ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/429

(2004/C 78 E/0449)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2791/03

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(19. september 2003)

Om: Problem med dobbelt bogføring inden for emissionshandel

Den nationale AAU (BSA)-mængde justeres fra 2008 for overførsel af de grænseoverskridende emissions-kvoter således, at sælgerlandets AAU- (BSA-) kvoter reduceres, og at køberlandets mængde forhøjes med den overførte mængde. Sælgerlandets myndigheder har dermed en tilsvarende mindre mængde at tildele i den næste periode for emissionshandel. Da myndighederne formodentlig ikke kan behandle virksomhederne forskelligt ud fra, hvorvidt de sælger emissionskvoter i landet eller uden for landets grænser, bør sælgerens emissionskvote således altid reduceres tilsvarende i den næste periode. Dette vil også være i overensstemmelse med princippet om, at emissionsreduktionen kun belønnes en gang.

Virksomheden kan imidlertid vælge at følge en strategi, der både baseres på salg og opsparing (banking) af emissionskvoter, for at den opnår størst mulig gevinst. Hvis det imidlertid forholder sig således, at virksomheden kan opspare sine emissionskvoter, for at den i den efterfølgende periode kan opnå en bedre (uændret) tildeling, bør myndighederne behandle de virksomheder, som enten har opsparet eller solgt, ens, dvs. i begge tilfælde reducere den nye tildeling med de solgte eller opsparede emissionskvoter (medmindre der ikke er tale om opsparing, der skyldes produktionssvingninger, konjunkturer). Det vil i andre tilfælde være fordelagtigt for virksomheden at udskyde salget og foretage en opsparing af emissionstilladelserne, og dermed kan den i den efterfølgende periode sælge dobbelt så mange emissionskvoter.

Mener Kommissionen, at der i dette tilfælde er et problem med lige behandling af virksomheder? Bør medlemsstaterne opfordres til konsekvent altid at reducere den næste tildeling med de opsparede eller solgte emissionskvoter, for at virksomheden ikke belønnes to gange? Bør spørgsmålet tages op igen i forbindelse med revisionen af direktivet?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3396/02

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(28. november 2002)

Om: Forsøg på chimpanser

Hvad mener Kommissionen om, at der stadig foretages forsøg på chimpanser på Biomedical Primate Research Centre i Nederlandene, som er det eneste laboratorium i Den Europæiske Union, der stadig bruger chimpanser til forsøg?

Laboratoriet, der ligger i nærheden af Haag, planlægger et sidste forsøg på seks sunde chimpanseunger, idet de inficeres med den uhelbredelige hepatitis C-virus. Vil Kommissionen gribe ind for at forhindre dette sidste eksperiment på Biomedical Primate Research Centre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. januar 2003)

Forsøg med dyr henhører under Rådets direktiv 86/609/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre videnskabelige formål(1). I henhold til direktivet må der ikke udføres dyreforsøg, hvis der på rimelig og praktisk måde kan benyttes en anden videnskabeligt tilfredsstillende metode (artikel 7, stk. 2). Valget af dyreart bør også nøje overvejes, når der skal udføres et forsøg (artikel 7, stk. 3).

Gennemførelsen af direktivet er de nationale myndigheders ansvar, i det foreliggende tilfælde de nederlandske myndigheders. Indtil nu har Kommissionen ikke modtaget nogen oplysninger, som peger i retning af, at det foreslåede forsøg skulle være en overtrædelse af direktivet.

Kommissionen er klar over, at brug af andre primater end mennesker, f.eks. chimpanser, til forsøg er et ømfindtligt spørgsmål. I forbindelse med den kommende revision af direktivet vil dette anliggende spille en væsentlig rolle.

