ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0753/00 af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen. Regionalfondsstøtte til det sydøstlige Irland.



EF-Tidende nr. 046 E af 13/02/2001 s. 0038 - 0038



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0753/00 af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen (13. marts 2000) Om: Regionalfondsstøtte til det sydøstlige Irland Under henvisning til at den sydøstlige del af Irland er klassificeret som et mål 1-område, der er berettiget til at modtage støtte som en overgangsforanstaltning, vil Kommissionen da være særligt opmærksom på regionen, når man forhandler om fordelingen af de forskellige støtteprogrammer på baggrund af de seneste tal(1), der er offentliggjort af Irlands Centrale Statistiske Kontor, og som viser, at regionen ikke nyder godt af væksten i irsk økonomi i samme udstrækning som andre områder i Irland, der hidtil har været klassificeret som mere trængende? (1) Publiceret den 21.2.2000. Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier (11. maj 2000) Klassificeringen af den sydøstlige del af Irland som mål 1-område i en overgangsperiode vil gøre det muligt at opnå en mere afbalanceret økonomisk vækst i hele området. Der er gennem et særligt operationelt program (OP for den sydøstlige del af Irland) afsat knap 4 000 mio. EUR som supplement til de investeringer, der foretages gennem de tværregionale operationelle programmer i området, nemlig 31 000 mio. EUR. De underområder, der har et udviklingsefterslæb med hensyn til infrastruktur og industri eller tjenesteydelser, vil modtage en støtte, der differentieres efter behovet, således at ubalancerne i hele området kan elimineres.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1508/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(12. maj 2000)

Om: Oprettelse af aktieselskaber i Østrig

Mener Kommissionen ikke, at de økonomiske og administrative regler for oprettelse af aktieselskaber diskriminerer udlændinge, der forsøger at gøre forretninger i Østrig? Vil Kommissionen forelægge sagen for den østrigske regering og forsøge at få fjernet disse hindringer for den frie handel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(8. juni 2000)

Kommissionen har ikke umiddelbart noget kendskab til de nøjagtige finansielle og administrative regler i Østrig, som det ærede medlem henviser til, og som hævdes at være diskriminerende over for ikke-østrigere, der ønsker at gøre forretninger i Østrig.

Der er derfor ikke i øjeblikket noget grundlag for at rette henvendelse til den østrigske regering.

Hvis det ærede medlem imidlertid kan fremlægge yderligere detaljerede oplysninger til støtte for sin forespørgsel, vil Kommissionen tage sagen op til ny vurdering.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0387/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(15. februar 2000)

Om: Den irske marines opbringelse af galiciske fartøjer

I de seneste dage er en række galiciske fartøjer, der fiskede i Gran Sol, blevet opbragt af fartøjer fra den irske marine med den påstand, at der var tale om tekniske uregelmæssigheder. Fartøjerne blev frigivet efter at have betalt en symbolsk bøde, men de økonomiske følger af indstillingen af fiskeriet i den periode, fartøjerne var opbragt, er temmelig graverende.

Har Kommissionen kendskab til ovennævnte begivenheder, der er et evigt tilbagevendende fænomen, og til det pres, der lægges på den galiciske flåde? Finder den de irske myndigheders adfærd passende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. marts 2000)

Kommissionen har ikke kendskab til de forhold, som det ærede medlem nævner.

Det ærede medlem bedes give Kommissionen nøjagtige oplysninger, for at den kan foretage de fornødne undersøgelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0562/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(29. februar 2000)

Om: EU-retsakter og forarbejdningsindustrien

Hvor mange forordninger vedrørende forarbejdningsindustrien har EU udarbejdet i hvert af de seneste fem år? Hvor mange tilsvarende forordninger er der blevet udarbejdet af hver medlemsstat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. maj 2000)

Som følge af, at Fællesskabets aktiviteter spænder meget vidt, er det vanskeligt at udpege samtlige EU-retsakter, der kan have indirekte følger for fremstillingsindustrien. Hvad angår den lovgivning, der direkte gælder for industrien, vil det ærede medlem nedenfor finde de ønskede statistikker over, hvor mange retsakter Fællesskabet har vedtaget inden for de seneste 5 år. Af statistikken fremgår, dels hvor mange EF-retsakter der er vedtaget (i alt 387), dels hvor mange tekniske forskrifter der er givet meddelelse om til Kommissionen i medfør af direktiv 83/189/EØF og 98/34/EF (i alt 3 057).

