ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/303

(2004/C 78 E/0305)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3618/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(1. december 2003)

Om: Boligkooperativer i Grækenland

Kommissær Byrne påpegede i sit svar på min forespørgsel E-2850/03 (1), at det spørgsmål, som jeg rejste, var et »privat anliggende«, idet han også gav en kort redegørelse for time share-ordningen, som dog ikke har nogen relevans for de forhold, som jeg omtalte i min forespørgsel.

Jeg kommer tilbage til det problem, som jeg gjorde opmærksom på, og som beskæftiger mindst 500 000 græske statsborgere (noget, der er blevet skrevet om i adskillige store græske aviser). Situationen er uacceptabel: Der findes i Grækenland boligkooperativer, der er blevet grundlagt for hele 38 år siden (såsom kooperativet »YGEIA SYN.PE«, der har sæde i Athen og ejer et areal i Saronida i Attika, samt mange andre) hvis medlemmer i årtier har betalt deres årsbidrag samt særlige bidrag uden, at nogen oplyser dem om, hvornår de vil få mulighed for at erhverve de byggegrunde, som de har ret til.

Den græske presse har nævnt, at foreninger af kooperativmedlemmer allerede er ved at tage skridt til at henvende sig til EF-Domstolen. Er det foreneligt med fællesskabsretten, at tusinder af græske statsborgere (EU-borgere) i årtier har betalt bidrag uden hidtil at have fået noget som helst til gengæld? Hvilken bestemmelse i EU-lovgivningen kan de påberåbe sig i deres forsvar?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. januar 2004)

På grundlag af de oplysninger, som det ærede medlem har fremsendt, synes den beskrevne situation ikke at være dækket af nogen bestemt fællesskabslovgivning om forbrugerbeskyttelse.

Selv om Kommissionen i øvrigt har sympati for de mennesker, som befinder sig i sådan en vanskelig situation, er den ikke bemyndiget til at handle i tilfælde af private tvister mellem selskaber/erhvervsdrivende og forbrugere.

Da denne sag er et indre anliggende, også under hensyntagen til nærhedsprincippet, synes den udelukkende at berøre de pågældende nationale myndigheder og særligt de nationale domsmyndigheder. Hvis en national domsmyndighed på et senere tidspunkt mener, at sagen rejser et spørgsmål af fællesskabsretlig karakter og støder på fortolkningsproblemer, kan den gøre brug af den præjudicielle procedure og indbringe sine spørgsmål for Domstolen.

(1) Se side 179.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/467

(2004/C 78 E/0491)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3128/03

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(23. oktober 2003)

Om: Handel

Der blev i forbindelse med det mislykkede WTO-topmøde i Cancún, nærmere bestemt på landbrugsområdet, udarbejdet et udkast til konklusioner, som ville have medført en nedsættelse af støtten som led i den fælles landbrugspolitik, der netop har undergået en reform.

Vil EU acceptere disse nye betingelser til trods for, at man ikke i Cancún nåede frem til noget kompromis?

Hvor stort et råderum har EU på landbrugsområdet forud for de forestående multilaterale forhandlinger, hvis den fælles landbrugspolitik ikke på ny skal reformeres?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. november 2003)

Forhandlingsforløbet i Cancún gav ikke ministrene nogen lejlighed til at drøfte landbrugsdelen af det udkast til ministererklæring, der blev forelagt af hr. Derbez. Det pågældende kapitel indeholdt nogle forslag af væsentlig betydning for Kommissionen, navnlig med hensyn til intern støtte og eksportkonkurrence. Var drøftelserne startet i Cancún, ville Kommissionen have søgt at få indføjet de nødvendige ændringer i teksten.

Kommissionen baserer sin holdning på de beslutninger om reformen af den fælles landbrugspolitik, der blev truffet i Luxembourg i 2003. Reformens dybde og bredde giver Kommissionen et godt grundlag for det videre arbejde med at sikre overensstemmelse mellem WTO-forhandlingerne og Fællesskabets interne regelværk.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/154

(2004/C 78 E/0158)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2695/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(2. september 2003)

