ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2119/02

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(11. juli 2002)

Om: Identitetskontrol i Malpensa Lufthavn

Ud over de identifikationsprocedurer, som luftfartsselskaberne allerede har indført, også i Schengen-området, er der i Malpensa Lufthavn i disse dage, og uden at der overhovedet sondres mellem Schengen-passagerer og andre passagerer, på ny indført en kontrolforanstaltning bestående i en egentlig fysisk afspærring, hvor politiet ud over boardingpas kontrollerer alle identitetspapirer. Kan Kommissionen oplyse, om de europæiske myndigheder har fået meddelelse om denne suspendering af Schengen-aftalen?

Supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(29. januar 2003)

I henhold til artikel 2, stk. 1, i Konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen, som er integreret i EU-bestemmelserne, kan de indre grænser alle steder passeres uden personkontrol.

I henhold til artikel 2, stk. 2, er det dog muligt i et begrænset tidsrum at iværksætte national grænsekontrol af hensyn til den offentlige orden eller den nationale sikkerhed.

I henhold til artikel 2, stk. 3, skal afskaffelsen af personkontrollen ved de indre grænser ikke have nogen indvirkning på de kompetente myndigheders udøvelse af deres politimæssige beføjelser efter national lovgivning på hele den kontraherende parts område, dvs. inklusive lufthavne.

I henhold til oplysninger fra de italienske myndigheder har de ikke påberåbt sig beskyttelsesklausulen i artikel 2, stk. 2, men har derimod udført politikontrol i henhold til artikel 2, stk. 3.

For så vidt som den kontrol, det ærede medlem omtaler, og som af sikkerhedsmæssige grunde foretages på forskellige steder i lufthavnen såsom i sikkerhedskontrollen og ved gates som følge af terroristangrebene den 11. september 2001, har til formål at sikre sig, at der er overensstemmelse mellem boardingkort og identitetskort, kan den betragtes som kontrol, der foretages i henhold til artikel 2, stk. 3.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3922/02

af Anna Terrón i Cusí (PSE) til Kommissionen

(9. januar 2003)

Om: Mulighederne for anvendelse af Den Europæiske Solidaritetsfond

For kort tid siden blev det vedtaget at oprette Den Europæiske Solidaritetsfond i henhold til den interinstitutionelle aftale af 7. november 2002 (Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002(1)) for at give Fællesskabet mulighed for hurtigt, effektivt og smidigt at reagere på katastrofesituationer. I henhold til forordningens artikel 2, stk. 3, andet afsnit, kan 7,5 % af fondens midler anvendes i en region, som er blevet ramt af en usædvanlig katastrofe, der berører størstedelen af befolkningen, fortrinsvis en naturkatastrofe med alvorlige og vedvarende følger for livsvilkårene og den økonomiske stabilitet i regionen.

Er der bortset fra overholdelsen af forordningens bestemmelser og budgetmyndighedens vedtagelse af de nødvendige afgørelser knyttet nogen betingelser for anvendelsen af de midler, der er afsat til bistand til de berørte personer og til genopbygning af et katastrofeområde?

Vil nedsættelse af et undersøgelsesudvalg i medfør af artikel 151 i Europa-Parlamentets forretningsorden med henblik på undersøgelse af en katastrofe udgøre nogen hindring for gennemførelsen af denne bistand, når Parlamentet og Rådet formelt har godkendt anvendelsen af solidaritetsfonden?

(1) EFT L 311 af 14.11.2002, s. 3.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(5. februar 2003)

Hovedformålet med Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (EUSF) er i tilfælde af større katastrofer at yde hurtig økonomisk støtte til de berørte mennesker, regioner og lande, så livsvilkårene bliver så normale som muligt.

I EUSF-forordningen(1) fastsættes reglerne for Solidaritetsfondens virke, og Kommissionen er forpligtet til at følge disse regler i forbindelse med Fondens anvendelse.

Hvad angår Parlamentets forhold til EUSF, forelægger Kommissionen senest den 1. juli 2003 Parlamentet og Rådet en rapport om Solidaritetsfondens virke i det forløbne år. Rapporten vil især indeholde oplysninger vedrørende artikel 3, 4 og 8.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3355/02

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(27. november 2002)

Om: Forbud mod indgåelse af offentlige kontrakter med medievirksomheder

Ifølge en ny lov vedtaget i det græske parlament (nr. 3021, 19/0672002 i det græske lovtidende) er det forbudt at indgå offentlige kontrakter med fysiske eller juridiske personer, som er primære aktionærer i massemedievirksomheder. I den samme lov defineres en primær aktionær som en person, der ejer 5 % af medieselskabets samlede aktiekapital.

