ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0682/96 af Thomas Megahy (PSE) til Raadet (27. marts 1996)

Om: Behandling af britiske fodboldtilhaengere i andre medlemsstater

Britiske fodboldtilhaengere opfoeres paa en international sortliste over »hooligans« paa trods af, at de ikke er blevet doemt for en overtraedelse. Nogle har allerede vaeret udsat for faengsling og udvisning uden retssag i Nederlandene og andre medlemsstater. Spoergsmaalet synes at opstaa som foelge af, at navnet paa enhver britisk statsborger, der arresteres i forbindelse med en fodboldkamp (eller under en rejse i forbindelse med en fodboldkamp)

registreres pr. computer, selv om der ikke rejses sigtelse mod personen, selv om den paagaeldende person herefter loeslades, eller selv om der er tale om en mindre lovovertraedelse, dvs. ingen forstyrrelse af den offentlige ro og orden eller voldelig adfaerd (hvilket var tilfaeldet med 123 tilhaengere af Leeds United, der blev arresteret i Eindhoven for en teknisk lovovertraedelse, idet de ikke var i besiddelse af deres pas). Disse computerregistre stilles derpaa til politiets raadighed i de forskellige medlemsstater.

Agter Raadet at tage skridt til at sikre, at de systemer, der er oprettet for at foere kontrol med voldsforbrydere, ikke laengere anvendes til at chikanere uskyldige mennesker, der udoever deres ret til frit at rejse inden for Den Europaeiske Union i forbindelse med en lovlig handling?

Svar (27. juni 1996)

1. Spoergsmaalet om den offentlige sikkerhed under sportsarrangementer er omfattet af en europaeisk konvention af 19. august 1985, udarbejdet af Europaraadet, og af to henstillinger fra Raadet af henholdsvis den 30. november 1993 og den 22. april 1996. Den europaeiske konvention tager sigte paa tilskuervold og daarlig opfoersel ved sportsbegivenheder og i saerdeleshed ved fodboldkampe. Raadets henstilling af 30. november 1993 vedroerer det ansvar, der paahviler arrangoerer af sportsbegivenheder, og henstillingen af 22. april 1996 indeholder retningslinjer for forebyggelse og bekaempelse af uroligheder i forbindelse med fodboldkampe.

2. Arrangoererne af sportsbegivenheder og medlemsstaternes politimyndigheder har ansvaret for at gennemfoere konventionen og henstillingerne. I den forbindelse er der blevet oprettet et net af korrespondenter mellem medlemsstaterne, som goer det muligt at udveksle oplysninger om antallet af tilskuere og de transportmidler, som tilskuerne kan taenkes at benytte. Det eneste formaal med denne udveksling af oplysninger er at oege sikkerheden under sportsbegivenheder.

3. Hvad angaar spoergsmaalet om databeskyttelse henvises der til den europaeiske konvention af 28. januar 1981 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger og til anbefaling R(87)15, vedtaget den 17. september 1987 af Europaraadets Ministerudvalg, til medlemsstaterne om anvendelse af personoplysninger inden for politisektoren.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0356/96 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) og Juan Colino Salamanca (PSE) til Kommissionen (22. februar 1996)

Om: Strukturfondene og beskaeftigelsen

Det fastsloges i konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Madrid i december 1995, at »programmer, der er vedtaget i samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen med henblik paa at udnytte strukturfondsmidlerne i perioden 1994-1999 (yder) et vigtigt bidrag til gennemfoerelsen af Essen-prioriteterne«.

Paataenker Kommissionen at forelaegge et initiativ, som goer det muligt at evaluere strukturfondenes indvirkning paa den beskaeftigelse, der er skabt i Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (11.4.1996)

Kommissionen har til hensigt i de kommende maaneder at udarbejde en meddelelse til Raadet og Parlamentet om Faellesskabets strukturpolitik og beskaeftigelsen. I dette dokument vil det blive undersoegt, paa hvilke maader strukturfondene influerer paa beskaeftigelsen, og der vil blive forelagt retningslinjer for en styrkelse af disse baand inden for rammerne af de igangvaerende programmer.

