DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/627

(2004/C 88 E/0645)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2660/03

af Elisabeth Jeggle (PPE-DE) til Kommissionen

(10. september 2003)

Om: Kontrol af ugyldige TÜV-vignetter i EU-medlemsstater

Vi er blevet gjort opmærksom på, at der i Grækenland er stadig flere biler ejet af grækere, der stadigvæk er udstyret med tyske nummerplader og udløbne TÜV-vignetter.

På baggrund heraf rejser der sig følgende spørgsmål:

— Hvad skal man være opmærksom på, når man sælger en bil inden for EU?

— I hvor lang tid kan græske statsborgere køre i biler med tyske nummerplader?

— Hvilke konsekvenser har det, hvis man i Grækenland kører i en bil med tyske nummerplader og udløbet TÜV-vignette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(5. november 2003)

Med hensyn til de regler, der gælder, når en brugt personbil, som er forsynet med en gyldig typeattest svarende til en vogntype, for hvilken der er udstedt EU-typegodkendelse, og som er registreret i den pågældende medlemsstat, overføres til brug i en anden medlemsstat, skal det bemærkes, at myndighedernes gennemførelse af kontrol med registreringen i bestemmelsesmedlemsstaten ikke længere er berettiget. Personbilen skal registreres på grundlag af den i alle medlemsstater gyldige EU-typegodkendelse.

Hvis køretøjet er blevet forsynet med en gyldig typeattest på grundlag af en national typegodkendelse, kan medlemsstaterne ikke afvise typegodkendelsen og registreringen af det pågældende køretøj på grund af tekniske specifikationer, medmindre der skal tages hensyn til beskyttelsen af sundhed og miljø, i hvilket tilfælde medlemstaterne udførligt skal fremlægge og begrunde deres indvendinger. Den kendsgerning, at et køretøj, der er typegodkendt og registreret i en anden medlemsstat, ikke svarer til en type, der er godkendt i bestemmelsesmedlemsstaten, eller hvis tekniske specifikationer adskiller sig fra dem, der er fastsat i lovgivningen i denne stat, er ikke i sig selv en rimelig begrundelse for at afvise typegodkendelsen og registreringen af det pågældende køretøj.

En teknisk kontrol af køretøjets materielle tilstand er tilladt, såfremt denne kontrol er nødvendig og ikke diskriminerende, dvs. at den er baseret på de samme betingelser og procedurer, som anvendes på køretøjer, der tidligere er blevet registreret i bestemmelsesmedlemsstaten.

En ny eller brugt personvogn, hvis ejer permanent er flyttet til Grækenland, skal registreres i dette land, hvis bilens ejer har sit sædvanlige bopæl i Grækenland. Ifølge fællesskabsretten (1) forstås ved sædvanligt opholdssted det sted, hvor en person sædvanligvis opholder sig, dvs. i mindst 185 dage i hvert kalenderår på grund af et privat og erhvervsmæssigt tilhørsforhold. Den pågældende medlemsstat (i dette tilfælde Grækenland) bestemmer inden for hvilken periode en sådan registrering skal finde sted, (dette er normalt inden for en kort periode). Dette gælder også når en bil, der er registreret i Tyskland, permanent overføres til Grækenland til privat brug, når ejeren får sædvanligt bopæl i Grækenland.

En personvogn med tyske kendingsbogstaver kan midlertidigt overføres til Grækenland til privat brug af en person, der sædvanligvis opholder sig i en anden medlemsstat end Grækenland. I dette tilfælde fastsætter gældende fællesskabsbestemmelser (2) et antal betingelser, der skal opfyldes, bl.a. at bopælsskiftet skal være af midlertidig karakter og generelt ikke må overskride seks måneder inden for en 12 måneders periode.

Direktiv 1996/96/EF (3) om obligatorisk teknisk kontrol fastsætter et antal minimumsforskrifter, bl.a. en første obligatorisk teknisk kontrol af køretøjer fra det fjerde år og derefter mindst hvert andet år. Eftersom der er tale om minimumsregler kan medlemsstaterne dog altid indføre strengere regler. Grækenland og Tyskland anvender direktivets minimumskrav med en kontrol hvert andet år. Kontrollen af godkendelsernes gyldighed samt eventulle sanktioner i tilfælde af overtrædelse er omfattet af subsidiaritetsprincippet.

(1) Rådets direktiv 83/183/EØF af 28. marts 1983 om afgiftsfritagelse ved privatpersoners endelig indførsel af personlige ejendele fra en medlemsstat, som ændret og nu gyldig, EFT L 105 af 23.4.1983.

(2) Rådets direktiv 83/182/EØF af 28. marts 1983 om afgitsfritagelse inden for Fællesskabet ved midlertidig indførsel af visse transportmidler, indført i en medlemsstat fra en anden medlemsstat, som ændret og nu gyldig, EFT L 105 af 23.4.1983.

(3) Rådets direktiv 96/96/EF af 20. december 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil, EFT L 46 af 17.2.1997