ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3035/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Afgifter paa tunge godskoeretoejer

Det skal med hensyn til forslag til Raadets direktiv om afgifter paa tunge godskoeretoejer for benyttelse af visse infrastrukturer (KOM(96)0331 - 96/0182 SYN) ((EFT C 59 af 26.2.1997, s. 9. )) understreges, at disse afgifter - selv om de repraesenterer en gennemfoerelse af territorialitetsprincippet - naar de laegges oven i koeretoejs- og punktafgifter, udgoer en form for dobbeltbeskatning.

Vil Kommissionen derfor paa lang sigt afskaffe de i direktivforslaget omhandlede afgifter? Teknologiske nyskabelser, isaer elektronisk opkraevning, skulle goere det muligt at undgaa dobbeltbeskatning og samtidig goere trafikken mere letflydende.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (7. november 1997)

Kommissionen mener, at arten af og formaalene med braendstofafgifter, koeretoejsafgifter og vejafgifter er af forskellig art. Derfor kan den ikke acceptere paastanden om, at samtidig anvendelse af disse afgifter er dobbeltbeskatning.

Desuden mener Kommissionen, at vejafgifterne, da de er direkte forbundet med de omkostninger, koeretoejerne foraarsager paa det sted og det tidspunkt, hvor de rent faktisk koerer, er et hensigtsmaessigt afgiftsinstrument med henblik paa at naa frem til et effektivt transportsystem. Et avanceret vejudnyttelsesteknologi, hvorigennem det bliver muligt at betale, uden at koeretoejerne skal sagtne farten eller standse helt op, og hvorved det er muligt at operere med forskellige afgiftssatser i relation til de tilgrundliggende omkostninger, forventes at kunnne bidrage yderligere til forbedringen af transportsystemet som helhed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3163/97 af Concepció Ferrer (PPE) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Eurathlon-programmet

I april maaned meddelte Kommissionen, at der som led i Eurathlon-programmet for sport ville blive afsat 1,7 mio ecu til 174 projekter. De udvalgte projekter omfatter meget forskelligartede sportsgrene som faegtning og faldskaermsudspring, men fodbold er den hyppigste forekommende sportsgren blandt de 174 projekter.

Et af formaalene med Eurathlon-programmet er udveksling paa sportens omraade mellem borgere i EU for paa denne maade at fremme europaeisk samhoerighed.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange af de godkendte projekter, som har til formaal at fremme handicapsport? Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvor mange af de indsendte projekter (657), hvis sigte var fremme af handicapsport?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (6. november 1997)

Paa idraetsbudgettet, som forvaltes af Kommissionen, er en del afsat til Eurathlon-programmet, hvorimod en anden del er forbeholdt finansieringen af handicapidraet.

I forbindelse med dette saerprogram for handicapidraet har Kommissionen i 1997 modtaget 126 ansoegninger om stoette, hvoraf de 72 modtager en stoette, der tilsammen anslaas at beloebe sig til 1 mio. ECU.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2685/97 af Sebastiano Musumeci (NI) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Et tilfaelde af racisme i Tyskland, som myndighederne har negligeret

I forbindelse med skriftlig forespoergsel E-1239/97 ((EFT C 319 af 18.10.1997, s. 244.)) om racisme og det utilfredsstillende svar herpaa bedes Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal:

1. Hvad har Kommissionen foretaget sig over for den tyske regering for at fordoemme den specifikke racistiske handling?

2. Hvorfor har Kommissionen endnu ikke tilskyndet den tyske stat til at traeffe foranstaltninger, naar Den Europaeiske Union selv fremmer kampen mod racisme og fremmedhad og haevder at stoette denne kamps idealer?

3. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe, saaledes at dens svar ikke bliver betragtet som en forventet formulering af principper?

4. Hvorledes agter Kommissionen at optraede med hensyn til Raadets faelles aktion mod racisme, naar en medlemsstat ikke garanterer beskyttelse af de grundlaeggende rettigheder og frihedsrettigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (16. oktober 1997)

1. og 2. I henhold til den gaeldende Faellesskabsret har Kommissionen ikke mulighed for at gribe ind over for de nationale myndigheder, naar det gaelder specifikke racistiske handlinger.

