ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1696/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (20. maj 1997)

Om: Plan om opfoerelse af et femetagers parkeringshus paa en plads af arkaeologisk betydning i Rom

Byen Rom agter at bygge et femetagers stort parkeringshus og et indkoebscenter i naerheden af Piazzale della Radio, et taet befolket omraade i byens femtende distrikt. Mange lokale beboerkomitéer har opfordret til oejeblikkelig standsning af arbejdet og en af grundene har vaeret, at den arkaeologiske afdeling under Kulturministeriet har opdaget romerske grave, der lader formode, at der eventuelt har eksisteret en underjordisk begravelsesplads, som det bliver svaert at bevare, hvis arbejdet gennemfoeres. Paa trods af bilag II til direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40. )), hvori det i artikel 10, litra b), hedder, at medlemsstaterne boer fastlaegge passende kriterier for definition af anlaegsarbejder i byzoner, som skal underkastes en vurdering af indvirkningen paa miljoeet i overensstemmelse med artikel 5-10 i direktivet, og paa trods af projektets stoerrelse, som tyder paa, at det ville vaere tilraadeligt at udfoere en saadan vurdering i overensstemmelse med de fastlagte procedurer, har administrationen ikke hoert borgerne om byggeplanen. Paa trods af direktiv 97/11/EF ((EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5. )), hvori det hedder, at vurdering af indvirkningen paa miljoeet af denne kategori af projekter boer ske under hensyntagen til historiske, kulturelle og arkaeologiske elementer, er der ikke tillagt de arkaeologiske fund nogen betydning.

Mener Kommissionen ikke, at denne holdning hos byen Rom er en alvorlig kraenkelse af den europaeiske lovgivning om vurdering af indvirkningen paa miljoeet?

Agter Kommissionen at henvende sig til Rom for at sikre, at faellesskabslovgivningen overholdes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (25. juni 1997)

Hvad angaar opfoerelse af et femetagers parkeringshus paa et sted af arkaeologisk betydning i Rom, skal det allerfoerst fremhaeves, at henvisningen til direktiv 97/11/EF ikke kan komme i betragtning, eftersom det endnu ikke finder anvendelse.

Direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 27.6.1985. )) om vurdering af visse offentlige og private projekters virkninger paa miljoeet indeholder bestemmelse om en procedure for obligatorisk vurdering af projekter, der er anfoert i bilag I til direktivet, medens medlemsstaterne for dem, der er anfoert i bilag II, som det paagaeldende projekt henhoerer under, skal foretage et skoen over, om det i lyset af projektets egenskaber skal underkastes proceduren for vurdering af miljoevirkninger. Det er saaledes op til medlemsstaterne at afgoere, naar et bilag II-projekt - paa grund af dets art, omfang eller karakteristika - skal underkastes en vurdering af miljoevirkninger.

Kommissionen vil paa basis af de oplysninger, den ligger inde med, henvende sig til de italienske myndigheder for at faa supplerende oplysninger.
91997E1552

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1552/97 af Maren GÜNTHER til Kommissionen. Bevilling på 1,5 mio ecu til Cambodja fra ECHO (december 1996)



EF-Tidende nr. C 021 af 22/01/1998 s. 0069
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 708/97 af Jean-Yves LE GALLOU til Kommissionen. Driftsbevillinger for de europæiske institutioner



EF-Tidende nr. C 021 af 22/01/1998 s. 0028



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0708/97 af Jean-Yves Le Gallou (NI) til Kommissionen (10. marts 1997) Om: Driftsbevillinger for de europaeiske institutioner Kan Kommissionen for budgetpost B3-2000 oplyse det samlede bevillingsbeloeb, der i 1996 er anvendt til: - udgifter i forbindelse med undersoegelser; - udgifter til ekspertmoeder; - udgifter til konferencer og kongresser; - udgifter til information og publikationer? Kan Kommissionen desuden redegoere for fordelingen mellem disse fire udgiftsomraader af de samlede bevillinger til den paagaeldende budgetpost og oplyse, om den anser denne fordeling for rimelig? Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen paa skriftlige forespoergsler E-0698/97, E-0699/97, E-0700/97, E-0701/97, E-0702/97, E-0703/97, E-0704/97, E-0705/97, E-0706/97, E-0707/97, E-0708/97, E-0709/97, E-0710/97, E-0711/97, E-0712/97, E-0713/97, E-0714/97, E-0715/97, E-0716/97, E-0717/97, E-0718/97, E-0719/97, E-0720/97, E-0721/97, E-0722/97, E-0723/97, E-0724/97, E-0725/97, E-0726/97, E-0727/97, E-0728/97, E-0729/97, E-0730/97, E-0731/97, E-0732/97, E-0733/97, E-0734/97, E-0735/97, E-0736/97, E-0737/97, E-0738/97, E-0739/97, E-0740/97, E-0741/97, E-0742/97, E-0743/97, E-0744/97, E-0745/97, E-0746/97, E-0747/97, E-0748/97, E-0749/97, E-0750/97, E-0751/97, E-0752/97, E-0753/97, E-0754/97, E-0755/97, E-0756/97, E-0757/97, E-0758/97, E-0759/97, E-0760/97, E-0761/97, E-0762/97, E-0763/97, E-0764/97, E-0765/97, E-0766/97, E-0767/97, E-0768/97, E-0769/97, E-0770/97, E-0771/97, E-0772/97, E-0773/97, E-0774/97, E-0775/97, E-0776/97, E-0777/97, E-0778/97, E-0779/97, E-0780/97, E-0781/97, E-0782/97, E-0783/97, E-0784/97, E-0785/97, E-0786/97, E-0787/97, E-0788/97, E-0789/97 og E-0790/97 (5. maj 1997) Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1759/97 af Claude Desama (PSE) til Kommissionen (27. maj 1997)

