SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0635/00

af Ieke van den Burg (PSE) til Kommissionen

(3. marts 2000)

Om: Planer om Kinderbetreuungscheck i Kärnten

1. Har Kommissionen kendskab til, at Jörg Haider, Kärntens ministerpræsident, vil give de østrigske mødre i Kärnten et månedligt børnebidrag i barnets første seks leveår, hvis de bliver hjemme for at sørge for barnet?

2. Mener Kommissionen ikke også, at en sådan ordning er i strid med europæiske bestemmelser vedrørende samordningen af social sikkerhed (EØF 1408/71(1)), og at den må betragtes som diskriminerende overfor ikke-østrigske kvinder og andre af Kärntens indbyggere?

3. Er Kommissionen ikke også af den opfattelse, at udelukkelsen af indvandrere og ikke-østrigere (hhv. ikke-EU-borgere) med hensyn til disse børnebidrag ikke er i overensstemmelse med den europæiske tradition, at foranstaltninger med hensyn til børn og børnepasning skal gælde for alle indbyggere?

(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Anna Diamantopoulou

(7. april 2000)

Kommissionen er blevet gjort opmærksom på den plan, som det ærede medlem henviser til.

Der findes ikke nogen harmonisering på socialsikringsområdet, og hver medlemsstat har derfor ret til at fastlægge sin specifikke sociallovgivning under forudsætning af, at fællesskabsretten overholdes.

Der findes dog en fællesskabslovgivning, som koordinerer de forskellige nationale socialsikringssystemer, nemlig forordning (EØF) nr. 1408/71(1) og gennemførelsesforordningen, nr. 574/72, hvis formål er at fjerne hindringer for den frie bevægelighed for arbejdstagere og deres familiemedlemmer, idet visse grundlæggende rettigheder sikres såsom samme behandling som statsborgere i den pågældende stat, eksport af sociale ydelser på Fællesskabets område, sammenlægning af forsikringsperioder og fastlæggelse af gældende lovgivning.

Ovennævnte regler for koordinering af socialsikringen beskytter vandrende arbejdstageres rettigheder, hvis de er statsborgere i en af Den Europæiske Unions medlemsstater eller en stat i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Desuden har statsborgere fra Tunesien, Marokko, Algeriet og Tyrkiet, som lovligt opholder sig i en medlemsstat, ligeledes ret til lige behandling i forbindelse med socialsikring takket være aftaler mellem disse lande og Fællesskabet. Borgere fra andre tredjelande, som opholder sig i en medlemsstat, kan ikke påberåbe sig fællesskabsretten for at få ret til at blive behandlet på lige fod med statsborgerne i den pågældende stat. Det fremgår af ovenstående, at de østrigske myndigheder i anvendelsen af betingelserne for at tildele og udbetale den nye sociale ydelse, som de påtænker at indføre, skal respektere princippet med ikke-diskrimination baseret på nationalitet, idet medlemsstaternes statsborgere og statsborgere fra ovennævnte fire stater har ret til samme ydelse på samme vilkår som østrigske statsborgere.

Desuden havde Kommissionen allerede i 1997 lejlighed til at foreslå en udvidelse af anvendelsesområdet for forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 til at omfatte borgere fra alle de tredjelande, som er forsikret i henhold til en medlemsstats lovgivning, og som opholder sig lovligt på Fællesskabets område. Rådet er i færd med at gennemgå dette forslag(2).

Desuden har Kommissionen ligeledes for nylig vedtaget et forslag om forenkling og reform af bestemmelserne for koordinering af socialsikringssystemerne(3), som dækker alle, der er forsikret i henhold til en medlemsstats sociallovgivning; dette forslag beskytter med andre ord også tredjelandsstatsborgere. I overensstemmelse med proceduren om fælles beslutningstagning er Parlamentet og Rådet i færd med at gennemgå forslaget, som skal vedtages med enstemmighed i Rådet.

(1) Sidste konsoliderede udgave: forordning (EF) nr. 118/97 (EFT L 28 af 30.10.1997).

(2) EFT C 6 af 1.1.1998.

(3) EFT C 38 af 12.2.1999.