ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2827/99

af Ioannis Souladakis (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Plyndring og smugleri af skatte fra Kosovo

Ifølge nogle oplysninger i pressen forekommer der flere og flere tilfælde af plyndring og smugling af skatte fra Kosovo, uden at der gøres det mindste for at forhindre det. Arkæologiske mindesmærker fra den græske og romerske periode samt klostre og kirker med klenodier af meget høj værdi, som har overlevet århundredernes gang, er i dag forsvarsløse over for oldsagstyvenes udplyndring. Der er endnu ikke taget noget initiativ til at lokalisere smuglerne og beskytte mindesmærkerne imod dem, og der er derfor umiddelbar risiko for, at skatte af uvurderlig værdi ødelægges og forsvinder.

Har Kommissionen taget skridt til at beskytte Kosovos mindesmærker, som udgør en del af den europæiske kulturarv, og hvad agter den at foretage sig i fremtiden for at bekæmpe dette smugleri?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(15. februar 2000)

Kommissionen er klar over, at Kosovo har en kulturarv af stor betydning. I forbindelse med genopbygningsprogrammet i Kosovo (under OBNOVA-programmet) gives der støtte til

aktiviteter i den kulturelle sektor. De kulturelle aktiviteter vil sandsynligvis blive styrket med oprettelsen af det nye europæiske genopbygningsagentur, som også har mandat til at fremme kulturelle institutioner.

I juli 1999 indledte Kommissionen en skadesvurderingsmission i Kosovo (gennemført af den internationale styringsgruppe, IMG), som også omfatter skader, der er påført steder af kulturel værdi. Den endelige rapport, som endnu ikke forelægger, vil formodentlig være et værdifuldt bidrag til genopbygningsagenturets fremtidige arbejde.

Kommissionen har ikke mandat til at bekæmpe plyndring og smugling af Kosovos kulturskatte. Sikkerhedsspørgsmål hører snarere under KFOR (sikkerhedsstyrke i Kosovo) og til en vis grad under FN's civile overgangsadministration (UNMIK). Igangværende undersøgelser skal fastlægge, i hvilket omfang smuglingen skyldes plyndringer, der fandt sted forud for konfliktens afslutning i juni 1999 eller efter juni 1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2357/99

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Lov 276/97 om assisterende honorære dommere

Den kroniske mangel på personale og den strukturelle ineffektivitet inden for det italienske retsvæsen har som bekendt ført til meget alvorlige forsinkelser i forbindelse med afviklingen af civile retssager. For at tackle denne situation er der med lov 276/97 udpeget 1000 GOA'er (midlertidige honorære dommere) med henblik på inden for et tidsrum af fem år at gøre det muligt at afvikle de civile retssager, der var uafsluttede pr. 30. april 1995.

De personer, der ansættes som GOA'er, er hovedsagelig advokater med ca. 35 års faglig erfaring. Selv nu i dag viser antallet af GOA'er sig at ligge under halvdelen af det antal, som loven fandt nødvendigt. Dommerne holder derfor ca. 35 daglige retsmøder i lokaler på ca. 20 m2 i nærværelse af ca. 60-70 personer. Honorære dommere varetager de samme opgaver med det samme engagement og det samme ansvar som permanente dommere for en løn på 20 mio. lire om året og 200.000 lire netto for hver dom og hver mægling, men de modtager ikke det ikke-pensionsgivende tillæg for ansatte i retsvæsenet, som blev indført med lov 27/81 til fordel for alle retsembedsmænd til dækning af risici i tilknytning til varetagelsen af deres opgaver.

Vil Kommissionen på baggrund heraf besvare følgende spørgsmål:

1. Forekommer en sådan forskel med hensyn til aflønning for identiske opgaver og tjenesteydelser den ikke at være en krænkelse af princippet om retfærdighed og social lighed mellem borgerne, som allerede blev anerkendt med gennemførelsen af lov 303/98, i forbindelse med udnævnelse og aflønning af honorære appelretsdommere?

