DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/245

(2004/C 70 E/265)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3256/03

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(3. november 2003)

Om: Nyt angreb på religionsfriheden i Hanoi

De vietnamesiske myndigheder har faktisk og juridisk sat 11 præster, som er udtrådt af statskirken og har tilsluttet sig Vietnams Forenede Buddhistiske Kirke (UBCV, som ikke er anerkendt) i husarrest i to år. Blandt disse er patriarken Thich Huyen Quang, som nu har været ulovligt tilbageholdt i mere end 20 år, og hans stedfortræder Thich Quang Do, som efter sigende skulle have været løsladt i juni 2003. Talsmanden for den vietnamesiske udenrigsminister har erklæret, at der var tale om overtrædelser af lovgivningen om national sikkerhed. I modstrid med de internationale normer giver vietnamesisk lov de lokale myndigheder tilladelse til »administrativ tilbageholdelse« af personer i mellem 6 og 24 måneder uden proces i tilfælde af overgreb imod den nationale sikkerhed (dekret 31/CP fra 1997 om »administrativ tilbageholdelse«). Forfølgelsen af UBCV fulgte efter valget af 41 munke (heriblandt de 11 tilbageholdte) til nøgleposter i UBCV på mødet den 1. oktober 2003 i Nguyen Thieu-Pagoden (provinsen Binh Dinh)og patriarken Thich Huyen Quangs og Thich Quang Dos afrejse til Ho Chi Minh City. Den vietnamesiske sikkerhedstjeneste blokerede deres konvoj i over 10 timer, hvorefter de med militærets hjælp bragte den velærværdige Thich Huyen Quang, 86 år, til Nguyen Thieu-Pagoden og den velærværdige Thich Quang Do, 75 år, til Zen Thanh Minh-klosteret i Ho Chi Minh City. Ifølge det internationale buddhistiske informationskontor (IBIB) i Paris, fandt denne hårdhændede politiaktion sted få dage efter afslutningen af arbejdet på det første ekstraordinære UBCV-møde efter de kommunistiske myndigheders forbud mod UBCV i 1981.

Hvilke oplysninger har Kommissionen om idømmelsen af 3 UBCV-munke til to års husarrest og den ulovlige tilbageholdelse af otte andre, heraf to UBCV-ledere? Finder Kommissionen ikke, at de vietnamesiske myndigheders gentagne forfølgelse af UBCV's ledere viser, at de handler i ond tro og ikke virkelig ønsker at sikre religionsfriheden og legalisere UBCV? Finder Kommissionen ikke, at en sådan situation kræver en fast optræden, herunder fastfrysning af samarbejdsaftalen mellem EU og Vietnam? Og finder Kommissionen ikke, at den på grund af den yderst alvorlige situation i Vietnam, Laos, Burma og i mindre grad Cambodja bør foreslå Rådet og Europa-Parlamentet at sende en særlig EU-repræsentant til disse lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(1. december 2003)

På sin halvmånedlige konference den 6. november 2003 erkendte det vietnamesiske udenrigsministerium, at tre munke for tiden er under administrativ tilbageholdelse eller i husarrest, der er pålagt i henhold til dekret 31/CP, ifølge hvilket der kan gives op til to års frihedsberøvelse uden tiltale eller rettergang. Ministeriet erkendte også, at både Thich Quang Do og Thich Huyen Quang i øjeblikket undersøges for »alvorlige forbrydelser«, og at der måske rejses anklage mod dem, når hele undersøgelsen er afsluttet. Kommissionen har ikke på nuværende tidspunkt specifikke oplysninger om de otte andre munkes nøjagtige juridiske situation, selv om det ser ud til, at de stadig er i de vietnamesiske myndigheders varetægt.

Kommissionen og medlemsstaterne har gentagne gange givet udtryk for deres bekymringer over de nylige hændelser over for den vietnamesiske regering. EU har også ved flere lejligheder udtrykt sin bekymring over begrænsningerne i religionsfriheden i Vietnam og opfordret den vietnamesiske regering til at forbedre den aktuelle situation. Kommissionen vil endnu en gang fremsætte indvendinger mod behandlingen af religiøse og andre systemkritikere på det kommende møde i Den Fælles Kommission EU-Vietnam. Emnet vil også blive taget op på det kommende møde i forbindelse med menneskerettighedsdialogen mellem EU og Vietnam.

Kommissionen vil fortsat udnytte alle de midler, der står til dens rådighed, for at få udrettet forbedringer i menneskerettighedssituationen i Vietnam. Et af disse midler er samarbejdsprogrammet mellem Kommissionen og Vietnam under den bilaterale samarbejdsaftale, der omfatter programmer med sigte på at forbedre regeringsførelse, retsstatsprincipper og adgang til domstolene i landet.

Kommissionen mener ikke, at det vil bidrage betydeligt til de nuværende menneskerettighedsdialoger med de pågældende lande at udpege en særlig EU-repræsentant. Desuden støtter Kommissionen de særlige FN-mekanismer, der allerede findes, og hvormed man i denne region forsøger at løse nogle af de problemer, der bekymrer det internationale samfund (dvs. FN's særlige udsending for Burma/Myanmar, FN's særlige rapportører).