ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3376/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(7. december 2001)

Om: Ulovlig tilbageholdelse af støtten til landbrugerne

I Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2000 konstateres det, at en del af den fællesskabsstøtte, der udbetales til producenterne på såvel centralt som lokalt plan, i Grækenland endnu en gang tilbageholdes, hvilket ingen fællesskabslovgivning tillader. Grækenland har igen tilbageholdt en afgift til fordel for ELGA (den græske landbrugsforsikringsorganisation) på 3 % af den samlede støtte, der er udbetalt til citrusfrugter, bomuld, olivenolie og tobak. Denne afgift beløber sig til ca. 64 mio. EUR. For olivenolie betales der en yderligere afgift svarende til 1 % af den udbetalte støtte, som går til den nationale landbrugssammenslutning.

På lokalt plan blev der af landbrugssammenslutninger eller producentforeninger tilbageholdt afgifter til markafgrøder (2 %), olivenolie (1 % og et engangsbeløb), frugt og grønsager (1 %) og tobak (2,63 %).

I Revisionsrettens tilsvarende beretning for 1999 konstateredes lignende fænomener. Kommissionen indrømmede i sit svar på min forespørgsel E-3807/00(1), at der var tale om nedsættelse af fællesskabsstøtten, og meddelte, at den agtede at undersøge sagen og træffe foranstaltninger.

Eftersom Revisionsretten igen tager dette emne op, bedes Kommissionen besvare følgende: Hvad er Kommissionens holdning i dette spørgsmål, og hvilke foranstaltninger agter den at træffe for at sikre, at fællesskabsstøtten udbetales til de støtteberettigede i fuldt omfang uden, at der tilbageholdes selv de mindste beløb?

(1) EFT C 174 E af 19.6.2001, s. 148.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. januar 2002)

Kommissionen er klar over de forskellige problemer, der er og har været i Grækenland med hensyn til de græske myndigheders overholdelse af klausulen om udbetaling af støtte i fuldt omfang. Kommissionen har i forskellige instanser og ved anvendelse af mere end et redskab bestræbt sig på at sikre, at de græske myndigheder totalt overholder forpligtelsen om udbetaling af støtte i fuldt omfang.

Kommissionen anskuer denne sag ud fra overtrædelsesproceduren i artikel 226 (tidligere artikel 169) i EU-traktaten. Denne sag har desuden allerede givet anledning til finansielle korrektioner i forbindelse med regnskabsafslutningen for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1965/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(5. juli 2001)

Om: Sommerfuglearten Thaumatopoea Pityocampa i Grækenland

Kan Kommissionen oplyse, om den er bekendt med problematikken omkring denne sommerfugleart i Grækenland, og hvad den i givet fald gør eller har til hensigt at gøre på dette område.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. september 2001)

De nåle-/bladtab, som skyldes fyrrespinderen (Thaumetopoea pityocampa Denis & Schiff.), har længe været kendt i den sydlige del af EU. Aleppofyr (Pinus halepensis) og korsikansk fyr (Pinus nigra) er de mest berørte træarter. Disse angreb har hovedsagelig til følge, at træernes vækst hæmmes, men det er sjældent, at de nåle-/bladtab, som fyrrespinderen forårsager, medfører, at træerne dør.

I løbet af efteråret og vinteren 2000 er der konstateret skader i Grækenland især nær store byer som Athen og Thessaloniki. Den opgørelse over skaderne på skove, der blev foretaget i Grækenland i 2000 ved hjælp af Fællesskabets skovovervågningssystem, har gjort det muligt at konstatere, at ud af en samlet stikprøve på 422 fyrretræer på 22 observationsstationer var 29 % af Aleppofyrretræerne og 25 % af de korsikanske fyrretræer berørt af fyrrespinderen.

