SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1145/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(10. april 2001)

Om: Anvendelse af ISO-standarder i EU-medlemsstaterne

Den Internationale Standardiseringsorganisation blev oprettet i 1947 for på internationalt plan at fastlægge standarder for tekniske, fysiske og geografiske størrelser og enheder, herunder deres symboler og skrivemåde. ISO-standarderne er resultatet af et nært internationalt samarbejde og nyder verdensomspændende tilslutning.

I 1950'erne blev SI-systemet indført for enheder inden for videnskab og teknik (meter, kilogram, sekund, ampere). I 1974 fik alle FN-lande og visse andre enheder (i de fleste tilfælde øer) et officielt symbol eller en officiel kode. ISO-3166 fastlægger for hvert land eller enhed tre koder: en med tre cifre, en med tre bogstaver og en med to bogstaver. Såfremt statsstrukturen ændres, og såfremt dette anerkendes af FN, kan disse symboler ændres.

Skønt ISO-standarderne er internationalt anerkendt, anvendes de ofte ukorrekt. Skoleeksempler på en sådan ukorrekt anvendelse forekommer typisk i symbolerne for person- og lastbiler, i den internationale posttrafik, på færdselstavler og ved valutaangivelser.

Går Kommissionen ind for en fuldstændig og korrekt anvendelse af alle ISO-standarder i EU-medlemsstaterne? Hvorfor finder Kommissionen det i benægtende fald ikke påkrævet med en fuldstændig og korrekt anvendelse af alle ISO-standarder i EU-medlemsstaterne? Hvilke initiativer vil Kommissionen i bekræftende fald tage for at sikre en fuldstændig og korrekt anvendelse af alle ISO-standarder i EU-medlemsstaterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(14. juni 2001)

For så vidt angår spørgsmålet om komplet anvendelse af ISO-standarder i alle medlemsstater vil Kommissionen understrege, at den europæiske (EU + EFTA) standardiseringspolitik primært sigter på at udvikle europæiske standarder ved hjælp af de tre europæiske standardiseringsorganer, Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN), Det Europæiske Standardiseringsudvalg for Elektroteknik (Cenelec) og Det Europæiske Institut for Telestandarder (ETSI). CEN- og Cenelec-medlemmerne, de nationale standardiseringsorganer, er også medlemmer af de tilsvarende internationale organisationer, ISO og den Internationale Elektrotekniske Kommission (IEC). Disse organer er private, i modsætning til visse statslige organer, der etablerer standarder hovedsagelig i regulerede sektorer som motorkøretøjer og levnedsmidler. Begge de europæiske organer her nære arbejdsmæssige forbindelser med de private internationale standardiseringsorganer og en stor del af standarderne i CEN og Cenelec er identiske med eller baseret på den internationale standard, eller etableres parallelt med den internationale standard.

Hertil kommer, at Europa forpligter sig til hvor det er muligt at anvende internationale standarder, og at man aktivt arbejder inden for de internationale handelsorganisationer på regeringsplan (WTO + GATT) på en forbedret anvendelse af internationale standarder. Anvendelsen af internationale standarder på en harmonisk måde på globalt plan fremmes også for at lette samhandelen og undgå den forvirring, der kan opstå som følge af modstridende standarder. Omend etablering og anvendelse af standarder generelt set er frivillig, opfordres medlemsstater og tredjelande til at anvende internationale standarder, herunder ISO/CEN-standarderne for lande- og valutakoder. Anvendelsen af disse standarder er imidlertid kun obligatorisk, hvor dette er fastlagt i lovgivningen. Det bør også betones, at omend Kommissionen støtter udviklingen af internationale standarder, er den ikke medlem af de private internationale standardorganer og deltager derfor ikke i udarbejdelsen af internationale standarder.