ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/816

(2004/C 84 E/0911)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0600/04

af Generoso Andria (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om: Honorarer til ledere inden for amatørfodbold

Fodbold er i Italien en særdeles populær sport, som er meget udbredt blandt de unge.

De astronomiske honorarer til fodboldspillere fra professionelle klubber har medført enorme vanskeligheder for sportsforeningerne, og det i en sådan grad, at regeringen har set sig nødsaget til at gribe ind i form af det såkaldte gældslempelsesdekret.

Generaldirektoratet for Konkurrence, som Mario Monti er ansvarlig for, er i færd med at undersøge dette dekret.

Amatørfodbold er en sport, som giver de unge mulighed for en sund levevis i det fri, hvor de kan opnå fysisk og åndelig styrke, og denne sportsgren har altid været karakteriseret ved at være gratis, ligesom honorarerne har været meget beskedne.

Også formændene for amatørklubberne må afholde meget store omkostninger uden nogen form for godtgørelse, og de yder udelukkende deres indsats af interesse for amatørsporten.

Har Kommissionen kendskab til, at andre ledere på dette område, lige fra fodboldforbundets formand til bestyrelsen, modtager honorarer på adskillige tusinde euro på en måde, der i skattemæssig henseende og som godtgørelse for udgifter er tvivlsom, idet der er tale om en overtrædelse af artikel 10 i det italienske fodboldforbunds (Figc) bestemmelser, ifølge hvilke der ikke må ydes honorar for ledernes aktiviteter, ligesom personer, som »modtager en indtægt for deres aktiviteter i forbindelse med fodboldsporten«, ikke kan beklæder poster i forbundet.

Kommissionen bedes oplyse, om denne adfærd ikke er forvridende på et særligt følsomt område, og om der ikke er tale om alvorlige uregelmæssigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(25. marts 2004)

Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt det forhold, at formanden for og bestyrelsesmedlemmerne i fodboldforbundet — modsat formændene for amatørklubberne — modtager honorarer, udgør en konkurrencefordrejning eller en alvorlig uregelmæssighed i forhold til den lov, der gælder for det italienske fodboldforbund (FIGC), ønsker Kommissionen at oplyse følgende:

— Hvad angår spørgsmålet om en mulig overtrædelse af konkurrencereglerne, vil en sådan kun kunne opstå i forbindelse med virksomheders adfærd eller som følge af ydelse af statsstøtte til virksomheder. De omstændigheder, der er beskrevet i forespørgslen, synes ikke at vedrøre virksomheder og falder derfor ikke ind under anvendelsesområdet for konkurrencereglerne i EF-traktaten.

— Det ærede medlem anfører, at de honorarer, der udbetales, er tvivlsomme i skattemæssig henseende. I denne forbindelse vil Kommissionen gerne påpege, at det står medlemsstaterne frit for at fastsætte deres egne regler vedrørende direkte beskatning, så længe de ikke overtræder EF-traktaten eller enhver relevant afledt fællesskabsret. I dette tilfælde synes der ikke at være tale om en sådan overtrædelse.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/644

(2004/C 84 E/0725)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0636/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om: Europa og de unges fremtid

I 2001 opnåede en ung italiener på 24 år en kandidatgrad i maskinteknik på Polyteknikum i Milano. I begyndelsen af 2002 fik han et studielegat på Universitetet UNED i Madrid, hvor han har færdiggjort sin afhandling, som han om kort tid skal forsvare med henblik på at erhverve ph.d.-titlen. Han indsendte den 31. januar 2003 en ansøgning til Undervisnings- og Kulturministeriet i Madrid for at få godkendt sin kandidateksamen, hvori han vedlagde en masse dokumentation. Et år efter er ministeriet endnu ikke i stand til at sige præcist, hvornår han vil kunne modtage sit bevis. Både vicerektoren fra Universitetet UNED og det italienske konsulat i Madrid har interesseret sig for sagen, men uden at kunne få noget sikkert svar fra ministeriet. I mellemtiden har den unge italiener ikke kunnet deltage i udvælgelsesprøver, han har ikke kunnet få ansættelse på Universitetet UNED, og han har ikke kunnet få fornyet sit studielegat.

1. Er Kommissionen i stand til at vurdere, om denne langsommelighed udelukkende skyldes bureaukratiske forhindringer? Vil Kommissionen i bekræftende fald tage initiativ til at overvinde dem?

2. Mener Kommissionen ikke, at forhindringer af denne slags skyldes et dårligt samarbejde mellem EU-landenes ministerier, hvilket strider imod alle de højtidelige erklæringer om den fælles kulturarv og om de unges fremtid i Europa?

