ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0445/02

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(21. februar 2002)

Om: Regionale sprog og mindretalssprog

Kan Kommissionen redegøre for, hvordan den har til hensigt at anvende de bevillinger, der er opført på budgetpost B3-1007 i EUs budget for 2002?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(17. april 2002)

I sit brev af 29. november 2001 til Terry Wynn, formand for Budgetudvalget, meddelte kommissæren med ansvar for budgettet Parlamentet, at Kommissionen ikke ville være i stand til at anvende de bevillinger, der er opført på budgetpost B3-1007 (forberedende foranstaltninger til fremme og beskyttelse af regionale sprog, mindretalssprog, dialekter og kulturer) på grund af de begrænsninger af forberedende foranstaltninger, som blev beskrevet i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren. Kommissionen beklager at måtte meddele det ærede medlem, at den ikke kan gennemføre denne budgetpost, når den samtidig skal overholde sine forpligtelser over for Parlamentet og Rådet i henhold til ovennævnte aftale.

De forberedende foranstaltninger til beskyttelse og fremme af regionale sprog og kulturer og mindretallenes sprog og kulturer blev suspenderet efter 2000, fordi der i forbindelse med lovgivningsproceduren ikke var udsigt til, at der kunne aftales et retsgrundlag inden udløbet af de forberedende foranstaltningers tredje regnskabsår. Denne situation er stadig gældende.

Kommissionen har meddelt, at den vil foretage en grundig evaluering af Det Europæiske Sprogår 2001 og vil drage konklusioner på basis heraf med henblik på at fremsætte forslag til foranstaltninger til fordel for sproglig mangfoldighed og sproglæring i 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1885/02

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(24. juni 2002)

Om: Statsstøtte til kulindustrien

Er det rigtigt, at Tyskland fortsat giver støtte til sin kulindustri? Kan det i bekræftende fald oplyses, hvor stor statsstøtte Tyskland giver sin hjemlige kulindustri pr. ton, og hvor længe dette vil få lov til at fortsætte?

Hvordan agter Kommissionen at sikre lige vilkår for medlemsstaterne med hensyn til kulindustrien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(23. juli 2002)

Tyskland yder statsstøtte til sin stenkulsektor. Således gav Kommissionen for året 2001 Tyskland tilladelse til yde et samlet støttebeløb på 4 156 mio. EUR i henhold til beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien(1). Heraf var 2 755 mio. EUR bestemt til dækning af tab i forbindelse med den løbende produktion (driftsstøtte samt støtte til aktivitetsindskrænkning), mens 1 401 mio. EUR var bestemt til dækning af exceptionelle udgifter (gamle forpligtelser).

På baggrund af en samlet stenkulproduktion, anslået fra tysk side til 28,5 mio. tons kulækvivalent for året 2001, kan det konkluderes, at gennemsnitsstøtten pr. ton kulækvivalent androg ca. 117 EUR for dette år.

For tidsrummet fra 1. januar 2002 til 23. juli 2002 har Kommissionen givet tilladelse til et samlet støttebeløb på 2 073 mio. EUR, heraf 1 398 mio. EUR til den løbende produktion.

Kommissionen vedtog den 26. juli 2001 et forslag til Rådets forordning om statsstøtte til kulindustrien(2) efter udløbet af EKSF-traktaten den 23. juli 2002. Ifølge den foreslåede ordning kan der ydes statsstøtte til kulsektoren med henblik på dels at omstrukturere sektoren på acceptable sociale og regionale vilkår og dels at opretholde en vis kulproduktion for at sikre adgang til reserver af hensyn til energiforsyningssikkerheden. Støtteordningen udløber den 31. december 2010.

På mødet i Rådet (energiministrene) i Luxembourg den 7. juni 2002 opnåedes politisk enighed om den fremtidige støtteordning for kulindustrien.

Den statsstøtteordning, som skal gælde efter udløbet af EKSF-traktaten, omfatter foranstaltninger til sikring af fair konkurrencevilkår medlemsstaterne imellem inden for kulindustrien. Således kan støtten pr. ton kulækvivalent under ingen omstændigheder overstige forskellen mellem produktionsomkostningerne og indtægterne. Desuden må støtten ikke føre til leveringspriser for fællesskabskullene, som ligger under de priser, der betales for kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.

(1) EFT L 329 af 30.12.1993.

