ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0933/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. marts 2001)

Om: Hurtigere behandling af nødhjælp

Det danske tv-program Eurokraterne, som sendtes i svensk tv den 11. februar 2001, handlede bl.a. om de lange ekspeditionstider i forbindelse med nødhjælp og bistandsprojekter i det hele taget. Eksempelvis fremdroges et projekt om at redde regnskoven i Bolivia. Projektansøgningen indsendtes til Kommissionen i december 1997. Projektet godkendtes officielt af Kommissionen efter fem måneder. Men arbejdet med bl.a. kontrakten og budgetteringen af pengene trak ud. Kommissær Nielson udtalte i februar 2000, at finansieringen nu var på plads. Men i november 2000 var der stadig ingen i Kommissionen, der vidste, om projektet kunne iværksættes.

En anden sag, der blev taget op, drejede sig om nødhjælpen efter orkanen Mitch' hærgen i Mellemamerika i november 1998. Kommissionen lovede i december 1998 og maj 1999 en nødhjælp på 200-250 mio. EUR. Pengene blev bevilget i maj 2000, og derpå iværksattes proceduren for opstart af nødhjælpsprojektet. Tre år efter katastrofen kan projektet begynde.

Behandlingen af ovennævnte bistandsprojekter belyser usædvanligt godt bureaukratiets ineffektivitet. Har Kommissionen evalueret sit nødhjælpsarbejde og forelagt forslag til, hvordan man kan skabe en hasteprocedure for nødhjælp, som det ikke tager år at gennemføre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(19. juni 2001)

Kommissionen skal henvise det ærede medlem til det svar den gav på skriftlig forespørgsel nr. P-1085/2001 fra Olle Schmidt(1).

Kommissionen skal igen gøre opmærksom på at den humanitære bistand som ydes via Kommissionens Kontor for Humanitær Bistand (ECHO), sammenblandes med den støtte som ydes via andre fællesskabsordninger til udvikling på længere sigt. Kommissionen kan således fastslå at ofrene for orkanen Mitch modtog humanitær bistand på rekordtid, og at hele bevillingen på ca. 40 millioner EUR er udbetalt.

De udviklingsprojekter der er sat i gang, skulle først godkendes af de nationale myndigheder, og dette kunne først ske efter en længerevarende tilrettelæggelse (vurdering af behovene, godkendelse, udformning af forslag osv.). Dette arbejde forudsætter en længere tidshorisont.

Kommissionen har dog erkendt at der er behov for hurtige og store forbedringer i støtten, dvs. både med hensyn til dens kvalitet og hastigheden af dens formidling, og den arbejder for tiden herpå som led i reformen af Fællesskabets eksterne bistand.

(1) EFT C 318 E af 13.11.2001, s. 197.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0466/01

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Rådet

(20. februar 2001)

Om: Vurdering af følgerne af bombardementerne i Jugoslavien

Det såkaldte Balkansyndrom har skabt velbegrundet bekymring i hele Europa over følgerne af bombardementerne i Bosnien, Serbien og Kosovo.

Kan Rådet oplyse, om Det Europæiske Miljøagentur som finansieres af alle Unionens borgere over fællesskabsbudgettet, har udført nogen undersøgelse af forureningen af miljøet i det tidligere Jugoslavien som følge af anvendelsen af uranholdig ammunition og ødelæggelsen af mange kemiske og andre fabrikker?

Har Miljøagenturet vurderet de helbredsmæssige følger for beboerne i de områder, som blev bombarderet, samt for de unionsborgere (soldater og civile), som gør tjeneste, opholder sig eller studerer i de ramte områder? Er der foretaget undersøgelser vedrørende belastningen af miljøet i de EU-medlemslande, som ligger op til Jugoslavien? Hvis Miljøagenturet ikke har beskæftiget sig med dette, hvad er så grunden hertil? Og hvad beskæftiger det sig under alle omstændigheder helt konkret med?