2. Krænker gennemførelsen af lov 276/97 uden passende strukturer ikke bestemmelserne om sikkerhed på arbejdspladsen?

3. Vil Kommissionen oplyse, hvad den mener om nødvendigheden af en eventuel reform af loven om indførelse af GOA'er med tilbagevirkende kraft pr. 2. november 1998 med henblik på at sikre, at GOA'ernes løn og retstillæg modsvarer den samlede løn, der udbetales til permanente dommere med samme opgaver og i samme lønklasse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(18. februar 2000)

Retsvæsenets interne forvaltning i en medlemsstat, herunder personalets aflønning, henhører ikke under fællesskabsretten.

Italien har gennemført Fællesskabets lovgivning om sundhed og sikkerhed i den nationale lovgivning. Det er de nationale myndigheder, der skal vurdere, om sundheds- og sikkerhedsforanstaltninger er tilstrækkelige under de beskrevne forhold.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2763/99

af Marco Cappato (TDI) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Fast EU-tilskud til UNDC

UNDCP (United Nations Drug Control Programme) går ind for gennemførelse af projekter til afskaffelse af og erstatning for dyrkning af opium i Afghanistan og i andre sydøstasiatiske stater. Kommissionen erklærer i sit svar på forespørgsel 68 (H-0558/99), at Fællesskabet er sig bevidst om, at alternativer til opiumproduktion ud fra almindelige økonomiske betragtninger ikke er konkurrencedygtige. Taleban kunne have en direkte interesse i opium og heroinhandel og forsøgt at opnå international

anerkendelse. Kommissionen har derfor hverken før eller efter Talebans magtovertagelse støttet et UNDCP-program for udvikling af alternative dyrkningsformer i Afghanistan. Den Europæiske Union finansierer imidlertid UNDCP med et årligt fast beløb, som er opført på budgettet under nord-syd-samarbejde til bekæmpelse af narkotikamisbrug og narkotikaafhængighed. Omend Unionen ikke er direkte involveret i finansieringen af UNDCP-programmet i Afghanistan, så bidrager de dog indirekte til gennemførelsen gennem dette faste beløb.

Er Kommissionen klar over, hvorledes UNDCP anvender dette faste fællesskabsbeløb? Da Kommissionen finder direkte finansiering til programmet af afskaffelse af og erstatning for opiumsprodukter i Afghanistan for uegnet og ineffektiv, har den da anmodet UNDCP om ikke at anvende det årligt udbetalte fællesskabsbeløb til dette program? Har Kommissionen opfordret UNDCP til at standse det pågældende program? I bekræftende fald hvornår og hvorledes? I benægtende fald agter den at gøre det i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(1. februar 2000)

Selv om Kommissionen var den tredje største donor i forbindelse med De Forenede Nationers internationale narkotikakontrolprogram (UNDCP) i 1999, bidrager den ikke til UNDCP's finansiering af generelle formål, som det ærede medlem antyder. I henhold til Fællesskabets finansforordning er bestemmelser om finansiering af generelle formål ikke tilladt, og finansiering af FN-organisationernes aktiviteter, fonde og programmer skal begrænses til aktiviteter, der vedrører konkrete projekter. Det fremgik af Kommissionens svar på forespørgsel H-558/99n, som det ærede medlem fremsatte mundtligt i spørgetiden under Europa-Parlamentets mødeperiode i november 1999(1), at Kommissionen ikke finansierede UNDCP-projekter til afskaffelse af og erstatning for dyrkning af opium i Afghanistan.

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger ( november 1999).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2812/99

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Kommissionens kontor i Milano

Er Kommissionen bekendt med, at et medlem af offentligheden, som ønskede at se en udgave af De Europæiske Fællesskabers Tidende, den 6. december 1999 fandt Kommissionens kontor i Milano, som befinder sig på adressen 59 Corso Magenta, lukket med en seddel på døren, hvoraf det fremgik, at kontoret var lukket indtil den 10. december som følge af den lange weekend.

