ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3454/97 af Reino Paasilinna (PSE) til Kommissionen (31. oktober 1997)

Om: Stoette til byggeri i arktiske omraader

Det finske byggeri er usaedvanligt dyrt paa grund af de vanskelige forhold i de arktiske egne. I den lange kuldeperiode gaar frosten saa langt ned i jorden, at baade funderingerne for bygninger og underlaget for veje eller jernbaner boer beskyttes med kostbare ekstraforsyninger. Ogsaa varme-, vand- og elanlaeg og kloakkerne boer sikres.

Naar forskellen mellem inde- og udetemperatur kan vaere op til 50°C, boer bygningers ydermure konstrueres saaledes, at de goeres modstandsdygtige mod varme- og fugtproblemer som foelge af temperaturforskelle. Den fornoedne konstruktionsmetode er saa kompliceret, at ikke alle byggefirmaer har vaeret i stand til at opfylde disse krav paa grund af de hoeje omkostninger. Konstruktionsfejl, fugtproblemer og svampeskader har bevirket, at der i Finland er behov for reparationer til 60 mia mark.

Hvad agter Kommissionen at goere for at oprette en fond for stoette til byggeri i arktiske egne, saaledes at der i forbindelse med fremtidigt byggeri kan opnaas en holdbar standard?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (7. januar 1998)

Kommissionen er klar over at der opstaar ekstra omkostninger i forbindelse med byggevirksomhed som foelge af de saerlig vanskelige klimatiske forhold i de kolde egne, herunder specielt i Finland.

Dog er der for oejeblikket ikke tale om noget saerligt stoetteprogram til fordel for byggevirksomhed i de kolde egne.

Det boer hertil bemaerkes, at der set ud fra en lovgivningsmaessig synsvinkel i Raadets direktiv 89/106/EOEF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer ((EFT L 40 af 11.2.1989, s. 12. )), er taget hensyn til klimatiske forhold i forbindelse med de vaesentlige krav for at kunne sikre en ordentlig byggestandard for nybyggeri, hvad angaar saavel paalidelighed som holdbarhed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3924/97 af Johannes Swoboda (PSE) til Kommissionen (11. december 1997)

Om: Institutter, der er berettiget til stoette i forbindelse med deres oplysningsarbejde vedroerende EU's udvidelse mod oest

Adskillige oestrigske institutter er interesseret i at afholde informationsmoeder om virkningerne af udvidelsen mod oest for kommuner i de oestrigske graenseomraader samt for kommuner i Ungarn, Tjekkiet og Slovenien.

Kan der ydes stoette til arrangementer, hvor der informeres og raadgives om de forventede og sandsynlige foelger af udvidelsen mod oest for kommuner paa begge sider af EU's nuvaerende ydre graenser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (29. januar 1998)

De foreslaaede arrangementer kan eventuelt vaere stoetteberettigede under INTERREG II Cadses-programmet (det centrale Adriaterhav, Donau-omraadet og det sydoesteuropaeiske omraade). Det vil vaere noedvendigt at udarbejde et projekt vedroerende dette emne og forelaegge det for det oestrigske Cadses-sekretariat, saaledes at de ansvarlige kan vurdere det. For oejeblikket er der allerede indgivet ét projekt vedroerende virkningerne af udvidelsen af EU.

Cadses-sekretariatets adresse sendes direkte til det aerede medlem og til Parlamentets Generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3498/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (10. november 1997)

Om: Paedofili paa en boerneinstitution tilhoerende EU

For nylig fremkom nogle frygtelige oplysninger om, at der i boernehaven Clovis, som tilhoerer EU-institutionerne, havde vaeret tilfaelde af paedofili og seksuelt misbrug af boern paa 2,5 og 3 aar, begaaet af nogle ansatte i et privat selskab, der var blevet paalagt opgaven med at passe dem.

Personaleforeningerne under faellesskabsinstitutionerne har anmodet kommissaer Likanen om omgaaende at tage denne sag op.

