ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0932/02

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Rådet

(9. april 2002)

Om: Midlertidig beskyttelsesforanstaltning for skibsbygningssektoren

Af konklusionerne fra Rådets (energi og industri) møde den 4.-5. december 2001 fremgår det, at Rådet havde en indgående drøftelse om forslaget til forordning om en midlertidig defensiv ordning for skibsbygningsindustrien, men da der ikke kunne opnås et kvalificeret flertal til Kommissionens forslag, besluttede Rådet at vende tilbage til sagen på en kommende samling.

Rådet bedes derfor oplyse følgende:

- Hvad er de vigtigste faktorer, der blokerer for vedtagelse af Kommissionens forslag?

- Hvornår regner Rådet med at behandle dette forslag igen?

Svar

(3. oktober 2002)

Som det ærede parlamentsmedlem vil vide, har medlemsstaterne divergerende holdninger i spørgsmålet om, hvilke midler der skal tages i brug for at bekæmpe den illoyale konkurrence fra Korea inden for skibsbygningsindustrien. Nogle medlemsstater frygter nemlig, at den midlertidige defensive ordning indebærer risiko for konkurrenceforvridning inden for Fællesskabet og afviser derfor princippet om overhovedet at yde statsstøtte til denne sektor.

Det var på samlingen i Rådet den 4. og 5. december 2001 ikke muligt at vedtage Rådets forordning om en midlertidig defensiv ordning for skibsbygningsindustrien, da der ikke kunne opnås kvalificeret flertal blandt medlemsstaterne. Rådet konkluderede under de omstændigheder, at det ville vende tilbage til sagen på en kommende samling, og punktet blev derfor sat på dagsordenen for samlingen den 6.-7. juni 2002. På samlingen den 27. juni 2002 vedtog Rådet med kvalificeret flertal, idet den danske, nederlandske, finske, svenske og britiske delegation stemte imod, en forordning om en midlertidig defensiv ordning for Fællesskabets skibsbygningsindustri for at imødegå Republikken Koreas illoyale konkurrence på verdensmarkedet i denne sektor. Forordningen finder anvendelse i det nødvendige tidsrum, indtil den tvistbilæggelsesprocedure, der er indledt over for Korea i WTO, er afsluttet, og udløber den 31. marts 2004.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1092/02

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(18. april 2002)

Om: AVS-EU's platform for lokale regeringer

Hvorledes agter Kommissionen at fremme og støtte AVS-EU's platform for lokale regeringer, som omfatter Commonwealthforummet for Lokale Regeringer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(15. maj 2002)

Kommissionen tillægger den rolle, som de lokale myndigheder kan spille som aktører i samarbejdet som defineret i artikel 6 i Cotonou-aftalen, stor betydning. Dette er af meget vigtigt både med hensyn til såvel demokrati og forvaltningsskik som bæredygtighed.

Kommissionen har nøje fulgt, hvordan platformen for lokale myndigheder AVS-staterne/Unionen (AVS/EU) er blevet organiseret og struktureret og deltog i et seminar, som platformen afholdt den 14. marts 2002 i Bruxelles, hvor parterne sammen udforskede muligheder for samarbejde. På seminaret opfordrede Kommissionen platformen til at åbne kommunikationskanaler for spørgsmål vedrørende institutionel udvikling og forvaltningsskik.

Med hensyn til finansiel støtte har platformen for lokale myndigheder AVS/EU mulighed for at få adgang til midler fra Den Europæiske Udviklingsfond, via hvilken der allerede er bevilget betydelig støtte til decentralisering af regeringsfaciliteter, samt fra følgende to budgetposter:

- budgetpost B6-7000 for samfinansiering med ikke-statslige organisationer, som opererer på basis af indkaldelser af forslag. Sidste frist for indkaldelse af interessetilkendegivelser var den 15. april 2002. Der vil blive lanceret en ny indkaldelse af forslag med en frist i november 2002

- budgetpost B7-6002 for decentralt samarbejde, under hvilken der vil blive lanceret en indkaldelse af forslag inden juli 2002.

Der er allerede bevilget støtte til Commonwealth Local Government Forum:

- I 1999 blev der underskrevet en kontrakt vedrørende projektet med betegnelsen Pacific local government building i Papua Ny Guinea, Salomonøerne, Vanuatu, Fiji og Kiribati med et EF-bidrag på 300 000 EUR for en periode på 30 måneder. Projektet skal løbe indtil juni 2002.

