ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0988/00

af Neil MacCormick (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Spildevand og små mejerier

Små mejerier i Unionens randregioner vil få problemer på kort sigt med at tilpasse produktionsmetoderne, således at de opfylder de krav, der er indeholdt i Fællesskabets regulativer og direktiver om spildevand. Problemet med at konvertere overskudsvalle til genbrugsprotein er teknisk gennemførligt, men vil tage tid med hensyn til at skabe en kommercielt levedygtig proces, der kan bruges af mindre producenter. Der vil ske ret omfattende skader for små og mellemstore virksomheder og landbrug og nedgang i beskæftigelsesmulighederne i randregioner, såfremt mejerierne tvinges til at lukke. Dette vil næsten helt sikkert ske, såfremt de skal opfylde de nye normer øjeblikkeligt.

Vil Kommissionen positivt vurdere anmodninger om at udsætte en fuldstændig gennemførelse af loven i de tilfælde, hvor afsides beliggenhed garanterer en minimal økologisk skade som følge af en sådan forsinkelse, og hvor produktionen vil blive urimeligt dyr, såfremt der kræves en øjeblikkelig gennemførelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(25. april 2000)

På EU-plan reguleres udledningen af industrispildevand fra forarbejdning af mælk af direktiv 91/271/EØF om rensning af byspildevand(1).

Dette direktiv, der blev vedtaget i 1991, foreskriver i artikel 13, at biologisk nedbrydeligt industrispildevand fra virksomheder i visse industrisektorer, herunder mælkesektoren, som ikke ledes til rensningsanlæg for byspildevand før udledning til vandrecipienten, senest den 31. december 2000 skal opfylde de krav, der er fastsat af den ansvarlige myndighed eller det relevante organ i medlemsstaten. Dette krav vedrører spildevand fra industrivirksomheder med en biologisk nedbrydelig organisk forurening på 4000 personækvivalenter eller mere (personækvivalent er en måleenhed, der svarer til den organiske forurening, der i gennemsnit hver dag pr. person ledes ud gennem husholdningsspildevandet).

Den ansvarlige myndighed eller det relevante organ skulle fastsætte krav for udledning af industrispildevand senest den 31. december 1993. De pågældende virksomheder har således haft en frist på syv år til at opfylde bestemmelserne. Direktivet foreskriver ingen mulighed for at udsætte denne frist.

Der er ingen fællesskabslovgivning for udledning af industrispildevand i de sektorer, der er omhandlet af direktivet, hvis disse forårsager en forurening på mindre end 4000 personækvivalenter. Kommissionens direktivforslag om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger af 15. april 1997(2) foreskriver, at der ved sådanne udledninger ligeledes skal opnås forhåndstilladelse, hvis de vil kunne få negativ indvirkning på vandrecipienten.

(1) EFT L 135 af 30.5.1991.

(2) EFT C 184 af 17.6.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0382/00

af Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) til Kommissionen

(14. februar 2000)

Om: Skiltning med information og retningsangivelser til den internationale trafik på det transeuropæiske vejnet (TERN)

Et af de vigtigste træk ved det transeuropæiske vejnet er dets interoperabilitet. Kommissionen har på dette område sammen med medlemsstaterne gjort en betydelig indsats inden for rammerne af Maastricht-traktaten ved at oprette den såkaldte Motorway Working Group og den dertil hørende undergruppe Action Start med henblik på at fremme EU-forordninger til harmonisering af bl.a. skiltningen med information og retningsangivelser på det transeuropæiske vejnet (TERN) og dermed sikre dets interoperabilitet.

Til trods for de resultater, som undergruppen Start har opnået, er skiltningen med information og retningsangivelser på det transeuropæiske vejnet fortsat præget af manglende kontinuitet og harmonisering.

Påtænker Kommissionen at udarbejde en EU-forordning, der tager hensyn til konklusionerne fra arbejdsgruppen Action Start?