Det er dog på såvel fællesskabsplan som verdensplan vanskeligt at føre kontrol med disse primære aktionærer, og Kommissionen bedes derfor besvare følgende:

- Er denne nye lov i overensstemmelse med fællesskabsretten, og i hvilket omfang er der tale om overtrædelse af lighedsprincippet, som er et generelt retsprincip, i betragtning af at det hverken vil være muligt at kontrollere de selskaber, der har hjemsted i en medlemsstat, eller de såkaldte offshore-selskaber i forhold til selskaberne i hjemlandet?

- Er medlemsstaterne forpligtet til at samarbejde med de tilsvarende nationale myndigheder om at identificere de primære aktionærer (udlevering af oplysninger, gennemførelse af undersøgelser osv.), især i de tilfælde, hvor deres nationale lovgivning ikke foreskriver en sådan kontrol?

- Udgør eventuelle forsinkede kontrolundersøgelser af selskaber fra andre EU-medlemslande en omgåelse af lighedsprincippet og diskrimination imod disse selskaber i forhold til selskaberne i hjemlandet? I hvor høj grad vil det være gennemførligt og muligt ifølge lovgivningen at udelukke selskaber fra andre EU-lande fra at indgå offentlige kontrakter, når det ikke er muligt at kontrollere disse selskaber effektivt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(8. januar 2003)

Som opfølgning på det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-1666/02 om dette emne har Kommissionen anskaffet den pågældende græske lovtekst.

Kommissionen er i øjeblikket i gang med undersøge denne lov.

Hvis det viser sig nødvendigt for undersøgelsen, tager Kommissionen kontakt til Grækenland for at få adgang til de nødvendige elementer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2896/02

af Kathleen Van Brempt (PSE) til Kommissionen

(14. oktober 2002)

Om: Tobakssmugling

Der sker en fortsat stigning i fænomenet tobakssmugling, hvorved myndighederne snydes for store afgiftsbeløb. Verdenssundhedsorganisationen (WHO) meddeler endog, at den har kendskab til, at tobaksindustrien tilskynder til en fortsættelse af tobakssmugling.

Hvor mange illegale cigarretter sælges der i EU om året? Hvilken værdi har denne handel?

Hvor mange illegale cigarretter sælges der hvert år i medlemsstaten Belgien? Hvilken værdi har denne handel?

Hvad gør EU for at begrænse tobakssmugling?

Hvilken rolle spiller tobaksindustrien efter Kommissionens opfattelse i forbindelse med tobakssmugling? Er Kommissionen enig med WHO om, at tobaksindustrien tilskynder til en fortsættelse af tobakssmugling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(3. december 2002)

Det er umuligt at oplyse, hvor mange illegale cigaretter der sælges i Unionen hvert år. Kommissionen kan dog oplyse de seneste års tal for beslaglæggelse af cigaretter, der er smuglet ind i Unionen, og som er indberettet af toldmyndighederne i medlemsstaterne. Det kan muligvis give en idé om problemets størrelse, da medlemsstaternes toldmyndigheder ikke er i stand til at opspore og beslaglægge alle cigaretter, der smugles ind på deres territorier. Det er derfor heller ikke muligt at oplyse, hvor mange illegale cigaretter, der hvert år sælges i Belgien. Kommissionen kan dog oplyse de seneste års tal for beslaglæggelse af cigaretter, der er indsmuglet i Belgien. Disse tal sendes direkte til det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat.

I et forsøg på at begrænse tobakssmugleriet oprettede EU sammen med medlemsstaterne en Task Group vedrørende cigaretter i 1995. Denne gruppe omfatter 10 tjenestemænd på fuldtid fra Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) samt tjenestemænd fra de relevante tjenester i medlemsstaterne. EU og ti medlemsstater indlede desuden i november 2000 et søgsmål ved en amerikansk domstol mod tre cigaretproducenter, bl.a. for indsmugling af cigaretter i Unionen. Som led i bekæmpelsen af cigaretsmugling har EU endvidere, via OLAF, udviklet stærke kontakter til myndighederne i ansøgerlandene.

Kommissionen er sammen med medlemsstaterne i øjeblikket i færd med at forhandle en international rammeaftale om tobakskontrol inden for rammerne af Verdenssundhedsorganisationen (WHO). Et af de spørgsmål, der skal indgå i aftalen, er en definition af foranstaltningerne til bekæmpelse af ulovlig handel med tobaksprodukter. Det er vigtigt, at dette spørgsmål også indgår i en global aftale om tobakskontrol.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3809/02

af Vitaliano Gemelli (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: Procedure for udnævnelse af ledere i Kommissionen

Den 30. juli 2002 offentliggjorde Kommissionen stillingsopslag KOM/122/02 med henblik på udnævnelse af en direktør med ansvar for sikkerhed(1).

