ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0523/99

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(8. marts 1999)

Om: Interview med generaldirektoer Landáburu i tidsskriftet "Nederlandse Gemeente" af 18.-25. december 1998 om medlemsstaternes netto-bidrag

I tidsskriftet "Nederlandse Gemeente" af 18.-25. december 1998 offentliggoeres et interview med generaldirektoer Landáburu fra Kommissionens Generaldirektorat for Regionalpolitik og Samhoerighed. Denne hoejtstaaende embedsmand i Den Europaeiske Union kritiserer ifoelge overskriften Nederlandene, idet han siger, at "netto-betalerne er meget arrogante".

1. Slutter Kommissionen op om generaldirektoer Landáburus udtalelser forudsat, at disse er rigtigt gengivet?

2. Mener Kommissionen, at det er opgaven for en tjenestemand i Kommissionen at udtale sig om de enkelte medlemsstaters holdning til deres bidrag til EU-budgettet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(27. april 1999)

1. Disse udtalelser, som tillaegges generaldirektoeren for Generaldirektoratet for Regionalpolitik og Samhoerighed, blev fremsat under et uformelt moede med en gruppe journalister fra den regionale presse, hvor der bl.a. blev talt om forhandlingerne i forbindelse med Agenda 2000 og de forskelligartede situationer, der kunne forventes at ville blokere forhandlingerne. Ingen har under dette moede paa noget tidspunkt haft til hensigt at tale nedsaettende om medlemsstaterne som antydet i forespoergslen, men der er uden tvivl blevet refereret til nettobidragydernes "bestemte holdning" og deres modstand mod "samhoerighedslandenes" fortolkning af stabiliseringsbegrebet.

2. Ud fra et oenske om at oege gennemskueligheden og informationen af pressen og saaledes ogsaa af EU's borgere synes det ikke at vaere forkert at goere opmaerksom paa indholdet af de undertiden barske diskussioner mellem medlemsstaterne, hvad indtaegter og udgifter paa Faellesskabets budget angaar.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0976/99

af Georges Garot (PSE) til Kommissionen

(7. april 1999)

Om: Diskrimination i konkurrencen mellem franske og spanske tomatproducenter

Tomatproducenterne i Sydvestfrankrig (Marmande) er blevet ofre for diskrimination i konkurrencen med deres spanske kolleger i Almeria-regionen. I henhold til resultaterne af en undersoegelse, de har foretaget, skyldes forskellen i produktionsprisen mellem en spansk tomat og en fransk tomat i det vaesentlige forskellene i prisen paa arbejdskraft paa grund af hyring af illegale indvandrere, som arbejder uden ansaettelseskontrakt. Paa disse vilkaar trues den franske tomatproduktion af udslettelse, samtidig med at der sker en stoerre og stoerre koncentration paa Den Iberiske Halvoe, som bakkes op af strukturstoette fra de offentlige myndigheders side (vand, udbredelsen af drivhuse.....) og fra de europaeiske myndigheders side (strukturfondene).

Har Kommissionen kendskab til disse konkurrencefordrejninger, som skyldes gennemfoerelsen af det indre marked og den manglende sociale harmonisering i Unionen? Har den befoejelser, isaer med de nye bestemmelser i Amsterdam-traktaten, som snart vil finde anvendelse, til bedre kontrol med den illegale indvandring? Vil den endvidere overveje erstatning i form af kompensation eller ikke-tildeling af europaeisk stoette i tilfaelde af social eller endog skattemaessig dumping?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. april 1999)

Kommissionen har kontaktet det aerede medlem for at faa tilsendt den naevnte undersoegelse. Man maa have kendskab til undersoegelsen for at kunne tage stilling til spoergsmaalet om, hvorvidt den beskrevne situation kan fortolkes som overtraedelser af EU-bestemmelserne. Saa snart denne undersoegelse er modtaget, vil det aerede medlem saa hurtigt som muligt faa svar paa forespoergslen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 309/99 af David BOWE Radioaktivt affald



EF-Tidende nr. C 341 af 29/11/1999 s. 0088



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0309/99 af David Bowe (PSE) til Kommissionen (17. februar 1999) Om: Radioaktivt affald Mener Kommissionen ikke, at medlemsstaterne burde blive enige om ensartede maalinger og metoder til indberetning af herreloest radioaktivt affald for at faa en bedre forstaaelse for problemets omfang?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0538/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: Konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union

