SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3651/98

af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Beskyttelse af landbrugsomraader i bjergegne

Lov nr. 335/95 gav den italienske regering befoejelse til at rationalisere stoetten til ugunstigt stillede landbrugsomraader. Lovdekret nr. 146/97 indeholdt bestemmelse om en ny klassificering af disse omraader pr. 1.1.1998, siden udsat til den 1.1.1999. Klassificeringen er foretaget af CIPE (interministeriel komité for oekonomisk planlaegning), men den kompetente minister har over for brancheorganisationerne antydet, at der eventuelt ville blive tale om en omklassificering, hvilket ogsaa har givet anledning til reaktioner fra lokale politikere og myndigheder, som frygter, at dette vil betyde yderligere vanskeligheder for landbruget i disse omraader og sikker undergang for de virksomheder, der stadig befinder sig her. Det ser ud til, at de kriterier, MIPA har anvendt, er baseret paa saakaldt objektive parametre, hvis generelle anvendelse ikke tager hensyn til de saerlige situationer i visse provinser.

Vil Kommissionen med henblik paa en undersoegelse af, om ovennaevnte kriterier er analoge med de faellesskabskriterier og -maalsaetninger, der inden for rammerne af den faelles landbrugspolitik gaelder for beskyttelse af ugunstigt stillede bjergomraader, oplyse:

1. hvilke klassificieringskriterier den har fulgt?

2. om den har taget hensyn til landbrugsbedrifternes territoriale dimension og deres opsplitning?

3. om den har taget hensyn til stoettens ringere rentabilitet og de hoejere produktionsomkostninger?

4. om den har taget eksistensen af byplanlaegningsmaessige begraensninger af territorial art (parker, reservater og naturoaser) og af hydrogeologisk og miljoemaessig art med i overvejelserne?

5. om den har vurderet de oekologiske risici, der er forbundet med landmaendenes opgivelse af deres bedrifter som foelge af forarmelsen af befolkningen i bjergomraader?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. januar 1999)

Det aerede medlems forespoergsel vedroerer ordningen til stoette for ugunstigt stillede landbrugsomraader som fastlagt i Raadets forordning (EF) 950/97 af 20. maj 1997 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet(1).

1. Bjergomraader kendetegnes af enten saerdeles vanskelige klimatiske forhold, der indebaerer en kortere vaekstperiode, eller stejle skraaninger, der goer det umuligt at anvende mekanisering eller kraever anvendelse af meget kostbart materiel. Desuden kan en samtidig tilstedevaerelse af disse to faktorer medfoere, at et omraade klassificeres som et bjergomraade. Hvad angaar Italien, er de specifikke kriterier i henhold til Raadets direktiv 75/273/EOEF af 28. april 1975 om faellesskabslisten over ugunstigt stillede landbrugsomraader i henhold til direktiv 75/268/EOEF(2) en gennemsnitlig minimumshoejde for hver kommune paa 700 m i Central- og Norditalien og paa 800 m i Syditalien eller stejle skraaninger paa over 20 %, eller en minimumshoejde paa 600 m for Central- og Norditalien og 700 m for Syditalien samt skraaninger paa over 15 %.

2. Der tages som kriterium for klassificering hverken hensyn til de enkelte landbrugsbedrifters dyrkningsareal eller opsplitningen af jordarealerne. For tildeling af udligningsgodtgoerelse er der dog fastsat en minimumstaerskel paa 3 ha udnyttet landbrugsareal (2 ha for den italienske region Mezzogiorno).

3. Disse aspekter haenger noeje sammen med definitionen af bjergomraader. Medlemsstaterne fastsaetter desuden udligningsgodtgoerelsernes stoerrelse under hensyntagen til, i hvor hoej grad de varige naturbetingede ulemper paavirker landbrugsvirksomheden.

4. I forbindelse med klassificeringen af bjergomraader tages der ikke hensyn til andre kriterier end hoejde og skraaninger. Miljoemaessige og hydrogeologiske begraensninger kan indgaa i kriterierne for klassificeringen af "begraensede omraader med saerlige ulemper", som er den tredje type af ugunstigt stillede omraader.

5. Kommissionen maa understrege, at forarmelsen af landbrugsbefolkningen og dens konsekvenser, saasom opgivelse af bedrifter, miljoemaessig forringelse og affolkning, er de problemer, der udvises stoerst opmaerksomhed om i forbindelse med EF-stoetteordningen til fordel for de ugunstigt stillede omraader, hvilket ogsaa fremgaar af definitionen af ordningen. Endvidere er affolkning et af de udtrykkelige kriterier for klassificeringen af "ugunstigt stillede omraader, der trues af affolkning", som er den 2. type af ugunstigt stillede omraader.

Endelig boer det naevnes, at Kommissionen ikke er bekendt med noget initiativ vedroerende omklassificering, som det aerede medlem henviser til. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om forslag til aendringer af graenserne for de ugunstigt stillede omraader og fremlaegger alle relevante oplysninger i tilknytning hertil. AEndringer af en eksisterende klassificering vedtages af enten Raadet eller Kommissionen, afhaengigt af aendringernes omfang.

(1) EFT L 142 af 2.6.1997.

(2) EFT L 128 af 19.5.1975.