Om: Kommunale afgifter paa parabolantenner til modtagelse af tv-programmer pr. satellit

Flere store belgiske kommuner har fornylig indfoert en aarlig afgift for anvendelse af parabolantenner til modtagelse af radio- og fjernsynsprogrammer, der udsendes pr. satellit i hele Europa.

Kommissionen bedes oplyse, om et saadant skridt ikke er i strid med direktivet om »fjernsyn uden graenser«, og om det ikke er udtryk for forskelsbehandling fra de belgiske kommunale myndigheders side, ja en hindring for den frie udbredelse af oplysninger, da man jo hermed soeger at vanskeliggoere adgangen til satellitter via et modtageudstyr.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (7. juli 1997)

Det aerede medlems spoergsmaal er for tiden til behandling i Kommissionen. Det skal undersoeges, om opkraevning af en saadan afgift paa parabolantenner er i strid med bestemmelsen i EF-traktatens artikel 59 om fri udveksling af tjenesteydelser eller med det princip om frihed til modtagelse og retransmission af fjernsynsudsendelser fra andre medlemsstater, der er fastsat i artikel 2 i direktiv 89/552/EOEF ((EFT L 298 af 17.10.1989. )) om »fjernsyn uden graenser«.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1536/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (5. maj 1997)

Om: Fosforsyreesterforgiftninger som foelge af anvendelse af praeparatet »Tiguvon« (Fenthion) fra firmaet Bayer i Leverkusen

Det af firmaet Bayern i Leverkusen fremstillede loppemiddel Tiguvon (Fenthion) foreligger i forskellige koncentrationer. Tiguvon 10 anvendes til katte paa 2 kg og derover. Til hunde paa mellem 3 og 10 kg anbefales Tiguvon 20, mens hunde paa 10 kg og derover skal behandles med Tiguvon 20 G. Husdyrejere, som gentagne gange har behandlet deres husdyr med loppemidlet Tiguvon (Fenthion), har paadraget sig alvorlige fosforsyreforgiftninger. Da Kommissionen ikke kunne besvare min forespoergsel E-1470/96 ((EFT C 345 af 15.11.1996, s. 76. )) om dette emne, anmoder jeg indtraengende Kommissionen om svar paa foelgende spoergsmaal:

Maa der anvendes nervegifte paa dyr hhv. levende organismer? Er Kommissionen klar over, at der ved gentagen anvendelse kan ske skade paa organer? Kan psykiske aendringer af dyrene som foelge af kroniske skader udelukkes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (1. juli 1997)

Veterinaerlaegemidler kan benyttes til dyr, saafremt de er tilladt i henhold til Raadets direktiv 81/851/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om veterinaerlaegemidler ((EFT L 317 af 6.11.1981, som aendret ved Raadets direktiv 90/676/EOEF, EFT L 373 af 31.12.1990, og Raadets direktiv 93/40/EOEF, EFT L 214 af 24.8.1993. )) og Raadets direktiv 81/852/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om analytiske, toksiko-farmakologiske og kliniske normer og forskrifter for afproevning af veterinaerlaegemidler.