Man vil normalt vente en vis forskel mellem de to talsæt, dels på grund af arten af de retsakter, som Fællesskabet bruger (forordninger og direktiver), dels på grund af tidsforskydninger ved gennemførelsen i national ret, men det ærede medlem vil alligevel bemærke de ret store afvigelser, disse statistikker viser.

Kommissionen undersøgte dette forhold i 1995 i sin rapport om Nationale forskrifter for produkter på det indre marked(1) og fandt anledning til bekymring. Kort fortalt bekræftede rapporten den udbredte opfattelse, at medlemsstaterne ofte gør tilføjelser til EF-reglerne i deres gennemførelsesforanstaltninger, idet de undlader at gå ind for den enkleste valgmulighed eller forlanger indviklede procedurer for at opfylde kravene i direktiverne. Det betyder ikke blot en forøgelse af det begrænsede antal EF-regler, men også at industrien pålægges unødvendige byrder, samtidig med at opfattelsen af EU som kilde til bureaukratisk papirnusseri forstærkes ubegrundet.

Kommissionen er ved at ajourføre ovennævnte rapport og står naturligvis til rådighed med yderligere oplysninger til det ærede medlem, hvis han skulle ønske det.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

(1) 28. februar 1995-III/2185-DA/final- erfaringerne med direktiv 83/189/EØF.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0844/00

af María Rodríguez Ramos (PSE) og Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(21. marts 2000)

Om: Udførsel af tomater fra Marokko

Overskridelsen af den samlede mængde tomater, som Marokko kan udføre til Fællesskabet, med 190 % i oktober 1999 og med 37 % i november samme år (som de vigtigste spanske landbrugersammenslutninger havde klaget over i månedsvis), nødvendiggjorde indførelsen af en ordning med indførselsattester, hvad der gennemførtes med forordning af 23. december 1999.

Da medlem af Kommissionen, Franz Fischler, den 25. januar 2000 gav møde i EP's Landbrugsudvalg, fastslog han som svar på spørgsmål fra flere spanske parlamentsmedlemmer om ophævelsen af denne forordning, at dette skyldtes, at Marokko havde stillet præcise garantier for, at den samlede eksport af tomater ikke ville overskride de aftalte mængder.

Kan Kommissionen mere præcist oplyse, hvilke nye og konkrete garantier Marokko har tilbudt for at undgå, hvad det endnu ikke har været i stand til at sikre, nemlig at tomateksporten ikke overstiger de fastsatte mængder?

Hvad vil Kommissionen gøre for at hindre, at der indføres større mængder tomater end de fastsatte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. maj 2000)

Indførelsen af en ordning med importlicenser for tomater fra Marokko til EU ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2767/1999 af 23. december 1999(1), medførte ud over protester og officielle henvendelser fra de marokkanske myndigheder klager fra importører og andre erhvervsdrivende i EU.

De marokkanske myndigheder anmodede om samråd med Kommissionen for at få belyst situationen med hensyn til overskridelserne af de aftalte EU-importmængder. Under dette samråd forpligtede Marokko sig til for det igangværende produktionsår ikke at overskride de mængder, der blev fastsat i aftalerne mellem Marokko og EU på dette område, nemlig 145 676 t for perioden november 1999 marts 2000.

Endvidere anmodede Kommissionen om hurtigt og regelmæssigt at få meddelelse om, hvor store mængder der importeres. Med henblik herpå meddeler medlemsstaterne hver uge Kommissionen, hvor store mængder marokkanske tomater der i den foregående uge er blevet importeret til deres markeder.

Under disse omstændigheder kunne Kommissionen igen gå tilbage til ordningen som fastsat i aftalen og ophæve importlicensordningen.

(1) EFT L 333 af 24.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0294/00

af Hartmut Nassauer (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Den Tjekkiske Republiks fremskridt på vej mod tiltrædelse

Har Kommissionen kendskab til, at tjekkiske statsborgere af tysk nationalitet også i dag stadig har problemer med at få den ejendom tilbage, som de mistede på grundlag af lovene og dekreterne fra 1945 og 1946, og er Kommissionen rede til at drøfte tilsvarende sager med den tjekkiske regering i forbindelse med tiltrædelsesforhandlingerne?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Gunter Verheugen på skriftlige forespørgsler E-0293/00, E-0294/00, E-0295/00, E-0296/00, E-0297/00, E-0298/00, E-0299/00, E-0300/00, E-0301/00, E-0302/00, E-0303/00 og E-0398/00

(20. marts 2000)

Tiltrædelsesforhandlingerne med Den Tjekkiske Republik vedrører især dens godkendelse af og tilpasning til Den Europæiske Unions regelværk samt dens evne til at opfylde de betingelser for medlemskab, som Det Europæiske Råd har opstillet. Som medlem af EU vil Den Tjekkiske Republik være nødt til at vedtage og gennemføre fællesskabsbestemmelserne og -politikkerne på alle områder, herunder principperne om fri bevægelighed for personer og fri etableringsret. Det af det ærede medlem rejste spørgsmål skal først og fremmest betragtes i denne sammenhæng, men naturligvis spiller også de politiske kriterier, der blev fastlagt i København, en vigtig rolle, eftersom de vedrører beskyttelsen af menneskerettighederne og af mindretallenes rettigheder. Kommissionen overvåger nøje udviklingen på disse områder i alle ansøgerlande.

