SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2463/98

af Ernesto Caccavale (UPE) til Kommissionen

(23. juli 1998)

Om: Skattelettelser i Mezzogiorno

Efter den italienske regerings anmodning til Europa-Kommissionen om en forudgaaende udtalelse om gennemfoerelsen af eventuelle skattelettelser for virksomheder, der oensker at operere i Mezzogiorno, skulle kommissaer Mario Monti og Karen Van Miert, der havde faaet forelagt spoergsmaalet, ifoelge oplysninger i den italienske presse have afgivet negativ udtalelse, da de mente, at skattelettelser, der ikke var bundet til nye investeringer eller til skabelsen af nye arbejdspladser, ville udgoere en driftstoette til virksomhederne og kraenke faellesskabsprincippet om fri konkurrence.

Kommissionsmedlemmerne skulle desuden have udtalt, at det ikke er muligt kun at begraense skattepresset i Mezzogiorno, da der herved vil opstaa en slags skatteparadis med staerk forskelsbehandling mellem virksomhederne, men at der snarere eventuelt boer indfoeres en skattelettelse i hele Italien, hvor afgiftsniveauet paa arbejdskraftomkostningerne er langt hoejere end i de oevrige europaeiske lande. Kan Kommissionen derfor oplyse foelgende,

1. Mener den ikke, at den udtalelse, ifoelge hvilken en skattelettelsespolitik kun kan gennemfoeres paa nationalt plan, indebaerer faren for separatistiske holdninger og national splittelse samt betydelige geopolitiske og sociale risici for landets og hele Europas stabilitet?

2. Kan den redegoere for de aarsager og ordninger, der ligger til grund for, at der i visse regioner i Den Europaeiske Union, som f.eks. Wales, der indgaar i Det Forenede Kongerige, er gennemfoert skattelettelsesordninger med heraf foelgende begraensning af arbejdskraftomkostningerne?

3. Kan den redegoere for grunden til, at visse ordninger, som f.eks. omraadekontrakter og territoriale aftaler, der er baseret paa tilsvarende principper, og som skaber oeer med skattelettelser, derimod tillades og ikke betragtes som en overtraedelse af princippet om fri konkurrence?

4. Kan den klart angive, hvor langt man kan gaa paa beskatningsomraadet for at tilskynde til og forbedre resultatet af investeringer i de mindre udviklede og tydeligvis ugunstigt stillede omraader som f.eks. Mezzogiorno i Italien, hvor arbejdsloesheden er saerlig hoej?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(11. september 1998)

1. Hvad angaar spoergsmaalet om eventuelle loesrivelsestendenser, som ville kunne blive resultatet, hvis det er umuligt at foere en skattepolitik, der varierer fra region til region, kan Kommissionen praecisere, at alle virksomhedsbeskatningsforanstaltninger, og dermed saavel dem, der vedroerer bestemte regioner, som dem, der vedroerer hele det nationale territorium - uanset de vurderinger, som man ville kunne fremkomme med i lyset af Faellesskabets statsstoettebestemmelser - skal forelaegges en arbejdsgruppe, der er nedsat under Raadet i henhold til den adfaerdskodeks, der i december 1997 blev vedtaget vedroerende virksomhedsbeskatning. Denne gruppe skal evaluere, om foranstaltningerne er skadelige for et velfungerende indre marked eller ej. Foelgelig er det ikke muligt at fastslaa, at visse skattemaessige foranstaltninger kan betragtes som forenelige med de forpligtelser, som medlemsstaterne har paataget sig i henhold til adfaerdskodeksen, blot fordi de er indfoert paa nationalt plan.

2. Kommissionen erindrer om, at de begraensninger, der gaelder for regional og fiskal politik, har til formaal at sikre et velfungerende enhedsmarked, og dermed i sidste instans virkeliggoerelsen af traktatens maal, saasom f.eks. en harmonisk og afbalanceret udvikling af de oekonomiske aktiviteter og en oekonomisk og social kohaerens. For at der kan opnaas konvergens mellem de oekonomiske resultater maa de regionale problemer derfor loeses via de i oevrigt mange instrumenter, der til dette specifikke maal er stillet til raadighed, saasom strukturfonden og nationale interventioner, som Kommissionen tillader som led i sin konkurrencepolitik for at stoette udviklingen af visse omraader.

Hvad angaar den omtalte stoette i Wales, skal Kommissionen meddele det aerede medlem, at der er tale om investeringsstoette i form af tilskud og indskud af ansvarlig kapital. Endvidere eksisterer der flere stoetteordninger til fordel for smaa og mellemstore virksomheder med henblik paa videreuddannelse og konsulentbistand. Intensiteten af denne stoette, der primaert er koncentreret i Liverpool og Cardiff, er paa 20-30 % netto.

3. Hvad angaar skattemaessige stoetteforanstaltninger, de saakaldte "zonekontrakter" og regionale og lokale beskaeftigelsespagter, er der ifoelge de for Kommissionen foreliggende oplysninger tale om investeringsstoette, der ydes i henhold til en ordning, som Kommissionen godkendte i juni 1997. Der er navnlig tale om skattekredit, der alene ydes til virksomheder, som foretager investeringer, og skattekreditten staar i forhold til de gennemfoerte investeringer. Saadan stoette er forenelig med statsstoettereglerne, eftersom den er knyttet til investeringer. Arbejdsgruppen har ikke undersoegt, om den er forenelig med de regler, der er fastsat i adfaerdskodeksen af arbejdsgruppen, da den blev godkendt, foer kodeksen traadte i kraft.

4. Hvad angaar de skattemaessige instrumenter, der kan tages i brug for at fremme udviklingen i ugunstigt stillede omraader, kan Kommissionen betragte en nedsaettelse af den direkte skat i forbindelse med nye investeringer eller i forbindelse med jobskabelse som vaerende forenelig med statsstoettepolitikken.

I oevrigt skal det naevnes, at ovennaevnte foranstaltninger skal meddeles den arbejdsgruppe, der er nedsat i tilknytning til adfaerdskodeksen, fordi foranstaltningerne kan vaere i konflikt med denne kodeks. Derimod er nedsaettelse af den skattemaessige byrde, naar der er tale om moms, ikke mulig, medmindre Raadet godkender den.