ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2221/00

af Manuel Pérez Álvarez (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Mishandling

Dag for dag og uge for uge kan medierne med uheldssvanger regelmæssighed berette om mishandling i familien, uanset hvilke sociale lag det drejer sig om.

Sådanne tilfælde af vold, måske især tilfældene af fysisk vold og mishandling, viser, at der er behov for en omgående reaktion og for beskyttelsesforanstaltninger, som den svageste part i et konfliktfyldt familieforhold ofte ikke råder over.

Har Kommissionen overvejet at tilskynde til iværksættelse af omgående beskyttelsesforanstaltninger og -mekanismer over hele EU, f.eks. ved indgåelse af aftaler med de statslige sociale og retlige myndigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(15. september 2000)

Kommissionen er klar over, at brug af vold i hjemmet er et alvorligt problem. Siden 1996 har Kommissionen truffet en række foranstaltninger, som skulle være til hjælp for medlemsstaterne i deres bestræbelser på at løse problemet. I 1999 lancerede Kommissionen således en europæisk kampagne, som medlemsstaterne deltog i, med det formål at gøre opmærksom på vold mod kvinder i Fællesskabet. De hjalp med at distribuere kampagnemateriale og deltog i konferencen i Køln i marts 1999 og i Lissabon i maj 2000, hvor kampagnen blev henholdsvis lanceret og afsluttet. Under det finske formandskab blev der endvidere afholdt et ekspertmøde i forbindelse med kampagnen i oktober 1999, og det fandt sted i Jyväskylä i Finland.

I den nye EF-rammestrategi for ligestilling mellem mænd og kvinder, som blev vedtaget den 7. juni 2000, gentager Kommissionen, at den fortsat er opsat på at medvirke til at løse problemet, idet den lover som det udtrykkes at styrke og støtte bekæmpelse og forebyggelse af vold mod kvinder(1).

Daphne-programmet har bl.a. til formål at fremme midler og mekanismer til omgående brug i hele Europa og tilskynder til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder ved hjælp af tværnationale foranstaltninger. Daphne-initiativet blev iværksat i 1997 og har nu formidlet finansiering til ca. 150 tværnationale projekter, hvoraf en række har til formål at bekæmpe vold i hjemmet direkte, bl.a. via oprettelse af partnerskaber og netværk mellem ikke-statslige organisationer (ngo'er) og lokale offentlige myndigheder i hele Fællesskabet. Det nye Daphne-program kommer til at dække perioden fra 2000 til 2003 og vil forfølge lignende formål og sikre en glidende overgang.

Kommissionen skal endelig minde det ærede medlem om, at den ikke har kompetence til at fremsætte forslag til retlige foranstaltninger på dette område, da området henhører under medlemsstaternes ansvar.

(1) KOM(2000) 335, endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1634/00

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Afgift på transport af brændsel over grænserne

1. Kan Kommissionen bekræfte, at der betales importafgifter på transport af brændsel over grænserne?

2. I bekræftende fald, kan Kommissionen da forklare, hvorfor der lægges importafgifter på transport af brændsel over grænserne, mens dette ikke er tilfældet med hensyn til transport af alkohol over grænserne?

3. Er Kommissionen enig i, at denne ordning er i modstrid med de grundlæggende principper for frihandel og det indre marked?

4. Har Kommissionen planer om at udvide principperne for det indre marked til handel med brændsel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(14. juli 2000)

1. og 2.. Den importafgift, som det ærede medlem henviser til i det pågældende tilfælde, drejer sig om den punktafgift, som forfalder, når en vare, der er punktafgiftspligtig i en medlemsstat, overgår til forbrug.

Reglerne for beskatning af afgiftspligtige varer, der transporteres inden for Fællesskabet af EU-borgere, fremgår af artikel 8 i Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed(1). Det hedder i denne artikel, at der for varer, som privatpersoner anskaffer til eget brug, og som de selv medfører, ifølge princippet for det indre marked, opkræves punktafgifter i den medlemsstat, hvor varerne er anskaffet.