Det er imidlertid vigtigt at bemærke, at det tema, der berøres i forbindelse med disse spørgsmål, vedrører begivenheder, der fandt sted, inden EF-traktaten trådte i kraft. De såkaldte Benesch-dekreter vil derfor ikke spille nogen rolle under tiltrædelsesforhandlingerne. Desuden fastslås det i EF-traktatens artikel 295 (tidligere artikel 222), at de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke berøres af denne traktat. Kommissionen er derfor ikke i stand til at gribe ind i spørgsmål vedrørende tilbagegivelse af ejendom i nuværende eller kommende medlemsstater.

Den Tjekkiske Republik har siden 1992 været kontraherende part i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention. Det er Europarådet, der er ansvarligt for gennemførelsen af denne konvention, og derfor bør spørgsmål om emner, der henhører under denne konvention, rettes til Europarådet.

Desuden kan Kommissionen henvise det ærede medlem til de relevante bestemmelser i den tjekkisk-tyske erklæring om de gensidige forbindelser, der blev vedtaget den 21. januar 1997.

Af de forskellige ovenfor anførte grunde anser Kommissionen det for vanskeligt at tage stilling i de særlige sager, som det ærede medlem har rejst.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0483/00 af Alejandro Cercas (PSE) til Kommissionen. Midler fra fællesskabsinitiativet EQUAL.



EF-Tidende nr. 330 E af 21/11/2000 s. 0171 - 0171



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0483/00 af Alejandro Cercas (PSE) til Kommissionen (24. februar 2000) Om: Midler fra fællesskabsinitiativet EQUAL Kan Kommissionen oplyse, hvilket beløb den spanske region Extremadura efter de foreliggende beregninger vil modtage fra fællesskabsinitiativet EQUAL? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou (21. marts 2000) Kommissionen kan ikke på nuværende tidspunkt sige noget om, hvilket beløb der vil blive tildelt regionen Extremadura efter gennemførelsen af fællesskabsinitiativet EQUAL i Spanien. I forslaget til EQUAL er der kun angivet vejledende beløb for hver enkelt medlemsstat. Spanien skal først fremlægge et operationelt program og udvælge projekter, før der kan siges noget om, hvor stort et beløb Extremadura vil modtage.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0891/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Vurdering af dioxinkrisen i Belgien

Dioxinkrisen i Belgien har endnu en gang vist, hvor sårbar fødekæden og kontrollen hermed er. En evaluering som den, det såkaldte dioxinudvalg i Repræsentanternes Hus har foretaget, kan bidrage til at afhjælpe problemer. Både Den Europæiske Union og de femten EU-medlemsstater har en vigtig rolle at spille i denne forbindelse.

Parlamentsmedlemmerne anfører bl.a., at EU's bestemmelser om slam er forskellige alt efter, hvilket sprog de er udformet på, og at de under alle omstændigheder bør suppleres og defineres bedre.

Er det korrekt, at bestemmelserne om slam er forskellige alt efter, hvilket sprog de er udformet på, som det såkaldte dioxinudvalg hævder?

a) Hvordan vil Kommissionen i bekræftende fald sørge for, at disse forskelle fjernes?

b) Har dioxinudvalget i benægtende fald uret, når det hævder, at bestemmelserne om slam i Den Europæiske Union er forskellige alt efter, hvilket sprog de er udformet på?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(2. maj 2000)

For at sikre et højt niveau for sundhedsbeskyttelse forbydes det specifikt i punkt 5 i bilaget til Kommissionens beslutning 91/516/EØF af 9. september 1991 om listen over råvarer, som det er forbudt at anvende i foderblandinger(1), at anvende slam fra spildevandsanlæg.