(2) EFT C 304 E af 30.10.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1556/02

af Pernille Frahm (GUE/NGL) til Kommissionen

(31. maj 2002)

Om: Computerimplementerede opfindelsers patenterbarhed

Kommissionen bedes oplyse, hvilke firmaer der står bag de høringssvar til grønbogen om computerimplementerede opfindelsers patenterbarhed, som har medført, at Kommissionen i sit forslag til direktiv har valgt at rette sig efter de store erhvervsinteresser i stedet for de ganske mange brugere og småvirksomheder, der ikke ønskede patenter på open source-kode? Hvorfor har man prioriteret erhvervsinteresser frem for forbrugerinteresser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(24. juni 2002)

Kommissionen har modtaget en lang række høringssvar om computerimplementerede opfindelsers patenterbarhed, siden den i 1997 offentliggjorde grønbogen om det europæiske patentsystem(1). Svarene er kommet fra enkeltpersoner, virksomheder af enhver størrelse, brugere og erhvervsorganisationer. Alle svar blev taget i betragtning, da Kommissionen besluttede at forelægge et forslag til direktiv.

Den model, der er valgt i forslaget, består i at harmonisere lovgivningen på området, men ikke at udvide omfanget af, hvad der i dag er patenterbart efter den europæiske patentkonvention og national lovgivning. Formålet med forslaget er ikke at begunstige bestemte grupperinger frem for andre. Den større retssikkerhed, som harmoniseringen giver, skulle komme enhver til gode patentindehaverne såvel som brugerne af patenterbar teknologi.

(1) KOM(97) 314 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1481/02

af María Izquierdo Rojo (PSE) til Kommissionen

(22. maj 2002)

Om: Modarbejdelse af EU's strukturpolitik og lukning af den offentlige virksomhed Cetarsa i Granada

Lukningen af virksomheden Cetarsa vil ud fra et socioøkonomisk synspunkt skade en meget ugunstigt stillet region i en provins under mål 1, som har den laveste indkomst i Spanien, og hvori EU investerer betydelige støttebeløb til udbygning af det sociale netværk. Den pågældende virksomhed er meget rentabel, og en eventuel lukning vækker alvorlig bekymring blandt de 1 500 familier, der lever af tobaksdyrkning, og i de 32 berørte kommuner. Det påtænkes at privatisere og flytte denne virksomhed, som beskæftiger 231 ansatte, og som efter investeringer på over 12 mia. pesetas råder over de mest

moderne maskiner. Virksomhedsarealet på 66 000 m2 er ud fra et byplanlægningsaspekt af enorm værdi, og det vil give anledning til finansielle transaktioner til fordel for de mest velstillede. I en erklæring, som formanden for SEPI har givet i parlamentet om lukningen af virksomheden Cetarsa i Granada, lagde han skylden på EU, idet han henviste til en ikke-eksisterende retsbestemmelse og til undersøgelser, som Europa-Kommissionen ikke har kendskab til. Mener Kommissionen ikke, at denne virksomhedslukning er kontraproduktiv og vil medføre uoprettelige socioøkonomiske tab, som vil modvirke og skade EU's strukturpolitik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. juni 2002)

Kommissionen deler det ærede parlamentsmedlems bekymring, hvad angår den mulige lukning af virksomheden Cetarsa i Granada og det deraf følgende tab af arbejdspladser. Kommissionen kan imidlertid kun gribe ind i en medlemsstats erhvervspolitik, hvis EU-bestemmelserne ikke overholdes, idet beslutningsansvaret ved lukning af en offentlig eller privat virksomhed påhviler virksomhedens ledelse.

Rent bortset fra den konjunkturelle effekt af lukningen af en virksomhed, vil Kommissionen gerne gøre opmærksom på den langsigtede effekt af sin strukturpolitik. Hvad angår Andalusien, kan det i den forbindelse nævnes, at der med EU-interventionerne under det integrerede operationelle program for perioden 2000-2006 i gennemsnit årligt forventes skabt eller opretholdt ca. 96 000 arbejdspladser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1209/02

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. april 2002)

Om: Opførelse af et boligkompleks i kystområdet Vajia på Serifos

Ifølge lokale indbyggere på Serifos er der ved kysten i Vajia ved at blive bygget et boligkompleks i et strandområde.