Hvordan agter Kommissionen at reagere i denne situation? Hvordan vil den soerge for, at boernenes ukraenkelighed sikres, og at de skyldige i disse bestialske handlinger straffes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (13. januar 1998)

Paastandene om paedofili, begaaet i en boernehave for EU-tjenestemaendenes boern, har i de seneste uger vaeret meget omtalt i visse aviser.

Kommissionen har ikke kompetence til at efterforske saadanne sager. Det paahviler de belgiske myndigheder, og den offentlige anklagemyndighed i Bruxelles har faktisk taget sig af sagen siden juni 1997.

Kommissionen har fra starten proevet at behandle sagen i de beroerte foraeldre og boerns interesse, og den har hele tiden proevet paa at hjaelpe de retslige instanser i deres undersoegelser. Kommissionen har uden toeven givet dem tilladelse til at komme ind i boernehavens bygninger, hvilket anklagemyndigheden i Bruxelles bekraeftede under en pressekonference den 14. november 1997. Her blev det ligeledes understreget, at det er noedvendigt, at efterforskningen holdes hemmelig baade for ikke at forstyrre de igangvaerende undersoegelser og af hensyn til foraeldrenes rimelige krav om at beskytte deres boern.

Kommissionens rolle har saaledes vaeret at give den hjaelp, den er blevet bedt om, at traeffe de foranstaltninger, der har vaeret mulige for at beskytte boernene, og at orientere og stoette foraeldrene. Kommissionen har sendt mange meddelelser til foraeldrene og personalet, og den har organiseret informationsmoeder for foraeldrene. Organisationen S.O.S. Enfants har afholdt moeder sammen med foraeldreforeningerne, og det kommissionsmedlem, der har ansvaret for personalet, har to gange modtaget repraesentanter fra personalet og foraeldreforeningerne. Endvidere er sikkerheden i boernehavens bygning oeget.

Kommissionen har skaerpet kontrollen med det personale, der ansaettes af det selskab, der driver boernehaven Clovis, i henhold til den kontrakt, der er indgaaet med selskabet i juni 1995. Kommissionen har ligeledes bedt boernehavens ledelse om at traeffe de sikkerhedsforanstaltninger, som den har kompetence til, og som boer traeffes af hensyn til boernenes ve og vel, mens man venter paa undersoegelsens resultat.

Eventuelle sanktioner kan selvfoelgelig ikke komme paa tale, saa laenge der ikke foreligger noget konkret fra de kompetente retslige instanser om skyldspoergsmaalet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3786/97 af John Iversen (PSE) til Kommissionen (26. november 1997)

Om: Rettigheder til sportstransmission

Kan Kommissionen be- eller afkraefte, om det er i modstrid med EU-direktivet, at et dansk lovforslag sikrer, at to statslige landsdaekkende tv-stationer faar eneret paa transmission af vigtige nationale sportsbegivenheder? En privat reklamefinansieret kanal har tidligere opkoebt rettighederne til sportsbegivenhederne og haevder nu, at det danske lovforslag er i modstrid med artikel 90 i EU-traktaten. Den private kanal kan modtages i hele landet, men kun gennem kabelnet eller via parabolantenne.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (8. januar 1998)

Ifoelge artikel 3a i direktiv 89/552/EOEF, som aendret ved direktiv 97/36/EF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedroerende udoevelse af tv-spredningsvirksomhed ((EFT L 202 af 30.7.1997. )), kan enhver medlemsstat traeffe foranstaltninger i overensstemmelse med faellesskabsretten for at sikre, at et tv-spredningsforetagende under dens jurisdiktion ikke udnytter sin eneret til at udsende begivenheder, der af den paagaeldende medlemsstat anses for at vaere af vaesentlig samfundsmaessig interesse, paa en saadan maade, at en betydelig del af befolkningen i den paagaeldende medlemsstat forhindres i at kunne foelge saadanne begivenheder via direkte eller tidsforskudt transmission paa gratis fjernsyn. Kommissionen skal straks underrettes om saadanne foranstaltninger. Kommissionen skal inden for en periode paa tre maaneder fra underretningen kontrollere, at foranstaltningerne er forenelige med faellesskabsretten. Den skal anmode om en udtalelse fra det kontaktudvalg, der er nedsat i medfoer af artikel 23 a i direktivet.