De foerste skoen goer det muligt at angive, at strukturinterventionerne bidrager til opretholdelse af 1,2 millioner arbejdspladser i regionerne under maal 1 i perioden 1994-1999. I oevrigt giver en analyse af enhedsprogrammeringsdokumenterne for omraaderne under maal 2 og 5b paa grundlag af oplysninger indhentet fra medlemsstaterne mulighed for at skoenne, at virkningen af disse interventioner er opretholdelsen af 580.000 hhv. 518.000 arbejdspladser i programmeringsperioden.

Disse tal skal dog behandles med forsigtighed, fordi der ikke findes en faelles metode til maaling af fondenes virkninger for beskaeftigelsen. Derfor udsendte Kommissionen sidste aar for at vurdere de forskellige eksisterende metoder til beregning af politikkernes virkning for beskaeftigelsen med deres fordele og svagheder en undersoegelse og en teknisk haandbog, som blev offentliggjort gennem Means-programmet (methods for evaluating actions of structural nature). I 1996 vil arbejdet paa dette grundlag fortsaette. Isaer haandbogen skulle vaere nyttig for dem, der skal behandle og vurdere foranstaltningers virkning for beskaeftigelsen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0589/96 af Ernesto Caccavale (UPE) til Kommissionen (11. marts 1996)

Om: EFRU-forordningen for perioden 1994-1999, maal nr. 1, Abruzzo, Italien

- Under faellesskabsstoetterammen for perioden 1994-1999 er der kun givet tilladelse til interventioner samfinansieret af EFRU i Regionen Abruzzo for perioden 1994-1996. Endvidere har den forsinkede vedtagelse af det operationelle program har ogsaa medfoert forsinkelser i indkaldelsen af ansoegninger, som endnu ikke er tilendebragt.

- Den virksomhedsstoette, der er fastsat bestemmelser for i det multiregionale operationelle program (del II - industri og tjenesteydelser), vil kun kunne stilles til raadighed efter Industriministeriets offentliggoerelse af bekendtgoerelsen om ikrafttraedelse af lov nr. 488/92e, men under alle omstaendigheder ikke foer oktober 1996.

- Virksomhederne i Abruzzo vil ikke laengere kunne nyde godt af nedsaettelser og skattefinansiering af de sociale bidrag efter den 1. januar 1997.

1. Mener Kommissionen ikke, at gyldighedsperioden for det operationelle program med flerfondsfinansiering boer forlaenges proportionalt med forsinkelserne i betalingerne, hvis det skulle vise sig, at Regionen Abruzzo ikke har gennemfoert udviklingsprogrammet fuldt ud?

2. Boer Kommissionen desuden ikke danne sig et helt noejagtigt billede af situationen for strukturfondene med hensyn til forpligtelser og betalinger, foer Regionen Abruzzo den 31. december 1996 fratages retten til at modtage stoette under maal nr. 1?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (23. april 1996)

Varigheden af regionen Abruzzis stoetteberettigelse under maal nr. 1 for perioden 1994-1996 er fastsat i strukturfondsforordningerne ((EFT L 193 af 31.7.1993. )).

Kommissionen er opmaerksom paa forsinkelserne i gennemfoerelsen af det regionale program for Abruzzi og presser paa for en fremskyndelse af forpligtelserne paa regionalt og nationalt niveau, for at de til raadighed staaende midler kan udnyttes fuldt ud. Det boer erindres, at de betalinger, der skal foretages som foelge af disse forpligtelser, kan finde sted i yderligere to aar, nemlig 1997 og 1998.

