SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2506/00

af Giovanni Procacci (ELDR) til Kommissionen

(24. juli 2000)

Om: Universel posttjeneste

Generaldirektoratet for Konkurrence har indledt traktatbrudsprocedure mod den italienske stat i forbindelse med dennes lovdekret om gennemførelse af postdirektivet fra 1997, især med henvisning til visse posttjenesteydelser, der menes at adskille sig fra traditionelle posttjenesteydelser.

Traktatbrudsproceduren vedrører hybridnetleveret elektronisk post, administrativ ekspreskorrespondance og lokal korrespondance mellem virksomheder. Ifølge Kommissionen kan nævnte tjenester ikke omfattes af forsyningspligtordningen, da de ikke er universelle.

Finder Kommissionen ikke eftersom der er et meget stort behov for anerkendelse og beskyttelse af universel tjeneste, og eftersom dette er den vigtigste målsætning for fællesskabsordningen på postområdet at udelukkelse af tjenesteydelser til kunder i erhvervslivet og i den offentlige forvaltning og af lokale tjenesteydelser fra den universelle tjenestes standardtjenesteydelser er ensbetydende med diskriminering af individuelle brugere og ikkebyboere? Mener Kommissionen ikke, at denne forskel ville være i strid med den i 1997-postdirektivet ønskede retfærdige og ikkediskriminatoriske behandling og med samhørighedsprincippet, som nævnte direktiv også henviser til?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti på skriftlige forespørgsler P-2505/00 og P-2506/00

(8. september 2000)

Traktatsbrudsproceduren mod Italien for overtrædelse af artikel 86 (tidligere artikel 90) i forbindelse med artikel 82 (tidligere artikel 86) i EF-traktaten vedrører udvidelsen af det generelle brevpostmonopol til at omfatte en række særlige tillægstjenester i forbindelse med levering, der ydes af private selskaber i Italien. Kommissionen besluttede at indlede en traktatbrudsprocedure, efter at den havde modtaget en række klager fra små og mellemstore private virksomheder i Italien, der leverer postale tillægstjenester i Italien i et system med åben konkurrence. Den aktuelle procedure skal sikre, at nye tjenester eller tillægstjenester, der tidligere er leveret af disse små og mellemstore italienske selskaber i åben konkurrence, ikke omfattes af det generelle brevpostmonopol, der er forbeholdt en enkelt leverandør, nemlig den nuværende monopolindehaver.

Proceduren mod Italien har ikke til sigte at foregribe en yderligere liberalisering af det italienske postmarked, men at bevare det konkurrencebaserede marked, der eksisterede i Italien, før dekret nr. 261/99 trådte i kraft. Det fremgår af Kommissionens undersøgelser, at dette dekret langt fra åbner markedet for postale tjenesteydelser, men i stedet udvider postmonopolet til fordel for den nuværende monopolindehaver. Navnlig er en række særlige tillægstjenester omfattet af den nuværende monopolindehavers generelle brevpostmonopol. De pågældende særlige tillægstjenester omfatter specielle elementer, såsom flere forsøg på levering, levering på flere alternative destinationer, sporing under hele forsendelsen, levering efter særlig aftale samt opretholdelse og ajourføring af postlister. Disse elementer tilbydes i øjeblikket ikke af monopolindehaveren.

De pågældende tjenester er ikke omfattet af postbefordringspligten eller det forbeholdte område i nogen medlemsstat. Dette skyldes, at tjenester, som er klart forskellige fra traditionelle tjenester, i henhold til postdirektivet af 1997(1) ikke er omfattet af befordringspligten, og de kan ikke forbeholdes de befordringspligtige selskaber.

Traktatbrudsproceduren forskelsbehandler på ingen måde Italien eller skaber forskelle med hensyn til konkurrence til skade for italienske selskaber eller forbrugere. Kommissionen vil indlede traktatsbrudsprocedurer mod enhver medlemsstat, der udvider det forbeholdte område på samme måde som i Italien. Kommissionen sigter ikke mod Italien og det italienske befordringspligtige selskab. Den har for nylig indledt antitrust- og statsstøtteprocedurer mod de befordringspligtige selskaber i en række medlemsstater. Der er ingen grund til, at forbrugere i de medlemsstater, der er berørt af traktatbrudsprocedurer, skulle være dårligere stillet end forbrugerne i medlemsstater, der ikke er genstand for sådanne procedurer. I stedet for at begrænse det antal posttjenester, der er til rådighed i de pågældende medlemsstater, har Kommissionens procedurer tværtimod til formål at sikre, at forbrugerne har det størst mulige udvalg af nye tjenester og tillægstjenester fra private selskaber eller fra den befordringspligtige virksomhed.

Målet for Kommissions traktatbrudsprocedure er at sikre, at de ovennævnte tjenester fortsat leveres af private virksomheder i åben konkurrence med det befordringspligtige selskab. De tjenester, som proceduren vedrører, er specielt tilpasset visse erhvervskunders eller den offentlige forvaltnings specifikke behov. Proceduren vedrører ikke den universelle tjeneste for individuelle kunder i Italien og påvirker ikke denne tjeneste i negativ retning.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet, EFT L 15 af 21.1.1998, betragtning 21: nye tjenester (i forhold til de traditionelle) og dokumentudveksling er ikke omfattet af befordringspligten, og der er derfor ingen begrundelse for at give de befordringspligtige virksomheder eneret til disse tjenester..