Hvilke yderligere foranstaltninger påtænker Kommissionen af træffe i forbindelse med rapporten fra undergruppen Action Start for at sikre interoperabilitet på det transeuropæiske vejnet og for i videst muligt omfang at reducere den usikkerhed, som den manglende harmonisering af skiltningen med information og retningsangivelser skaber for den internationale trafik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. marts 2000)

Wienerkonventionen om færdselstavler og -signaler(1) fastsætter et fælles system for advarsels-, forbuds- og påbudstavler samt tavler der angiver vigepligtsforhold, men den indeholder kun meget generelle regler for anvisningstavler.

I 1994 anbefalede Start Action-gruppen, hvis opgave var at vurdere interoperabilitetsbehovene for etableringen af det transeuropæiske vejnet, for det første at medlemsstaterne anvender denne konvention, og for det andet foreslog den at EU supplerer den med andre krav. Kommissionen var enig i at europæiske borgere ville opfatte en harmonisering af vejskiltene som et stærkt symbol på europæisk integration, men den mente at det ikke ville være hensigtsmæssigt at lovgive derom eftersom to medlemsstater (Irland og Nederlandene) ikke har undertegnet Wienerkonventionen og tre andre (Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige) ikke har ratificeret den, om end de i vid udstrækning følger den.

Den igangværende revision af EU's retningslinjer for udbygningen af det transeuropæiske transportnet giver imidlertid anledning til at genoverveje dette standpunkt. Kommissionen vil overveje hvordan man bedst kan sikre det transeuropæiske transportnets interoperabilitet og kvalitet i den rapport om EF's retningslinjer som Europa-Parlamentet og Rådet vil få forelagt midt på året i år 2000.

(1) Konvention om færdselstavler og -signaler af 8. november 1968, vedtaget af FN's Økonomiske Kommission for Europa, revideret i 1993 og 1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1455/00

af Béatrice Patrie (PSE) til Kommissionen

(10. maj 2000)

Om: Det direktiv om kosttilskud, der bebudedes i hvidbogen om fødevaresikkerhed

I hvidbogen om fødevaresikkerhed, der offentliggjordes den 12. januar 2000 (KOM(1999) 719), meddelte Europa-Kommissionen, at den ville forelægge Rådet og Europa-Parlamentet et direktiv om kosttilskud, og som frist herfor fastsattes marts 2000.

Dette planlagte direktiv er et led i en fælles politik på ernæringsområdet, som skal udarbejdes med henblik på det franske EU-formandskab, der har ernæringsområdet som et af sine prioriterede spørgsmål. Det pågældende direktivforslag er dog endnu ikke blevet vedtaget af kommissærkollegiet.

Agter Europa-Kommissionen at vedtage og hurtigt forelægge denne tekst for Fællesskabets lovgivende myndigheder?

Agter Kommissionen at rette sig efter de videnskabelige komiteers udtalelse om, hvilke maksimale mængder næringsstoffer der kan indtages dagligt?

Er det pres fra medicinalindustrien, som ikke ønsker denne direktivtekst, der får Europa-Kommissionen til at slå bak?

Svar afgivet Kommissionens vegne af David Byrne

(22. juni 2000)

Kommissionen vedtog den 8. maj 2000 forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kosttilskud(1), og det vil blive fremlagt for Europa-Parlamentet og Rådet i den nærmeste fremtid.

I forslaget regner man med vedtagelse af øvre grænser for næringsstoffer på grundlag af en række kriterier. Et af disse er sikre maksimumsgrænser for vitaminer og mineraler som fastsat ved en videnskabelig risikovurdering på grundlag af generelt accepterede videnskabelige data. Kommissionen har anmodet Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler om rådgivning om sådanne niveauer for vitaminer og mineraler. Kommissionen vil som hidtil fuldt ud tage hensyn til udtalelsen fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler.

