SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3722/00

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Udvikling af sukker og insekter som følge af den forandrede sammensætning af de uanvendelige dele af genmanipulerede planter

1. Er Kommissionen bekendt med en nylig videnskabelig undersøgelse gennemført på Southern Illinois University i USA og offentliggjort i New Scientist af 23. september 2000, og hvori der bliver gjort opmærksom på hidtil ukendte farer ved høst af genmanipulerede og andre nye plantesorter?

2. Er Kommissionen bekendt med, at den ændrede sammensætning ifølge undersøgelsen nævnt i punkt 1 medfører, at den lokale økologiske balance kan blive forstyrret af den unormale mængde af stoffer som sukker i de høstede uanvendelige dele af disse plantesorter, hvorved de muligvis tiltrækker andre insektarter end den ikke-genmanipulerede moderplante?

3. Er Kommissionen klar over, at kontrolinstanserne kun beskæftiger sig med de salgbare produkter fra en plante (såvel genmanipulerede som ikke-genmanipulerede), og at overensstemmelsen i sammensætningen kun kontrolleres for de anvendelige deles vedkommende, således at ændringer i sammensætningen af andre dele af planten går ubemærket hen og dermed slet ikke kontrolleres?

4. Er Kommissionen klar over, at det ved hjælp af DNA-analyse er muligt at sammenligne genaktiviteten i moderplanten og de nye sorter indbyrdes, og er den enig med den pågældende forsker i, at denne analyse skal forfines yderligere, da den for øjeblikket befinder sig på forsøgsstadiet?

5. Er Kommissionen enig med denne videnskabsmand, der støttes af bekymrede organisationer som Gene Watch UK, når han mener, at en sådan analyse trods forsøgsstadiet og trods de mulige omkostninger er af væsentlig betydning for at imødegå de meget alvorligere fremtidige miljøproblemer, der kan opstå, fordi den naturlige balance er blevet ødelagt?

6. Hvilke muligheder ser Kommissionen for at tilpasse den foreslåede forordning om genmanipulerede organismer til den nyeste videnskabelige indsigt?

7. Agter Kommissionen at tage hensyn til disse resultater ved den fremtidige regulering i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. januar 2001)

1. og 2. Der må tages hensyn til de potentielle virkninger af genetisk modificerede organismer (GMO), som er omtalt i New Scientist-artiklen om en konferencerapport, i vurderingen af risikoen for miljøet, jf. Rådets Direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer(1). Der skal udføres en sådan risikovurdering, inden markedsføringen af en genetisk modificeret organisme godkendes. Derfor henviser konferencerapporten tilsyneladende ikke til nye oplysninger, som ikke allerede er inddraget i risikovurderingen, jf. direktiv 90/220/EØF. En grundigere evaluering af rapporten kan først foretages efter en bedømmelse af de originale data, som blev fremlagt på konferencen, efter udgivelsen i et anerkendt fagtidsskrift.

3. Det er fastlagt i procedurerne for vurderingen af risikoen for miljøet, jf. direktiv 90/220/EØF, at den genetisk modificerede organisme betragtes i sin helhed og ikke kun dele heraf. Tager man raps som eksempel, skal risikoen for miljøet vurderes for hele rapsplanten og ikke blot for rapsfrøene.

4. og 5. Spørgsmålet om substantial equivalence, som berøres i forespørgslen, drøftes for øjeblikket intenst blandt forskere. De videnskabelige udvalg, der er nedsat på fællesskabsniveau og inddraget i vurderingen med henblik på godkendelse af produkterne, har også drøftet spørgsmålet. Drøftelserne om substantial equivalence omfatter desuden vurderingen af den nuværende bedste praksis eller de metoder, der skal anvendes for yderligere at definere vurderingsprincippet substantial equivalence.

6. og 7. En obligatorisk inddragelse af de uafhængige videnskabelige udvalg i vurderingen af risikoen for miljøet, som denne er fastlagt i henhold til det reviderede direktiv 90/220/EØF, sikrer, at den nyeste videnskabelige udvikling og teknik anvendes i forbindelse med risikovurderingen. Derudover åbner en sikkerhedsklausul i direktiv 90/220/EØF mulighed for, at medlemsstaterne kan forbyde specifikke godkendte produkter, hvis ny videnskabelig viden giver anledning til en fornyet vurdering af det pågældende produkt.

Dette forsigtighedsprincip hænger sammen med en struktureret indfaldsvinkel til risikoanalysen, som indeholder tre elementer: risikovurdering, risikostyring og risikokommunikation. Forsigtighedsprincippet er ikke et nyt begreb; Fællesskabet har anvendt det inden for en række forskellige områder bl.a. miljø og menneskers, dyrs og planters sundhed og det er udtrykkeligt nævnt i EF-traktatens miljøbestemmelser.

(1) EFT L 117 af 8.5.1990.