Svar

(16. juli 2001)

1. I henhold til Rådets forordning nr. 1210/90 af 7. maj 1990, som ændret ved Rådets forordning nr. 933/1999 af 29. april 1999, er en af Det Europæiske Miljøagenturs opgaver at skaffe Fællesskabet og medlemsstaterne de nødvendige objektive oplysninger til udformning og gennemførelse af en forsvarlig og effektiv miljøpolitik, herunder bl.a. at skaffe Kommissionen sådanne oplysninger, som den behøver for at kunne opstille, udarbejde og vurdere miljøaktioner og miljøforskrifter. Eftersom Miljøagenturets rolle især er at støtte og bistå Kommissionen, har Rådet ikke nærmere oplysninger om dets aktiviteter, bortset fra når det i henhold til bestemmelserne i ovennævnte rådsforordning aflægger rapport til Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet.

2. Rådet er ikke bekendt med, at Miljøagenturet skulle have udført nogen undersøgelse af forureningen af miljøet i det tidligere Jugoslavien som følge af anvendelsen af projektiler med forarmet uran og ødelæggelsen af mange kemiske og andre fabrikker.

Det anbefales derfor, at det ærede medlem retter spørgsmål vedrørende Miljøagenturets nærmere aktiviteter til Kommissionen.

3. På samlingen den 22.-23. januar 2001 drøftede ministrene spørgsmålet om forarmet uran og besluttede at tage dette spørgsmål op igen, når de er i besiddelse af det videnskabelige belæg, som det er op til udvalget i Euratom-traktatens artikel 31 og NATO's kompetente organer at skaffe. Konklusionerne fra Artikel 31-Udvalgets (Euratom-traktaten) rapport blev offentliggjort den 6. marts 2001. Rådet er for øjeblikket ved at vurdere rapporterne. På mødet den 9. april 2001 besluttede ministrene endvidere fortsat at være indstillet på at følge eventuelle yderligere undersøgelser nøje og tage spørgsmålet op på ny i fremtiden på grund af de åbenbare sundhedsmæssige og miljømæssige problemer i regionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1465/01

af Bruno Gollnisch (TDI) til Rådet

(21. maj 2001)

Om: Svindel med timeshare-projekter

I mange år har professionelle timeshare-agenter i stigende omfang gjort sig skyldige i misbrug og svindel.

Hundredvis af mennesker er blevet ofre for denne turistmafia, der sælger eller videresælger fiktive ugeophold i ikke-eksisterende lejligheder og fordufter, så snart deres svindelforretninger er afsluttet og pengene indkasseret.

Flere steder i Spanien (især på Teneriffa og i Denia), i Syd- og Sydvestfrankrig (især i Canet-Plage) og i de oversøiske territorier (Guadeloupe) går det undertiden hårdt ud over turistbranchens omdømme.

Agter Rådet at foretage tilbundsgående undersøgelser af disse forhold, som allerede nu synes at udgøre et alvorligt problem?

Agter Rådet at træffe foranstaltninger mod disse foretagender, selskaber og endog banker, der omhyggeligt organiserer svindelforretninger på internationalt plan?

Indeholder den eksisterende europæiske lovgivning på områderne turisme og forbrugerbeskyttelse særlige bestemmelser om timeshare?

Vil Rådet gribe ind, hvis det skulle vise sig, at nogle stater ikke handler tilstrækkelig hurtigt på grund af deres offentlige myndigheders overbærenhed med denne virksomhed, og tilskynde dem til at tage affære? Efter hvilken procedure?

Svar

(27. september 2001)

Det ærede medlem bedes venligst notere sig, at køb af brugsret til en eller flere faste ejendomme på timeshare-basis er reguleret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 26. oktober 1994 om beskyttelse af køber i forbindelse med visse aspekter ved kontrakter om brugsret til fast ejendom på timeshare-basis(1). Formålet med dette direktiv er en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af køber i forbindelse med visse aspekter ved kontrakter, der direkte eller indirekte vedrører brugsret til en eller flere faste ejendomme på timeshare-basis.

Det misbrug og den svindel inden for timeshare, som det ærede medlem nævner, er imidlertid ikke hidtil blevet bekæmpet specifikt med et juridisk instrument fra Den Europæiske Unions side.

