SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1469/00

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Kommissionen

(10. maj 2000)

Om: Indvandrerpolitik

Den illegale indvandring i Europa antager stadig mere karakter af slavehandel, som undergraver den menneskelige værdighed og ofte koster menneskeliv.

Har EU beføjelser på dette område? Bør EU, som modtager disse indvandrere, ikke udforme en samlet indvandrerpolitik, som faslægger klare og generelt accepterede forbindelser med indvandrernes oprindelseslande, og som kan bekæmpe ulovlighederne og menneskehandelen samt den illegale beskæftigelse i Unionen? Vil ansøgerlandene deltage i processen med at udarbejde og gennemføre disse politikker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(3. juli 2000)

Med Amsterdam-traktatens ikrafttræden den 1. maj 1999 fik EU konkrete beføjelser for så vidt angår indvandringspolitikken (EF-traktatens afsnit IV, artikel 61 ff.). Det fremgår af traktatens artikel 63, at Rådet inden fem år skal vedtage foranstaltninger vedrørende indvandringspolitikken, bl.a. på området ulovlig indvandring (EF-traktatens artikel 63, stk. 3, litra b)).

Den 3. december 1998 vedtog Rådet (retlige og indre anliggender) en handlingsplan for, hvorledes de nye traktatbestemmelser i afsnit IV bedst kan gennemføres(1). I denne handlingsplan, som fik tilslutning på topmødet i Wien, fremhæves det, at bekæmpelse af ulovlig indvandring bør være et prioriteret indvandringspolitisk mål.

Det Europæiske Råd vedtog på dets særlige møde i Tammerfors (Finland) den 15. og 16. oktober 1999 vidtrækkende konklusioner vedrørende udformningen af EU's fremtidige asyl- og indvandringspolitikker. Det Europæiske Råd understregede behovet for en samlet strategi for migration, som tager fat på de politiske spørgsmål samt spørgsmålene vedrørende menneskerettigheder og udvikling i hjem- og transitlandene og hjem- og transitregionerne. Det Europæiske Råd henviste i den forbindelse til handlingsplanerne fra Gruppen på Højt Plan vedrørende Asyl og Migration, som beskriver situationen i en række tredjelande og kunne ses som en første fase i udviklingen af en sådan politik. Det Europæiske Råd understregede også behovet for forvaltning af alle stadier af migrationsstrømme og opfordrede til, at der i tæt samarbejde med hjem- og transitlandene tilrettelægges oplysningskampagner om de faktiske muligheder for lovlig indvandring, og til, at alle former for menneskesmugling forebygges. Med dette mål for øje opfordrede topmødet Rådet og medlemsstaterne til at tackle ulovlig indvandring, hvor den begynder, navnlig ved at bekæmpe personer, som er involveret i menneskesmugling og økonomisk udnyttelse af migranter, og at vedtage lovgivning, som fastsætter strenge sanktioner for denne grove forbrydelse. Det Europæiske Råd opfordrede desuden medlemsstaterne til sammen med Europol at rette deres indsats mod at afsløre og uskadeliggøre de involverede kriminelle organisationer og at sikre rettighederne for ofrene for sådanne aktiviteter, med særlig vægt på kvinders og børns problemer. Det Europæiske Råd opfordrede også til, at bistanden til hjem- og transitlandene udbygges for at hjælpe myndighederne i disse lande, så de bedre bliver i stand til effektivt at bekæmpe menneskesmugling og klare deres tilbagetagelsesforpligtelser over for EU og medlemsstaterne. Det Europæiske Råd opfordrede ligeledes til et tættere samarbejde og gensidig teknisk bistand mellem medlemsstaternes grænsekontroltjenester, f.eks. i form af udvekslingsprogrammer og teknologioverførsel, navnlig for så vidt angår søgrænserne, og til, at ansøgerlandene hurtigt inddrages i dette samarbejde.

Kommissionen arbejder allerede på en række forslag og aktioner, som skal gøre det muligt at nå ovennævnte mål i overensstemmelse med konklusionerne fra Tammerfors, jf. meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om en resultattavle vedrørende fremskridt hen imod oprettelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed(2). På baggrund af de tragiske begivenheder i Dover må EU-institutionerne og medlemsstaterne bestræbe sig på at sikre gennemførelsen af alle de relevante aktioner, der er anført i resultattavlen, inden for de fastsatte tidsfrister. Kommissionen overvejer ligeledes en række nye initiativer til forebyggelse af lignende ulykker i fremtiden.

Det Europæiske Råd i Tammerfors understregede også, at ansøgerlandene som følge af integrationen af Schengen-reglerne i EU ved deres tiltrædelse fuldt ud skal acceptere disse regler og øvrige foranstaltninger, som bygger herpå.

(1) EFT C 19 af 23.1.1999.

(2) KOM(2000) 167 endelig udg.