ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1899/01

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(28. juni 2001)

Om: Hybrid bison

Kan Kommissionen oplyse, om hybrid bison (benævnes også cattalo eller beefalo) er berettiget til oksekøds- og/eller ammekopræmier? Hvad er i så fald den officielle definition på hybrid?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. september 2001)

Efter Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød(1) kan der ikke ydes oksekødspræmier for bison.

Forordningen omfatter kun hornkvæg, der defineres som levende dyr af tamhornkvæg i pos. ex 0102 10, 0102 90 05 til 0102 90 79 i den kombinerede nomenklatur.

Disse positioner omfatter alle dyr af hornkvæg, herunder bøfler af slægterne Bos og Bubalus uanset anvendelse, bortset fra racerene dyr til avlsbrug. De omfatter beeffaloer, der er fremkommet ved krydsning mellem bison og tamhornkvæg.

Der kan derfor ydes oksekødspræmier for beeffalo.

Derimod omfatter forordningen ikke dyr af vilde arter af hornkvæg i position 0102 90 90, herunder bison (Bison bison) og bøfler.

Der findes ikke nogen officiel definition af hybridkvæg. Rådets direktiv 88/661/EØF af 19. december 1988 om zootekniske normer for avlssvin(2) indeholder dog en definition af hybriddyr, der kan bruges i forbindelse med behandlingen af det ærede medlems spørgsmål.

Direktivets artikel 1, litra b), lyder således:

b) hybridavlssvin: ethvert svin, som opfylder følgende betingelser:

1. Det skal være fremkommet ved bevidst krydsning:

- mellem racerene dyr af forskellig race eller linje

- mellem dyr, som selv er resultat af en krydsning mellem forskellige racer eller linjer

- mellem racerene dyr og dyr af den ene eller den anden af ovennævnte kategorier.

2. Det skal være indført i et register.

Kommissionen beslutning 90/255/EØF af 10. maj 1990 om fastlæggelse af kriterier for indførelse af racerene avlsfår og -geder i stambøger(3) er der også fastsat bestemmelser for hybrider.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.

(2) EFT L 382 af 31.12.1988.

(3) EFT L 145 af 8.6.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0955/01

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Rådet

(29. marts 2001)

Om: Politisk samarbejde med Latinamerika

Hvilke retningslinjer eller strategier har det svenske formandskab til hensigt at iværksætte inden for rammerne af dets udviklingspolitiske samarbejde med Latinamerika?

Svar

(20. november 2001)

Som det ærede medlem af Europa-Parlamentet sikkert ved, er det Kommissionen, som skal foretage udspillet i udformningen af politikken for udviklingssamarbejde og forberede initiativer til fremme af samordningen mellem Fællesskabet og medlemsstaterne.

Målet for Fællesskabets politik for udvikingssamarbejde er at fremme bæredygtig udvikling med henblik på at bekæmpe fattigdommen i udviklingslandene og på at integrere dem i verdensøkonomien. Med henblik herpå fører Fællesskabet en politik, som fremmer befæstelsen af demokratiet, retsstaten, god regeringsførelse og overholdelse af menneskerettighederne.

På linje med EF-traktatens artikel 177 og 178 bestræber Kommissionen sig på at opnå størst mulig virkning af sit arbejde på fattigdommen, at gøre Fællesskabets udviklingssamarbejde effektivt og at lette komplementaritet, samordning og konsekvens både i relation til andre politikker, som Fællesskabet fører, og til den udviklingspolitik, medlemsstaterne og andre internationale donorer fører.

Vedrørende udviklingssamarbejde erklærede det svenske formandskab i sit program, at effektivt udviklingssamarbejde er en vigtig del af forbindelserne udadtil og et spørgsmål, som ligger formandskabet på sinde. Det er også en del af arbejdet med Kommissionens reformprogram. Koordineringen af politikken over for tredjelande bør forbedres. Så står EU stærkere som en ansvarsfuld og solidarisk aktør internationalt. Fattigdomsbekæmpelse skal stå i centrum for udviklingssamarbejdet.