Et praeparat, der benyttes til bekaempelse af ektoparasitter, kan eventuelt have neurotoksiske egenskaber i visse koncentrationer og meget hoeje doser. Praeparater, som kan frembyde neurotoksiske egenskaber, kan udmaerket vaere tilladt, og saadanne virkninger kan i givet fald medfoere organiske laesioner med deraf foelgende adfaerdsmaessige aendringer, saafremt praeparatet anvendes forkert. Sikkerheden i forbindelse med den anbefalede dosis skal tages i betragtning ved vurderingen af de oplysninger, der skal indgives til den kompetente myndighed til stoette for ansoegningen om tilladelse til markedsfoering ((Jf. den paagaeldende bestemmelse. )). Saafremt der ikke konstateres saadanne virkninger af den anbefalede dosis og det paagaeldende praeparat bruges som anfoert paa etiketten, burde der ikke vaere nogen grund til bekymring. Mangelen paa indberetninger om alvorlige negative reaktioner peger i retning af at det da heller ikke er tilfaeldet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1786/97 af Christine Oddy (PSE) til Kommissionen (27. maj 1997)

Om: Anerkendelse af et europaeisk kvalifikationsbevis for psykoterapeuter

Er Kommissionen bekendt med, at det britiske Psykoterapiraad og psykoterapisammenslutninger i andre medlemsstater oensker at faa anerkendt et europaeisk kvalifikationsbevis for psykoterapeuter, saa kvalificerede psykoterapeuter anerkendes og faar mulighed for at nedsaette sig overalt i EU?

Et saadant kvalifikationsbevis skulle kunne opnaas af forskellige grupper inden for sundhedssektoren som f.eks. laeger, sygeplejersker og socialraadgivere samt personer med en uddannelse i psykologi eller psykiatri?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (1. juli 1997)

Kommissionen har kendskab til det tiltag, Den Europaeiske Psykoterapisammenslutning (EAP) har taget til indfoerelse af et europaeisk psykoterapibevis (ECP). Ifoelge de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, er »United Kingdom Council for Psychoterapy« medlem af denne sammenslutning, der omfatter en lang raekke nationale sammenslutninger, der er repraesentative for erhvervet.

Kommissionen mener, saaledes som den gentagne gange har erklaeret i forbindelse med skriftlig forespoergsel E-3429/93 fra Rovsing ((EFT C 268 af 26.9.1994. )) og skriftlig forespoergsel E-4094/93 fra Chiabrando og Pisoni ((EFT C 332 af 28.11.1994. )), at tiltag, der tages af europaeiske erhvervssammenslutninger saasom EAP, kan spille en vigtig rolle for medlemsstaternes gennemfoerelse af direktiv 89/48/EOEF ((EFT L 19 af 24.1.1989. )) og 92/51/EOEF ((EFT L 209 af 24.7.1992. )) om den generelle ordning. Opstilling af faelles uddannelsesnormer saasom ECP kan nemlig fremme den frie etableringsret ved at mindske eller fjerne de vaesentlige forskelle, der maatte vaere mellem uddannelserne, og som ville kunne begrunde en udligningsforanstaltning (proevetid eller egnethedsproeve) som omhandlet i de naevnte direktiver.

Ifoelge den metode, der ligger til grund for direktiverne om den generelle ordning, henhoerer spoergsmaal om regulering af erhvervene (uddannelsesbetingelser og betingelser for udoevelse af erhvervet, behoerige myndigheder) imidlertid under medlemsstaternes befoejelser. Kommissionen skal derfor ikke godkende eller forkaste de faelles normer, selv om den er klar over, at de er af interesse som redskab til fremme af den frie bevaegelighed for erhvervsudoevere i det indre marked.

Disse faelles normer forbliver private tiltag og kan derfor ikke traede i stedet for de nationale bestemmelser. Et bevis, som f.eks. ECP, der maatte blive fremlagt af en indvandrer, vil imidlertid give vaertslandets myndigheder visse garantier for den uddannelse, han har fulgt. Et heldigt udfald af tiltag saasom EAP's afhaenger saaledes i vid udstraekning af, om de nationale myndigheder anerkender den faelles norm som reference. Endvidere er det en yderligere fordel, at den uddannelse, der foerer til opnaaelse af ECP, er aaben for forskellige erhvervsudoevere.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1806/97 af Robert Evans (PSE) til Kommissionen (28. maj 1997)

Om: EU-kvoter for elartikler

Vil Kommissionen udarbejde en detaljeret oversigt over eventuelle begraensninger af EU's import af elartikler (f.eks. stik, stikkontakter og kontakter)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (18. juli 1997)