Kommissionen har endnu ikke modtaget en underretning fra de danske myndigheder i medfoer af direktivet. Kommissionen er derfor ikke i stand til at udtale sig om, hvorvidt de foranstaltninger, den danske regering planlaegger, er forenelige med faellesskabsretten, isaer EF-traktatens artikel 90, eller med selve direktivet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3958/97 af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen (12. december 1997)

Om: Vaabeneksport fra Sverige

Er Kommissionen bekendt med, at det svenske parlament i maj 1997 fik forelagt en rapport om svensk vaabeneksport i 1996?

Kan Kommissionen undersoege, hvilke andre EU-regeringer der saaledes informerer deres parlamenter om landets eksport af vaaben?

Er Kommissionen rede til at anmode om disse aarsrapporter, at samle dem og at fremsende dem til Europa-parlamentet med sine kommentarer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek (29. januar 1998)

Kommissionen er bekendt med den svenske regerings rapport »Svensk vaabeneksport i 1996«, som er blevet forelagt det svenske parlament, og hilser initiativet velkomment.

Via medierne er Kommissionen ogsaa bekendt med, at nogle medlemsstaters regeringer paa forskellig maade underretter deres parlamenter om officielt godkendt vaabeneksport.

Kommissionen henleder det aerede medlems opmaerksomhed paa meddelelsen »Gennemfoerelse af Unionens strategi vedroerende de forsvarsrelaterede industrier«, som den vedtog for nylig ((KOM(97) 583 endelig udg. )). I denne meddelelse forklarer Kommissionen, at der boer skabes et integreret europaeisk marked for forsvarsprodukter ved at anvende en kombination af alle de instrumenter, der staar til EU's disposition. Meddelelsen bestaar af en handlingsplan for forsvarsrelaterede industrier og et forslag om en faelles holdning vedroerende formulering af en faelles europaeisk vaabenpolitik.

Som led i denne handlingsplan vil Kommissionen udarbejde en hvidbog, der formulerer de forskellige muligheder for at skabe en faelles vaabeneksportpolitik, som ogsaa vil bidrage til etablering af en adfaerdskodeks.

I denne hvidbog kunne Kommissionen f.eks. slaa til lyd for informationsudveksling mellem medlemsstaterne og EF's institutioner om vaabeneksport.

Der er imidlertid ingen planer om, at Kommissionen paa dette stade anmoder om kopier af medlemsstaternes rapporter om vaabeneksport.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4189/97 af Eolo Parodi (UPE) og Guido Viceconte (UPE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Faellesskabsstoette til genopbygningen af Petruzzelli-teatret i Bari

Den 27. oktober 1991 blev Petruzzelli-teatret i Bari oedelagt af en voldsom brand. Det blev opfoert mellem 1898 og 1903, det blev erklaeret for en bygning af historisk og kunstnerisk national interesse i 1954, udnaevnt til traditionelt lyrisk teater i 1967, og det er det eneste teater i Europa, der er i privat eje.

En tilsvarende skaebne ramte et andet fornemt italiensk teater i 1996, nemlig »La Fenice« i Venedig, som blev fuldstaendigt oedelagt.

»La Fenice« har med rette modtaget betydelig faellesskabsstoette med henblik paa en del af restaureringen; Petruzzelli-teatret i Bari har imidlertid af uforklarlige grunde kun modtaget 80.000 ecu til genopbygning af forhallen.

Kan Kommissionen oplyse:

1. om den beskedne stoerrelse af faellesskabsstoetten skyldes, at Petruzzelli-teatret i modsaetning til de andre europaeiske teatre er i privateje?

