SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2821/02

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(8. oktober 2002)

Om: Stråling fra trådløse telefoner

1. Er Kommissionen bekendt med artiklen med titlen Test Schnurlose Telefone. Ganz schön sendebewusst i det tyske forbrugertidsskrift Öko Test? Af denne artikel fremgår det, at samtlige trådløse telefoner, der blev testet, ikke overholdt strålingsværdien på 100 µW/m2, som Europaparlamentet har fastlagt som grænseværdi? Strålingen fra de telefoner, der indgik i testen, nåede sågar op på værdier mellem 8 800 og 18 400 µW/m2!

2. Er Kommissionen bekendt med nylige undersøgelser, der viser, at denne stråling kan have skadelig indvirkning på hormonsystemet? Det fremgår også af undersøgelser, at den kan fremkalde arvelige problemer og kræft.

3. Agter Kommissionen at træffe foranstaltninger for at ændre denne farlige situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(25. november 2002)

Som angivet i besvarelsen af skriftlig forespørgsel E-2900/02 af Hiltrud Breyer(1) af 12. Juli 1999, har Rådet vedtaget henstilling 1999/519/EØF til medlemsstaterne om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter fra 0 Hz til 300 GHz)(2). Hvis basisrestriktionerne og referenceniveauerne i henstillingen overholdes til fulde, sikres der et højt beskyttelsesniveau mod akutte og langsigtede virkninger af ikke-ioniserende stråling for hele spektret. I henstillingens restriktioner for trådløse telefoner og cellulære telefoner anvendes specifik energiabsorptionshastighed (SAR) som mål for

de værdier, der skal overholdes. Den effekttæthed, som det ærede medlem henviser til, anvendes kun som et mål for eksponering for elektromagnetiske bølger over 10 GHz. Den anses ikke for at være et velegnet mål for de frekvensområder, som trådløse telefoner og mobiltelefoner opererer inden for (mellem 0,4 og 2 GHz).

De anbefalede grænseværdier omfatter en sikkerhedsfaktor på 50 for at tage højde for eventuelle langsigtede virkninger inden for hele frekvensområdet og også for at beskytte mod de endnu ikke dokumenterede ikke-termiske virkninger. Niveauet for trådløse telefoner og mobiltelefoner blev således fastsat til 2 watt pr. kilogram (W/kg). Omsat til effekttæthed svarer dette nogenlunde til niveauer på 2-10 W pr. kvadratmeter (W/m2). NIveauet på 100 mikro (µ) w/m2 ligger under disse niveauer.

Kommissionen gav de europæiske standardiseringsorganisationer mandat til at udarbejde forslag til harmoniserede europæiske standarder, der skulle sikre, at befolkningen ikke udsættes for påvirkninger, der ligger over de grænseværdier, som Rådet har anbefalet. Disse standarder (EN 50360 og EN 50361) har fået retsvirkning inden for rammerne af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse(3), i henhold til hvilket fabrikanter forpligtes til at sikre, at deres produkter ikke må medføre negative sundhedspåvirkninger, når de anvendes efter hensigten. Disse standarder muliggør en direkte evaluering af overensstemmelsen med SAR-grænseværdierne. I en betænkning fra Parlamentet (STOA Scientific and technological options assessment) anføres det, at mobiltelefoner i gennemsnit har SAR-værdier fra 0,4 til 1,4 W/kg. Trådløse telefoner fungerer ved meget lavere effekt end mobiltelefoner, og SAR-niveuaet er derfor tilsvarende lavere.

Kommissionen følger nøje eventuelle nye videnskabelige resultater på dette område, for at kunne tage hensyn til eventuelle nye videnskabelige påvisninger, som der hidtil ikke er blevet taget hensyn til. Indtil nu er det ikke blevet påvist, at eksponering for elektromagnetiske felter fra trådløse telefoner og mobiltelefoner er potentielt skadelig for nervesystemet og hormonsystemet. For så vidt angår mobiltelefoner er det vigtigt at bemærke, at Interphone-projektet (støttet af Fællesskabet under det femte rammeprogram for forskning) er et storstilet epidemiologisk projekt, der omfatter 13 lande. Formålet med undersøgelsen er at bestemme, om brugen af mobiltelefoner øger kræftrisikoen, og nærmere betegnet om radiofrekvensstråling fra mobiltelefoner er kræftfremkaldende. Når projektets resultater foreligger i 2004-2005 kan de samlede konklusioner drages. In vitro-forsøg med celler har nogle gange vist biologiske virkninger med relation til kræft eller andre sygdomme. Isolerede celler i kultur er imidlertid meget forskellige fra celler i menneskekroppen. Desuden er disse forsøg komplekse og kontroversielle. Dette kunne tyde på, at der, hvis der er nogle virkninger, ikke er tale om kraftige virkninger. De bør imidlertid dokumenteres grundigt af videnskaben, og det er derfor at Fællesskabet og andre organisationer yder økonomisk støtte til forskning i elektromagnetiske felter. Under det femte rammeprogram finansieres der i alt 8 projekter med relation til elektromagnetiske felter.

Endelig har rapporten om sundhedsvirkningerne af eksponering for elektromagnetiske felter fra Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø, som blev offentliggjort den 30. oktober 2001, bekræftet gyldigheden af grænseværdierne for radiofrekvenser og mikrobølger i Rådets henstilling. Denne opfattelses er i overensstemmelse med andre nationale og internationale evalueringer af den videnskabelige litteratur på dette område.

(1) EFT C 110 E af 8.5.2003, s. 121.

(2) EFT L 199 af 30.7.1999.

(3) EFT L 91 af 7.4.1999.