Det paahviler de enkelte medlemsstater at traeffe foranstaltninger mod vold, racisme, fremmedhad og antisemitisme i overensstemmelse med de nationale forfatninger og straffelovgivninger.

3. Racisme er et problem, som Kommissionen tager meget alvorligt, fordi racisme gaar imod alt det Europa staar for. Kommissionen beklager dybt enhver racistisk handling i Faellesskabet.

4. Den faelles aktion om bekaempelse af racisme og fremmedhad ((Faelles aktion 96/443/RIA, EFT L 185 af 24.7.1996 )) vedtaget af Raadet den 15. juli 1996 har til formaal at sikre et effektivt retligt samarbejde mellem medlemsstaterne under behoerig hensyntagen til forskellene i de nationale straffelovgivninger. I denne forbindelse paahviler det saaledes udelukkende medlemsstaterne og de nationale myndigheder at traeffe relevante foranstaltninger, - det er ikke Kommissionens opgave at tage initiativer i saadanne tilfaelde.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3023/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Fremtidens stoejpolitik (groenbog)

Med hensyn til Kommissionens groenbog om fremtidens stoejpolitik (KOM(96)0540) er forslaget om at udarbejde et rammedirektiv om maalingen og evalueringen af udsaettelsen for stoej et positivt aspekt. Paa den anden side er Kommissionens udtalelse om, at den foerst i anden omgang vil fastlaegge de objektive vaerdier og de foranstaltninger, der skal traeffes, for at overholde dem, et negativt aspekt.

Er Kommissionen - da det ud fra princippet om forebyggelse er vigtigt at fastlaegge saadanne objektive vaerdier for de prioriterede sektorer i forbindelse med begraensningen af stoejforureningen - rede til ikke at udsaette fastlaeggelsen af disse til et senere tidspunkt?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-3023/97, E-3024/97, E-3025/97, E-3026/97, E-3027/97 og E-3028/97 (5. november 1997)

Kommissionen er meget opmaerksom paa de forskellige problemer, det aerede medlem naevner.

Paa grundlag af talrige meningstilkendegivelser, som er fremsat efter offentliggoerelsen af groenbogen om stoejpolitik, og specielt Europa-Parlamentets beslutning herom, er Kommissionen ved at faerdiggoere planlaegningen af de fremtidige stoejbekaempelsesforanstaltninger. Det er meningen, at disse skal integreres i et sammenhaengende og realistisk program. Et af de centrale punkter i dette program bliver naturligvis koordineringen og samarbejdet mellem de forskellige aktoerer, der er involveret i stoejproblematikken. Kommissionen har ingen planer om at privilegere nogen bestemt foranstaltning. Der opereres med en afbalanceret anvendelse af de forskellige instrumenter, der er til raadighed. Det indgaar heller ikke i Kommissionens intentioner at tage oekonomiske instrumenter i brug i stedet for at fastlaegge stoejemissionsnormer. Endvidere vil Kommissionen soege at undgaa loesninger, som kan medfoere en omlaegning af trafikken i retning af transportformer, som vil faa en endnu stoerre indvirkning paa miljoeet.

Endelig er fastsaettelsen af maalen absolut forudsaetning for at kunne traeffe foranstaltninger til stoejbekaempelse. Kommissionen er nu for oejeblikket i gang med at undersoege de forskellige valgmuligheder med hensyn til en definition af disse maal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2583/97 af John Iversen (PSE) til Kommissionen (29. juli 1997)

Om: Foedevarehjaelp

I hvilket omfang har EU-Kommissionen til hensigt at anvende dele af oksekoedinterventionslageret i form af konserves, og hvordan kan Kommissionen forsvare at se bort fra henvendelser herom fra interesserede hjaelpeorganisationer og stater i akut noed, naar det samtidig anfoeres, at der ikke er afsaetningsmuligheder for oksekoedlageret.

