DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/359

(2004/C 78 E/0378)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0906/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(24. marts 2003)

Om: Cuba — Cotonou-aftalen — menneskerettigheder

Under henvisning til følgende:

a) Kommissionsmedlem Poul Nielson er for øjeblikket på besøg i Cuba i anledning af indvielsen af Kommissionens delegations lokaler i dette land,

b) Cuba har udtrykt ønske om at tiltræde Cotonou-aftalen,

c) Den Europæiske Union er Cubas største handelspartner,

d) ifølge den fælles holdning 96/697/PESC (1) bygger Unionens politik over for Cuba på dialogen med henblik på at fremme overgangen til et pluralistisk demokrati,

e) medlemsstaterne har systematisk fordømt Cuba i FN's Menneskerettighedskommission,

f) I 1999 tilkendegav formandskabet på vegne af Den Europæiske Union sin alvorlige bekymring over visse bestemmelser i de ændringer, der var blevet foretaget af den cubanske straffelov, og som yderligere indskrænkede borgernes udøvelse af deres rettigheder, og

g) den 16. december 2002 erklærede Oswaldo José Papa Sardiñas, der modtog Sakharov-prisen i 2002, i Europa-Parlamentet, at nogle af hans venner var blevet ofre for veritable terrorhandlinger, og at regeringen, hvis den undertegnede Cotonou-aftalen, ville blive nødt til at beskæftige sig med spørgsmålet om menneskerettigheder for at opfylde den i aftalen indeholdte klausul herom.

Kommissionen bedes besvare følgende:

— Er der sket ændringer i de politiske magthaveres opførsel, der berettiger til at udvikle tættere forbindelser med Den Europæiske Union, navnlig gennem dette lands tiltrædelse af Cotonou-aftalen? Hvilke konkrete resultater har Den Europæiske Unions politik over for Cuba ført til med hensyn til overgangen til demokrati? Er Kommissionen i færd med at udforme en politik til fremme af Cubas tiltrædelse af denne aftale, og hvilke resultater forventer Kommissionen at opnå og hvornår? Hvordan vil Kommissionen klassificere dette land set ud fra dets politiske system og regimets praksis?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(17. juni 2003)

Cubas manglende respekt for de fundamentale frihedsrettigheder og de politiske rettigheder giver EU anledning til alvorlig bekymring. Medlemsstaterne noterede sig visse positive tegn i forbindelse med vurderingen af den 11. og 12. vurdering af den fælles holdning sidste år, men der var stadig ikke tale om afgørende ændringer hvad angår fremme af menneskerettighederne eller virkelige fremskridt mod egentlige demokratiske tilstande.

Siden da har udviklingen i Cuba taget en meget negativ drejning bl.a. i form af massearrestationer af systemkritikere i perioden mellem den 18. og 25. marts, de urimelige retssager, der blev ført i den forbindelse, og de arbitrære og alt for strenge straffe, som i konsekvens heraf blev afsagt, og ophævelsen af »de facto«-moratoriet vedrørende dødsstraf med henrettelsen af tre personer, der havde kapret en cubansk færge i starten af april.

Disse begivenheder har medført en hurtig reaktion fra EU. Parlamentet, Rådet og Kommissionen har på det kraftigste fordømt situationen. Europe-Parlamentet har i sin beslutning af 10. april og Rådet i sine resolutioner af 26. marts og 14. april tilkendegivet, at Cubas tiltrædelse af Cotonou-aftalen er afhængig af de ovennævnte fangers løsladelse.

Kommissionen besluttede den 30. april at udskyde behandlingen af Cubas ansøgning om tiltrædelse af Cotonou-aftalen som en klar tilkendegivelse af, at den seneste tids udvikling ikke er befordrende for samarbejdet mellem EU og Cuba.

Cuba besluttede den 16. maj at trække sin ansøgning om tiltrædelse af Cotonou-aftalen tilbage.

Hvad det ærede medlems sidste spørgsmål angår, mener Kommissionen ikke, at regimet i Cuba, som er et af de sidste kommunistiske regimer i verden, er demokratisk, og det søger heller ikke efter Kommissionens mening at fremme en markedsorienteret økonomi. Det er derfor et regime, som der bør føres en styrket dialog med med henblik på at opmuntre til en fredelig overgang til et pluralistisk demokrati med en bæredygtig økonomi, hvor menneskerettighederne og de fundamentale frihedsrettigheder respekteres, som giver mulighed for, at det cubanske folks levestandard kan øges.

(1) EFT L 322 af 12.12.1996, s. 1.