Plantesundhedsbeskyttelsen af skovene henhører under de lokale myndigheder. I Grækenland blev der i efteråret 2000 foretaget en bekæmpelse ved hjælp af Bacillus thuringiensis (biologisk bekæmpelse) samt en mekanisk bekæmpelse i de områder, der har været hårdest ramt, primært i og/eller nær byer og landsbyer. Bekæmpelsen vil blive gentaget i efteråret 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2420/01

af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Kommissionen

(3. september 2001)

Om: Angivelse af merværdiafgift

I nogle europæiske medlemsstater er det almindelig praksis, at priserne angives uden merværdiafgift, f.eks. på menukort i restauranter og på varer i forretningerne. Dette kan skabe forvirring hos rejsende og besøgende fra andre medlemsstater, da den pris, som skal betales, er forskellig fra den angivne pris.

Kan Kommissionen oplyse, om der findes noget forslag om at tilskynde medlemsstaterne til at kræve, at de angivne priser skal være inklusive moms?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. oktober 2001)

Der er allerede på fællesskabsplan truffet en række foranstaltninger for at sikre, at de priser, som forbrugerne betaler, er fuldt gennemskuelige. I fællesskabslovgivningen er der fastsat bestemmelser om fælles grundlæggende standarder for prisangivelser i alle medlemsstaterne. Det vigtigste og nyeste eksempel er Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/6/EF af

16. februar 1998 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse af priser på forbrugsvarer(1). Medlemsstaterne fik pålagt at gennemføre dette direktiv senest i marts 2000. Direktivets fulde tekst findes på: http://europa.eu.int/comm/consumers/policy/developments/pric_indi/index_en.html

Moms er udtrykkeligt inkluderet i definitionen af salgspris og pris pr. måleenhed i artikel 2, litra a) og b) i direktiv 98/6/EF. Direktivets artikel 4, stk. 1, omhandler endvidere en almindelig forpligtelse til at anføre salgsprisen og prisen pr. måleenhed. Kun begrænsede og frivillige undtagelser er tilladt, men de giver ikke mulighed for at undlade at inkludere skatter og afgifter i priserne.

Medlemsstaterne har pligt til at gennemføre ovennævnte bestemmelser korrekt.

(1) EFT L 80 af 18.3.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2308/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(20. juli 2001)

Om: Sundhedsmæssige virkninger af sulfider i vin

Har Kommissionen kendskab, at der er medicinske beviser på, at store mængder af sulfider i vin kan frembringe negative reaktioner hos visse vindrikkere, navnlig hos en del astmatikere?

Overvejer den af sundhedsmæssige årsager at indføre mærkning af vin?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(28. september 2001)

Det ærede parlamentsmedlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-2200/01 af Chris Davies(1).

(1) Se side 78.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2117/01

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Raps

Eftersom rapsolie, der udvindes af rapsfrø, er en vedvarende energikilde, hvilke skridt agter Kommissionen da at tage for at fremme øget anvendelse i hele EU af denne ressource, som allerede anvendes af et busselskab i Toulouse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(26. september 2001)

Kommissionen har inden for rammerne af fællesskabsprogrammerne, bl.a. det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling samt programmet for udvikling af alternative energiformer (Altener), støttet forskellige projekter vedrørende fremstilling af biobrændstoffer, herunder også anvendelsen heraf i den offentlige transportsektor. Biodiesel fremstillet af raps indgår i de standardiseringsmandater, der finansieres inden for rammerne af Altener-programmet, og som Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) er i gang med at udarbejde for Kommissionen.

Kommissionen fastholder sin vilje til at fremme brugen af biobrændstoffer inden for transportsektoren, herunder biodiesel fremstillet af raps og andre afgrøder, ud over den støtte, den yder som led i fællesskabsprogrammerne.

Med henblik herpå er den ved at udarbejde en meddelelse om en strategi på mellemlang og lang sigt vedrørende alternative brændstoffer, der ledsages af to direktivforslag. Det ene forslag fastsætter en mindsteprocentsats for biobrændstoffer i den samlede mængde brændstoffer, der sælges på det europæiske marked, og det andet vedrører muligheden for skattelettelser for biobrændstoffer.