Endvidere viser beregninger, at koedkonserves kan stilles til raadighed budgetneutralt i forhold til den traditionelle interventionsprocedure for oksekoed.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (7. oktober 1997)

I henhold til Raadets forordning (EF) 1292/96 om foedevarehjaelpspolitik og foedevarehjaelpsforvaltning og om saerlige aktioner til stoette for foedevaresikkerheden ((EFT L 166 af 5.7.1996. )) skal produkter, der leveres som foedevarehjaelp, saa vidt muligt vaere i overensstemmelse med modtagerbefolkningernes ernaeringsvaner. Valget af produkt bestemmes derfor af, om der er behov for det og ikke af, om det er til raadighed.

Hvad angaar EU's foedevarehjaelp, som Kommissionen er ansvarlig for, svarer de leverede produkter normalt til dem, der oenskes af modtagerlandene eller -organisationerne. Der anmodes sjaeldent om oksekoedskonserves. I de sidste to aar har de leverede maengder ligget under 400 t. Kommissionen fik for nylig en anmodning om at levere okse- eller svinekoed til Nordkorea. Undersoegelser, som er foretaget paa stedet af baade Verdensfoedevareprogrammet og Kommissionen, har imidlertid vist, at koedprodukter ikke er de mest velegnede til at daekke de grundlaeggende behov i dette land, som er ramt af hunger. Den 23. maj 1997 gav Kommissionen meddelelse om, at der ville blive ydet en betydelig noedhjaelp til den nordkoreanske befolkning. Foranstaltningen bestaar dels i foedevarehjaelp paa ca. 155 000 t, der vil blive leveret i snaevert samarbejde med Verdensfoedevareprogrammet, isaer i form af kornprodukter, dels i et ernaerings- og folkesundhedsprogram. Stoettens samlede vaerdi er paa 55,8 mio. ECU.

Kommissionen raader ikke over ajourfoerte beregninger, som viser, at uddeling af koedkonserves ikke er mere kostbar end den traditionelle procedure for opkoeb af oksekoed til intervention. Endvidere er levering af produkter som foedevarehjaelp udelukkende af den grund, at der er overskud af dem, og de er oplagret paa interventionslagre, en praksis, som er i modstrid med aanden i ovennaevnte forordning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2684/97 af María Sornosa Martínez (GUE/NGL) og Pedro Marset Campos (GUE/NGL) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Ozon-koncentrationen ved den spanske oestkyst

I provinsen Castellón i Valencia-regionen gennemfoeres der paa Kommissionens foranledning en undersoegelse af luftforureningen i omraadet, det saakaldte Bema-projekt.

Koncentrationen af ozon i troposfaeren er alt for hoej, hvilket ifoelge eksperterne fra CEAM (centret for miljoeundersoegelser i Middelhavsomraadet) skyldes raffinaderierne og den voldsomme foroegelse af bilparken i de senere aar. Disse forhold foraarsager sygdomme i aandedraetsorganerne og er til stor skade for afgroederne. Eksperterne goer opmaerksom paa, at ozonets iltningseffekt allerede har bevirket, at flere froesorter i Middelhavsomraadet er gaaet tabt, og at den koncentration af ozon, som levende vaesner kan taale, vil blive overskredet inden for 20 aar, hvis der ikke traeffes restriktive foranstaltninger.

Middelhavsbaekkenet anses for at vaere et saerligt truet omraade.

1. Har Kommissionen bortset fra de evalueringsundersoegelser, der er i gang, truffet hasteforanstaltninger med henblik paa at forhindre en yderligere forvaerring af situationen?

2. Har Kommissionen registreret tilfaelde af overtraedelse af Raadets direktiv 84/360/EOEF af 28. juni 1984 ((EFT L 188 af 16.7.1984, s. 20. )) om bekaempelse af luftforurening fra industrianlaeg?

3. Hvilke skridt kan Kommissionen tage over for de spanske myndigheder for at sikre overholdelsen af EU's miljoelovgivning og navnlig gennemfoerelsen af direktiv 91/156/EOEF ((EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32. )) om affald samt ovennaevnte direktiv 84/360/EOEF?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (6. oktober 1997)

1. Kommissionen giver de aerede medlemmer ret i, at Middelhavsbaekkenet er et saerligt truet omraade. Alligevel har Kommissionen ikke truffet hasteforanstaltninger i forbindelse med troposfaerisk ozon i provinsen Castellón i Spanien.