Kommissionen vil foelge sagen noeje. I betragtning af forsinkelsen i forhandlingsprocessen inden godkendelsen af de regionale operationelle programmer kan den indtage en aaben holdning med hensyn til en anmodning fra en medlemsstat om at overveje en forlaengelse af de eksisterende frister for indgaaelse af forpligtelser og betalinger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0442/96 af Hans-Gert Poettering (PPE) til Kommissionen (29. februar 1996)

Om: Tilpasning til europaeisk ret af nationale bestemmelser gaeldende for foreninger

I den seneste tid fremkommer der stadig flere klager fra europaeiske centralforbund for de mest forskelligartede foreninger og sammenslutninger, som oensker at blive optaget i det respektive foreningsregister i de enkelte EU-medlemsstater, men som har faaet afslag herpaa fra de kompetente domstole med den begrundelse, at EU-bestemmelserne kun i sjaeldne tilfaelde - hvorledes skulle det ogsaa kunne forholde sig anderledes - svarer til de respektive nationale bestemmelser, der er gaeldende for foreninger. Foreningerne naegtes dermed retsevne.

1. Er Kommissionen bekendt med disse problemer?

2. Hvad agter Kommissionen at goere for at aendre denne situation, som indebaerer, at europaeiske sammenslutninger naegtes retsevne i medlemsstaterne?

3. Er det muligt gennem en forordning at skabe en overgangsloesning, indtil de nationale bestemmelser paa dette omraade definitivt er tilpasset europaeisk ret?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af C. Papoutsis (15. marts 1996)

1. Kommissionen er klar over de problemer, som foreninger moeder, naar de oensker at udvide deres aktiviteter internationalt, isaer fordi de tvinges til, med mindre de opnaar anerkendelse af deres juridiske person, at erhverve sig status som ny juridisk person i den medlemsstat, hvor de oensker at etablere sig eller udoeve deres aktivitet, hvilket betyder stiftelsen af en ny forening.

2. Kommissionen vedtog derfor i december 1991 et forslag til Raadets forordning om statut for den europaeiske forening ((EFT C 99 af 21.4.1992. )). Denne statut, som det er frivilligt at benytte, tillader de foreninger, som maatte oenske det, at erhverve sig status som juridisk person paa faellesskabsniveau. Registreringen af foreningen i et enkelt medlemslands register vil vaere nok til, at den i alle medlemslande opnaar status som juridisk person. Parlamentet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg har afgivet udtalelser hhv. den 20. januar 1993 og den 26. maj 1992. AEndringsforslaget ((EFT C 236 af 31. august 1993. )) angaaende denne statut blev fremsendt til Raadet den 6. juli 1993 og er under overvejelse.

3. Det er ikke muligt at skabe overgangsloesninger, indtil forordningen om statut for den europaeiske forening er vedtaget. Ikke desto mindre findes der en europaeisk konvention om anerkendelse af internationale, ikke-statslige organisationers status som juridisk person, som blev indgaaet i det Europaeiske Raads regi og som traadte i kraft i 1991, men den gaelder ikke i hele Faellesskabet ((Indtil nu er de lande, som har ratificeret konventionen kun: Belgien, Graekenland, Portugal, Storbritannien, OEstrig, Schweiz og Slovenien. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0502/96 af Sebastiano Musumeci (NI) til Kommissionen (1. marts 1996)

Om: Ophaevelse af olieafgiften paa Sicilien

- Den italienske regering har gennem finansminister Fantozzi ladet vide, at den er imod en ophaevelse af afgiften paa olieprodukter paa Sicilien.

- Der er her afgjort tale om en diskriminatorisk holdning over for oeen, eftersom to norditalienske regioner allerede laenge har nydt godt af en saadan afgiftsophaevelse. Regeringens afslag synes saa meget mere uberettiget, naar tages i betragtning, at Sicilien gennem aartier har vaeret tvunget til at agere vaert for staerkt forurenende olieraffinaderier paa sine kyster (Gela, Priolo, Milazzo) for derefter at saelge det raffinerede produkt til andre regioner til en langt lavere pris end den, de sicilianske forbrugere faar tilbudt.

- En ophaevelse af afgiften paa olieprodukter paa Sicilien ville helt sikkert saette skub i turismen paa oeen og ogsaa faa en positiv indvirkning paa sejlsportsturismen, som hidtil har vaeret forfordelt i forhold til de oevrige Middelhavslande.

