SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0499/02

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(22. februar 2002)

Om: Omfanget af de investeringer, som er nødvendige for Kyoto-protokollen

Miljøudvalget stillede onsdag den 23. januar 2002 et spørgsmål til Kommissionen, som lød således: Hvilke oplysninger ligger Kommissionen inde med for så vidt angår EU-landenes og tiltrædelseslandenes investeringsplaner fra nu af og frem til 2010 med henblik på opfyldelse af deres Kyoto-forpligtelser? Det fremgik af det svar, som Miljøudvalget har modtaget, at Kommissionen ikke havde nogen oplysninger om sagen.

Har Kommissionen på nuværende tidspunkt modtaget oplysninger fra medlemsstaterne? Finder Kommissionen, at der er behov for at skabe afklaring om spørgsmålet?

Bør der i forbindelse med Kyoto-forpligtelserne gennemføres en fælles spørgeskemaundersøgelse i EU og i tiltrædelseslandene for at skabe klarhed om virksomhedernes investeringsklima og deres investeringsplaner for at indhente oplysninger om, hvordan og ud fra hvilken tidsplan forpligtelserne overholdes på virksomhedsniveau?

Er det efter Kommissionens opfattelse nødvendigt at offentliggøre de oplysninger, der er indsamlet ved en rundspørge og dens vurdering af, på hvilken måde Kyoto-forpligtelserne påvirker omkostningsniveauet i EU og i tiltrædelseslandene? Anser Kommissionen en sådan viden nødvendig for at kunne vedtage omfattende ordninger med lovskraft, som vedrører klimaændringerne?

Er det efter Kommissionens opfattelse nødvendigt at koordinere medlemslandenes aktiviteter, så der bl.a. ved fælles udtalelser og andre foranstaltninger skabes en positiv atmosfære, hvor virksomhederne har mod til at foretage langsigtede investeringer for at sænke udledningerne af drivhusgasser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. april 2002)

I sit svar på en mundtlig forespørgsel i Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik i januar 2002 forklarede Kommissionen, at den har generelle oplysninger om medlemsstaternes politikker og foranstaltninger, der er enten planlagte eller gennemførte af medlemsstaterne, snarere end specifikke oplysninger om den private sektors investeringer.

Opfyldelse af byrdefordelingsmålene er fuldt ud medlemsstaternes ansvar. Kommissionen bistår medlemsstaterne ved at foreslå fælles foranstaltninger, der skal gennemføres overalt i Fællesskabet. Den har ingen oplysninger om enkelte virksomheders investeringsplaner, eftersom den ikke har noget mandat hertil. Den indsamler ingen andre oplysninger om enkeltvirksomheder for nogen af Fællesskabets andre sektorpolitikker.

Ajourførte oplysninger kan læses i den seneste beretning udarbejdet i forbindelse med overvågningsmekanismen for emissionen af CO2 og andre drivhusgasser i Fællesskabet(1), som blev forelagt Parlamentet den 22. november 2001.

Kommissionen finder det ikke nødvendigt at foretage undersøgelser og fremsætte anmodninger ud over de forpligtelser, medlemsstaterne skal opfylde i øjeblikket i henhold til beslutningen om overvågningsmekanismen(2).

Overvågningsmekanismen og de oplysninger, medlemsstaterne giver i denne forbindelse, sætter Kommissionen i stand til kontinuerligt at overvåge medlemsstaternes fremskridt i retning af Fællesskabets Kyoto-forpligtelser. Når kandidatlandene er blevet medlemmer af Unionen, vil de samme rapporteringsforpligtelser gælde for dem. Kommissionen finder det ikke hensigtsmæssigt at overvåge klimaet for erhvervslivets investeringer og aktuelle investeringsplaner. Investeringsplaner er kommercielt følsomme oplysninger for virksomhederne. Desuden gælder Kyoto-forpligtelserne på dette tidspunkt ikke direkte for virksomheder, men snarere for medlemsstaterne, og det er op til hver medlemsstat at afgøre, hvordan erhvervslivet og andre sektorer overholder de forpligtelser, der udløber af Kyoto-protokollen.

I tråd med det benægtende svar på overvågning af virksomheder kan Kommissionen ikke tilføje noget til spørgsmålet om offentliggørelse af indsamlede data.

Hvad angår omkostninger i modsætning til investeringer har Kommissionen foretaget adskillige undersøgelser for at anslå omkostningerne i forbindelse med overholdelse af Kyoto-forpligtelserne. Den mest omfattende er undersøgelsen benævnt Economic Evaluation of Sectoral Emission Reduction Objectives for Climate Change.

Undersøgelsen kan konsulteres på generaldirektoratet for miljøs klimanetadresse(3). Undersøgelsens væsentligste konklusioner er:

- i henhold til et scenario færreste omkostninger vil nogle sektorer skulle reducere deres emissioner mere end andre, men Unionens samlede overensstemmelsesomkostninger ville kun beløbe sig til 3 700 mio. EUR om året, dvs. 0,06 % af Unionens bruttonationalprodukt (BNP) i 2010;

- Unionen vil nå Kyoto-målet, hvis den gennemfører drivhusgasreduktionsforanstaltninger, der koster under 20 EUR pr. t kuldioxid (CO2)-ækvivalent.

Kommissionen er interesseret i at skabe og bevare et forudsigeligt miljø for langtidsinvesteringer med henblik på at reducere drivhusgasser. I denne henseende har den aktivt støttet Unionens standpunkt om at fortsætte de multilaterale politikker for at bekæmpe klimaændringer efter USA's tilbagetrækning fra Kyoto-protokollen, som blev meddelt af præsident Bush i marts 2001. Den glæder sig over Rådets ratificering af Kyoto-protokollen, der blev besluttet den 4. marts 2002. Rådets og Europa-Parlamentets hurtige vedtagelse af nogle af Kommissionens forslag spiller virkelig en vigtig rolle, for at EU kan imødekomme sine forpligtelser i henhold til Kyoto-protokollen. Vedtagelsen af et forslag til en emissionshandelsordning for drivhusgasser i Unionen vil navnlig sende et vigtigt signal og øge

erhvervslivets tillid til at investere i drivhusgasreduktioner. Erhvervslivets investeringsmiljø vil desuden blive forbedret med f.eks. det allerede vedtagne direktiv(4) om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet og det foreslåede direktiv(5) om energieffektivitet i bygninger.

(1) Beretning udarbejdet i henhold til Rådets beslutning 93/389/EØF som ændret ved beslutning 1999/296/EF om en overvågningsmekanisme for emissionen af CO2 og andre drivhusgasser i Fællesskabet, KOM(2001) 708 endelig udg.

(2) Rådets beslutning af 26. april 1999 om ændring af beslutning 93/389/EØF om en overvågningsmekanisme for emissionen af CO2 og andre drivhusgasser i Fællesskabet, EFT L 117 af 5.5.1999.

(3) http://europa.eu.int/comm/environment/enveco/climate_change/sectoral_objectives.htm.

(4) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet.

(5) Direktivforslag om bygningers energimæssige ydeevne, EFT C 213 E af 31.7.2001.