SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2823/01

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(11. oktober 2001)

Om: Transgene laks

Den18. juli 2001 registrerede Den Europæiske Patentmyndighed for første gang et patent på et transgent dyr, der skal anvendes til fødevarer for mennesker. Det drejer sig om en genetisk modificeret laks af canadisk oprindelse.

Hvordan er dette foreneligt med den europæiske patentkonventions forbud mod patenter på dyrearter?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at beskytte de naturlige laksearter imod kontakt med de genetisk modificerede laks, hvis de undslipper til åbent vand?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(21. december 2001)

Det ærede parlamentsmedlem gør Kommissionen opmærksom på, at Den Europæiske Patentmyndighed har udstedt et patent på en transgen fisk, der er fremavlet ved indsættelse af et kunstigt gen af ikke-menneskelig oprindelse.

Det bør bemærkes, at Den Europæiske Patentorganisation, der udsteder europæiske patenter, som via Patentmyndigheden bliver til nationale patenter, er en uafhængig international organisation, som Fællesskabet ikke direkte kontrollerer.

Direktiv 98/44/EF tillader udstedelse af patenter på dyr, for så vidt opfindelsens anvendelse ikke er teknisk begrænset til en bestemt dyrerace. Der kan således kun udstedes et patent, hvis opfindelsen kan anvendes på alle eksisterende fiskearter.

På baggrund heraf synes det patent, der her er tale om, at være i overensstemmelse med patentrettens relevante bestemmelser, herunder især gældende ret for bioteknologiske opfindelser.

Det er Kommissionens hensigt at følge udviklingen på det bioteknologiske område nøje og at holde Parlamentet underrettet herom, navnlig gennem den årsberetning, der i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 skal aflægges om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser(1).

Det skal understreges, at en patentmeddelelse under ingen omstændigheder indebærer tilladelse til udsætning af fisk i miljøet. Spørgsmålet om udsætning i miljøet af genetisk modificerede laks er blevet rejst tidligere. I den forbindelse henvises det ærede parlamentsmedlem til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-2223/00 af Béatrice Patrie(2), E-1627/00 af Albert Maat(3) og E-1489/00 af Erik Meijer(4).

Der findes retlige rammer til beskyttelse af ikke-genmodificerede organismer mod uønskede virkninger. I henhold til Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer(5) (GMO'er) skal der forud herfor foretages en udførlig vurdering af risikoen for menneskers sundhed og miljøet, og der vil kun blive givet tilladelse, hvis der ikke er grund til at forvente negative virkninger på de givne betingelser. Den miljørisikovurdering, der kræves i henhold til dette direktiv, skal tage hensyn til potentielt skadelige virkninger såsom virkninger på populationsdynamikken i recipientmiljøet, ukontrolleret spredning af GMO'erne i miljøet og vekselvirkning mellem ikke-modificerede organismer og de genmodificerede organismer. Der er ikke blevet ansøgt om tilladelse til udsætning i miljøet af genetisk modificerede laks under ovennævnte direktiv.

Høringsdokumentet om bioteknologi, der findes på: http://europa.eu.int/comm/biotechnology, indeholder en detaljeret gennemgang af bestemmelser om genetisk modificerede organismer i kapitel 7.1. Her gives en oversigt over eksisterende og planlagt horisontal lovgivning, herunder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF Erklæring fra Kommissionen(6), der i oktober 2002 erstatter direktiv 90/220/EØF. Ved direktiv 2001/18/EF indføres der endnu strengere krav til miljørisikovurderingen. De lovforslag, som Kommissionen for nylig har vedtaget(7), indeholder planer om en en dør, en nøgle-procedure for evaluering af GMO-anvendelser bestemt til konsum eller foderbrug, herunder udsætning i miljøet. Proceduren skal bestå i en enkel videnskabelig vurdering udført af de videnskabelige udvalg under Den (kommende) Europæiske Fødevaremyndighed, hvorefter Fællesskabet træffer en enkelt afgørelse.

(1) EFT L 213 af 30.7.1998.

(2) EFT C 136 E af 8.5.2001.

(3) EFT C 103 E af 3.4.2001.

(4) EFT C 113 af 18.4.2001.

(5) EFT L 117 af 8.5.1990.

(6) EFT L 106 af 17.4.2001.

(7) EFT C 304 E af 30.10.2001 (KOM(2001) 182 endelig udg. og KOM(2001) 425 endelig udg.).