ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2425/02

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. august 2002)

Om: Græsk bomuld

Med iværksættelsen af den nye forordning (EF) nr. 1051/2001(1) om støtte til bomuldsproduktionen skete der et drastisk fald i de græske bomuldsproducenters indtægt i høståret 2001-2002 på helt op til 30 %. Endvidere var den produktion, der modtog støtte på grundlag af Kommissionens beslutning af 24. juli 2001, mindre end sidste års (1 246 000 tons i 2002 mod 1 272 000 tons i 2001). Der blev heller ikke givet støtte til 140 000 tons bomuldsfrø, for hvilke producenterne kun modtog markedsprisen (70 GRD).

Da der ikke er noget andet landbrugsprodukt under den fælles markedsordning, der er ramt af et så dramatisk indtægtsfald alene på grund af ændring af en forordning og oven i købet en ændring, der blev offentliggjort og gjort retsgyldig meget senere end det tidspunkt, hvor bomuldsproducenterne tilsåede deres marker, bedes Kommissionen give følgende oplysninger:

1. Hvorledes har Kommissionen til hensigt at imødegå de græske bomuldsproducenters dramatiske indtægtsfald i indeværende år, som har medført, at tusinder af bomuldsproducenter befinder sig i en katastrofal økonomisk situation, og at alle de bomuldsproducerende områder er havnet i en økonomisk og social krise?

2. Vil Kommissionen tage de nationale garantimængder og medansvarsafgifter, som fastlagt i forordning (EF) nr. 1051/2001, op til fornyet overvejelse med henblik på at afpasse den til de produktionsmæssige, økonomiske og sociale forhold i de bomuldsdyrkende regioner, hvilket Europa-Parlamentet opfordrede til i sine beslutninger af 15. februar 2001?

3. Vil Kommissionen fastlægge et loft for bødeforhøjelser og en begrænsning af minimumsprisen for at sikre producenterne en minimumsindtægt i store høstår, således at disse kan opfylde deres økonomiske forpligtelser og ikke se sig nødsaget til at opgive deres landbrugsaktiviteter?

(1) EFT L 148 af 1.6.2001, s. 3.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. september 2002)

Indtægtsnedgangen for de græske bomuldsproducenter i løbet af produktionsåret 2001/2002 skyldes især, at en del af høsten ikke har været omfattet af støtten på grund af manglende overholdelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i henhold til artikel 17, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1051/2001 af 22. maj 2001 om støtte til bomuldsproduktionen.

Nedsættelsen af minimumsprisen for ikke-egreneret bomuld i tilfælde af overskridelse af de nationale garantimængder har desuden i de seneste mange produktionsår været et centralt punkt i støtteordningen for bomuld.

Hvad angår den støtteordning, der indførtes ved forordning (EF) nr. 1051/2001, er der foretaget en styrkelse af den stabilisationsmekanisme og en skærpelse af de sanktioner, der er fastsat heri, for at forhindre, at der markedsføres så store mængder bomuld, at det har en negativ indvirkning på miljøet. For at bevare denne begrænsende effekt er det af afgørende betydning at opretholde den nuværende procentsats for den gradvist hårdere sanktion på det niveau, der er fastsat ved den nævnte forordning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1984/02

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(1. juli 2002)

Om: Konventfinansiering

Kan Kommissionen nu, hvor der er offentliggjort en liste over organisationer, der deltager i forummet for Konventet om Europas Fremtid, er blevet offentliggjort på Internettet (http://europa.eu.int/futurum/forum_convention/organlist_en.htm

list) på baggrund af skriftlig forespørgsel E-0486/02(1) (om: civilsamfundet) oplyse, hvilke af disse organisationer der i de sidste fem år har modtaget EU-støtte.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange penge hver af disse EU-støttede organisationer har modtaget hvert år de sidste fem år?

Kan Kommissionen oplyse, fra hvilken budgetkonto hver organisation modtager støtte?

Hvor mange organisationer har fået penge øremærket fra fællesskabsbudgettet?

(1) EFT C 28 E af 6.2.2003, s. 32.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(12. august 2002)

Kommissionen skal henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at Parlamentet en gang om året bliver orienteret om de bevillinger, der afsættes til støtte (A-30), samt om hvordan de er blevet anvendt de seneste fem år.

