SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2436/96 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (18. september 1996)

Om: Anvendelse af glycopeptider inden for dyreavlen

I betragtning af, at Kommissionen naegtede at svare paa alle de stillede spoergsmaal om problematikken med avoparcin/glycopeptid inden for kvaegavl (skriftlig forespoergsel E-1531/96) ((EFT C 365 af 4.12.1996, s. 8. )), stilles foelgende spoergsmaal paa ny med en anmodning om, at de bliver besvaret fyldestgoerende:

Under henvisning til det 6-maaneders forbud mod anvendelse af glycopeptider inden for dyreavlen i Tyskland, der er ved at udloebe, og paa baggrund af, at der ikke findes noget forbud mod anvendelse af dette antibiotikum i hele EU, samt under henvisning til over 13.000 doedsfald i USA af sygdomme, som tidligere for det meste kunne kureres ved hjaelp af antibiotika, og SCAN-udvalgets afvisning af et avoparcinforbud stilles foelgende spoergsmaal:

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen tage for at begraense den foruroligende anvendelse af medicintilsaetning i dyrefoder og for dermed at begraense eventuel resistensdannelse hos mennesker over for antibiotika?

Hvor stort er efter Kommissionens mening det nationaloekonomiske tab, der opstaar som foelge af, at mennesker bliver resistente over for antibiotika, fordi dyrefoder tilsaettes medicin?

I. Raader Kommissionen over tal, der viser, hvor mange mennesker i EU der ikke havde behoevet at doe, hvis der ikke havde foreligget antibiotikaresistens?

II.a. Hvorledes vurderer Kommissionen muligheden for, at anvendelse af alternative metoder som homoeopati og andre former for naturmedicin kan reducere anvendelsen af antibiotika inden for dyreavlen?

b) Stoetter Kommissionen direkte eller indirekte forskning paa dette omraade?

c) Kan Kommissionen i bekraeftende fald til spoergeren fremsende en liste over forskningsprojekterne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (13. november 1996)

1. Saafremt de af Kommissionen gennemfoerte undersoegelser viser, at der er risiko for resistensdannelse hos mennesker over for antibiotika som foelge af anvendelse heraf i dyrefoder, vil Kommissionen, som den anfoerte det i sit svar paa spoergsmaal nr. E-1531/96 ((EFT C 365, 4.12.1996, s. 8. )), ikke toeve med oejeblikkeligt at traeffe alle foranstaltninger, der er noedvendige til beskyttelse af folkesundheden.

Kommissionen raader nu over rapporten fra Den Videnskabelige Komité for Foder om eventuel risiko for mennesker af anvendelse af avoparcin i dyrefoder. Den havde brug for denne rapport for at kunne udtale sig om de af Danmark og Tyskland anfoerte grunde til at forbyde antibiotikaet avoparcin paa deres omraade (mulig resistensdannelse over for antibiotika af glycopeptid-gruppen).

I overensstemmelse med procedurereglerne i direktiv 70/524/EOEF ((Artikel 11 i direktiv 70/524/EOEF, (EFT L 270 af 14.12.1970). )) til afgoerelse af saadanne tilfaelde har Kommissionen ivaerksat konsultationer med medlemsstaterne i Den Staaende Foderstofkomité. Den vil kunne tage stilling til dette spoergsmaal om resistenser, der kan overfoeres til mennesker, i loebet af de kommende uger, hvis medlemsstaterne inden da kan afgive udtalelse.

2. Saa laenge der ikke er godtgjort nogen aarsagsvirkning mellem anvendelse af antibiotika i dyrefoder og forekomst af resistens over for antibiotika hos mennesker, forekommer det vanskeligt at saette tal paa det eventuelle oekonomiske tab, der vil kunne opstaa som foelge heraf.

Ifoelge den naevnte rapport fra Den Videnskabelige Komité for Foder og visse undersoegelser gaar problemet med resistens over for antibiotika desuden langt videre end spoergsmaalet om dyrefoder, idet det ogsaa haenger sammen med anvendelse af antibiotika i veterinaermedicin og naturligvis i humanmedicin.

3. Kommissionen raader ikke over de af det aerede medlem oenskede tal; et system til indsamling af disse tal skulle indfoeres paa EF's hospitaler, hvis det skulle vaere muligt at skaffe oplysningerne.

4. Kommissionen har ikke kendskab til »naturlige« alternative metoder til sygdomsbehandling eller til homoeopatiske produkter, der kan erstatte de antibiotika, som anvendes som tilsaetningsstof for at forebygge forekomst af visse sygdomme. Den yder ikke stoette til forskning paa dette omraade.

Ved oversendelsen til Raadet af forslagene til direktiv 93/113/EOEF ((EFT L 334 af 31.12.1993. )) og 93/114/EOEF om anvendelse af enzymer og mikroorganismer i foderstoffer tillod Kommissionen anvendelse af en ny generation af tilsaetningsstoffer, hvis egenskaber i lighed med antibiotikas er at forbedre foedens fordoejelighed og stabilisere dyrenes tarmflora. Anvendelse af disse nye tilsaetningsstoffer vil kunne give anledning til en reduktion i anvendelsen af antibiotika til profylaktiske formaal i dyrefoder.