ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1660/96 af Kenneth Coates (PSE) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Landbrug - ordning for uddeling af levnedsmidler fra overskudslagrene

Er Kommissionen rede til at modtage ansoegninger fra interesserede organisationer, som vil fortsaette uddelingen af gratis mad fra overskudslagrene til vaerdigt traengende personer i Det Forende Kongerige, hvoraf mange forsoeger at overleve paa meget lave indkomster?

Kan frivillige organisationer og lokale myndigheder paa nogen maade fortsaette med at deltage i ordningen med uddeling af mad, efter at den britiske regering har besluttet at traekke sig ud?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (5. juli 1996)

Uddeling af levnedsmidler fra interventionslagrene til de daarligst stillede i Faellesskabet sker efter en aarlig plan, der udarbejdes af Kommissionen paa grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne (Raadets forordning (EOEF) nr. 3730/87 ((EFT L 352 af 15.12.1987. )), aendret ved forordning (EF) nr. 2535/95 ((EFT L 260 af 31.10.1995. ))).

Medlemsstaterne skal foerst og fremmest hvert aar meddele Kommissionen, om de oensker at deltage i foranstaltningen. Som naevnt af det aerede medlem har Det Forenede Kongerige meddelt Kommissionen, at landet ikke vil deltage i planen for 1996. Da de organisationer, der uddeler disse levnedsmidler til de daarligst stillede, udpeges af medlemsstaten, er deres deltagelse afhaengig af medlemsstatens deltagelse. I en plan, hvor Det Forenede Kongerige ikke deltager, kan Kommissionen derfor ikke imoedekomme ansoegninger fra britiske velgoerende organisationer.

Hvert aar den 1. oktober begynder imidlertid en ny plan, som hver medlemsstat kan deltage i. Manglende deltagelse et eller flere aar forhindrer paa ingen maade en senere deltagelse. De velgoerende organisationer, der oensker at fortsaette foranstaltningen, skal derfor henvende sig til de britiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1646/96 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Braunschweig bys overtraedelse af direktiv 92/50/EOEF i forbindelse med tildelingen af ordren paa forbraending af restaffald til Braunschweigische Kohlebergwerke (BKB)

1. Er Kommissionen klar over, at Braunschweig by har indgaaet en aftale med Braunschweigische Kohlebergwerke (BKB), der gaar ud paa, at Braunschweig by fra 1999 hvert aar stiller mindst 136.000 t restaffald til en pris pr. ton paa 250 DM til raadighed for Braunschweigische Kohlebergwerke AG med henblik paa termisk behandling, og at forskellen udlignes, hvis denne minimumsmaengde ikke naas, saaledes at der altid mindst skal betales 34 mio DM om aaret til virksomheden?

2. Er Kommissionen enig i, at der efter ordrens omfang er tale om en tjenesteydelsesaftale i henhold til Raadets direktiv 92/50/EOEF ((EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1. ))?

3. Er Kommissionen enig i, at denne tjenesteydelse skulle have vaeret udbudt i alle EU's lande?

4. Er Kommissionen enig i, at den valgte fremgangsmaade ved tildelingen af ovennaevnte ordre udgoer et eklatant brud paa tjenesteydelsesdirektivet?

5. Vil Kommissionen i bekraeftende fald indlede en traktatbrudsprocedure?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (6. september 1996)

Kommissionen er ikke underrettet om det af det aerede medlem anfoerte forhold.

Det er rigtigt, at det af aftalen omfattede beloeb langt overstiger overgraensen i direktiv 92/50/EOEF, og at direktiv 92/50/EOEF finder umiddelbar anvendelse paa tjenesteydelser vedroerende fjernelse af affald (se kategori 16 i bilag 1A til direktivet).

Det maa imidlertid ogsaa tages i betragtning, at tjenesteydelsesdirektivet indeholder en lang raekke undtagelsesbestemmelser, og at det maa undersoeges, om ikke aftalen ifoelge en saadan undtagelsesbestemmelse falder uden for direktivets anvendelsesomraade. Endvidere maa det overvejes, om ikke den ordregivende myndighed undtagelsesvis havde ret til at indgaa en aftale ved forhandlingsprocedure uden forudgaaende offentliggoerelse.