I henhold til Kommissionens arbejdsprogram for 2001 skulle denne meddelelse blive vedtaget i sidste kvartal af 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2462/01

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. september 2001)

Om: Uddøende sprog over hele verden

Forskellige undersøgelser viser, at hvis den nuværende udvikling fortsætter, vil over halvdelen af de 6 800 sprog, der tales i verden, være forsvundet i år 2100. Hvad foretager Den Europæiske Union sig i betragtning af disse drastiske forudsigelser der endog overgår forudsigelserne for antallet af plantearter som kan bidrage til at forhindre eller mindske denne yderst alvorlige kulturelle forarmning, der både berører de pågældende folk og hele menneskeheden?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-2462/01 og E-2464/01

(17. oktober 2001)

EF-traktatens artikel 151 (tidl. artikel 128) bekræfter betydningen af medlemsstaternes kulturelle forskelligartethed ved at understrege, at forskelligartetheden udgør alle europæeres fælles kulturarv.

EU og Europarådets fælles initiativ om at gøre år 2001 til Det Europæiske Sprogår (året er baseret på EF-traktatens artikel 149 og 150 (tidl. artikel 126 og 127)) har både til formål at hylde den sproglige mangfoldighed i Europa og at øge alle de europæiske borgeres kendskab til denne fælles værdi.

Hvad angår sproglige forhold i medlemsstaterne er det dog disse selv eller de offentlige myndigheder i disse, der har kompetencen på området.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1993/01

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(6. juli 2001)

Om: Fordrejning af markedet for salg af flybilletter til flyvning uden for EU

Er Kommissionen klar over, at visse luftfartsselskaber sælger nedsatte flybilletter inden for EU, vel at mærke kun i den medlemsstaterne, hvor flyvningen startes eller afsluttes og ikke i de øvrige 13 EU-medlemsstater? Kan Kommissionen forklare, hvorfor den kan tillade den markedsfordrejning?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio og Mario Montipå skriftlige forespørgsler E-1993/01 og E-1994/01

(29. oktober 2001)

Kommissionen vil først og fremmest understrege, at den er meget opmærksom på sådanne former for handelspraksis, som tager sigte på at segmentere det indre marked til skade for forbrugerne.

De spørgsmål, som det ærede medlem har rejst, refererer til to situationer:

(a) visse luftfartsselskaber anvender lavere takster for flyvninger med tilslutningsfly for at tiltrække passagerer på deres mellemdistance- eller langdistanceflyvninger. Således kan en flyrejse fra Amsterdam til New York komme til at koste mere end en flyrejse fra Frankfurt til New York via Amsterdam;

(b) visse luftfartsselskaber anvender udelukkende de bedste priser i bestemte medlemsstater. F.eks. vil den laveste pris for en flyvning mellem to byer, A og B, kun kunne opnås i afgangs- eller bestemmelsesmedlemsstaten (eller alene i den berørte medlemsstat, hvis det drejer sig om en indenrigsflyvning). Det vil ikke være muligt at få den samme billet til den laveste pris i en anden medlemsstat.

I det første tilfælde drejer det sig om forskellige produkter. I eksempel (a) ønsker den ene passager at flyve fra Amsterdam til New York og den anden fra Frankfurt til New York. Et luftfartsselskab handler ikke i strid med konkurrencereglerne, hvis det egenhændigt beslutter at tilbyde forskellige priser for forskellige produkter.

I eksempel (b) drejer det sig derimod om anvendelsen af forskellige takster for helt ens ydelser. En sådan praksis kan under visse omstændigheder være i strid med Fællesskabets konkurrenceregler, særlig artikel 81 og 82 (tidl. artikel 85 og 86) i EF-traktaten. Dette ville være tilfældet, hvis det pågældende luftfartsselskab havde en dominerende stilling på det berørte marked. Det samme ville være tilfældet, hvis den anfægtede handelspraksis var en direkte eller indirekte følge af en horisontal aftale mellem luftfartsselskaber eller af en vertikal aftale, hvorved et luftfartsselskab modsatte sig, at dets forhandlere solgte en bestemt kategori af billetter uden for den medlemsstat, hvori de var etableret.