Flere juridiske instrumenter, som Rådet har vedtaget på grundlag af artikel 34 i TEU, sigter dog mod i betydelig grad at forbedre samarbejdet mellem de kompetente myndigheder med henblik på at bekæmpe internationalt svig.

I det omfang medlemsstaternes nationale lovgivninger ikke på tilfredsstillende måde imødegår dette problem, kan en medlemsstat eller Kommissionen gøre brug af sin initiativret til at fremsætte forslag til harmoniseret bekæmpelse på europæisk plan af den slags virksomhed.

(1) EFT L 280 af 29.10.1994, s. 83.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0906/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. marts 2001)

Om: Arbejdstagernes sundhed og sikkerhed

I Kommissionens svar på min forespørgsel E-0339/00(1) om medlemsstaternes kontrol i henhold til artikel 4, litra 2, i rammedirektiv 89/391/EØF(2) om forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed hedder det: Såfremt Kommissionen får kendskab til konkrete oplysninger, som påviser, at de nationale myndigheder ikke lever op til deres forpligtelser i denne henseende, vil den træffe de nødvendige foranstaltninger og, hvis resultaterne af en undersøgelse af den konkrete sag kræver dette, indlede en overtrædelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 226.,

Eftersom problemet stadig er akut, kontrollen fortsat mangelfuld og Kommissionen dels i henhold til sit svar siden den 20. marts 2000 har samlet oplysninger og dels under nummeret 00/4404, SAG2000 A/382828/2 har modtaget konkrete klager fra Det Græske Arbejderfagforbund samt min forespørgsel E-0014/00(3), bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Hvornår agter Kommissionen at videresende de oplysninger, den har samlet?

2. Hvorfor har Kommissionen ikke på grundlag af de oplysninger, som klagerne bygger på, eller de oplysninger, som den selv har samlet, indledt en overtrædelsesprocedure i henhold til artikel 226?

(1) EFT C 303 E af 24.10.2000, s. 178.

(2) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

(3) EFT C 280 E af 3.10.2000, s. 158.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(18. juni 2001)

Kommissionen vil gerne understrege, at et så kompliceret spørgsmål som spørgsmålet om, hvordan den fyldestgørende kontrol og tilsyn fungerer, som udøves af medlemsstaterne i henhold til artikel 4, litra 2 i Rådets rammedirektiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet, ikke kan besvares uden detaljerede og fyldestgørende oplysninger om kontrol- og tilsynssystemets påståede mangelfulde måde at fungere på.

Hvad navnlig situationen i Grækenland angår, har Kommissionen anmodet om supplerende oplysninger fra klageren efter at have modtaget klagen fra det græske arbejderfagforbund. Efter at have modtaget disse har Kommissionen ligeledes sendt et brev til den græske regering med anmodning om oplysninger vedrørende iværksættelsen af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet. Selv om der er blevet sendt en erindringsskrivelse herom til de græske myndigheder, har disse imidlertid endnu ikke leveret de oplysninger, Kommissionen har anmodet om.

De oplysninger, der er indsamlet i fortsættelse af det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-0339/00(1), vil blive sendt særskilt direkte til det ærede medlem og Parlamentets sekretariat.

(1) EFT C 303 E af 24.10.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1676/01

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(14. juni 2001)

Om: Skibsbygning

I lyset af den illoyale konkurrence på skibsbygningsområdet, som Sydkorea har gjort sig skyldig i i årevis, og som er blevet påvist i Kommissionens fjerde rapport om skibsbygningsindustrien, besluttede Kommissionen den 8. maj endelig at indbringe sagen for WTO pr. 30. juni 2001.

Samtidig er der på mere umiddelbar sigt planer om at yde denne hårdt ramte sektor en støtte på op til 14 % af kontraktsummen i de berørte markedssegmenter, en støtte som ellers blev indstillet pr. 31. december 2000.