I forbindelse med Latinamerika og Caribien pegede det svenske formandskab på i sit program, at formandskabet i EU's forbindelser med Latinamerika og Caribien vil søge at fremme fred, demokrati og menneskerettigheder, især i Colombia, Peru og Cuba. De økonomiske forbindelser mellem regionen og EU rummer et betydeligt potentiale for vækst og udvikling. Sverige vil under sit formandskab lægge særlig vægt på frihandelsforhandlingerne med Mercosur og Chile.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1981/01

af Luisa Morgantini (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. juli 2001)

Om: EU's samarbejdspartner, Marco Galuccis tilbageholdelse i Israel og udvisning af landet

Den 8. juni 2001 blev Marco Galucci, der arbejder for et humanitært hjælpeprojekt finansieret af Europa-Kommissionen, tilbageholdt i Ben Gourion-lufthavnen. Selv om han tydeligt kunne bevise formålet med sin rejse, blev han underkastet flere timers forhør. Han blev nægtet tilladelse til at ringe til sit konsulat, hans computer blev gennemsøgt, hans disketter konfiskeret, hvorefter han udvistes til Italien.

Agter Kommissionen at reagere på de israelske myndigheders handlinger, der er en alvorlig hindring for en fornuftig gennemførelse af de EU-finansierede humanitære projekter til fordel for den palæstinensiske befolkning, som er hårdt ramt af krigen?

Hvilke konkrete foranstaltninger agter den at træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(6. september 2001)

Efter tilbageholdelsen den 8. juni 2001 af Marco Gallucci, som er humanitær hjælpearbejder i den italienske ikke-statslige organisation CRIC, sendte Kommissionens delegation i Israel den 19. juni en verbalnote til Israels udenrigsministerium, hvori den protesterede kraftigt mod den uberettigede opførsel over for en europæer ansat af en ikke-statslig organisation, hvis humanitære projekt betales fuldt ud af Kommissionen, og bad ministeriet om at give Marco Gallucci indrejsetilladelse og bakke op om hans humanitære indsats.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1487/01

af Jean-Claude Martinez (TDI) til Rådet

(21. maj 2001)

Om: Svindel med kød- og benmel

I kampen mod BSE og kogalskab forbød Frankrig kød- og benmel til kvæg i juli 1990 og forstærkede dette forbud i juli 1996 ved at udelukke specificerede risikostoffer som hjerne, milt og rygmarv.

Imidlertid ser det ud til, at der siden 1996 fortsat ulovligt er blevet fremstillet og solgt flere tusind ton kød- og benmel beregnet til kvæg, som det for nylig er blevet afsløret i en sag.

I betragtning af de alvorlige omstændigheder og den fare, som menneskers helbred udsættes for, hvilke foranstaltninger forventer Rådet så at træffe?

Vil Rådet styrke samarbejdet mellem veterinærmyndighederne og de myndigheder, der deltager i bedrageribekæmpelsen?

Svar

(21. november 2001)

For så vidt angår de forhold, som det ærede parlamentsmedlem tager op, minder Rådet om, at det er medlemsstaterne, der skal sørge for overholdelsen af fællesskabsbestemmelserne og de nationale lovgivninger vedrørende brugen af kød- og benmel og straffe overtrædelser heraf i overensstemmelse med deres respektive nationale lovgivninger.

Rådet har bestemt været opmærksom på kontrolbestemmelserne, da det drøftede det midlertidige forbud mod brug af kød- og benmel i foder.

For så vidt angår samarbejdet mellem veterinærmyndighederne minder Rådet om, at bestemmelserne herom findes i direktiv 89/608/EØF af 29. november 1989(1). []

Kommissionen har fremsat et forslag om skærpelse af fællesskabslovgivningen vedrørende offentlig kontrol på foderstofområdet (direktiv 95/53/EF), som vil blive vedtaget snarest.