2. om den ikke anser det for presserende noedvendigt at bevilge faellesskabsstoette til at afslutte genopbygningsarbejdet i Petruzzelli-teatret, eftersom familien Messeni Nemagna, som ejer teatret, ikke ejer det beloeb, der er brug for til at fuldfoere restaureringsarbejdet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (26. februar 1998)

1. Som led i stoetten til pilotprojekter med henblik paa bevaring af den bygningshistoriske arv i Europa bevilgede Kommissionen i 1994, hvor hovedvaegten blev lagt paa koncert- og teaterbygninger, et beloeb paa 80 000 ECU til Petruzzelli-teatret i Bari, Italien.

I 1995, 1996 og 1997 har Kommissionen ivaerksat andre stoetteaktioner som forberedelse til Raphaël-programmet. Stoetten herfra til bevaring af den bygningshistoriske arv i Europa er samlet om forskellige temaer, som er blevet anset for saerligt vigtige (kirker, klostre mv., barokbygninger, facadeudsmykninger, prae-industriel arkitektur).

2. I forbindelse med stoetten til regional udvikling (strukturfondene) figurerede genopbygningen af teatret som en af foranstaltningerne under maalsaetning 6.3, »Restaurering af kulturgoder«, i det aktionsprogram, som strukturfondene delvist finansierede for Puglia-regionen for perioden 1994-1999.

Ifoelge oplysninger fra de italienske myndigheder blev der i den forbindelse indgivet en stoetteansoegning, der dog ikke blev imoedekommet af de lokale italienske myndigheder, idet visse af betingelserne for opnaaelse af stoette ikke var opfyldt.

Eftersom bygningen er privatejet, omend af offentlig interesse, og drives kommercielt, skal medfinansieringen ifoelge retningslinjerne, begraenses til en vis procentdel af de stoetteberettigede udgifter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-4109/97 af Mirja Ryynaenen (ELDR) til Kommissionen (18. december 1997)

Om: Stoette til organisationer, som modtager driftsstoette fra EU

Kommissionen giver driftsstoette til adskillige organisationer. Problemet for organisationerne er, at de foerst modtager meddelelsen om driftsstoette sent midt paa aaret eller om efteraaret i det aar, som stoetten vedroerer. Dette medfoerer, at det er umuligt at foretage en rationel planlaegning af arbejdet, og det skaber usikkerhed omkring igangsaettelsen af de projekter, der skal bruges midler til.

Situationen ville allerede vaere lettere, hvis de organisationer, der har vist deres evne som faste samarbejdspartnere, tildeles halvdelen af det forrige aars driftsstoette ved aarets begyndelse, og at der i forbindelse med betaling af summen ved aarets udgang blev taget hensyn til de aendringer, der muligvis er sket i summen for hele aaret.

Hvad agter Kommissionen at goere, for at driftssubsidierne fungerede bedre set ud fra modtagernes synsvinkel?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jo |o de Deus Pinheiro (18. februar 1998)

I Faellesskabets budget er der ikke paa forhaand foretaget en fordeling af driftsbevillingerne paa de mange forskellige organisationer. En organisation kan opnaa finansiel stoette fra Kommissionen, hvis den fremlaegger et projekt over en foranstaltning, som budgetmyndigheden kan henfoere inden for rammerne af det almindelige budget, og hvis foranstaltningen opfylder de specifikke krav, der fremgaar af faellesskabsbestemmelserne for den specifikke foranstaltning.

Hertil kraeves, at Kommissionen foretager en specifik behandling af ansoegningen fra den kommende stoettemodtager.

Hvis Kommissionen skulle fordele bevillingerne efter et pro rata-system som foreslaaet af det aerede parlamentsmedlem, ville kravene i finansforordningen ikke kunne overholdes (jf. forordningens artikel 2), idet det kraeves, at offentlige midler skal anvendes efter princippet om en forsvarlig oekonomisk forvaltning, isaer hvad angaar smaa omkostninger og omkostningseffektivitet.