Med hensyn til det ærede medlems spørgsmål skal det oplyses, at der i øjeblikket i Kommissionens tjenestegrene gennemføres en mere tilbundsgående undersøgelse, som vil danne grundlag for et supplerende svar.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2243/02

af James Nicholson (PPE-DE) til Rådet

(23. juli 2002)

Om: Sikkerhedssituationen på Molukkerne

Den skrøbelige fred, der er skabt ved Malino-aftalen, er truet af voldelige islamiske militante aktivister.

Kan Rådet oplyse, hvilke forestillinger det har gjort over for præsident Megawati Sukarnoputri vedrørende foranstaltninger med henblik på at sikre arrestation og domfældelse af Jafer Umar Thalib samt håndhævelsen i praksis af Malino-aftalen?

Svar

(16.-19. december 2002)

1. I sin erklæring af 11. marts 2002 udtrykte Den Europæiske Union tilfredshed med fredsforhandlingerne, der fandt sted i Malino mellem repræsentanter for de kristne og muslimske samfund på Molukkerne og den efterfølgende 11-punktserklæring om at afslutte al vold på Molukkerne. EU udtrykte også tilfredshed med den indonesiske regerings mægling i fredsprocessen, opfordrede indstændigt begge parter, der har undertegnet 11-punktserklæringen, til fuldt ud at gennemføre dens indhold, og opfordrede kraftigt Indonesiens regering til at træffe de nødvendige foranstaltninger mod personer, der forsøger at afbryde den igangværende fredsproces i området. Endvidere opfordrede EU den indonesiske regering til at indlede genopbygnings- og udviklingsaktiviteter i området for at få en bredere offentlig støtte til fredsprocessen.

2. EU har ikke taget spørgsmålet om Jafer Umar Thalibs arrestation og domfældelse op over for præsident Megawati, men har jævnligt drøftet sikkerhedssituationen i de indonesiske provinser, herunder Molukkerne, med de indonesiske myndigheder. EU's lokale missionschefer har bekræftet EU's støtte til Malino-aftalen i deres samtaler med den indonesiske udenrigsminister og fortsætter med at følge situationen i området meget nøje. EU yder også fortsat praktisk støtte til aftalen ved at øge projektsamarbejdet i Molukkerne og på det centrale Sulawesi.

3. På mødet mellem Indonesiens og EU's udenrigsministre den 24. september i København drøftede EU også situationen i flere regioner i Indonesien, herunder Aceh, Papua og Molukkerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2139/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(18. juli 2002)

Om: Jamaica

Kan Kommissionen udarbejde en opgørelse over de projekter i Jamaica, der godkendtes til finansiering over Den Europæiske Unions budget i 2001, og oplyse om størrelsen af den samlede investering det pågældende år?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 og E-2155/02

(23. september 2002)

På grund af svarets længde vil Kommissionen sende en tabel med de ønskede oplysninger direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Tallene i tabellen for hvert enkelt land findes også i de finansielle tabeller i årsberetningen om gennemførelsen af EF's bistand til tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1742/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. juni 2002)

Om: Formandskabet for Rådet og formandskabet for Kommissionen

De forslag, som premierministrene fra nogle lande, bl.a. Det Forenede Kongerige og Spanien, har fremsat om reformen af Rådets formandskabet, og som går ud på, at der skal vælges en formand med en flerårig mandatperiode, strider mod de synspunkter, som Kommissionen har gjort sig til talsmand for i sin rapport om et projekt for en Europæisk Union, hvori der ligefrem foreslås en sammenlægning inden for rammerne af Kommissionen af posterne som Den Høje Repræsentant og medlem af Kommissionen med ansvar for eksterne forbindelser. Eftersom Kommissionen indtager dette standpunkt, hvordan forholder den sig da til den reform af formandskabet, som de nævnte premierministre har foreslået?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(1. august 2002)

Kommissionen har med interesse noteret sig de forskellige forslag til reformer af formandskabet for Det Europæiske Råd. Da disse reformer kræver en traktatændring, skal de behandles som led i Det Europæiske Konvents arbejde. Kommissionen vil på dette grundlag til sin tid tage stilling til de forskellige forslag, idet

den specielt vil holde sig for øje, at Konventet skal skabe en sammenhængende institutionel arkitektur. Da der endnu ikke er ført tilbundsgående drøftelser om den kommende institutionelle arkitektur, er det vanskeligt på nuværende tidspunkt at udtale sig om enkeltstående aspekter af bestemte forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0584/02

af Jacqueline Foster (PPE-DE) til Kommissionen

(5. marts 2002)

Om: Posttjenester

Det kan være, at visse postvirksomheder i EU bruger indførelsen af euroen som et påskud til at forhøje deres brevtakster uden rimelig grund, således som det har været tilfældet inden for andre industrier. Det er af den yderste vigtighed, at Kommissionen sørger for, at de europæiske forbrugere ikke betaler mere for at sende deres breve på grund af indførelsen af euroen.