- I maj 2000 blev der underskrevet en kontrakt vedrørende et projekt med betegnelsen Local government regional information centre phase 2 i Sydafrika, Zambia, Zimbabwe, Swaziland, Mozambique, Namibia, Lesotho, Botswana og Malawi med et EF-bidrag på 326 813 EUR for en periode på 27 måneder. Projektet udløber i august 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2049/02

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(10. juli 2002)

Om: Regionalpolitik

I forbindelse med det offentlige græske organ, Attiko Metro A.E.'s anskaffelse af jernbanemateriel, som for 50 procents vedkommende finansieres af EFRU og for 40 procents vedkommende af EIB, hersker der betydelig tvivl om den fremgangsmåde, der er anvendt ved tildelingen af kontrakten til det koreanske firma Koros, som i alvorlig grad vil kunne true EU's finansielle interesser.

Der er med to udtalelser fra den græske revisionsret blevet sat spørgsmålstegn ved tildelingen. Det forekommer ikke hensigtsmæssigt udelukkende at tildele kontrakten på grundlag af basisversionen, dvs. uden klimaanlæg og uden udstyr til ATO-systemet. Det er endnu vanskeligere at forstå, hvorfor de syv tog på den nye strækning ikke ud over basisversionen er udstyret med dobbeltspænding. Togene skal køre på linjen til lufthavnen, og indgår specifikt i infrastrukturerne med henblik på De Olympiske Lege i 2004, og netop dette er grunden til, at der stilles EU-midler til rådighed til samfinansiering af projektet. Overraskende nok er arbejderne i forbindelse med kontrakten allerede blevet iværksat.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sikre, at dens midler i denne situation anvendes hensigtsmæssigt?

Hvilke foranstaltninger vil der blive truffet for at sikre, at fællesskabsbestemmelserne overholdes af det offentlige organ Attiko Metro A.E.?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(4. september 2002)

Efter at have modtaget en klage, har Kommissionen stillet de græske myndigheder flere spørgsmål vedrørende tildelingen af den kontrakt, som det ærede parlamentsmedlem henviser til. Uden på nuværende tidspunkt at foregribe de græske myndigheders endelige svar, vil Kommissionen, hvis den konstaterer en overtrædelse af fællesskabsretten vedrørende offentlige kontrakter, på grundlag af artikel 226 i EF-traktaten træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0963/02

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(10. april 2002)

Om: PerryLux-sagen/efterforskning i forbindelse med tidligere medarbejdere i OLAF

I en pressemeddelelse af 28. februar 2002 (MEMO/02/38) har Kommissionen meddelt, at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig OLAF vil indlede en undersøgelse, i hvilken forbindelse det drejer sig om eventuelle fejl og forsømmelser i forbindelse med den tidligere Task Force for Koordinering af Bedrageribekæmpelse UCLAF.

1. Har Kommissionen i mellemtiden indledt denne undersøgelse?

2. Kan Kommissionen bekræfte, at denne undersøgelse omfatter tjenestemænd, som ikke kun har været beskæftiget i UCLAF, men som er blevet overtaget af OLAF, og som langt ind i år 2001 var ansvarlige for interne undersøgelser (antikorruption)?

3. Kan Kommissionen bekræfte, at de pågældende tjenestemænd også var ansvarlige for undersøgelsen i den såkaldte PerryLux-sag?

4. Vil Kommissionen sørge for, at man også i denne forbindelse undersøger påstande, som en af de involverede havde fremsat om, at de nævnte tjenestemænd den 10. december 1998 og den 22. februar 1999 havde evalueret og fulgt informationer og dokumenter op på uretmæssig vis, som denne havde overdraget disse tjenestemænd?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(19. juni 2002)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at generaldirektøren for Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har indledt den undersøgelse, som det ærede medlem nævner.

I artikel 12, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)(1) og i Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 af 25. maj 1999(2) er det fastsat, at direktøren regelmæssigt aflægger rapport til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten om resultaterne af kontorets undersøgelser under overholdelse af undersøgelsernes fortrolighed, de berørte personers legitime rettigheder og eventuelt de nationale bestemmelser vedrørende retlige procedurer.

I henhold til ovennævnte lovgivning kan OLAF ikke give oplysninger vedrørende punkt 2, 3 og 4 i denne skriftlige forespørgsel.

