SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2880/02

af Giles Chichester (PPE-DE) til Kommissionen

(14. oktober 2002)

Om: Fremskridt mht. energiliberalisering i EU

Der er megen polemik og afvigende statistikker m.h.t. til omfanget af liberaliseringen af energimarkederne i EU's 15 medlemsstater.

Jeg er derfor interesseret i at vide følgende:

- Hvor langt er man nået med liberaliseringen af energimarkedet på el- og gasområdet i EU-medlemsstaterne, navnlig i Frankrig?

- Hvilke kriterier lægger Kommissionen til grund for definitionen af a) el- og gasmarkeder og b) liberalisering?

- Hvilken kilde og data af hvilken dato anvender Kommissionen til at samle disse oplysninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(22. november 2002)

Liberaliseringen af Fællesskabets gas- og elmarkeder indebærer følgende:

- at der skabes konkurrence på markedet for elproduktion og produktion eller import af gas, og at der udvikles gennemsigtige engrosmarkeder med flere aktører

- at der skabes konkurrence på markedet for levering af gas og el til de endelige kunder, navnlig ved at indrømme forbrugerne ret til selv at vælge leverandør og gradvis udvide denne ret

- at der udskilles de dele af systemet, som er naturlige monopoler, dvs. transmissions- og distributionsnet, og indføres særlige prisbestemmelser for brugen af nettene

- at de nationale el- og gasmarkeder integreres gennem vedtagelse af harmoniserede regler for transmissionstakster og tildeling af kapacitet.

Kommissionen har for nylig offentliggjort sin anden benchmarkingrapport om det indre el- og gasmarked(1), som ligger på DG TREN's netsted: http://europa.eu.int/comm/energy/en/elec_single_market/index_en.html

Dette dokument er en ajourført redegørelse for medlemsstaternes politik på området og for nogle af de resultater, som er ved at blive opnået.

Med hensyn til omfanget af den angivne markedsåbning udtages en tabel fra rapporten med de seneste oplysninger fra oktober 2002, og denne sendes direkte til det ærede medlem og Europa-Parlamentets generalsekretariat.

For Frankrigs vedkommende viser tabellen, at for både el og gas er omfanget af den angivne markedsåbning nået op på det minimum, der er tilladt i medfør af de gældende direktiver. Endvidere er åbningen af gasmarkedet udelukkende en følge af en uformel aftale mellem den regulerende instans og de vigtigste gasselskaber. Gasdirektivet(2) er endnu ikke blevet omsat til fransk lovgivning, og sagen verserer nu for Domstolen.

Imidlertid er en erklæring om markedsåbning ikke i sig selv nok til at sikre et velfungerende marked. Ineffektiv regulering, potentielle krydssubventioner, utilstrækkelig adskillelse samt markedskoncentration kan stadig betyde, at vertikalt integrerede selskaber kan modvirke den indsats, der gøres af potentielle nye leverandører.

En alternativ indikator for et markeds åbningsgrad i forbindelse med liberaliseringsprocessen er at undersøge, hvor stor en andel af kunderne der har gjort brug af deres mulighed for at skifte leverandør eller genforhandle betingelserne med den nuværende leverandør. En tabel med skøn over denne parameter for henholdsvis større forbrugere og i givet fald mindre kommercielle forbrugere samt private husstande sendes direkte til det ærede medlem og Europa-Parlamentets generalsekretariat.

Det fremgår af denne tabel, for så vidt angår elmarkedet i Frankrig, at mellem 10 og 20 % af de berettigede kunder har skiftet leverandør eller genforhandlet betingelserne, hvilket kun er ca. 5 % af det samlede marked. Tilsvarende for gas, skønt mellem 20 og 30 % af de berettigede kunder har skiftet fra Gaz de France (GDF), er der igen tale om ca. 5 % af det samlede marked.

Disse informationer er baseret på skøn fra medlemsstaternes regeringer eller de nationale regulerende myndigheder og refererer til den samlede periode, der er forløbet siden markedsåbningen, dvs. 1999-2002 for elektricitet og 2001-2002 for gas. Fremover agter Eurostat at anspore medlemsstaterne til med faste mellemrum at foretage en evaluering for hvert år.

(1) SEK(2002) 1038.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet, EFT L 27 af 30.1.1997.