Kommissionen bedes oplyse, hvad den har til hensigt at foretage for at sikre at en sådan behandling af offentligheden ikke gentager sig?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(11. februar 2000)

Kommissionens repræsentation i Milano var lukket den 7. december 1999 (Sant'Ambrogio, byens skytshelgen) og den 8. december 1999 (jomfru Maria), begge dage er officielle helligdage. Dokumentationstjenesten, som holder åbent mandag formiddag, onsdag eftermiddag og fredag formiddag, var undtagelsesvis lukket mandag den 6. december 1999 på grund af personalemangel. Der var åbent fra fredag den 10. december 1999.

Til offentlighedens orientering blev der den 22. november 1999 sat en meddelelse op med følgende ordlyd: Europa-Kommissionens repræsentation i Milano holder åbent frem til fredag den 3. december 1999. Der åbnes igen fredag den 10. december 1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2123/99

af Gianfranco Dell'Alba (TDI) til Kommissionen

(24. november 1999)

Om: Mål 2 for perioden 2000-2006: årsagerne til afvisningen af Italien

Kommissionen har erklæret forslagene fra den italienske regering vedrørende de tilskudsberettigede områder inden for rammerne af mål 2 i perioden 2000-2006 uantagelige, har nægtet at behandle deres indhold og har opfordret regeringen til at omformulere det hele.

Dette afslag risikerer at bevirke alvorlige forsinkelser i forbindelse med tildelingen af midlerne til regionerne og den deraf følgende ajourføring af strukturpolitikkerne og, til andre landes fordel, at kompromittere selve fondenes forpligtelses- og udgiftskapacitet.

Kommissionen skulle på tidspunktet for vedtagelsen af rammeforordningen for strukturfondene have forpligtet sig til at tage hensyn til de enkelte medlemsstaters specificitet ved den samlede behandling af de tilskudsberettigede områder.

Det foregående taget i betragtning, kan Kommissionen oplyse:

1. Hvilke årsager førte til denne drastiske afgørelse, som for øvrigt ikke er fastsat i selve forordningen?

2. Finder Kommissionen ikke, at den ikke i tilstrækkelig grad har taget hensyn til de eventuelle muligheder for afvigelser i tilknytning til det italienske territoriums specificitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(21. januar 2000)

1. Forslaget til en liste over støtteberettigede områder under mål 2, som blev fremsendt til Kommissionen af de italienske myndigheder den 1. oktober 1999, kunne ikke godkendes, da det ikke opfyldte kravene i artikel 4, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1). Ifølge disse bestemmelser skal de områder, der opfylder EF-kriterierne i stk. 5 og 6 i artikel 4, dække mindst 50 % af den befolkning, som er omfattet af mål 2 i hver medlemsstat. De områder, der opfylder disse kriterier, og som de italienske myndigheder har foreslået, omfatter kun 2,2 mio. indbyggere eller 29,6 % af den samlede støtteberettigede befolkning.

2. Kommissionen mener at ovennævnte forordning, der er godkendt af alle medlemsstaterne efter Parlamentets samstemmende udtalelse, giver mange muligheder for at tage hensyn til de særlige træk ved det italienske område, hvorfor det ikke er nødvendigt at fravige lovgivningen.

De italienske myndigheder er således ikke tvunget til at foreslå alle de provinser, der opfylder EF-kriterierne, og hvis befolkning er på 5.021.900 indbyggere. Ifølge disse kriterier er det tilstrækkeligt at foreslå områder, der i alt har mindst 3.701.000 indbyggere.

Disse myndigheder kan i øvrigt foreslå 50 % af den støtteberettigede befolkning på grundlag af de nationale kriterier, der er angivet i stk. 7-9 i artikel 4 i nævnte forordning.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2374/99

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Gennemførelse af programmet for turisme inden for rammerne af EU's støtteramme til fordel for Grækenland

Kan Kommissionen give oplysninger om gennemførelsen af underprogrammet for turisme, der er en del af handlingsprogrammet for turisme og kultur inden for rammerne af EU-støtterammen til fordel for Grækenland (anvendelse af bevillingerne, eventuelle forsinkelser, nedskæringer osv.)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(19. januar 2000)

Den finansielle gennemførelse af det operationelle program (OP) turisme og kultur inden for EF-støtterammen for Grækenland i programmeringsperioden 1994-1999 er blevet mærkbart forbedret i løbet af 1999 navnlig takket være en ændring af programmets indhold og en omfordeling af EF-støtten mellem de to underprogrammer turisme og kultur. De nye detaljerede finansieringsplaner vedlægges Kommissionens beslutning, der snart vil blive underskrevet.