I henhold til den iværksatte procedure vil direktøren kunne vælges enten blandt allerede ansatte tjenestemænd i institutionerne eller ved anvendelse af en anden procedure end udvælgelsesproceduren.

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor den i det her omhandlede tilfælde har fundet det nødvendigt at iværksætte de i tjenestemandsvedtægtens artikel 29 omhandlede procedurer samtidigt, eftersom man for så vidt angår stillinger i kategori A hidtil altid først har undersøgt de interne kandidaters kvalifikationer og kun derefter, når man ikke mente at have fundet nogen passende kandidat, har søgt at rekruttere eksternt?

Mener Kommissionen ikke, at denne afgørelse skaber en præcedens, som skuffer EU-tjenestemændenes legitime karriereforventninger ved at gøre sig skyld i en alvorlig forsømmelse af pligten til at forvalte de menneskelige ressourcer på forsvarlig og afbalanceret vis?

(1) EFT C 181 af 30.7.2002, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(17. februar 2003)

1. Artikel 29, stk. 2, i Vedtægten for tjenestemænd tillader offentliggørelse af stillinger i kategori A1 eller A2 uden for institutionerne. Kommissionen har med jævne mellemrum offentliggjort ledige stillinger eksternt, særligt for så vidt angår stillinger, der kræver specifikke kvalifikationer, og/eller for at få et bredt spektrum af ansøgere.

Stillingen som direktør med ansvar for sikkerhed kræver tydeligvis specialviden og en karakteristisk profil, hvorfor den både kræver specifik faglig viden og relevant erfaring.

2. I lyset af dette forhold anså Kommissionen det for at være passende i netop dette tilfælde at offentliggøre stillingen såvel internt som eksternt for at spare tid. Hensigten med denne afgørelse var ligeledes at tiltrække det største mulige antal kandidater med forskellige baggrunde, og som ville kunne opfylde de nødvendige relevante krav. Det faktum, at der indkom 39 ansøgninger, viser efter Kommissionens mening, at dette var en hensigtsmæssig strategi.

3. Kommissionen er ikke af den opfattelse, at denne procedure vil skabe en præcedens, der vil sætte EU-tjenestemændenes legitime karriereforventninger på spil. Den anvendte procedure har ikke nogen negativ indflydelse på de allerede ansatte tjenestemænds chancer for at få en sådan stilling, især fordi en sådan parallel offentliggørelse også giver tjenestemænd, der har den rigtige profil men mangler den anciennitet, som er påkrævet ved intern offentliggørelse, mulighed for at ansøge om stillingen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3862/02

af Ioannis Averoff (PPE-DE) til Kommissionen

(10. januar 2003)

Om: Finansiering af et vandkraftværk i Anilio i Ioannina amt

Aktieselskabet Lakmos Energeiaki har modtaget støtte over den anden fællesskabsstøtteramme og nærmere betegnet gennem udviklingsministeriets operationelle program for energi til at opføre et lille vandkraftværk i Anilio i Ioannina amt. Arbejdet blev imidlertid afbrudt, fordi byretten i Ioannina pålagde sikkerhedsforanstaltninger, efter at beboerne i Anilio og Metsovo kommune havde klaget under påberåbelse af, at der skete omgåelse af miljølovgivningen. Samtidig hermed og mens der stadig afventes en endelig afgørelse fra underretten i Metsovo, er projektet allerede blevet integreret i den tredje fællesskabsstøtteramme og mere konkret i det operationelle program for konkurrencedygtighed.

Ved Kommissionen nøjagtig med hvilken procedure (udbud eller andet) projektet er blevet integreret i den anden og tredje fællesskabsstøtteramme, samt hvad der er det samlede budget for projektet og ligeledes hvorledes midlerne er fordelt mellem de to fællesskabsstøtterammer? Hvilken procentdel af projektets budget udgøres helt nøjagtigt af henholdsvis fællesskabsdeltagelsen, national deltagelse og privatfinansiering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(7. februar 2003)

Det investeringsprojekt, som det ærede medlem henviser til, blev inkluderet i det operationelle program Energi under EF-støtterammen for 1994-1999 i Grækenland. Projektet blev inkluderet efter, at der var indkaldt bud i forbindelse med støtteordningen Effektiv energiudnyttelse, som Kommissionen havde godkendt. De samlede kontraktomkostninger var på 388 mio. GRD, hvoraf 54 % skulle tilvejebringes af investoren, 23 % af Regionaludviklingsfonden (EFRU) og 23 % af staten.