3. Hvordan forholder Kommissionen sig til den skepsis, der opstår blandt de unge forskerstuderende, som tvinges til at smide over et år af deres fremtid på gulvet på grund af bureaukratisk langsommelighed i forbindelse med godkendelsen af kandidateksamensbeviser?

4. Hvad er det for et Europa, de unge skal håbe på?

5. Hvad er det for nogle udsigter at give en person, der netop i tiltro til det europæiske samarbejde har forsøgt at opnå større kulturel indsigt ved at studere på et andet europæisk universitet end det, hvor han har erhvervet sin kandidateksamen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(13. april 2004)

Kommissionen er bekendt med, at der stadig er problemer med at opnå akademisk anerkendelse af kandidateksamensbeviser i visse medlemsstater, bl.a. Spanien. Kommissionen erkender ganske som det ærede medlem, at langsommelighed og andre forhindringer kan skabe en vis skepsis hos unge forskere, der ønsker at udnytte mulighederne for mobilitet. Sigtet med Fællesskabets indsats vedrørende uddannelse er netop at tilskynde til mobilitet.

Efter at have modtaget en række klager og andragender har Kommissionen derfor indledt en overtrædelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 226.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/896

(2004/C 84 E/0989)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0855/04

af Jean-Maurice Dehousse (PSE) til Kommissionen

(19. marts 2004)

Om: Sikkerheden i Bruxelles

Alle større byområder risikerer pludselige svigt i de offentlige anlæg, herunder elektriciteten. Mange af dem er notorisk sårbare over for terrorangreb. De fleste er desuden truet af industri-ulykker, enten direkte (hvor der ligger fabrikker eller lignende industrier inden for bygrænsen) eller indirekte (hvor der ligger fabrikker eller lignende anlæg i nærheden).

Bruxelles (byen og det bymæssige område) er ingen undtagelse og figurerer som bekendt ganske højt blandt kendte og sågar eksplicit udpegede terrormål. Alligevel har den kvindelige provinsguvernør for Bruxelles netop udsendt et nødråb og udtalt: »Vi er ikke i stand til at etablere nød- og interventionsplaner for Europas hovedstad« (erklæringen blev i første række offentliggjort af dagbladet Le Soir fra 23. februar 2004 og videreudsendt af Euronews).

1. Har Kommissionen kendskab til denne erklæring?

2. Blev Kommissionen sideløbende informeret om denne situation?

3. Hvilke konsekvenser drager den for sine bygninger, sit personale og personalets familier?

4. Hvilke regelmæssige eller ikke-regelmæssige kontakter har Kommission haft til myndighederne i Bruxelles og i Belgien, siden den har fået hjemsted i Bruxelles?

5. Har Kommissionen bygninger uden for Bruxelles, som kan få samme sikkerhedsmæssige problem?

6. Hvordan er situationen i givet fald for de pågældende bygninger, og hvordan er forbindelserne til de berørte myndigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(28. april 2004)

Kommissionen er ikke officielt blevet underrettet om den pågældende erklæring, som der refereres til i spørgsmålet, men har naturligvis noteret sig de oplysninger, som er blevet offentliggjort i den belgiske presse.

Da Belgien er værtsland for Kommissionen i Bruxelles, er Kommissionen i samordning med andre EU-institutioner i Bruxelles løbende i kontakt med de relevante myndigheder i den belgiske regering vedrørende sikkerhedsspørgsmål, og dette tætte samarbejde vil fortsætte for til stadighed at beskytte personer og bygninger.

Det ærede medlem vil sikkert kunne forstå, at for at kunne opretholde en effektiv fysisk sikkerhed for Kommissionens ansatte, bygninger og aktiver i Bruxelles og andre steder, kan detaljerne om foranstaltningerne ikke offentliggøres.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/524

(2004/C 88 E/0537)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0733/04

af Giuseppe Di Lello Finuoli (GUE/NGL) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om: Europæisk samfinansiering af Gazzi-Annunziata-sporvognslinjen i Messina under Det Operationelle Flerfondsprogram 1994-1999

På baggrund af udtalelser i den sicilianske presse fremsat af politikere og folk, der har været inddraget i projektet, ser det ud til, at fællesskabsstøtten til anlæggelsen af Gazzi-Annunziata-sporvognslinjen i Messina ikke gik tabt, eftersom projektet blev fuldført før den 31. marts 2002.