For at Kommissionen kan udtale sig i denne sag, maa den have mere noejagtige oplysninger om den anvendte procedures art og form, om formaalet med selskabet BKB S.A., om den retlige forbindelse mellem selskabet og byen Braunschweig og om en eventuel offentlig kontrol med selskabet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1467/96 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (12. juni 1996)

Om: Forskning i xenotransplantation

1. Inden for hvilke rammer, i hvilke lande, ved hvilke forskningsinstitutter, over hvilket budget og i hvilket omfang stoetter EU direkte og/eller indirekte forskning i xenotransplantation?

2. Hvordan vurderer Kommissionen de sundhedsmaessige risici i forbindelse med xenotransplantation som foelge af, at patogener saasom bakterier, vira og prioner overfoeres fra dyr til mennesker?

3. Stoetter Kommissionen risikoundersoegelser paa dette omraade, eller har den kendskab til undersoegelser og forskningsprojekter i Faellesskabet, som beskaeftiger sig med de eventuelle risici i forbindelse med xenotransplantation?

4. Deler Kommissionen ikke den opfattelse, at xenotransplantation ikke blot er forbundet med biologisk-medicinske risici, men ogsaa beroerer grundlaeggende etisk-moralske principper, som boer droeftes, foer forskningen gaar videre?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson (16. juli 1996)

Der er som led i forskningsprogrammet for biomedicin og sundhed ikke for tiden forskningsprojekter i gang vedroerende xenotransplantation, men dette udelukker naturligvis ikke forskning paa dette omraade i fremtiden, da xenotransplantation indgaar i arbejdsprogrammet for forskning i medicinsk bioetik.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1633/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Handynet-informationssystemet - HELIOS-programmet

Hvilke forbedringer er der helt noejagtigt og konkret sket i loebet af de seneste tolv maaneder med hensyn til udviklingen og driften af Handynet-informationssystemet?

Raader Kommissionen over statistikker over antallet af handicappede enkeltpersoner i nogle eller alle medlemsstater, som direkte har brugt systemet i denne periode?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (31. juli 1996)

I de sidste tolv maaneder har Handynet-systemet udviklet sig om foelger:

a) Informationsindhold:

1. generel kvalitativ forbedring af dataene om tekniske hjaelpemidler;

2. indkoering af data vedroerende tekniske hjaelpemidler fremstillet uden for Faellesskabet og indkoering af data om ikke-statslige organisationer, som disse selv har udarbejdet.

b) Soegningsprogrammet:

1. generel forbedring af soegningsprogrammet, soegningskriterier og -hastighed;

2. installation af et indlaeringssystem, som giver hver enkelt bruger mulighed for at laere at bruge Cd Rom (11 sprog).

c) Handicappedes brug af Cd Rom:

1. der er blevet udsendt 77 Handynet Cd Rom til medlemmerne af Det Europaeiske Handicapforum og de nationale handicapraad uden krav om betaling;

2. siden december 1995 indgaar der et program for statistisk dataindsamling i soegningsprogrammet. 50 organisationer, herunder 35 ikke-statslige organisationer, forventes at indkoere deres data frem til september 1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1125/96 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (13. maj 1996)

Om: Nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser

Anvendelsesomraadet for faellesskabsforordningen om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser gaar i retning af ogsaa at omfatte stoffer, for hvilke der allerede er fastsat bestemmelser, eller at goere det umuligt at anvende bioteknologi til produktionen af nye sorter.

Desuden bliver det obligatorisk at maerke produkter, der er fremstillet paa grundlag af genetisk modificerede raastoffer, men som i alt vaesentligt ligner produkter fremstillet paa grundlag af tilsvarende traditionelle raastoffer fra landbruget. Dette vil skabe alvorlige problemer med at identificere genetisk modificerede raastoffer og holde dem adskilt fra traditionelle raastoffer.