I medfør af artikel 9, stk. 3, i dette direktiv kan medlemsstaterne dog ligeledes fastsætte, at punktafgiften forfalder i forbrugsmedlemsstaten ved køb af mineralolie, der allerede er overgået til forbrug i en anden medlemsstat, hvis disse varer transporteres af privatpersoner, der benytter atypiske transportformer, idet de enten selv foretager transporten eller lader den foretage på deres vegne. Som atypisk transportform betragtes for eksempel andre måder at transportere brændstof på end i køretøjernes brændstoftanke eller i en egnet reservedunk samt andre måder at transportere flydende brændsel på end erhvervsmæssigt i tankbiler.

Denne forskel i beskatningen ved køb af mineralolie er blandt andet blevet gjort mulig på grund af den fare, som der kan være forbundet med transport af mineralolie. Da det er nødvendigt at anvende erhvervskøretøjer for at opfylde de særligt strenge sikkerhedsregler, der gælder for transport af sådanne varer, er kravet om, at privatpersonen selv skal foretage transporten, hvilket er en forudsætning for afgiftsfritagelsen i henhold til forordningens artikel 8, ikke længere opfyldt.

3. og 4. Under henvisning til svaret på spørgsmål 1 og 2 er Kommissionen af den opfattelse, at de deri beskrevne ordninger ikke er i modstrid med principperne for det indre marked, og den agter ikke at foreslå ændringer deraf.

(1) EFT L 76 af 23.3.1992, senest ændret ved direktiv 96/99/EF af 30.12.1996 (EFT L 8 af 11.1.1997).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0918/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(25. marts 2000)

Om: Millenniumforum, millenniumtopmøde og millenniumforsamling i New York

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sikre, at de forslag, der fremlægges på millenniumforummet i maj i år, vil bliver behandlet seriøst på millenniumtopmødet og millenniumforsamlingen senere på året, og også for at sikre, at forslagene bliver til konkrete planer, så det ikke bare bliver ved de gode intentioner?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler E-0918/00 og E-1108/00

(15. maj 2000)

Kommissionen forventer, at de forslag, der udarbejdes af millenniumforummet i maj 2000, vil blive fremlagt på millenniumtopmødet af en ordfører for dette forum. Kommissionen forventer også at disse forslag vil blive behandlet i forbindelse med rundbordsdrøftelserne, og rapporterne herfra vil blive bilagt erklæringen fra millenniumtopmødet.

Kommissionen er helt klar over den mulighed, som FN's millennium-generalforsamling og topmøde frembyder til at drøfte de fælles problemer omkring fred, bæredygtig udvikling og mindskelse af fattigdom.

Kommissionen er naturligvis åben over for tanken om at tage et medansvar for disse spørgsmål, i den udstrækning de er forenelige med Fællesskabets politik og befinder sig inden for Kommissionens kompetenceområder.

Med hensyn til de organisatoriske aspekter af en reform og en styrkelse af De Forenede Nationer med henblik på at øge organisationens effektivitet og ansvarlighed er Kommissionen aktivt engageret i samordningen af Fællesskabets beslutningstagning på dette område samt i fremlæggelsen af Fællesskabets holdning til disse spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1843/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet

(13. juni 2000)

Om: EU-sanktioner og Østrig (II)

For nylig gav Østrigs forbundskansler Wolfgang Schüssel igen udtryk for sin tilslutning til medlemsskab af EU på trods af sanktionerne over for hans land. Der herskede imidlertid ingen tvivl om Schüssels europæiske overbevisning. Det må derfor betegnes som grotesk, at et land som Østrig ser sig tvunget til gentagne gange officielt at understrege sin tilslutning til Europa. Den fortsatte afvisning fra de 14 medlemsstater af at indgå i en dialog forgifter den europæiske idé om en civiliseret sameksistens.