Generaldirektøren for OLAF har besluttet at oprette en særlig undersøgelsesgruppe, som skal ledes af en højt placeret dommer fra en af medlemsstaterne. Denne gruppe skal vurdere, hvorvidt det er nødvendigt at foretage yderligere undersøgelser i forbindelse med de vigtigste sager, som blev indledt under Taskforcen for Koordinering af Bedrageribekæmpelse (UCLAF). Det ærede medlems spørgsmål vil indgå i denne undersøgelse. Gruppen vil ligeledes have kontakt med alle nationale myndigheder og EU-myndigheder, som er involveret i disse sager. Det forventes, at gruppen indleder sit arbejde i juli 2002, så snart dommeren er blevet rekrutteret.

(1) EFT L 136 af 31.5.1999.

(2) EFT L 136 af 31.5.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2112/02

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(17. juli 2002)

Om: Fællesskabslovgivning om plastikkirurgiske centres virksomhed

Det spanske selskab for kosmetisk medicin og kirurgi har skriftligt opfordret den andalusiske regionalregerings sundhedsministerium til at udarbejde særregler for regionens plastikkirurgiske klinikker.

Det andalusiske sundhedsministerium har svaret, at dets juridiske tjeneste er ved at indhente oplysninger for at fastlægge, om der findes nogen juridisk særramme, selv om eksperterne har konstateret, at der ikke findes nogen konkret lovgivning for denne type centre.

Kan Kommissionen oplyse, om der findes nogen fællesskabslovgivning, der gælder for hele EU, for plastikkirurgiske klinikker med mere konkrete og præcise regler for disse end for almindelige medicinske klinikker, hvilket ifølge det spanske selskab for kosmetisk medicin og kirurgi er utilstrækkeligt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(4. september 2002)

Der findes ingen specifik fællesskabslovgivning for plastikkirurgiske klinikker.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1246/02

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. april 2002)

Om: Assyrier-syrere i Tur Abdin der ikke får deres beslaglagte ejendomme tilbage

I 1984 indledte kurderne deres væbnede kamp mod den tyrkiske stat. Denne borgerkrig i det sydøstlige Tyrkiet udviklede sig efterhånden til en hensynsløs krig, hvor civile i alle dele af den sydøstlige region ramtes meget hårdt. Trods mange provokationer fra den tyrkiske stats side nægtede assyrier-syrerne at deltage i krigen på nogen af siderne. Dette hindrede ikke den tyrkiske stat i at deportere assyrier-syrere fra et stort antal af deres byer. Assyrier-syrernes neutralitet besvaredes af den tyrkiske stat nærmest, som om assyrier-syrerne var statens fjender. Den tyrkiske stats metode var ofte med trusler om våbenbrug og mishandling at samle indbyggerne og give dem ordre til at forlade byen inden 24 timer. I en lang række byer, beboer af assyrier-syrere, blev indbyggerne fordrevet og erstattet af tyrker.

I det følgende gives blot to eksempler af 32 byer, der er blevet behandlet på denne måde: Byarna Sare (tyrkisk Sari) og Gaznag (tyrkisk Gevizagaci) blev begge i 1996 ryddet for den assyrisk-syriske befolkning. Indbyggerne har siden henvendt sig til alle mulige instanser for at få deres ejendom og byerne tilbage. Dette er hidtil blevet ignoreret. For nylig henvendte indbyggerne sig til den tyrkiske præsident, men med samme resultat.

Hvad har Kommissionen til hensigt at gøre for at sikre, at assyrier-kaldæer-syrerne kan få deres konfiskerede byer tilbage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(4. juni 2002)

Kommissionen konstaterede i sin periodiske rapport fra november 2001(1), at byvagter, som staten har givet våben og penge til at forsvare evakuerede eller forladte landsbyer, i flere tilfælde har overtaget tidligere byboeres huse og nægter at give dem tilbage til de retmæssige ejere. Der er mellem 45 000 og 90 000 byvagter i regionen.

I tiltrædelsespartnerskabet med Tyrkiet indgår en prioritet på kort sigt, som vedrører fastlæggelsen af en samlet strategi til at mindske forskellene mellem regionerne og navnlig at forbedre situationen i den sydøstlige del af landet med henblik på at fremme de økonomiske, sociale og kulturelle muligheder for alle medborgere.

Kommissionen vil føre tilsyn med, at denne prioritet føres ud i livet, for at sikre, at de grundlæggende rettigheder, herunder kulturelle rettigheder og den kulturelle mangfoldighed, overholdes fuldt ud for alle tyrkiske medborgere, uanset oprindelse.