(1) KOM(2000) 222 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0559/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(29. februar 2000)

Om: Direkte udenlandske investeringer

Hvor store var de direkte udenlandske investeringer i de enkelte medlemsstater i hvert af de seneste fem år? Hvordan var fordelingen af direkte udenlandske investeringer fra andre EU-medlemsstater og fra tredjelande, og hvor stort var beløbet for henholdsvis Japan og De Forenede Stater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(19. april 2000)

Svarene på det ærede medlems spørgsmål findes i tre statistiske tabeller, som sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets Generalsekretariat.

Tabel 1 viser de direkte udenlandske investeringer i alle medlemsstaterne fra 1994 til 1999 (indgående investeringer) og de forskellige medlemsstaters direkte udenlandske investeringer i samme periode (udgående investeringer).

Tabel 2 viser for 1998 de direkte investeringer, som (a) de øvrige medlemsstater (samlede tal) og (b) alle tredjelande (samlede tal) har foretaget i de enkelte medlemsstater. Med hensyn til tredjelande angives de specifikke tal for Japans og USA's direkte investeringer i de enkelte medlemsstater også.

Tabel 3 giver nærmere oplysninger om hver enkelt medlemsstats direkte investeringer i de øvrige medlemsstater.

I betragtning af det ærede medlems interesse i direkte udenlandske investeringer i Fællesskabet er der grund til at henlede hans opmærksomhed på, at Eurostat for nylig har udgivet en bog, som indeholder de seneste statistiske oplysninger på området (European Union direct investment yearbook 1999 Data 1988-1998. Theme 2: Economy and Finance)(1).

(1) ISBN 92-828-8310-8.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1339/00 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen. Lovgivning vedrørende høring af arbejdstagere.



EF-Tidende nr. 374 E af 28/12/2000 s. 0217 - 0217



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1339/00 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (4. maj 2000) Om: Lovgivning vedrørende høring af arbejdstagere Mener Kommissionen, at erklæringen fra Commercial Hydraulics Ultra Division af 6. marts om lukning af deres fabrik i Cheltenham (Det Forenede Kongerige), hvorved 252 arbejdspladser vil gå tabt, og den kendsgerning, at de først ville indlede høring, efter at erklæringen var blevet fremsat, er i overensstemmelse med ånden i loven om høring af arbejdstagere? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou (5. juni 2000) Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-0883/00(1). (1) Se side 178.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1105/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(7. april 2000)

Om: Følgerne af udsættelse for asbest

I Vesteuropa blev asbest forbudt i 1970'erne. Men, som en italiensk epidemiolog har bemærket, er følgerne af udsættelse for asbest i forskellige grupper af arbejdstagere i de forløbne årtier fortsat med at stige. Udviklingen af asbestrelateret kræft tager mange år, inden den fører til dannelse af en klinisk tydelig svulst. I USA, hvor asbest blev forbudt ca. 20 år tidligere end i Europa, har lungehindekræftepidemien allerede toppet. I Europa er den samme epidemi derimod i udvikling, og prognosen lyder på, at dødsfald forårsaget af denne type svulst vil fordobles i de kommende tyve år.

Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage for at tackle denne situation og for at bistå de ramte arbejdstageres familier?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(15. juni 2000)

Kommissionen deler de bekymringer, som det ærede medlem giver udtryk for, med hensyn til asbests sundhedsskadelige virkninger. Der eksisterer allerede en betydelig mængde fællesskabsregler, som har til formål at beskytte arbejdstagere og forbrugere mod asbests sundhedsskadelige virkninger. Beskyttelse af arbejdstagere, der udsættes for asbest falder især ind under Rådets direktiv 83/477/EØF af 19. september 1983 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest (andet særdirektiv i henhold til artikel 8 i direktiv 80/1107/EØF)(1), ændret ved Rådets direktiv 91/382/EØF af 25. juni 1991(2)

Som reaktion på Rådets konklusioner af 7. april 1998 vedr. dette emne(3) er Kommissionen ved at udarbejde et forslag til ændring af ovennævnte direktiv, især med henblik på at justere beskyttelsesforanstaltningerne for de mest udsatte, forbedre information og uddannelse af de pågældende arbejdstagere, sænke grænsen for tilladte koncentrationer i luften på arbejdspladser og tage metoderne for måling af asbestfiberindhold op til fornyet vurdering.

