SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0817/00

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE), Carlos Carnero González (PSE) og Salvador Jové Peres (GUE/NGL) til Kommissionen

(21. marts 2000)

Om: Tilpasning af medlemsstaternes arbejdsmarkedspolitik til fællesskabsretten, især direktiverne om tildeling af kontrakter for offentlige anlægsarbejder

I traktaten om Den Europæiske Union (artikel 136) hedder det, at Fællesskabet og medlemsstaterne har som må at fremme beskæftigelsen for at sikre et varigt højt beskæftigelsesniveau og at bekæmpe social udstødelse. Det fastslås i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Wien (den 11. og 12. december 1998),

at beskæftigelsen har første prioritet i Den Europæiske Union. Mener Kommissionen på denne baggrund, at medlemsstaternes arbejdsmarkedspolitik og især sikringen af varig beskæftigelse og integration af handicappede er i overensstemmelse med fællesskabsretten, navnlig med direktiverne om tildeling af offentlige kontrakter?

I direktiv 93/37/EF(1), artikel 30, nævnes kriterierne for tildeling af kontrakter, og det hedder, at den ordregivende myndighed udelukkende skal tage udgangspunkt enten i den laveste pris eller i det økonomisk mest fordelagtige bud efter forskellige kriterier f.eks. pris, byggetid, driftsomkostninger, rentabilitet og teknisk værdi. Eftersom disse kriterier ikke er til hinder for andre tildelingskriterier, mener Kommissionen da ikke, at varig beskæftigelse og oprettelse af arbejdspladser for handicappede kan fremme det mest fordelagtige bud i henhold til indholdet i Domstolens dom i Beentje-sagen, ifølge hvilken kriteriet om det mest acceptable bud kan være i overensstemmelse med direktivet, hvis de ordregivende myndigheder får mulighed for at fastsætte det økonomisk mest fordelagtige bud ud fra objektive kriterier, og hvis der således ikke optræder noget vilkårligt udvælgelseskriterium?

Bør der ikke gennemføres en ændring af direktiv 93/37/EF om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter for at skabe klarhed om de ovennævnte begreber under hensyntagen til Den Europæiske Unions vigtigste målsætninger, så medlemsstaterne kan tilpasse deres sociale foranstaltninger til borgernes behov?

(1) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein på skriftlige forespørgsler E-0816/00 og E-0817/00

(12. maj 2000)

Fællesskabsdirektiverne om offentlige indkøb hører under det indre marked og har til formål at forbedre forvaltningen af de offentlige indkøb ved at søge at opnå et bedre forhold mellem kvalitet og pris. Samtidig skal de sikre en effektiv konkurrence og lige vilkår for alle virksomheder til at få adgang til markedet. Til dette formål indeholder direktiverne to bestemmelser om tildeling af kontrakter: tildeling til den laveste pris eller tildeling til det økonomisk mest fordelagtige bud, som vurderes i henhold til en række objektive kriterier, hvoraf en del er nævnt i direktiverne som eksempler. Disse objektive kriterier refererer alle til det pågældende bud og vedrører oplysninger om præstationens kvalitet, men kan ikke referere til virksomhedens struktur. I Domstolens afgørelse i Beentjes-sagen, som de ærede parlamentsmedlemmer nævner, udelukkes udtrykkeligt anvendelsen af et socialt kriterium (i den pågældende sag drejer det sig om beskæftigelse af langtidsledige ) som betingelse for tildeling af en offentlig kontrakt. Generaladvokatens forslag til afgørelse for nylig i sag C-225/98 styrker denne fortolkning. Men, som Kommissionen påpeger i punkt 4.4 i sin meddelelse om offentlige indkøb i Den Europæiske Union af 11. marts 1998(1), giver denne retspraksis mulighed for at overholdelsen af bestemmelser af social karakter, der for eksempel har til formål at fremme kvinders beskæftigelse eller beskyttelsen af visse defavoriserede grupper, stilles som betingelse ved gennemførelsen af tildelte offentlige kontrakter. Der kan naturligvis kun stilles sådanne krav til gennemførelsen af kontrakten, som, hverken direkte eller indirekte, er diskriminerende over for bydende fra andre medlemsstater. En passende åbenhed må desuden sikres ved at nævne disse betingelser i enten udbudsbekendtgørelsen eller udbudsmaterialet.

Således kan betingelserne for gennemførelse ikke, som de ærede parlamentsmedlemmer påstår, tilsigte en forudgående udelukkelse af visse virksomheder (direktiverne indeholder til dette formål udvælgelseskriterier), men forpligte de bydende til at træffe visse foranstaltninger, hvis de tildeles kontrakten. For at anvende de ærede parlamentsmedlemmers eksempel kan der ikke være tale om at forpligte virksomhederne til på forhånd at have en vis procentdel faste medarbejdere. Men derimod kan man, når de har fået tildelt kontrakten, anmode dem om at forpligte sig til at skabe nye, faste arbejdspladser i forbindelse med gennemførelsen af kontrakten.

Lignende overvejelser gør sig gældende med hensyn til at bruge antallet af handicappede arbejdstagere i en virksomhed som udvælgelseskriterium. I ovennævnte sag er generaladvokaten i øvrigt af den mening, at anvendelsen af et subsidiært udvælgelseskriterium i forbindelse med ligestillede bud medfører, at dette kriterium sluttelig vil være det eneste kriterium for tildeling af kontrakten, hvilket er udelukket i henhold til Beentjes-dommen og et brud på direktivernes bestemmelser. Men intet forhindrer, at de bydende forpligtes til at ansætte et antal eller en vis procentdel mennesker med handicap til gennemførelse af kontrakten i overensstemmelse med reglerne om åbenhed og om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet. Desuden gør direktiverne om offentlige indkøb det muligt at udelukke en kandidat, der overtræder

sociallovgivningen (mldr), som anført af Kommissionen i ovennævnte meddelelse.

I forbindelse med forberedelsen af Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter udtrykte medlemsstaterne stor modstand mod indførelsen af kriterier uden egentlig økonomisk karakter ved tildeling af kontrakter.

I ovennævnte meddelelse understregede Kommissionen, at den agter at vedtage en fortolkningsmeddelelse om de sociale aspekter i forbindelse med offentlige kontrakter. Denne meddelelse skal tydeliggøre de principper, der finder anvendelse, når der tages hensyn til sociale aspekter i forbindelse med offentlige kontrakter, og de forhold, under hvilke sådanne mål er forenelige med regler og principper i fællesskabsretten om offentlige kontrakter.

(1) KOM(98) 143.