(1) KOM(2001) 700 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0955/02

af Gilles Savary (PSE) til Kommissionen

(9. april 2002)

Om: Afgifter på infrastrukturer

I hvilket omfang og på hvilke betingelser er det på baggrund af gældende retspraksis foreneligt med fællesskabsretten og især med princippet om fri bevægelighed for varer og personer og med konkurrencereglerne at indføre obligatoriske og selektive afgifter eller gebyrer for at fremme et skift fra en transportform til en anden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. maj 2002)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer(1) inden for vejtransporten fastsætter de nærmere betingelser for opkrævning i medlemsstaterne af vej- og brugsafgifter på tunge godskøretøjer.

Som Kommissionen har bebudet i sin hvidbog om den europæiske transportpolitik(2), og som Rådet forventer, er Kommissionen i gang med at forberede rammebestemmelser, der skal sikre, at prisen for benyttelse af de forskellige transportformer i højere grad afspejler de omkostninger, der påføres samfundet.

Den har til hensigt inden for de kommende måneder at udsende et arbejdsdokument med beskrivelse af de fremgangsmåder, der kan benyttes til at relatere afgifter for benyttelse af infrastruktur til infrastruktur-, overbelastnings-, forurenings- og ulykkesomkostninger i forbindelse med samtlige transportformer, og som kan danne grundlag for udarbejdelsen af de fremtidige EU-rammebestemmelser vedrørende infrastrukturafgifter.

Disse rammebestemmelser vil kunne bidrage til både at sikre en effektiv udnyttelse af infrastrukturerne og lette finansieringen af nye infrastrukturer. Yderligere foranstaltninger med henblik på at organisere en gradvis, koordineret gennemførelse vil blive overvejet sidenhen.

(1) EFT L 187 af 20.7.1999.

(2) KOM(2001) 370.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0769/02

af Ioannis Averoff (PPE-DE) til Kommissionen

(8. marts 2002)

Om: Nationalparken ved Pindos

Det nordlige Pindos er et af de områder, der af de græske myndigheder er blevet foreslået til optagelse i det økologiske net Natura 2000. Gennem det operationelle program for miljø under den anden fællesskabsstøtteramme er der til dette område stillet bevillinger til rådighed til udarbejdelse af en forvaltningsplan med henblik på at udnævne området til nationalpark. De procedurer, der er foreskrevet i den græske lovgivning, såsom udstedelse af et præsidentielt dekret og oprettelse af et forvaltningsorgan, er dog ikke blevet indledt.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre effektiv udnyttelse af de fællesskabsbevillinger, der er stillet til rådighed til disse undersøgelser?

Kan der stilles bevillinger til rådighed til at få skabt de infrastrukturer, der er nødvendige for den senere forvaltning af nationalparkerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(29. april 2002)

Projektet Nationalparken ved Pindos er blevet medfinansieret i henhold til det operationelle program (OP) for miljø under EF-støtterammen for Grækenland i programmeringsperioden 1994-1999. I henhold til oplysningerne fra de græske myndigheder er de bevillinger på ca. 813 000 EUR, der er stillet til rådighed til projektet, blevet helt opbrugt ved ophørsdatoen for udgifternes støtteberettigelse den 31. december 2001 for den pågældende periode.

I henhold til artikel 21, stk. 4, i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988(1), senest ændret ved forordning 2082/93(2), afventer Kommissionen de endelige udgiftserklæringer og de endelige rapporter om gennemførelsen af programmet fra medlemsstaterne inden den 30. juni 2002.

Med hensyn til de forvaltningsplaner, der medfinansieres af strukturfondene eller LIFE-programmet for de områder, der indgår i Natura 2000-nettet, har Kommissionen allerede henledt de græske myndigheders opmærksomhed på, at der er behov for at fremskynde de nødvendige procedurer for at sikre, at planerne gennemføres, og at der er en effektiv beskyttelse af de pågældende områder. Ifølge oplysningerne fra de pågældende myndigheder skal forvaltningsplanen for forvaltningen af Pindos godkendes i slutningen af første kvartal af 2002, og det præsidentielle dekret om fastlæggelsen af området er fastsat til fjerde kvartal af 2002.

Da det drejer sig om medfinansiering af infrastrukturer til beskyttelse af biotoper, kan de medfinansieres i henhold til OP for miljø i den nuværende programmeringsperiode 2000-2006, som indeholder en oversigt over, hvilke former for foranstaltninger der er støtteberettigede.

(1) EFT L 374 af 31.12.1988.