Mener Kommissionen paa denne baggrund ikke, at den boer henvende sig til den italienske regering for at afhjaelpe dette tilfaeldige og diskriminatoriske valg i forbindelse med en region, der har lidt under staerk tilbagegang og er kendetegnet ved udviklingsefterslaeb?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (15. april 1996)

I henhold til artikel 8, stk. 4, i Raadets direktiv 92/81/EOEF om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier kan Raadet med enstemmighed paa forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indfoere fritagelser eller lempelser, hvis saerlige politiske hensyn taler herfor.

Paa anmodning fra de italienske myndigheder har Raadet besluttet at give Italien tilladelse til at anvende reducerede satser eller fritagelser for mineralolier for forbruget i Valle d'Aosta og Gorizia og i Udine og Trieste ((EFT L 230 af 11.9.1993. )).

De italienske myndigheder maa selv afgoere, om de vil anmode om yderligere undtagelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1098/96 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (13. maj 1996)

Om: Beskatning af smaa og mellemstore virksomheder

Hvad agter Kommissionen at foretage sig for at fremme investeringen i smaa og mellemstore virksomheder i Den Europaeiske Union? Vil den anbefale et mindre kompliceret beskatningssystem for disse virksomheder og indfoere mekanismer, der kan forhindre skattemaessig forskelsbehandling, som kan forvride den frie konkurrence ved etablering af smaa og mellemstore virksomheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af C. Papoutsis (18. juni 1996)

I sin meddelelse af 25. maj 1994 om forbedring af skatteforholdene for smaa og mellemstore virksomheder (SMV) ((KOM (94) 206. )) fastslog Kommissionen, at de problemer, som SMV'er staar overfor med hensyn til deres evne til at tiltraekke tilstraekkelige finansielle ressourcer og til at klare indviklede administrative procedurer, skal loeses paa nationalt plan i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet.

Imidlertid har Kommissionen vedtaget henstillinger til medlemsstaterne for at fremme specifikke forbedringer i skatteforholdene for SMV. I henstillingen om beskatning af SMV ((EFT L 177, 9.7.1994. )) opfordredes medlemsstaterne til at vedtage skattemaessige foranstaltninger, der er noedvendige for at korrigere de negative virkninger af progressiviteten i indkomstbeskatningen af reinvesteret overskud fra virksomheder, der ikke er kapitalselskaber, og for at fjerne skattemaessige hindringer for, at virksomheder kan aendre retlig status. Henstillingen vedroerende overdragelse af smaa og mellemstore virksomheder ((EFT L 385, 31.12.1994. )) indeholdt en opfordring til medlemsstaterne om at mindske den skattemaessige byrde ved overdragelse af virksomheder, saerligt hvad angaar arve- og gaveafgifterne, med det formaal at sikre, at deres beskatningspolitik tilpasses bedre for at sikre virksomhedernes overlevelse.

Desuden har Kommissionen bedt medlemsstaterne om ved hjaelp af passende skattemaessige foranstaltninger at fremme geninvesteringen i en anden virksomhed af overskud fra virksomhedssalg, og foelgelig at fremme kontinuiteten i virksomheden, naar dens ejerskab aendres.

I sin rapport om SMV ((CSE(95)2087. )) til Det Europaeiske Raad i Madrid anbefalede Kommissionen, at medlemsstaterne udviklede en radikal strategi for administrativ og lovmaessig forenkling til fordel for SMV, inklusiv et forenklet momssystem. Ydermere anmodede Kommissionen medlemsstaterne om at udarbejde overbevisende initiativer til at goere egenkapitalfinansiering af SMV mere attraktiv end gaeldsfinansiering for at forbedre SMV's finansielle stabilitet og overlevelsesrate under svaere oekonomiske betingelser.