Kan Kommissionen vise, at den træffer passende foranstaltninger for at sikre, at brevtaksterne ikke forhøjes ubehørigt som følge af indførelsen af euroen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. april 2002)

I henhold til postdirektivet(1) skal medlemsstaterne sikre, at taksterne for posttjenester på befordringspligtsområdet er overkommelige og står i forhold til omkostningerne. Det er først og fremmest medlemsstaterne, der skal påse, at dette krav opfyldes. Denne overvågning foretages af medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder.

Der er ganske vist ikke blevet indført nogen særlig ordning til overvågning af posttakststigninger ved indførelsen af euroen, men Kommissionen overvåger løbende udviklingen i posttaksterne i medlemsstaterne og vil kunne gribe ind, enten på grundlag af postdirektivet eller på grundlag af konkurrencebestemmelserne, hvis der er tegn på, at en takststigning ikke er berettiget.

Kommissionen har gentagne gange understreget, at overgangen til euro ikke må bruges som påskud for prisstigninger. Der har desuden været enighed mellem medlemsstaterne om, at de offentlige myndigheder bør foregå med et godt eksempel ved ikke at sætte prisen på tjenesteydelser, som de står for, op (f.eks. takster, skatter og subsidier mv.).

Indtil nu har Kommissionen ikke observeret, at indførelsen af euroen i sig selv har ført til uberettigede stigninger i posttaksterne. Kommissionen vil dog fortsat være opmærksom på dette spørgsmål, og hvis der er tegn på, at en sådan uberettiget stigning har fundet sted, vil den tage spørgsmålet op med den relevante myndighed i den pågældende medlemsstat.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet. EFT L 15 af 21.1.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2149/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(18. juli 2002)

Om: Madagaskar

Kan Kommissionen udarbejde en opgørelse over de projekter i Madagaskar, der godkendtes til finansiering over Den Europæiske Unions budget i 2001, og oplyse om størrelsen af den samlede investering det pågældende år?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 og E-2155/02

(23. september 2002)

På grund af svarets længde vil Kommissionen sende en tabel med de ønskede oplysninger direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Tallene i tabellen for hvert enkelt land findes også i de finansielle tabeller i årsberetningen om gennemførelsen af EF's bistand til tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2792/02

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(4. oktober 2002)

Om: Kontrol med dyresygdomme i Grækenland

Kommissionen offentliggjorde for nylig rapporterne GD(SANCO)/8551/2002 om mund- og klovsyge og GD(SANCO)/8505/2002 om kød fra vildt. I disse rapporter er der en fuldstændig beskrivelse af situationen i Grækenland, hvad angår manglen på personale og den manglende krydstjekning af de prøver, der udtages til kontrol. Det nævnes ligeledes, at de midler, som veterinærtjenesterne råder over i tilfælde af nødsituationer, enten er begrænsede eller ikke-eksisterende, og manglen på moderne tekniske hjælpemidler (computere, fax m.m.) samt manglerne ved de statslige kontrolmyndigheders bygninger kritiseres skarpt.

Har de græske myndigheder betvivlet resultaterne af de kontrolundersøgelser, som EU har foretaget?

Er mund- og klovsygen og den klassiske svinepest fuldstændig udryddet i Grækenland? Gennemføres der nu upåklagelig kontrol således, at man trygt kan spise kød fra vildt (såvel vildtlevende som opdrættet vildt) samt harekød i Grækenland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(6. november 2002)

De græske myndigheder har svaret på de foreløbige rapporter om disse kontrolbesøg. De fremsatte nogle få forklarende bemærkninger til de konstateringer, der beskrives i rapport DG(SANCO)8551/2002, men har ikke fremsat bemærkninger til rapport DG(SANCO)8505/2002. Samtidig gav de nogle foreløbige oplysninger om de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på henstillingerne i de to rapporter. Denne opfølgning blev beskrevet som passende i de endelige rapporter om kontrolbesøgene, der blev sendt til Parlamentet den 31. juli 2002 (DG(SANCO)/8551/2002) og 13. september 2002 (DG(SANCO)/8505/2002). Endvidere er både de endelige rapporter og de græske myndigheders bemærkninger blevet lagt ud på det websted, som er oprettet af Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse(1).