På trods af, at Østrigs adfærd hidtil har været tilbageholdende og imødekommende, ser Portugal ingen grund til at ændre politikken over for Østrig. Ifølge pressemeddelelser regner det portugisiske rådsformandskab ikke med, at sanktionerne over for Østrig bliver ophævet på topmødet i juni. Der er ifølge disse ingen grund til at ændre politik over for Østrig.

Efter Portugal overtager Frankrig rådsformandskabet. Den franske europaminister Pierre Moscovici har allerede udtalt, at hans regering ikke vil standse sanktionerne over for Østrig.

Samtidig blev det imidlertid klart på EU-udenrigsministermødet på Azorerne, at EU-medlemsstaterne ikke længere står samlet bag de sanktioner, som blev indført i slutningen af januar. Navnlig blev der fra finsk, spansk, irsk og italiensk side opfordret til en fornyet overvejelse af holdningen til regeringen i Wien.

Rådet bedes på denne baggrund oplyse, om det på baggrund af den østrigske forbundsregerings imødekommenhed og betænkelighederne i visse medlemsstater overvejer at standse denne meningsløse og primitive sanktionspolitik?

Svar

(23. oktober 2000)

Rådet har ikke udtalt sig om dette emne og er derfor ikke i stand til at svare på det ærede parlamentsmedlems spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2703/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: EU-statsborgeres ophold i en anden medlemsstat

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange statsborgere fra hver enkelt medlemsstat der har haft ophold i hver af de andre medlemsstater for hvert år i de seneste ti år, hvor der foreligger tal?

Kan Kommissionen samtidig oplyse, hvor mange tredjelandsstatsborgere der har haft ophold i hver enkelt medlemsstat i hvert år over en ti-årig periode, herunder om muligt antallet af amerikanske statsborgere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Solbes Mira

(12. september 2000)

Et skema med de ønskede oplysninger sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1711/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Fordeling af afgangs- og ankomsttidspunkter og regionale flyforbindelser

Rådets forordning (EØF) nr. 95/93(1) tillader medlemsstaterne at lægge en regional flyrute mellem de mere afsidesliggende regioner og de centrale bylufthavne. På nuværende tidspunkt er dette dog kun en mulighed men ikke noget krav.

British Airways har for nylig nedlagt deres regionale forbindelse mellem Plymouth og Heathrow, hvilket i Plymouth har skabt frygt for, at de udefra kommende investeringer vil komme i fare (måske endda gå tabt) på grund af manglende flyforbindelse til hovedstaden.

Vil Kommissionen oplyse, om den har planer om at indføre lovgivning, der forpligter medlemsstaterne til at sørge for regionale flyforbindelser til de områder i den pågældende medlemsstat, som ligger langt væk fra hovedstaden?

Kan Kommissionen endvidere redegøre for sine planer vedrørende de nuværende bestemmelser vedrørende fordeling af afgangs- og ankomsttidspunkter samt oplyse, om der kan ventes nogen ændringer på dette område?

(1) EFT L 14 af 22.1.1993, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(11. juli 2000)

Den nugældende forordning om ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne(1) giver medlemsstaterne mulighed for at sikre, at luftfartsselskaber, der driver indenlandsk ruteflyvning har fysisk adgang til overbelastede lufthavne. Medlemsstaterne har nemlig ret til at reservere særlige ankomst- og afgangstidspunkter i disse lufthavne til brug for ruter, der betjener et randområde eller et udviklingsområde på deres territorium, når sådanne ruter anses for at have vital betydning for regionens økonomiske

udvikling, eller til brug for ruter, hvortil der er knyttet offentlige serviceforpligtelser. Sådanne forpligtelser kan pålægges af en medlemsstat i henhold til bestemmelserne i forordningen om markedsadgang(2), hvor det er økonomisk vitalt for en region, at der sikres passende ruteflyvning, som intet luftfartsselskab ellers ville have påtaget sig eller kun ville have påtaget sig i utilstrækkeligt omfang. I begge tilfælde er det op til den pågældende medlemsstat at undersøge behovet for en sådan service samt at reservere de dertil nødvendige ankomst- og afgangstidspunkter.