Jeg vil gerne acceptere som fuldført et anlæggelsesprojekt, som har krævet diverse arbejder efter ovennævnte dato for at gøre tjenesten operationel, og hvor der stadig udføres arbejder på visse byafsnit, der endnu ikke er funktionsdygtige. Kan Kommissionen i denne forbindelse besvare nedenstående spørgsmål angående offentlige anlægsarbejder:

— Blev samfinansieringen fra Fællesskabet rent faktisk bevilget?

— Hvad mener Kommissionen om den betydelige ændring af linjeføringen i sammenligning med det oprindelige projekt?

— Kan Kommissionen bekræfte, at den accepterer den afgørelse, Catanias regionale forvaltningsdomstol fremsatte den 6. juli 2001, hvorefter den gav Messinas Byret medhold i, at det ikke var nødvendigt at foretage en miljøindvirkningsvurdering, og beordrede de kompetente myndigheder at frigive den europæiske støtte, der skulle udbetales af den regionale forvaltning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. april 2004)

Kommissionen bekræfter finansieringen af det projekt, der omtales af det ærede medlem, inden for rammerne af det operationelle flerfondsprogram for Sicilien for perioden 1994-1999. En af betingelserne for Kommissionens medfinansiering af et projekt er, at det pågældende projekt er afsluttet og operationelt inden for den frist, som er fastsat i beslutningen om godkendelse af programmet. Forvaltningsmyndigheden har i sin afsluttende rapport om det sicilianske flerfondsprogram oplyst, at den betingelse er opfyldt.

Ifølge subsidiaritetsprincippet er det i første række de nationale myndigheders ansvar at sikre, at EU's love og regler overholdes. Regionen Sicilien var ansvarlig for udvælgelse og opfølgning af gennemførelsen af projekter finansieret inden for rammerne af det sicilianske flerfondsprogram for perioden 1994-1999.

Kommissionen har efterkommet dom af 6. juli 2001 afsagt af den regionale forvaltningsdomstol (Tribunale Administrativo Regionale — TAR), som fastslår, at det er ikke nødvendigt at foretage en vurdering af projektets miljøvirkninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/937

(2004/C 78 E/0991)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0158/04

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om: Flysikkerhed

Flykatastrofen i Sharm el-Sheik, hvor en Boeing 737 fra flyselskabet Flash Airlines styrtede ned i Det Røde Hav, hvilket kostede 148 mennesker livet, understreger, hvor presserende nødvendigt det er, at spørgsmålet om flysikkerhed tages op til behandling.

I forbindelse med andenbehandlingen den 9. oktober 2003 af direktivforslaget om sikkerhed forbundet med tredjelandes luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne, anmodede Parlamentet om en hurtig ikrafttræden af direktivet i modsætning til Rådets ønske om en senere ikrafttræden. Flykatastrofen i Sharm el-Sheik viser, at vi hverken kan eller bør udsætte dette spørgsmål.

Tværtimod bør vi handle hurtigst muligt, ligesom vi gjorde nogle måneder forinden med lovgivningen vedrørende tankskibe med enkeltskrog. Dårligt vedligeholdte og skrotningsmodne skibe vil fremover blive opført på en sort liste. Der bør indføres en tilsvarende liste over dårligt vedligeholdte og skrotningsmodne fly og tages skridt til at offentliggøre oplysninger om flyselskaber, som ikke overholder sikkerhedsbestemmelserne.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen på baggrund heraf at træffe for at forhindre lignende katastrofer i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. februar 2004)

Parlamentets og Rådets forslag til direktiv om sikkerhed forbundet med tredjelandes luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne (1), burde kunne råde bod på de svagheder i det nuværende system vedrørende kontrollen med udenlandske fly, som den pågældende katastrofe har sat fokus på. Dette skal bl.a. ske ved at gøre kontrol obligatorisk, ved at give mulighed for fælles tiltag over for selskaber og lande, der ikke overholder sikkerhedsbestemmelserne, og ved at der årligt offentliggøres en rapport om de foretagne inspektioner. Når først medlemsstaterne anvender dette direktiv, vil Kommissionen få detaljerede oplysninger om den kontrol, der udføres i Fællesskabets lufthavne, hvilket vil give Kommissionen mulighed for at gøre offentligheden opmærksom på, hvilke selskaber der udgør en forøget sikkerhedsrisiko.

Parlamentets og Rådets direktiv 2003/42/EF af 13. juni 2003 om indberetning af hændelser inden for civil luftfart (2) vil også medvirke til at effektivisere forebyggelsen af ulykker gennem en analyse af tidligere hændelser.