Kommissionen vil undersøge alle oplysninger om sådanne sager med største interesse.

Kommissionen har desuden besluttet at tage fat på disse spørgsmål, når der skal gøres status i forbindelse med tiårsdagen for iværksættelsen af den tredje liberaliseringspakke for lufttransporten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2631/01

af Cecilia Malmström (ELDR) til Kommissionen

(27. september 2001)

Om: Sprogåret 2001

2001 er af EU og Europarådet blevet erklæret for Det Europæiske Sprogår. Sprogåret er viet til alle de sprog, som tales i Europa. De projekter, som modtager bidrag fra Kommissionen i forbindelse med sprogåret, er bortset fra de 11 officielle EU-sprog også islandsk og norsk, andre nationale sprog som irsk og luxembourgsk, mange regionale sprog og mindretalssprog, klassiske sprog og tegnsprog.

Af en eller anden grund ydes der ikke nogen støtte til esperanto. Esperanto blev udformet i 1887 med det formål ved siden af alle andre sprog at skabe et nyt kunstigt, fælles sprog. Eftersom ingen har esperanto som modersmål, burde alle have samme udgangspunkt. I dag taler flere hundrede tusinde mennesker i Europa esperanto.

Derfor bedes Kommissionen besvare følgende sprog: Hvorfor er esperanto ikke omfattet af sprogåret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(9. november 2001)

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1934/2000/EF af 17. juli 2000 om Det Europæiske Sprogår 2001(1), indeholdt den beslutning, at de planlagte foranstaltninger skulle dække Fællesskabets officielle sprog samt irsk og luxembourgsk og andre sprog, som medlemsstaterne ville udpege i forbindelse med denne afgørelse. I praksis har ingen medlemsstater sat grænser for, hvilke sprog der kan opnå støtte i forbindelse med dette initiativ. Projekter vedrørende esperanto eller andre kunstsprog blev vurderet efter samme kriterier som andre projekter. Der indgik kun ganske få sådanne ansøgninger, og ingen af dem blev i sidste ende udvalgt til finansiering.

(1) EFT L 232 af 14.9.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2199/01

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(23. juli 2001)

Om: Jordstandarder og bioaffald

Kommissionen har offentliggjort to oversigtsdokumenter vedrørende et udkast til et direktivforslag om biologisk behandling af bioaffald, men det er nu blevet antydet, at dette arbejde muligvis vil blive erstattet af udarbejdelsen af et direktivforslag om jordstandarder.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke tanker den har gjort sig med hensyn til udviklingen af en politik på disse områder, hvilke prioriteringer den har, og hvordan tidsplanen for offentliggørelse af yderligere oversigtsdokumenter og endelige forslag ser ud?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(24. september 2001)

Med vedtagelsen af sin meddelelse om det sjette miljøhandlingsprogram med titlen Miljø 2010: Vores fremtid, vores ansvar(1) har Kommissionen anført en række prioriterede områder for foranstaltninger på miljøområdet. Heriblandt kan nævnes forbedring af jordbundsbeskyttelsen i Fællesskabet. Kommissionen er i gang med at udarbejde en meddelelse om dette emne, som den regner med at vedtage i første halvdel af 2002. For øjeblikket er Fællesskabets indsats med specielt henblik på jordbunden ret begrænset (f.eks. direktivet om slam fra rensningsanlæg)(2), og der foreligger meget lidt information på fællesskabsniveau om jordens tilstand. I den kommende meddelelse vil der blive taget hensyn til jordens funktioner, nedbrydningsprocesserne og den nuværende politik, idet der samtidig skitseres en række valgmuligheder med hensyn til fremtiden, som skal drøftes med Europa-Parlamentet, Rådet og de berørte kredse.