Samarbejdet mellem forskellige kontroltjenester i en og samme medlemsstat er derimod udelukkende den pågældende medlemsstats ansvar.

(1) EFT L 351 af 2.12.1989.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2208/01

af Carlos Coelho (PPE-DE) til Kommissionen

(17. juli 2001)

Om: Diskrimination

En portugisisk borger har i et brev anmodet om min bistand til at finde en løsning på en efter hans mening uretfærdig, ja diskriminerende situation. Hvad mener Kommissionen på grundlag af nedenstående redegørelse?

Det drejer sig om en 33-årig portugiser, der lider af et motorisk handicap (følgevirkningerne af polio, som han fik i en alder af 14 måneder), og som ansøgte om deltagelse i udvælgelsesprøve EUR/C/160/2000 - portugisisksprogede maskinskrivere. Han fik imidlertid ikke adgang til prøverne, da han ikke havde opnået fire års faglig erfaring efter afgangsprøven for sekundærtrinnet (oficio PERS/SC/DQ/CB-No 112.250).

Han havde reelt 12 års uafbrudt faglig erfaring som maskinskriver med ansættelse på rådhuset i Lissabon, men tvunget af omstændighederne (begrænsninger som følge af handicappet i form af indlæggelse på centre for fysisk genoptræning og manglen på strukturer for støtte til personer med problemer af denne art) har han først for ganske nyligt haft mulighed for at afslutte sin uddannelse. Han ønsker derfor at få en forklaring på det udvælgelseskriterium, at en person med fire års faglig erfaring efter afslutningen af sin uddannelse er bedre egnet end en, som har 12 års faglig erfaring i samme kategori og er ansat i det offentlige, blot fordi sidstnævnte først har afsluttet sin uddannelse efter at have opnået den nævnte faglige erfaring. Man kan ikke undgå at blive forstemt over den måde, udelukkelsen er sket på, for på den ene side modtager EU-medlemsstaterne fællesskabsmidler til fremme af undervisningen, til bekæmpelse af skolefrafald, til faglig uddannelse osv., medens en EU-institution på den anden side anvender en regel for udelukkelse af en kandidat, som denne anser for at være særdeles uretfærdig, diskriminerende og i strid med disse målsætninger.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(7. september 2001)

Det ærede parlamentsmedlem henviser til den generelle udvælgelsesprøve EUR/C/160/2000, der blev organiseret i fællesskab af Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med henblik på ansættelse af portugisisksprogede maskinskrivere.

Ansættelsesmyndigheden er i dette tilfælde Parlamentet, og Parlamentet er således eneansvarlig for afholdelsen af denne udvælgelsesprøve. Kommissionen kan derfor ikke knytte yderligere kommentarer til denne sag og foreslår det ærede parlamentsmedlem at rette spørgsmålet til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1696/01

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(14. juni 2001)

Om: Eventuelt hvalreservat i det sydlige Stillehav

Kan Kommissionen oplyse, om den på Den Internationale Hvalkommissions møde i juli vil tilslutte sig oprettelsen af et hvalreservat i det sydlige Stillehav? Har Kommissionen nogen beviser for, at en af grundene til, at forslaget blev forkastet på Den Internationale Hvalkommissions møde i 2000, var, at Japan gav de østkaribiske repræsentanter løfte om bistand, hvorpå de sammen med Japan stemte imod oprettelsen af reservatet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(20. september 2001)

Den Internationale Hvalfangstkommission (IWC) er den eneste kompetente organisation for så vidt angår bevaring og forvaltning af hvalbestandene. IWC har 41 medlemmer, heriblandt elleve af Fællesskabets medlemsstater (dem alle med undtagelse af Belgien, Grækenland, Luxembourg og Portugal).

Fællesskabet selv er ikke medlem af IWC. Derfor har Kommissionen hidtil afstået fra at gribe ind i denne IWC's arbejde.

