ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0027/02

af Francesco Speroni (NI) til Kommissionen

(15. januar 2002)

Om: Unøjagtige udtalelser om euroen

Ifølge visse informationskilder som f.eks. RAI's tekst-tv skulle Kommissionens formand i anledning af euroens ibrugtagning som gyldig mønt have fremhævet dennes stabilitet og påstået, at dens værdi ikke har ændret sig til trods for gentagne økonomiske og finansielle kriser i forskellige dele af verden.

Sammenligner man imidlertid euroens noteringer siden dens indtog på finansmarkederne, synes det indlysende, at der er sket en betydelig svækkelse af den over for mange andre valutaer som f.eks. den amerikanske dollar, det britiske pund og den schweiziske franc.

Kan Kommissionen oplyse, om det er rigtigt, at disse udtalelser er blevet fremsat i den her gengivne form, og hvorfor dens formand i bekræftende fald har fremsat en påstand, der ikke svarer til virkeligheden?

Svar afgivet af Romani Prodi på Kommissionens vegne

(4. april 2002)

Formanden for Kommissionen har ved flere lejligheder udtalt, at euroen siden indførelsen den 1. januar 2002 har vist sin evne til at sikre stabilitet i usikre tider. Som han understregede i talen om Unionens tilstand i Europa-Parlamentet i Strasbourg den 11. december 2001, kan man blot tænke på, hvad følgerne af den 11. september 2001 ville have været, hvis vi ikke havde haft euroen. Vi ville uden tvivl have oplevet meget ustabile kurser i Europa. Det kunne have fået dramatiske følger for det indre marked og for væksten og beskæftigelsen i EU, som vi så det i begyndelsen af 1990'erne, da EU's valutaer oplevede stor ustabilitet.

Euroen har også givet EU-borgerne prisstabilitet. Forbrugerpriserne i euroområdet steg i gennemsnit i perioden 1999-2001 med mindre end 2 % om året. Det er et meget bedre resultat end i perioden 1990-1998, hvor forbrugerpriserne i området steg 3,5 % om året. Euroen har styrket prisstabiliteten, navnlig i medlemsstater som Italien, der indtil 1995 havde en inflation på over 5 %. Takket være den konsolidering af de offentlige finanser, der fandt sted i perioden op til indførelsen af euroen, har Italien nu en meget lavere inflation.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0383/02

af Bernard Poignant (PSE) til Kommissionen

(21. februar 2002)

Om: Drivgarn

Siden den 1. januar 2002 har det været forbudt at benytte drivgarn. Forbudet er resultatet af en sej kamp mellem fiskerne og økologerne, der mente, at denne fangstmetode udryddede delfinerne. Nu er det flydetrawlen, der er fokus på.

Udøvere af fiskerierhvervet mener ikke, at forbudet er velbegrundet. Alligevel fastholdes afgørelsen.

Forespørgeren har desuden tænkt på, at fiskerne på Middelhavet, som står over for samme problem, ville kunne fortsætte deres aktiviteter, hvis de udstyrede deres net med apparater til lydafskrækning af havpattedyr.

Flere spørgsmål melder sig: Er denne metode anerkendt? Kan fiskerne på Atlanterhavet anvende den og på den måde fortsætte deres aktiviteter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(8. marts 2002)

Rådets forordning (EF) nr. 1239/98 af 8. juni 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 894/97 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne(1) trådte i kraft den 1. januar 2002. Dette betyder, at forbuddet mod drivgarnsfiskeri efter stærkt vandrende pelagiske arter nu gælder i alle EU-farvande for alle EU-fartøjer med undtagelse af farvande, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 88/98 af 18. december 1997 om fastsættelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund(2).

Med hensyn til akustiske alarmer (såkaldte pinger) findes der for tiden ingen bestemmelser i EU's lovgivning, der tillader brugen af store pelagiske drivgarn, der er udstyret med pinger. Pinger er en lovende teknologi, der kan være nyttig for at formindske bifangster af små hvaler i nogle fiskerier. Dette er blevet bekræftet ved den positive virkning, der ses i nedgangen af bifangster af marsvin i dansk fiskeri med hildingsgarn. Deres effektivitet kan dog ikke direkte overføres til andre fiskerier, da både arterne og de betingelser, som bifangsterne finder sted under, er forskellige.

Det videnskabelige arbejde med akustiske alarmer skrider fremad med støtte fra Fællesskabet for at løse problemet med bifangster af små hvaler.