Selvom Kommissionens henstilling 90/326/EØF af 22. maj 1990 om vedtagelse af en europæisk liste over erhvervssygdomme(4) refererer til alle sygdomme forårsaget af asbest, sorterer erstatning for erhvervssygdomme og eventuel hjælp til familiemedlemmer til ramte arbejdstagere under medlemsstaterne.

(1) EFT L 263 af 24.9.1983.

(2) EFT L 206 af 29.7.1991.

(3) EFT C 142 af 7.5.1998.

(4) EFT L 160 af 26.6.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0076/00

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(24. januar 2000)

Om: Formodet udelukkelse af kommunerne Barberino, Tavernelle og San Casciano fra de områder, der indgår i projektet Leader Plus

I oktober havde de otte kommuner i Chianti-området ved Firenze og Siena iværksat en programmatisk konference for udvikling af Chianti med henblik på oprettelse af et landdistrikt, hvis hovedformål var at kanalisere fællesskabsfinansieringerne fra projektet Leader Plus gennem et samarbejde med G.A.L. Eurochianti, som allerede var indledt for flere år siden.

Selv om projektet havde vakt begejstring blandt de erhvervsdrivende og de faglige sammenslutninger i området, er der risiko for, at regionen Toscanas politik vil udelukke kommunerne Barberino, Tavernelle og San Casciano fra de områder, der er støtteberettigede under projektet Leader Plus.

Hvordan agter Kommissionen at sikre, at de pågældende kommuner ikke udelukkes på grund af politiske årsager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. februar 2000)

I det udkast til retningslinjer for EU-initiativet om udvikling af landdistrikterne (Leader+), som Kommissionen godkendte den 13. oktober 1999, er det med hensyn til geografisk anvendelse fastsat, at samtlige landområder er støtteberettigede. Kun et begrænset antal områder vil kunne få fællesskabsstøtte i henhold til en åben, objektiv og korrekt gennemført udvælgelsesprocedure, hvilket er i overensstemmelse med ønsket om at samle fællesskabsmidlerne på de mest lovende pilotforslag, således at disse kan få størst mulig afsmitningseffekt.

Medlemsstaternes myndigheder i dette tilfælde de regionale myndigheder skal foreslå de udvælgelsesprocedurer og kriterier, der bedst kan afgrænse udbudsbetingelserne for de lokale grupper, der er interesseret i Leader+. Kommissionens udkast til retningslinjer indeholder et minimum af udvælgelseskriterier, som skal suppleres med specifikke kriterier, der tager hensyn til regionens særlige behov og de fastsatte mål. Disse kriterier skal være en integreret del af programmet, der skal godkendes af Kommissionen. Medlemsstaterne kan begrænse anvendelsen af Leader+ til visse landdistrikter på betingelse af, at denne begrænsning er foretaget på grundlag af kriterier, der er i overensstemmelse med målene for politikken til udvikling af landdistrikterne.

Kommissionen sørger for, at de nævnte betingelser overholdes strengt under proceduren til godkendelse af Leader+-programmerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1078/00

af Cristiana Muscardini (UEN) og Francesco Turchi (UEN) til Kommissionen

(7. april 2000)

Om: Manglende offentliggørelse i EFT, serie C, af det forklarende direktiv af 19. juli 1999 (KOM(1999) 372)

Efter den nøgterne oversættelse til tysk af det forklarende direktiv af 19. juli 1999 (KOM(1999) 372) om unionsborgeres rejse og ophold i EU-medlemsstaterne lader det til, at ovennævnte dokument, hvis originaltekst er på fransk, ikke er blevet offentliggjort i EFT, serie C, som regelmæssigt indeholder meddelelser og oplysninger af denne art.