Vil Kommissionen gribe ind med henblik paa en snarlig vedtagelse af forslaget for at undgaa disse problemer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (24. juni 1996)

Den faelles holdning vedroerende en forordning om nye levnedsmidler og nye levnedsmid-delingredienser ((EFT C 320 af 30.11.1995, s. 1. )) omfatter alle de levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, der hidtil er blevet benyttet til menneskefoede i Faellesskabet, forudsat at disse henhoerer under de ka-tegorier, der er opfoert under artikel 1, stk. 2, litra a), b), c), d), e) og f) i den faelles holdning. Dog vil de varer, der skal gennemgaa en mere specifik godkendel-sesprocedure - som for eksempel tilsaetningsstoffer, smagsstoffer og oploesningsmidler til udtraek-ning - ikke kraeve en yderligere godkendelse i medfoer af forordningen. For saa vidt angaar nye dyrkningsmetoder, forhindrer den faelles holdning ikke brugen af bioteknologi og de hermed forbundne fordelagtige virkninger.

Kommissionen er altid gaaet ind for en meget omfattende maerkning, som giver forbruge-ren meningsfyldte oplysninger, og som kan haandhaeves paa de forskellige stadier af foraed-lingsprocessen. Det er af denne aarsag, at Kommissionen har givet groent lys for artikel 8, litra a), i den faelles holdning, som er baseret paa begrebet vaesentlig forskel, som kraever specifik maerkning.

Kommissionen har gennemgaaet de aendringer, der blev vedtaget af Europa-Parlamentet under dettes andenbehandling den 12. marts 1996, med henblik paa at aendre den faelles holdning. Kommissionen har tilstillet Parlamentet og Raadet sin indstilling af 23. maj 1996 ((KOM(96) 229 endelig udgave. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1333/96 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (3. juni 1996)

Om: Koedmel og animalske fedtstoffer

Problemerne omkring koedmel og fedtstoffer af animalsk oprindelse, som i pressen er blevet sat i forbindelse med BSE-epidemien, kan komme til at koste de italienske kvaegavlere dyrt, hvis EU ikke straks soerger for, at de gaeldende regler i EF-landene bliver gennemfoert paa en ensartet maade.

Vil Kommissionen i den forbindelse foreslaa bestemmelser om, at:

1. forarbejdningsvirksomhederne skal give naermere oplysninger om produktionsprocessen;

2. der skal foretages forudgaaende og efterfoelgende sterilisering;

3. der skal foretages en bedoemmelse af egnede forarbejdningsanlaeg til bortskaffelsesvirksomhederne;

4. ikke-udnyttede materialer skal bortskaffes efter naermere regler;

5. animalske proteiner af hvilken som helst art ikke maa anvendes til fremstilling af kvaegfoder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (15. juli 1996)

Der findes allerede adskillig direktiver og beslutninger, som giver regler for fremstilling og brug af animalsk affald. Disse regler er blevet tilpasset ud fra den seneste videnskabelige viden for at goere produkter, der kommer fra dyrefoderfabrikker, risikofri.

1. Det er medlemsstaternes kompetente myndigheder, der har ansvar for at sikre, at reglerne efterkommes.

2. Den Staaende Veterinaerkomité afgav den 2. juli positiv udtalelse om en ny beslutning om godkendelse af alternative varmebehandlingssystemer til forarbejdning af animalsk affald med henblik paa inaktivering af spongiform encephalopati-agenser, og denne beslutning er nu ved at blive vedtaget af Kommissionen. Beslutningen fastsaetter mindsteparametre for forarbejdning af animalsk affald, dvs. 133oC i 20 min. under et tryk paa 3 bar i et kontinuerligt eller batch-system. Dette kan betragtes som sterilisering. Medlemsstaterne kan tillade forarbejdning af animalsk affald efter en metode, der ikke opnaar de naevnte parametre, saafremt der forud for eller efter saadan forarbejdning indgaar en proces, der opnaar parametrene.

3. Den Videnskabelige Veterinaerkomité har anbefalet metoder til at kontrollere, at alle anlaeg opnaar de specificerede parametre. Medlemsstaterne benytter disse metoder, naar de vurderer de enkelte anlaeg.