2. Kommissionen har ikke konstateret nogen overtraedelse af Raadets direktiv 84/360/EOEF for Spaniens vedkommende.

3. Kommissionen har ikke konstateret problemer med gennemfoerelsen af Raadets direktiv 84/360/EOEF for Spaniens vedkommende. Dog indledte Kommissionen en overtraedelsesprocedure, som foranledigede Domstolen til at doemme Spanien for ikke at have givet meddelelse om, med hvilke nationale foranstaltninger staten havde gennemfoert direktiv 91/156/EOEF.

Som foelge heraf har Kommissionen anmodet de spanske myndigheder om at meddele, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterleve Domstolens afgoerelse. De spanske myndigheder har svaret, at et »Anteproyecto de Ley de Residuos« (Udkast til lov om affald) er blevet vedtaget af det spanske ministerraad, og at udkastet til lov forventes vedtaget endeligt inden udgangen af dette aar for derigennem at efterleve Domstolens afgoerelse og forpligtelserne nedfaeldet i direktiv 91/156/EOEF.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1515/97 af Markus Ferber (PPE) til Raadet (5. maj 1997)

Om: Planlagt afskaffelse af toldfrit salg i EU pr. 30. juni 1999

Med ikrafttraeden af hvidbogen om det indre marked i januar 1993 skulle det toldfri salg have vaeret afskaffet allerede fra denne dato. Af oekonomiske og beskaeftigelsespolitiske grunde saa Raadet sig dengang foranlediget til at bibeholde det toldfri salg indtil den 30. juni 1999 for saaledes at give de beroerte mulighed for at omstille sig til en ny situation. Nu maa det forudses, at beskaeftigelsessituationen i EU som helhed er blevet forvaerret i en saadan grad, at denne omstilling til den nye situation ikke er sket eller ogsaa kun er sket meget sporadisk. Der kan heller ikke forventes nogen dybtgaaende aendring af situationen inden den 30. juni 1999.

1. Hvad goer Raadet for konkret at modvirke de negative virkninger af afskaffelsen af det toldfri salg (arbejdsloeshed, mistede skatteindtaegter)?

2. Er der bestraebelser i gang i Raadet paa atter at forlaenge denne frist, ikke mindst under hensyntagen til det argument, at der som foelge af de 15 forskellige skatte- og afgiftssystemer i medlemsstaterne stadig ikke eksisterer et faelles indre marked?

3. Har Raadet taget stilling til de forventede negative virkninger af afskaffelsen af det toldfri salg?

Svar (6. august 1997)

Som det aerede medlem naevner i sin forespoergsel, besluttede Raadet i forbindelse med direktiverne om afskaffelse af de fiskale graenser fra 1. januar 1993 at bringe det toldfrie salg i passagertrafikken mellem medlemsstaterne til ophoer paa 30. juni 1999.

Grunden hertil er, at dette salg er uforeneligt med et indre marked uden graenser.

Bevaegelserne mellem to medlemsstater af varer, som er koebt af privatpersoner til eget brug, har nemlig ikke laengere nogen konsekvenser set ud fra et fiskalt synspunkt. Privatpersoner kan saaledes koebe varer til eget brug i en hvilken som helst medlemsstat og tage disse varer med til en hvilken som helst anden medlemssttat uden at skulle fortolde dem eller betale en afgift ved graensen. Rejsendes afgiftsfrie indfoersel har derfor ikke laengere nogen berettigelse. Der mindes om, at det afgiftsfrie salg til rejsende, der forlader Faellesskabet, opretholdes.