Retsgyldige afgørelser, som medlemsstaternes institutioner dernæst skal gennemføre i national ret for at overholde fællesskabsretten, bliver hermed ikke offentliggjort af Kommissionen. Agter Kommissionen på baggrund heraf at gribe ind for at klarlægge et alvorligt problem, hvorved de urørlige rettigheder, som italienske emigranter i Tyskland har, krænkes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(23. maj 2000)

De ærede medlemmer refererer til den manglende offentliggørelse i EFT, C-udgaven, af Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om særlige foranstaltninger med hensyn til unionsborgeres rejse og ophold, som er begrundet i hensynet til den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed(1).

De ærede medlemmer mindes om, at det ikke er obligatorisk at offentliggøre Kommissionens meddelelser i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Den omtalte meddelelse er i øvrigt tilgængelig for offentligheden andetsteds, idet den på alle sprog findes on-line på Kommissionens server Europa på følgende adresse:

http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/people/right/index.htm.

(1) KOM(1999) 372 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0372/00

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(8. februar 2000)

Om: Gennemførelse af EF-traktatens artikel 33 i Det Forenede Kongerige

Er Kommissionen sikker på, at Det Forenede Kongerige opfylder sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 33, stk. 1, litra b) (som konsolideret efter Amsterdam-traktatens ikrafttrædelse)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. februar 2000)

Den fælles landbrugspolitiks formål fremgår af EF-traktatens artikel 33 (tidl. artikel 39). Som fastslået af Domstolen skal EU-institutionerne ved fastlæggelsen af den fælles markedsordning på landbrugsområdet i henhold til EF-traktaten sørge for stadig harmonisering mellem den fælles landbrugspolitiks forskellige mål som fastlagt i artikel 33, som eventuelt kan vise sig at være indbyrdes modstridende , og i det omfang, det er påkrævet, tillade, at et af målene midlertidig prioriteres højest for at imødekomme de krav, der følger af de økonomiske faktorer eller vilkår, som er afgørende for beslutningerne. Domstolen har gentagne gange henvist til EU-institutionernes vide skøn i denne forbindelse.

Det følger heraf, at et enkelt af de i artikel 33 anførte mål ikke i sig selv udgør en hensigtsmæssig målestok for bedømmelsen af en enkelt medlemsstats handlinger, og det påhviler derfor ikke Kommissionen at foretage en sådan bedømmelse. Medlemsstaterne skal naturligvis i forbindelse med gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik inden for deres kompetenceområde overholde EU-rettens almindelige principper og de særlige regler i EU-retsakterne, og det er Kommissionens opgave at sikre, at disse krav overholdes i konkrete tilfælde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0430/00

af Pat Gallagher (UEN) til Kommissionen

(23. februar 2000)

Om: Udvikling, validering og juridisk godkendelse af alternative forsøgsmetoder til erstatning for dyreforsøg

Den 22. oktober 1997 vedtog Europa-Parlamentet en betænkning af Roth-Behrendt (A4-0277/97)(1), hvori Kommissionen bl.a. blev opfordret til:

- hurtigst muligt at forelægge et forslag om forbud mod dyreforsøg ved afprøvning af færdige kosmetiske produkter og

- at træffe positive og omgående foranstaltninger til at give nye impulser til udviklingen af alternative metoder.

Kan Kommissionen anføre, hvilke foranstaltninger der hidtil er blevet truffet, eller hvilke foranstaltninger den vil foreslå iværksat for at efterkomme opfordringerne i Parlamentets betænkning?

Kan Kommissionen anføre, om den går ind for et fuldstændigt forbud mod dyreforsøg ved afprøvning af færdige kosmetiske produkter, og hvilken tidsplan og strategi den i bekræftende fald tilsigter for at udvirke et sådant forbud?

Kan Kommissionen anføre, hvilke foranstaltninger den vil foreslå iværksat i tilknytning til Generaldirektoratet for Forskning gennem rammeprogrammet eller på anden måde for at anspore udviklingen af alternative metoder?