4. Med undtagelse af bestemt materiale til specifikke formaal (huder og skind, gelatine, kirtler og organer til farmaceutisk anvendelse, blod og blodprodukter, maelk og mejeriprodukter, ben egnet til menneskefoede og animalsk affald til fodring af pelsdyr) skal alt animalsk affald behandles ifoelge ovenstaaende kriterier. Denne proces giver ingen biprodukter. Afsmeltning giver talg samt koed- og benmel, og disse stoffer er risikofri i henseende til scrapie og BSE, naar de fremstilles i overensstemmelse med retsforskrifterne.

5. Det blev allerede ved Kommissionens beslutning 94/381/EF forbudt at anvende proteiner af pattedyr til fodring af droevtyggere.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1520/96 af Amedeo Amadeo (NI) og Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (17. juni 1996)

Om: Kogalskab (BSE)

Begivenhederne i forbindelse med BSE-epidemien i Det Forenede Kongerige viser noedvendigheden af, at EU sikrer sig med hensyn til den faktiske og effektive gennemfoerelse af de veterinaerpolitimaessige foranstaltninger og mere generelt med hensyn til en hensigtsmaessig oprindelseskontrol.

Vil Kommissionen derfor ud fra overbevisningen om noedvendigheden af EU-tilsyn med henblik paa at gennemfoere mere effektive kontrolforanstaltninger oplyse, om en saadan kontrol rent faktisk er blevet foretaget og af hvem, og endvidere, om det virkelig forholder sig saadan, at man i Det Forenede Kongerige altid kun har paabudt slagtning og destruktion i kliniske tilfaelde og slet ikke af alle de dyr, der indgik i de sygdomsramte besaetninger?

Samlet Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Sischler paa skriftlige forespoergsler E-1520/96 og E-1521/96 (11. juli 1996)

Inspektioner i Det Forenede Kongerige (UK) vedroerende bovin spongiform encephalopati (BSE) blev foretaget af veterinaer- og plantesundhedskontoret med deltagelse af eksperter fra Kommissionen og medlemsstaterne. Ved disse besoeg undersoegte man ogsaa den kontrol, der foretages i UK af destruktion af koed og biprodukter for at undgaa, at de indgaar i foedevare- og foderkaederne.

Inden den 29. marts blev der i UK kun aflivet og destrueret dyr, som var mistaenkt for BSE paa grund af kliniske symptomer. Efter den 28. marts 1996 har salg af koed fra over 30 mdr. gamle kreaturer vaeret forbudt. Den 3. maj blev der indledt et program med slagtning og destruktion af over 30 mdr. gamle kreaturer for at udelukke dem fra foedevare- og foderkaederne og fra at blive anvendt til kosmetik eller farmaceutiske produkter.

Efter anmodning fra EF-instanserne forelagde UK den 3. juni 1996 Kommissionen en plan med supplerende foranstaltninger til at bekaempe og udrydde BSE i UK. Efter at UK havde indvilget i at aendre planen, blev den vedtaget ved Kommissionens beslutning 96/385/EF af 25. juni 1996 ((EFT L 151 af 26.06.1996. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1323/96 af Felipe Camisón Asensio (PPE) til Kommissionen (3. juni 1996)

Om: Perspektiver for kontrollen med flytrafikken i Den Europaeiske Union

Ifoelge oplysningerne i hvidbogen om styring af flytrafikken kan det konstateres, at de aktioner, som de forskellige ansvarlige organisationer har udfoert (Den Europaeiske Civile Luftfartskonference, Eurocontrol og ICAO), ikke er tilstraekkelige, tvaertimod forvaerres situationen til stadighed. Foelgen er for eksempel, at de forsinkelser, som skyldes kontrollen, betyder tab for luftfartsselskaberne, som allerede overstiger 2.000 mio ecu/aar.

1. Mener Kommissionen i denne situation, at det kunne vaere en loesning yderligere at styrke Eurocontrols befoejelser, saa den omdannes til det eneste europaeiske organ, der har myndighed til at regulere flytrafikken?

2. Vil det ikke vaere en ubetinget noedvendighed, at Den Europaeiske Union som saadan ogsaa deltager som medlem af Eurocontrol?

