ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0633/00

af María Ayuso González (PPE-DE) til Kommissionen

(3. marts 2000)

Om: De sociale og økonomiske følgevirkninger af den gradvise afskaffelse af eksportrestitutioner til forædlings- og eksportsektoren

Verdenshandelsorganisationen har presset på for at få nedbragt eller afskaffet eksportrestitutionerne, og samtidig er der mange handelsvirksomheder inden for eksportsektoren, der modtager eksportrestitutioner, og som forædler varerne eller lader dem undergå industrielle processer forud for eksporten. Har Kommissionen forudset de sociale og økonomiske følgevirkninger, som en gradvis afskaffelse af eksportrestitutionerne generelt vil få for forædlings- og eksportsektoren, idet disse er uundværlige eller af afgørende betydning for eksportmulighederne og undertiden også for virksomhedernes overlevelse? Kan den fremlægge undersøgelser eller rapporter herom?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-0631/00 og E-0633/00

(13. april 2000)

For landbruget er det stadig det forhandlingsgrundlag, der blev fastsat i Kommissionens meddelelse til Rådet og Parlamentet om EU's dagsorden for WTO-millenniumrunden(1), der gælder. I denne meddelelse understreges det, at Kommissionens forhandlingsmandat til de kommende multilaterale forhandlinger i Verdenshandelsorganisationen i høj grad vil blive baseret på de beslutninger om en reform af den fælles landbrugspolitik, som er blevet truffet i forbindelse med Agenda 2000.

I meddelelsen siges der ikke noget om, at eksportstøtten skal afskaffes. Det bør imidlertid understreges, at ifølge beslutningerne om en reform af den fælles landbrugspolitik vil behovet for eksportstøtte blive mindre, eftersom støtten til markedspriserne vil blive reduceret, og støtten til landbrugerne i højere grad vil blive udbetalt i form af direkte støtte. Følgelig vil forarbejdningsindustrien stadig have adgang til de grundlæggende landbrugsprodukter og til lavere priser end i dag, og behovet for eksportstøtte til forarbejdede produkter vil også blive mindre. Herudover overvejer Kommissionen at modernisere proceduren for aktiv forædling, hvorved det skulle blive lettere at gennemskue og planlægge administrationen af proceduren. Kommissionen har ikke kendskab til, at der som antydet af det ærede medlem skulle eksistere nogen undersøgelser eller rapporter.

(1) KOM(1999) 331 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1374/00

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(26. april 2000)

Om: Fortrolige oplysninger i sagsakterne vedrørende statsstøtte til elektricitetssektoren i Spanien

Som svar på gentagne forespørgsler fra undertegnede og andre parlamentsmedlemmer om visse punkter i sagsakterne vedrørende statsstøtte til omkostningerne ved de spanske elektricitetsselskabers overgang til fri konkurrence (costes de transición a la competencia CTC) har Kommissionen erklæret, at sagsakterne indeholder fortrolige oplysninger og derfor ikke kan udleveres hverken til Parlamentet eller til den i sagsakterne nævnte forbrugerrepræsentation. I dag har den spanske presse (El Mundo og Expansión fra den 17.4.2000) offentliggjort den nyhed, at der findes en teknisk rapport, som belyser denne statsstøtte, og der citeres endog visse afsnit fra rapporten.

Det er sælsomt, at pressen har kendskab til interne rapporter fra Kommissionen, som Parlamentets medlemmer ikke kan få adgang til, men det er endnu mere sælsomt, at der ikke kan gøres indsigelse mod denne rapport, som siger god for CTC-statsstøtten, hvis man kommer til den slutning, at rapporten må indeholde åbenlyse fejl.

Kan Kommissionen sende Parlamentet den rapport, som pressen allerede har kendskab til?

Er dette et eksempel på den forpligtelse til gennemsigtighed, som Kommissionens har påtaget sig?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(26. maj 2000)

Med hensyn til de oplysninger, der blev offentliggjort i den spanske presse den 17. april 2000 har Kommissionens talsmand allerede erklæret, at det endnu er alt for tidligt at udtale sig om muligheden for, at der træffes en positiv beslutning i sagen om omkostningerne ved den spanske elsektors overgang til fri konkurrence, således som pressen har antydet. Den såkaldte rapport fra Kommissionen, der ligger til grund for oplysningerne, er i virkeligheden et internt notat fra tjenestegrenene i Generaldirektoratet for Konkurrence, som skulle tjene som diskussionsgrundlag for disse, men som ikke har været genstand for nogen officiel stillingtagen. Kommissionen beklager, at indholdet af dette notat er blevet offentliggjort, men er ikke ansvarlig for de konklusioner, pressen har draget med hensyn til Kommissionens endelige beslutning i sagen. Hvorom alting er, har notatet intet at gøre med den rapport, som en uafhængig ekspert har udarbejdet for Kommissionen med henblik på at undersøge visse hypoteser, som spanierne har benyttet ved beregningen af omkostningerne i forbindelse med overgangen til fri konkurrence. Denne rapport indeholder fortrolige oplysninger omfattet af forretningshemmeligheden, hvorfor Kommissionen ikke mener, den kan frigive den.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0537/00

