ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1406/03

af Luigi Vinci (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. april 2003)

Om: Regional og lokal beskæftigelsespagt i Lamezia Terme

Der henvises til følgende:

- i tidsrummet 1996-2001 har strukturfondene finansieret 89 regionale og lokale beskæftigelsespagter i Den Europæiske Union og heriblandt beskæftigelsespagten for Lamezia Terme, som blev godkendt med dekret nr. 948 af 29. januar 1999 fra det italienske finansministerium, og som omfatter en investering på ca. 48 mio. EUR til finansiering af 66 virksomhedsinitiativer, hvoraf 30 befinder sig i Lamezia Terme;

- konsortiet Sviluppo ex-area Sir, der går under betegnelsen LameziaEuropa, er ansvarligt for pagten;

- de finansierede projekter har omfattet 49 nye anlæg, 16 udvidelser og en genåbning inden for følgende sektorer: industri (37), landbrugsindustri (12), turisme (15) og tjenesteydelser(2);

- det var planlagt at beskæftige 903 arbejdsenheder, hvoraf 699 var nye arbejdspladser;

- lederne af LameziaEuropa mener, at beskæftigelsespagtens succes kun skyldes, at Cassa Depositi e Prestiti den 29. januar 2003 har udbetalt en ny finansieringsrate til de berørte virksomheder;

- området ved Lamezia Terme er kendetegnet af stor arbejdsløshed, særlig blandt kvinder og unge, og samtidig sker der en stadig forværring af arbejdsmarkedet, lige fra manglende overholdelse af kontrakter og af sikkerhedsbestemmelser på arbejdspladsen til en udbredt praksis med sort arbejde;

- den organiserede kriminalitet udnytter denne ulovlige situation til at finansiere sine egne kriminelle aktiviteter og øve indflydelse på de lokale myndigheder, og den har en farlig forbindelse til de lokale politikere, hvilket senest har ført til opløsning af kommunalrådet;

- skabelsen af arbejdspladser og en nøje overholdelse af det princip om legalitet, der indgår i beskæftigelsespagten, bør udgøre en prioritet for institutionerne, også med henblik på at kontrollere investeringerne effektivt;

Kan Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvor store er de hidtil udbetalte finansieringer?

2. Hvilke kontrolforanstaltninger er der fastsat inden for EU for at kontrollere overholdelsen af virksomhedernes forpligtelser?

3. Hvor mange arbejdsenheder er rent faktisk beskæftiget i hver virksomhed, og kan det udelukkes, at disse virksomheder ikke beskæftiger sort arbejdskraft?

4. Hvilke foranstaltninger vil blive truffet, hvis det viser sig, at de indgåede forpligtelser ikke er blevet overholdt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(26. maj 2003)

Kommissionen kan oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at der ikke er ydet tilskud fra strukturfondene til den lokale beskæftigelsespagt i Lamezia Terme, men at den er blevet finansieret med nationale midler.

Kommissionen er derfor ikke i stand til at besvare de stillede spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0696/03

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(10. marts 2003)

Om: Manglende balance i trafikken mellem Frankrig og Spanien efter åbningen af Somport-tunnelen

Samtlige spanske regeringer har udvist stor interesse for at lade strækningen Sagunto-Zaragoza- Somport-Toulouse-Bordeaux indgå i EU's prioriterede vejnet, men denne interesse er ikke blevet modsvaret af Frankrig.

Åbningen af den moderne Somport-tunnel, som mange håbede ville lette passagen ved Irún og Junquera, er ikke blevet den løsning af problemet med den meget tætte lastbiltrafik, man havde håbet, fordi Frankrig ikke har opfyldt sine forpligtelser, da tunnelen mod nord munder ud i en landevej, der passerer gennem bycentre.

Kan Kommissionen mægle eller anmode de franske myndigheder om at opfylde deres forpligtelse til at forbedre vejstrækningen N-134, som forbinder tunnelens nordlige udkørsel med motorvejen Bordeaux?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(14. april 2003)

Kommissionen har kendskab til problemerne med trafikpropper forårsaget af lastbiltrafik på hovedfærdselsårerne gennem Pyrenæerne.