3. Hvornaar tror Kommissionen, at disse maal gennemfoeres?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (26. juni 1996)

Kommissionen mener, at man har opnaaet gode resultater inden for den europaeiske civile luftfartskonference med henblik paa at forbedre styringen af lufttrafikken i Europa. Man mener dog ikke desto mindre, at der maa skabes en ny institutionel ramme paa europaeisk niveau, hvis man skal kunne loese problemerne i forbindelse med den forventede udvikling af lufttrafikken i de kommende aar.

Kommissionen mener, at dette kraever, at Eurocontrols befoejelser styrkes, saaledes at der kan skabes et enkelt organ til styring af det europaeiske luftrum, samtidig med at landene selv tilrettelaegger deres egne luftnavigationssystemer i henhold til national praksis og i overensstemmelse med de specifikationer, der fastsaettes af Eurocontrol.

Hvis det »nye Eurocontrol« skal have den noedvendige autoritet og de noedvendige midler til at spille denne nye rolle, maa den forsynes med en kompetence, som i hoej grad kommer til at overlappe Faellesskabets kompetence. Det er derfor af afgoerende betydning, at Faellesskabet bliver fuldt medlem af organisationen. Luftfartsindustrien vil saa ogsaa kunne nyde godt af de mange bidrag, som Faellesskabet kan yde til at forbedre styringen af lufttrafikken i Europa.

Kommissionen mener, at de formaal, der er fremsat i hvidbogen »bedre udnyttelse af luftrummet over Europa« ((KOM(96) 57. )) hurtigst kan opnaas, hvis den politiske vilje er tilstraekkelig, da der blot skal laves hensigtsmaessige aendringer af de foreslaaede aendringer i Eurocontrols konvention, som er ved at blive udarbejdet paa nuvaerende tidspunkt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2327/96 af Gianni Tamino (V) til Kommissionen (27. august 1996)

Om: Ordningen vedroerende oksekoedskompensation

AIMA (kontoret for intervention paa landbrugsmarkedet) har med cirkulaere nr. 18 af 16. juli 1996 fastlagt gennemfoerelsesbestemmelserne for kompensationsordningen, der bestaar af 125 mia lire i form af faellesskabsstoette og national stoette til oksekoedsproducenterne for kvaeg slagtet i tidsrummet 1.5.1996 - 15.8.1996.

Mener Kommissionen, at bestemmelserne i dette cirkulaere er i overensstemmelse med de europaeiske retningslinjer?

Mener Kommissionen f.eks., at Italiens beslutning om at give en tillaegskompensation for det kvaeg, hvis vaegt er over 470 kg, dvs. over de 400-410 kg, der er fastsat af Unionen, er lovlig?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (26. september 1996)

Kommissionen er i oejeblikket ved at foretage en grundig undersoegelse af det af det aerede medlem naevnte problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1072/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (13. maj 1996)

Om: Fiskerispoergsmaal i Essex og Kent

Hvorfor betales der oplaegningspenge til ejerne i forbindelse med salg af baade og ikke i forbindelse med pensionering, naar mange bruger pengene til at koebe en anden baad med tilskud? Er det ikke forkert at bruge offentlige midler som en hjaelp til at foroege udbyttet med en nyere baad i stedet for at bruge dem til at hjaelpe folk med at forlade industrien?

Samlet Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino paa skriftlige forespoergsler E-1071/96, E-1072/96 og E-1073/96 (6. juni 1996)

Der ydes EF-stoette til foranstaltninger, som indgaar i EF-programmer for fiskeriet i henhold til forordning (EF) nr. 3699/93 af 21. december 1993 ((EFT L 346 af 31.12.1993. )). Individuelle fiskeriprojekter, herunder bygning eller modernisering af de af det aerede medlem naevnte fartoejer, vurderes af medlemsstaten i overensstemmelse med ovennaevnte program og under hensyntagen til de maal for formindskelse af kapaciteten, der er fastsat i det fleraarige udviklingsprogram for Det Forenede Kongeriges fiskeriflaade.

Det er ikke Kommissionens opfattelse, at ovennaevnte foranstaltninger fremmer bygning eller modernisering af fartoejer af en saerlig laengde eller et saerligt design eller udstyret med specielt fangstgrej. Det er derfor ikke korrekt at sige, at der tilskyndes til at finansiere nybygninger paa under 10 m for at undgaa begraensninger med hensyn til bevarelse eller tilladte omraader.