(1) EFT L 358 af 18.12.1986.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3178/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(7. november 2002)

Om: Eurostat-tal

I sin publikation Euro Indicator News Releases offentliggør Eurostat med jævne mellemrum en lang række værdifulde og oplysende statistikker om såvel Eurozone-landene som EU's 15 medlemsstater. Kan Kommissionen imidlertid oplyse, hvorfor dens beretninger om arbejdsløsheden kun indeholder tal for de enkelte Eurozone-lande og ikke for hver af EU's 15 medlemsstater? Kan Kommissionen også angive, om disse beretninger er tilgængelige for offentligheden på internettet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(6. december 2002)

Den månedlige publikation Euroindicators News Release om arbejdsløshed dækker altid både euroområdet og de 15 medlemsstater (EU-15). Hvis der ikke foreligger tal for de seneste måneder for nogle lande, beregnes de skønsmæssigt, så der fremkommer et aggregat for euroområdet og EU-15. Disse landeberegninger offentliggøres ikke. Den korte analyse vedrører kun seneste eller næstseneste måned og den første tabel i Euroindicators News Release omfatter kun data for de to sidste måneder. Hvis de foreligger, findes de komplette data inklusive landedataene for de seneste fem måneder bagerst i hver Euroindicators News Release.

Selv efter flere forsøg har det desværre ikke været os muligt at finde et produkt/en rapport med titlen Beretning om Arbejdsløsheden (Unemployment Report) som nævnt i spørgsmålet. Hvis det ærede medlem tænker på noget andet end ovennævnte News Release on Unemployment må Kommissionen have mere præcise oplysninger at gå frem efter, hvis den skal finde frem til beretningen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2073/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Projekter til sanering og modernisering af vandforsyningsnettet i Attika

Ifølge erklæringer fra den ledende rådgiver fra EYDAP (hovedstadens vandforsynings- og kanaliseringsselskab) er risikoen for vandmangel i Attika blevet overhængende, eftersom de vandreserver, der findes i opsamlingsreservoirerne, lige akkurat rækker til to år, hvilket på internationalt plan anses for den laveste værdi med henblik på en sikker vandforsyning. Endvidere har selskabets forvaltning bebudet projekter til sanering og modernisering af vandforsyningsnettet for 2001 til samlede omkostninger på 3 mia. drakmer. EYDAP's program omfatter projekter til et samlet beløb på 25 mia. drakmer indtil 2005 med henblik på at begrænse vandtabet.

1. Har Kommissionen som led i den anden fællesskabsstøtteramme fra den græske regering modtaget forslag til bekæmpelse af vandmanglen i Attika, og hvis ja, hvilke projekter har den vurderet til at være støtteberettigede?

2. Har Kommissionen som led i den anden fællesskabsstøtteramme fra den græske regering modtaget forslag til projekter til sanering og modernisering af vandforsyningsnettet og bekæmpelse af vandmanglen i Attika, og i bekræftende fald hvilke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(13. september 2001)

Kommissionen har medfinansieret følgende projekter til kloakering og modernisering af drikkevandsforsyningsnettet for Attika i henhold til Samhørighedsfonden for perioden 1993-1999: Opførelsen af Evinos-dæmningen og hermed forbundne arbejder for samlede omkostninger på 339,87 mio. EUR og forbedringen af vandforsyningsnettene i Attika, som

forvaltes af selskabet for vandforsyning og behandling af spildevand i hovedstaden (EYDAP) for samlede omkostninger på 125,32 mio. EUR. En anmodning om ændring af ovennævnte projekter med henblik på yderligere arbejder for 10,94 mio. EUR behandles for øjeblikket af Kommissionen. Ingen projekter er blevet medfinansieret i forbindelse med fællesskabsstøtterammen for programmeringsperioden 1994-1999.