Åbningen af Somport-tunnellen var første skridt mod en bedre fordeling af lastbiltrafikken, men den væsentligste begrænsning på udviklingen af denne nye transeuropæiske færdselsåre er, som det ærede medlem korrekt bemærker, adgangen til den fra den franske side. Gennem budgettet for det europæiske transportnet og efter forslag fra de franske myndigheder yder Kommissionen økonomisk støtte til udbygningen af hovedvej 134, som giver adgang til tunnelen. Men hvor EU i henhold til artikel 155 i EF-traktaten skal opstille et sæt retningslinjer omfattende mål og prioriteter samt hovedlinjerne i de aktioner, der påtænkes gennemført for transeuropæiske net; i disse retningslinjer fastlægges projekter af fælles interesse, er iværksættelsen af disse projekter dog helt og holdent medlemsstaternes ansvar. I forlængelse heraf kan Kommissionen kun beklage, at planlægningen af et projekt af et sådant transeuropæisk omfang ikke har været genstand for samme grad af opmærksomhed fra de to berørte medlemsstaters side.

Kommissionen vurderer ligeledes, at der på mellemlangt til langt sigt bør indføres pålidelige og økonomisk levedygtige, alternative løsninger for godstransport over store afstande, som i et betydeligt omfang kan afhjælpe de trafikale problemer ved de fransk-spanske grænseovergange i Pyrenæernes vestlige og østlige ende. Pyrenæerne bør ikke udgøre en uoverstigelig forhindring for samhandlen i det indre marked.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1134/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(1. april 2003)

Om: Pisa Kommunes udnyttelse af midler fra handlingsprogrammet til fordel for vandrende arbejdstagere

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Pisa Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til støtte af vandrende arbejdstagere, herunder tredjelandsstatsborgere, for at sikre bedre betingelser for sameksistens med og integration i lokalbefolkningen i såvel beskæftigelsesmæssig som social henseende.

Kan Kommissionen derfor oplyse

1. om Pisa Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra handlingsprogrammet til fordel for vandrende arbejdstagere?

2. om Pisa Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopouloupå skriftlige forespørgsler E-0828/03, E-0894/03, E-1126/03, E-1127/03,E-1128/03, E-1129/03, E-1130/03, E-1131/03, E-1132/03, E-1133/03,E-1134/03, E-1135/03, E-1136/03, E-1137/03 og E-1138/03

(28. april 2003)

Der findes i øjeblikket ikke noget handlingsprogram for vandrende arbejdstagere på EU-niveau. Kommissionen skal minde om, at støtte til foranstaltninger til fremme af vandrende arbejdstageres integrering i budgetpost B3-4110 blev ophævet i 1998 efter EF-Domstolens dom i sag C-106/96. Siden da er der ikke blevet givet nogen støtte inden for området.

Et nyt program til fremme af tredjelandes statsborgeres integration under budgetpost B5-815 vil blive lanceret af Kommissionen (Generaldirektoratet for Retlige og Indre Anliggender) i maj 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0108/03

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2003)

Om: Finansiering af bjærgningen af Le Joola Supplerende spørgsmål

Svaret på mine tidligere spørgsmål (E-3319/02(1)) giver anledning til følgende supplerende spørgsmål:

8. EUF er endnu ikke opbrugt for Senegals vedkommende.

Kan der efter Kommissionens mening tages penge fra 8. EUF til bjærgning af ofrene og færgen, såfremt Senegal indvilger heri?

Er det ikke Kommissionens moralske og politiske pligt at koordinere bjærgningen? Eller vil Kommissionen slet ikke hjælpe, men overlade det til de berørte medlemsstater (Frankrig, Belgien, Spanien og Nederlandene) selv at bjærge deres egne borgere?

Lader Europa her sine ofre i stikken, samtidig med at der straks ville blive oprettet nødhjælpsfonde, hvis en lignende katastrofe skulle ske ud for Europas egne kyster?

(1) Se side 29.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(11. februar 2003)

Kommissionen kan ikke anvende de finansielle ressourcer fra 8. EUF, da de allerede er afsat til specifikke aktioner, der er blevet udførligt defineret i samråd med Senegal inden for rammerne af EU's samarbejdsstrategi.