Under henvisning til, at kystområdet Vajia på Serifos

- er optaget i Natura 2000,

- befinder sig på en ø, som Grækenland har erklæret for et særligt naturskønt område,

- i en rapport vedrørende fysisk planlægning udarbejdet af en særlig undersøgelsesgruppe er blevet betegnet som et område af særlig stor miljømæssig værdi på grund af de sandklitter og den vegetation, som findes her, og

- udtrykkeligt nævnes i udkastet til præsidentielt dekret om fastlæggelse af begrænsninger og særlige byggebestemmelser med henblik på beskyttelse af landskabet i områder, der ikke indgår i en byggeplan, under henvisning til, at ethvert indgreb i en afstand af 200 m fra kystlinjen er forbudt, samt under henvisning til, at

- medlemsstaterne på grundlag af Kommissionens meddelelse(1) om gennemførelsen af integreret kystzoneplanlægning i Europa opfordres til at opstille en national strategi til fremme af integreret kystzoneplanlægning,

bedes Kommissionen besvare følgende: Har den mulighed for at undersøge, hvorvidt denne form for aktiviteter er tilladt i det ovennævnte område og love, at den vil henvende sig til de ansvarlige græske myndigheder for at tilvejebringe en løsning baseret på rationel og velafbalanceret forvaltning af dette økosystem, der er så vigtigt for Serifos?

(1) SEK/2001/021 COD 2000/0227.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(10. juni 2002)

I henhold til Kommissionens oplysninger har de græske myndigheder foreslået, at den sydlige del af øen Serifos under kodenummeret GR4220009 udpeges som lokalitet af fællesskabsbetydning i medfør af habitatdirektivet, direktiv 92/43/EØF(1). Med henblik på optagelsen af denne lokalitet i det europæiske økologiske Natura 2000-net skal de græske myndigheder sørge for, at aktiviteter i området ikke medfører nogen forringelse af lokaliteten.

Dog kan Kommissionen ikke ud fra de informationer, som det ærede medlem har givet, ikke finde frem til Vaya-strandens helt nøjagtige placering og dermed verificere, om Grækenland har overholdt sine forpligtelser i henhold til fællesskabsbestemmelserne på miljøområdet.

Derfor opfordrer Kommissionen det ærede medlem til at indsende alle sine relevante informationer, så at Kommissionen kan undersøge, om det pågældende projekt på nogen måde er uforeneligt med lokalitetens naturbevaringsmæssige værdi.

(1) Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1216/02

af Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. april 2002)

Om: Forslag om den fælles markedsordning for ris

Ifølge oplysninger fra forskelligt hold ville Kommissionen kunne forelægge et forslag om den fælles markedsordning for ris samtidig med midtvejsrevisionen og under det spanske formandskab.

Det forslag, som Kommissionen forelagde for næsten et år siden, om nødvendigheden af at tage interventionsordningen for ris op til fornyet overvejelse, er blevet afvist fra flere forskellige sider.

Påtænker Kommissionen at forelægge et nyt forslag i juni?

Har man i tilstrækkelig grad vurderet konsekvenserne af en eventuel afskaffelse af interventionsprisen?

Foretages der en vurdering af de følger, som Everything but Arms-initiativet vil få for denne sektor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. juni 2002)

Kommissionen har til hensigt at medtage rissektoren i midtvejsrevisionen.

I forbindelse med det nye forslag vil spørgsmålene om en eventuel afskaffelse af interventionsprisen samt virkningerne af Everything But Arms-initiativet blive behandlet.

I februar 2001 offentliggjorde Kommissionen en foreløbig undersøgelse, der belyser de mulige virkninger af Everything But Arms-initiativet i landbrugssektoren (http://europa.eu.int/comm/trade/pdf/eba_ias.pdf).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1203/02

af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen

(26. april 2002)

Om: Hunde- og kattepelse

I lyset af adskillige medlemsstaters interesse for at vedtage nationale forholdsregler, der skal forbyde den afskyelige handel med hunde- og kattepelse, kan Kommissionen så fremsætte nogle forslag på EU- niveau, der skal forbyde import, eksport og handel med disse produkter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(8. juli 2002)

Da et totalt forbud mod produktion, anvendelse, handel og import af disse pelse som er indført i nogle medlemsstater vil finde anvendelse, uanset under hvilke forhold dyrene opdrættes og aflives, er det indlysende, at sådanne foranstaltninger ikke udelukkende kan begrundes med hensyn til dyrevelfærd. Det er primært et etisk spørgsmål, om det skal være tilladt at anvende produkter fra dyr, der hovedsagelig betragtes som selskabsdyr.

Det er derfor et spørgsmål, om EU's indsats på området er underlagt nærhedsprincippet. En foranstaltning, der især har til formål at beskytte den offentlige moral, kunne betragtes som et område, der henhører under medlemsstaternes kompetence.

Behovet for regulering af dette område afhænger af opfattelsen af hunde og katte i samfundet, som kan variere fra den ene medlemsstat til den anden. Begrænsninger i handlen kan kun retfærdiggøres, hvis anvendelsen af produkter fremstillet af sådanne dyr betragtes som et brud på den offentlige moral.