Det Forenede Kongerige har indført offentlige seerviceforpligtelser for flyruter til Scottish Highlands and Islands. Luftruten mellem Plymouth og London Heathrow er af rent kommerciel art, hvortil der ikke er knyttet særlige betingelser.

Kommissionen vil ved udarbejdelsen af sit forslag til revision af forordningen om ankomst- og afgangstidspunkter (jf. dens arbejdsprogram for 2000) tage hensyn til alle aspekter i forbindelse med tildelingen af ankomst- og afgangstidspunkter.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 95/93 af 18.1.1993 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne, EFT L 14 af 22.1.1993.

(2) Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 af 23.7.1992 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet, EFT L 240 af 24.8.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1868/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(9. juni 2000)

Om: Typiske produkter og fødevarepolitik

Gennemførelsen af en europæisk fødevarepolitik kræver beskyttelse af typiske produkter og kvalitet samt garanti for det særkende, der er forbundet med en region. Dette særkende sikrer høj beskyttelse af den menneskelige sundhed og forbrugernes sundhed. Dette princip gælder i hvert fald ikke for de 600 mio. kg. revet ost, der sælges under betegnelsen Parmesan, da det ikke kan dreje sig om denne ost, eftersom den er produceret i områder, som ikke har den særlige oprindelige jord og er blevet forarbejdet med metoder, der er forskellige fra de metoder, der til enhver tid anvendes i parmesanområdet.

Med henblik på gennemførelsen af fødevaresikkerhedsprogrammet bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Giver den stadig tilladelse til mærket Parmesan for et produkt, der er fremstillet af en hvilken som helst mælk og indeholder ca. 30 forskellige tilsætningsstoffer, herunder blegemidler, antioxydanter og forskellige konserveringsmidler?

2. Agter den derimod at garantere, at Grana-osten som bærer betegnelsen Parmesan er et produkt med mælk fra de dale, som har givet den dens navn, og som er fabrikeret efter de traditionelle gamle metoder, der har været anvendt i århundreder?

3. Vil Kommissionen forsvare typiske europæiske produkters særkende mod risikoen for standardisering efter de store distributionsnets produktion?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. juli 2000)

Kommissionen er af den opfattelse, at betegnelsen Parmesan er en fransk oversættelse af den beskyttede oprindelsesbetegnelse Parmigiano-Reggiano. Under disse omstændigheder er det klart, at ved udløbet af den overgangsperiode, der udtrykkeligt er fastsat i artikel 13, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler(1), dvs. i det foreliggende tilfælde den 21. juni 2001, vil al brug af betegnelsen Parmesan i forbindelse med produkter, som ikke stemmer overens med den varespecifikation, der er registreret i medfør af Rådets forordning svarer til den beskyttede oprindelsesbetegnelse Parmigiano-Reggiano, være forbudt. Hermed bringes den juridiske situation og markedsforholdene i overensstemmelse med fællesskabsordningen, der tager sigte på at give de beskyttede geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser deres rette plads.

(1) EFT L 208 af 24.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2294/00

af James Nicholson (PPE-DE) til Kommissionen

(11. juli 2000)

Om: Aldersgrænse for erhvervspiloter.

Er Kommissionen klar over, at den franske regering har indført en grænse for erhvervspiloter, der flyver over fransk luftrum?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(8. september 2000)

Kommissionen er klar over situationen i Frankrig hvad angår aldersgrænser for piloter.

