SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2042/00

af Arlindo Cunha (PPE-DE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Fiskeriaftale mellem EU og Grønland

Selv om Portugal siden 30'erne har fanget torsk og rødfisk i havet omkring Grønland, blev det efter sin tiltrædelse af Den Europæiske Union i 1986 udelukket fra at fiske i disse farvande, da EU allerede året før havde indgået en fiskeriaftale med Grønland, hvis betingelser ikke kunne ændres med henblik på de portugisiske behov.

Som led i denne aftale blev EU tildelt 130 000 tons fisk, og som modydelse betales der ca. 8 mia. escudos om året fra fællesskabsbudgettet.

Af denne samlede mængde blev en medlemsstat (Tyskland) tildelt 112 000 tons, som det dog ikke har kapacitet til at udnytte. Følgelig nåede den gennemsnitlige udnyttelsesandel af EU's fiskeriaftale med Grønland kun op på 12 % til trods for de overordentlig høje omkostninger, som denne aftale medfører for budgettet.

Denne situation skal ses i sammenhæng med den uretfærdige situation, som Portugal befinder sig i, samt i lyset af konklusionerne fra mødet i Rådet (fiskeri) den 30. oktober 1997, hvor der blev fastlagt foranstaltninger med henblik på fleksibel gennemførelse af fiskeriaftalerne, herunder navnlig muligheden for midlertidigt at overføre ubrugte kvoter fra en medlemsstat til en anden, som vil være i stand til at udnytte dem.

Eftersom denne fiskeriaftale udløber i slutningen af dette år, og det er bestemt, at den skal fortsætte, bedes Kommissionen besvare følgende:

- Vil Kommissionen i betragtning af Portugals historiske fiskerirettigheder i disse farvande foreslå at give den portugisiske flåde adgang til de grønlandske farvande, hvilket ville forudsætte en revision af kvotefordelingen og praktisk gennemførelse af fleksibilitetsprincippet?

- Har den portugisiske regering forelagt en formel anmodning om tildeling af en fiskerikvote som led i denne aftale?

- Hvornår agter Kommissionen at forelægge Rådet dette forslag til drøftelse?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler P-2042/00 og P-2044/00

(10. juli 2000)

Fordelingen mellem medlemsstaterne af fiskerimuligheder under en fiskeriaftale indgår ikke i forhandlingerne med tredjelande, men er derimod et spørgsmål, der behandles internt i EU.

Kommissionen har generelt den opfattelse, at fangstkvoter, der i henhold til en fiskeriaftale er tilgængelige i tredjelande, skal anvendes rationelt og optimalt, og at der til overførsel af ubenyttede eller underudnyttede fangstkvoter til andre medlemsstater skal fastlægges passende mekanismer, som ikke berører princippet vedrørende den relative stabilitet.

Domstolen fastslog i sin dom af 13. oktober 1992(1), at underudnyttelse i henhold til princippet vedrørende den relative stabilitet ikke i sig selv er tilstrækkelig grund til omfordeling af fangstkvoter mellem medlemsstaterne. Domstolen erklærede endvidere, at Portugal i kraft af sin godkendelse af den gældende fællesskabsret efter de relevante bestemmelser i tiltrædelsesakten af 1985 ikke havde mulighed for at påberåbe sig tidligere tiders fiskeri i grønlandske farvande med henblik på at opnå en omfordeling af fangstkvoter, der er tildelt i overensstemmelse med princippet vedrørende den relative stabilitet.

Kommissionen er bekendt med, at Portugal fortsat mener, at der bør foretages en omfordeling af fangstkvoterne for de grønlandske farvande. Der er imidlertid hidtil ikke indkommet nogen formel anmodning.

Eftersom der ikke er fastsat en dato for udløbet af fiskeriaftalen fra 1985 mellem EU og Grønland, vil de kommende forhandlinger skulle koncentreres om en fjerde fiskeriprotokol for perioden 2001-2006. Kommissionen håber inden for det kommende par uger at kunne fremlægge en henstilling med henblik på Rådets afgørelse om indledning af forhandlinger om en fjerde fiskeriprotokol. Kommissionen vil efter afslutningen af disse forhandlinger forelægge Rådet et forslag om godkendelse af den planlagte fjerde protokol.

(1) Sag C-63/90, Portugal mod Rådet.