Kommissionen er ikke i stand til at bedømme grundene til, at suveræne stater vedtager eller forkaster forslag i internationale fora, som Fællesskabet ikke deltager i.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1395/01 af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen. Annullering af indkaldelsen af TEN-telekomprojektforslag fra marts.



EF-Tidende nr. 040 E af 14/02/2002 s. 0039 - 0040



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1395/01 af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen (10. maj 2001) Om: Annullering af indkaldelsen af TEN-telekomprojektforslag fra marts Hvorfor blev indkaldelsen af TEN-telekomprojektforslag fra marts (med henblik på indgivelse i juni) annulleret? Hvilke foranstaltninger er der blevet truffet med henblik på udnyttelse af bevillingerne på 2001-budgettet på baggrund af denne annullering? Hvilke foranstaltninger vil der blive truffet for yderligere indkaldelse af projekter i 2001? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (3. september 2001) I modsætning til 1999 og 2000 var der ikke planlagt nogen indkaldelse af projektforslag vedrørende TEN-telekom i marts 2001 med frist for indgivelse i juni. I stedet lanceredes der en tidligere indkaldelse i oktober 2000 (budgettet for 2001) med frist den 29. januar 2001 for at undgå travlheden ved årets udgang med at udnytte den tilsvarende budgetbevilling. Der er fortsat planlagt to forslagsindkaldelser i 2001, den ene med frist den 7. september (med henblik på at udnytte såvel de resterende bevillinger på 2001-budgettet som en del af 2002-budgettet), mens den anden skal lanceres mod udgangen af oktober 2001 med frist til udgangen af januar 2002 (den resterende del af 2002-budgettet).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1409/01

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(14. maj 2001)

Om: Kinas status som udviklingsland

I Kommissionens rapport til Parlamentet og Rådet om implementeringen af meddelelsen Uddybning af partnerskabet med Kina(1) beskriver Kommissionen Kina som et unikt udviklingsland, der har oplevet en utrolig vækst, der har gjort mange områder velstående. Desuden er Kina donor for udviklingshjælp til andre asiatiske lande.

Mener Kommissionen, at Kina har og skal bevare status som udviklingsland, også på baggrund af landets tiltrædelse til WTO?

(1) (KOM(2000) 552).

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(5. juli 2001)

Som det blev forklaret i Kommissionens rapport fra september 2000 om implementeringen af meddelelsen Uddybning af partnerskabet med Kina fra 1998(1), indtager Kina en enestående position blandt udviklingslandene: Det har ikke alle de karakteristika, der kendetegner et udviklingsland, men heller ikke alle de kvaliteter, der kendetegner et udviklet land.

I forbindelse med tiltrædelsen af Verdenshandelsorganisationen (WTO) har Kommissionen overvejet, hvorvidt Kina bør have status som udviklingsland for de enkelte sektorer og i så tilfælde opnå de fordele, der er fastlagt i WTO-aftalen.

(1) KOM(2000) 552 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1895/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(28. juni 2001)

Om: Manglende udbetaling af bevillinger stillet til rådighed for Grækenland under den anden fællesskabsstøtteramme

Kan Kommissionen oplyse størrelsen af de bevillinger, som er blevet stillet til rådighed for Grækenland som led i den anden fællesskabsstøtteramme, og som endnu ikke er udbetalt? Hvilke programmer drejer det sig konkret om, og hvad er årsagerne til forsinkelsen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(18. september 2001)

Kommissionen har betalt Grækenland alle bidrag til alle operationelle programmer i forbindelse med EF-støtterammen for 1994-1999, bortset fra dem, som de græske myndigheder endnu ikke har indsendt betalingsanmodning om.