De første oplysninger om havforsøg med pinger i pelagiske trawl er dog ikke opmuntrende, og en løsning skal muligvis søges i brugen af forskellige anordninger for udvælgelse/adskillelse. Der foretages for tiden forsøg på begge områder i Det Forenede Kongerige.

(1) EFT L 171 af 17.6.1998.

(2) EFT L 9 af 15.1.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1211/02 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen. Mirko Tremaglia.



EF-Tidende nr. 205 E af 29/08/2002 s. 0257 - 0257



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1211/02 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (30. april 2002) Om: Mirko Tremaglia I forbindelse med offentliggørelsen af en artikel i dagbladet Corriere della Sera den 4. februar, hvor Mirko Tremaglia, Italiens minister for italienere i udlandet, udtrykte beklagelse over, at Mussolinis Italien ikke vandt den anden verdenskrig med ordene: Man fører selvfølgelig krig som frivillig for at vinde den, ønsker Kommissionen at tage afstand fra sådanne kommentarer? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (15. maj 2002) Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-0813/02(1). (1) EFT C 172 E af 18.7.2002, s. 225.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0626/02

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(6. marts 2002)

Om: Elmarkedet

Det fremgår af en ny rapport fra Kommissionen om åbningen af markederne for elektricitet, at der forekommer adskillige tilfælde af konkurrenceforvridning på det indre marked, især i forbindelse med alt for høje takster for adgang til nettet.

Har Kommissionen planer om at iværksætte en aktion for at kræve, at medlemsstaterne gør en ende på denne situation, som er en alvorlig hæmsko på virksomhedernes konkurrenceevne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. april 2002)

Som anført i rapportens konklusioner(1) mener Kommissionen, at løsningen på dette problem ligger i en hurtig gennemførelse af dens forslag om at udvide markedsåbningen, øge afkoblingen (unbundling) og de regulerende myndigheders kontrol af netadgangen.

Naturligvis kan det ikke udelukkes, at Kommissionen vil træffe særlige foranstaltninger i tilfælde, hvor de nuværende direktiver overtrædes, eller hvor der forekommer overtrædelser af EU's konkurrenceret. Der er allerede gennemført overtrædelsesprocedurer mod Belgien på elektricitetsdirektivets(2) område og mod Tyskland og Frankrig på gasdirektivets(3) område. Disse sager skyldes forsinket og manglende gennemførelse af nogle eller alle bestemmelser i disse direktiver.

Kommissionen agter at ajourføre benchmarkingen årligt for at holde øje med udviklingen. Denne overvågning kan munde ud i flere overtrædelsesprocedurer, kommissionshenstillinger eller nye lovgivningsforslag.

(1) First (benchmarking) report on the implementation of the internal electricity and gas market SEK(2001) 1957 (foreligger kun på engelsk, tysk og fransk).

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet, EFT L 27 af 30.1.1997.

(3) Europa-Parlamentets og Rådet direktiv 98/30/EF af 22. june 1998 om fælles regler for det indre marked for naturgas, EFT L 204 af 21.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0401/02

af Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) til Kommissionen

(21. februar 2002)

Om: Klementiner

Citrusfrugtsektoren har stor økonomisk betydning for Valencia-området i Spanien. Ceratitis Wied middelhavsfrugtfluen har siden december kastet klementindyrkerne ud i en alvorlig krise på grund af et amerikansk importforbud. Amerikanske inspektører har besøgt Valencia-området og har ikke fundet problemer eller symptomer, der har kunnet sætte spørgsmålstegn ved USA's plantesundhedsmæssige og fødevaremæssige sikkerhed.

Det er indlysende, at der derfor nu er utilfredshed i citrusfrugtsektoren på grund af den manglende opfyldelse af de bilaterale aftaler mellem Spanien og USA og GATT-frihandelsaftalen, der støttes af WTO.

Har Kommissionen kendskab til dette problem?

Kan Kommissionen udtale sig om USA's overtrædelse af artikel 2, 5 og 6 i WTO og artikel XXII-XXIII i GATT-aftalerne?

I bekræftende fald, hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at tage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(18. marts 2002)

De spanske myndigheder har underrettet Kommissionen om de problemer, der er opstået i forbindelse med spanske klementiner, navnlig dem, der eksporteres fra Valencia-området til USA. De har også holdt Kommissionen informeret om de kontakter, de har haft med den amerikanske administration på både politisk og teknisk niveau for at forsøge at få løst problemet hurtigst muligt, således at det ikke kommer til at berøre næste høstår.

Spørgsmålet blev også rejst af kommissionsmedlemmet med ansvar for handel under dennes besøg i Washington den 24. og 24. januar 2002.