Kommissionen råder på nuværende tidspunkt ikke over forslag fra de græske myndigheder vedrørende projekterne til kloakering og modernisering af vandforsyningen og bekæmpelse af tørke i Attika, som skal medfinansieres i henhold til fællesskabsstøtterammen for den nuværende programmeringsperiode 2000-2006. Disse forslag vil, når de fremsendes til Kommissionen, blive behandlet på grundlag af de prioriteter, der er fastsat i det operationelle miljøprogram under den pågældende fællesskabsstøtteramme.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1591/01

af Frank Vanhecke (TDI) til Kommissionen

(1. juni 2001)

Om: Pluralisme i medierne

Emma Boninos nylige sultestrejke i Italien i anledning af den ulige behandling, som hendes parti blev udsat for under kampagnen forud for parlamentsvalgene den 13. maj 2001, har vist, at de store medier i nogle af EU's lande følger en politik, som alene er til fordel for de store og etablerede partier. Dette er også tilfældet i Belgien, hvor alle statistikker viser, at et parti som f.eks. Vlaams Blok, der repræsenterer mere end 15 % af de flamske vælgere, forbigås af de offentlige medier, som finansieres via vælgernes penge.

Her er der tilsyneladende tale om et europæisk problem. En fri, pluralistisk og objektiv presse, der tager hensyn til alle strømninger i samfundet, er vel det princip, som enhver demokratisk nation skal være bygget på.

Har Kommissionen kendskab til disse problematiske forhold i nogle af EU's lande?

Mener Kommissionen ikke, at de politiske partier, som er repræsenteret i det nationale parlament og i Europa-Parlamentet, i de pågældende lande bør være berettiget til ligebehandling i de offentlige medier i forhold til deres numeriske styrke?

Mener Kommissionen ikke, at det er en af dens opgaver at overvåge overholdelsen af princippet om frie, pluralistiske og objektive medier, især når det drejer sig om offentlige tv- og radiospredningsorganer?

Hvad mener Kommissionen om en medlemsstat, hvor politikere må gå i sultestrejke for at kunne gøre krav på et mindstemål af mediernes bevågenhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(1. august 2001)

Kommissionen har ingen kompetence hvad angår spørgsmål i forbindelse med pressens holdning i medlemsstaterne. Den er af den opfattelse, at pressen i Europa råder over meget stor frihed, som ikke har sin mage i ret mange andre lande i verden. Inden for grænserne af EU's kompetenceområde bestræber Kommissionen sig på at fremme den politiske og kulturelle pluralisme i medierne, for at det meget høje niveau af denne frihed kan bibeholdes. Den har naturligvis ikke mulighed for at gribe ind og heller ikke for at kommentere mediernes holdning i visse af medlemsstaterne. Det tilkommer læserne og seerne at vurdere en sådan holdning. Under alle omstændigheder tilkommer det medlemsstaterne at overvåge overholdelsen af de forskellige principper, herunder mediernes pluralisme og den frie meningsytring.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3913/98

af Graham Mather (PPE) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: OEKOFIN-Raadets moede den 1. december 1998

Paa dette moede behandlede ministrene den foerste midtvejsrapport fra Gruppen vedroerende en Adfaerdskodeks for Erhvervsbeskatning.

Af pressens beretninger efter Raadets moede fremgaar det klart, at nogle journalister var kommet i besiddelse af kopier af denne rapport. Paa denne baggrund bedes Kommissionen goere midtvejsrapporten tilgaengelig for Europa-Parlamentets medlemmer. Navnlig bedes Kommissionen forelaegge Europa-Parlamentets medlemmer detaljerede oplysninger om, hvilke foranstaltninger i de enkelte medlemsstater der er til behandling i Gruppen vedroerende en Adfaerdskodeks for Erhvervsbeskatning?

Svar afgivet paa Kommissionen vegne af Mario Monti

(29. januar 1999)

Ved oprettelsen af gruppen vedroerende en adfaerdskodeks i marts 1998 besluttede OEKOFIN-Raadet, at gruppens arbejde skulle vaere fortroligt.