Når resultatet af undersøgelsen af denne katastrofe foreligger, vil Kommissionen se nærmere på, om der eventuelt skulle være behov for at tilpasse eller styrke de foreslåede foranstaltninger eller vedtage nye.

Som et første skridt undersøger Kommissionen ligeledes, hvilke muligheder der foreligger for at øge gennemsigtigheden hvad lufttransport angår, og her tænkes navnlig på information af offentligheden hvad angår sikkerhedsniveauet i de enkelte flyselskaber.

(1) EFT C 103 af 30.4.2002.

(2) EUT L 167 af 4.7.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/902

(2004/C 84 E/0997)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0890/04

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om: Flyvecertifikater og undervisningskompetence

I min valgkreds i det nordlige Nederlandene blev der for nylig rettet henvendelse til mig om det forhold, at der som led i den europæiske enhedsproces skal være indgået aftaler, der gør det umuligt for selvstændige flyveinstruktører at uddanne elever til eksamen. Det skal nu ske via en uddannelsesinstitution. Følgen er, at mange instruktører bliver arbejdsløse, efter at det offentlige først har investeret mange penge i dem. Der er tale om gennemførelse af love og regler for luftfart, »Joint Aviation Requirements« og certificering af flybesætninger.

1. Kan Kommissionen oplyse, om det er korrekt, at dette er en følge af den europæiske enhedsproces?

2. Kan Kommissionen oplyse, hvilken nødvendighed eller merværdi der her er tale om?

3. Gælder subsidiaritetsprincippet ikke her? Eller er der tale om en nederlandsk afgørelse?

4. Bør der ikke gøres noget ved det, for der synes at være tale om unødigt centralt bureaukrati og spild af penge?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. april 2004)

De fælles luftfartskrav (Joint Aviation Requirements — JAR), som det ærede medlem henviser til, er harmoniseringsforanstaltninger, der er fastlagt af De Fælles Luftfartsmyndigheder (JAA), en organisation for samarbejde mellem de nationale myndigheder, der er ansvarlige for regulering af civilluftfarten i 38 europæiske lande. De særlige foranstaltninger vedrørende certifikater, JAR-FCL, regulerer et område, der endnu ikke er dækket af EU-lovgivningen. Det skal bemærkes, at de foranstaltninger, der fastlægges i de fælles luftfartskrav, ikke er direkte gældende, men skal omsættes i national ret af de pågældende stater. Den foranstaltning, som det ærede medlem henviser til, må således være en nederlandsk lov, der gennemfører en JAR-foranstaltning, og ikke en bestemmelse i EU-retten.

For at gøre det muligt for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA) at udarbejde tekniske regler for certifikater vil Kommissionen i nær fremtid fremsætte forslag til EU-lovgivning, der udvider EASA's kompetence på dette område. Hvis forslaget vedtages, bliver det EASA's opgave at fastlægge tekniske regler, der skal danne grundlag for EU-lovgivning om flyvecertifikater. Når en sådan EU-lovgivning er vedtaget og trådt i kraft, erstatter den de nævnte JAR-FCL og de nationale bestemmelser til gennemførelse heraf.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/86

(2004/C 65 E/096)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1622/03

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. maj 2003)

Om: Undtagelse fra nitratdirektivet

Den irske regering har for nylig lovet de irske landbrugsorganisationer, at den vil søge at opnå en undtagelse fra begrænsningerne gældende for spredning af slam i henhold til nitratdirektiv 91/676/EØF (1).

Hvordan vil Kommissionen reagere på dette løfte, der blev givet under forhandlingerne om en ny national aftale (støtte til fremskridt)?

Hvis et velhavende EU-medlemsland som Irland, der har været medlem i mange år, stadig prøver på at slippe for at gennemføre EU-lovgivningen, er Kommissionen da enig i, at en sådan adfærd sender et dårligt signal til kandidatlandene?

(1) EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/116

(2004/C 33 E/116)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1413/03

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(23. april 2003)

Om: Spildevandsafledning og -rensning

Vil Kommissionen udtale sig om, i hvilket omfang kloaksystemerne i Bruxelles og Milano er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne vedrørende spildevandsafledning og -rensning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. maj 2003)

I henhold til Rådets direktiv 91/271/EF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (1) skal medlemsstaterne sikre, at alle byområder med over 2 000 personækvivalenter (2) bliver forsynet med kloaknet til opsamling af spildevand. Fristen for at indføre disse systemer er 31. december 1998 (tertiær behandling), 31. december 2000 og 31. december 2005, afhængigt af byområdets størrelse og vandrecipientens følsomhed.