(2) Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93 af 20. juli 993 om ændring af forordning (EØF) nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter. EFT L 193 af 31.7.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1729/02

af Jens-Peter Bonde (EDD) til Kommissionen

(17. juni 2002)

Om: Markedsføringsregler i EU

Er der udsigt til, at medicinalvirksomheder får lov til at reklamere for deres produkter, selv om de er receptpligtige medikamenter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. juli 2002)

Reklame for humanmedicinske lægemidler er primært reguleret ved artikel 86-100 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler(1).

For så vidt angår offentlig reklame for lægemidler, fastsætter artikel 88, stk. 1, i direktiv 2001/83/EF, at medlemsstaterne skal forbyde offentlig reklame for lægemidler, der er receptpligtige. Den eneste undtagelse fra dette helt generelle forbud er fastsat i direktivets artikel 88, stk. 4. I henhold til denne bestemmelse gælder reklameforbuddet ikke for vaccinationskampagner, der lanceres af industrien, og som er godkendt af medlemsstaternes kompetente myndigheder. Bortset fra denne undtagelse er enhver form for offentlig reklame for receptpligtige lægemidler strengt forbudt.

For så vidt angår reklame for lægemidler, som henvender sig til personer, der er beføjet til at ordinere eller udlevere lægemidler, er der fastsat nærmere bestemmelser herom i artikel 91-96 i direktiv 2001/83/EF. Disse bestemmelser indeholder ikke et generelt forbud mod reklame for receptpligtige lægemidler. Medicinalvirksomheder kan således over for denne persongruppe også reklamere for receptpligtige lægemidler.

For så vidt angår fjernsynsreklamer i særdeleshed, gælder der et særligt forbud i henhold til artikel 14 i Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed(2). I henhold til denne bestemmelse forbydes fjernsynsreklamer for lægemidler og medicinsk behandling, der er receptpligtige i den medlemsstat, under hvis myndighed tv-radiospredningsorganet hører.

Visse dele af lægemiddellovgivningen er i øjeblikket under revision. Kommissionens forslag(3) indeholder en række ændringer af artikel 88 i direktiv 2001/83/EF med det formål at sikre en bedre oplysning om visse receptpligtige lægemidler. Det generelle forbud mod al reklame for disse lægemidler fastholdes dog.

(1) EFT L 311 af 28.11.2001.

(2) EFT L 298 af 17.10.1989.

(3) KOM(2001) 404 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0526/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Rådet

(19. februar 2002)

Om: Immunitet og den europæiske arrestsordre

Med henblik på at forhindre den form for langtrukken retstvist, som opstod i Det Forenede Kongerige efter anholdelsen af den tidligere præsident Pinochet til trods for en international traktatforpligtelse indgået af den britiske regering om ikke at anholde nuværende eller tidligere regeringschefer (som et flertal af juridisk kyndige medlemmer af Overhuset tilsidesatte med en senere international forpligtelse) vil Rådet da fremlægge listen over personer, som vil være immune for anholdelse i henhold til den europæiske arrestordre samt i lovgivningen gøre det fuldstændig klart, om denne liste indbefatter EU-diplomater, nuværende og tidligere statsoverhoveder, ministre, medlemmer af nationale parlamenter, medlemmer af Europa-Parlamentet samt medlemmer af Kommissionen?

Svar

(22. juli 2002)

Svaret på spørgsmålet om, hvilke personer der kan nyde godt af strafferetlig immunitet og under hvilke omstændigheder, skal findes i internationale konventioner, bilaterale mellemstatslige aftaler, folkeretlig sædvaneret, Den Internationale Domstols retspraksis og nationale forfatningsbestemmelser. Anvendelsen af disse retskilder er et område, som henhører under medlemsstaternes kompetence.

Forslaget til rammeafgørelse om indførelse af den europæiske arrestordre fastsætter i artikel 17 C, at når den person, mod hvem arrestordren udstedes, nyder en immunitet, suspenderes fristerne for den pågældendes overgivelse til de judicielle myndigheder, så længe der ikke er truffet afgørelse om opretholdelsen eller ophævelsen af denne immunitet. I det omfang medlemsstaterne har beføjelse til at ophæve den pågældendes immunitet, bør de anmode den kompetente myndighed eller institution om at udtale sig om opretholdelsen eller ophævelsen af immuniteten. Det er kun i tilfælde af opretholdelse af immuniteten, at arrestordren ikke fuldbyrdes.

Rådet har, når det handler på grundlag af afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, ingen kompetence til at fastlægge generelle regler for, hvilke kategorier af personer der kan nyde godt af strafferetlig immunitet. Dets beføjelser er begrænset til at fastlægge immunitetsregler for personer, der arbejder for organer, der er oprettet ved en rådsakt (f.eks. Europol).