Kommissionen har ingen grund til at tro, at der på nuværende tidspunkt findes mund- og klovesyge eller klassisk svinepest i Grækenland. De græske myndigheder skal i henhold til Rådets direktiv 82/894/EØF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme inden for Fællesskabet(2) give Kommissionen meddelelse inden for 24 timer, hvis der konstateres et primærudbrud af en af de to sygdomme.

Efter modtagelse af de første græske bemærkninger til rapport DG(SANCO)/8505/2002 mindede Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret ved brev af 10. oktober 2002 de græske myndigheder om, at de skulle indgive en handlingsplan om de yderligere foranstaltninger, de havde truffet for at følge op på rapportens konklusioner og henstillinger. Der afventes for øjeblikket svar fra de græske myndigheder. Kommissionen fortsætter med at overvåge situationen i vildt- og harekødssektoren i Grækenland for at forvisse sig om, at de normer, der er fastlagt i fællesskabslovgivningen, er opfyldt.

(1) http://europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/vi/reports/greece/vi_rep_gree_8505_2002_en.pdf.

(2) EFT L 378 af 31.12.1982.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2693/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. september 2002)

Om: Ensartet europæisk registreringsordning for våben

Temmelig mange våbenproducenter råder over et system, så de kan identificere og registrere de våben, som de fremstiller. Normalt anbringes der serienumre på en eller flere af våbnets dele. Dog er den indbyrdes udveksling af informationer mellem EU-landene om fremgangsmåden utilstrækkelig. Desuden kan de nu anvendte mærker undertiden meget let slettes. Alt dette styrker ønsket om en enkel, effektiv og generelt anvendelig teknik. Mærkerne kunne så indgå i et nationalt register, så det senere kunne kontrolleres, hvordan våbnene er havnet i et konfliktområde.

Vil Kommissionen tage initiativ til, at der udarbejdes hensigtsmæssige bestemmelser for en ensartet registrering af våben i EU? I benægtende fald, hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(22. oktober 2002)

Tilstrækkelig og ensartet mærkning og registrering af våben er væsentlige forudsætninger for disses sporbarhed, og Kommissionen er fuldt ud opmærksom på nødvendigheden af dette.

Artikel 4 i Rådets direktiv 91/477/EØF af 18. juni 1991 om erhvervelse og besiddelse af våben(1) og om deres overførsel til en anden medlemsstat fastsætter, at våbenhandlerne har pligt til føre et register over til- og afgang af de vigtigste kategorier af skydevåben, indeholdende de nødvendige oplysninger til identifikation af det pågældende våben, specielt type, mærke, model, kaliber og fabrikationsnummer samt navn og adresse på leverandør og erhverver.

Dette direktiv skal inden for den nærmeste fremtid revideres, primært som følge af, at Kommissionen på vegne af EU og medlemsstaterne har underskrevet FN-protokollen imod ulovlig fremstilling af og handel med skydevåben. Denne protokol indeholder præcise retningslinjer for mærkning af disse våben, og Kommissionen er ved at undersøge, hvordan de kan gennemføres i fællesskabsretten.

Det bemærkes, at den samme protokol ligeledes foreskriver, at de stater, der har underskrevet den, skal opfordre deres respektive våbenindustrier til at træffe foranstaltninger, der skal forebygge, at mærkningen fjernes eller ændres. For at imødekomme det ærede medlems betragtninger understreges det ligeledes, at protokollen hæver direktivets tidsbegrænsning for opbevarelse af oplysninger om våben fra fem til ti år.

(1) EFT L 256 af 13.9.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1748/02

af Torben Lund (PSE) til Kommissionen

(11. juni 2002)

Om: Mishandling af hunde og katte

Den danske tv-station TV 2 viste for nylig i programmet TV 2-Dokumentaren en udsendelse med titlen Flået levende. I dokumentarfilmen blev det vist, hvorledes hunde og katte blev indfanget og under store pinsler hængt op i ståltråd og derpå pelset levende. Metoden blev efter det oplyste i hvert fald anvendt i Kina og Thailand.