Naar Raadet midlertidigt forlaengede det toldfrie salg i passagertrafikken mellem medlemsstaterne indtil den 30. juni 1999, var det for af afhjaelpe de sociale og regionale vanskeligheder, der kunne vaere opstaaet som foelge af en pludselig afskaffelse af saadant salg. Der var tale om at give de beroerte sektorer (lufthavnsmyndigheder, luftfartselskaber, faergeselskaber, producenter af varer, der traditionelt saelges i toldfrie butikker, og erhvervsdrivende, der driver saadanne butikker) tilstaekkelig tid til at forberede sig paa afskaffelsen af det toldfrie salg inden for Faellesskabet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2871/97 af Kenneth Coates (GUE/NGL) til Kommissionen (11. september 1997)

Om: Fri bevaegelighed

Hvilke fremskridt har man kunnet konstatere med hensyn til Den Europaeiske Socialfonds maal om at »lette arbejdskraftens adgang til beskaeftigelse og fremme dens geografiske og faglige bevaegelighed inden for Faellesskabet«, isaer med hensyn til langtidsledige og den arbejdsmaessige integrering af unge og personer, der er udsat for udelukkelse fra arbejdsmarkedet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (15. oktober 1997)

De overordnede maal med Den Europaeiske Socialfond (ESF), som er beskrevet i EF-traktatens artikel 123, og som det aerede parlamentsmedlem henviser til, er defineret i Raadets forordning (EOEF) nr. 2084/93, som aendrer forordning (EOEF) nr. 4255/88 (»ESF-forordningen«) ((EFT L 193 af 31.7.1993. )). Det fremgaar af denne forordnings artikel 1, hvilke aktioner fonden yder stoette til. ESF skal blandt andet under maal nr. 3 yde stoette til foranstaltninger, der tager sigte paa at lette den erhvervsmaessige integrering af unge og af arbejdsloese, der er truet af langtidsledighed, fremme integreringen af personer, der er udsat for udelukkelse fra arbejdsmarkedet, fremme lige muligheder for maend og kvinder paa arbejdsmarkedet samt - under maal nr. 4 - lette tilpasningen for arbejdstagere, navnlig arbejdstagere, der er truet af arbejdsloeshed, til de industrielle aendringer og udviklingen i produktionssystemerne.

Arbejdet med at opfylde ovennaevnte maal beskrives i aarsberetningerne om strukturfondene, af hvilke den syvende aarsberetning om strukturfondene i 1995 ((KOM(96) 502, endelig udg. )) blev offentliggjort i september 1996. Den foerste beretning om den oekonomiske og sociale samhoerighed ((KOM(96) 542. )) indeholder naermere oplysninger om ESF-aktionerne og om, hvorledes disse samordnes med de oevrige strukturfondsaktioner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2569/97 af Glyn FORD til Rådet. Protokollen om asyl



EF-Tidende nr. C 102 af 03/04/1998 s. 0060



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2569/97 af Glyn Ford (PSE) til Raadet (28. juli 1997) Om: Protokollen om asyl Ville den paa Det Europaeiske Raads samling i Amsterdam vedtagne protokol, som begraenser EU-borgernes adgang til at soege asyl i andre EU-lande, blive suspenderet, hvis der blev rejst tvivl om en medlemsstats overholdelse af menneskerettighederne? Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-2568/97 og E-2569/97 (7. november 1997) Raadet finder det paa nuvaerende tidspunkt ikke hensigtsmaessigt at fortolke den paagaeldende protokol, da traktaten, som protokollen er en del af, endnu ikke er traadt i kraft.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3026/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Fremtidens stoejpolitik (groenbog)

Med hensyn til Kommissionens groenbog om fremtidens stoejpolitik (KOM(96)0540) kan Det OEkonomiske og Sociale Udvalg acceptere den af Kommissionen foreslaaede anvendelse af oekonomiske virkemidler, men ikke indfoerelsen af afgiftsmaessige foranstaltninger som en slags »straf« for stoejforurenerne eller som indtaegtskilde for det offentlige.

Vil Kommissionen sikre, at anvendelsen af oekonomiske virkemidler ikke kommer til at erstatte udstedelsen af bestemmelser om emissionsgraensevaerdier?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-3023/97, E-3024/97, E-3025/97, E-3026/97, E-3027/97 og E-3028/97 (5. november 1997)

Kommissionen er meget opmaerksom paa de forskellige problemer, det aerede medlem naevner.

