SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1734/97 af Esko Seppaenen (GUE/NGL) til Kommissionen (23. maj 1997)

Om: Langtidsdeponering af brugt nukleart braendsel

Kommissionen bedes besvare foelgende spoergsmaal om langtidsdeponering af brugt nukleart braendsel:

1. Hvordan forbereder Kommissionen sig til den situation, der vil opstaa, naar det brugte nukleare braendsel skal overflyttes fra midlertidig deponering til endelig deponering efter aar 2000?

2. Saafremt der er et faelles program under udarbejdelse, kan et enkelt land da, efter Kommissionen mening, naegte indfoersel af brugt nukleart braendsel fra et andet land, uden at den frie varehandel forhindres?

3. Er brugt nukleart braendsel efter Kommissionens mening affald eller en vare?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (17. juli 1997)

Det er hver enkelt medlemsstats ansvar at sikre, at brugt nukleart braendsel fra drift af nukleare reaktorer paa dens territorium forvaltes hensigtsmaessigt. Den paagaeldende forvaltning omfatter langtidsdeponering af brugt braendsel, hvis det ikke oparbejdes.

Medlemsstaterne har hver isaer deres forvaltningsstrategi for brugt braendsel. Nogle har besluttet at oparbejde det og genbruge de heraf foelgende produkter. Andre har besluttet ikke at oparbejde det brugte braendsel og efter en midlertidig oplagring, hvor braendslet koeler af, emballeres det og placeres i langtidsdepoter eller permanente depoter. I saa fald anses det for affald. Andre oplagrer simpelt hen det brugte braendsel, indtil der er truffet beslutning om dets videre forloeb.

Der er ikke noget faelles program for langtidsforvaltning af brugt braendsel, og Kommissionen forbereder heller ikke nogen langtidsoplagring af medlemsstaternes brugte braendsel. Spoergsmaalet om at forebygge indfoersel af brugt braendsel fra andre medlemsstater er stadig vigtigt. Hvis det antages, at brugt nukleart braendsel skal deponeres permanent uden nogen plan om videre anvendelse, saa vil det blive betragtet som radioaktivt affald og vaere omfattet af Raadets direktiv 92/3/Euratom af 3. februar 1992 om overvaagning af og kontrol med overfoersel af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt ind i og ud af Faellesskabet ((EFT L 35 af 12.2.1992. )). I saa tilfaelde er der i overensstemmelse med direktivet om overfoersel mellem medlemsstater en pligtig anmeldelsesprocedure, og myndighederne i bestemmelseslandet kan angive »de betingelser, de finder noedvendige« eller deres »afslag paa godkendelse«.

Iseptember i aar forventes det desuden, at Den internationale Atomenergiorganisations konference vil aabne for undertegnelse af en faelles konvention om sikkerhed i forbindelse med forvaltning af brugt braendsel og sikkerhed omkring forvaltning af radioaktivt affald. I det foreliggende udkast anerkendes det, at enhver stat har ret til at forbyde indfoersel til dens territorium af udenlandsk brugt braendsel og af radioaktivt affald. Det forventes, at denne tekst vil blive godkendt, og at alle medlemsstaterne og Faellesskabet vil undertegne konventionen.

Om Kommissionen anser brugt nukleart braendsel som affald eller som vare afhaenger af den beslutning, som hver enkelt medlemsstat traeffer. Hvis en medlemsstat beslutter at deponere brugt braendsel permanent, og ikke har planer om at anvende det yderligere, saa vil det blive betragtet som affald. Ellers bliver det betragtet som en vare, hvis vaerdi kunne frigives gennem oparbejdning og genanvendelse af produkterne herfra. Det boer imidlertid bemaerkes, at brugt braendsel, herunder materialer, der vil blive langtidsdeponeret eller permanent deponeret i geologiske depoter, er underkastet Euratoms sikkerhedskontrol.