Europa-Parlamentet droeftede og vedtog paa plenarmoedet i juni 1998 en initiativbetaenkning om konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union (A4-0137/98)(1), hvori det bl.a. erklaerede, at sardinindustrien er en oekonomisk aktivitet af stor betydning for mange regioner i Faellesskabet, og bemaerkede, at denne sektor er i en krisesituation, der kraever, at der hurtigst muligt vedtages beskyttelsesforanstaltninger, herunder:

"indfoerelse af en udligningsgodtgoerelse for sardiner til Faellesskabets konservesindustri og bevarelse af en afbalanceret lagerstoetteordning for at undgaa prisudsving paa markedet som foelge af de saesonbestemte forskelle i udbuddet af raavarer til konservesindustrien; denne stoette boer kunne gives direkte til konservesindustrierne fra det oejeblik, hvor disse kan godtgoere at have betalt mindsteprisen til produktionen."

Vil Kommissionen oplyse, hvilke skridt den har taget til at efterkomme denne anmodning fra Europa-Parlamentet med henblik paa en afhjaelpning af den alvorlige krise i sardinindustrien?

(1) EFT C 210 af 6.7.1998, s. 295.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0919/99

af Roberto Mezzaroma (PPE) til Kommissionen

(8. april 1999)

Om: Lov om omflakkende hunde

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange midler EU har bevilget regionen Toscana til bekaempelse af problemet med omflakkende hunde, og hvilke initiativer EU agter at tage for at loese problemet, som omfatter tusindvis af hunde?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. maj 1999)

EU har lovgivning paa omraadet for beskyttelse af kaeledyr under transport (Raadets direktiv 91/628/EOEF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om aendring af direktiv 90/425/EOEF og 91/496/EOEF(1)) og om brugen af hunde og katte i videnskabelige eksperimenter (Raadets direktiv 86/609/EOEF af 24. november 1986 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg og andre videnskabelige formaal(2)).

Lovgivningen vedroerende omflakkende hunde og katte og haandhaevelsen af denne hoerer stadig under medlemsstaternes jurisdiktion.

Som foelge af ovennaevnte har Kommissionen ikke til hensigt at foreslaa lovgivning paa dette omraade.

Kommissionen har ikke etableret programmer for stoette til bekaempelse af omflakkende hunde i regionen Toscana.

(1) EFT L 340 af 11.12.1991.

(2) EFT L 358 af 18.12.1986.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 145/99 af Brigitte LANGENHAGEN til Kommissionen. EU-støtte til den tyske Landkreis Rotenburg/Niedersachsen



EF-Tidende nr. C 182 af 28/06/1999 s. 0142



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0145/99 af Brigitte Langenhagen (PPE) til Kommissionen (11. februar 1999) Om: EU-stoette til den tyske Landkreis Rotenburg/Niedersachsen Hvilke former for stoette, og i hvilken stoerrelse, opregnet efter de forskellige stoetteomraader, er i valgperioden 1994-1999 tilgaaet den tyske Landkreis Rotenburg/Niedersachsen?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3622/98

af Ulf Holm (V) til Kommissionen

(24. november 1998)

Om: Diskriminerende kontrol inden for Schengen-omraadet

For nylig blev der i svensk fjernsyn sendt et program, i hvilket to tv-reportere med udenlandsk baggrund rejste gennem EU for at teste den fri bevaegelighed for personer. Det viste sig, at de blev udsat for systematisk kontrol - baade ved graenserne og efter at vaere indrejst i det land, de skulle opholdt sig i. Hele aarsagen var, at de oprindelig havde ikke-europaeisk baggrund. De blev udsat for visuel diskriminering, selv om de er foedt i Sverige og er svenske statsborgere. Menneskerettighedsorganisationer i hele Schengen-omraadet bekraefter denne diskriminering.

1. Er denne systematiske diskriminering af medborgere en pris, som man ifoelge Kommissionen maa betale for Schengen-samarbejdet?

2. Hvad agter Kommissionen at goere for at forhindre den visuelle diskriminering, som foelger af ophaevelsen af graensekontrollen i Schengen-omraadet?