Der er tale om en bestialsk dyremishandling.

Efter det oplyste har Italien og USA importforbud i forhold til skind og pelsværk, som er fremstillet efter denne bestialske og totalt uacceptable metode.

Jeg skal derfor bede Kommissionen oplyse, om Kommissionen vil fremlægge et forslag til indførelse af et sådant importforbud for hele EU-området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(22. juli 2002)

Spørgsmålet om hvorvidt der bør tages et handelspolitisk initiativ vedrørende katte- og hundepelse (forbud mod import af katte- og hundepelse) kan ikke behandles for sig, men må behandles sammen med det mere generelle spørgsmål om de enkelte medlemsstaters politik for produktion og salg af katte- og hundepelse på det indre marked. Den fælles handelspolitik skal ses som et supplement til det indre marked: handelsrestriktioner uden tilsvarende foranstaltninger for medlemsstaternes egen produktion og salg kan anfægtes som diskriminerende foranstaltninger og en krænkelse af princippet om national behandling.

Fællesskabets lovgivning indeholder allerede bestemmelser om dyrs velfærd i forbindelse med produktion af pelse i Den Europæiske Union. Fællesskabet har vedtaget Rådets direktiv 98/58/EF(1) og Rådets direktiv 93/119/EF(2), der finder anvendelse på dyr der holdes til landbrugsformål, og herunder også til pelsfremstilling. I 1999 blev der endvidere vedtaget anbefalinger for pelsdyr med udgangspunkt i Europarådets konvention om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål. Disse foranstaltningers anvendelighed på tredjelande, dvs. lande som ikke er medlem af Den Europæiske Union eller Europarådet, er dog klart begrænset.

Kommissionen agter således ikke at fremsætte forslag til en regulering af handelen med hunde- og kattepelse, idet beslutningen om hvorvidt der skal iværksættes foranstaltninger overlades til de enkelte medlemsstater.

(1) Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål EFT L 221 af 8.8.1998.

(2) Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet, EFT L 340 af 31.12.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1606/02

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(5. juni 2002)

Om: Delfindrab

Et det efter Kommissionens opfattelse sandsynligt, at det antal delfiner, der fanges og årligt omkommer i EU's farvande som bifangster ved industrifiskeri, i øjeblikket overstiger grænsen på 1,7 % af den bestand, som i Habitat-direktivet fastlægges som uacceptabel?

Er Kommissionen bekymret over, hvorledes slæbetrawl fungerer på baggrund af beretningerne vedrørende hvid tun om, at der i 1999 i ét enkelt træk blev registreret 30 delfiner?

Hvilken forskning er Kommissionen i øjeblikket i gang med på dette område, og hvilke foranstaltninger agter den at foreslå for at sikre, at antallet af delfiner, der fanges i EU's farvande, ikke overstiger et bæredygtigt niveau?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. juni 2002)

Ifølge rapporter fra Det Internationale Havundersøgelsesråd er det vanskeligt at anslå nøjagtigt, hvor mange delfiner der omkommer som følge af fiskeriaktiviteter, da man mangler detaljeret viden om strukturen i deres bestande. Dog påpeges det ligeledes i disse rapporter, at de nuværende dødsfald ikke indebærer nogen umiddelbar risiko for bestandene af delfiner. Kommissionen henleder det ærede medlems opmærksomhed på, at der i habitatdirektivet(1) ikke fastlægges acceptable dødstal, men at der kun henvises til gunstig bevaringsstatus eller væsentlig negativ virkning for arten.

Når dette er sagt, og selv om der tilsyneladende ikke består nogen umiddelbar risiko for delfinerne, er Kommissionen dog yderst bekymret over antallet af dødsfald blandt disse dyr, specielt som følge af anvendelsen af pelagiske partrawl, som nævnt af det ærede medlem. Kommissionen tager nu skridt til at indhente detaljerede sagkyndige udtalelser om dette og om andre hermed forbundne spørgsmål vedrørende bifangster af hvaler i forbindelse med fiskeriaktiviteterne med det formål at fremsætte forslag til lovgivning på dette område senere på året.

Selv om forskning på dette område er medlemsstaternes ansvar og pligt, støtter Kommissionen som led i de nævnte initiativer disse forskningsaktiviteter og har placeret dem blandt prioriteterne med hensyn til finansiering af forskningsvirksomhed.

(1) Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.