Paa grundlag af talrige meningstilkendegivelser, som er fremsat efter offentliggoerelsen af groenbogen om stoejpolitik, og specielt Europa-Parlamentets beslutning herom, er Kommissionen ved at faerdiggoere planlaegningen af de fremtidige stoejbekaempelsesforanstaltninger. Det er meningen, at disse skal integreres i et sammenhaengende og realistisk program. Et af de centrale punkter i dette program bliver naturligvis koordineringen og samarbejdet mellem de forskellige aktoerer, der er involveret i stoejproblematikken. Kommissionen har ingen planer om at privilegere nogen bestemt foranstaltning. Der opereres med en afbalanceret anvendelse af de forskellige instrumenter, der er til raadighed. Det indgaar heller ikke i Kommissionens intentioner at tage oekonomiske instrumenter i brug i stedet for at fastlaegge stoejemissionsnormer. Endvidere vil Kommissionen soege at undgaa loesninger, som kan medfoere en omlaegning af trafikken i retning af transportformer, som vil faa en endnu stoerre indvirkning paa miljoeet.

Endelig er fastsaettelsen af maalen absolut forudsaetning for at kunne traeffe foranstaltninger til stoejbekaempelse. Kommissionen er nu for oejeblikket i gang med at undersoege de forskellige valgmuligheder med hensyn til en definition af disse maal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2873/97 af Kenneth Coates (GUE/NGL) til Kommissionen (11. september 1997)

Om: Fri bevaegelighed

Som foelge af EF-Domstolens kendelse i Antonissen-sagen oplyste Mario Monti, medlem af Kommissionen, mig i sit svar paa skriftlig forespoergsel E-0060/97 ((EFT C 186 af 18.6.1997, s. 217. )), at Kommissionen finder, at den periode, en faellesskabsborger tilstedes med henblik paa til at finde beskaeftigelse i en anden medlemsstat end hans egen, boer vaere paa mindst 6 maaneder.

Hvorfor har en arbejdsloes, der rejser til en anden medlemsstat for at soege arbejde, saa kun ret til at faa overfoert arbejdsloeshedsydelser i indtil 3 maaneder?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn paa skriftlige forespoergsler E-2873/97 og E-2875/97 (2. oktober 1997)

Medlemsstaternes sociale sikringsordninger koordineres ved Raadets forordning (EOEF) 1408/71 og 574/72 ((Ajourfoert ved forordning (EOEF) 118/97 (EFT L 28 af 30.1.1997), senest aendret ved forordning (EOEF) 1290/97 (EFT L 176 af 1.7.1997). )). I disse forordninger er der fastsat en ret til at udfoere visse sociale sikringsydelser til personer, der bor i en anden medlemsstat. Det skal dog bemaerkes, at i henhold til artikel 69 i forordning (EOEF) 1408/71 er retten til at udfoere arbejdsloeshedsunderstoettelse begraenset til en periode paa tre maaneder, og kun hvis formaalet er at soege en ny stilling i en anden medlemsstat.

Dette system er blevet opretholdt af Domstolen med den begrundelse, at retten til arbejdsloeshedsunderstoettelse er forbundet med, at den paagaeldende staar til raadighed for arbejdsmarkedet i den paagaeldende medlemsstat. Ved at knytte betingelser til de faciliteter, der gives arbejdsloese, som aktivt soeger arbejde, har Faellesskabets lovgivningsmyndighed gjort en korrekt brug af sine befoejelser i spoergsmaalet om gennemfoerelse af den frie bevaegelighed for arbejdstagere ((Afgoerelse af 8.4.1992, sag C-62/91, Gray, samling af Domstolens afgoerelser, 1992, I-2737. )).

Kommissionen er dog af den opfattelse, at perioden paa tre maaneder boer forlaenges, fordi det som foelge af situationen paa arbejdsmarkedet kan vaere noedvendigt at bruge meget laengere tid paa at finde en arbejdsplads. Derfor har den allerede i 1980 foreslaaet en forlaengelse af denne periode ((EFT C 189 af 9.7.1980. )). Dette forslag er blevet genfremsat i en aendret udformning i januar 1996 ((EFT C 68 af 6.3.1996. )).