Ændringen af indholdet medfører, at det samlede budget for dette OP formindskes med ca. 34 %, således at det nye beløb bliver 520,1 mio. EUR.

EF-støtten forhøjes med 5,9 mio. EUR, eller 2,6 % (den nedsættes med 16 mio. EUR for turisme og forhøjes med 21,9 mio. EUR for kultur).

Opsugningsgraden i praksis er i øjeblikket på 59,1 % (svarende til 307,7 mio. EUR). Med de forskellige ovennævnte tilpasninger kan det forudses, at forpligtelsesbevillingerne vil blive fuldt udnyttet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2384/99

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Lukning af usikker kernereaktor i Bohunice (Slovakiet)

Kommissionen gjorde oprindelig lukningen af den yderst usikre kernereaktor i Bohunice på et tidspunkt næste år til en første betingelse for Slovakiets tiltrædelse af Den Europæiske Union. Midt i oktober erklærede Kommissionen sig imidlertid tilfreds med en lukning i perioden 2006-2008. Denne afgørelse har vakt meget stor modstand.

1. Hvorfor har Kommissionen ændret sit oprindelige standpunkt, nemlig at den yderst usikre kernereaktor i Bohunice (Slovakiet) allerede skal lukkes næste år?

2. Er Kommissionen af den opfattelse, at lukningen af den yderst usikre kernereaktor i Bohunice ikke længere er nogen forudgående betingelse for tiltrædelse? Hvorfor mener den i bekræftende fald, at lukningen ikke længere er nødvendig?

3. Hvilke argumenter retfærdiggør en udsættelse af lukningen af den yderst usikre kernereaktor i Bohunice?

4. Hvilken tidsplan regner Kommissionen nu med for lukningen af kernereaktoren i Bohunice?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(17. januar 2000)

Kommissionen har ikke på noget tidspunkt erklæret, at det var en betingelse for Slovakiets tiltrædelse af Fællesskabet, at Bohunice V1-reaktorerne blev lukket ned i 2000.

Kommissionen opfordrede i Agenda 2000 de kandidatlande, der havde reaktorer i drift, som ikke kan opgraderes, til at lukke dem ned så hurtigt, som det praktisk var muligt. Selvom Bohunice V1-reaktorerne hører til denne kategori, skal det bemærkes, at vestlige eksperter har anerkendt de fremskridt, som man siden 1996 har gjort for at forbedre sikkerhedsniveauet i Bohunice V1.

Kommissionen finder, at de slovakiske myndigheders løfte om at nedlukke Bohunice V1 i 2006 (reaktor 1) og 2008 (reaktor 2) er realistisk og afbalanceret i betragtning af de økonomiske, sociale og politiske konsekvenser, som den fremskyndne nedlukning af reaktorerne vil få for Slovakiet, og de sikkerhedsmæssige forbedringer, der på det seneste er gjort på anlægget.

Det slovakiske tilsagn om nedlukningen af Bohunice V1 vil blive overvåget omhyggeligt inden for rammerne af tiltrædelsesprocessen. Kommissionen vil gøre hvad den kan for at sikre, at de nedlukningstidspunkter, de slovakiske myndigheder har bebudet, overholdes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2864/99

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Overtrædelse i Spanien af direktivet om?fjernsyn uden grænser?

Den spanske forbrugersammenslutning (OCU) har for nylig gjort opmærksom på, at de fleste spanske tv-stationer under det nuværende reklamefremstød op til jul udsender ca. 1.000 daglige reklamespots i børnesendetiden, og at 5 % af disse reklameudsendelser desuden ikke overholder gældende bestemmelser.