3. Finder Kommissionen at "ikke-europaeisk udseende" er tilstraekkelig grund til personkontrol i Schengen-omraadet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. januar 1999)

1. Nej.

2. Det aerede parlamentsmedlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel P-2892/98 fra fr. Waddington(1).

3. Nej.

(1) EFT C 118 af 29.4.1999, s. 161.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3242/98

af Georg Jarzembowski (PPE) til Kommissionen

(19. oktober 1998)

Om: Raadets passivitet i lovgivningsproceduren

Raadet for Den Europaeiske Union er ved udfoerelsen af sine opgaver i henhold til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab (EF) i modsaetning til Europa-Parlamentet ikke bundet af frister. I lovgivningsproceduren samt ved andre beslutninger er tidspunktet for en afgoerelse altid overladt til Raadet. Det har hidtil medfoert, at Raadet i forbindelse med omstridte og politisk vanskelige spoergsmaal hyppigt er forblevet passivt, selv om Kommissionen har forelagt et forslag og Parlamentet jf. traktaten har udoevet sine medvirkende rettigheder. I disse tilfaelde af passivitet fra Raadets side tillader faellesskabsretten kun, at Kommissionen aendrer sit forslag eller tager det tilbage (jf. art. 189 A, EU).

Paa baggrund heraf spoerger jeg Kommissionen:

1. I hvor mange tilfaelde har Raadet i de sidste 10 aar efter forslag fra Kommissionen og udtalelse fra Parlamentet hverken truffet en positiv eller en negativ afgoerelse?

2. Hvor mange af disse sager hidroerer fra den forudgaaende Kommission, og hvor mange er aeldre end 9 maaneder?

3. Under hvilke EU-politikomraader henhoerer de under 1. naevnte sager?

4. Agter Kommissionen paa naeste regeringskonference at forelaegge et forslag om, at der i EU-traktaten medtages en bestemmelse, der fastsaetter en frist for Raadet til at traeffe afgoerelse om et kommissionsforslag eller en anden beslutning?

5. Hvorledes bedoemmer Kommissionen i benaegtende fald forslaget om, at Raadet i henhold til EU-traktaten faar en frist, f.eks. paa 6 eller 9 maaneder, til at traeffe afgoerelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(20. november 1998)

Kommissionen oversender direkte til det aerede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat nogle lister med et udfoerligt svar paa de rejste spoergsmaal.

1. Der er siden 1. januar 1988 oversendt 280 forslag, som Raadet ikke har truffet afgoerelse om efter hoering af Parlamentet.

2. 68 af disse forslag blev oversendt inden den 31. december 1994 og 205 inden 31. december 1997 (som altsaa er aeldre end ni maaneder).

3. Hvad angaar EU-politik omraaderne henvises det aerede medlems opmaerksomhed paa de ovennaevnte lister, hvor forslagene er klassificeret efter aktivitetsomraade.

4. Nej.

5. Kommissionen bestraeber sig altid paa at faa gennemfoert, at lovgiveren kan traeffe afgoerelse saa hurtigt som muligt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3394/98

af Marco Cellai (NI) til Kommissionen

(17. november 1998)

Om: Italiens manglende opfyldelse af EU-direktivernes krav om forholdet mellem antallet af brandmaend og indbyggere

Store dele af Italien udgoeres af jordskaelvstruede omraader. Skovbrandene, ikke mindst de paasatte af dem, foelger deres egen aarlige dramatiske liturgi med oedelaeggelse af mange hundreder hektar skov og maki. Hvert aar opstaar der forfaerdelige oversvoemmelser med efterfoelgende jordskred - ofte foraarsaget af skovrydning og ligegyldighed. De brandslukningssystemer, der findes i mange offentlige ejendomme og i bygninger tilhoerende kulturarven (domkirken i Torino, Petruzelli-teatret og Foenix-teatret), er gamle og utidssvarende.

Denne situation forvaerres yderligere af manglen paa koordinering mellem brandkorpset, henhoerende under Indenrigsministeriet, og civilbeskyttelseskorpset, der hoerer ind under Statsministeriet.

