ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2599/99

af Guido Podestà (PPE-DE) til Kommissionen

(11. januar 2000)

Om: ECIP (European Communities Investment Partners)

Kan Kommissionen under henvisning til, at det finansielle fællesskabsinstrument ECIP i de senere år har haft stor succes hos de berørte parter, idet der er godkendt over 2.200 aktioner og udbetalt over 250 mio. euro i støtte, og

kan Kommissionen under henvisning til, at den nuværende programperiode, som er fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. 213/96 af 29. januar 1996(1), udløber ved indeværende års udgang,

oplyse, hvad den officielle holdning, om nogen, er med hensyn til en forlængelse af nævnte finansielle instrument?

Kan Kommissionen, hvis den endnu ikke har truffet afgørelse om initiativets fremtid, oplyse, hvad årsagerne til denne forsinkelse er?

(1) EFT L 28 af 6.2.1996, s. 2.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler P-2580/99 og E-2599/99

(24. januar 2000)

I de senere år har en mængde uafsluttede sager samlet sig under European Community Investment Partners-programmet (ECIP). Af den grund blev det i starten af 1999 besluttet, at Kommissionen skulle prioritere anvendelsen af dens begrænsede ressourcer til afslutning af eksisterende kontrakter, betaling af udeståender og inddrivelse af ubrugte og tilbagebetalingspligtige ECIP-midler.

Kommissionen besluttede for nylig at foreslå Rådet og Europa-Parlamentet at lade ECIP-forordningen løbe videre i en overgangsperiode på et år frem til den 31. december 2000, så der kan gennemføres praktiske opfølgningsaktioner, der allerede er finansieret, eller ændringer til kontrakter, der allerede er indgået, og gives faglig bistand til fuldførelse og afslutning af igangværende aktioner. Der vil ikke blive finansieret nye projekter efter den 31. december 1999, og enhver anmodning om finansielle midler, som ikke er blevet formelt godkendt af Kommissionen før denne dato, vil blive sendt tilbage til ansøgerne.

I 2000 vil der blive gennemført en uafhængig vurdering af ECIP, som skal sætte Kommissionen i stand til at fastlægge en mere koordineret strategi for de forskellige instrumenter, der har til formål at fremme investeringer i udviklingslande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2205/99

af Astrid Lulling (PPE-DE) til Kommissionen

(29. november 1999)

Om: Husundersøgelser hos belgiske grænsearbejdere med ansættelse i den luxembourgske banksektor

Kriminalpolitiets finansielle afdeling i Bruxelles foretog lørdag den 30. oktober 1999 husundersøgelser hos ansatte i Kredietbank i Luxembourg (KBL) med bopæl i Belgien.

I snesevis af grænsearbejdere havde allerede fra det særlige belgiske skatteinspektorat modtaget et spørgeskema, hvori de skulle opgive deres konti hos KBL, renteindtægter herfra og arten af de transaktioner, som gennemførtes over disse konti.

Er Kommissionen enig med den luxembourgske fagforening for bankansatte, som mener, at disse handlinger er skandaløse og ærekrænkende og tilskynder grænsearbejderne til at krænke den luxembourgske bankhemmelighed, som de ifølge luxembourgsk lov er forpligtet til at overholde?

Mener Kommissionen, at denne kriminalisering af grænsearbejderne er forenelig med arbejdtagernes frie bevægelighed og deres arbejdsvilkår som følge af arbejdsretten i det land, hvor de er beskæftiget?

Hvilke foranstaltninger overvejer Kommissionen i påkommende fald for at sikre, at den frie bevægelighed for arbejdstagere ikke hæmmes af, at myndighederne i grænsearbejdernes bopælsland begår handlinger, der kan betegnes som utålelig psykisk pression?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(28. januar 2000)

Der findes ingen regler om bankhemmelighed i fællesskabsretten.

Der findes intet i de retsakter, Unionen har vedtaget på området retligt samarbejde i straffesager, der kan forhindre de belgiske skattemyndigheder eller det tilsvarende politi i at gennemføre husundersøgelser hos personer, der arbejder i luxembourgske banker. Der findes heller ingen bestemmelser i retsakter om samarbejde i straffesager, der kan forhindre belgiske myndigheder i at sende spørgeskemaer til grænsependlere.