Hvilken kompensation agter man at give værfterne for de tab, som de har lidt i perioden siden den 31. december, hvor de stort set ikke har modtaget nye ordrer og har været totalt prisgivet den illoyale konkurrence fra Sydkoreas side?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(30. juli 2001)

Som anført af det ærede medlem har ordretilgangen inden for Fællesskabets skibsbygningsindustri været lav i årets første måneder. Det kan imidlertid i høj grad tilskrives den meget store ordretilgang i slutningen af sidste år i forbindelse med driftsstøttens ophævelse. Kommissionen ser ikke noget behov for at yde kompensation til værfterne på grund af denne udvikling i ordresituationen. Den faldende ordretilgang er endvidere ikke blot konstateret i EU, men også andre steder. Sydkoreas skibsværfter har eksempelvis registreret en nedgang på 32,6 % i ordrerne i første kvartal 2001 i sammenligning med samme periode sidste år.

Kommissionen udfolder aktivt alle mulige bestræbelser for at normalisere situationen på det internationale skibsbygningsmarked. Kommissionen forhandler bl.a. med Sydkoreas regering for at nå frem til en varig løsning, der kan sikre normale priser på verdensmarkedet. Sideløbende hermed forbereder Kommissionen en sag i WTO mod ulovlig koreansk støtte og en midlertidig forsvarsmekanisme for EU's skibsværfter. WTO-aktionen mod Korea vil blive iværksat, og den midlertidige forsvarsmekanisme vil blive forslået Rådet og Europa-Parlamentet, hvis forhandlingerne med Korea ikke fører til noget resultat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1599/01

af Christos Zacharakis (PPE-DE) til Kommissionen

(21. maj 2001)

Om: Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols fordømmelse af Tyrkiet

Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols fordømte for nylig i en afgørelse af 10. maj Tyrkiet for fortsatte, massive krænkelser af menneskerettighederne på Cypern siden 1974 og gav Republikken Cypern medhold i den klagesag, den havde indgivet herom.

Eftersom den tyrkiske regering skyndte sig at erklære, at den ikke havde kendskab til afgørelsen fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, hvis kompetence den vel at mærke officielt har anerkendt siden

1990, og eftersom den tyrkiske regering allerede tidligere har ignoreret en tilsvarende afgørelse truffet af den samme domstol, som fordømte den som følge af en klagesag anlagt af fru Loïtsidou i 1996, bedes Kommissionen oplyse:

- Hvilke øjeblikkelige foranstaltninger har den til hensigt at træffe for at sikre, at Tyrkiet respekterer Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols afgørelser?

- Hvad vil være følgerne af den holdning, Tyrkiet indtager, hvorved landet krænker de forpligtelser, det har indgået over for de europæiske institutioner med henblik på optagelse i Den Europæiske Union, og hvorledes vil disse eventuelle følger kunne komme til udtryk konkret inden for rammerne af de politiske og økonomiske forbindelser mellem Den Europæiske Union og Tyrkiet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(19. juni 2001)

Kommissionen er bekendt med Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols seneste dom, som det ærede medlem henviser til.

Som ansøgerland må Tyrkiet nødvendigvis opfylde københavnskriterierne, og herunder også kravene for så vidt angår menneskerettighederne.

Dette punkt indgår i de områder der omfattes af tiltrædelsespartnerskabet og den udbyggede politiske dialog med Tyrkiet. Kommissionens vurdering af hvorvidt de enkelte ansøgerlande opfylder københavnskriterierne vil fremgå af de periodiske rapporter om hvordan forberedelsen af medlemskabet forløber, der offentliggøres i november 2001.

Som det ærede medlem sikkert allerede ved, blev den af Titina Loizidou anlagte sag mod den tyrkiske regering fremhævet i den seneste periodiske rapport, der blev offentliggjort i november 2000(1).

(1) KOM(2000) 713 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0048/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. januar 2001)

Om: Støtte til Groupement Européen de Recherches Technologiques sur les Hydrocarbures

I sit svar på skriftlig forespørgsel E-1041/00(1) oplyser Loyola de Palacio Vallelersundi, at Kommissionen siden 1990 i alt har ydet Groupement Européen de Recherches Technologiques sur les Hydrocarbures en støtte på 49 455 924 EUR (49,46 mio. EUR). Dermed har Groupement Européen de Recherches Technologiques sur les Hydrocarbures fået ca. 62 % af EU-støtten til den franske olieindustri.