Projektets gennemførelse blev suspenderet, da der blev indledt en retssag. Ifølge de oplysninger, som Kommissionen har modtaget fra de græske myndigheder, vil projektet blive slettet af programmet, som så kan afsluttes af Kommissionen.

Grækenland har endnu ikke anmodet Kommissionen om den finansielle afslutning af det pågældende program. Ifølge gældende bestemmelser for interventioner i perioden 1994-1999 skal de for afslutningen nødvendige oplysninger indsendes til Kommissionen senest den 31. marts 2003.

Projektpromoteren har indgivet et nyt forslag efter, at der var indkaldt bud til en ny støtteordning Fremme af private energiinvesteringer, som Kommissionen også havde godkendt. Denne støtteordning medfinansieres i forbindelse med det operationelle program Konkurrenceevne under EF-støtterammen for 2000-2006 i Grækenland. De samlede omkostninger af forslaget andrager 406 134 EUR, hvoraf 60 % skal tilvejebringes af investoren, 20 % af Regionaludviklingsfonden (EFRU) og 20 % af staten.

Ifølge de oplysninger, som Kommissionen har modtaget fra de græske myndigheder, er projektet endnu ikke blevet inkluderet i det pågældende operationelle program.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3291/02

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. november 2002)

Om: Visum til USA for græske statsborgere

Statsborgere i alle EU-lande med undtagelse af Grækenland har mulighed for at rejse til USA uden at skulle have visum. Som det fremgår af Rådets svar på min forespørgsel H-0428/99(1) havde USA's justitsminister også godkendt, at Grækenland deltog i forsøgsprogrammet visa wearer, som alle de øvrige EU-lande deltager i undtagen Grækenland, og der foregår nu forhandlinger med Grækenland på ekspertniveau, for at også Grækenland kan deltage i det pågældende program.

Under henvisning til udviklingen vedrørende organisationen 17. November og det faktum, at denne organisations virksomhed i Grækenland var USA's vigtigste argument for, at visumpligten skulle gælde for Grækenland, men ikke for de øvrige EU-lande, vil jeg spørge Kommissionen:

1. Kan den oplyse, om der er sket fremskridt i forhandlingerne mellem eksperterne?

2. Kan den efter den ovenfor anførte udvikling gribe direkte ind over for USA's myndigheder, så at diskrimineringen af et enkelt EU-land ophører?

(1) Mundtligt svar af 15.9.1999.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(20. december 2002)

Kommissionen er bevidst om, at gensidigheden med hensyn til visa hviler på en række spørgsmål, herunder det, som det ærede medlem nævner.

I det forslag til ændring af forordning (EF) nr. 539/2001(1), som Kommissionen vedtog den 28. november 2002(2), forklarer den, at den har til hensigt at se nærmere på gensidighedsprincippets indhold og anvendelsesområde, og til det formål vil den udarbejde en rapport, som vil blive forelagt for Europa-Parlamentet og Rådet senest den 30. juni 2003.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastsættelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav, EFT L 81 af 21.3.2001.

(2) KOM(2002) 679 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2964/02

af James Fitzsimons (UEN) til Rådet

(15. oktober 2002)

Om: Forest Focus

Som bekendt har Kommissionen for nylig stillet forslag om et nyt program med navnet Forest Focus, som skal bidrage til at beskytte Europas skove og udvikle bevidstheden om skovenes betydning for miljøet. Skovene i EU dækker 36 % af det samlede areal. Har Rådet overvejet dette forslag, som har Europa-Parlamentets opbakning og hvilke garantier kan det give, at et land som Irland vil kunne nyde godt af dette program?

Svar

(4. marts 2003)

Som det ærede medlem gør opmærksom på, er formålet med forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om overvågning af Fællesskabets skove og disses samspil med miljøet (Forest Focus) at indføre en ny fællesskabsordning for overvågning af skovene og deres samspil med miljøet med henblik på at beskytte Fællesskabets skove.

Ordningen skal bygge på resultaterne af to rådsforordninger om overvågning af virkningerne af henholdsvis luftforurening og brande på skovøkosystemerne, som udløber ved udgangen af 2002. Rådet er klar over spørgsmålets betydning og hastende karakter, og der er allerede holdt 5 gruppemøder den 24. juli, 12. september, 1. og 10. oktober samt 4. november 2002. Der er planlagt yderligere 2 gruppemøder i november.