Eftersom de pågældende belgiske foranstaltninger ikke udgør en forskelsbehandling efter nationalitet af de pågældende personer, er det Kommissionens opfattelse, at der ikke er sket indskrænkninger i arbejdstagernes frie bevægelighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2732/99

af Luisa Morgantini (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Nicaragua: korruption og EU-bistand

I forlængelse af arrestationen af formanden for Nicaraguas revisionsret, Agustin Jarquin, som havde påtalt et alvorligt underslæb fra den nuværende regerings side, vil EU da omgående omdirigere sin bistand til Nicaragua, navnlig gennem ngo'er og internationale agenturer, indtil Agustin Jarquin frigives, de institutionelle mekanismer til kontrol med den udøvende magt er genetableret, og der er skabt fuld klarhed med hensyn til de påtalte forhold?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(1. februar 2000)

De korruptionsanklager, som formanden for Nicaraguas revisionsret er fremkommet med, vedrører ikke specifikt midler hidrørende fra det internationale samfund. Kommissionen deler ikke desto mindre det ærede medlems bekymringer i forbindelse med de begivenheder, der har ført til arrestationen af formanden for revisionsretten. Kommissionen mener, at demokratiske institutioner, som f.eks. revisionsretter, udgør fundamentet for retsstaten og er en forudsætning for udviklingen i et land, og de bør derfor kunne udføre deres opgaver uden politisk indblanding.

Det er da også baggrunden for, at Kommissionen fuldt ud støttede den anmodning, som med henblik på at understrege EU's bekymring over situationen den 18. november 1999 blev fremlagt af EU's trojka over for Nicaraguas udenrigsminister. Kommissionen glæder sig over, at de synspunkter, EU og andre dele af det internationale samfund fremkom med, sandsynligvis bidrog til frigivelsen af Agustin Jarquin den 24. december 1999, hvorved revisionsretten, der er en betydningsfuld institution, i fuldt omfang genvandt sin autoritet, således at den fortsat kan sikre kontrol med og dermed en fornuftig anvendelse af midler både fra de nicaraguanske myndigheder og fra det internationale samfund.

Med henblik på at sikre kontrol med og fornuftig anvendelse af sine midler anvender Kommissionen i forbindelse med større projekter et system med udstationering af EU-konsulenter i forvaltningsenheder, der skal sikre, at fællesskabsmidlerne anvendes på en rimelig og gennemsigtig måde, i overensstemmelse med hvad der er opnået enighed om i finansieringsaftalerne. Endvidere benytter Kommissionen sig af evaluerings- og opfølgningsmissioner med henblik på at sikre, at projekterne forløber efter planen, og at de finansielle ressourcer anvendes på bedst mulig måde. Endelig spiller Kommissionens delegation i Managua en afgørende rolle i opfølgningsarbejdet, hvilket giver mulighed for en øget kontrol i marken.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2615/99

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Landbrugsstøtte og miljø

Hvilke planer har Kommissionen om at begrænse udbetalingen af landbrugsstøtte, som fremmer produktionsformer, der har vist sig at forårsage miljøødelæggelser, og om at fremme miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. januar 2000)

Fællesskabets strategi for fremme af miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget omfatter i det væsentlige tre elementer.

Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte(1) gælder for betalinger, der ydes til landbrugere i henhold til støtteordninger under de fælles markedsordninger. Ifølge artikel 3 er medlemsstaterne forpligtede til at træffe de miljøforanstaltninger, de finder hensigtsmæssige (og som kan omfatte støtte til gengæld for forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug, generelle obligatoriske miljøkrav og særlige miljøkrav, der udgør en betingelse for direkte betalinger). Medlemsstaterne skal fastsætte sanktioner, der står i forhold til følgerne af, at miljøkrav ikke overholdes (f.eks. nedsættelse eller annullering af støtte under markedsordningerne). Ifølge artikel 5 vil beløb, der ikke udbetales som følge af misligholdelse af sådanne miljøkrav, og beløb, der indspares af medlemsstater, som benytter sig af muligheden for at graduere den direkte støtte (artikel 4), være til rådighed for medlemsstaterne til en forøgelse af støtten til miljøvenlige støtteordninger (miljøvenligt landbrug, udligningsgodtgørelser i ugunstigt stillede områder og områder med miljørestriktioner, skovrejsning).

Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget(2) (EUGFL) foreskriver målrettede miljøforanstaltninger, som er de eneste obligatoriske foranstaltninger, der skal indgå i ethvert program for udvikling af landdistrikterne. Herved får de en fremtrædende rolle inden for den nye politik for udvikling af landdistrikterne, ligesom de tillægges særlig betydning i Fællesskabets strategi for fremme af miljøvenligt landbrug.

De fælles markedsordninger indeholder også miljøbestemmelser. Nogle af disse er blevet skærpet. F.eks. indebærer den nye markedsordning for oksekød, at nationale bevillinger nu indgår som en del af den direkte støtte, der kan knyttes til miljøkrav, ligesom ekstensiveringspræmien er blevet mere effektiv gennem en forhøjelse af præmierne og indførelse af strengere miljøkrav.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.

(2) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2478/99

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Initiativ med henblik på psykylogisk hjælp til alvorligt syge børn kaldet Clinic Clowns

I ti år er der i forskellige EU-medlemsstater som f.eks. Nederlandene, Belgien, Tyskland og Østrig med held blevet gennemført projekter for moralsk og psykologisk hjælp til alvorligt syge børn og unge, normalt kaldet Clinic Clowns. Takket være disse projekter bliver patienterne hjulpet ud over af det særlige lægepersonale også af lægeligt eller ikke-lægeligt personale, som ved hjælp af ironi yder psykologisk og moralsk støtte.

Organisationen og gennemførelsen af disse prisværdige projekter, som involverer hospitaler, universiteter, læger, psykologer, kunstnere og frivillige, er meget bekostelig. Nytten af moralsk og psykologisk hjælp til patienterne, navnlig for børn og unge, også set ud fra et medicinsk synspunkt, er blevet bevist.

Vil Kommissionen på baggrund af ovenstående oplyse følgende:

1. Har Kommissionen allerede påtænkt at finansiere denne type projekter, der normalt kaldes Clinic Clowns?

2. Agter Kommissionen at tildele midler til fordel for europæiske projekter til udvikling af sådanne prisværdige initiativer i samtlige EU-medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(19. januar 2000)

1. Nej, Kommissionen finansierer ikke Clinic Clowns-projekter som led i dens programmer for folkesundhed.

2. I henhold til bestemmelserne i Rådets og Europa-Parlamentets afgørelser om folkesundhed offentliggøres der indkaldelser af forslag en gang om året i EF-Tidende. Ved denne lejlighed kan interesserede personer og organisationer give oplysninger om projekter, som de ønsker at gennemføre som led i programmerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2508/99

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Rådet

(22. december 1999)

Om: Handel

Efter samlingen i Rådet (industri) den 9. november 1999 stod det klart, at den vanskelige situation, som de europæiske og især de spanske skibsværfter befinder sig i, i stor udstrækning skyldes Koreas dumpingpraksis.

Hvorfor er der ikke er truffet foranstaltninger over for Korea i betragtning af, at denne praksis delvis finansieres af internationale midler?

Svar

(28. februar 2000)

I konklusionerne af 9. november 1999 om situationen inden for verdens værftsindustri erklærede Rådet (industri), at det er enigt med Kommissionen i, at skibsbygningssektoren befinder sig i en kritisk situation verden over, der er kendetegnet af meget lave priser og betydelig overkapacitet forårsaget af Republikken Korea, hvilket har alvorlige følger for den europæiske skibsbygningsindustri.

Rådet udtrykte endvidere alvorlig bekymring over resultaterne af Kommissionens undersøgelser, som viser, at der i Republikken Korea er blevet tildelt kontrakter til priser, som ikke er omkostningsdækkende, hvilket skader EU-værfternes interesser.

Rådet opfordrede derfor Kommissionen til forsat at arbejde på at få fastsat lige vilkår inden for sektoren ved omgående at indlede konstruktive konsultationer med Republikken Korea med henblik på at bringe den illoyale konkurrence til ophør.

På baggrund af disse konklusioner blev der afholdt et møde mellem repræsentanterne for EU-Kommissionen og EU's industri på den ene side og repræsentanter for Koreas regering og koreansk industri på den anden side den 14. december 1999 i Paris i OECD-regi.