(1) EFT C 339 af 10.11.1997, s. 47.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(29. marts 2000)

Kommissionen udarbejder i øjeblikket et udkast til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om syvende ændring af direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler(1). Udkastet indfører i dets nuværende udgave et permanent og definitivt forbud mod afprøvninger på dyr af færdige kosmetiske produkter inden for EU. Dette forslag vil være i overensstemmelse med Parlamentets opfordringer, som citeret af det ærede parlamentsmedlem. Det foreslås, at tidsplanen for dette forbuds ikrafttrædelse skal være den samme som datoen for direktivets ikrafttrædelse.

Kommissionen træffer foranstaltninger til fortsat inden for forskning at fremme udviklingen og valideringen af alternative metoder til kosmetiske produkter. Det femte rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (FTU) for perioden 1998-2002(2) indeholder bestemmelser om en sådan forskning. Især i forbindelse med den tredje nøgleaktion cellefabrikken i særprogrammet for livskvalitet og forvaltning af bioressourcer støtter Kommissionen udviklingen af nye in vitro forsøg og screeningmetoder som alternativer til dyreforsøg.

(1) EFT L 262 af 27.9.1976.

(2) EFT L 26 af 1.2.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0955/00

af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. marts 2000)

Om: Produktion af tørret frugt i Catalonien

I 1989 gennemførtes reformen af markedsordningen for frugt og grønsager, hvormed der indførtes en plan for forbedring og for afsætning udarbejdet af sammenslutningerne af producenter af tørrede frugter; planen skulle gennemføres i løbet af ti år. Det vil sige, at foranstaltningerne til fordel for denne sektor udløber i maj.

En stor del af de dyrkede arealer i Catalonien anvendes til produktion af tørrede frugter og johannesbrød. Der er tale om i alt 12,3 % af de dyrkede arealer, men omkring Tarragona er der snarere tale om 40-50 %, ligesom der også omkring Lérida er tale om en betydelig specialiseringsgrad. Sektoren har været udsat for kraftig konkurrence på grund af indførsel fra Tyrkiet, USA og de nordafrikanske lande, hvor priserne er meget lave, ligesom indførslen har været begunstiget af nedsættelsen af toldsatserne i sektoren.

Hvad har Kommissionen til hensigt at gøre for at fremme og sikre en fremgangsmåde, som garanterer indkomsterne i sektoren for produktion af tørret frugt og johannesbrød?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-0955/00 og E-0962/00

(10. maj 2000)

Størstedelen af nøddeproduktionsområdet i Catalonien har modtaget økonomisk støtte i ti år i henhold til bestemmelserne i afsnit IIa i Rådets forordning (EØF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager(1) med det formål at forbedre produktiviteten og konkurrenceevnen i nøddesektoren. De udgifter, der blev afholdt i hele Fællesskabet til denne aktion fra 1990 til 1999, beløb sig til 725 mio. EUR. Der er budgetteret med yderligere udgifter til forbedringsplaner på over 250 mio. EUR frem til 2006.

Næsten hele det catalanske hasselnøddeområde har modtaget det særlige faste støttebeløb for hasselnødder, som blev ydet i perioden 1997-2000 i henhold til bestemmelserne i artikel 55 i Rådets forordning (EØF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager(2).

Meningen med disse foranstaltninger har altid været, at de skulle være midlertidige og aftagende, for at det økonomiske ansvar kunne lægges over på producenterne.

Ligesom det er tilfældet for alle andre produkter i frugt- og grøntsagssektoren, har det siden 1997 været muligt at opnå støtte til nødder og johannesbrød i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2200/96, ifølge hvilken der ydes finansiel støtte til producentorganisationer, der markedsfører frugt og grøntsager.

Medlemsstaterne kan lade nødder indgå i deres udviklingsplaner for landdistrikterne i henhold til betingelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(3).

(1) EFT L 118 af 20.5.1972.

(2) EFT L 297 af 21.11.1996.

(3) EFT L 160 af 26.6.1999.