Sluttelig understreger Kommissionen noedvendigheden af at fortsaette arbejdet med beskatning som beskrevet i dokumentet om beskatning i Den Europaeiske Union ((SEK(96)487. )), der blev droeftet af oekonomi- og finansministrene i

Verona. Dokumentet foreslaar en ny global tilnaermelse til beskatningen og sociale sikringssystemer, som tager hensyn til maalene for det indre marked, den oekonomiske og monetaere union og kampen mod arbejdsloeshed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0931/96 af Shaun Spiers (PSE) til Kommissionen (23. april 1996)

Om: Udleveringsprocedurer inden for EU

Hvilke planer har Kommissionen om at fremsaette forslag om harmonisering af udleveringsprocedurerne mellem EU's medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (15. maj 1996)

Det strafferetlige samarbejde er i henhold til artikel K.1, nr. 7, i traktaten om Den Europaeiske Union et spoergsmaal af faelles interesse. Kommissionen deltager fuldt ud i arbejdet paa dette omraade i henhold til artikel K.4, men den har i henhold til artikel K.3 ikke initiativret paa dette omraade og kan derfor ikke fremsaette forslag om harmonisering af udleveringsprocedurerne.

Der blev den 10. marts 1995 undertegnet en konvention om forenklet udleveringsprocedure mellem medlemsstaterne ((EFT C 78 af 30.3.1995. )), og der arbejdes paa en yderligere, mere omfattende konvention om forbedring af udlevering mellem medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1366/96 af Jean-Yves LE GALLOU til Kommissionen. Fællesskabsstøtte til foreninger, NGO'er og diverse organisationer



EF-Tidende nr. C 280 af 25/09/1996 s. 0123



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1366/96 af Jean-Yves Le Gallou (NI) til Kommissionen (3. juni 1996) Om: Faellesskabsstoette til foreninger, NGO'er og diverse organisationer Vedroerende budgetpost B7-703 (demokratiseringsprocessen i Latinamerika) bedes Europa-Kommissionen fremlaegge en fuldstaendig fortegnelse over, hvilke foreninger, NGO'er eller organisationer der har modtaget faellesskabsstoette, samt det noejagtige stoettebeloeb for det senest afsluttede regnskabsaar? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marin (24. juni 1996) Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1486/96 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (12. juni 1996)

Om: Foranstaltning 2.3 (Eleonas) under regionalprogrammet for Attika

Foranstaltning 2.3 omfatter bestraebelser med henblik paa udformningen og hoejnelsen af Eleonas, som anses for at vaere af overordentlig stor betydning for Athen set ud fra en strategisk synsvinkel.

Ifoelge gennemfoerelsesplanen skulle der til daekning af de offentlige udgifter vaere brugt 2.536 mecu i 1994 og 2.485 mecu i 1995.

1. Hvad har udnyttelsesgraden vaeret i 1994 og 1995?

2. Hvad skyldes de eventuelle forsinkelser?

3. Foreligger der en retsakt fra Ministeriet for Fysisk Planlaegning og Miljoe, der placerer de forskellige funktioner i omraadet, hvilket er en noedvendig forudsaetning for viderefoerelsen af projektet?

4. Kan Kommissionen oplyse noget om ETVA's (Den graeske bank for industriudvikling) bestraebelser i forbindelse med raffinaderierne (Shisto, Vestattika) med henblik paa at flytte industrivirksomhederne i Eleonas?

Samlet Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies paa skriftlige forespoergsler E-1479/96, E-1480/96, E-1481/96, E-1482/96, E-1483/96, E-1484/96, E-1485/96 og E-1486/96 (26. juni 1996)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1038/96 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (3. maj 1996)

Om: Ret til lovfaestet ferie

Hvilke bestemmelser gaelder der i de enkelte medlemsstater med hensyn til lovfaestet ferie?

Hvilken ret har arbejdstagerne til denne ferie i de enkelte medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Padraig Flynn (10. juni 1996)

For Kommissionen at se vedroerer det aerede medlems spoergsmaal officielle fridage og ikke aarlig betalt ferie, som omtalt i artikel 7 i Raadets direktiv 93/104/EF om visse aspekter i forbindelse med tilrettelaeggelse af arbejdstiden ((EFT L 307 af 31.12.1993. )).