Om: Gennemførelse af Promise-programmet

Promise-programmet, som udløb i 2002, støttede projekter for udveksling af informationer, teknologi og god praksis med henblik på forbedring af sikkerheden i forbindelse med telematiknet for i alt 25 mio. EUR. Vil Kommissionen: oplyse, hvilke projekter der er blevet støttet via dette program, navnlig i Italien? tilvejebringe en komplet liste over de selskaber, virksomheder eller offentlige institutioner, der har forelagt projekter i forbindelse med dette program, og over, hvilke der er blevet udvalgt til at modtage støtte? oplyse, om projekternes vellykkede udfald er blevet kontrolleret, og oplyse, hvordan evalueringen af projektresultaterne faldt ud?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(16. oktober 2003)

Det samlede beløb, der kunne udbetales som led i Promise-programmet, var i henhold til dets retsgrundlag 25 mio.EUR fordelt over fem år. Det samlede beløb, der blev indgået forpligtelser for, var 21 847 032 EUR for hele programperioden. En oversigt over samtlige udbetalinger i 1998-1999 med angivelse af udgifterne specielt for Italiens vedkommende tilsendes det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat direkte.

I 2000 efter den midtvejsevaluering, der blev foretaget af en ekstern ekspertgruppe, blev Promise-programmet omorienteret mod handlingsplanen for e-Europe, og især den tilknyttede benchmarking og udveksling af erfaringer om best practices. I den forbindelse blev budgettet for Promise anvendt til udbudsprocedurer med henblik på undersøgelser og analyser igangsat af Kommissionen, som der blev indgået forpligtelser for i overensstemmelse med bestemmelserne om offentlige udbud. En oversigt over budgettets fordeling på 2000, 2001 og 2002 vil blive tilsendt det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat direkte. Den omfatter bl.a. navnene på den kontrahent og medlemsstat, hvor der er etableret en afdeling. I forbindelse med Eurobarometer-undersøgelserne er den anførte kontrahent et belgisk selskab, som har opfyldt kontrakten i samarbejde med sine afdelinger i de enkelte medlemsstater.

Inden for de sidste to år har Promise-programmet finansieret tre best practice-projekter i samarbejde med formandsskabslande. To e-government-konferencer i henholdsvis Belgien (2001) og Italien (2003) og en e-health-konference i Grækenland (2003). Desuden er der blevet afholdt en workshop om e-Europe 2005 i Spanien under det spanske EU-formandskab.

Kommissionen har betalt de relevante udgifter på grundlag af fakturaer og efter undersøgelse og godkendelse af de tekniske rapporter fra kontrahenterne i overensstemmelse med standardprocedurerne.

En gruppe eksterne uafhængige eksperter er nu ved at foretage den afsluttende evaluering af dette program. De arbejder på grundlag af de betingelser, der var opnået enighed om i styringsudvalget for Promise-programmet, og vil fremlægge deres rapport i november 2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/91

(2004/C 78 E/0090)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2206/03

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(2. juli 2003)

Om: Sikkerhed for, at visse produkter udelukkende markedsføres i Den Tjekkiske Republik

Ifølge tiltrædelsestraktatens bilag V har de i tillæg A opregnede virksomheder i Den Tjekkiske Republik tilladelse til på det veterinærretlige område at fravige de strukturelle krav i de gældende direktiver om fersk kød, fersk fjerkrækød, kødprodukter, ægprodukter og mælkeprodukter indtil 31. december 2006. Virksomhedernes produkter må i perioden indtil da kun markedsføres og yderligere forarbejdes på hjemmemarkedet.

Kommissionen bedes derfor oplyse, hvor det uden varekontrol ved grænsen kan sikres, at de pågældende produkter fra tjekkiske virksomheder også rent faktisk kun bliver markedsført eller yderligere forarbejdet på hjemmemarkedet.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(8. august 2003)

I bestemmelserne i tiltrædelsestraktatens bilag V er der fastlagt særlige regler, der sikrer, at produkter fra virksomheder, der har fået bevilget en overgangsperiode, ikke findes på det indre marked. Herudover giver bilag V Kommissionen ret til at vedtage detaljerede gennemførelsesbestemmelser for produktion og markedsføring (herunder også særlig mærkning) samt kontrol med produkter fra virksomheder, der har opnået en overgangsordning.

Kommissionen har i samarbejde med de nuværende og de nye medlemsstater taget initiativ til drøftelser af supplerende kontrolforanstaltninger, der skal anvendes på produktion og markedsføring af produkter, for hvilke der gælder en overgangsordning.
1.