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(28. februar 2000)

Om: Europæiske standarder for emissioner og restprodukter fra forbrændingsanlæg

Kan Kommissionen oplyse, hvilke standarder der er gældende for beskyttelse af menneskers sundhed og naturen i Den Europæiske Union med hensyn til emissioner af affaldsprodukter eller andre restprodukter fra forbrændingsanlæg?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. marts 2000)

I juni 1989 blev der vedtaget to direktiver med henblik på bekæmpelse af emissioner af bestemte forurenende stoffer fra kommunale affaldsforbrændingsanlæg: Rådets direktiv 89/369/EØF af 8. juni 1989 om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale affaldsforbrændingsanlæg(1) og Rådets direktiv 89/429/EØF af 21. juni 1989 om nedbringelse af luftforurening fra bestående kommunale affaldsforbrændingsanlæg(2).

Disse direktiver har ydet et væsentligt bidrag til at begrænse emissionerne af forurenende stoffer i Fællesskabet. Deres anvendelsesformål er imidlertid begrænset til kommunalt affald, medens forbrænding i stigende grad anvendes som middel til behandling af andre former for affald, som renseslam, klinisk affald og dæk.

I 1994 vedtoges Rådets direktiv 94/67/EF af 16. december 1994 om forbrænding af farligt affald(3). Heri indføres der en række betingelser for driften af anlæg til forbrænding af det farligste affald. Det pålægger strengere normer for emissioner end 1989-direktiverne for kommunale affaldsforbrændingsanlæg og indføres talmæssige emissionsgrænser for dioxiner og furaner.

I fremtiden vil alle tre direktiver udgå og blive erstattet med et enkelt direktiv, hvori der fastsættes emissionsgrænseværdier for alle relevante forurenende stoffer. Rådet fastlagde en fælles holdning til det kommende forbrændingsdirektiv den 25. november 1999(4). Andenbehandlingen finder sted i marts 2000 og den endelige vedtagelse forventes til efteråret 2000. De foreslåede emissionsgrænseværdier vil blive anvendt på bestående anlæg fem år efter vedtagelsen af direktivet, det vil sige sandsynligvis i efteråret 2005.

(1) EFT L 163 af 14.6.1989.

(2) EFT L 203 af 15.7.1989.

(3) EFT L 365 af 31.12.1994.

(4) EFT C 25 af 28.1.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1126/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

De eksisterende videnskabelige komitéer har en ret stor arbejdsbyrde og kræver, at der tages hensyn til den tid, de anvender på deres rådgivende virksomhed (punkt 22 ff.). Den nye fødevaremyndighed bør være opmærksom på dette problem. Rekruttering af tilstrækkeligt kvalificeret personale til fødevaremyndigheden kan bidrage til, at den videnskabelige rådgivning bliver bedre og sker hurtigere.

1. Hvad agter Kommissionen at gøre i overgangsperioden inden oprettelsen og ikrafttrædelsen af fødevaremyndigheden?

2. Hvordan vil Kommissionen fastlægge opgavefordelingen mellem fødevaremyndighedens og de rådgivende komitéers personale?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1121/00, E-1124/00, E-1126/00, E-1129/00, E-1130/00, E-1131/00, E-1132/00, E-1135/00, E-1136/00, E-1137/00, E-1138/00 og E-1139/00

(8. juni 2000)

Kommissionen har i hvidbogen om fødevaresikkerhed(1) anført de generelle retningslinjer, den regner med at vedtage for den fremtidige oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed, og Kommissionen har opfordret alle involverede parter til at medvirke og bidrage til debatten i høringsfasen. Til mange af de punkter, det ærede parlamentsmedlem har omtalt, har Kommissionen endnu ikke endeligt udarbejdet forslag eller fastlagt enkelthederne for arbejdsmetoden, da den ikke har haft lejlighed til at gennemgå de synspunkter, der er kommet frem under høringen.