For at goere anvendelsen af driftsmidlerne mere effektiv foregaar der efterhaanden behandling af projekter over hele aaret for at sikre en glidende budgetgennemfoerelse og for at forkorte den tid, der gaar, fra ansoegningen afleveres, til Kommissionens svar foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2982/97 af Patricia McKenna (V) til Raadet (30. september 1997)

Om: Hemmelighedsfuldhed og EU's K4-udvalg om retlige og indre anliggender

Det saakaldte K4-udvalg, som udfoerer en stor del af det forberedende arbejde med henblik paa EU's initiativer om retlige og indre anliggender, er blevet udsat for en vis kritik paa grund af den hemmelighedsfuldhed, der omgiver dens arbejdsgang. Forkaempere for borgerlige frihedsrettigheder har haevdet, at udvalget ikke kan underkastes demokratisk kontrol, og at det er vanskeligt at fastslaa, hvilke emner der droeftes i udvalget.

I 1995 forelagde K4-udvalget forslag til mange af de retningslinjer, der goer det muligt for EU at etablere et telefonaflytningssystem, der beroerer borgere i alle medlemsstater. Der blev ikke offentliggjort detaljerede oplysninger om systemet i De Europaeiske Faellesskabers Offentlige Tidende foer naesten to aar senere.

Raadet bedes forelaegge detaljerede oplysninger om de planer, det maatte have med henblik paa at oege aabenheden om K4-udvalgets arbejde.

Svar (26. februar 1998)

Artikel K.4-Udvalget er ikke et saerligt udvalg, men en raadsgruppe, der er nedsat i henhold til artikel K.4 i traktaten om Den Europaeiske Union, og som arbejder i overensstemmelse med bestemmelserne i Raadets forretningsorden.

Antydninger i retning af, at udvalgets arbejde skulle vaere omgivet af hemmelighedsfuldhed, eller at det ikke er undergivet demokratisk kontrol, er derfor ikke berettigede.

Artikel K.4-Udvalgets dokumenter foelger samme regler som Raadets oevrige dokumenter i henseende til udsendelse til offentligheden. I oevrigt goer de ansvarlige ministre for indre og retlige anliggender stadig hyppigere brug af muligheden for at underrette Europa-Parlamentet om droeftelserne i de forskellige grupper, der arbejder med spoergsmaal om indre og retlige anliggender, herunder Artikel K.4-Udvalget.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3984/97 af Laura González Álvarez (GUE/NGL), Alonso Puerta (GUE/NGL) og María Sornosa Martínez (GUE/NGL) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Arbejdsvilkaarene i kulminerne i Acalândia-kommune (Brasilien)

Centro de Defensa de la Vida y de los Derechos Humanos de Acalândia er en ikke-statslig organisation, som i naevnte brasilianske kommune arbejder for at faa anerkendt borgerretten og imod slavearbejde og overudnyttelse i kulminerne.

Denne ikke-statslige organisation har fordoemt udnyttelsen af kulminearbejderne i Acalândia-kommune, som arbejder under slavelignende vilkaar. Der forekommer hele tiden ulykker paa grund af manglende sikkerhedsforanstaltninger, og man fordoemmer det faktum, at en gruppe boern paa under 15 aar udfoerer arbejde i minerne. Ifoelge de oplysninger, som denne ikke-statslige organisation har givet, tilhoerer mange af disse kulminer kul- og staalvaerkerne Viena og Pindaré.

Vil Kommissionen oplyse, om den er bekendt med disse forhold? Vil Kommissionen oplyse, om den foelger op paa aftalerne mellem EU, Brasilien og MERCOSUR med henblik paa at faa den brasilianske regering til at sikre, at de internationalt anerkendte arbejdsvilkaar og -regler opfyldes, samt at boernearbejde forbydes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (3. februar 1998)

Kommissionen er orienteret om de urimelige arbejdsvilkaar, der forekommer i de naevnte kulminer, og som i visse tilfaelde ogsaa beroerer boern.

En lang raekke sammenslutninger, forskellige organisationer, ikke-statslige organisationer og enkeltpersoner har gjort Kommissionen opmaerksom paa lignende tilfaelde, der oftest gaar ud over de fattigste og mest forsvarsloese befolkningsgrupper.

Denne udnyttelse af arbejdstagere, ja ligefrem rovdrift paa dem, skyldes dybest set diverse helt utilfredsstillende oekonomiske og sociale udviklingsmuligheder, der foerer til situationer af denne art. En aendring af disse forhold forudsaetter imidlertid en meget langsigtet proces.

