SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3719/00

af Demetrio Volcic (PSE) og Vincenzo Lavarra (PSE) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Ulovlig immigration i Italien

Med vinterens begyndelse er der registreret en betydelig stigning i antallet af ulovligt indvandrede personer i områderne Gorizia og Trieste i Friuli Venezia-Giulia. Antallet af ulovlige indvandrere, der overskrider grænserne ad landevejen, er ved at nå et omfang, der svarer til det allerede erkendte omfang af ulovlige ilandsætninger langs de italienske kyster, og særlig i Puglia og Calabria.

Regionalrådet i Friuli Venezia-Giulia har anmodet om, at hæren medvirker til at bekæmpe og forvalte dette fænomen. Regionalrådet i Puglia spørger, hvilke aktioner Den Europæiske Union agter at iværksætte.

Europa-Parlamentet havde den 16. marts 2000 opfordret EU til at vedtage hensigtsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af fænomenet og det samme havde Kommissionen gjort under konferencen om sikkerhed i Det Ioniske Hav og Adriaterhavet, som fandt sted i Ancona i maj 2000.

Den ukontrollerede strøm af ulovlige indvandrere medfører problemer for borgernes sikkerhed og skaber usikkerhed.

Kommissær Vitorino bekræfter, at han fuldt ud har kendskab til problemerne i forbindelse med menneskehandel, og han nævner de foranstaltninger til bekæmpelse af organiseret kriminalitet, der allerede er iværksat i forbindelse med de forskellige regionale initiativer i oprindelseslandene.

Kan Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvilke initiativer agter den at iværksætte for at hjælpe befolkningerne i de italienske regioner, der direkte er berørt af dette fænomen?

2. Hvorledes agter den at forvalte tilstrømningen af indvandrere gennem de EU-lande, der betragtes som transitlande?

3. Agter den at oprette kontrolpunkter med tilstrømningen af indvandrere på lokalt plan?

4. Agter den at indføre støttepunkter for humanitær bistand til indvandrere i transit?

5. Hvilke finansielle instrumenter agter den at udnytte til fordel for de italienske transit-regioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(8. februar 2001)

På Det Europæiske Råds ekstraordinære møde i Tammerfors i Finland den 15. og 16. oktober 1999, vedtog stats- og regeringscheferne for de 15 medlemsstater vidtrækkende konklusioner, blandt andet om hvordan en fælles politik over for ulovlig indvandring (EF-traktatens artikel 63 (tidligere artikel 73k) stk. 3, litra b)) bør udformes. Stats- og regeringscheferne gav udtryk for deres støtte til en omfattende styring af migrationsstrømmene i alle faser og opfordrede blandt andet til forebyggelse af alle former for smugling af og handel med mennesker.

Med henblik herpå opfordredes Rådet og/eller medlemsstaterne til:

- at takle ulovlig indvandring ved ondets rod, navnlig ved at bekæmpe personer, som er involveret i menneskehandel og økonomisk udnyttelse af migranter,

- at vedtage lovgivning, som fastsætter strenge sanktioner for denne grove forbrydelse,

- sammen med Europol at rette deres indsats mod at afsløre og uskadeliggøre de involverede kriminelle organisationer,

- at sikre rettighederne for ofrene for sådanne aktiviteter, idet der skal lægges særlig vægt på kvinders og børns problemer,

- at udbygge bistanden til hjem- og transitlandene for at fremme frivillig tilbagevenden samt for at hjælpe myndighederne i disse lande, så de bedre bliver i stand til effektivt at bekæmpe menneskehandel og opfylde deres tilbagetagelsesforpligtelser over for EU og medlemsstaterne,

- at fremme et tættere samarbejde og gensidig teknisk bistand mellem medlemsstaternes grænsekontroltjenester f.eks. i form af udvekslingsprogrammer og teknologioverførsel, navnlig for så vidt angår søgrænserne.

Det følger af opdelingen af beføjelser mellem Fællesskabet og medlemsstaterne, at navnlig sidstnævnte punkt må gennemføres af medlemsstaterne. Kommissionen har hverken handlings- eller forvaltningsbeføjelser på området ulovlig indvandring, og der findes endnu ingen fællesskabslovgivning, som fastsætter en rimelig byrdefordeling af omkostningerne ved kontrol af Unionens ydre grænser. Derfor har Kommissionen i øjeblikket ingen mulighed for direkte at bistå de italienske regioner, der er hårdest ramt af ulovlig indvandring. Med hensyn til spørgsmålet om eventuelle sekundære flytninger af ulovlige indvandrere inden for Unionen, vil Kommissionen gerne henvise det ærede medlem til artikel 23 i Schengen-gennemførelseskonventionen af 1990, der fastsætter de gældende principper i sådanne tilfælde.

Som anført i Kommissionens meddelelse for nylig om en indvandringspolitik i EU(1), vil Kommissionen i første halvdel af 2001 fremlægge en særlig meddelelse om Fællesskabets fremtidige tilbagesendelsespolitik.

(1) KOM(2000) 757 endelig.