Med hensyn til spørgsmålet om beføjelser fastslås det derimod i hvidbogen, at evaluering af risici, indsamling af data og oplysninger til forbrugerne om de områder, der falder ind under myndighedens beføjelser, skal høre ind under den europæiske fødevaremyndigheds opgaver. Kommissionen mener, at man på nuværende tidspunkt af juridiske grunde og af hensyn til det demokratiske ansvar ikke kan forsvare en overførsel af lovgivningsbeføjelser til en uafhængig institution. Ikke desto mindre bør en fremtidig udvidelse af denne myndigheds beføjelser overvejes på baggrund af erfaringerne med denne myndigheds arbejde og den tillid, som denne myndighed kan have opnået, uden at man udelukker, at det eventuelt bliver nødvendigt at ændre traktaten.

(1) KOM(1999) 719 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1537/00

af Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) til Kommissionen

(18. maj 2000)

Om: Beskyttelse af familier og børn

I sin beslutning A4-0004/1999(1) om beskyttelse af familie og børn af 28. januar 1999 anmodede Europa-Parlamentet Kommissionen om en statusopgørelse over gennemførelsen af Rådets direktiv 94/33/EF(2) om beskyttelse af unge på arbejdspladsen.

Kan Kommissionen give en vurdering af, hvorvidt dette direktiv er blevet gennemført i de 15 medlemsstater.

Kan Kommissionen gøre rede for, om de foranstaltninger, Frankrig har truffet med henblik på at gennemføre direktivet, er tilfredsstillende?

Har Kommissionen til hensigt inden længe at forelægge et forslag til supplering af dette direktiv?

(1) EFT C 128 af 7.5.1999, s. 79.

(2) EFT L 216 af 20.8.1994, s. 12.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-1530/00, E-1531/00, E-1532/00, E-1533/00, E-1534/00, E-1535/00, E-1536/00 og E-1537/00

(27. juni 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1532/00

af Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) til Kommissionen

(12. maj 2000)

Om: Beskyttelse af familien og barnet

I sin beslutning A4-0004/1999(1) om beskyttelse af familien og barnet af 28. januar 1999 krævede Parlamentet, at Det Europæiske Observationsorgan for Familiepolitik, der i øjeblikket er placeret under Kommissionens Generaldirektorat for Beskæftigelse og Sociale Anliggender, styrkes både i henseende til dets opbygning og dets rolle, og at det forelægger Parlamentet en årsberetning og overvåger medlemsstaternes lovgivning og politik af betydning for børn.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har truffet eller agter at træffe for konkret at omsætte dette forslag til virkelighed?

(1) EFT C 128 af 7.5.1999, s. 79.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-1530/00, E-1531/00, E-1532/00, E-1533/00, E-1534/00, E-1535/00, E-1536/00 og E-1537/00

(27. juni 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0106/00

af Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) til Kommissionen

(26. januar 2000)

Om:Økonomisk støtte til infrastrukturer i de Central- og Østeuropæiske ansøgerlande Projekternes kvalitetsniveau

Med henblik på et udvidet indre marked yder Unionen målbevidst økonomisk støtte til ansøgerlandene i Central- og Østeuropa for at bringe niveauet og kvaliteten af infrastrukturerne i disse lande op på højde med Unionens (Phare-programmet, ISPA-instrumentet). Påtænker Kommissionen i betragtning heraf at udarbejde tekniske henstillinger for de infrastrukturprojekter, hvortil der ydes støtte, for at opnå et kvalitetsniveau, der sikrer interoperabilitet mellem nævnte ansøgerlandes net og Unionens net?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(24. marts 2000)

Inden for rammerne af det strukturpolitiske førtiltrædelses-instrument (ISPA) kan der ydes støtte dels til transport-infrastrukturprojekter, som fremmer en bæredygtig mobilitet, dels til miljøforanstaltninger. Energi- og telekommunikationsprojekter kan finansieres via Phare-programmet.

Transportprojekter, som er berettiget til støtte fra ISPA, gør det muligt for modtagerlandene at tilpasse sig EF-regelværket på dette område. ISPA bidrager også til at nå målene i tiltrædelsespartnerskaberne samt til at sikre samtrafik og interoperabilitet mellem de nationale transportnet og opførelsen af transeuropæiske transportnet samt adgangen til disse net.

Kommissionen har opstillet en referenceramme for finansieringen af transportinfrastruktur inden for rammerne af ISPA. I dette dokument, som blev undersøgt af ISPA-forvaltningskomitéen i december 1999, er det fastlagt, hvilke betingelser der skal være opfyldt, for at et projekt er berettiget til støtte under ISPA. Alle transportformer er støtteberettigede, selv om jernbanetransport favoriseres med henblik på at fremme en bæredygtig mobilitet. Der gives fortrinsret til projekter, der fører til en bedre samtrafik og interoperabilitet. For at højne kvalitetsniveauet ydes der også støtte til den tekniske forberedelse af projekterne.