Italien har 25.000 brandmaend til en befolkning paa 60 mio indbyggere, hvilket er vaesentligt faerre, end hvad der kraeves i EU's direktiver (1 brandmand pr. 1.000 indbyggere), og utilstraekkeligt til at sikre borgerne og deres landomraader forsvarlig beskyttelse.

Hvor laenge vil Kommissionen acceptere den italienske forsoemmelighed? Agter Kommissionen at rette henvendelse til den italienske regering for at faa den til at udvise stoerre ansvarlighed under henvisning til de skader, som i hvert fald delvis kunne undgaas, hvis reglerne blev overholdt, og navnlig for at faa den til opfylde det krav med hensyn til antallet af brandmaend, der er fastsat i EU-bestemmelserne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(7. januar 1999)

Paa grundlag af Raadets beslutning nr. 98/22/EF om indfoerelse af et EF-handlingsprogram for civilbeskyttelse(1) stoetter Kommissionen initiativer, som er rettet mod de ansvarlige og aktoererne inden for civilbeskyttelse, samt vedroerende oplysning af offentligheden. I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet stoetter og supplerer dette faellesskabssamarbejde - der er kendetegnet ved en raekke aktioner, som foreslaas af de enkelte medlemsstaters myndigheder - den nationale civilbeskyttelsespolitik for at oege dens effektivitet. Samordningen mellem de nationale tjenester samt disses niveau henhoerer under de enkelte medlemsstaters kompetenceomraade.

(1) EFT L 8 af 14.1.1998, s. 20.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4089/98

af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen

(14. januar 1999)

Om: Kvinder i ledende stillinger i Kommissionen

Det er desvaerre mit indtryk, at der ikke er saa mange kvinder ansat i Kommissionen. Dette kan give et negativt indtryk af Kommissionen som en mandsdominerende institution. For at afkraefte denne fordom haaber jeg paa, at Kommissionen vil svare paa nedenstaaende spoergsmaal.

Hvor mange ledende poster besaetter kvinder i Kommissionen? Hvor mange kvinder er der i alt ansat hos Kommissionen i de forskellige A-, B-, C- og D-kategorier? Findes der en ligestillingspolitik ved ansaettelsen af maend eller kvinder i Kommissionen? Hvilken indsats ydes der for at tiltraekke flere kvinder til ledende stillinger i Kommissionen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(2. februar 1999)

1. Den 31. december 1998 var der i Kommissionen ansat 7600 kvinder, hvilket udgoer 47,6 % af det samlede antal personer, der afloennedes over driftsbudgettet.

Dette samlede antal var efter stillingskategori fordelt saaledes:

>TABELPOSITION>

2. Lederstillingerne var, fordelt efter koen, fordelt saaledes:

>TABELPOSITION>

3. Kommissionen vedtog i 1997 sit tredje "Handlingsprogram for lige muligheder for maend og kvinder - 1997-2000". Ved vedtagelsen af dette program paalagde Kommissionen generaldirektoererne og cheferne for de oevrige tjenestegrene at udarbejde saerlige handlingsplaner for ligebehandling. De fleste generaldirektorater har i dag et internt udvalg til opfoelgning af denne udvikling, og GD IX (administration og personale) har faaet til opgave at udarbejde regelmaessige rapporter og informere gruppen af kommissaerer om "Lige muligheder".

Sideloebende med disse planer opstiller Kommissionen hvert aar siden 1995 maal for rekruttering af kvinder i kategori A og udnaevnelse af kvinder til lederstillinger. Disse maal tager hoejde for behovene for udvidelse og for antallet af kandidater paa reservelisterne. Det kontrolleres kvartalsvis, at disse maal overholdes.

I loebet af de seneste fire aar er kvindernes repraesentation i kategori A og i lederstillingerne vokset. Fra den 1. januar 1995 til den 31. december 1998 er antallet af kvinder i loenklasse A2 vokset fra 4 til 19 (10,6 %) og i mellemlederstillingerne (A3, A4, A5 - kontorchefer og konsulenter) er andelen af kvinder vokset fra 8,3 til 11,4 % i kategori A og fra 28,2 % til 38,7 % i kategori LA. I begyndelsesloenklasserne (A6-A7-A8) udgoer andelen af kvinder i dag 26,1 % mod 19,6 % for fire aar siden. I samme periode er andelen af kvinder i kategori A vokset fra 14 til 18,7 %. Det skal endvidere bemaerkes, at kvinderne udgoer 42 % af nyansaettelserne i kategori A i disse fire aar (346 kvinder/471 maend).

