SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0434/00

af Cristiana Muscardini (UEN) og Mauro Nobilia (UEN) til Kommissionen

(23. februar 2000)

Om: Sikkerhedsstandarder for beboelsesejendomme

Kan Kommissionen på baggrund af forespørgsel E-2480/99 og Kommissionens svar(1), hvoraf det fremgår, at Kommissionen ikke har fundet det nødvendigt med fælles lovgivning omkring sikkerhedsstandarder for beboelsesejendomme trods de talrige hændelser, medierne beretter om oplyse, hvorfor et direktiv, der er mere end 12 år gammelt (Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988(2)), endnu ikke er gennemført i alle medlemsstater?

Mener Kommissionen ikke, at det kan tænkes, at et direktiv af så gammel dato ikke længere opfylder de krav, der i dag stilles til boligers sikkerhed, og at det bør ajourføres?

Kan Kommissionen samtidig med, at den beordrer en omgående udarbejdelse af et direktiv om sikkerhedsstandarder for beboelsesejendomme, fremskynde fuldførelsen af de ændringer af de tekniske specifikationer, som standardiseringsorganerne er i færd med, således at man kan nå frem til et sæt harmoniserede og så vidt muligt endegyldige regler?

Kan Kommissionen endelig beskrive kravene til gennemførelse af det omtalte direktiv, efter at det er blevet moderniseret og omsat til medlemsstaternes retsorden?

(1) EFT C 280 E af 3.10.2000, s. 52.

(2) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 12.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(6. april 2000)

Kommissionen deler de ærede medlemmers bekymringer for sikkerheden i beboelsesejendomme i EU.

Kommissionen har nu i flere år og i det omfang, dens mandat og midler har tilladt det, gjort utallige bestræbelser for at få harmoniseret de forskellige former for og metoder til konstruktion og opførelse af byggeri, både i byggesektoren og inden for offentlige arbejder. Bestræbelserne har bl.a. resulteret i, at Rådets direktiv 89/106/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer er blevet vedtaget, og at der er opstillet såkaldte Eurocodes. Kommissionen skal desuden påpege, at alle medlemsstaterne nu har gennemført nævnte direktiv, senest Belgien i 1998.

Direktivet forudsætter imidlertid harmoniserede tekniske specifikationer, hvor alle aspekter af sikkerheden de såkaldte væsentlige krav er fastlagt nærmere for enhver varetype, der kan klassificeres som byggevarer. Specifikationerne skal sikre, at byggevarer til enhver tid kan anvendes ved bygge- og anlægsarbejder og opfylder de væsentlige krav til den strukturelle sikkerhed, miljøbeskyttelse og energibesparelser.

De tekniske specifikationer udarbejdes af to organisationer: Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Europæiske Organisation for Teknisk Godkendelse (EOTA), jf. den nye metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder samt nærhedsprincippet(1). Efter nærhedsprincippet er det medlemsstaterne, der er ansvarlige for bygningers sikkerhed.

Kommissionen mener ikke, at direktivet har mistet sin aktualitet, idet de forventede tekniske specifikationer svarer til den videnskabelige og tekniske udvikling og de seneste fremskridt på området.

Kommissionen har afsluttet sit program, der gik ud på at fastlægge standardiseringsmandaterne for de 50 varetyper, som Det Stående Byggeudvalg har godkendt. CEN skal udarbejde de harmoniserede standarder, og EOTA skal tilvejebringe de harmoniserede tekniske godkendelser. Kommissionen gør for øjeblikket alt for at sikre, at disse to organisationer snarest får udarbejdet de harmoniserede specifikationer opdelt efter mandat og kontrakt.

(1) Rådets resolution af 7. maj 1985, EFT C 136 af 4.6.1985.