SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0603/99

af Umberto Bossi (NI) til Kommissionen

(4. marts 1999)

Om: Den italienske regerings forslag om nedsaettelse af arbejdstiden til 35 timer

Principperne om arbejdstiden er fastsat i direktiv 93/104/EF(1), som indeholder de hovedretningslinjer, medlemsstaterne skal foelge; i henhold til naerhedsprincippet skal hver medlemsstat derefter tilpasse sin nationale lovgivning ud fra de interne behov.

Italien har imidlertid endnu ikke overtaget dette direktiv, og der er derfor indledt en overtraedelsesprocedure mod landet.

Den italienske regering forsoeger i oejeblikket at faa vedtaget en lov om nedsaettelse af den ugentlige arbejdstid til 35 timer, ogsaa for at begraense de skadelige foelger af overtraedelsesproceduren og undgaa de boeder, denne vil medfoere.

Mener Kommissionen ikke, at en lovbestemt nedsaettelse af den ugentlige arbejdstid vil medfoere oegede arbejdsomkostninger for virksomhederne, idet der ikke traeffes afgiftsmaessige eller finansielle kompensationsforanstaltninger, hvilket i praksis vil afholde dem fra at foretage nye ansaettelser?

Mener Kommissionen ikke, at en lovbestemt nedsaettelse af den ugentlige arbejdstid (med lige loen og uden kompensationer for virksomhederne) vil medfoere oegede priser for slutprodukterne?

Mener Kommissionen ikke, at en lovbestemt nedsaettelse af den ugentlige arbejdstid i én medlemsstat vil medfoere forringede vilkaar for produkterne fra denne stat paa det indre marked og dermed forstyrre markedet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(16. april 1999)

Ifoelge arbejdstidsdirektivet skal medlemsstaterne vedtage gennemfoerelsesbestemmelser, forordninger og administrative bestemmelser senest den 23. november 1996 og give Kommissionen meddelelse derom. Paa nuvaerende tidspunkt har Kommissionen ikke modtaget de kraevede oplysninger fra Italien og har derfor besluttet at indbringe sagen for Domstolen(2).

Forudsat at man lever op til direktivets mindstekrav, findes der ikke yderligere krav paa faellesskabsplan. Man boer dog bemaerke, at "Arbejdsmarkedets parter paa alle relevante niveauer opfordres til at forhandle aftaler om modernisering af arbejdets tilrettelaeggelse, herunder smidige arbejdsformer, for at goere virksomhederne produktive og konkurrencedygtige og opnaa den noedvendige balance mellem fleksibilitet og sikkerhed" ifoelge retningslinierne for beskaeftigelsen for 1999.

De oekonomiske konsekvenser af at nedsaette arbejdstiden er mangeartede. Kommissionen har dog for nylig udgivet en kritisk evaluering af fjorten undersoegelser af dette spoergsmaal(3). Man konkluderer, at en generel og ensartet nedsaettelse af arbejdstiden har en begraenset indvirkning paa beskaeftigelsen og arbejdsloesheden. Kommissionen fremsender et eksemplar af denne undersoegelse til det aerede medlem og Parlamentets sekretariat.

Under visse omstaendigheder kan en nedsaettelse og en tilpasning af arbejdstiden dog paavirke beskaeftigelsen gunstigt, naar arbejdsmarkedets parter, isaer paa lokalt plan, har forhandlet denne nedsaettelse eller tilpasning.

(1) EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18.

(2) Se IP/98/628. Sag C-386/98.

(3) Working time: Research and development 1995-1997. En evaluering af litteratur om emnet, som er gennemfoert for Europa-Kommissionen og Det Europaeiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkaarene, og offentliggjort af DGV/D.2.