Skønt Kommissionen har fuld forståelse for det ærede medlems bekymring og spørgsmålets vigtighed, må den understrege, at alle initiativer i forbindelse med bjærgningen af Joola først og fremmest påhviler de senegalesiske myndigheder.

En aktion, der tog sigte på at bjærge ligene af EU-statsborgere, ville i øvrigt ikke være i overensstemmelse med målsætningerne for EU's udviklingssamarbejde med AVS-staterne som defineret i artikel 177 i EF-traktaten og Cotonou-aftalen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1024/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om: Pesaro Kommunes udnyttelse af midler fra programmet Venskabsbyer i EU 2000

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Blandt de programmer, EU yder støtte til, er der også et program til fremme af konsolideringen af venskabsforbindelser mellem europæiske byer, og mange italienske byer, herunder Pesaro, ville være særlig egnede i denne forbindelse.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Pesaro Kommune forelagde projekter i håb om at opnå støtte fra programmet Venskabsbyer i EU 2000?

2. om Pesaro Kommune fik bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 og E-1029/03

(8. maj 2003)

Midlerne til venskabsbyer forvaltes ikke decentralt.

Støtte tildeles af Kommissionen på grundlag af projekter, som de kommunale myndigheder eller venskabsbykomitéerne indsender.

Støtten udbetales først, når arrangementet er afviklet, og det sker mod forevisning af regnskabsbilag.

De lokale myndigheder deltager i venskabsbyarrangementet på grundlag af en årlig indkaldelse af forslag, som offentliggøres i EUT.

Med hensyn til det ærede parlamentsmedlems forespørgsler: For kommunerne Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pisa (E-1025), Pistoia (E-1026), Siene (E-1028), Terni (E-1029). Ikke modtaget midler til venskabsbyer i 2000.

For kommunerne Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027). Midler til et venskabsbyarrangement i 2000. Midlerne er opbrugt.

Det ærede parlamentsmedlem kan også henvende sig til de berørte lokale myndigheder for at få mere fyldestgørende oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1128/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(1. april 2003)

Om: Firenze Kommunes udnyttelse af midler fra handlingsprogrammet til fordel for vandrende arbejdstagere

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Firenze Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til støtte af vandrende arbejdstagere, herunder tredjelandsstatsborgere, for at sikre bedre betingelser for sameksistens med og integration i lokalbefolkningen i såvel beskæftigelsesmæssig som social henseende.

Kan Kommissionen derfor oplyse:

1. om Firenze Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra handlingsprogrammet til fordel for vandrende arbejdstagere?

2. om Firenze Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopouloupå skriftlige forespørgsler E-0828/03, E-0894/03, E-1126/03, E-1127/03,E-1128/03, E-1129/03, E-1130/03, E-1131/03, E-1132/03, E-1133/03,E-1134/03, E-1135/03, E-1136/03, E-1137/03 og E-1138/03

(28. april 2003)

Der findes i øjeblikket ikke noget handlingsprogram for vandrende arbejdstagere på EU-niveau. Kommissionen skal minde om, at støtte til foranstaltninger til fremme af vandrende arbejdstageres integrering i budgetpost B3-4110 blev ophævet i 1998 efter EF-Domstolens dom i sag C-106/96. Siden da er der ikke blevet givet nogen støtte inden for området.

Et nyt program til fremme af tredjelandes statsborgeres integration under budgetpost B5-815 vil blive lanceret af Kommissionen (Generaldirektoratet for Retlige og Indre Anliggender) i maj 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0282/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. februar 2003)

Om: Toldbestemmelserne og import af tahini til Polen

Grækenland eksporterer et produkt med handelsbetegnelsen tahini til det polske marked. Dette produkt henhører på grundlag af sin fremstillingsproces under toldpositionen 12.08, og under denne toldposition er tolden for importen af produktet fra Grækenland til Polen 9 % dets toldværdi. Det polske økonomiministerium har henført det pågældende produkt under toldposition 20.08 med det resultat, at importtolden er kommet helt op på 35 % af toldværdien, og har endvidere opkrævet told med tilbagevirkende kraft for den samlede import af dette produkt gennem de sidste tre år.