Parterne havde en konstruktiv dialog om EU's bekymringer over situationen på det internationale skibsbygningsmarked, der omfattede udbud og efterspørgsel, overkapacitet og underpriser samt spørgsmålet om finansiering af kriseramte koreanske værfter som Halla og Daewoo.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2337/99

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Livstruende fare for helbredet som følge af radioaktiv stråling fra mobiltelefoner

Ifølge svenske videnskabsmænds seneste undersøgelser og udtalelser fra andre specialister i spørgsmål om offentlig sundhed volder mobiltelefoners radioaktive strålinger alvorlige skader på den menneskelige organisme og kan blandt andet forårsage hjernesvulster, akustiske neuroser og generelle funktionsskader.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke politiske foranstaltninger den har til hensigt at iværksætte med henblik på at sikre risikofri mobiltelefoni og beskytte borgernes helbred?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(17. januar 2000)

Kommissionen har noteret sig bekymringen for potentielle skadevirkninger for helbredet på grund af elektromagnetiske felter.

Rådet og Parlamentet vedtog den 9. marts 1999 direktiv 1999/5/EF om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyret overensstemmelse(1). I dette direktiv fastsættes de krav, radiosendere skal opfylde, før de markedsføres og anvendes. Det fastsættes endvidere, at medlemsstaterne kan begrænse driften af hensyn til sundheden, bl.a. ved at kræve visse minimumafstande mellem senderen og offentligheden.

Rådet vedtog den 12. juli 1999 efter forslag af Kommissionen henstilling 1999/519/EF(2) om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter. Heri tages der hensyn til den videnskabelige udtalelse fra Den Internationale Kommissionen for Ikke-ioniserende Stråling, som blev støttet af Kommissionens videnskabelige styringskomité, der henviste til konstaterede virkninger for den menneskelige sundhed af udsættelse for elektromagnetiske felter.

I denne sammenhæng skal det bemærkes, at en omfattende forskning i Europa i det sidste tiår i projekter under den koordinerede aktion COST 244 og 244A ikke har påvist nogen reproducerbare skadevirkninger for sundheden ved det niveau af radiofrekvensemissioner, der er typisk for mobiltelefoner og sendemaster.

Hvis der er skadelige virkninger for sundheden, kan det kun være en langfristet virkning, der stadig er ukendt. Derfor bør forskningen fortsat forsøge at måle sådanne langtidsvirkninger. Resultaterne af den igangværende og fremtidige forskning på dette område vil blive behandlet i sammenhæng med den rapporteringsprocedure, der er fastsat i henstillingens tekst.

I sammenhæng med det femte rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration fastsættes der under programmet om livskvalitet og forvaltning af bioressourcer under aktion IV Miljø og Sundhed en specifik forskning om virkninger for sundheden af elektromagnetisk stråling, herunder især epidemiologiske og biomedicinske studier, der skal bestemme de mulige virkninger med tilknytning til ikke-ioniserende stråling, især fra mobiltelefoner og antenner (punkt 2 i programmet om livskvalitet(3)). Flere projekter fra den første indkaldelse til dette program vil blive iværksat om kort tid.

(1) EFT L 91 af 7.4.1999.

(2) EFT L 199 af 30.7.1999.

(3) Kommissionens beslutning C/99/493 af 4. marts 1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2739/99

af Stefano Zappalà (PPE-DE) og Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Latina-Goodyear

I kommunen Cisterna di Latina (Latium) ligger der en fabrik tilhørende det amerikanske firma Goodyear. Fabrikken blev åbnet i 1965 og beskæftiger cirka 560 arbejdstagere. I den periode, hvor området henhørte under Cassa per il Mezzogiornos udviklingsfond, har fabrikken muligvis modtaget forskellige former for offentlig støtte. Det forlyder nu, at Goodyear skulle have til hensigt snart at lukke fabrikken, fordi produktionen ikke længere er lønsom.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående besvare følgende spørgsmål:

1. Bør den ikke henvende sig til den italienske regering for at få at vide, om Goodyear i årenes løb har modtaget offentlig støtte og hvor meget?

2. I betragtning af den vanskelige beskæftigelsessituation i området bør den da ikke gribe ind for at undgå, at de multinationale selskaber lukker deres virksomheder, så snart de ikke modtager nogen offentlig støtte, således som det har været praktiseret i årevis til stor skade for arbejdsstyrken og miljøet?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-2739/99 og P-0279/00

(6. marts 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2708/99

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Spanske områder under mål 2

I oktober og november måned har Kommissionen godkendt listerne over mål 2-områder for perioden 2000-2006, mens listerne for ti medlemsstater endnu mangler at blive godkendt.