Fællesskabets lovgivning indeholder allerede bestemmelser om dyrs velfærd i forbindelse med produktion af pelse i Den Europæiske Union. Fællesskabet har vedtaget Rådets direktiv 98/58/EF(1) og Rådets direktiv 93/119/EF(2), der finder anvendelse på alle dyr, der opdrættes i kommercielt øjemed, herunder produktion af pelsværk. Inden for rammerne af Europarådets konvention om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, blev der i 1999 desuden vedtaget henstillinger for pelsdyr. Disse foranstaltningers anvendelighed på tredjelande, dvs. lande, som ikke er medlem af Den Europæiske Union eller Europarådet, er dog klart begrænset. Kommissionen agter således ikke at fremsætte forslag til en regulering af handelen med hunde- og kattepelse, men overlader beslutningen om, hvorvidt der skal iværksættes foranstaltninger, til de enkelte medlemsstater.

(1) Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, EFT L 221 af 8.8.1998.

(2) Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet, EFT L 340 af 31.12.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0593/02

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(6. marts 2002)

Om: Nitratdirektivet fra 1991

Hvilke erfaringer har Kommissionen gjort med hensyn til nitratdirektivet fra 1991, for så vidt angår overholdelse af foranstaltningen og dennes succes? Er der fremkommet nye videnskabelige beviser? Agter Kommissionen at tage direktivets bestemmelser op til fornyet overvejelse og eventuelt at ændre dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. april 2002)

Kommissionens erfaringer med hensyn til gennemførelsen af det såkaldte nitratdirektiv, Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget(1), er behandlet i en række dokumenter, bl.a. følgende:

- En sammenfattende rapport (i to dele) til Europa-Parlamentet og Rådet, som blev offentliggjort i 1998(2);

- Kommissionens svar på Europa-Parlamentets beslutning (2000/2110/INI), som blev vedtaget den 17. januar 2001 om dette emne.

Dertil kommer, at Kommissionen i løbet af 2002 officielt forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en ny rapport med en sammenfatning af resultaterne af den anden periode for overvågning af vandkvaliteten (1996-1998), spørgsmålet om udpegning af sårbare områder (frem til 2001), en revision af den første serie nationale handlingsprogrammers indhold samt alt, hvad Kommissionen har gjort for at forbedre gennemførelsen.

Det kan generelt siges, at medlemsstaterne har offentliggjort de første handlingsprogrammer for sent, og at de obligatoriske foranstaltninger deri generelt har været utilstrækkelige. Der kan konstateres en betydelig forbedring i de efterfølgende handlingsprogrammer og hensyn til udstrækningen af de udpegede særligt sårbare områder (som nu omfatter 40 % af EU's samlede område).

Nogle foranstaltninger har allerede givet positive resultater i forskellige EU-regioner, skønt der nødvendigvis må gå nogle år, fra foranstaltningerne iværksættes på jordoverfladen, til der ses en reel virkning i de tilstødende vandområder. De fremskridt, der er sket i en række medlemsstater, f.eks. Danmark, viser klart, at det faktisk er muligt at forene intensivt husdyrbrug med overholdelse af nitratdirektivet. Kommissionen agter at fortsætte sit samarbejde med medlemsstaterne om at fremme den bedst mulige praksis og sikre, at direktivet reelt gennemføres i hele EU. Lige nu finder Kommissionen det hverken nødvendigt eller hensigtsmæssigt at fremsætte forslag til ændring af dette direktiv.

(1) EFT L 375 af 31.12.1991.

(2) KOM(98) 16 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0928/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. april 2002)

Om: Prisstigninger som følge af indførelsen af euroen

I Kommissionens nyhedsbrev Infuro nr. 20, 2001, s. 1, skriver kommissær Solbes, at han ikke forventer nogen nævneværdige prisstigninger som følge af indførelsen af euroen. Han mener, at der vil blive tale om en inflationsfri overgang ved en kombination af konkurrencebetinget pristryk på producenter og handlende på den ene side og på den anden side medlemsstaternes lovbestemmelser om, hvordan priser skal omregnes til euro, foruden forbrugerorganisationers og mediers nøje overvågning af de handlende. Ifølge nyhedsbrevet vil Kommissionen ligeledes gøre alt for at begrænse uhæderlige forretningsmetoder til et minimum, ligesom Kommissionen og medlemsstaterne lægger overmåde stor vægt på at beskytte forbrugerne. Nu, få måneder senere, beretter forbrugerorganisationer og medier regelmæssigt om prisstigninger.

Kan Kommissionen oplyse, hvor store de gennemsnitlige prisstigninger er i forhold til situationen før indførelsen af euroen, og hvordan den har tænkt sig at gribe den dermed forbundne inflation an?