Formaalet med en foranstaltning som oplaegning er at reducere fangstkapaciteten i overensstemmelse med maalene i det fleraarige udviklingsprogram. Det Forenede Kongeriges oplaegningsordning forudsaetter, at den licens, der er knyttet til det oplagte fartoej, afleveres og ophaeves. Flaadekapaciteten reduceres derfor uafhaengigt af, hvorvidt ejeren koeber en anden eksisterende licens eller ej. Foranstaltningen opfylder det formaal, der laa til grund for dens indfoerelse, idet den reducerer stoerrelsen af Det Forenede Kongeriges fiskerflaade.

Forudsat at national lovgivning ikke er i modstrid med EF-traktatens fundamentale principper, navnlig forbuddet mod diskrimination, og forudsat at fritagelser fra beskatning ikke er ensbetydende med ulovlig statsstoette, kan EF-bestemmelser ikke begraense en medlemsstats selvstaendighed i skattespoergsmaal. Medlemsstaterne kan anvende deres egne sociallove og skattelove i indkomstspoergsmaal, saa laenge de er i overensstemmelse med traktaten, og den faelles fiskeripolitiks maal ikke bringes i fare.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1641/96 af Clive Needle (PSE) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Alternativer til overfiskningen af smaafisk i Nordsoeen

Hvilke skridt har Kommissionen og EU-medlemsstaterne taget med hensyn til overfiskningen af smaafisk i Nordsoeen?

Vil Kommissionen paa baggrund af, at Greenpeace og andre organisationer har dokumenteret, at dette giver alvorlige oekologiske skader, og at der findes alternativer til de processer, hvor disse smaafisk anvendes, prioritere bevarelsen heraf og handle beslutsomt for at faa sat en stopper for denne praksis?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (12. juli 1996)

En raekke lovlige fiskerier kan kun finde sted ved anvendelse af net med meget smaa maskestoerrelser. I Nordsoeen er disse saakaldte smaamaskede fiskerier rettet mod brisling, sperling og tobis. I praksis er det uundgaaeligt, at der i disse fiskerier, navnlig efter brisling og sperling, tages et antal ungfisk af arter, som ikke er maalarter. Baade Kommissionen og medlemsstaterne har vaeret opmaerksom paa dette forhold i en aarraekke. Det har vist sig vanskeligt at loese dette problem, men der er blevet sat et antal delloesninger i kraft.

Siden 1986 har der eksisteret en saakaldt sperlingkasse i Nordsoeen. I dette omraade, som er ret stort, er det ikke tilladt at gennemfoere direkte fiskeri efter sperling. Maalet med foranstaltningen er specifikt at beskytte unge hvillinger og kuller, som forekommer i relativt stoerre maengde i dette omraade.

Tilsvarende findes der i Nordsoeen en raekke omraader, hvor direkte fiskeri efter brisling er forbudt. Her er maalet at beskytte store koncentrationer af ungsild.

I en aarraekke har Danmark gennemfoert et proeveudtagningsprogram med det formaal at overvaage bifangsterne af ungsild i det smaamaskede fiskeri. Resultaterne af dette proeveudtagningsprogram har hidtil vaeret tilfredsstillende. I naer fremtid vil der blive indfoert et tilsvarende program i Sverige.

Paa grund af den nuvaerende alarmerende tilstand for sildebestanden i Nordsoeen har Kommissionen truffet foranstaltninger til en vaesentlig reduktion i 1996 af bifangsterne af sild, baade voksne fisk fanget i direkte fiskeri og ungfisk, der tages som bifangst i det smaamaskede fiskeri.

Tilbage staar imidlertid, at hvis fangster af ungfisk skulle ophoere, maatte alt fiskeri efter brisling, sperling og tobis standses. Kommissionen agter ikke at standse dette oekonomisk set vigtige fiskeri fuldstaendigt, og dette er heller ikke noedvendigt, hvis disse fiskerier forvaltes og kontrolleres tilfredsstillende.