SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2792/01

af Baroness Nicholson of Winterbourne (ELDR) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Mobiltelefonmasters sundhedsindvirkning

Har Kommissionen planer om at undersøge sundhedsindvirkningerne af mobiltelefonmaster, der er placeret i tæt befolkede beboelsesområder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(22. januar 2002)

Mobiltelefonmasternes placering er først og fremmest et spørgsmål, der afgøres af mobiltelefonoperatørerne på den ene side og de lokale, regionale og statslige myndigheder på den anden side. Der er store forskelle mellem de procedurer og kriterier, der anvendes i medlemsstaterne, og blandt de aspekter, der kan tages i betragtning, er den elektromagnetiske strålings eventuelle sundhedskonsekvenser, behovet for at beskytte miljøet, behovet for at overholde byplanbestemmelser osv.

På EU-plan er det fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne(1), at hvis fælles brug af faciliteter kan være en fordel på baggrund af byplanmæssige, miljømæssige, økonomiske eller andre hensyn, kan medlemsstater og nationale tilsynsmyndigheder påbyde fælles brug af faciliteter og gribe ind for at mægle i tvister mellem de berørte parter. Denne bestemmelse forventes bevaret i de nye telekommunikationsbestemmelser, der for øjeblikket drøftes i Rådet og Parlamentet.

EU-bestemmelserne om radioudstyr (herunder mobiltelefonmaster) foreskriver, at producenterne skal sikre, at de er sikre. I henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse(2) skal producenterne sikre, at deres produkter ikke har sundhedskonsekvenser, når de anvendes efter hensigten. I direktivets artikel 7, stk. 2, hedder det direkte, at de nationale myndigheder kan indføre restriktioner for anvendelsen af radioudstyr, f.eks. ved at foreskrive minimumsafstand til befolkningen for at sikre, at telefonmaster er installeret korrekt.

EU har desuden udstukket retningslinjer for, hvilke sikkerhedsniveauer der bør overholdes. Rådet vedtog den 12. juli 1999 henstilling 1999/519/EC(3) til medlemsstaterne om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz-300 GHz). Hvis basisrestriktionerne og referenceniveauerne, der er fastsat i henstillingen, overholdes, sikres brugerne et højt beskyttelsesniveau mod akutte virkninger og langtidsvirkninger af ikke-ioniserende stråling fra sådant udstyr. I de grænser, der anbefales, er indregnet en sikkerhedsfaktor på 50 i hele frekvensintervallet for at tage højde for eventuelle langtidsvirkninger. Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med EF-traktaten indføre et højere beskyttelsesniveau end det, der fremgår af henstillingen. Grænserne blev bekræftet af Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø i dens nye udtalelse om sundhedsrisici i forbindelse med eksponering for elektromagnetiske felter, der blev offentliggjort den 30. oktober 2001, og hvori det hedder, at de supplerende oplysninger, der er fremkommet i de seneste år om kræftfremkaldende og andre ikke-termiske virkninger af radiofrekvenser og mikrobølgefrekvenser, ikke giver anledning til at ændre de eksponeringsgrænser, Kommissionen har fastsat på grundlag af Den Videnskabelige Styringskomités udtalelse fra 1998.

Endvidere vil europæiske standarder, der er udarbejdet af Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) på foranledning af Kommissionen, sikre, at udstyr, der markedsføres, overholder de grænser, der er fastsat i rådshenstillingen. Standarderne bliver anerkendt i medfør af direktiv 1999/5/EF og erstatter nationale divergerende standarder.

Kommissionen yder ca. 12,8 mio. EUR i støtte til programmer (til en samlet værdi på over 32,5 mio. EUR) vedrørende forskning i elektromagnetiske felters eventuelle konsekvenser for menneskers sundhed. Forskningen omfatter bl.a. et projekt, der specifikt vedrører eventuelle sundhedskonsekvenser, der skyldes mobiltelefonbasisstationer. Projektet løber over fire år, og det er endnu ikke halvvejs, men Kommissionen har for nylig ændret sine koordineringssystemer, så forskningsresultaterne formidles bredt, så snart de foreligger, og det samme gælder andre forskningsprojekter vedrørende elektromagnetiske felter.

(1) EFT L 199 af 26.7.1997.

(2) EFT L 91 af 7.4.1999.

(3) EFT L 199 af 30.7.1999.