SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2075/99

af Agnes Schierhuber (PPE-DE) til Kommissionen

(12. november 1999)

Om: Liberalisering i forbindelse med WTO-forhandlingerne

I forbindelse med WTO-millenniumrunden er det planen at forhandle om yderligere liberaliseringer inden for landbrugsområdet. Yderligere liberaliseringer er imidlertid kun fornuftige, hvis de bidrager til at øge landmændenes og forbrugernes velstand.

1. Findes der allerede en officiel evaluering fra WTO's og/eller Kommissionens side om, hvilken virkning GATT-Uruguay-rundens landbrugsaftale har haft på landbrugspriserne og indkomsterne i EU, USA og i den øvrige verden (evaluering inkl. 1999)?

2. Hvordan evaluerer Kommissionen virkningerne af GATT-Uruguay-runden? Jeg anmoder om, at ikke kun undtagelsesårene 1995 og 1996 evalueres men også det samlede tidsrum 1995-1999. Samtidig anmoder jeg om under evalueringen ikke kun at bedømme den værdimæssige udvikling af verdenshandlen, men overvejende at bedømme markedernes kvantitet og prisudvikling.

3. Har liberaliseringen virkelig medført fordele for forbrugerne?

4. Er fødevarepriserne faldet og i hvilket omfang?

5. Er fødevaresikkerheden og -kvaliteten blevet forbedret med markedsåbningen og SPS-aftalen?

6. Hvordan skal WTO-panelet vedrørende forbud mod import af oksekød, der er blevet tilført væksthormoner, i denne forbindelse bedømmes?

7. Hvordan forholder verdenshandlens udvidelse sig til den generelle indkomstudvikling i EU og i andre WTO-medlemsstater, og hvordan er indkomststigningen fordelt blandt befolkningen?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(14. februar 2000)

1. Virkningerne af landbrugsaftalen er blevet simuleret af Verdenshandelsorganisationen WTO's Economic Research and Analysis Division (ERAD). Man anvendte Global Trade Analysis Project (GTAP)-modellen, dvs. en anvendt generel ligevægtsmodel for den globale økonomi. Ændringer i velstanden udtryktes i realindkomst og indberettedes i milliarder USD (1992-værdier). Det kan forventes, at aftalen vil indebære positive resultater for den økonomiske velfærd i Fællesskabet, USA, Japan og de østasiatiske lande. En anden analyse af virkningen af liberaliseringen af vare- og tjenestehandelen offentliggjordes af Verdensbanken i 1995. Også ifølge denne forventes Japan og Fællesskabet at ville opnå de største fordele.

2. Det er vanskeligt at foretage en nøjagtig vurdering af GATT-Uruguay-rundens virkninger på priser og mængder, da der er en lang række eksterne faktorer, der spiller ind. På grund af den kraftige turbulens på det internationale marked (f.eks. krisen i Asien og Rusland) er det vanskeligt at isolere og nøjagtigt beregne nettovirkningerne af Uruguay-runden. Det var imidlertid første gang, at den involverede hele landbrugssektoren. Uruguay-runden karakteriseredes faktisk af nogle som aftalen, der fik landbruget ind i GATT, og den betragtedes som den mest omfattende forhandlingsindsats, der nogensinde er foregået. En korrekt gennemførelse af aftalen indtil nu tyder på, at det, at der blev opstillet klare og gennemsigtige regler for handelen med landbrugsprodukter, har været medvirkende til at stoppe de voksende gnidninger, som udviklede sig mellem handelspartnerne, og som i firserne var skyld i en voksende mathed på verdensmarkederne.

3. Principielt giver liberaliseringen forbrugerne større fordele, idet konkurrencen på markedet øges, og der tilbydes et bredere udvalg af varer til de lavest mulige priser. For Fællesskabets vedkommende er handelen med landbrugsvarer ikke fuldstændig liberaliseret, men gennem reformen af den fælles landbrugspolitik har man virkelig bestræbt sig for at komme væk fra de mest konkurrencefordrejende politikker (f.eks. fra prisstøtte til direkte betalinger). Dette er en fordel for forbrugerne, som ikke længere skal betale den implicitte beskyttelsespris, når de køber landbrugsvarer. Imidlertid er landbrugsråvarernes andel af inputtet efterhånden faldet, og det gælder for de fleste færdigprodukter, som købes af forbrugeren.

4. Hvad angår de internationale priser, er det på grund af de mange involverede variabler (jf. 2) vanskeligt at kortlægge, hvilken indflydelse liberaliseringen af handelen har på prisudviklingen og prisvariationerne. For Fællesskabets vedkommende har reduktionen i prisstøtten ført til lavere priser for landbrugsprodukter, som til dels giver sig udslag i lavere fødevarepriser (da landbrugsråvaren kun udgør en lille del af det færdige fødevareprodukt).

5. Der foreligger ikke nogen oplysninger om en forbedring eller forværring af fødevaresikkerheden og -kvaliteten som et resultat af markedsåbningen og aftalen om sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (SPS-aftalen). På lang sigt forventes gennemførelsen af SPS-aftalen at forbedre sikkerheden globalt gennem samarbejde og teknisk bistand til udviklingslandene (artikel 9).

6. Fællesskabets opfattelse, ifølge hvilken det har ret til at opstille højere beskyttelsesnormer, f.eks. sammenlignet med de internationale Codex Alimentarius-standarder, er blevet anerkendt af WTO's appelorgan. Dette organ har også anerkendt, at et WTO-medlem kan træffe foranstaltninger, der er baseret på videnskabelige synspunkter forfægtet af et mindretal. Alle foranstaltninger skal baseres på en videnskabelig risikovurdering.

7. Set ud fra en økonomisk synsvinkel forøger liberaliseringen af handelen indkomsterne gennem producenternes og forbrugernes velstand. Producenterne får større markeder og mulighed for specialisering, og forbrugerne får lavere priser som følge af øget konkurrence. Forudsættes der en samtidig og gensidig liberalisering på verdensplan samt konkurrencedygtige markeder, vil fordelingen af disse fordele være proportionale med graden af liberalisering i de enkelte lande og sektorer. Fordelingen af den velstands- og indkomststigning, der kan opnås i et land som følge af liberaliseringen af handelen, afhænger også af de skatteordninger, det pågældende land anvender.