SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2058/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(27. juni 2000)

Om: Programmer for vidner og personer, der samarbejder med retsvæsenet

I forskellige stater i Unionen findes der ligesom i USA love, der indeholder programmer for personer, som samarbejder med retsvæsenet, uanset om de er frafaldne deltagere i organiseret kriminalitet, eller om de er ubekvemme vidner, som skal beskyttes. I mange tilfælde medvirker bidragene fra de frafaldne kriminelle til at give retsmyndighederne værdifulde elementer til undersøgelsen af sagerne og til senere dom over de ansvarlige for forbrydelserne. I Italien sker det også, at vidnerne, efter at have lettet retsvæsenets arbejde, ikke beskyttes, således som det var blevet lovet dem, eller således som familiernes økonomiske forhold havde gjort det nødvendigt. Det sker således ikke sjældent, at frafaldne massemordere modtager betydelige pengebeløb ud over de månedlige godtgørelser, der regelmæssigt udbetales til deres familiemedlemmer, mens man ikke holder løfterne til retsvidner eller ikke forfølger de forbrydelser, de har gjort indsigelse imod.

Kan Kommissionen på denne baggrund meddele følgende:

1. Har den kendskab til de gældende bestemmelser i medlemsstaterne om behandling af vidner og personer, der samarbejder med retsvæsenet?

2. Mener den, at dette særlige område kan falde ind under politisamarbejdet og det retslige samarbejde og herunder særlig området under den nye artikel K i Amsterdam-traktaten?

3. Er den i bekræftende fald rede til, under hensyntagen til de forskellige kriminelle situationer, der kan vise sig i medlemsstaterne, at fremsætte forslag med henblik på en harmonisering af programmerne til beskyttelse af vidner og personer, der samarbejder med retsvæsenet, således at de pågældende og deres familier opnår større garantier og beskyttelse, uden at der dog sker en fuldstændig omstødelse af straffen for de skyldige i brutale forbrydelser, massemord eller forbrydelser mod børn?

4. I benægtende fald, hvorfor pålægger den da ikke Den Europæiske Politienhed at indhente alle de nødvendige oplysninger for at tilnærme de forskellige systemer indbyrdes og undgå alt for forskelligartede forhold?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(26. juli 2000)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i den betydningsfulde rolle, som vidner og personer, der deltager eller har deltaget i kriminelle organisationer, spiller for bekæmpelsen af disse organisationer ved at give oplysninger om deres sammensætning og aktiviteter.

Rådets resolution(1) om beskyttelse af vidner i forbindelse med bekæmpelse af international organiseret kriminalitet, der blev vedtaget den 23. november 1995, skal sikre vidner, der sidder inde med viden eller oplysninger, som kunne være relevante for kriminalsager, og som kunne tænkes at udsætte dem for fare. Størstedelen af medlemsstaterne har love, som giver vidner ret til særlig beskyttelse.

En anden resolution(2), vedtaget den 20. december 1996 om personer, der samarbejder med retsvæsenet, tog sigte på et mere effektivt samarbejde i bekæmpelsen af international organiseret kriminalitet ved brug af erklæringer afgivet til myndighederne af medlemmerne af kriminelle organisationer, som indvilliger i at samarbejde med retsvæsenet. I denne henseende anvender visse medlemsstater generelle love, der tjener til gennemførelse af resolutionens bestemmelser. Metoden og behovene er forskellige fra den ene medlemsstat til den anden.

Rådet overvejer i øjeblikket, hvordan man skal gennemføre henstilling nr. 25: Forebyggelse og bekæmpelse af organiseret kriminalitet: En EU-strategi for begyndelsen af det nye årtusind(3), hvor det hedder, at der skal udarbejdes et instrument om status for og beskyttelse af vidner og personer, der er eller har været medlemmer af kriminelle organisationer.

(1) EFT C 327 af 7.12.1995.

(2) EFT C 10 af 11.1.1997.

(3) EFT C 124 af 3.5.2000.