SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1472/02

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(27. maj 2002)

Om: Ændring af bestemmelserne om produkter fremstillet på grundlag af tomater

Landene omkring Middelhavet er de største producenter af industritomater.

Kommissionens forslag til forordning om ændring af de gældende bestemmelser om produkter fremstillet på grundlag af tomater indeholder bestemmelse om en kraftig nedsættelse af minimumsindholdet af tomat i konserves til markedsføring i Europa og ophæver de bestemmelser, der fastsætter krav for flåede tomater, hakkede tomater og tomatmos.

Hvis forslaget til forordning vedtages, ville det bane vej for markedsføring af produkter af ringe kvalitet som følge af nedsættelsen af tørstofmængden i tomatkoncentrater og den tilsvarende forøgelse af vandmængden.

1. Vil Kommissionen oplyse, hvilke fornuftige målsætninger der ligger til grund for udarbejdelsen af dette forslag til forordning, der hvis det vedtages ville tilskynde til produktion af fødevarer af ringe kvalitet?

2. Mener den ikke, at den frygtede ændring af bestemmelserne er i åbenlys strid med beskyttelsen af typiske europæiske produkters, heriblandt netop Middelhavslandenes tomaters, kvalitet og egenskaber, produkter som er en kilde til uvurderlig socioøkonomisk og kulturel rigdom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. juni 2002)

Kommissionen har ikke udarbejdet og har heller ikke planer om at udarbejde et forslag til forordning om ændring af fællesskabsbestemmelserne om handel med produkter fremstillet på grundlag af tomater af den simple grund, at der ikke findes sådanne bestemmelser.

I artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 449/2001(1) om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2201/96 defineres de vigtigste forarbejdede tomatprodukter, dog udelukkende i forbindelse med støtteordningen for tomater bestemt til industriel forarbejdning (jf. Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for forarbejdede frugter og grøntsager(2)). Der er absolut ikke tale om handelsbetegnelser eller -normer, men om definitioner af produkter og produktgrupper, der udelukkende anvendes til forvaltning og kontrol af ovennævnte støtteordning på det industrielle stade.

I Italien gælder der derimod i henhold til national lov nr. 96 af 10. marts 1969 handelsnormer for flåede tomater og tomatkoncentrat.

Så længe fællesskabsstøtten blev ydet til de forarbejdede produkter, var det rimeligt at definere de enkelte slutprodukter ved lovgivning. Det var logisk at give en præcis definition af de produkter, som den pågældende støtte kunne ydes til. Men siden reformen af sektoren i 2000 gives fællesskabsstøtten ikke længere til forarbejdede produkter, men til råvaren, dvs. til de tomater, der leveres til forarbejdningsvirksomheden. Dermed opstår spørgsmålet, om de tidligere bestemmelser, der er afledt af en forældet lovgivning, bør opretholdes.

Udkastet til forordning om ændring af forordning (EF) nr. 449/2001 drejer sig bl.a. om nogle af ovennævnte definitioner. Som det fremgår af ovenstående, vil en eventuel ændring af denne forordning under ingen omstændigheder få indvirkning på de nugældende handelsbetegnelser, -normer og -garantier.

Dette udkast, der blev fremsat i slutningen af april 2002, var ikke en endelig udgave, men var udarbejdet med henblik på høring forud for udarbejdelsen af den endelige udgave af de berørte erhvervskredse og medlemsstaterne i overensstemmelse med Kommissionens tilsagn om gennemsigtighed.

En fortolkning, der går ud på, at Kommissionen har haft til hensigt at ændre bestemmelserne om produkter fremstillet på grundlag af tomater, er således fuldstændig uden hold i virkeligheden.

(1) EFT L 64 af 6.3.2001.

(2) EFT L 297 af 21.11.1996.