Medlemsstaterne skal indsende de endelige betalingsanmodninger til Kommissionen, når de operationelle programmer er afsluttet, og sammen med den endelige gennemførelsesrapport for hvert operationelt program. I langt de fleste tilfælde indsendes de efter udløbet af fristen for betalinger til de endelige modtagere, som i dette tilfælde er ved udgangen af 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1937/01

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(26. juni 2001)

Om: Hvor langt er Kommissionen nået i sin undersøgelse af udbruddet af legionella i Alcoy (den selvstyrende region Valencia i Spanien)

Den 1. februar i år henvendte Kommissionen sig til undertegnede for at oplyse om, at den på min opfordring havde iværksat en undersøgelse og henvendt sig til de spanske myndigheder i forbindelse med de fortsatte udbrud af legionella i Alcoy. I sit svar på forespørgsel P-3913/00(1) erkender Kommissionen, at der muligvis kan være tale om en overtrædelse af direktiv 80/778/EØF(2) om kvaliteten af drikkevand.

Siden har indbyggerne i Alcoy været udsat for følgerne af de nye tilfælde af sygdommen. Der er allerede siden september 1999 registreret fire tilfælde af legionella, og over 160 personer er berørt heraf. Det seneste tilfælde daterer sig fra den 26. maj, men smittekilden er endnu ikke blevet identificeret.

Ifølge eksperter som f.eks. redaktør for Journal of Epidemology and Community Health og professor i offentlig sundhed ved Alicantes universitet, Carlos Álvarez-Dardet, er det ikke normalt, at der i løbet af 20 måneder i en by optræder fire tilfælde af legionella. Eksperterne finder det påfaldende, at de smittede for størstedelens vedkommende er personer, som bor i eller færdes de samme steder, og de anklager de ansvarlige myndigheder for, at forsømmelighed og dårlig ledelse fra deres side er årsagen til, at epidemien fortsat ikke er under kontrol.

Oppositionspartierne har derfor krævet, at regionalstyrets sundhedsminister går af, og de har klaget til Deputeretkammeret over det valencianske regionalstyres passivitet i bestræbelserne på at hindre flere udbrud.

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt den er nået med sin henvendelse til de spanske myndigheder om legionella-tilfældene?

Hvilke hasteforanstaltninger agter kommissionen at gennemføre for i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne at lægge pres på de ansvarlige myndigheder, så de foretager en effektiv bekæmpelse af epidemien?

(1) EFT C 235 E af 21.8.2001, s. 34.

(2) EFT L 229 af 30.8.1980, s. 11.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. juli 2001)

Som følge af det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-3913/00 har Kommissionen indledt en rutinemæssigt afsløret sag, registreret under nr. 2001/2048, for at verificere, om de spanske myndigheder har anvendt fællesskabsretten korrekt i det pågældende tilfælde.

I forbindelse med behandlingen af sagen har Kommissionen sendt et brev til de spanske myndigheder med anmodning om deres bemærkninger til de nævnte forhold. Den vil samtidig undersøge, om Rådets direktiv 80/778/CEE af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand(1) finder anvendelse i det konkrete tilfælde.

Svaret fra de spanske myndigheder er netop indløbet og er ved at blive analyseret af Kommissionen. Derfor er det endnu for tidligt at udtale sig om, hvorvidt fællesskabsretten er blevet korrekt anvendt eller ej. Det ærede medlem vil blive underrettet om konklusionerne af Kommissionens undersøgelse.

(1) EFT L 229 af 30.8.1980.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2090/01

af Jens-Peter Bonde (EDD) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Det 6. rammeprogram for forskning i EU

Hvad er begrundelsen for, at det 6. rammeprogram for forskning svækker forskningen i sygdomme, og at specifikke sygdomme helt udgår af programmet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(24. september 2001)

Kommissionen forestiller sig ikke at sygdomsrelateret forskning skal svækkes i det kommende rammeprogram sammenlignet med det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling. Det budget der stilles forslag om, vil faktisk afsætte flere penge til den type forskning.