Hvad angår spørgsmålet om de amerikanske foranstaltningers forenelighed med WTO-aftalerne, er Kommissionen i færd med at foretage en gennemgang af den dokumentation, der findes, for at få fastslået, om USA har overtrådt sine internationale forpligtelser, og få truffet beslutning om, hvordan man skal gå videre i denne vigtige sag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0509/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(28. februar 2002)

Om: Forvaltning af elektronikaffald

Forvaltningen af elektronikaffald (pc'er, printere, faxapparater m.m.) er et problem, der antager større og større dimensioner, eftersom mængden af affald vokser år for år. Alene i 1998 var der tale om 8 mio. tons af den slags affald.

1. Hvilke risici indebærer den ukontrollerede bortkastning af elektronikaffald for den offentlige sundhed?

2. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe med henblik på integreret forvaltning af elektronikaffald?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. april 2002)

De største problemer i denne sammenhæng er udsivning og fordampning af farlige stoffer. Udsivning af kviksølv sker, når visse elektroniske apparater som f.eks. effektafbrydere ødelægges. Det samme gælder med hensyn til polychlorerede biphenyler (PCB) fra kondensatorer. Når plast, der indeholder bromerede brandhæmmere og cadmium, deponeres på en losseplads, kan der sive både polybromdiphenylether (PBDE) og cadmium ned i undergrunden og videre til grundvandet. Det er konstateret, at betydelige mængder blyioner går i opløsning fra knust blyglas, f.eks. konusglas fra billedrør, som følge af det sure grundvand, der oftest findes på lossepladser. Derfor må det antages, at der sker en forurening på lossepladser fra konusglas. Ikke blot nedsivning af kviksølv frembyder særlige problemer. Fordampning af metallisk kviksølv og dimethylkviksølv, som begge findes i affaldet, giver også anledning til bekymring. Desuden kan der meget vel opstå ukontrollerede brande i disse deponier. Ved sådanne brande kan der udsendes både metaller og andre kemiske stoffer, f.eks. de yderst giftige dioxiner og furaner, bl.a. tetrachlordibenzodioxin (TCDD) og polychlorerede og polybromerede dioxiner og furaner (PCDD, PBDD og PCDF) fra halogenerede brandhæmmere og PCB-holdige kondensatorer.

For at sætte ind mod dette problem vedtog Kommissionen den 13. juni 2000 to forslag(1) til direktiver om henholdsvis affald af elektrisk og elektronisk udstyr og om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr. Den 4. december 2001(2) vedtog Rådet to fælles holdninger til disse forslag, som i øjeblikket er til andenbehandling i Europa-Parlamentet.

(1) EFT C 365 E af 19.12.2000.

(2) SEK(2001) 2021 endelig udg. og SEK(2001) 2023 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0343/02

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Rådet

(12. februar 2002)

Om: Transport af afdøde i EU

Et stigende antal af Den Europæiske Unions borgere lever i et andet EU-land end deres hjemland, idet mange EU-borgere arbejder i et andet EU-land, turismen øges konstant og stadig flere pensionister fra Nordeuropa flytter permanent til Sydeuropa. Som en direkte følge af en øgede indvandring og rejseaktivitet dør et stadigt stigende antal EU-borgere et andet sted end i deres hjemland.

Samtidig med at det indre marked i stadig højere grad fungerer fuldstændigt, forekommer der absurde vanskeligheder med at hjemsende afdøde fra et EU-land til et andet. Dette medfører unødvendige udgifter og pinefulde forsinkelser for den afdødes slægtninge.

Berliner-overenskomsten (1937) om hjemsendelse af menneskelig og Europarådets overenskomst om overførsel af lig af mennesker (Strasbourg 1973). Disse konventioner er ikke længere tidssvarende, da de bygger på en sådan grænsekontrol, som ikke længere findes. Det er f.eks. ikke nødvendigt at transportere en afdød person i en zinkkiste (ad landevej) fra Strasbourg til Lyon (460 km), men hvorfor er zinkkisten nødvendig, når den afdøde skal transporteres fra Strasbourg til Baden Baden (50 km)? Der findes ingen hygiejne- eller sikkerhedshensyn, der bevirker, at dette er rimeligt.

Forpligter EU-traktaten Den Europæiske Union til at sikre fri hjemsendelse af afdøde inden for EU, når der er tale om en EU-borger?

Er der planer om i EU eller internationalt at ajourføre dette pågældende regelsæt?

Er det muligt at indføre et regelsæt for hjemsendelse af afdøde i EU, der indebærer, at hjemsendelse fra et medlemsland til et andet vil være lige så enkelt som internt i medlemslandet?