Rådet noterede sig på samlingen den 9.-10. december en statusrapport vedrørende det seneste arbejde med forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om overvågning af Fællesskabets skove og disses samspil med miljøet. Formanden udtrykte ved den lejlighed tilfredshed med de meget betydelige fremskridt, der er gjort i denne sag. Han opfordrede De Faste Repræsentanters Komité til at fortsætte sine bestræbelser på at nå til endelig enighed, helst ved førstebehandlingen, under det kommende græske formandskab i begyndelsen af 2003 i afventen af Europa-Parlamentets udtalelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3247/02

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(19. november 2002)

Om: Konsekvenserne af jordskælvet i regionen Molise, Italien

Den 31. oktober 2002 blev regionen Molise ramt af et kraftigt jordskælv af 8. grad på Mercalli-skalaen med epicenter i området nordøst for Campobasso og med en udstrækning over hele regionen.

Jordskælvet var skyld i, at 29 personer mistede livet og hundredvis af personer blev såret. I adskillige kommuner er der sket alvorlige skader på bebyggelser, lokale virksomheder og offentlige bygninger. I visse kommuner er omkring 80 % af det bebyggede areal ødelagt.

Skaderne efter jordskælvet vil uundgåeligt kunne mærkes på hele regionens økonomi. Adskillige familier står faktisk uden hus og skal afholde umådelige udgifter, mange familiefirmaer og diverse infrastrukturer er blevet ødelagt, og der vil gå mange år, før de oprindelige forhold i landsbyerne og dertil knyttede aktiviteter er blevet genoprettet.

Kan Kommissionen i betragtning af den katastrofe- og nødsituation, som regionen befinder sig i, og de svære økonomiske følger, som lokalbefolkningen står over for, oplyse, om disse forhold bevirker, at regionen Molise kan tildeles den støtte, der er afsat til mål-1 regioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(30. januar 2003)

Kommissionen oplyser det ærede medlem om, at regionen Molise, der er klassificeret som mål 1-region (overgangsstøtte) for perioden 2000-2006, allerede har de samme muligheder som de øvrige mål 1-regioner. Således bidrager et operationelt program til et samlet beløb på 605 mio. EUR, heraf 115 mio. EUR som fællesskabsstøtte til fremme og varig økonomisk udvikling i regionen. En foranstaltning drejer sig især om retablering af landbrugets produktionspotentiale efter naturkatastrofer og midler til forebyggelse.

Bestemmelserne for støtte fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget indeholder også mulighed for i forbindelse med udvikling af landdistrikterne at anvende en foranstaltning, der tager sigte på renovering og udvikling af landsbyer samt beskyttelse og bevarelse af landdistrikternes kulturværdier.

Kommissionen vil undersøge alle forslag fra de regionale og nationale myndigheder til ændring af det igangværende operationelle program for således at koncentrere de disponible ressourcer om de igangværende eller nye foranstaltninger, der kan hjælpe til at løse visse problemer i forbindelse med jordskælvet.

Kommissionen henviser endvidere det ærede medlem til sit svar på skriftlig forespørgsel E-3258/02 fra Christiana Muscardini og Adriana Poli, og E-3434/02 fra Roberta Angelilli(1), hvori anføres de forskellige mulige foranstaltninger på fællesskabsniveau i forbindelse med naturkatastrofer og betingelserne for at opnå støtte herfra.

(1) Se side 78.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3209/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(12. november 2002)

Om: Massakren i Rusland

Hvad er Rådets holdning, og hvilke foranstaltninger agter det at træffe med hensyn til præsident Putins og den russiske regerings kriminelle og uansvarlige handling, der medførte døden for ikke blot de tjetjenske oprørske gidseltagere, men også for hundreder af gidsler?

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler E-3209/02 og E-3325/02

(20. februar 2003)

Tilbageholdelsen af over 700 gidsler i Moskva fra den 23. til den 26. oktober 2002 vakte alvorlig bekymring både i EU og i Rusland. Det Europæiske Råd fremsatte på mødet den 24.-25. oktober 2002 sin holdning til disse begivenheder i en erklæring, der blev udsendt den 25. oktober, og som findes i bilag III til formandskabets konklusioner fra dette møde.

I forbindelse med topmødet mellem EU og Rusland den 11. november 2002 i Bruxelles fremsatte Den Europæiske Union og Rusland en fælles erklæring om bekæmpelse af terrorisme, hvori de erklærede, at de vil stå sammen i denne kamp under behørig hensyntagen til retsstatsprincippet, de demokratiske principper og staternes territoriale integritet. På grundlag af fælles tilsagn fastlagde de fælles mål med henblik på at udvikle deres strategiske partnerskab i denne henseende, herunder definitionen af EU's og Ruslands samarbejde om bekæmpelse af terrorisme.