SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0738/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. marts 2003)

Om: Tyske bankers og forsikringsselskabers placering af udækkede risici i en af det offentlige finansieret virksomhed

1. Har Kommissionen kendskab til oplysningerne i Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung den 23.2.2003, hvorefter Commerzbank, Dresdner Bank og HypoVereinsbank vil placere risikobetonede lån til et beløb på mindst 7 milliarder euro i en af den tyske stat og/eller Bundesbank finansieret bad bank?

2. Gælder der i flere EU-medlemsstater ordninger, hvor bankers og forsikringsselskabers risici og tab overtages af staten eller af organer finansieret af staten, medens den fortjenstgivende del af deres lånevirksomhed kommer finansinstitutterne selv til gode?

3. Hvad er konsekvenserne for euro'ens værdi, nu da Bundesbank siden den 1. januar 2002 ikke længere fungerer som udsteder af tyske penge og er blevet integreret i EMU's arbejde? Betyder dette, at en ordning som anført i pkt. 1 medfinansieres på bekostning af det kollektive og individuelle råderum for alle indbyggere i euro-områdets 12 lande til sammen?

4. Har Kommissionen planer om at udvide mulighederne for sådanne konstruktion til alle medlemsstater, eller er det hensigten at begrænse og imødegå dem, fordi de betragtes som en form for ikke-tilladt statsstøtte?

Kilde: Det nederlandske dag De Volkskrant den 24. februar 1003.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(16. april 2003)

1. Kommissionen er opmærksom på, at der i presseartikler har været forlydender om, at visse tyske banker har foreslået, at der oprettes en bad bank, som skulle overtage nødlidende lån. De tyske myndigheder har efter Kommissionens anmodning oplyst, at der ikke foreligger sådanne planer.

2. Kommissionen har ikke kendskab til, at der i nogle medlemsstater skulle findes en generel ordning for hele bank- eller forsikringssektoren med henblik på at overtage uerholdelige fordringer. I forbindelse med enkelte rednings- og omstruktureringsforanstaltninger har der været givet tilladelse til en overførsel af uerholdelige fordringer (f.eks. Crédit Lyonnais).

3. Hvis en sådan ordning skulle indføres, ville omkostningerne til den i første omgang skulle betales af de nationale skatteydere. Som allerede anført har den tyske regering imidlertid ikke planer om at indføre en sådan ordning.

4. Hvis en sådan ordning indføres, kan der være tale om statsstøtte, jf. EF-traktatens artikel 87, stk. 1. I princippet er statsstøtte forbudt, men forbuddet er ikke absolut. I EF-traktatens artikel 87, stk. 2 og 3, er det anført, under hvilke betingelser visse former for statsstøtte kan anses for at være forenelige med fællesmarkedet. I overensstemmelse med artikel 87, stk. 3, litra c), kan

Kommissionen give tilladelse til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(1). Enhver sådan støtte skal dog meddeles Kommissionen og vurderes for hver enkelt modtagende bank. Generelle støtteordninger for kriseramte virksomheder er kun tilladt, hvis der er tale om små og mellemstore virksomheder.

Hvis oprettelsen af en bad bank kommer til at indebære en aftale mellem virksomheder, kan ud over EU's statsstøtteregler også EF-traktatens artikel 81 finde anvendelse. Kommissionen har ikke på nuværende tidspunkt oplysninger om, at dette skulle være tilfældet.

(1) Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (EFT C 288 af 9.10.1999).