Ændringen af direktivet fjernsyn uden grænser, hvis gennemførelse i medlemsstaterne udløb den 30. december 1998, indeholder bl.a. følgende forskrifter:

- at tv-reklamer og teleshopping skal være klart adskilt fra de øvrige programmer,

- at subliminale teknikker og skjult teleshopping er forbudt,

- at reklameindslag ikke må finde sted i forbindelse med nyheder, sportsudsendelser, dokumentarfilm og andre programmer, hvis der ikke sker en naturlig afbrydelse af disse,

- at reklamesendetiden ikke må overskride 20 % af en times udsendelse,

- at reklamespots ikke må være diskriminerende med hensyn til køn, race m.v.

Under de nuværende forhold i spansk tv ser det ud til, at ingen af ovenanførte forskrifter overholdes, således som det bekræftes af de af OCU offentliggjorte fakta, og hvis man blot kaster et blik på programlægningen på en hvilken som helst spansk tv-station. På denne baggrund anmodes Kommissionen om at oplyse følgende:

Har Kommissionen kendskab til denne offentlige afstandtagen fra de spanske forbrugeres side?

Råder Kommissionen over oplysninger, som muliggør fastslåelse af, om spanske tv-stationer overholder forskifterne i fællesskabsdirektivet?

Mener Kommissionen i afventning af den 31. december 2000, hvor den i henhold til direktivet skal forelægge en beretning om medlemsstaternes gennemførelse heraf, at det ville være hensigtsmæssigt at fremrykke undersøgelsen af, i hvilket omfang lovgivningen herom har fundet anvendelse?

Er Kommissionen rede til at gribe ind over for de spanske myndigheder og anmode dem om at opfylde fællesskabslovgivningen om radiospredning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(22. februar 2000)

Kommissionen har modtaget flere klager om formodede krænkelser i visse medlemsstater af de gældende regler for reklame. Kommissionen er ved at skaffe sig de nødvendige elementer for at bedømme, i hvilken udstrækning den manglende overholdelse i givet fald kan være en overtrædelse af de pågældende medlemsstaters forpligtelse til at træffe passende foranstaltninger til at korrigere situationen.

I Spanien synes problemerne særligt at vedrøre bestemte TV-stationers praksis. Der er igangsat en overtrædelsesprocedure i henhold til artikel 226 (tidligere artikel 169) i EF-traktaten om manglende overholdelse i Spanien af reglerne om reklame i Fjernsyn uden grænser-direktivet (Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af TV- radiospredningsvirksomhed(1), ændret ved Rådets og Parlamentets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997(2)).

(1) EFT L 298 af 17.10.1989.

(2) EFT L 202 af 30.7.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2029/99

af Béatrice Patrie (PSE) til Kommissionen

(3. november 1999)

Om: EU-støtte til uddeling af mælk i skoler

Pressen og diverse foreninger omtaler for øjeblikket Kommissionens afgørelse om nedskæringer både nu og i fremtiden af EU-støtten til uddeling af mælk i skoler.

Ifølge børneernæringseksperter er mælk et næringsmiddel, som er afgørende for børns vækst, og uddeling af mælk i skolerne gør det muligt at nå de befolkningsgrupper, som selv i dag ikke får tilstrækkelig nærende og varieret kost.

Dette forslag, der er foruroligende for både landbruget og folkesundheden, kræver forklaring på følgende:

1. På mødet den 14.-15. juni 1999 fandt landbrugsministrene, at forbruget af mælk har stor betydning for navnlig børn og unge i betragtning af mælkens høje næringsværdi.

Hvorfor træffer Kommissionen en afgørelse, der går imod den generelle holdning i medlemsstaterne, og som kan medføre, at der igen sættes spørgsmålstegn ved uddelingen af mælk i skolerne?

2. Hvordan kan Kommissionen, under henvisning til udsigten til strammere budgetter, løbe den risiko at bringe sundheden i fare for de europæiske børn, der modtager dette ernæringstilskud i skolen, når folkesundhed med Amsterdam-traktaten blev opprioriteret til en officiel fællesskabspolitik?

3. Med hvilke finansielle midler kan forbruget af mælk fremmes på en omkostningseffektiv måde, samtidig med at der tages hensyn til de samlede midler, der er til rådighed på budgettet? Vil det være muligt at flytte den omtalte støtte fra budgettet for den fælles landbrugspolitik til budgettet for sundhedspolitik og således få ordningen til at vare længere, samtidig med at de budgetmæssige begrænsninger respekteres?

