SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1287/00

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(19. april 2000)

Om: Alvorlige problemer med ørkendannelse i Valencia (Spanien)

Det europæiske selskab til bevarelse af jordbunden (ESSC) afholdt for nylig en kongres i Valencia (Spanien) om ørkendannelse. Blandt konklusionerne fra de over 400 eksperter, der deltog i drøftelsen, understregedes det, at Spanien er det land i Europa, der har størst risiko for ødelæggelse af jordbunden (60 % af det spanske territorium er alvorligt berørt af ørkendannelse). I regionen Valencia er 40 % af territoriet berørt af dette problem, og mellem 5 og 7 % af jordbunden er uopretteligt ødelagt.

I en udtalelse fra kommissær Fischler (jf. svar på skriftlig forespørgsel E-1563/95(1)) fastslår Kommissionen, at nøglen til effektiv bekæmpelse af ørkendannelse skal findes i en fornuftig arealanvendelse, som er forenelig med miljøkravene, og en rationel og forsigtig forvaltning af vandressourcerne. Det skal desuden understreges, at man ud fra motiver af samme art er ved at afslutte arbejdet med iværksættelse af det kommende rammedirektiv for vand.

Situationen i den autonome region Valencia er imidlertid i øjeblikket følgende:

- der gennemføres visse fremgangsmåder inden for landbrug og byplanlægning, som har alvorlige indvirkninger på grundvandsniveauet i områder som Les Marínes, Marjal de Almenara, Marjal de Peñiscola eller Marhal de Pego-Oliva,

- der planlægges vandomlægninger som f.eks. ved Xucar-Vinalopó, som berører Albufera-søen (fredet område i henhold til LIFE),

- på grund af en dårlig jordbundsbevarelse sker der en fortsat større nitratforurening af vandet,

- der er ved at blive opført en forlystelsespark (Terra Mítica), hvis vandforbrug vil medføre en fordobling i 2002 af vandmangelen i et område, der er alvorligt berørt af tørke,

- der er blevet anlagt og anlægges fortsat golfbaner (Peñiscola, Benidorm y Finestrat, Manises), uden at der sker nogen planlægning eller beregning vedrørende vandressourcerne osv.

Mener Kommissionen ikke, at alle de nævnte fremgangsmåder er i modstrid ikke blot med konventionen til bekæmpelse af ørkendannelse, som Spanien har undertegnet, men også med de betingelser, hvorpå den spanske stat og regeringen i Valencia modtager og forvalter midler fra EFRU, EUGFL og Samhørighedsfonden for at nå frem til en bæredygtig anvendelse af jordbunden?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at tilskynde den spanske og den autonome regering til at gennemføre en effektiv og konkret bekæmpelse af det alvorlige problem med ørkendannelse, som særlig berører regionen Valencia, der modtager den ovennævnte fællesskabfinansiering hertil?

(1) EFT C 311 af 22.11.1995, s. 4.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. juli 2000)

Kommissionen er enig i, at den gældende lovgivning om vand ikke sikrer en general bæredygtig vandforvaltning. Derfor har Kommissionen bl.a. som opfølgning af Parlamentets miljøudvalgs initiativer foreslået Parlamentet og Rådet et rammedirektiv om vand(1). Rådet vedtog en fælles holdning i oktober 1999(2). Parlamentet gav udtalelse (andenbehandling) i februar 2000(3). Forligsproceduren tyder på, at forslaget vil blive endeligt vedtaget i midten af år 2000.

Rammedirektivet om vand fastsætter omfattende mål for miljøet såsom at forebygge forringelse af grundvandskvaliteten, restaurere forurenet grundvand og at sørge for ligevægt mellem indvinding og nydannelse af grundvand [artikel 4, stk. 1, litra b]. Det foreskriver, at vand skal forvaltes ved hjælp af vandløbssystemer (vandområdeplaner), der sikrer beskyttelse af overfladevand og grundvand [artikel 3], og bestemmer, at medlemsstaterne skal iværksætte retligt bindende foranstaltninger med henblik på at sikre opfyldelsen af dette krav. Dette indebærer bl.a. kontrol med indvindingen af overfladeferskvand og grundvand samt opmagasinering af overfladeferskvand, inklusive et eller flere registre over indvinding og opmagasinering Kun vandindvindinger med ubetydelig virkning kan fritages for disse forpligtelser [artikel 11, stk. 3, litra d].

Kommissionen vil, når direktivet er blevet vedtaget, sikre en passende gennemførelse i national lovgivning under anvendelse af de instrumenter, der foreskrives i EF-traktaten, herunder artikel 226 (tidl. 169), og ved oplysninger fra og høring af alle berørte parter. Derudover vil direktivet sikre åbenhed og gennemskuelighed, idet medlemsstaterne forpligtes til at give oplysninger til borgerne og de berørte parter, når der fastsættes vandområdeplaner.

Det skal i øvrigt bemærkes, at den nye politik for udvikling af landdistrikter, som blev vedtaget af Rådet i juni 1999, er blevet den anden søjle i den fælles landbrugspolitik. Den støtte, der ydes til bæredygtig udvikling i landdistrikter i forbindelse med landbrugsmæssig virksomhed og omlægning heraf, kan bl.a. ydes til bevarelse og fremme af et bæredygtigt landbrug med høj naturværdi, der opfylder miljøkravene. Den sigter ligeledes mod bæredygtig skovforvaltning, pleje og forbedring af skovressourcerne og udvidelse af skovarealerne. Der kan ligeledes ydes samfinansieringer til investeringer, der har til formål at beskytte miljøet. Disse forskellige foranstaltninger kan ligeledes bidrage med at bekæmpe ørkendannelsen i de områder, som det ærede medlem omtaler. Det er medlemsstaten, der skal forelægge dens programmer om udvikling i landdistrikter i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet.

Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(4) foreskriver, at Kommissionen og medlemsstaterne skal sørge for, at miljøbeskyttelseskrav integreres i udformningen og gennemførelsen af fondenes indsats. Samhørighedsfonden kan yde et finansielt bidrag til projekter, som medvirker til virkeliggørelsen af de mål, der fastsættes i EF-traktaten, hvad angår miljø og transeuropæiske transportnet.

I denne henseende skal det ligeledes bemærkes, at Spanien i lighed med Portugal, Italien og Grækenland er omfattet af bilag IV (det nordlige middelhavsområde) til FN-konventionen om bekæmpelse af ørkendannelse. Disse medlemsstater har enten iværksat

eller er i færd med at iværksætte nationale og regionale projekter til bekæmpelse af ørkendannelse og har afholdt en række møder med deltagelse af Kommissionen. De nationale og regionale projekter danner grundlag for konventionens gennemførelse. Fællesskabet har som part en særlig interesse i, at konventionen bliver gennemført effektivt i det nordlige middelhavsområde.

(1) Kommissionsforslag: EFT C 184 af 17.6.1997, EFT C 16 af 20.1.1998 og EFT C 108 af 7.4.1998.

(2) Rådets fælles holdning (EF) nr. 41/1999 af 22.10.1999 (EFT C 343 af 30.11.1999).

(3) Endnu ikke offentliggjort i EFT.

(4) EFT L 161 af 26.6.1999.