Finder Kommissionen det i øvrigt på sin plads at lægge ansvaret for kontrollen med eventuelle prisstigninger over på forbrugerorganisationer og medier, særlig i betragtning af, at talrige skrevne medier selv har forhøjet deres priser som følge af indførelsen af euroen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(5. juni 2002)

De tal, som Eurostat offentliggjorde den 28. februar 2002, bekræfter, at indførelsen af den ny valuta ikke har resulteret i generelle prisstigninger: Effekten af overgangen til euroen på den månedlige udvikling i priserne anslås til mellem 0 og 0,16 %. De få stigninger, der kan tilskrives euroen, har generelt fundet sted i servicesektoren. Den årlige inflation er ganske vist steget fra 2 % til 2,7 % fra december 2001 til januar 2002, men denne udvikling skyldes næsten udelukkende stigninger i priserne på olieprodukter samt på frugter og grøntsager (som følge af de ugunstige vejrforhold) kombineret med forhøjelsen af visse skatter eller afgifter.

Det er først og fremmest de kompetente offentlige myndigheder, der har ansvaret for at følge prisudviklingen, men forbrugerorganisationerne kan også bidrage til at øge forbrugernes bevidsthed ved at påpege eventuelle tilfælde af uforholdsmæssigt store prisforhøjelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0748/02

af Francesco Rutelli (ELDR) til Rådet

(19. marts 2002)

Om: Antieuropæiske udtalelser under kongressen i Lega Nord

I 2000 gav udtalelserne fra Jörg Haider, talsmand for regeringsflertallet, men endnu ikke medlem af den østrigske regering, anledning til en så heftig reaktion fra de øvrige medlemsstater i Unionen, at den østrigske statschef og kansler var tilskyndet til formelt at bekræfte deres forpligtelse over for den europæiske opbygning og de værdier, den hviler på.

Udtalelserne fra et medlem af den italienske regering, nemlig ministeren for institutionelle reformer, Bossi, om Den Europæiske Unions stalinistiske karakter føjer sig til tidligere krænkende udtalelser som f.eks.: Det europæiske charter om rettigheder var et ønske fra sammenslutningen af frimurere, fascister, nazister og kommunister, Europa er den nye fascisme, fordi den tager magten fra borgerne, de tilstræber et sovjet-Europa og fornægter folkets rettigheder.

De seneste udtalelser er særlig alvorlige, fordi de blev fremsat under kongressen for regeringspartiet Lega Nord, hvori den italienske ministerpræsident Silvio Berlusconi personligt deltog. Han ønskede ikke i den forbindelse selv eller på den italienske regerings vegne at tage afstand fra disse udtalelser og synspunkter, hvorved han reelt lod dem indgå i sin koalitionspolitik.

Denne situation kan rejse tvivl om Italiens vilje til at lette Fællesskabet gennemførelsen af dets opgaver og afholde sig fra at træffe foranstaltninger, der er egnede til at bringe virkeliggørelsen af denne traktats målsætning i fare (artikel 10 i EF-traktaten). Ifølge traktaterne skal medlemsstaterne samarbejde loyalt i den europæiske opbygning, og denne forpligtelse er i endnu højere grad bindende for regeringsmedlemmerne, der i denne egenskab også er medlemmer af Rådet for Den Europæiske Union.

Hvilke initiativer agter Rådet på baggrund af de meget alvorlige udtalelser under kongressen i Lega Nord at tage for på rette sted at afklare den nuværende situation med den italienske regering, også for at modvirke en yderligere negativ udvikling?

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler P-0748/02, P-0756/02, P-0757/02 og P-0779/02

(26. juni 2002)

Rådet skal hermed meddele de ærede parlamentsmedlemmer, at det normalt ikke kommenterer udtalelser fra politikere.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0280/02 af Nicholas Clegg (ELDR) til Rådet. Told og punktafgifter.



EF-Tidende nr. 229 E af 26/09/2002 s. 0068 - 0068



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0280/02 af Nicholas Clegg (ELDR) til Rådet (8. februar 2002) Om: Told og punktafgifter Kan offentligheden og medlemmer af Europa-Parlamentet rekvirere kopier hos Rådet af kommissær Bolkesteins åbningsskrivelse fra slutningen af oktober 2001 til det britiske finansministerium vedrørende told- og punktafgiftspolitikkerne og disses eventuelle krænkelse af den frie bevægelighed for varer? I benægtende fald hvorfor ikke? Svar (25. juni 2002) Rådet anmoder det ærede parlamentsmedlem om at stile sin forespørgsel direkte til den pågældende institution.