SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1154/01

af Struan Stevenson (PPE-DE) til Kommissionen

(10. april 2001)

Om: Sundhed og forbrugerbeskyttelse

1. Kan Kommissionen bekræfte, at medlemsstaterne i henhold til Rådets beslutning 90/424/EØF(1) er berettiget til finansiel støtte fra fællesskabsinstitutionerne som kompensation for de udgifter, der måtte opstå, hvis det kræves af dem, at de gennemfører bekæmpelsesforanstaltninger i henhold til direktiv 93/53/EØF(2).

2. Er kommissionsmedlemmet klar over, at bekræftelse af fiskesygdom i henhold til ISA-bekæmpelsesprogrammet, som blev vedtaget med Kommissionens beslutning 2001/186/EF(3), er blevet omdefineret som isolering af ISA-virus? På hvilket grundlag er dette berettiget?

3. Hvilke foranstaltninger foreslår Kommissionen for at sikre, at fritlevende fiskepopulationer, der nærmer sig fra norske eller canadiske farvande og alle er smittet med ISA-virusset, ikke trænger ind i EU-farvande eller kommer i kontakt med og smitter fisk, der er opdrættet i EU og som vender tilbage til de hjemlige EU-farvande fra fritlevende fisks vandreruter?

(1) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 19.

(2) EFT L 175 af 19.7.1993, s. 23.

(3) EFT L 67 af 9.3.2001, s. 80.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(4. juli 2001)

Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet giver mulighed for finansielle tilskud fra Fællesskabet til udryddelse af og overvågning af en række sygdomme hos svin, kvæg, får, fjerkræ og fisk. For sygdomme hos fisk tager Fællesskabets tilskud for nærværende sigte på at udrydde og overvåge infektiøs hæmatopoietisk nekrose (IHN). Der er fremlagt et forslag for Rådet om at ændre beslutning 90/424/EØF(1). Ændringsforslaget fastlægger i forening med Kommissionens forordning (EF) nr. 2722/2000 af 13. december 2000 vilkårene for, hvornår der kan ydes tilskud via Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet (FIUF) til at afhjælpe risikoen for sygdomsspredning i forbindelse med akvakultur(2) og giver mulighed for finansielle tilskud til bekæmpelsesforanstaltninger, som træffes i forbindelse med tilfælde af infektiøs lakseanæmi (ISA). Inden der ydes finansielle tilskud, skal medlemsstaten fremlægge et program til bekæmpelse eller udryddelse af sygdommen, og dette program skal godkendes af Kommissionen.

ISA konstateres, i henhold til Rådets direktiv 93/53/EØF af 24. juni 1993 om minimumsfællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse fiskesygdomme, på grundlag af parakliniske eller kliniske fund og obduktionsfund. Prøveudtagning og paraklinisk konstatering af ISA foretages efter de metoder, som angives i artikel 15 i Rådets direktiv 91/67/EØF af 28. januar 1991 om dyresundhedsmæssige betingelser for afsætning af akvakulturdyr og -produkter(3). Der er ved at blive opstillet specifikke metoder med hjælp fra eksperter i fiskesygdomme i medlemsstaterne og Norge, hvor man har mange års erfaring med at diagnosticere og bekæmpe ISA. Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE) bruger Veterinærinstituttet i Norge som referencelaboratorium for ISA. De indledende drøftelser med eksperterne har vist, at der er enighed om, at et officielt bekræftet fund af ISA-virus uden kliniske symptomer er et fyldestgørende kriterium til konstatering af infektion.

I forbindelse med evalueringen og vedtagelsen af den ordning, som Det Forenede Kongerige fremlagde angående fjernelse af fisk, og som skulle anvendes i Skotland i forbindelse med tilfælde af ISA, blev det drøftet, hvordan man bekræfter sygdomstilfælde. Den Stående Veterinærkomité fulgte fiskesygdomseksperternes råd og tog desuden med i betragtning, at OIE kort tid forinden (i 2000) havde offentliggjort en ajourført diagnosevejledning vedrørende sygdomme hos akvakulturdyr. I vejledningen angives konstatering af ISA-virus ved hjælp af virusdyrkning som en gældende diagnoseprocedure til bekræftelse af ISA.

I 1991 vedtog Rådet direktiv 91/67/EØF om dyresundhedsmæssige betingelser for afsætning af akvakulturdyr og -produkter for at få etableret harmoniserede regler og dermed sikre udviklingen i akvakultursektoren og øge produktiviteten. I 1993 vedtog Rådet direktiv 93/53/EØF, først og fremmest for på EU-plan at få fastlagt, hvilke kontrolforanstaltninger der skulle træffes i forbindelse med sygdomstilfælde. Det var ikke nødvendigvis tanken med lovgivningen at udrydde ISA i EU's farvande, men derimod at forhindre, at sygdommen spredte sig, hvis den dukkede op, og at få udryddet den sygdomsfremkaldende faktor i de ramte dambrug.

I forbindelse med foranstaltningerne for at forhindre, at dambrugsfisk bliver smittet med ISA-virus fra vildtlevende fisk, er der, ud over de i den gældende lovgivning foreskrevne tiltag, for kort tid siden blevet iværksat en gennemgang af lovgivningen om dyresundhed, zooteknik og akvakultur. Som led i denne gennemgang skal det undersøges, hvilke kriterier der lægges til grund for sygdomme, som skal bekæmpes ved lov, og i denne forbindelse vil der blive taget højde for, hvad man i dag ved om forekomsten af den sygdomsfremkaldende faktor i åbent farvand og overførsel af infektion mellem fisk i dambrug og vildtlevende fisk. Desuden skal det også undersøges, om EU-lovgivningen skal udbygges hvad angår forebyggende tiltag i dambrugene eller på regionalt plan.

(1) KOM(2001) 37 endelig udg.

(2) EFT L 314 af 14.12.2000.

(3) EFT L 46 af 19.2.1991.