Ud fra hvilken tidsplan er det muligt at gøre fremskridt i denne sag?

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler E-0209/02 og E-0343/02

(21. maj 2002)

Hverken selve traktaten om Den Europæiske Union eller den afledte fællesskabsret indeholder bestemmelser om det emne, som de ærede parlamentsmedlemmer rejser.

Rådet kan derfor ikke svare på spørgsmålet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0618/02

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(6. marts 2002)

Om: Vådområdet Complejo Húmedo de Corrubedo i Couso (La Coruña Spanien)

Til trods for, at det regionale styre i Galicia har opført vådområdet Complejo Húmedo de Corrubedo på listen over områder, der skal medtages i Natura 2000-nettet, gives der stadig licenser og tilladelser til at opføre forskellige industrianlæg i dette beskyttede område.

Kan Kommissionen oplyse, hvad der hidtil er sket i behandlingen af klage nr. 2001/4904, SG (2001) A/8849/2 om dette spørgsmål, som er indgivet til Kommissionen?

Kan Kommissionen gøre nærmere rede for, hvilket svar den til dato har modtaget fra de spanske myndigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(24. april 2002)

Kommissionen kan bekræfte, at klage nr. 2001/4904 er under behandling sammen med andre sager vedrørende de samme forhold.

Eftersom klagen stadig er ved at blive gennemgået, har der endnu ikke været nogen brevveksling desangående med medlemsstatens myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0053/02

af Wolfgang Kreissl-Dörfler (PSE) til Rådet

(25. januar 2002)

Om: Rammeaftale mellem Deutsch-Ordens-Hospitalwerk, virkeområde DOH International, og Kommissionen

Mellem DOH International (Deutsch-Ordens-Hospitalwerk GmbH, den internationale afdeling) og Kommissionen blev der i marts 1999 underskrevet en første aftale om en rammeaftale på 2,95 mio. EUR til støtte af hjælpeprogrammer i flere lande i Asien. Dette meddeler DO aktuell, tidsskriftet for Deutsche Brüderprovinz i sin udgave 4/1999. Siden november 2000 befinder DOH, en offentlig virksomhed (sæde: Weyarn/Oberbayern), sig i betalingsvanskeligheder.

1. Hvad var indhold i og mål for ovennævnte aftale?

2. Hvilke forudsætninger og betingelser skulle opfyldes for at få stillet EU-midler til rådighed?

3. Hvor store var de beløb, der blev udbetalt?

4. Hvilke erfaringer og resultater foreligger om DOH's udviklingsarbejde?

5. Finder der dokumentation for pengenes anvendelse? I bekræftende fald, hvilken?

6. Blev der indgået yderligere aftaler mellem Kommissionen og DOH? I bekræftende fald hvilke?

7. Fortsættes samarbejdet med DOH stadig, eller er det allerede afsluttet?

Svar

(13. maj 2002)

Det ærede parlamentsmedlem opfordres til at henvende sig direkte til Kommissionen, som alene kan besvare disse spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0064/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(25. januar 2002)

Om: Det spanske formandskabs holdning til forbindelserne med Mercosur og især med Argentina

Blandt de prioriterede målsætninger, som den spanske minister for udenrigshandel, Josep Piqué, fremlagde for forbindelserne med Latinamerika, optræder forbindelserne med Mercosur i anden række lavere end forbindelserne med Chile mens de i virkeligheden burde prioriteres, idet vigtige lande som Brasilien og Argentina er medlemmer af Mercosur. Sidstnævnte står over for store problemer og har behov for omfattende bistand fra EU. Også Uruguay og Paraguay er Mercosur-medlemmer. Hvad er grunden til denne prioritering?

Svar

(21. maj 2002)

1. Rådet vil gerne understrege over for det ærede parlamentsmedlem, at EU's forbindelser med Mercosur er af lige så stor betydning som EU's forbindelser med Chile. Der erindres om, at der vil blive afholdt et EU-Mercosur-topmøde (i tilknytning til topmødet mellem EU og Latinamerika og Caribien) den 18. maj 2002 i Madrid. Som det hedder i programmet fra det spanske formandskab, kan disse møder blive en god anledning til at afslutte forhandlingerne med Chile og sætte afgørende skub i forhandlingerne med Mercosur, således at der opnås et tilsagn fra Den Europæiske Union, som sikrer opretholdelse og videreudvikling af præferenceforbindelserne med dette område. Denne erklæring afspejler kort og godt det aktuelle stadium i de igangværende forhandlinger med henholdsvis Chile og Mercosur.