Man frygter, at det vil kunne faa en negativ indvirkning paa forhandlingerne og viljen til at udveksle foelsomme oplysninger om lovgivningsforanstaltninger og praksis i de enkelte medlemsstater, hvis der slipper oplysninger ud, inden forhandlingerne er afsluttet. Da den oprindelige liste over foranstaltningerne ikke er komplet, er man endvidere bange for, at en eventuel offentliggoerelse vil kunne faa negative oekonomiske, sociale og budgetmaessige virkninger for de enkelte medlemsstater samt for erhvervslivet.

Uanset spekulationerne i pressen vil arbejdsdokumenterne, herunder oplysninger om de skatteforanstaltninger, der droeftes i gruppen, og gruppens midtvejsrapport, ikke blive tilgaengelige for offentligheden.

Kommissionen har sendt en meddelelse(1) til Europa-Parlamentet og Raadet om gennemfoerelsen af adfaerdskodeksen og de oevrige aspekter i skattepakken.

(1) KOM(98) 595 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3480/98

af John Iversen (PSE) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Foedevarehjaelp til Nordkorea

Flere medier beskriver nu dagligt den forvaerrede foedevaresituation i Nordkorea, hvor kannibalisme i flere tilfaelde er rapporteret.

Vil Kommissionen som opfoelgning paa mit spoergsmaal fra september sidste aar nu oplyse, hvad status er for den foedevarehjaelp, der allerede er givet og vil blive givet det nordkoreanske folk af EU.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Joâo de Deus Pinheiro

(22. januar 1999)

Kommissionen har de seneste to aar noeje fulgt udviklingen i foedevaresikkerheden i Den Demokratiske Folkerepublik Korea (DDFK). Det er ubestrideligt, at der er tale om foedevareknaphed, selv om omfanget heraf ikke kan fastslaas noejere, fordi myndighederne kun til en vis grad er samarbejdsvillige. Som det kunne forventes, er der ogsaa vidnesbyrd om negative foelgevirkninger for befolkningens sundheds- og ernaeringstilstand, men de opsigtsvaekkende rygter om kannibalisme har dog ikke kunnet bekraeftes af de 100 vestlige udsendte, som nu opholder sig i DDFK for at medvirke i de forskellige bistandsprogrammer.

I loebet af de seneste to aar er der ydet foedevarehjaelp paa i alt ca. 1,5 mio. tons. Kommissionen har paa Faellesskabets vegne ydet foedevarehjaelp i betydelige maengder med sigte paa de mest udsatte befolkningsgrupper. Den samlede vaerdi af denne foedevarehjaelp og bistand til forbedring af foedevaresikkerheden naaede i loebet af 1997-1998 op paa 100 mio. euro. Denne bistand er ydet via Verdensfoedevareprogrammet (WFP), europaeiske ikke-statslige organisationer (NGO'er) med udsendte paa stedet samt bilateralt. Den bilaterale bistand i 1998 blev overvaaget af en faglig bistandsgruppe finansieret af Kommissionen. Ud over foedevarehjaelp og bistand til retablering af landbruget har Kommissionen i samme periode ydet over 24 mio. euro i form af bistand til offentlig sundhed, hygiejne og noedhjaelpsforsyninger.

Kommissionen overvejer i oejeblikket, hvorledes et eventuelt program for foedevarehjaelp og landbrugsretablering kan gennemfoeres i DDFK i 1999. Der er endnu ikke truffet endelig afgoerelse. Eftersom knapheden fortrinsvis er strukturel (en foelge af DDFK's landbrugspolitik og overordnede oekonomiske politik) er Kommissionen af den opfattelse, at hvis Faellesskabets bistand skal vaere effektiv og baeredygtig, maa den ledsages af politiske tilpasninger fra de koreanske myndigheders side. Der boer med saadanne tilpasninger sigtes mod en modernisering af landbruget, og der boer tages skridt til at gennemfoere mere vidtraekkende markedsorienterede initiativer.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/412

(2004/C 84 E/0480)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0476/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2004)

Om: Kommissionens biler

Kan Kommissionen bekræfte, om nogle af de biler, der stilles til rådighed for kommissærerne, inden for de sidste 2 år har været indblandet i trafikuheld eller uheld, der involverer tredje personer? I bekræftende fald, kan Kommissionen give oplysninger herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(12. marts 2004)

Siden den 1. januar 2002 har de biler, der er stillet til rådighed for kommissærerne, været indblandet i tretten uheld, hvor i ét tilfælde én person kom lettere til skade.