Er Kommissionen klar over, at transporten af store mængder post over lange afstande med tog i forskellige medlemsstater er eller vil blive indstillet, at de særlige tog til posttransport ophugges, og at lastbiler overtager denne transport, men at virksomheden Deutsche Post i Tyskland, som hidtil kun har foretaget posttransporten mellem Hamborg og München med tog, nu også vil gøre dette mellem Køln og Berlin og på andre strækninger, bl.a. fordi der skal betales afgifter for lastbilers benyttelse af motorvejene?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/458

(2004/C 88 E/0470)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3270/03

af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Kommissionen

(4. november 2003)

Om: Fremskridt i Cameroun

Kan Kommissionen oplyse i forbindelse med donormødet om Cameroun, der er fastsat til den 29. oktober 2003, hvilke rapporter den har modtaget om fremskridt i retning af demokrati, retsstat og menneskerettigheder i Cameroun? Er Kommissionen navnlig tilfreds med, at de nødvendige reformer gennemføres for at gøre det muligt at afholde et frit og retfærdigt præsidentvalg i oktober 2004?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(10. december 2003)

I forbindelse med det Commonwealth-sponsorerede »Møde for Camerouns internationale partnere«, der fandt sted den 31. oktober 2003 i London, modtog Kommissionen rapporten »Styrkelse af valgproceduren i Cameroun«. Denne rapport, der er udarbejdet af en gruppe eksperter fra Commonwealth, understreger svaghederne i forbindelse med organisationen af de tidligere valg i Cameroun og foreslår konkrete foranstaltninger for at rette op på situationen. På selve mødet gjorde de camerounske myndigheder rede for planerne for vidtgående reformer på området for organisation af valghandlinger, menneskerettigheder, retsstatsprincippet, decentralisering og uafhængighed af domstolene. Rent konkret er de camerounske myndigheder inden parlamentsmøderne i marts 2004 og juni 2004 forpligtet til at forelægge reformen for Det Nationale Udvalg for Menneskerettigheder og Friheder og Det Nationale Valgobservatorium, med henblik på disse organers uafhængighed og decentralisering.

Hvad angår spørgsmålet om valg, beklager Kommissionen, at de nødvendige reformer endnu ikke er gennemført. Kommissionen, så vel som de andre donorer, der var til stede på mødet i London, opfordrede regeringen til at fremskynde de foranstaltninger, som skal træffes, og understregede behovet for a) en klar og offentlig tilgængelig tidsplan for de forskellige processer og procedurer indtil præsidentvalget i oktober 2004, b) udarbejdelsen af nye valglister c) vedtagelsen af det foreslåede udkast til lovgivning om et valgobservatorium snarest muligt, så det kan gennemføres i god tid inden valget og d) sikkerheden for høringer og gennemsigtighed med hensyn til alle aspekter af valgproceduren.

Kommissionen vil nøje følge de konkrete foranstaltninger, som regeringen træffer.
Det affaldshåndteringshierarki, der er indeholdt i Rådets resolution af 27. februar 1997 (4) om en fællesskabsstrategi for affaldsforvaltning, giver førsteprioritet til forebyggelse og anden prioritet til genanvendelse med fortrinsret til genbrug og materialegenvinding, for så vidt som disse er de miljømæssigt bedste muligheder. Deponering af affald er sidste prioritet.

Kommissionen er stadig ved at vurdere, hvilke konsekvenser Domstolens dom kan få for de kompetente myndigheders afgørelser om affaldsbehandlingsteknologier. Disse afgørelser påvirkes således bl.a. af miljølovgivningen, herunder fællesskabsbestemmelserne, f.eks. forpligtelsen til at bortlede store mængder bionedbrydeligt affald fra deponeringsanlæg og forpligtelsen til at genanvende store mængder af visse affaldsstrømme (emballager, udtjente biler og elektronikaffald). I den forbindelse kan myndighederne for at maksimere affaldsgenanvendelse satse stærkere på kompostering eller materialegenvinding, men i givet fald også på energiudnyttelse via medforbrænding af affald som erstatningsbrændsel for primære brændsler i industrianlæg (elværker, cementovne).

Uafhængigt af klassificeringen af affaldsforbrænding som en nyttiggørelsesoperation eller en bortskaffelses-operation, hedder det i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald (5), at energien skal udnyttes i størst muligt omfang. Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (6) indeholder også en bestemmelse om udnyttelse af energien fra gas fra deponeringsanlæg. Endvidere vil referencedokumentet om den bedste tilgængelige teknik til affaldsforbrænding, som er under udarbejdelse i henhold til Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (7), indeholde et kapitel om udnyttelse af energien fra affaldsforbrænding.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/604

(2004/C 88 E/0621)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0984/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(27. marts 2003)

Om: Perugia Kommunes udnyttelse af midler fra kultur 2000-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Perugia Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til fremme af det europæiske kulturområdes mangfoldighed og traditioner ved at fremme skabende kunstnerisk virksomhed og faglig mobilitet samt adgangen til og udbredelsen af kunst og kultur.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Perugia Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra kultur 2000-programmet?