Hvor langt er man kommet med listen over mål 2-områder i Spanien? Har den spanske regering forelagt denne liste inden fristen? Hvad skyldes forsinkelsen, hvis en sådan foreligger?

I betragtning af at den nuværende forordning udløber i slutningen af 1999, hvad vil Kommissionen og de medlemsstater, hvis lister endnu ikke er blevet godkendt, da gøre for at sikre kontinuiteten i programmerne og gennemførelsen af nye projekter fra og med den 1. januar 2000?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(24. februar 2000)

Den 1. juli 1999 opfordrede Kommissionen medlemsstaterne til inden den 31. august 1999 at fremsende deres forslag til mål 2-områder for perioden 2000-2006. For de medlemsstater, der i begyndelsen af september 1999 har fremsendt forslag til mål 2-områder i henhold til reglerne i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1), har en første beslutning kunnet træffes i oktober 1999 og november 1999.

De spanske myndigheders forslag var ikke Kommissionen i hænde før den 15. september 1999. Efter forhandling med de spanske myndigheder blev der truffet en principbeslutning om

mål 2-områder i Spanien den 22. december 1999. Den endelige beslutning vil blive truffet efter konsultation af de tre udvalg i henhold til bestemmelserne i ovennævnte forordning. Konsultationen af de tre udvalg i henhold til bestemmelserne i ovennævnte forordning fandt sted den 25, 26 og 31. januar 2000, og Kommissionen vil træffe endelig afgørelse i løbet af februar 2000.

For så vidt angår spørgsmålet om overgangsperioden mellem de to programmeringsperioder minder Kommissionen det ærede parlamentsmedlem om, at der i forbindelse med interventioner for perioden 1994-1999, hvor der er truffet de obligatoriske retlige og finansielle afgørelser inden den 31. december 1999, kan finde udbetalinger til slutbeneficienterne sted indtil den 31. december 2001. Hertil kommer, at der for perioden 2000-2006 i henhold til artikel 52, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1260/1999, under visse omstændigheder kan indrømmes en vis retroaktivitet for så vidt angår datoen for udgiftsberettigelsen, således at en udgift, for hvilken Kommissionen i perioden 1. januar til 30. april 2000 har modtaget en ansøgning, der opfylder alle betingelserne i denne forordning, betragtes som berettiget til støtte fra fondene fra den 1. januar 2000.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2802/99

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Úbeda og Baeza menneskehedens fælles arv

Det er nu ti år siden, at de spanske byer Úbeda og Baeza, som er de vigtigste repræsentanter for renæssancen i det sydlige Spanien, påbegyndte den lange vej, som skulle føre dem frem til en erklæring fra UNESCO, hvori byernes monumenter ville blive erklæret for menneskehedens fælles arv.

En sådan erklæring ville i givet fald give de lokale myndigheder væsentlige økonomiske ressourcer til bevarelse af og reklame for de to kommuners arkitektoniske perler.

Kan Kommissionen oplyse, i hvilken udstrækning den har bidraget til et minimum af bevaring af en række af renæssancens så vigtige perler, og på hvilken måde den har bidraget til at opnå en sådan erklæring fra UNESCO, som ville udløse de midler, der er nødvendige for at bevare et så righoldigt udvalg af enestående monumenter, som de to spanske byer kan fremvise?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(21. februar 2000)

Kommissionen ønsker at oplyse det ærede medlem om, at de to byer Ubeda og Baeza aldrig har forelagt et projekt på kulturområdet i forbindelse med et fællesskabsprogram, og at de derfor ikke har modtaget finansiel støtte. Kommissionen kan kun yde støtte til kulturelle initiativer inden for rammerne af og under hensyntagen til kriterierne for de eksisterende programmer. I denne sammenhæng ønsker Kommissionen at gøre det ærede medlem opmærksom på, at der i løbet af februar 2000 vil blive udsendt en indkaldelse af forslag til det første rammeprogram Kultur 2000, og at initiativtagere på det kulturelle område for eventuelt at opnå finansiel støtte vil få mulighed for at forelægge projekter under hensyntagen til dette programs betingelser og kriterier.

Kommissionen ønsker at understrege, at klassificeringen menneskehedens fælles arv udelukkende foretages af De Forenede Nationers Organisation for Uddannelse, Videnskab og Kultur (UNESCO).