Sygdomsrelateret forskning vil få kraftig støtte under særprogrammet Integration og styrkelse af det europæiske forskningsrum, hvor der ydes støtte til alle områder under det udvalgte forskningstema 1.1.1, Genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste.

I det følgende anføres en række emner som vil blive taget op inden for de nævnte indsatsområder:

i) Grundviden og basisredskaber inden for funktionel genomforskning: Der vil blive udviklet redskaber og fremgangsmåder som kan føre til bedre forståelse og behandling af menneskelige sygdomme.

ii) Anvendelse af viden og teknologi på genomområdet inden for bioteknologi på sundhedsområdet: Genomforskningen og fremskridt inden for bioteknologien vil blive udnyttet til at støtte teknologiplatforme for udvikling af nye diagnose-, forebyggelses- og behandlingsredskaber som vil få betydning for en lang række forskellige sygdomme.

iii) Anvendelse af viden og teknologi på genomområdet inden for lægevidenskaben: Indsatsen vil blive koncentreret om kræft, hjerte-kar-sygdomme, sjældne sygdomme og sygdomme i nervesystemet. Desuden vil der blive gjort en indsats mod smitsomme sygdomme ved at sætte ind over for lægemiddelresistens.

iv) Bekæmpelse af alvorlige fattigdomsrelaterede smitsomme sygdomme: De tre alvorlige smitsomme sygdomme, human immundefektvirus/erhvervet immundefektsyndrom (HIV/AIDS), malaria og tuberkulose vil indgå i programmer for fattigdomsbekæmpelse i udviklingslande.

Desuden forventes sygdomsrelateret forskning at indgå indirekte i den programkomponent der kaldes Foregribelse af foregribelse af EU's behov inden for videnskab og teknologi. Det vil ske via aktiviteter med det sigte at støtte Fællesskabets strategi på folkesundhedsområdet.

Endelig er det sandsynligt at sygdomsrelateret forskning vil nyde godt af de tilskud som der stilles forslag om til samordning af de nationale forskningsaktiviteter under det kommende rammeprogram.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2419/01

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Kommissionen

(3. september 2001)

Om: Forfalskning af statistiske oplysninger i Grækenland

I Den Europæiske Unions økonomiske og sociale politik lægges der særlig vægt på statistiske oplysninger, som afspejler forholdene, og som kan muliggøre sammenligninger mellem medlemsstaterne, opfølgning af de opnåede fremskridt og udarbejdelse af retningslinjer.

Denne politik tager udgangspunkt i en konsekvent arbejdsform og troværdighed i medlemsstaternes statistiske kontorer.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe i Grækenlands tilfælde, hvor det nationale statistiske kontor for kort tid siden blev anklaget for forfalskning af oplysninger om arbejdsløshed og beskæftigelse, og hvor der er tale om konstante forsinkelser og mangler ved indsamlingen af statistiske oplysninger om beskæftigelse og arbejdsløshed blandt mænd og kvinder?

Svar afgivet af Pedro Solbes Mira på Kommissionens vegne

(2. oktober 2001)

Den vigtigste kilde til statistiske data om beskæftigelsen og arbejdsløsheden i Grækenland er arbejdsstyrkeundersøgelsen, som hver medlemsstat skal gennemføre i henhold til Rådets forordning nr. 577/98 om gennemførelse af en stikprøveundersøgelse vedrørende arbejdsstyrken i Fællesskabet(1).

De seneste kvartalsdata indberettede Grækenland til Eurostat med seks måneders forsinkelse i forhold til de fastsatte tidsfrister (resultaterne for 3. kvartal indberettet i juni 2001). Eurostats kvalitetskontrol af disse resultater har ikke kunnet påvise uregelmæssigheder.

Om nødvendigt kan Kommissionen i henhold til artikel 3, stk. 6, i ovennævnte forordning anmode om detaljerede oplysninger bl.a. om kriterierne for stikprøvens udformning og omfang.

(1) EFT L 77 af 14.3.1998.