SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3087/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. november 2001)

Om: Planer om opførelse af 109 vindmøller på trækfugleruterne langs med den nederlandske Vadehavskyst og tidlig varsel om krænkelse af direktiverne

1. Er Kommissionen bekendt med, at den nederlandske regering den 18. oktober 2001 traf beslutning om at opføre 109 vindmøller langs med Vadehavet, som vil have en højde på mellem 60 og 75 m og skal placeres i vandet på begge sider af Afsluitdijk, den dæmning, som blev anlagt i 1932, og som adskiller de salte næringsrige lavvandsområder i Vadehavet, der står i direkte forbindelse med Nordsøen, fra IJsselmeer, som er afskåret fra havet og nu om stunder er en ferskvandssø næret af flodvand?

2. Er Kommissionen også bekendt med, at den nederlandske kyst i sin helhed udgør en del af den rute, som følges af bl.a. gæs, strandskader og edderfugle på deres træk fra Skandinavien og det nordlige Rusland til Afrikas vestkyst, og at Vadehavet desuden ikke blot er et fast levested for havfugle, men også et fødeområde for trækfugle?

3. Anser Kommissionen på denne baggrund den nederlandske kyst og navnlig Vadehavskysten for uegnet til placering af vindmøller, der medfører fare for, at der årligt dræbes utallige fugle, og anser den derfor disse vindmøllers placering for at være en overtrædelse af fugle- og habitatdirektiverne?

4. Er Kommissionen bekendt med, at den tyske og den danske regering ønsker at friholde deres del af Vadehavet for vindmøller, men at den nederlandske regering fortsat håber, at dette projekt ikke er i strid med EU-direktiverne?

5. Er Kommissionen rede til, såfremt den er af den opfattelse, at overtrædelse af direktiverne står i vejen for vindmøllernes placering i og langs med Vadehavet, tidligst muligt i den fase, hvor den nederlandske regering udforsker projektets gennemførlighed, at give regeringen meddelelse herom og således forhindre, at der foretages indledende investeringer i et uigennemførligt projekt?

6. Er Kommissionen rede til drøftelser med den nederlandske regering om andre placeringer af et stort antal vindmøller, enten på landjorden eller langt fra kysten i Nordsøen, som ikke medfører de samme ulemper som de nuværende planer og alligevel vil kunne sikre den tilsigtede miljøvenlige el-forsyning til 250 000-300 000 husstande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(7. januar 2002)

1. Kommissionen er ikke bekendt med, at den nederlandske regering den 18. oktober 2001 besluttede at opføre 109 vindmøller med en højde på mellem 60 og 75 m langs kysten af den nederlandske del af Vadehavet.

2. Kommissionen er klar over den nederlandske kysts betydning som raste- og foderplads for en række trækfugle på disses vestatlantiske flyverute mellem de arktiske egne og Afrikas vestkyst. Det er grunden til, at Vadehavet og andre kystområder af den nederlandske regering er blevet fredet som særligt beskyttede områder i medfør af artikel 4 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1).

3. Kommissionen er af den opfattelse, at alle planer eller projekter, som har betydelig indvirkning på lokaliteter, der indgår i Natura 2000-nettet, herunder særligt beskyttede områder således som det er tilfældet med Vadehavet bør vurderes i henhold til artikel 6, stk. 3, i Rådets direktiv 92/43/EF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (habitatdirektivet), før de godkendes. Endvidere skønner Kommissionen, at i tilfælde af, at medlemsstaten agter at gennemføre planen eller projektet til trods for en negativ bedømmelse af virkningerne for lokaliteten, bør bestemmelserne i artikel 6, stk. 4, finde anvendelse.

4. Kommissionen har hverken anmodet om eller modtaget informationer fra den tyske og den danske regering om, at de har til hensigt holde deres områder i Vadehavet fri for vindmøller.

5. Kommissionen har ingen bemyndigelse til at pålægge medlemsstaterne nærmere instruktioner om valg af lokaliteter til placering af vindmølleparker eller andre energiprojekter. Den vil dog henstille til den nederlandske regering at sikre, at bestemmelserne i artikel 6, stk. 3 og 4, i habitatdirektivet overholdes i det foreliggende tilfælde.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.