Indholdet af denne bestemmelse er ikke forskelligt alt efter, hvilket sprog den er udformet på. For ikke at give anledning til tvivl med hensyn til forbuddets omfang, forelagde man dog den 29. februar 2000 Den Stående Foderstofkomité et udkast til Kommissionens beslutning om at ændre beslutning 91/516/EØF. I dette udkast til en beslutning, hvorom komiteen udtalte sig positivt, fremgår det, at alt affald fra de forskellige faser af rensningen af by-, hus- og industrispildevan uanset om dette affald videreforarbejdes, og også uanset hvor spildevandet stammer fra, skal forbydes i foderblandinger.

(1) EFT L 281 af 9.10.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0322/00

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Uregelmæssigheder vedrørende lossepladsen Las Cárvacas (Madrid)

Efter andragende 288/97 indgivet til Europa-Parlamentet af Plataforma Cívica y Ecológica de la Casa de Campo de Valdebebas har Kommissionen indledt overtrædelsesprocedure A-98/2162 mod den spanske stat for overtrædelse af direktiv 75/442/EØF(1) om affald, ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF(2) Med dekret af 27. marts 1998 beordrede den kommunale forvaltning under Madrids bystyre virksomheden Vertederos del Norte S.L. at lukke den illegale og ukontrollerede losseplads ved ejendommen La Dehesa i forstaden Las Cárvacas (Madrid), som forpligtede virksomheden til at genoprette det berørte område.

Desuden udstedte miljøkontoret under Madrids bystyre en række dekreter, som forpligtede virksomheden til at gennemføre fjorten konkrete arbejder i form af lukning og genopretning, bl.a. nybeplantning med buske og træer på området. Til trods herfor gennemførte virksomheden ingen af disse opretningsforanstaltninger, hvorfor lossepladsen blev beordret lukket den 14. januar 1999.

Den 30. juli 1999 gav miljøkontoret under Madrids bystyre meddelelse om den lukning og genopretning, der skulle foretages af Vertederos del Norte S.L., idet der blev fastsat en frist på otte måneder fra arbejdets påbegyndelse. Imidlertid er der hidtil ikke udført noget genopretningsarbejde, og forholdene på lossepladsen er de samme, som medførte dens lukning.

Kan Kommissionen oplyse, i hvilken fase overtrædelsesprocedure A-98/2162 mod den spanske stat befinder sig? Hvilke frister er der fastsat for påbegyndelse og afslutning af projektet om lukning af og genopretning på lossepladsen? Kan Kommissionen fremskynde gennemførelsen? Hvorfor nægter de spanske myndigheder at informere Plataforma Cívica, som har indgivet omtalte andragende, om udviklingen i dette projekt?

(1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.

(2) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. marts 2000)

Som følge af flere klager vedrørende ulovlige lossepladser, bl. a. i Las Cárvacas har Kommissionen besluttet at indlede en overtrædelsesprocedure mod Spanien. I denne forbindelse har den fremsat en begrundet udtalelse om overtrædelse af Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, der bl. a. vedrører den ulovlige losseplads i Las Cárcavas.

Kommissionen ved ikke, med hvilken begrundelse de spanske myndigheder har afslået at give oplysninger om udviklingen af det pågældsende projekt. Under alle omstændigheder er det fastsat i artikel 4 i Rådes direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990(1) om fri adgang til miljøoplysninger, at en person, som finder, at hans anmodning om oplysninger uden rimelig grund er blevet afslået eller ladt upåagtet eller er blevet utilstrækkeligt besvaret af en myndighed, kan anmode om retlig eller administrativ prøvelse af afgørelsen i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats retsorden.

(1) EFT L 158 af 23.6.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0314/00

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Import af olivenolie fra tredjelande

I et dokument under titlen Udviklingen af EUGFL's Garantisektion i perioden 1988-2000, som er udgivet af Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Udvalg og Delegationer, står der udtrykkeligt

på side 11, at EU er selvforsynende, hvad angår produktion af olivenolie. Ikke desto mindre understreges det i samme dokument, at EU importerer olivenolie på præferencebetingelser, hovedsagelig fra Tunesien, Marokko og Tyrkiet.

Kan Kommissionen oplyse, hvor store mængder der helt nøjagtigt importeres fra de ovennævnte tre lande og eventuelt andre lande i Middelhavsområdet, samt af hvilke årsager man endda på præferencebetingelser importerer olivenolie fra tredjelande, selvom Unionen ikke alene er selvforsynende med olivenolie men ifølge oplysninger fra 1996, som der henvises til i dette dokument, endog har en overskudsproduktion på 107,2 % af dette produkt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. marts 2000)

Fællesskabet er globalt set selvforsynende med hensyn til sin egen olivenolieproduktion. Imidlertid har Fællesskabet gennem mange år måttet importere for at efterkomme efterspørgslen såvel på det indre marked som på verdensmarkedet. Endvidere har de erhvervsdrivende med hensyn til visse type forskæringer af olivenolie måttet benytte olivenolie fra tredjelande.