Ret til officielle fridage er et kompliceret spoergsmaal. Tolv medlemsstater har saerlig lovgivning om officielle fridage. I Danmark og Sverige er retten anerkendt inden for rammerne af de kollektive overenskomster, mens den afhaenger af arbejdskontrakten i Det Forenede Kongerige. I de tilfaelde, hvor der foreligger lovgivning, omfatter kollektive overenskomster somme tider yderligere officielle fridage. Medlemsstaterne har forskellige regler for den situation, hvor officielle fridage falder paa andre hviledage.

Kommissionen har offentliggjort en liste over fridage i 1996 ((EFT C 45 af 17.02.1996. )).

Der er endvidere forskel paa bestemmelserne om ret til betalte officielle fridage. Visse forhold er dog faelles for en raekke medlemsstater, dvs. arbejdstagerne har normalt ret til betalte officielle fridage, fridagene betales af arbejdsgiveren og ikke af andre, og de paagaeldende officielle fridage betales i tillaeg til betalt aarlig ferie. I de fleste medlemsstater betragtes officielle fridage som soendage med hensyn til arbejde paa saadanne dage og betaling eller kompenserende hvile for saadant arbejde.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0461/96 af Frode Kristoffersen (PPE) til Kommissionen (29. februar 1996)

Om: EU-medlemsstaternes ret til at begraense seernes modtagefrihed i henhold til artikel 2a i revideret forslag til direktiv om »Fjernsyn uden graenser« KOM(95)0086

Ifoelge artikel 2a i Kommissionens forslag til aendring af direktivet om »Fjernsyn uden graenser« (KOM(95)0086) ((EFT C 185 af 19.7.1995, s. 4. )) skal EU's medlemsstater principielt respektere modtagefriheden, og maa derfor ikke forhindre modtagelse/transmission af udsendelser fra andre EU-lande, med mindre disse indebaerer en overtraedelse af direktivets artikel 22 og/eller 22a, der vedroerer beskyttelse af mindreaarige. Det fremgaar imidlertid af den offentlige debat om dette emne, at der hersker en vis uenighed blandt EU-landene om, hvori beskyttelsen af mindreaarige boer bestaa. Saaledes har mindst én medlemsstat indfoert et generelt forbud mod at udsende tv-reklamer for boernelegetoej, mens andre EU-lande ikke har fundet anledning til at indfoere et saadant forbud.

Er det Kommissionens opfattelse, at den paagaeldende medlemsstat fremover skal kunne begraense egne seeres muligheder for at modtage kanaler fra andre EU-lande, hvor det i dag er tilladt at sende reklamer for boernelegetoej, under henvisning til egne nationale regler paa dette omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (2. maj 1996)

Kommissionen henleder det aerede medlems opmaerksomhed paa, at direktivet om »fjernsyn uden graenser« (89/552/EOEF) ((EFT L 298 af 17.10.1989. )) i kapitel IV opstiller regler for reklamer og sponsorvirksomhed. En af direktivets bestemmelser (artikel 16), omhandler en raekke restriktioner, som tager sigte paa beskyttelse af mindreaarige. Reklamer, der er rettet mod mindreaarige, er ikke underlagt andre restriktioner.

Artikel 3 i direktivet giver medlemsstaterne mulighed for at indfoere strengere bestemmelser, men kun for saa vidt angaar de tv-radiospredningsorganer, som hoerer under deres myndighed. Saadanne bestemmelser maa heller ikke vaere i strid med principperne om modtagefrihed og ret til retransmission, som er fastslaaet i artikel 2, stk. 2, i direktivet.

Medlemsstaterne kan derfor ikke, med henvisning til bestemmelserne i direktivet, forbyde modtagelse og retransmission af fjernsynsudsendelser fra andre medlemsstater alene med den begrundelse, at de indeholder reklamer, der er rettet mod mindreaarige.