Samlet supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-2029/99 og E-2054/99

(11. januar 2000)

I budgetforslagene for 2000 foreslog Kommissionen faktisk en nedsættelse af bevillingerne til EU-støtte til uddeling af mælk i skoler. Det hang sammen med, at det antoges, at EU-støtten skulle ophøre i 2000, da konklusionerne i en evalueringsrapport anbefaler at lade denne støtteordning bortfalde.

Budgetforslaget førte til en indgående drøftelse af ordningens fremtid, som det fremgår af de af det ærede medlem nævnte konklusioner fra landbrugsministrenes rådsmøde den 14.-15. juni 1999. Kommissionen har derefter igen behandlet spørgsmålet under hensyntagen til de fremsatte argumenter, og den foreslår nu opretholdelse af støtten til skolemælk, men med en medfinansiering af de pågældende udgifter.

Denne nye løsning er for det første begrundet i ønsket om at respektere budgetbegrænsningerne for landbrugsudgifterne, der gør det nødvendigt at prioritere mindre udgiftskrævende markedsstøtteforanstaltninger end skolemælksordningen. Desuden må Kommissionen påpege, at en national medfinansiering kunne gøre aktionen mere omkostningseffektiv. En alternativ finansiering inden for sundhedspolitikken, som det ærede medlem foreslår, forekommer at være en interessant mulighed, der bør drøftes nærmere i fremtiden. Kommissionen mener, at der så kun kan tages hensyn til ikke-landbrugsmæssige formål i kraft af en national medfinansiering.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2746/99

af Ioannis Marínos (PPE-DE) og Christos Folias (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Ansættelse af en græsk generaldirektør i Europa-Kommissionen

I Europa-Kommissionen er der 36 generaldirektorater og tjenestegrene. Som ledere af disse er der efter de seneste ændringer blevet ansat 8 englændere, 7 franskmænd, 6 tyskere, 4 italienere, 3 danskere, 2 spaniere og henholdsvis 1 hollænder, svensker, finne, belgier og luxembourger. Fra 1. januar 2000 vil der ikke være nogen repræsentant for Grækenland (og for 2 andre små lande) blandt generaldirektørerne og lederne af disse 36 vigtige tjenestegrene, efter at man efter sigende ubegrundet har fjernet den eneste græske generaldirektør, Spiros Pappas.

Kan Kommissionen forklare, hvorfor den behandler Grækenland, Portugal og Irland anderledes end de store lande, og navnlig Storbritannien? Kan Kommissionen oplyse, om der inden for den nærmeste fremtid vil blive ansat en græker som generaldirektør eller afdelingschef i Kommissionen, og i hvilket generaldirektorat eller afdeling den pågældende i givet fald vil blive placeret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(24. februar 2000)

Kommissionen har bemærket sig den bekymring, der gives udtryk for af de ærede parlamentsmedlemmer, selvom det ikke ville være korrekt at sige, at de emner, der tages op i deres spørgsmål, er behandlet på en urimelig eller diskriminerende måde.

Som fastsat i Kommissionens beslutning af 8. december 1999 om udnævnelse til ledende poster i Kommissionen, er det dens mål, at udnævnelserne sker på grundlag af fortjeneste, og at der i institutionen på alle personaleniveauer er en ligelig fordeling af ansatte fra alle medlemsstaterne for at sikre den vigtige kulturelle diversitet og sammenhængen i EU-administrationen. På den baggrund har Kommissionen konkret slået til lyd for, at der udnævnes velkvalificerede tjenestemænd fra alle medlemsstater til generaldirektørposter på A1-niveau, til kontorchefer eller lignende.

Ifølge sagens natur kan Kommissionen i forbindelse med udnævnelse af tjenestemænd i institutionerne aldrig udtale sig om, hvilken person fra hvilket land vil blive udnævnt til en ledende post i en tjenestegren, før udnævnelsesproceduren er afsluttet.