4. Kommissionen vil viderefoere sin indsats for at oege antallet af kvinder i lederstillinger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3935/98

af Carlos Robles Piquer (PPE) til Raadet

(4. januar 1999)

Om: Faengslingen af tre cubanske journalister

Det Interamerikanske Presseforbund (IAPA) har paa en moede i Punta del Este (Uruguay) anmodet den cubanske regering om at genoverveje de domme paa henholdsvis seks, halvandet og et aars faengsel, som de tre journalister Arévalo Padrón, Lorenzo Núñez og Carlos Recio Martínez er blevet idoemt.

IAPA har paa ny fremhaevet, at den cubanske straffelov fortsat opererer med begreber som "falsk information" og "enhver anden form for kriminel kritik", der anvendes til at knaegte informationsfriheden i dette land, hvor staten desuden ejer alle massemedier.

Hvad er Raadet indstillet paa at goere for at bidrage til en fornyet behandling eller, om muligt, ophaevelse af disse domme samt for at fremme informationsfriheden i Cuba?

Svar

(26. april 1999)

Den Europaeiske Union vedtog en faelles holdning vedroerende Cuba den 2. december 1996. EU's vigtigste maal er fortsat at tilskynde til og lette en fredelig overgang til et pluralistisk demokrati og respekt for menneskerettighederne og de fundamentale frihedsrettigheder.

I juni 1998 accepterede EU og AVS-staterne at lade Cuba deltage i forhandlingerne om fornyelsen af Lomé-konventionen som observatoer. I denne forbindelse erindrede EU Cuba om de strenge menneskerettighedskrav, som vil vaere forbundet med en eventuel tiltraedelse af en ny aftale.

I 1998 henvendte EU sig flere gange til de cubanske myndigheder, isaer med henblik paa loesladelse af systemkritikerne.

Ved den seneste vurdering af den faelles holdning, som fandt sted den 7. december 1998, bemaerkede Raadet, at EU i de sidste seks maaneder havde intensiveret sin dialog med de cubanske myndigheder, navnlig vedroerende menneskerettigheder. Raadet gentog, at Den Europaeiske Unions maal i forhold til Cuba fortsat er at tilskynde til en fredelig overgang til et pluralistisk demokrati samt respekt for menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder.

Raadet er orienteret om faengslingen af Bernardo Arévalo Padrón, direktoeren for det uafhaengige pressebureau "Línea Sur Press", som fandt sted i november 1997. Lorenzo Paez Núñez, formanden for sammenslutningen "José de la Luz y Caballero", blev arresteret i juli 1997. Hvad angaar Carlos Recio Martínez, journalist ved det uafhaengige pressebureau "Cuba Press", som blev faengslet i september 1997, skulle han ifoelge Raadets oplysninger for nylig vaere blevet loesladt.

Raadet holder Europa-Parlamentet informeret om udviklingen i spoergsmaalet og vil fortsat laegge pres paa de cubanske myndigheder, for at menneskerettighederne og informationsfriheden overholdes fuldt ud.

Afslutningsvis vil Raadet gerne understrege over for det aerede parlamentsmedlem, at det bekymret har fulgt den forfoelgelse, som journalister ved den frie presse har vaeret udsat for i de seneste maaneder i Cuba. De tre journalister, som her er blevet naevnt, har vaeret meget omtalt, men man boer ikke glemme Joel Díaz, som er blevet beroevet sin frihed, fordi han udoevede sin ret til informationsfrihed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3473/98

af Yves Verwaerde (PPE) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Kontrol med producentorganisationerne i sektoren for forarbejdede groensager

Producentorganisationerne staar i centrum for den nye faelles markedsordning for forarbejdede groensager.

Kontrollen med kontrakterne vil blive oeget. Producentorganisationerne vil faa til opgave at centralisere betalingerne, forhandle om kontrakter og undertegne dem, sikre ligevaegt mellem udbud og efterspoergsel og soerge for, at kontrakterne indeholder bestemmelser vedroerende eventuel tilsaaning, samt for kontrollen hermed.