2. Der skal endvidere erindres om, at der på Rådets samling (almindelige anliggender) den 28. januar 2002 blev vedtaget konklusioner om Mercosur. I konklusionerne understreger Rådet, at det i forbindelse med den aktuelle krise i Argentina erklærer sig tilfreds med, at Mercosurs udenrigsministre i deres fælles erklæring, som blev vedtaget den 11. januar 2002 i Buenos Aires, har tilkendegivet, at de ønsker at styrke integrationsprocessen blandt disse lande. Rådet mener endvidere, at et styrket Mercosur er nøglen til udvikling i regionen. Rådet gentager, at det lægger stor vægt på den fremtidige associeringsaftale mellem EU og Mercosur. Det erklærer sig tilfreds med de hidtidige fremskridt i disse forhandlinger og gentager EU's tilsagn om fortsat at gøre fremskridt i disse forhandlinger.

3. Hvad særlig angår krisen i Argentina havde Rådet (økonomi og finans) den 22. januar en længere drøftelse om situationen i dette land. Ved denne lejlighed blev der vedtaget og offentliggjort nogle konklusioner, der understregede de økonomiske og finansielle aspekter ved denne krise. Drøftelsen af situationen i dette land blev genoptaget under udenrigsministrenes frokost den 28. januar.

4. Til slut skal det spanske formandskab på ny bekræfte, hvor stor betydning det tillægger forbindelserne med Mercosur. Det vil gøre alt, hvad der er nødvendigt, for at fremme forhandlingerne med henblik på hurtigst muligt at indgå en associeringsaftale mellem EU og Mercosur. Endvidere vil det fortsat følge situationen i Argentina nøje og dens mulige eftervirkninger i Latinamerika.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0945/02

af Francesco Fiori (PPE-DE) til Kommissionen

(28. marts 2002)

Om: Afgift for opdrættere af fuldblodsheste (Foal Levy)

Den europæiske landbrugsmodel, der blev fastlagt med Agenda 2000, og som i øjeblikket revideres af Den Europæiske Union, har til formål at skabe en konkurrencedygtig

landbrugssektor uden overdrevent store tilskud. Der er ingen berettigelse for den afgift, som den irske regering har indført, og som pålægges opdrættere af fuldblodsheste med det formål udelukkende at støtte irske opdrættere og fremme de engelske, idet afgiften finder anvendelse på alle fællesskabslande med undtagelse af England.

For opdrætterne af fuldblodsheste i Det Europæiske Fællesskab findes det største antal hingste af den bedste kvalitet i Irland, og hvert år sker der derfor i bedækningsperioden en midlertidig overflytning af avlsheste fra italienske, franske og tyske opdrættere til Irland.

Størstedelen af hopperne foler på irsk grund, og efter at de er blevet bedækket igen, vender de tilbage til oprindelseslandet. Hvis de forbliver i Irland, tilbageføres det føl, der er født i det pågældende år, under alle omstændigheder inden den 31. december, hvorefter det bliver hjemmehørende i ejerens hjemland. Denne ovennævnte fremgangsmåde skyldes, at det er umuligt for opdrættere af fuldblodsheste at gøre brug af kunstig befrugtning, da denne fremgangsmåde er forbudt gennem de internationale bestemmelser om hesteavl. Hvis den derimod var tilladt, ville transporten af dyrene være overflødig, og både problemet med Foal Levy og mange andre problemer af sundhedsmæssig art ville være løst.

Den irske regering har indført en afgift, som er direkte proportionel med bedækningsomkostningerne for den hingst, som hoppen er bedækket af, den såkaldte Foal Levy, som opkræves for de føl, der er født i Irland, idet føl af engelsk ejede hopper af uforståelige grunde er undtaget.

Mener Kommissionen ikke, at denne afgift tilsidesætter princippet om fri konkurrence, som er fastslået i traktatens artikel 88 og 89, idet produktionsomkostningerne kun forhøjes for visse producenter?

Hvorledes opfatter Kommissionen de irske protektionistiske bestemmelser, hvis der ikke er tale om en diskriminerende fremgangsmåde over for de opdrættere, der ikke er irske eller engelske?

Da irerne investerer en stor del af de midler, der tilvejebringes gennem denne afgift, i afsætningen af deres egne føl på deres auktioner, mener Kommissionen da ikke, at der opstår en illoyal konkurrence over for de øvrige EU-lande, som ikke kan få adgang til disse midler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. april 2002)

Kommissionen er i øjeblikket ved at foretage en grundig undersøgelse af det af det ærede medlem nævnte problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.