Eftersom denne afgørelse truffet af den polske regering direkte rammer og i realiteten forbyder den græske eksport af dette produkt samt medfører uoprettelige tab for de importører, der afkræves denne told med tilbagevirkende kraft for de sidste tre års import, bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Kan der indføres told med tilbagevirkende kraft på import af tahini i betragtning af, at samhandelen skal være baseret på princippet om berettiget forventning, og at handelsparterne skal kunne have tillid til transaktionernes sikkerhed?

2. Kan Toldkodeksudvalget afgive en udtalelse, hvorved tolden på 9 % for tahini-importen til Polen kan blive genindført?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(18. marts 2003)

1. Ja, det er ifølge EU-retten og i mangel af gyldige bindende tariferingsoplysninger afgivet af en toldadministration i EU muligt at ændre tariferingen af en vare og opkræve told med tilbagevirkende kraft, medmindre princippet om berettiget forventning gælder. Da den polske lovgivning om told ligner EU's, gælder dette også i Polen.

2. Nej, Polen er ikke medlem af EU, og Toldkodeksudvalgets afgørelser gælder derfor endnu ikke her. Selv om udvalget nåede frem til, at den pågældende vare skulle tariferes under pos. 12.08 i nomenklaturen til den internationale konvention om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (HS-konventionen), kan problemet kun løses ved indgåelse af en bilateral aftale mellem EU og Polen i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 10, stk. 1, i HS-konventionen, hvori både Polen og EU er kontraherende part.

3. Er det ikke muligt at nå frem til en aftale, kan udvalget for det harmoniserede system i Verdenstoldorganisationen træffe afgørelse om tvisten i henhold til reglerne om tvistbilæggelse, jf. artikel 10, stk. 2, i HS-konventionen.

4. Det skal dog nævnes, at i betragtning af procedurerne vil udvalget for det harmoniserede system først nå frem til en afgørelse efter Polens optagelse i EU, og Kommissionen undersøger derfor muligheden for at finde en løsning på problemet sammen med Polen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0145/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om: Den internationale fiskeriaftale EU-Island og udviklingssamarbejde

Kan Kommissionen i forbindelse med den gældende internationale fiskeriaftale mellem EU og Island oplyse:

1. hvor stort et beløb EU har afsat til udvikling af fiskerisektoren på Island?

2. hvor stor en finansiel modydelse EU skal betale til gengæld for de fiskerettigheder, som fællesskabsflåden har opnået?

3. hvor stort et beløb, som fartøjsejerne i EU skal betale i form af afgifter for fiskerilicenser eller fiskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. marts 2003)

Det ærede medlem har stillet tre spørgsmål om økonomiske transaktioner og licensafgifter i forbindelse med aftalen mellem EU og Island. Aftalen omfatter ingen økonomiske transaktioner mellem EU og Island og ingen bestemmelser om afgifter for fiskerilicenser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1478/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(2. maj 2003)

Om: Eksportstøtte til kød af hornkvæg, fersk eller kølet fra medlemsstater til Vatikanstaten

I det supplerende svar på forespørgsel P-3202/02(1) er der bilagt en tabel over produkter, hvortil der ydes eksportstøtte, med angivelse af mængder og beløb i euro.

Af tabellen fremgår det med hensyn til eksport af kød af hornkvæg, fersk eller kølet (position 0201) til Vatikanstaten:

a) at der i 1999 fra Italien blev eksporteret 39,592 kilo med 256 405,34 EUR i eksportstøtte, hvilket svarer til 6 476,19 EUR pr. kilo eksporteret kød,

b) og at der i 2000 fra Italien blev eksporteret 38,985 kilo med 305 341,16 EUR i eksportstøtte, hvilket svarer til 7 832,27 EUR pr. kilo eksporteret kød.

Sandsynligvis drejer det sig om en eksport i 1999 på 395 920 kilo og i 2000 på 389 850 kilo og om en mere troværdig støtte på 0,65 og 0,78 EUR pr. kilo eksporteret kød.

