes sikkerhed? Ville Kommissionen kunne gøre det til en betingelse for støtte til anlæg af vejnet, at den relevante lovgivning bliver gennemført og overholdt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(23. december 2002)

Anbringelse af reklameskilte er den enkelte medlemsstats ansvar. Det er derfor ikke muligt at håndhæve lovgivningen herom på EU-plan. Desuden opsættes reklamer først efter, at en vejstrækning er taget i brug. Følgelig vil dette særlige problem ikke kunne løses ved, at ydelse af støtte til vejbyggeri gøres betinget af vejinspektion.

I sin hvidbog Den europæiske transportpolitik frem til 2010 de svære valg(1), sætter Kommissionen som mål at nedbringe trafikdrabstallene med 50 % inden 2010. Et af midlerne hertil er at reducere de steder, hvor der hyppigt sker ulykker på farlige vejstrækninger. Følgelig har Kommissionen i sit arbejdsprogram for år 2003 bebudet, at den ville fremsætte et forslag vedrørende retningslinjer for forvaltningen af sådanne farlige steder.

(1) KOM(2001) 370 endelig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3831/02

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. januar 2003)

Om: Gennemførelsen af direktiv 97/36/EF

Der klages over, at de fleste græske fjernsynsstationer med regelmæssige mellemrum afbryder transmissionen af spillefilm. Det er i henhold til artikel 11, stk. 3, i direktiv 97/36/EF(1) om ændring af Rådets direktiv 89/552/EØF(2) om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed fastsat, at transmissioner af audiovisuelle værker som f.eks. spillefilm og tv-film (med undtagelse af serier, føljetoner, lette underholdningsudsendelser og dokumentarfilm) hvis deres programsatte varighed overstiger 45 minutter, kan afbrydes én gang for hver periode på 45 minutter.

Kan Kommissionen oplyse, om den pågældende bestemmelse anvendes korrekt i Grækenland?

(1) EFT L 202 af 30.7.1997, s. 60.

(2) EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(17. februar 2003)

Kommissionen påser, at principperne i direktivet Fjernsyn uden grænser(1) overholdes, herunder navnlig at bestemmelserne om fjernsynsreklamer anvendes korrekt. I den forbindelse har Kommissionen modtaget henvendelser vedrørende problemer med anvendelsen af bestemmelsen i artikel 11, stk. 3, i direktivet

Fjernsyn uden grænser, som det ærede medlem henviser til. Dette har Kommissionen i øvrigt omtalt i sin nittende beretning om kontrollen med gennemførelsen af EU-retten, hvori den anfører, at den er i færd med at undersøge, om den anvendte praksis muligvis udgør overtrædelser fra den pågældende medlemsstats side. På det punkt har Grækenland forsikret Kommissionen om, at landet vil sørge for at foretage den nødvendige kontrol med anvendelsen af ovennævnte bestemmelse. Sagen er imidlertid ikke afsluttet. Kommissionen afventer nærmere oplysninger og har ikke til dato truffet nogen afgørelse.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 om ændring af Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed, EFT L 202 af 30.7.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3301/02

af Francesco Fiori (PPE-DE) til Kommissionen

(21. november 2002)

Om: Hvede fra Ukraine

Efter Rådets møde den 15. juli 2002 er muligheden af en prisfastsættelse for visse fodertyper inden for blød hvede fra Ukraine definitivt faldet bort. Denne hvede koster således i dag 75 USD pr. ton, mens amerikansk hvede, der udgør beregningsgrundlaget for importafgiften, er fastsat til 110 USD pr. ton. Hvis ikke der træffes nogen foranstaltninger, vil den ukrainske hvede fortsat blive indført i EU til uhyre konkurrencedygtige priser, idet den ligger 45 USD under importafgiften.

Hvorledes vil Kommissionen i betragtning af denne særdeles bekymrende situation gribe ind med henblik på hasteforanstaltninger, der er tilstrækkelige og nødvendige til at kunne genetablere fællesskabspræferencen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. januar 2003)

For at løse problemet med at beskytte kornsektoren over for import fra tredjelande, idet denne er steget til rekordhøjder, har Kommissionen besluttet fra den 1. januar 2003 at indføre en ny importkontingentordning for blød hvede af lav og middel kvalitet og for byg i stedet for det nugældende system med lofter. Den nye ordning er blevet forhandlet med EU's handelspartnere i henhold til artikel XXVIII i Den Almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel (GATT). Formålet er at genetablere den eksterne beskyttelse, samtidig med at mulighederne for at eksportere til fællesmarkedet holdes åbne for alle leverandørerne.

For blød hvede af middel og lav kvalitet åbnes der et toldkontingent på 2 981 600 t til en toldsats på 12 EUR/t. Inden for dette kontingent får USA og Canada et nationalt kontingent på henholdsvis 572 000 t og 38 000 t, mens alle andre leverandører, bl.a. Ukraine og Rusland, får adgang til resten på 2 371 600 t. Overskrides kontingentet, anvendes den konsoliderede sats på 95 EUR/t.

For maltbyg åbnes der et kontingent på 50 000 t til en sats på 8 EUR/t, lige som der gælder kvalitetskriterier og særlige forarbejdningsbestemmelser. For de øvrige bygtyper åbnes der et kontingent på 300 000 t til en sats på 16 EUR/t. Overskrides kontingentet, anvendes den konsoliderede sats på 93 EUR/t.

For alt andet korn gælder det nuværende system, hvorefter tolden ved import til EU beregnes på grundlag af noteringerne på de amerikanske kornbørser, der betragtes som repræsentative for verdensmarkedspriserne, fortsat.