På nuværende tidspunkt anerkendes licenser til flybesætningen, hvad angår overflyvning og landing af internationale civilfly under forudsætning af, at de er udstedt i henhold til bilag I til Chicago-konventionen. Dette bilag indeholder en standard, som fastsætter grænsen for udførelse af arbejde som førstepilot på erhvervsfly til 60 år, og som anbefaler, at personer over 60 år ikke bør arbejde som andenpiloter på sådanne fly. Nogle stater har derfor indsendt en afvigelse fra bilag I til konventionen, så de kan tillade, at deres egne licenser forbliver gyldige til at udføre arbejde ombord på erhvervsfly efter denne aldersgrænse, men der er ikke nogen myndighed, som kan forpligte andre stater til at acceptere denne afvigelse for overflyvning af deres territorium.

De fælles luftfartsmyndigheders arbejde om harmonisering af bestemmelser for udstedelse af flybesætningslicenser har ført til et kompromis, i henhold til hvilket licenser forbliver gyldige for udførelse af arbejde ombord på erhvervsfly, indtil indehaveren er 65, under forudsætning af, at dette arbejde udføres på fly med en besætning bestående af flere personer, og hvor den anden pilot er under 60 år. Et sådant kompromis er dog ikke bindende for de fælles luftfartsmyndigheders medlemsstaterne og de kan stadig beslutte ikke at acceptere overflyvning af deres territorium af erhvervsfly, hvor førstepiloten er over 60 år.

Kommissionen forelægger i de kommende måneder et forslag om at harmonisere standarder og krav til flybesætningslicenser i hele Fællesskabet. Kommissionen erklærede sig villig til i så høj grad som muligt at følge JAA's forslag, inklusive aldersgrænse, men det er selvfølgelig ikke muligt forud at vurdere den endelige beslutning, Kommissionen træffer, på baggrund af de nødvendige høringer. Dette forslag skal også drøftes yderligere i Parlamentet og Rådet. Man kan derfor ikke være ganske sikker på det endelige resultat.

Kort sagt, så længe bestemmelserne om flybesætningslicenser ikke er blevet harmoniseret på EF-niveau, kan de enkelte stater frit fastlægge deres egne bestemmelser herom. Disse bestemmelser skal selvfølgelig overholde de generelle principper i EF-ret, som f.eks. ligebehandling og proportionalitet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1801/00

af Christian Rovsing (PPE-DE) til Kommissionen

(31. maj 2000)

Om: Den danske regerings ulovlige statsstøtte til Post Danmark

1. Er Kommissionen bekendt med, at den danske regering yder statsstøtte til Post Danmark med henblik på, at denne skal yde postdistribution af blade til specielt lave priser?

2. Er Kommissionen ligeledes bekendt med, at de regler, der fastsætter den pågældende støtteordning, er blevet væsentlig ændret af den danske regering ved bekendtgørelse af 23. februar 2000, som trådte i kraft 1. april 2000, således at støtten nu bliver ydet på diskriminerende vilkår, hvorved visse blade tilgodeses på andres bekostning?

3. Kan Kommissionen bekræfte, at ændringerne af støtteordningen er blevet anmeldt til godkendelse i Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktatens art. 88, stk. 3?

4. Hvis ikke, er Kommissionen da enig i, at støtteordningen er ulovlig i henhold til EF-traktaten?

5. Er Kommissionen enig i, at ordningen, selv om den måtte være anmeldt, når den klart og mærkbart forvrænger konkurrencen mellem på den ene side de blade, der modtager statsstøtte og på den anden side de blade, der er blevet udelukket, ikke er forenelig med Fællesmarkedet?

6. Hvilke skridt agter Kommissionen at tage over for denne danske støtteordning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(28. juni 2000)

Kommissionen er ikke bekendt med, at den danske regering yder statsstøtte til Post Danmark i forbindelse med postdistribution af blade til særligt lave priser. Den er heller ikke bekendt med de ændringer af støtteordningen, som den danske regering ifølge det ærede medlem har foretaget ved bekendtgørelse af 23. februar 2000.