Inden for telekommunikationssektoren skal ansøgerlandene overtage EF-regelværket, hvilket omfatter de relevante europæiske og internationale standarder. Gennem Phare-flerlandeprogrammerne er der sørget for uddannelse på dette område. EU-politikken inden for telekommunikation har til formål at fremme deltagelsen af privat kapital i udviklingen af sektoren, f. eks. de internationale finansielle institutioner og handelsbanker. Investorerne løber kun en begrænset risiko, da der insisteres på overtagelsen af de stabile rammer, der er fastlagt i EF-regelværket. Interoperabilitet med og mellem ansøgerlandene er allerede opnået i stor udstrækning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0683/00

af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2000)

Om: Ophavsretsdirektivet

I sit tidligere svar på spørgsmål H-0691/99(1) anførte Kommissionen, at den frygtede, at en mere begrænset affattelse af artikel 5, stk. 1, i direktivet om ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet kunne bringe netværkenes funktion i fare.

I mellemtiden har Kommissionen indgået en politisk aftale om forslaget til direktiv om e-handel, som indeholder bestemmelser, der undtager mellemled fra ansvar for indhold transmitteret og opført på deres net, herunder indhold om ophavsret.

Kan Kommissionen forklare, hvorfor den stadig behøver en omfattende undtagelse fra ophavsret for Internet-mellemled i henhold til artikel 5, stk. 1, da den ved, at denne undtagelse kunne skabe konflikt med visse bestemmelser i direktivet om e-handel, især med hensyn til caching?

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger ( december 1999).

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(2. maj 2000)

Undtagelsen i artikel 5, stk. 1, i forslag til direktiv om ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet(1), som omfatter visse tekniske aspekter af midlertidig reproduktion på netværk, er en nødvendig konsekvens af den vide definition af retten til reproduktion, som er fastlagt i artikel 2 i samme direktivforslag. I denne artikel gives internet- og serviceudbydere retlig sikkerhed for deres aktiviteter, da artiklen, hvor det er hensigtsmæssigt, udelukker visse reproduktionshandlinger fra bestemmelserne herom. Kommissionen mener, at undtagelserne og begrænsningerne i artikel 5 i direktivforslaget, som ændret af Kommissionen(2), ikke er unødvendigt omfattende, men derimod sikrer en passende ligevægt mellem indehavere af ophavsret og andre gruppers berettigede interesser (operatører inden for telekommunikation, brugere, forbrugere og andre).

Behovet for en sådan undtagelse er ikke blevet mindre efter vedtagelsen af en fælles holdning om forslaget til direktiv om e-handel(3), da dette direktiv ikke harmoniserer den materielle ophavsretsbeskyttelse, men derimod omhandler visse aspekter i forbindelse med ansvar for aktiviteter i netværksmiljøet, hvad angår krænkelse af ophavsret og andre rettigheder.

Kommissionen har udarbejdet forslag til og ført forhandlinger om disse to initiativer på det indre marked samtidig, da de supplerer hinanden i forsøget på at sikre en sammenhængende og passende ramme på det indre marked for informationssamfundet.

(1) EFT C 108 af 7.4.1998.

(2) EFT C 180 af 25.6.1999.

(3) EFT C 169 af 16.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0346/00

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(14. februar 2000)

Om: Konkurrence økonomisk aftale mellem de baskiske provinsråd

Den 18. januar nåede den spanske regering til enighed med myndighederne i den selvstyrende region Baskerlandet om den aftale om økonomi og beskatning, som var indgået mellem de baskiske provinsråd. Også de tilgrænsende selvstyrende regioner tilsluttede sig aftalen.

Vil Kommissionen gå videre med den allerede iværksatte overtrædelsesprocedure mod provinsrådene til trods for, at de selvstyrende regioner, som anses for at have lidt skade, har godkendt aftalen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(13. april 2000)

Kommissionen har indledt de procedurer, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 88, stk. 2 (tidligere artikel 93), mod de skattemæssige foranstaltninger i form af skatteferie og skattegodtgørelser, som er indført af de baskiske provinsråd. Procedurerne er ikke indledt på grund af klagerne fra de tilgrænsende selvstyrende regioner, men fordi Kommissionen betvivler denne støttes forenelighed med fællesmarkedet på baggrund af bestemmelserne i EF-traktatens artikel 87 (tidligere artikel 92). Den eventuelle godkendelse fra de selvstyrende regioners side, som det ærede medlem omtaler, vil således ikke kunne berøre videreførelsen af de procedurer, der er indledt af hensyn til de støttede virksomheders konkurrenter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0794/00

af Mary Banotti (PPE-DE) til Kommissionen

(16. marts 2000)