Imidlertid domineres visse daarligt organiserede producentorganisationer, blandt andet i de franske regioner Picardie og Nord-Pas-de-Calais, tilsyneladende af industrifolk samtidig med, at udnyttelsen af EUGFL-stoetten ikke fuldt ud sker i overensstemmelse med aanden i de europaeiske bestemmelser.

Hvilke midler har Kommissionen til at laegge pres paa disse lidet gennemskuelige producentorganisationer?

Kan Kommissionen direkte meddele dem, at deres adfaerd risikerer at foere til fortabelse af EUGFL-stoetten?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Frans Fischler

(21. december 1998)

Anerkendelsen af producentorganisationer for frugt og groentsager og kontrollen med deres interne drift paahviler medlemsstaterne (artikel 12 i Raadets forordning (EF) 2200/96 af 28. oktober 1996 om den faelles markedsordning for frugt og groentsager(1)). Kommissionen kan dog henvende sig til de nationale myndigheder og anmode dem om at undersoege ethvert problem, der opstaar ved en daarlig organisering af producentorganisationer. Kommissionen kan ogsaa foranledige en undersoegelse efter den kontrol af overholdelsen af EF-reglerne, som afdelingen for regnskabsafslutning regelmaessigt foretager.

Enhver meddelelse i saa henseende skal rettes til de franske myndigheder. De kan i denne forbindelse anmodes om oplysninger. Dette aspekt vil eventuelt blive taget i betragtning ved den kontrol, der foretages i Frankrig under regnskabsafslutningen for Den Europaeiske Udviklings- og Garanti for Landbruget (EUGFL).

(1) EFT L 297 af 21.11.1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3413/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(17. november 1998)

Om: Kvalitetskonsortium for Tuscia

En lang raekke offentlige institutioner, kulturforeninger, kreditinstitutter og erhvervsdrivende i Viterbo har stiftet et kvalitetskonsortium for omraadet Tuscia (den latinske betegnelse for Etrurien) med det formaal at udvaelge, fremme og markedsfoere landbrugs- og haandvaerksprodukter af saerlig hoej kvalitet foruden turistydelser og kulturelle begivenheder i omraadet gennem kvalitetsmaerket "Tuscia Qualità". Der er tale om et udstrakt og saerpraeget omraade, beliggende nord for Rom. Naesten hele omraadet er omfattet af maal 5 b, og konsortiet agter at fremme de bestraebelser i omraadet, som ogsaa EU forfoelger.

Kan Kommissionen paa denne baggrund oplyse foelgende:

1. Er der nogen mulighed for at fremme dette initiativ i EU-regi og for at knytte forbindelse til andre lignende foranstaltninger som f.eks. "Culinary Heritage"?

2. Er der mulighed for en form for Kommissions-protektion af dette prisvaerdige initiativ?

3. Er der planer om mere maalrettede EU-foranstaltninger og -programmer som supplement til de nationale og regionale?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. december 1998)

Inden for rammerne af maal 5b og Faellesskabsinitiativet Leader II kan Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Udviklingssektionen samfinansiere foranstaltninger vedroerende reklamefremstoed for maerkning af og investeringer i lokale eller regionale landbrugs- eller skovbrugsprodukter af hoej kvalitet. Det er alene de nationale eller regionale myndigheder, som gennemgaar projekter med henblik paa tildeling af samfinansieringsmidler. "Assessorato Economia e Finanza" i Lazio-regionen skal koordinere gennemfoerelsen af Faellesskabets strukturinterventioner i Lazio-regionen under maal 5b og Faellesskabsinitiativet Leader II.

Der kan inden for rammerne af det europaeiske Leader-observatoriums aktiviteter ydes stoette til soegning efter partnere og erfaringsudveksling vedroerende projektemnet.

Kommissionen erindrer om, at for saa vidt angaar landbrugsprodukter og levnedsmidler, der er karakteriset af en saerlig kvalitet paa grund af en beskyttet oprindelsesbetegnelse, og som kan identificeres med et maerke med denne beskyttede oprindelsesbetegnelse, skal de registreres paa faellesskabsniveau, saaledes som det fremgaar af forordning (EOEF) 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbestemmelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler(1).

(1) EFT L 208 af 24.7.1992.