Med disse justeringer bliver resultatet, at der i alt blev eksporteret 346 233 kilo i 1998, 963 646 kilo i 1999, 730 798,210 kilo i 2000 og 212 249,800 kilo i 2001.

Ifølge forordning (EF) nr. 419/2002(2) kan oplysningerne i tabellen, som stammer fra databasen CATS, også anvendes i forbindelse med kontrol og udarbejdelse af overslag.

Af den ovenfor omtalte tabel fremgår det, at målingsenhederne, vægt eller mængde og beløbet i euro er indberettet af medlemsstaterne.

Kan Kommissionen oplyse:

- om nogen har ansvar for at kontrollere de data, medlemsstaterne indberetter, og i givet fald hvem?

- om der er gennemført kontrol og i givet fald hvilken, og om der er udarbejdet overslag på grundlag af de mængder af kød af hornkvæg, fersk eller kølet, der er blevet eksporteret fra medlemsstater til Vatikanstaten?

- om den ikke finder, at den lille Vatikanstat importerer for meget af dette produkt, eller om den tager det for givet, at det sælges i Italien?

(1) EFT C 137 E af 12.6.2003, s. 172.

(2) EFT L 64 af 7.3.2002, s. 8.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1477/03, E-1478/03, E-1479/03 og E-1480/03

(21. maj 2003)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1479/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(2. maj 2003)

Om: Eksport af kød af hornkvæg, fersk eller kølet fra medlemsstater til Vatikanstaten og bestyrelse af kødsalget i Vatikanets indkøbscentral

I et interview, der i marts 2001 blev bragt i publikationen Eurocarni, udtalte indehaveren af virksomheden Guidoncarni i Torrevecchia (Rom), Ruggero Guidone, at i 2000 fik virksomheden Unicarni fra Reggio Emilia overdraget salget af kød i Vatikanets supermarked, hvor ca. 10 000 personer, der har et særligt medlemskort, heriblandt indkøbere fra flere klostre, gør deres indkøb. Direktøren for Unicarni, Ildo Cigarini, har anmodet os om at bestyre køddiskene i Vatikanets indkøbscentral. Vi deltager med 30 % i selskabet Roma Carni 2000, der er oprettet til dette formål. Ligesom vi har også selskabet CIR Surgelati en andel. Det forventede årlige salg var på 15-20 mia. Måske endnu mere. Desværre er disse udsigter blevet kuldkastet af krisen.

I 1998-2001 indførte Vatikanet fra EU 2 252 927 kg kød, som modtog den fastsatte eksportstøtte. Kødet blev eksporteret fra Belgien (57 984 kg), Irland (222 601 kg), Italien (804 447) og Nederlandene (1 167 894).

Kan Kommissionen oplyse følgende:

- Hvilke redskaber har EU eller hvilke foranstaltninger har Den Italienske Republik truffet for at forhindre, at Vatikanet direkte eller indirekte på EU's marked afsætter produkter, hvortil der ydes eksportstøtte?

- Eksporterer det selskab, som har fået overdraget bestyrelsen af kødsalget eller de selskaber, som tilsammen udgør dette selskab kød til Vatikanet direkte eller indirekte?

- Hvilke belgiske, irske, italienske og nederlandske selskaber eksporterede kød til Vatikanet i perioden 1998-2001?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1477/03, E-1478/03, E-1479/03 og E-1480/03

(21. maj 2003)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0989/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(27. marts 2003)

Om: Siena Kommunes udnyttelse af midler fra kultur 2000-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Siena Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til fremme af det europæiske kulturområdes mangfoldighed og traditioner ved at fremme skabende kunstnerisk virksomhed og faglig mobilitet samt adgangen til og udbredelsen af kunst og kultur.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Siena Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra kultur 2000-programmet?

2. om Siena Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0830/03, E-0892/03, E-0978/03, E-0979/03,E-0980/03, E-0981/03, E-0982/03, E-0983/03, E-0984/03, E-0985/03,E-0986/03, E-0987/03, E-0988/03, E-0989/03 og E-0990/03

(25. april 2003)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.