Om: Registreringsafgift for motorkøretøjer

Under henvisning til den fremherskende og usædvanlige situation i Irland, hvor registreringsafgiften for et motorkøretøj kan udgøre op til 25 % af en ny bils salgspris på det frie marked, og ligeledes under henvisning til, at forbrugere i hele Europa betaler moms ved køb af en ny bil, bedes Kommissionen oplyse, om den overvejer at indlede foranstaltninger mod Irland i et anliggende, hvor der synes at være dobbeltbeskatning af irske bilkøbere.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(27. april 2000)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at medlemsstaterne på det nuværende stade i EF-lovgivningen har mulighed for at opkræve andre motorkøretøjsafgifter end moms. At denne mulighed foreligger, kommer i øvrigt klart til udtryk i artikel 13 i det sjette momsdirektiv (77/388/EØF)(1):

Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser er bestemmelserne i dette direktiv ikke til hinder for, at en medlemsstat opretholder eller indfører mldr alle former for skatter og afgifter, der ikke har karakter af omsætningsafgift, dog forudsat at disse skatter og afgifter ikke i samhandelen mellem medlemsstaterne giver anledning til formaliteter ved grænsepassagen.

Den afgift, som det ærede medlem henviser til, har ikke karakter af omsætningsafgift og giver derfor ikke anledning til formaliteter ved grænsepassagen.

Det skal imidlertid understreges, at hvis medlemsstaterne frit kan udøve deres afgiftsmæssige suverænitet hvad køretøjer angår, skal de ikke desto mindre overholde et nu fastslået retsprincip, nemlig at der med henblik på anvendelsen af afgiften skal tages hensyn til afskrivningen på brugte biler fra andre medlemsstater. I øvrigt skal biler, der er indregistreret i en medlemsstat, i forbindelse med en flytning til en anden medlemsstat, være fritaget for enhver forbrugsafgift i henhold til Rådets direktiv 83/183/EØF af 28. marts 1983 om afgiftsfritagelse ved privatpersoners endelige indførsel af personlige ejendele fra en medlemsstat(2).

Kommissionen er i gang med en undersøgelse for især at vurdere omfanget af fordrejningerne i det indre marked som følge af den manglende tilnærmelse af lovgivningerne om bilafgifter i EU. Kommissionen har ligeledes planer om at sætte en drøftelse i gang i år med medlemsstaternes administrationer og de andre EU-institutioners administrationer om, hvad EU i fremtiden kan gøre med hensyn til bilafgifterne.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977.

(2) EFT L 105 af 23.4.1983.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0403/00

af Werner Langen (PPE-DE) til Kommissionen

(8. februar 2000)

Om: Virkningerne af den toldfri handels bortfald

Det Europæiske Råd i Køln besluttede den 4. juni 1999 at lade EU-ordningen for toldfri handel udløbe pr. 30. juni 1999. Forud for denne beslutning fandt der heftige drøftelser sted om, hvilke virkninger beslutningen ville have.

Der henvistes især til, at afskaffelsen af den toldfri handel ville medføre et drastisk bortfald af arbejdspladser:

1. Råder Kommissionen over oplysninger om, hvilke virkninger afskaffelsen af den toldfri handel har haft for arbejdsmarkedet?

2. Ved Kommissionen, hvilke virkninger beslutningen har haft for bestemte regioner og brancher (kystområder, lufthavne, turismen, den toldfri detailhandel osv.)?

3. Har Kommissionen kendskab til, hvilke medlemsstater der har truffet kompenserende foranstaltninger for berørte regioner eller brancher, og i bekræftende fald i hvilket omfang og inden for rammerne af hvilke foranstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. marts 2000)

Med hensyn til oplysninger om virkningerne for beskæftigelsen af afskaffelsen af toldfri handel inden for Fællesskabet henviser Kommissionen det ærede medlem til svarene på skriftlig forespørgsel E-1999/99 fra hr. Davies(1) og E-2135/99 fra hr. Staes(2).

Hvad angår regionale og branchemæssige virkninger, har Kommissionen ikke modtaget oplysninger, der antyder at afskaffelsen har haft nogen særlig virkning for bestemte regioner eller brancher. Den undersøger for øjeblikket, om medlemsstaterne har truffet kompensationsforanstaltninger for at løse særlige problemer, de eventuelt er stødt på.

(1) EFT C 203 E af 18.7.2000, s. 109.

(2) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 57.