Man maa dog formode, at den indsats, Kommissionen goer i kraft af de mange kontakter til diverse partnerlande - og i det aktuelle tilfaelde gennem sit samarbejde med Brasilien - netop tager sigte paa at eliminere aarsagerne til, at saadanne situationer opstaar.

I de tilfaelde, hvor Kommissionen maa formode, at dens indsats vil faa en vis effekt, forsoeger den - ud fra sin vurdering af situationen - at rette henvendelse til myndighederne ad de kanaler, som den maatte finde mest hensigtsmaessige.
16. 6. 98 DA C 187/67 De Europæiske Fællesskabers Tidende
(98/C 187/104) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3833/97
af Hedy dAncona (PSE) til Kommissionen
(28. november 1997)
Om: Rådets forordning (EF) nr. 1292/96 og forpligtelsen til at yde fłdevarenłdhjælp til Etiopien via Euronaid
Hvorfor holder Kommissionen i forbindelse med samarbejdet via den nederlandske organisation Novib og den
lokale NGO, REST, fast ved den europæiske formidlende organisations repræsentation på stedet, når RESTslevering af fłdevarer og kłb de sidste tre år har vist sig at have givet meget positive resultater, hvilket ogsåfremgår af undersłgelsen Novib/REST Internal Food Purchase policy, An Independent Evaluation Report fraInstitute of Social Studies (april 1997)?
(98/C 187/105) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3834/97
af Hedy dAncona (PSE) til Kommissionen
(28. november 1997)
Om: Rådets forordning (EF) nr. 1292/96 og forpligtelsen til at yde fłdevarenłdhjælp til Etiopien via Euronaid
Hvordan forklarer Kommissionen på baggrund af, at man tidligere har erkendt betydningen af at opbygge lokal
NGO-kapacitet inden for fłdevaresikkerhed (Rådets forordning nr. 1292/96) (
1), at der i 1996 blev opstillet en
betingelse om, at kłb af fłdevarer i Etiopien med finansiel stłtte fra Den Europæiske Union udelukkende kunneforetages af den europæiske organisation Euronaid?
(1) EFT L 166 af 5.7.1996, s. 1.
(98/C 187/106) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3835/97
af Hedy dAncona (PSE) til Kommissionen
(28. november 1997)
Om: Rådets forordning (EF) nr. 1292/96 og forpligtelsen til at yde fłdevarenłdhjælp til Etiopien via Euronaid
Hvordan efterlever Kommissionen Rådets forordning (EF) nr. 1292/96 (1), hvori man erkender betydningen af at
opbygge lokal NGO-kapacitet med henblik på at styrke fłdevaresikkerheden?
(1) EFT L 166 af 5.7.1996, s. 1.
(98/C 187/107) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3836/97
af Hedy dAncona (PSE) til Kommissionen
(28. november 1997)
Om: Rådets forordning (EF) nr. 1292/96 og forpligtelsen til at yde fłdevarenłdhjælp til Etiopien via Euronaid
Hvordan forklarer Kommissionen den alvorlige forsinkelse i beslutningstagningen om forslag fra NGOer om
kłb af fłdevarer til nłdhjælp i Etiopien?
Samlet svar
afgivet på Kommissionens vegne af Joa o de Deus Pinheiro
på skriftlige forespłrgsler E-3833/97, E-3834/97, E-3835/97 og E-3836/97
(30. januar 1998)
De spłrgsmål, som det ærede medlem rejser, har forbindelse til de stłtte- og fłdevaresikkerhedsoperationer, der
er blevet iværksat til fordel for Etiopien siden 1995, særlig i Tigre-området, og til en undersłgelse foretaget afden nederlandske organisation for internationalt udviklingssamarbejde (Novib) i samarbejde med Relief societyof Tigray (Rest): »Internal food purchase policy, an independant evaluation report 1997«. Kommissionen kanefter en grundig gennemgang ikke tilslutte sig konklusionerne i denne undersłgelse, som må stå for forfatternesegen regning.