Hvad præferenceimporten angår, så har Fællesskabet forpligtet sig til at importere visse mængder olivenolie fra Middelhavslandene. Den vigtigste indrømmelse vedrører Tunesien med 46 000 tons olivenolie til en nedsat toldsats (7,81/100 kg i stedet for den normal toldsats på 140/100 kg), medens Marokko, Libanon og Algeriet har fået indrømmelser i form af en toldnedsættelse på 0,7245/100 kg.

For Tyrkiets vedkommende er toldnedsættelsen for jomfruolie på 10 % og for raffineret olivenolie på 5 %.

Den samlede import(1) i produktionsårene 1996/1997 til 1998/1999 fra disse lande var følgende (i tons):

>TABELPOSITION>

(1) Importen omfatter ikke de mængder, der indføres og genudføres under proceduren for aktiv forædling.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0342/00

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(14. februar 2000)

Om: Reform af WTO

Hvori består Kommissionens bidrag til det vigtige forestående arbejde på en gennemgribende reform af WTO?

Vil Kommissionen sætte en frist på et år til at sikre, at der omgående sker noget med hensyn til nødvendigheden af at skabe troværdighed omkring denne organisation?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy på skriftlige forespørgsler E-0207/00 og E-0342/00

(29. februar 2000)

Som det ærede medlem sikkert er klar over fremsatte Kommissionen forud for ministerkonferencen i Seattle flere gennemgribende forslag med henblik på at skabe større klarhed i Verdenshandelsorganisationens procedurer. Efter konferencen redegjorde det pågældende kommissionsmedlem for Kommissionens standpunkt på et møde den 25. januar 2000 i Udvalget for Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi. Kommissionen er enig i at konferencen i Seattle viste at proceduren klart er mangelfuld, men den mener dog fortsat at det vil give bagslag hvis man insisterer på en total omkalfatring af Verdenshandelsorganisationen, i hvert fald så længe der ikke er iværksat en ny forhandlingsrunde. Mange af de problemer der gjorde sig gældende i Seattle, skyldtes helt klart meningsforskelle vedrørende substansen, eller var punktuelle problemer, såsom at konferencen var for dårlig forberedt.

Kommissionen tilråder derfor at man baserer sig på en totrinsstrategi, idet man i første omgang arbejder på en forbedring af forberedelsen og tilrettelæggelsen af ministerkonferencerne, en bedre inddragelse af især udviklingslandene, samt større klarhed af hensyn til det bredere publikum.

I anden fase skulle man så beskæftige sig med en mere gennemgribende reform, bl.a. af organisationens struktur og beslutningsproces, (denne opgave kunne varetages af en gruppe af fremtrædende personer, udpeget af Rådet for generelle anliggender) for at finde frem til hvad der kan gennemføres, inden man går i gang med konkrete forslag.

Det behøver sikkert ikke nævnes at alle reformforanstaltninger, såvel kort- som langfristede, vil skulle drøftes og aftales med partnerne i Verdenshandelsorganisationen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0567/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(29. februar 2000)

Om: Bidrag til EU's budget

Kommissionen bedes offentliggøre om nettobidraget fra hver enkelt medlemsstat til EU's budget for hver af de seneste fem år, hvor der står told til rådighed og a) på grundlag af Det Forenede Kongeriges rabat på budgetsaldoen (efter en omfordeling af toldindtægterne) og b) på brutto basis inden omfordelingen af toldindtægen. Kan Kommissionen oplyse, hvilket grundlag den foretrækker og hvorfor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(11. april 2000)

Det ærede medlem kan finde svarene på sine spørgsmål i dokumentet Allocation of 1998 EU operating expenditure by Member States, som dækker perioden 1992-1998. Tabel 6 i det statistiske bilag besvarer spørgsmål a), og den aritmetiske forskel mellem tabel 3f og 4f besvarer spørgsmål b). Rapporten findes på følgende Internetadresse:

http://europa.eu.int/comm/dg19/pdf/agenda2000/statdepenses98.pdf.

Ifølge Kommissionen findes der ingen optimal metode til at beregne medlemslandenes nettobidrag. Kommissionen har konsekvent argumenteret herfor. For en mere indgående behandling af problematikken henvises det ærede medlem til Kommissionens rapport om egne indtægter fra oktober 1998 og især til bilag 3 og henvisningerne heri. Rapporten findes ligeledes på følgende Internetadresse:

http://europa.eu.int/comm/dg19/en/agenda2000/ownresources/index.htm.