SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2382/96 af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen (6. september 1996)

Om: Den Europaeiske Unions udviklingssamarbejde med Etiopien

Paa baggrund af de alarmerende konklusioner i den rapport, som EU har ladet udarbejde om dens udviklingssamarbejde med Etiopien, hvilke aktioner agter GD VIII da at tage?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Joao Pinheiro (28. oktober 1996)

Kommissionen er ikke enig i, at konklusionerne af rapporten om udviklingssamarbejdet med Ethiopien er alarmerende.

I rapporten vurderes det, at naesten hele Faellesskabets bistand til Ethiopien igennem mere end 20 aar har vaeret relevant. Politisk uro, krige og alvorlige naturkatastrofer i landet har begraenset mulighederne for langsigtede effektive, baeredygtige resultater af bistanden. Det konkluderes, at meget af Faellesskabets bistand har vaeret en succes, saasom at maalsaetningerne er blevet opfyldt, og bistanden er blevet ydet paa en effektiv maade. Med hensyn til manglerne identificeres der forskellige grunde hertil, dels fra Ethiopiens side, dels fra Faellesskabets (bl.a. alt for komplicerede procedurer - hvoraf nogle har vaeret uden for Kommissionens direkte kontrol - og organisatorisk svaghed som foelge af mangelen paa specialiseret arbejdskraft). Sammenligner man med lignende stoerre landevurderinger foretaget af andre donorer, viser det sig, at de har gjort nogenlunde samme erfaringer, ogsaa under mindre ekstreme forhold end dem, der herskede i Ethiopien i 1970'erne og 1980'erne.

I rapporten anbefales det, at man forenkler og saetter fokus paa udvalget af bistandsinstrumenter, oeger strategiplanlaegningen paa landeniveau, forbedrer de makrooekonomiske og sektorstrategiske analyser og dialoger, styrker projektforloebet (bedre projektforberedelse og tilsyn), decentraliserer og forenkler administrationen, ogsaa udbetalingsprocedurer, udbud og tilvejebringelse af programbistand, bedre rapportering og bedre udnyttelse af ressourcerne, bl.a. mere personale.

I rapporten hedder det at »man er ved at behandle nogle af disse problemer«. Kommissionen tog hensyn til behovet for mere sammenhaengende, integreret anvendelse af de forskellige instrumenter og bistandsformer, en taettere dialog om strategier med regeringen og en mere omfattende landestrategi, da den forberedte forhandlingerne, som foerte til indgaaelse af det 8. EUF indikativprogram for Ethiopien. En dialog om sektorstrategi er allerede baggrunden for Faellesskabets foranstaltninger i vejsektoren, og der udfoldes store bestraebelser for at forbedre Faelleskabets indgriben i strukturtilpasningsprocessen. Paa nogle omraader vil en raekke faktorer begraense mulighederne for hurtige fremskridt (som ikke kun beroerer Ethiopien), bl.a. problemet menneskelige ressourcer, forenkling og koncentrering af udvalget af instrumenter og decentralisering og forenkling af administration og procedurer.

Det er noedvendigt at undersoege arbejdsmetoderne og udelegeringen af myndighed inden for de rammer, der er lagt for, hvordan Faellesskabet traeffer beslutninger, hvilket indebaerer konsultationer med medlemsstaterne inden beslutning og gennemfoerelse. Der kan forventes forbedringer med hensyn til projektudarbejdelse, overvaagning og rapportering og udnyttelsen af alle former for ressourcer.