(1) KOM(2001) 31 endelig udg.

(2) Rådets direktiv 86/278/EØF af 12. juni 1986 om beskyttelse af miljøet, navnlig jorden, i forbindelse med anvendelse i landbruget af slam fra rensningsanlæg EFT L 181 af 4.7.1986.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2327/01

af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Dyreforsøg som led i det 6. rammeprogram

Kommissionen synes i sit forslag til det 6. rammeprogram at have tilsidesat sin retlige forpligtelse i henhold til protokollen om dyrebeskyttelse og dyrevelfærd knyttet til EF-traktaten og ladet hånt om Europa-Parlamentets og EU-borgernes voksende foruroligelse over de ringe fremskridt i udviklingen af alternativer til dyreforsøg i forbindelse med vurdering af kemiske stoffers toksikologiske risici.

Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at ændre det 6. rammeprogram og sikre, at der stilles finansielle ressourcer til rådighed til forskning i udvikling af toksikologiske tests, som ikke indebærer forsøg med dyr?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(29. oktober 2001)

I processen i forbindelse med forberedelse rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2002-2006), vedtog Kommissionen den 30. maj 2001 forslag til særprogrammerne(1).

Denne tekst nævner udtrykkelig udviklingen af nye in vitro metoder, der skal erstatte dyreforsøg i forskningsprioritet (ii) af det udvalgte forskningstema 1.1.1 Genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste (se side 20 i teksten).

Teksten indeholder endvidere adskillige almene erklæringer med hensyn til beskyttelsen af dyrs velfærd, som berører alle aktiviteter i det nye rammeprogram (se fodnote 14, side 18 i teksten).

Desuden åbnes der mulighed for forskning med henblik på en bestemt politik under overskriften Foregribelse af EU's behov inden for videnskab og teknologi(3), som omfatter forskning i tilknytning til en bestemt politik, og dette kunne omfatte alternativer til dyreforsøg.

Det Fælles Forskningscenter (FFC) vil fortsat validere disse testmetoder, som på nuværende tidspunkt udføres af CEVMA (Europæisk Center for Validering af Alternative Metoder). Derudover vil Det Europæiske Kemikaliekontor, FFC, og Generaldirektoratet for Miljø fortsat fremme accepten af alternative metoder i lovgivningen.

Kommissionens hvidbog om en strategi for en ny kemikaliepolitik(2) indeholder en klar tilkendegivelse af, at Kommissionen går fuldt ud ind for lovgivningen om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg eller andre videnskabelige formål, og fastsætter som Tiltag 3 F: At fremme forskning i udvikling og validering af alternative metoder både på EU-plan og i medlemsstaterne og øge mængden af oplysninger, der kan indhentes ved undersøgelser, uden at antallet af forsøgsdyr samtidig forøges.

I lyset af ovenstående forekommer det, at der i særprogrammets forslag er taget behørigt hensyn til det emne, som det ærede medlem berører. Kommissionen vil fortsætte sin politik med henblik på at begrænse antallet af, forfine og erstatte dyreforsøg.

(1) EFT C 240 E af 28.8.2001.

(2) KOM(2001) 88 endelig udg.

(3) EFT C 240 E af 28.8.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2188/01

af Sérgio Marques (PPE-DE) til Kommissionen

(23. juli 2001)

Om: Finansiel gennemførelse af EF-støtterammen for Portugal

Rådet og Europa-Parlamentet vedtog den 3. maj 2001 overførsel til år 2002-2006 af de strukturfondsbevillinger, der ikke var blevet disponeret over i 2000, og som ikke kunne overføres til regnskabsåret 2001. Som følge af forsinkelsen i vedtagelsen af visse programmer, der samfinansieres af strukturfondene, kunne der ikke disponeres over et beløb på 6,152 mia. EUR af de afsatte bevillinger for 2000, og de kunne heller ikke overføres til 2001. Af de 26,297 mia., der var afsat på budgettet for 2000, blev der kun disponeret over 12,107 mia. og 8,038 mia. blev overført til regnskabsåret 2001.