1. Hvem har fremsat de efterfølgende anmodninger om støtte til Kommissionen på vegne af Groupement Européen de Recherches Technologiques sur les Hydrocarbures?

2. Hvornår indgav Groupement Européen de Recherches Technologiques sur les Hydrocarbures sin første anmodning om støtte til Kommissionen?

3. Hvem kontrollerer Groupement Européen de Recherches Technologiques sur les Hydrocarbures (aktionærer, gensidige aktiebesiddelser, bestyrelsens sammensætning)?

4. Hvilke projekter har Groupement Européen de Recherches Technologiques sur les Hydrocarbures gennemført i perioden 1990-1998?

(1) EFT C 46 E af 13.2.2001, s. 110.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(5. april 2001)

1. En fortegnelse over selskaber, der har indgivet ansøgninger til Kommissionen om støtte på vegne af Groupement Européen de Recherches Technologiques sur les Hydrocarbures (GERTH), tilstilles direkte det ærede medlem og Europa-Parlamentets generalsekretariat.

2. Den første ansøgning om støtte vedrørende Groupement Européen de Recherches Technologiques sur les Hydrocarbures (GERTH) blev indgivet i 1975.

3. GERTH defineres som følger:

GERTH er en økonomisk interessegruppe (GIE), som er omfattet af lovdekret af 23. september 1967 (der tillader oprettelse af en GIE).

GERTH oprettet i 1974 og har følgende medlemmer:

- ELF Aquitaine, Tour Elf, 2, Place la Coupole, La Défense 6, F- 92400 Courbevoie (No RCS Nanterre B555120784);

- Totalfina SA, 2, Place la Coupole, La Défense 6, F- 92400 Courbevoie (No RCS Nanterre B542051180);

- Institut Français du Pétrole (IFP), 1-4, Avenue de Bois Préau F-92500 Rueil-Malmaison.

En fortegnelse over dens bestyrelsesmedlemmer samt navnet på dens tilsynsførende og revisorer tilstilles direkte det ærede medlem og Europa-Parlamentets generalsekretariat.

GERTH samordner de administrative og finansielle spørgsmål i forbindelse med projekter af videnskabelig karakter.

GERTH deltager i forberedelsen af projekterne samt i udbredelsen af disses resultater.

4. En række oversigter over de projekter, der er gennemført af GERTH i perioden 1990-1998, tilstilles direkte det ærede medlem og Europa-Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0471/01

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(21. februar 2001)

Om: Plan for Colombia

Over 35 000 personer, heraf størstedelen civile, er døde under væbnede sammenstød i Colombia siden 1990. Fredsprocessen har siden september sidste år omfattet den såkaldte Plan for Colombia, der blev forelagt af den colombianske præsident, Andrés Pastranas, og ifølge den er der afsat 7 milliarder dollars for perioden 2000-2006. For samme periode planlægger Kommissionen økonomisk støtte til Colombia på 105 millioner euro. EU vil i alt bidrage med 300 millioner euro.

Langt fra at betegne den colombianske konflikt som væbnet og militaristisk har Parlamentet i sine beslutninger af 18. januar 2001 givet udtryk for, at Den Europæiske Union bør følge sin egen, ikke militaristiske strategi, at den nuværende situation i Colombia er ikke blot er karakteriseret ved væbnet konflikt, men har også en social og politisk dimension, og at den økonomisk marginaliserede situation, som Colombia befinder sig i, kræver, at EU først og fremmest bekoster projekter, der er koncentreret om bistand til og modernisering af den civile sektor.