I hvert enkelt af disse uheld var tredjemand impliceret, og i otte tilfælde blev Kommissionens chauffører anset for at bære skylden. Ingen af ulykkerne har givet anledning til civil- eller strafferetlige retssager. Elleve ulykker skete i Bruxelles-regionen og to i Strasbourg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/693

(2004/C 88 E/0711)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0221/04

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om: Retslig efterforskning i Milano af revisionsselskaberne Grant Thornton og Deloitte i forbindelse med Parmalat-skandalen

I forbindelse med Parmalat-skandalen er retten i Milano i gang med at efterforske revisionsselskaberne Grant Thornton og Deloitte. Anklagen lyder på overtrædelse af lov nr. 231 om juridiske personer, der er resultatet af et EU-direktiv. Den 31. december blev to revisorer fra Grant Thornton fængslet, og efterfølgende er der indledt undersøgelser mod to revisorer fra Deloitte og Touche, som er under anklage for spekulation, regnskab s svindel, urigtige indberetninger og groft bedrageri.

Kan Kommissionen oplyse, om den har kendskab til ovennævnte og

om den, hvis selskaberne Grant Thornton og/eller Deloitte skulle have haft forbindelser med Kommissionen, vil tage kontakt til domstolen i Milano for at få indblik i, hvilken mistanke der ligger til grund for efterforskningen – dvs. hvilken type lovovertrædelser der eventuelt er tale om, og hvordan selskaberne er involveret – og for at forhindre, at EU's institutioner krænkes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frits Bolkestein

(11. marts 2004)

Kommissionen følger nøje udviklingen i sagen om lukningen af Parmalat-koncernen. Det er imidlertid for tidligt at drage nogen konklusioner af denne meget komplekse sag, da de retlige undersøgelser stadig er i gang.

Med hensyn til det revisionsarbejde, der skal foretages af Grant Thornton og Deloitte i forbindelse med de specifikke projekter, som finansieres af Kommissionen, vil Kommissionen fortsat overvåge dette arbejde for at sikre, at det udføres i overensstemmelse med de højeste standarder.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/920

(2004/C 78 E/0973)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0041/04

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om: Handlen mellem Skotland og resten af EU

Hvilke nøgleaktioner på enten EU- eller indenrigsniveau betragter Kommissionen som nødvendige for at forbedre handlen mellem Skotland og resten af EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. februar 2004)

Kommissionen mener, at alle foranstaltninger, der træffes for at fjerne de resterende lovgivningsmæssige hindringer for samhandelen mellem medlemsstaterne eller for at reducere de omkostninger, der er forbundet med denne samhandel, vil:

a) forbedre samhandelen mellem Skotland og resten af EU og

b) give øget fremgang gennem skærpet konkurrence.

Øget fremgang vil forbedre samhandelen yderligere og dermed have en positiv økonomisk effekt. Dette vil efter Kommissionens opfattelse være tilfældet, uanset om foranstaltningerne træffes på EU-plan eller på nationalt plan.

På EU-plan skal medlemsstaterne gennemføre hele strategien for det indre marked (1). Efter nærhedsprincippet kunne nogle af strategiens prioriterede aktioner dog også gennemføres af Skotland. Det gælder særlig den prioriterede aktion 1 og 2 (fremme af frie varebevægelser og fri udveksling af tjenesteydelser, særlig ved at påse, at markedsovervågningsmyndighederne anvender princippet om gensidig anerkendelse), 5 (flere muligheder på det offentlige udbudsmarked), 8 (enklere lovgivning), 9 (håndhævelse af forskrifterne for det indre marked) og 10 (nem adgang til information om handelen inden for det indre marked).