Ændringerne af støtteordningen, som det ærede medlem omtaler, er ikke blevet anmeldt til forudgående godkendelse i Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, (tidl. artikel 93). Hvis ændringerne således udgør statsstøtte i betydningen som anført i EF-traktatens artikel 87 (tidl. artikel 92), vil støtten blive betragtet som ulovlig.

Kommissionen kan endnu ikke udtale sig om den påståede statsstøtte og dens forenelighed med fællesmarkedet, da den ikke er bekendt med omfanget af den omtalte støtteordning.

Kommission vil skriftligt anmode de danske myndigheder om yderligere oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1001/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(31. marts 2000)

Om: Erstatning til selskaber, som er ramt af bananstriden mellem EU og USA

Vil Kommissionen betale erstatning til selskaber i EU, som har været berørt af de afgifter, USA har pålagt varer fra EU som en direkte konsekvens af bananstriden mellem EU og USA, og i bekræftende fald på hvilket niveau?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy på skriftlige forespørgsler E-1001/00, E-1002/00 og E-1003/00

(16. maj 2000)

Kommissionen beklager at måtte meddele det ærede medlem, at den ikke ser nogen mulighed for at yde erstatning til de selskaber i EU, som er blevet berørt af USA's afgiftsforhøjelser.

Kommissionen er opmærksom på de alvorlige følger, som disse foranstaltninger kan få for de berørte parter, og er fast besluttet på at løse problemet så hurtigt og effektivt som muligt.

Kommissionen forelagde den 10. november 1999 Rådet og Parlamentet et forslag om ændring af forordningen om import af bananer(1), for at gøre denne fuldt ud forenelig med WTO-reglerne.

Parallelt hermed har Kommissionen sammen med de involverede parter undersøgt mulighederne for at bilægge tvisten. Repræsentanter for Kommissionen mødtes således med repræsentanter for USA i slutningen af marts 2000 i Washington. Dette møde førte imidlertid ikke til noget resultat, men viste, hvor vanskeligt det er at finde frem til et system, der er acceptabelt for begge parter.

Kommissionen vil gerne understrege, at den gør alt, hvad den kan, for snarest muligt at bringe denne konflikt til ophør. Kommissionen håber, at Parlamentet vil støtte den i disse bestræbelser ved hurtigt at vedtage sin udtalelse om Kommissionens forslag af 10. november 1999.

(1) KOM(1999) 582 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1982/00

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(21. juni 2000)

Om: Retlig anfægtelse af forlængelsen af An Posts kontrakt om socialsikringsbetalinger i Irland

Denne forespørgsel stilles i forlængelse af skriftlig forespørgsel E-0463/00 af 24. februar 2000 fra Avril Doyle til Kommissionen og Kommissionens svar herpå(1). Kan Kommissionen på baggrund af, at et

advokatfirma i Dublin(2) retligt har anfægtet forlængelsen af An Posts kontrakt om socialsikringsbetalinger i Irland, og af, at en sådan tjeneste har betydning for landpostkontorernes og landsamfundenes overlevelse, oplyse, hvordan sagen står for øjeblikket, om den nu har modtaget alle de oplysninger, den anmodede om for at kunne undersøge sagen til bunds, hvad dens egen holdning til sagen er, og såfremt den endnu ikke kan videregive denne holdning meddele, hvornår den vil oplyse, hvilken afgørelse den har truffet?

(1) EFT C 374 E af 28.12.2000, s. 81.

(2) McCann Fitzgerald Solicitors for Transaction Network Services, Dublin.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(19. juli 2000)

I forlængelse af svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-463/00, kan det oplyses, at Kommissionen for øjeblikket er i gang med at indsamle den yderligere information, der er nødvendig for at undersøge de påstande, der er fremført af Transaction Network Services Limited. Kommissionen håber at kunne træffe en afgørelse om klagen umiddelbart efter at have modtaget yderligere information.