SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3380/97 af Carlos Robles Piquer (PPE) til Kommissionen (23. oktober 1997)

Om: Tiden efter euroen og udvidelsen

Indflydelsesrige medier, der tidligere ikke var saerlig begejstrede for den europaeiske faelles valuta, accepterer den nu som uundgaaelig. De erkender ogsaa, at Den Europaeiske Union vil blive udvidet med nye medlemsstater. Det kan vi kun glaede os over.

Samtidig stiller disse medier klart og utvetydigt det spoergsmaal, der ogsaa bekymrer mange faellesskabsborgere, nemlig om Europa vil vaere i stand til at klare den nye virkelighedens verden (se Robert Cohen i The New York Times, gengivet i International Herald Tribune, den 20.-21. september 1997).

Denne »nye virkelighedens verden« indebaerer for eksempel, som vist nok Hans Tietmeyer, chefen for den tyske Bundesbank, har sagt, en alvorlig risiko for, at de lande, der bruger euroen, reagerer helt forskelligt paa den udfordring at skulle reformere velfaerdsstaten. Et anden eksempel er, at integrationen af landene i Central- og OEsteuropa kan foere til en stadig stoerre opsplitning af EU.

Vil Kommissionen efter det store arbejde, der er gjort med Agenda 2000, gaa videre og udarbejde en ny undersoegelse om de bedste metoder til at opretholde stabiliteten og enheden i Unionen, og navnlig i »eurolandene« i den umiddelbare fremtid?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (15. december 1997)

Hverken euroen eller udvidelsen vil aendre det forhold, at en reform af velfaerdsstaten er en af de stoerste udfordringer, de fleste medlemsstater staar over for paa mellemlang sigt. Eftersom dette er et omraade, der helt og holdent er de nationale regeringers ansvar, paahviler det medlemsstaterne at sikre, at deres sociale sikringsordninger er afbalancerede og fungerer hensigtsmaessigt vurderet ud fra staternes egne valg og forudsaetninger. Endvidere sikrer EF-traktatens artikel 104-104 C, at denne forpligtelse opfyldes, uden at det beroerer euroens stabilitet.

Underudnyttelsen af EU's beskaeftigelsespotentiel er den primaere kilde til de nuvaerende finansielle uligevaegte i de sociale overfoerselsordninger, fordi ledighed foerer til krav om dagpenge, samtidig med at beskatnings- og bidragsgrundlaget undermineres. Desuden er en hoej gaeldsaetning eller store underskud en bombe under det sociale system, fordi gaeldsafviklingen laegger beslag paa ressourcer paa bekostning af andre offentlige udgifter og produktive investeringer. Eftersom den makrooekonomiske politik, OEMU laegger op til, prioriterer prisstabilitet og budgetkonsolidering, tjener det resulterende mere afbalancerede policymix til fremme af en investeringsledet vaekst, der vil traekke flere mennesker ind i velloennet beskaeftigelse. Euroen bidrager derved til at opfylde en afgoerende forudsaetning for at genetablere sunde finanser til gavn for den sociale beskyttelse. Hvad udvidelsen angaar, ventes generelt positive vaekst- og sikkerhedseffekter, hvilket vil medvirke til at frigoere ressourcer til sociale formaal, hvis medlemsstaterne vaelger denne loesning.

Hvad angaar problematikken vedroerende beskaeftigelsen og reformen af velfaerdsstaten, har Kommissionen ydet assistance i form af baggrundsanalyser, forskningsarbejde, hvidboeger, groenboeger og meddelelser, som sendes direkte til det aerede medlem og Parlamentets generalsekretariat.