2. om Perugia Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/806

(2004/C 78 E/0855)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3365/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. november 2003)

Om: Ombygning af Psyrri-kvarteret

Blandt de arbejder, som gennemføres i Athen med henblik på sammenlægning af de arkæologiske steder, og som til dels finansieres via fællesskabsmidler, hører også den såkaldte ombygning af Psyrri-kvarteret, som er en del af den gamle by, hvor bebyggelsen er lav, gaderne smalle, husene beskedne, og hvor der findes traditionelle økonomiske aktiviteter. Desværre medfører denne ombygning hele tiden og i stadig større grad, at de oprindelige indbyggere og erhverv drives væk, og der gøres plads for en fuldstændig ukontrolleret udvikling af natklubber, som giver anledning til mange former for chikaner og forurening. De direkte berørte personer indgiver flere og flere klager herover og retter henvendelse til myndighederne men hidtil uden resultat på trods af den kendsgerning, at man generelt anerkender, at der er tale om lovovertrædelser og illegale aktiviteter i Psyrri-kvarteret.

Kommissionen bedes oplyse, om den inden finansieringen af de pågældende arbejder havde kendskab til målsætningerne i planlægningen af denne ombygning, og om den havde godkendt disse, og om den har fulgt »gennemførelsen« af disse mål op. Hvorledes er det muligt, at man med fællesskabsmidler udfører arbejder, som bidrager til en opløsning af de bymæssige og økonomiske strukturer i selveste centrum af den græske hovedstad?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(12. januar 2004)

Sammenlægningen af de arkæologiske steder i Athen er en af prioriteterne i den tredje fællesskabsstøtteramme for Grækenland og gennemføres i form af forskellige projekter, der vedrører ombygningen af stederne og tilhørende kulturelle aktiviteter. Eftersom det ikke drejer sig om projekter under kapitel V (»store projekter«) i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (1), er de nationale myndigheder ansvarlige for udvælgelsen af individuelle projekter, mens den detaljerede planlægning og gennemførelsen henhører under den udpegede ansvarlige forvaltningsmyndighed for hvert program, især det operationelle program »Kultur« og det regionale operationelle program »Attika«.

I henhold til de oplysninger, der for øjeblikket er til rådighed for Kommissionen, har ingen kommercielle aktiviteter af den type, der er beskevet i spørgsmålet fra det ærede medlem, modtaget støtte gennem de pågældende programmer.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
Rådet minder om, at det ved enhver given lejlighed (EU's fælles holdninger, vejledende principper og forskellige henvendelser i tredjelande) på ny har bekræftet sin konsekvente og klare holdning til ASPA og bilaterale aftaler om ikke-overgivelse. Når USA har henvendt sig til medlemsstaterne med forslag om ikke-overgivelsesaftaler, har disse i Rådet søgt at finde frem til en fælles EU-holdning til disse forslag. Lige siden USA indledte denne taktik, har Rådet sat et klar politisk mål for sådanne fælles holdninger: rammerne for løsninger med henblik på at imødekomme USA's ønsker skal være af en sådan karakter, at Rom-statuttens integritet bevares og ICC's virke ikke undergraves.

Der skal særlig henvises til de vejledende EU-principper i bilaget til Rådets konklusioner af 30. september 2002. I disse vejledende principper finder Rådet, at indgåelse af bilaterale aftaler — i deres nuværende form — er uforeneligt med de forpligtelser, som stater, der er parter i ICC, har i henhold til ICC-statutten, og eventuelt også vil være uforeneligt med andre internationale aftaler, som ICC-staterne er parter i. Endvidere bør enhver løsning omfatte passende operative bestemmelser, der sikrer, at personer, der har begået forbrydelser, som falder ind under domstolens jurisdiktion, ikke nyder straffrihed. Sådanne bestemmelser bør sikre en passende efterforskning og — hvis der foreligger tilstrækkeligt bevis — nationale retsmyndigheders retsforfølgning af personer på ICC's anmodning. Under alle omstændigheder bør en løsning kun omfatte personer, som ikke er statsborgere i en stat, der er part i ICC. En løsning bør kun omfatte personer, som opholder sig på den anmodede stats område, fordi de er blevet sendt dertil af udsendelsesstaten, og overgivelse kan ikke anses for at omfatte transit.

