SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2510/99

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(22. december 1999)

Om: Manglende fællesskabslovgivning om effektiv og bæredygtig anvendelse af vandressourcerne, illustreret med eksemplet Parque Terra Mítica i Valencia (Spanien)

Den nylige offentliggørelse af en undersøgelse foretaget af det økonomiske fakultet på Universitat Jaume I i Castellón har vakt stor bekymring hos indbyggerne i de valencianske kommuner Benidorm og Finestrat på grund af det forventede fremtidige vandforbrug til temaparken Terra Mítica, der er under opførelse. Dette vandforbrug, som næsten vil fordoble vandmanglen i 2002, vil være et alvorligt problem for området, der hidtil har været særligt plaget af tilbagevendende tørkeperioder.

Temaparken, der opføres i samarbejde med regionen Valencias autonome regering, vil få behov for en stor del af den disponible vandmængde i området til at betjene den øgede turisme, som den nye forlystelsespark vil medføre, samt til vedligeholdelse og vanding af de golfbaner, der vil blive anlagt i forbindelse med parken.

På nuværende tidspunkt findes der ikke noget fællesskabsdirektiv, der indeholder bestemmelser om foranstaltninger til at hindre anvendelse af urimeligt store mængder vand især i områder med tørkeproblemer i de forskellige medlemsstater. Eksempler som parken Terra Mítica viser imidlertid, at der på dette område er behov for en fællesskabslovgivning, der på grundlag af princippet om bæredygtig udvikling fastsætter kriterier for korrekt udnyttelse af vandressourcerne.

I 1997 foreslog Kommissionen nogle foranstaltninger til at fremme effektiv og bæredygtig anvendelse af vandressourcerne i forslag til direktiv om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, som endnu ikke er færdigbehandlet. Parlamentet strammede dette aspekt af forslaget op under førstebehandlingen, men det er muligvis ét af de punkter, der skal forhandles med Rådet under en højst sandsynligt kommende forligsprocedure.

Hvordan vil Kommissionen sikre, at der inden for rammerne af ovennævnte direktiv træffes foranstaltninger til effektiv og bæredygtig anvendelse af vandressourcerne i tilfælde af et urimeligt stort forbrug?

Har Kommissionen kendskab til, om der under den lovpligtige vurdering af Parque Terra Mítica's indvirkning på miljøet blev taget hensyn til de oplysninger om vandmangel, som netop er blevet offentliggjort?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. februar 2000)

Kommissionen er helt enig i, at den nugældende fællesskabslovgivning for vand ikke sikrer bæredygtig vandforvaltning af alle vandområder. Derfor har Kommissionen på opfordring af miljøudvalget i Parlamentet foreslået Parlamentet og Rådet et vandrammedirektiv(1). Parlamentet afgav udtalelse ved førstebehandlingen i februar 1999(2), og Rådet vedtog en fælles holdning i oktober 1999(3). Udviklingen i forhandlingerne peger på endelig vedtagelse ved fælles beslutningstagning i sommeren 2000.

Vandrammedirektivet vil sætte ambitiøse miljømålsætninger såsom forebygge forringelse af grundvandstilstand, restaurere grundvandsforekomster og sørge for balance mellem indvinding og grundvandsdannelse med sigte på at opnå en god grundvandstilstand i alle grundvandsforekomster (artikel 4, 1)b). Det vil kræve vandforvaltning baseret på vandområder (vandområdeplaner), der sikrer beskyttelse af både overfladevand og grundvand (artikel 3). Det vil opstille forpligtelser for medlemsstaterne til at sikre juridisk bindende foranstaltninger for at nå dette mål, såsom kontrol med indvindingen af overfladeferskvand og grundvand samt opmagasinering af overfladeferskvand, inklusive et eller flere registre over vandindvindinger. Kun vandindvinding med ubetydelige virkninger er undtaget fra disse forpligtelser (artikel 11. 3)d).

Kommissionen vil, når direktivet er vedtaget, sikre at det omsættes korrekt og gennemføres, både de instrumenter, der er fastsat i EF-traktaten, og gennem oplysning og høring af alle berørte parter. Direktivet vil desuden sikre åbenhed og gennemsigtighed gennem en forpligtelse for alle medlemsstater til at informere borgerne og berørte parter, når de udarbejder deres vandområdeplaner.

Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters virkninger på miljøet(4) finder ikke anvendelse her, eftersom det ikke omfatter forlystelsesparker. Det ændrede direktiv om VVM 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF(5) vil omfatte forlystelsesparker i de tilfælde, hvor medlemsstaterne bestemmer, at det specifikke projekt måtte få væsentlige miljøvirkninger. Det ændrede direktiv gælder imidlertid ikke for det foreliggende projekt, da projektansøgningen fandt sted før det ændrede direktiv får virkning i medlemsstaterne.

I betragtning af Fællesskabets lovgivning på vandområdet og om vurdering af miljøvirkninger, som beskrevet ovenfor, har Kommissionen ikke noget retsgrundlag for at gøre noget i denne sag.

(1) EFT C 184 af 17.6.1997, EFT C 16 af 20.1.1998, EFT C 108 af 7.4.1998, EFT C 342 E af 30.11.1999.

(2) EFT C 150 af 28.5.1999.

(3) Rådets fælles holdning vedtaget den 22.10.1999; EFT C 343 af 30.11.1999.

(4) EFT L 175 af 5.7.1985.

(5) EFT L 73 af 14.3.1997.