Hvordan kan Kommissionen definere EU's samarbejdsstrategi, og i hvilket omfang er visse aspekter i den såkaldte Plan for Colombia i modstrid med denne strategi? På hvilke områder agter Kommissionen at sætte sin økonomiske bistand ind, og hvilke konkrete projekter vil den støtte inden for områder som uddannelse, landbrug, fiskeri, sundhed, retsreform og respekt for menneskerettighederne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(31. maj 2001)

Som anført i Kommissionens meddelelse med titlen Flerårigt støtteprogram til fordel for Colombia, der blev vedtaget i oktober 2000, er den helt klar over de betænkeligheder, som den militære del af den såkaldte Plan for Columbia har vakt i såvel Colombia som i Europa. I selvsamme dokument hedder det, at Kommissionen ikke agter at deltage i et initiativ i Colombia med et militært aspekt.

Kommissionen overvejer at finansiere projekter inden for to hovedområder:

- I tidsrummet 2000-2006 ydes 105 mio. EUR programmerbar bistand, der skal anvendes i følgende sektorer: social og økonomisk udvikling og fattigdomsbekæmpelse (40 mio. EUR); alternativ udvikling (30 mio. EUR); støtte til en reform af retsvæsenet (25 mio. EUR); støtte til og fremme af menneskerettighederne (10 mio. EUR).

- Derudover agter Kommissionen at støtte en række projekter på følgende områder: nødhjælp, der skal ydes via Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO), især med henblik på at bistå internt fordrevne personer; samfinansiering af ikke statslige organisationers indsats; beskyttelse af miljøet og de tropiske skove.

Med bistand fra uafhængige eksperter er Kommissionen nu i færd med at indkredse de særlige projekter, der falder ind under disse kategorier.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1774/01

af Ursula Stenzel (PPE-DE) til Kommissionen

(15. juni 2001)

Om: Den tyske emballageforordning - handelshindring for drikkevareemballage

Den gældende tyske emballageforordning indeholder bestemmelser om obligatorisk pant for emballage til bestemte drikkevarer. Dette gælder, når en tærskel på 72 % for genbrug overskrides for en given type drikkevare. For mælk er der fastsat en væsentligt lavere genbrugsandel på 20 %. Trods de betænkeligheder, der i årevis har været ved de tyske bestemmelser, har Tyskland bebudet, at forordningen vil blive ændret, således at det truende obligatoriske pant indføres, uanset om genbrugskvoten er nået eller ej. Undtaget er laminatkarton og polyethylenposer til mælk, der anses for økologisk fordelagtige. Mælk og vin fritages retligt fra det obligatoriske pant, uanset om de distribueres i (angivelig) økologisk ufordelagtig eller fordelagtig emballage. Lovgivers budskab til forbrugeren er: Vin i glasflasker er godt, frugtsaft i glasflasker er dårligt.

Hvad kræver Kommissionen for, at undtagelser ikke kan betragtes som forskelsbehandling (forskellige genbrugskvoter, kun obligatorisk pant for bestemte drikkevarer)?

Anser Kommissionen under bestemte forudsætninger genbrugskvoter og obligatorisk pant for drikkevareemballage for forskelsbehandling i sammenligning med andet emballageaffald, særlig i betragtning af den ringe andel, drikkevareemballage udgør af det samlede emballageaffald og af uanvendeligt affald?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein på skriftlige forespørgsler E-1774/01, E-1775/01, E-1776/01, E-1777/01 og P-1823/01

(26. juli 2001)

Udkastet til anden ændring af den tyske emballageforordning, der blev meddelt i henhold til direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald(1) og direktiv 98/34/EF om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og foreskrifter(2), er blevet behandlet af Kommissionen på baggrund af de relevante bestemmelser i fællesskabsretten.

De kompetente tjenestegrene i Kommissionen har bl.a. behandlet de punkter, de ærede parlamentsmedlemmer har nævnt.

På mødet den 13. juli 2001 vedtog Bundesrat et forslag til resolution, som var blevet fremsat af flere delstater i fællesskab, og det stemte ikke for udkastet som meddelt Kommissionen. Spørgsmålet om, hvorvidt udkastet er foreneligt med fællesskabsretten er derfor ikke længere aktuelt.

(1) EFT L 365 af 31.12.1994.

(2) EFT L 204 af 21.7.1998.