For Milanos vedkommende har Kommissionen indledt en overtrædelsesprocedure mod Italien for manglende overholdelse af direktivet. Det skyldes, at Milanos spildevand er blevet udledt i de relevante afvandingsområder uden den nødvendige (tertiære) behandling. Kommissionen fik i Domstolens dom af 25. april 2002 medhold i sin holdning.

Der opføres p.t. tre spildevandsanlæg i Milano. De italienske myndigheder har meddelt Kommissionen, at de forventer, at anlæggene Milano Sud (som kommer til at behandle 40 % af Milanos byspildevand) og Peschiera (10 %) vil blive taget i brug inden udgangen af 2004. Nosedo-anlægget vil i sidste instans komme til at behandle 50 % af Milanos spildevand. De italienske myndigheder har anført, at dette anlæg i begyndelsen — dvs. i april 2003 — udnyttede 25 % af sin kapacitet. Den vil nå op på fuld drift i januar 2005. Kommissionen overvåger fortsat situationen.

Kommissionen har ligeledes indledt en overtrædelsesprocedure mod Belgien på grund af det ubehandlede spildevand, der udledes fra Bruxelles. Sagen blev indbragt for Domstolen i januar 2003. I henhold til de belgiske myndigheder viderefører de investeringsprogrammet for spildeavandsanlæg (tertiær behandling) for Bruxelles. Arbejdet forventes afsluttet i juni 2006.

Endelig vil en rapport fra Kommissionen (under udarbejdelse) om gennemførelsen af Rådets direktiv om byspildevand, 91/271/EF, indeholde oplysninger om den nuværende situation for spildevandsbehandling i EU. Rapporten vil foreligge om et par måneder.

(1) EFT L 135 af 30.5.1991, ændret ved Kommissionens direktiv 98/15/EF af 27. februar 1998, EFT L 67 af 7.3.1998.

(2) En måleenhed for organisk forurening, der repræsenterer den gennemsnitlige forurening, som produceres per person per dag.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/179

(2004/C 33 E/181)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1850/03

af Angelika Niebler (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juni 2003)

Om: EU-støtte til handicappede fra 2004

Kommissionen har erklæret 2003 for »Det Europæiske År for Handicappede Borgere«. Som led i dette tiltag vil EU tildele økonomisk støtte til talrige projekter, foranstaltninger og initiativer til integrering af handicappede. Fristerne for indlevering af projektforslag udløb i marts.

På nuværende tidspunkt findes der ingen særlige EU-støtteprogrammer med henblik på integreringen af handicappede.

I hvilket omfang er der fra Kommissionens side blevet lagt planer inden for området?

Hvilke programmer og foranstaltninger skal efter udgangen af »Det Europæiske År for Handicappede Borgere« sikres økonomisk støtte til aktiviteter inden for området beskæftigelse for handicappede?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(23. juli 2003)

Kommissionen kan i øjeblikket ikke forpligte sig til at indføre et specifikt handlingsprogram. En af målsætningerne for Det Europæiske Handicapår er at kortlægge nye problemstillinger og bane vejen for nye initiativer på EU-niveau. I samråd med forskellige aktører vil Kommissionen evaluere Det Europæiske Handicapår og overveje, hvilke initiativer den vil foreslå med henblik på at videreudvikle den europæiske handicappolitik. Det skal i øvrigt erindres, at handicapspørgsmål allerede er direkte omhandlet af flere nye programmer, som netop er iværksat, f.eks. Fællesskabets EQUAL-initiativ vedrørende ikke-diskrimination, eller af Kommissionens foranstaltninger til fremme af social inddragelse. Inden for rammerne af ikke-diskriminationsprogrammet er der iværksat en række aktiviteter med fokus på handicappede: nationale informationsdage, støtte til handicaporganisationer, priser til designprojekter og grænseoverskridende projekter, der specifikt omhandler diskrimination af handicappede.

Fuldstændig social integration kan efter Kommissionens mening opnås ved at støtte borgere med handicap, så de kan blive en effektiv del af samfundets økonomiske og sociale struktur og så vidt muligt deltage i samfundslivet, og ved at tage hensyn til deres behov inden for alle relevante politiske områder. Kommissionen vil opfylde dette mål gennem de eksisterende relevante finansieringsprogrammer ved at give handicappede og deres organisationer adgang hertil og fremme en udvikling, der er baseret på mainstreaming og integration frem for adskillelse i særlige arrangementer for handicappede.