SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2559/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. september 2002)

Om: Finanskontrol 3: Drøftelse i fuld offentlighed og med uafhængige eksperter om forbedringer i den finansielle forvaltning

1. Hvor stort spillerum giver Kommissionen visioner med hensyn til finansiel forvaltning og finansiel kontrol, som er i stærk modstrid med dens egne? Ønsker den at drage lære af de modstridende visioner om, hvorledes den kan forbedre sin organisation, eller betragter den som fjendtlige angreb, som bør afværges hurtigt og med alle midler?

2. Vil Kommissionen i tilfælde af påviste problemer løse disse så hurtigt som muligt, eller foretrækker den at skjule problemerne og dermed udskyde en løsning heraf?

3. Kan Kommissionen give garanti for, at den ikke mere vil reagere på embedsmænds kritik af den finansielle forvaltning og den finansielle kontrol med forflytninger eller afskedigelser, men udelukkende vil føre en offentlig drøftelse med henblik på at vurdere de rent faktiske forhold og målrettet opfordre kritiske embedsmænd, tidligere embedsmænd og eksterne eksperter til at fremsætte deres kommentarer hertil?

4. Kan Kommissionen garantere, at regnskabstjenesten, Revisionsretten og Det Europæiske Kontor for Undersøgelse af Svig (OLAF) fra nu af får fuld handlefrihed og ikke mere udsættes for forsøg på at holde deres kontroversielle konklusioner uden for den offentlige debat eller på forhånd hæve Kommissionens vurdering til en uigendrivelig endelig konklusion?

Svar afgivet af Michaele Schreyer på Kommissionens vegne

(7. januar 2003)

1. Reformerne af finansforvaltningen og kontrollen blev gennemført i henhold til Kommissionens hvidbog om reformen fra marts 2000. Ændringen af finansforordningen(1) var en af reformerne. Disse reformer er et resultat af intense høringer og forhandlinger både i og uden for institutionen. Reformforslagene er blevet hilst velkommen af Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten(2).

2. Kommissionen forsøger altid at løse de problemer, der opstår, hurtigt og effektivt. Prisen for et hurtigt svar må ikke være dårlige løsninger. Hastigheden afhænger af, hvor komplekst det pågældende problem er.

3. Hvad angår det finansielle forvaltningssystem skal Kommissionen påpege, at en kritisk gennemgang af dens regnskabssystem både eksternt, bl.a. af Revisionsretten, og internt af Kommissionens egne tjenestegrene, har ført til afhjælpende foranstaltninger, der kulminerede med vedtagelsen i juni 2002 af ændringen af finansforordningen. Den ændrede finansforordning fastsætter principperne for et integreret periodiseringsregnskabssystem baseret på de principper, der anvendes (Nederlandene, Sverige, Det Forenede Kongerige), eller som er ved at blive indført (Spanien, Frankrig) i nogle medlemsstater. Denne ændring blev hilst velkommen af Revisionsretten, og blev støttet og forbedret af en række ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Rådet vedtog. Den påstand, der er fremsat af en tjenestemand, ifølge hvilken de nye regler ville øge risikoen for svig, er ubegrundet. Påstanden sætter spørgsmålstegn ved den indsats, der er gjort af alle de institutioner og medlemsstater, der har været involveret i ændringen.

Kommissionen er imidlertid lydhør over for kritik af finansforordningssystemet. Kommissionen finder det ikke konstruktivt at indlede en offentlig debat om områder, der allerede er blevet fuldt ud identificeret og offentliggjort, og som der løbende bliver rettet op på.

Gennemsigtighed og konstruktiv kritik må ikke føre til uorden og ineffektivitet. Tjenestemænd er bundet af de forpligtelser, der fremgår af vedtægten, og de har pligt til at være ærlige, taktfulde og diskrete og følge de fastsatte procedurer.

4. Hvad angår Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) skal Kommissionen henlede det ærede medlems opmærksomhed på det forhold, at direktøren for OLAF i den tredje aktivitetsrapport, der blev fremlagt den 17. oktober 2002, fastslog, at Kommissionen nøje havde overholdt sin operationelle uafhængighed.

Forordning (EF) nr. 1073/1999(3) og (EF) nr. 1074/1999(4) om undersøgelser foretaget af OLAF indeholder bestemmelser om fortrolighed og databeskyttelse og om OLAF's udveksling af oplysninger. De endelige undersøgelsesrapporter sendes normalt til medlemsstaternes kompetente myndigheder og/eller de implicerede institutioner, organer eller organisationer.

Hvad angår Revisionsretten vil det ærede medlem vide, at Revisionsretten er en selvstændig institution. Kommissionen er glad for Revisionsrettens konstruktive anbefalinger.

Regnskabsførernes rettigheder og forpligtelser er fastsat i finansforordningen og i vedtægten.

(1) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelig budget, EFT L 248 af 16.9.2002.

(2) EFT C 228 af 13.8.2001.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25.5.1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1-7.

(4) Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 af 25.5.1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), EFT L 136 af 31.5.1999, s. 8-14.