I betragtning af at regnskabsregulativerne for 2000-2006 begrænser denne type overførsler til bevillinger, der ikke er anvendt i 2000, og at de bevillinger, der ikke er disponeret over i tidligere år, ikke længere kan opføres på budgettet, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Hvad er gennemførelsesprocenten for EF-støtterammen for Portugal i 2000 og i første halvår af 2001?

2. Hvilke virkninger vil det få, hvis der kan konstateres en lavere finansiel gennemførelsesprocent for EF-støtterammen for Portugal i 2001? Vil Portugal miste de beløb, der ikke er disponeret over i 2001?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(17. september 2001)

Udnyttelsesgraden for forpligtelsesbevillingerne i forbindelse med EF-støtterammen (EFSR) for Portugal i 2000 og 2001 er 100 %, da alle programmerne under nævnte ESFR er blevet vedtaget og godkendt. Forpligtelserne beløb sig til i alt 3 202 mio. EUR i 2000 og 3 125 mio. EUR i 2001. Betalingerne androg 1 337 mio. EUR i 2000 og 254 mio. EUR indtil den 20. juni 2001. Det første beløb på 1 378 mio. EUR er blevet betalt fuldt ud for alle programmerne.

Det er for tidligt at vurdere, hvor langt man er nået med den faktiske gennemførelse af denne EFSR. På overvågningsudvalgets møde den 6. juli 2001 meddelte de portugisiske myndigheder Kommissionen, at gennemførelsen af programmeringen for 2000 var 28 % den 30. juni 2001. De forventede en gennemførelse på 100 % ved udgangen af 2001.

Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) sikrer forpligtelsen af EU-bevillingerne til hvert enkelt vedtaget program uanset gennemførelsens forløb i et givet år. Der er derfor ingen direkte risiko for, at midler går tabt i den situation, som det ærede medlem beskriver i sin forespørgsel. Forsinkelser i gennemførelsen af programmer kan dog medføre, at midler til disse programmer går tabt som følge af automatisk frigørelse: denne regel gælder, når de anmodninger om betaling, der indgives indtil udgangen af år n+2, inklusive det oprindelige forskud, ikke gør det muligt fuldt ud at udnytte den forpligtelse, der er indgået i år n og tidligere år.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2727/01

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(5. oktober 2001)

Om: Bortskaffelse af affald i Chalkidiki, Grækenland

Jeg har fået nys om eventuelle overtrædelser af Fællesskabets miljøbeskyttelses- og sundhedsbestemmelser i Chalkidiki i Grækenland. Der skal regelmæssigt være blevet udledt gylle i det åbne hav i nærheden af badestrande. Endvidere skal gylle og forskellige andre former for affald være blevet deponeret i udtørrede flodsenge.

Har Kommissionen kendskab hertil? Hvilke skridt tages der i bekræftende fald?

Vil Kommissionen i benægtende fald foretage en undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. november 2001)

Badevandskvaliteten i den græske region Chalkidiki overvåges i overensstemmelse med badevandsdirektivet(1). På 75 forskellige strande i området undersøges vandkvaliteten gennem hele badesæsonen. I henhold til disse målinger har badevandets kvalitet været glimrende på alle lokaliteter siden 1993.

Kommissionen kender intet til konkrete tilfælde, hvor gylle eller affald skulle være blevet udledt i havet eller dumpet i udtørrede flodlejer. Den vil være taknemmelig for at modtage yderligere informationer vedrørende disse aktiviteter (tidspunkt, lokalitet og omfang). Når disse informationer foreligger, vil Kommissionen bedre være i stand til at følge sagen op over for de stedlige myndigheder.

(1) Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand, EFT L 31 af 5.2.1976.