SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2664/02

af Robert Goebbels (PSE) til Kommissionen

(23. september 2002)

Om: Neutral konkurrencepolitik på området for rettigheder til tv-transmission af sportsbegivenheder

I sit svar af 31. juli 2002 på min spørgsmål E-1912/02(1) udtaler Mario Monti, kommissær for konkurrence, på Kommissionens vegne, at han gerne så, at salget af rettighederne til tv-transmission af sportsbegivenheder ikke fører til mindre konkurrence på mediemarkedet, hvilket ikke ville være til gavn for seerne, og i medfør af disse bestemmelser tillader Kommissionen ingen fortrinsbehandling af betalingskanaler sammenlignet med gratis tv-kanaler. Denne filosofi hold ræven ude af hønsegården favoriserer tydeligt betalingskanalerne, som råder over flere midler end de gratis tv-kanaler til at købe rettighederne til tv-transmission, hvilket tv-transmission af fodboldkampe er det bedste eksempel på.

Størstedelen af de fodboldklubber, som tjener penge på tv-transmission af fodboldkampe organiseret af UEFA eller FIFA, spiller deres kampe på stadioner, hvis drift betales af staten eller de pågældende kommuner, som ofte bevilger klubberne betydelige tilskud. Kunne fællesskabsbestemmelserne, der gælder for offentlig bistand, ikke også gælde for disse klubbers økonomiske aktiviteter? Hvis man i modsat fald argumenterer for, at sport på højt niveau er en forretning, som retfærdiggør, at der anvendes offentlige midler på denne form for sport (endsige at der iværksættes sikkerhedsforanstaltninger til denne type sportsbegivenheder), kunne man så ikke kræve af sportsorganisationerne, at de forpligtede sig til at yde offentlig service ved at transmittere sportsbegivenheder? Er det i sidste ende acceptabelt, at det kun er de tv-seere, der har råd til at betale for at overvære transmissionen af sportsbegivenheder, der har mulighed for at se disse sportsbegivenheder, set i lyset af den store bistand, som de offentlige myndigheder yder?

(1) EFT C 92 E af 17.4.2003, s. 115.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(12. november 2002)

Det ærede medlem spørger, om fællesskabets konkurrenceregler også kunne gælde for økonomiske aktiviteter i fodboldklubber, som spiller i turneringer organiseret af UEFA og FIFA. Faktisk er ethvert selskab, som udfører en økonomisk aktivitet, underlagt konkurrencereglerne generelt, og mere specifikt statsstøttereglerne. Fodboldklubber, som udfører sådanne aktiviteter, er derfor underlagt statsstøttereglerne.

Imidlertid udgør de lokale myndigheders finansiering af et stadion ikke nødvendigvis statsstøtte. Under visse forhold kan opførelse af et anlæg, der skal huse forskellige kategorier af offentlige begivenheder, betragtes som finansiering af generel infrastruktur, og falder således ikke ind under EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

Kommissionen bemærker, at med hensyn til at pålægge en virksomhed en forpligtelse til at yde en offentlig service, er det ikke EU, men medlemsstaten selv, der både pålægger forpligtelsen og fastsætter rammerne for den. Hvis medlemsstaten derfor mener, at det er nødvendigt at sikre bred adgang til fodbold frem for at overlade fodbolden til betalings-tv, må den overdrage tv-stationerne denne opgave og eventuelt yde den erstatning, der er påkrævet for at udføre opgaverne.

Endvidere hedder det i Europa-Parlamentets og Rådets Direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 om ændring af Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv- spredningsvirksomhed(1), at medlemsstaterne kan træffe foranstaltninger for at sikre, at en tv-station ikke udsender begivenheder, der anses for at være af væsentlig samfundsmæssig interesse, på en sådan måde, at en betydelig del af befolkningen forhindres i at kunne følge sådanne begivenheder på gratis fjernsyn. Flere medlemsstater har udarbejdet sådanne lister, som i alle tilfælde omfatter visse fodboldkampe (en oversigt over disse foranstaltninger er offentliggjort i EF-Tidende(2)).

(1) EFT L 202 af 30.7.1997.

(2) EFT C 189 af 9.8.2002.