Derudover bør der tages initiativer, der letter samhandelen mellem Skotland og resten af EU, eller som reducerer omkostningerne i forbindelse hermed. Sådanne initiativer kunne f.eks. være infrastrukturinvesteringer eller øget eksportfremme for skotske varer. Navnlig de tiltrædende lande rummer store nye muligheder for skotske virksomheder.

(1) Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget »Strategien for det indre marked — Prioriteringer 2003-2006«, KOM(2003)238 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/522

(2004/C 88 E/0535)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0725/04

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: Letlands tiltrædelse

Letlands tiltrædelse af EU finder sted den 1. maj i år. Der er som bekendt flere befolkningsgrupper i Letland, heriblandt også den russiske. Med Letlands tiltrædelse bliver landet omfattet af den gældende EU-lovgivning, og herefter må der ikke være diskriminerende bestemmelser i Letlands lovgivning.

1. Er der nationale bestemmelser, som medfører, at enkelte befolkningsgrupper diskrimineres, for eksempel med hensyn til frit at kunne rejse?

2. Er svaret ja, hvilke forholdsregler har Kommissionen da til hensigt at tage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(27. april 2004)

Som Kommissionen har anført i sine periodiske rapporter om ansøgerlandenes forberedelse af tiltrædelsen til EU, opfylder Letland de politiske kriterier for EU-tiltrædelse, herunder beskyttelsen af minoriteter.

I den globale overvågningsrapport om Letland fra 2003 (1) omtales de resterende restriktioner vedrørende statsborgerskab og sprogkrav inden for de fire frihedsrettigheder. Kommissionen understreger, at de lovgivningsmæssige krav om sprogkundskab og gennemførelsen heraf skal være i fuld overensstemmelse med principperne for berettiget interesse, proportionalitet og ikke-diskrimination og kun kan anvendes i særlige undtagelsestilfælde, hvor hver sag behandles for sig. Siden da har Letland, som det fremgår af de ajourførte overvågningsrapporter, yderligere forbedret sin lovgivning, f.eks. ved at fjerne restriktionerne for sikkerhedstjenester og advokater i overensstemmelse med EU-retten.

Inden for lovgivningen til bekæmpelse af forskelsbehandling har Letland behandlet de resterende mangler på dette felt, herunder sikring af yderligere tilpasning af lovgivningen og oprettelse af et ligestillingsorgan. Letland har forpligtet sig til at have tilendebragt tilpasningen af lovgivningen vedrørende de resterende spørgsmål inden tiltrædelsen.

Specielt hvad etniske minoriteter angår, blev Letland kraftigt opfordret til at fremme integrationen af den russiske minoritet, bl.a. ved at øge tempoet for behandling af statsborgerskabssager og ved at træffe andre proaktive foranstaltninger med henblik på at forhøje satsen for tildeling af statsborgerskab. Siden da er der blevet taget en række yderligere skridt med henblik på at lette processen, og det kan konstateres, at antallet af statsborgerskabsansøgninger er fordoblet.

Med hensyn til frit at kunne rejse, henhører det under medlemsstaternes kompetence at bestemme, hvorvidt indehavere af ikke-lettiske pas er fritaget for visumkrav. Efter tiltrædelsen vil medlemsstaterne kunne give afkald på visumkravet for indehavere af ikke-lettiske pas. Når Letland først har tiltrådt Schengen-aftalen, vil personer, der ikke er statsborgere i landet, kunne rejse til Schengen-området på grundlag af deres pas og en opholdstilladelse uden at skulle søge om visum.

(1) KOM(2003) 675 endelig udg.