SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3470/01

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(4. januar 2002)

Om: Ensartede sikkerhedskrav for atomkraftværker

Kommissionen henviser til stadighed til, at Den Europæiske Union på området nuklear sikkerhed ikke har beføjelser til at fastlægge normer for hele Unionen. Men det er Kommissionens ret og opgave at forelægge forslag om europæisk relevante problemer for dermed at give impulser til diskussionsprocesser.

I Rådets resolution af 18.6.1992(1) hedder det, for så vidt angår nuklear sikkerhed:

[Rådet] anmoder medlemsstaterne om med aktive bidrag fra Kommissionen at fortsætte bestræbelserne på at sikre, dels at samrådet mellem de nationale sikkerhedsmyndigheder i Fællesskabet om sikkerhedskriterier og -krav øges, dels at de opnåede konklusioner indarbejdes i medlemsstaternes praksis, således at man kan nå frem til et sæt sikkerhedskriterier og -krav, der er anerkendt på fællesskabsplan.

I forbindelse med denne anmodning fra Rådet til Kommissionen om at vise initiativ på dette område, bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. Har Kommissionen til hensigt at imødekomme Rådets anmodning? Hvilke foranstaltninger er i bekræftende fald allerede planlagt? Hvornår forventer Kommissionen at foretage disse ændringer? Hvorledes begrunder Kommissionen i benægtende fald denne afgørelse, der i så fald ikke imødekommer Rådets anmodning i resolutionen af 18.6.1992?

2. Hvorledes påtænker Kommissionen fremover at strukturere sin medvirken på dette område?

3. Er der allerede planlagt konkrete initiativer og forarbejder på dette område?

4. Indsamler og evaluerer Kommissionen de resultater, medlemsstaterne opnår i praksis? Hvilke konklusioner drager Kommissionen i bekræftende fald af dem? Hvorledes begrunder Kommissionen i benægtende fald sin afgørelse på baggrund af, at det i Rådets resolution af 18.6.1992 hedder med aktive bidrag fra Kommissionen?

(1) EFT C 172 af 8.7.1992, s. 2.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(25. februar 2002)

Kommissionen kan af ordlyden i den skriftlige forespørgsel udlede, at det ærede medlem henviser til et problem, der drejer sig om de nukleare anlægs rent tekniske sikkerhed.

Ansvaret for de nukleare anlægs sikkerhed ligger i alt væsentligt hos anlæggenes ledelse, som igen er under de nationale myndigheders tilsyn. Dette er et område, som ikke eksplicit er omfattet af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab. I takt med at den nukleare industri er vokset har det imidlertid vist sig nødvendigt at tilstræbe en vis enighed på fællesskabsplan for dermed at støtte medlemsstaternes bestræbelser på at harmonisere sikkerhedspraksis. I Rådets resolution af 22. juli 1975 om de teknologiske problemer i forbindelse med nuklear sikkerhed bemærkes det således, at Kommissionen skal fungere som katalysator for internationale initiativer inden for nuklear sikkerhed.

På baggrund af denne resolution har Kommissionen nedsat flere ekspertgrupper, der behandler spørgsmål i forbindelse med nuklear sikkerhed. Disse grupper, hvori der er repræsentanter for medlemsstaternes nationale sikkerhedsmyndigheder, har aktivt bidraget til harmoniseringen af praksis inden for nuklear sikkerhed. I henhold til Rådets resolution af 18. juni 1992 kan nu også repræsentanter fra de central- og østeuropæiske lande og republikkerne i det tidligere Sovjetunionen deltage i disse ekspertgrupper.

Foruden harmoniseringsbestræbelserne har Kommissionen i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Köln sammen med Rådet aktivt deltaget i udarbejdelsen af en metode til evaluering af sikkerheden på kandidatlandenes nukleare anlæg. Den nukleare sikkerhed har gennem denne metode fået et europæisk perspektiv. Den evaluering, som er gennemført efter denne metode i første halvår af 2001, har ført til en række henstillinger til kandidatlandene. Når disse henstillinger er efterkommet, vil disse landes nukleare anlæg være nået op på samme høje niveau for nuklear sikkerhed som medlemsstaternes. Kommissionen deltager i den opfølgning af gennemførelsen af henstillingerne, som påbegyndtes i begyndelsen af januar 2002.

Det må også fremhæves, at Kommissionen som mægler har fremmet dialogen mellem de tjekkiske og de østrigske myndigheder om Temelin-atomkraftværket, hvilket den 29. november 2001 førte til indgåelse af en aftale.

De drøftelser af harmoniseringen af sikkerhedspraksis, som Kommissionen har stået i spidsen for, har i vidt omfang bidraget til, at sikkerheden på de nukleare anlæg i EU både er blevet af højere kvalitet og har fået et nyt europæisk perspektiv, som medlemsstaterne slutter op om.

Endelig er det vigtigt at minde om, at Det Europæiske Råd i konklusionerne fra sit møde i Laeken har forpligtet sig til at opretholde et højt niveau for nuklear sikkerhed i EU. Det fastholder navnlig nødvendigheden af at overvåge sikkerheden på atomkraftværker. Kommissionen agter at deltage aktivt i denne EU-interne proces, ligesom den deltager i evalueringen af sikkerheden på de nukleare anlæg i kandidatlandene.