Der gøres opmærksom på, at de ti tiltrædende lande støttede EU's fælles holdning fra juni 2003, og at også de associerede lande (Rumænien, Bulgarien og Tyrkiet) samt EFTA-landene tilsluttede sig den.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/183

(2004/C 70 E/192)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2978/03

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. oktober 2003)

Om: Strukturfondsmidler i Bretagne

Den franske stats budgetafgørelser indebærer, at Bretagne-regionen vil komme til at lide alvorligt under statens manglende finansielle engagement, der bringer udbetalingen af EU-bevillinger i fare. Således vil en del af de strukturfondsmidler, der er tildelt Bretagne for perioden 2000-2006, tilsyneladende blive blokeret, da den franske stat efter sigende ikke er rede til at udbetale de beløb, som den oprindelig havde forpligtet sig til inden for rammerne af »plankontrakten« mellem stat og region. Denne situation er særlig foruroligende for Lorient-området, der er ramt af en alvorlig økonomisk krise som følge af, at søværnet har forladt området, og værftsindustrien er blevet omlagt, samt for Brest-området, Trégor og den centrale og vestlige del af Bretagne.

Mener Kommissionen ikke, eftersom den altid har villet sikre, at additionalitetsprincippet overholdes nøje, at et sådant manglende finansielt engagement »midt i processen« udgør en krænkelse af dette princip? Vil en sådan holdning ikke skabe en økonomisk og finansiel usikkerhed, der er vanskelig at klare for en region, som har brug for et stærkt engagement fra europæisk side?

Agter Kommissionen at anmode den franske stat om en forklaring? Kan Kommissionen, såfremt dette allerede er sket, redegøre for de skridt, den har taget?

Svar afgivet af på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(3. november 2003)

I henhold til finansieringsplanen for enhedsprogrammeringsdokumentet for strukturinterventionerne i Bretagne for perioden 2000-2006 udgør medlemsstatens bidrag (nationalt, regionalt eller lokalt) 583 902 092 EUR af det samlede støtteberettigede beløb på 1 400 926 184 EUR (inkl. den private andel). Pr. 1. september 2003 androg programmeringsniveauet 65 % af de samlede offentlige bidrag, der er fastsat i enhedsprogrammeringsdokumentet.

Kommissionen er ikke bekendt med et eventuelt manglende finansielt engagement fra den franske stats side, der skulle føre til et fald i de nationale bidrag i enhedsprogrammeringsdokumentet for 2000-2006 for Bretagne.

Om additionalitetsprincippet er overholdt for programmerne under mål 2, bliver kontrolleret, når projekterne er halvvejs. Denne kontrol gælder samtlige franske programmer under mål 2, og ikke hvert enkelt program. De franske myndigheder skal give Kommissionen de relevante oplysninger før den 31. december 2003. Udover denne kontrol skal medlemsstaterne til enhver tid i løbet af perioden oplyse Kommissionen om eventuelle problemer med at overholde det fastlagte udgiftsniveau.
I en periode på fire måneder, efter at et første sammenhørende sæt kontrolapparat og tilhørende fartskriverkort […] er attesteret som interoperabelt, anses en eventuelt udstedt interoperabilitetsattest […] for foreløbig. Anses alle de omhandlede produkter efter slutningen af denne periode [på fire måneder] for indbyrdes interoperable, bliver alle tilsvarende interoperabilitetsattester endelige.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/237

(2004/C 70 E/255)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3209/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(23. oktober 2003)

Om: Direktivet om kliniske forsøg

Er Kommissionen klar over, at gennemførelsen af direktivet om kliniske forsøg (2001/20/EF (1)) vil tvinge velgørenhedsinstitutioner, som for eksempel »Leukaemia Busters«, til at opgive livsvigtig forskning? Vil Kommissionen fritage ikke-kommercielle kliniske forsøg fra direktivets bestemmelser for at forhindre dette?

(1) EFT L 121 af 1.5.2001, s. 34.
3.

Mener Kommissionen, at det på dette afgørende stadie i fredsprocessen ville være en farlig forhindring for fred i Mellemøsten at nægte at stemple Hamas som en terrororganisation?