Der er ikke fastlagt EU-kvoter for import af elartikler som kontakter, stik og stikkontakter. For import af saadanne produkter fra Irak eller Libyen ((Elektriske apparater til at slutte, afbryde eller beskytte elektriske kredsloeb og til at skabe forbindelse til eller i elektriske kredsloeb (f.eks. afbrydere, sikringer, overspaendingsafledere, spaendingsstabilisatorer, overspaendingsbeskyttere, stikpropper og forgreningsdaaser) til en spaending paa mere end 1000 V med KN-kode 8535 og lignende materiel til en spaending paa mindre end 1000 V med KN-kode 8536, der udelukkende er til civil eller medicinsk brug, er undtaget fra forbuddet vedroerende produkter fra Irak, men der kraeves en forudgaaende importtilladelse i henhold til artikel 23 i resolution 687/1991 fra FN's sikkerhedsraad, som udstedes af det udvalg, der er nedsat i henhold til sikkerhedsraadets resolution 661/1990, foer importen til Faellesskabet kan godkendes. Det er i henhold til Raadets forordning (EOEF) 3274/93 (EFT L 295 af 30.11.1993) forbudt at importere alle komponenter med de to naevnte KN-koder, som kan anvendes i visse typer luftfartoejer, fra Libyen. )) gaelder der nogen begraensninger.

For importeret elektrisk materiel, der er underlagt Faellesskabets harmoniseringsbestemmelser, findes der ingen saerlige begraensninger, som skyldes tekniske standarder og forskrifter.

For saa vidt angaar reglerne for markedsfoering i EU, er elektrisk materiel, herunder elartikler, underlagt bestemmelserne i Raadets direktiv 73/23/EOEF, som aendret ved direktiv 93/68/EOEF, om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spaendingsgraenser (lavspaendingsdirektivet) ((EFT L 220 af 30.8.1993. )).

Produkter, som importeres til Faellesskabet fra tredjelande, skal opfylde noejagtig de samme faellesskabsregler som elektrisk materiel, der fremstilles i Faellesskabet. I lavspaendingsdirektivet er de vaesentlige sikkerhedskrav angivet. Der skal foreligge en overensstemmelseserklaering fra producenten eller dennes bemyndigede repraesentant, og denne erklaering skal vaere tilgaengelig for de myndigheder, som overvaager markedet. Certificering ved en tredjepart er ikke noedvendig.

Stik og stikkontakter til brug i husholdninger, som ikke er omfattet direktivet, er daekket af gaeldende nationale bestemmelser og standarder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1492/97 af Raimo Ilaskivi (PPE) til Kommissionen (30. april 1997)

Om: Udjaevning af konjunkturudsving i OEMU

Den strenge overholdelse af OEMU'ens konvergenskriterier i mange lande under den nuvaerende massearbejdsloeshed foerer let til, at det bliver naesten umuligt at foere en landebaseret oekonomisk politik, der skal stimulere oekonomien. Valutakurspolitikken vil jo forsvinde med den faelles valuta, rentepolitikken vil blive foert af den faelles centralbank osv. Det vil vaere den reelle situation, efter ikrafttraedelsen af den tredje fase. Bestemmelser om procentsatserne for budgetunderskud og den offentlige gaeldsaetning samt boederne for afvigelse fra disse satser goer det umuligt at foere en landebaseret aktiv budgetpolitik i overensstemmelse med de enkelte landes saerlige karakteristika og behov.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen og Raadet traeffe efter forslag fra Kommissionen, for at budgetunderskuddet og den offentlige gaeldsaetning vil blive vurderet ud fra den samlede konjunkturcyklus og og paa et givet tidspunkt, idet medlemslandene saaledes kan sikres en vis mulighed for at udjaevne konjunkturforskellene og i saerdeleshed til at bekaempe arbejdsloesheden, eftersom der i praksis kun vil vaere mulighed for budgetpolitiske foranstaltninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (12. juni 1997)

Kommissionen er klar over, at det ved bedoemmelsen af en medlemsstats budgetmaessige situation er vigtigt at tage hensyn til alle relevante oplysninger, herunder konjunkturen paa det paagaeldende tidspunkt. Det er derfor, at traktaten og stabilitets- og vaekstpagten tillader et offentligt underskud paa 3% af bruttonationalproduktet eller under ekstraordinaere eller midlertidige omstaendigheder, f.eks. en alvorlig recession, et endnu stoerre underskud. Hvis en medlemsstat under normale omstaendigheder soeger at opnaa balance i de offentlige finanser, vil det vaere en tilstraekkelig stoedpude til at imoedegaa en eventuel recession eller til at foere en konjunkturmodgaaende budgetpolitik. Kommissionen ser derfor ikke nogen konflikt mellem en aktiv budgetpolitik og traktatens krav om sunde offentlige finanser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1762/97 af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen (27. maj 1997)

Om: Import af blomster fra latinamerikanske lande

Den 29. april modtog jeg Kommissionens svar paa min forespoergsel E-0901/97 ((EFT C 373 af 9.12.1997.)) (24. april 1997). Deri oplyser Kommissionen, at den endnu ikke raader over resultaterne af en omfattende undersoegelse af forholdene med hensyn til den generelle praeferenceordning med Andespagten, det mellemamerikanske faellesmarked og Panama. Den saerlige ordning med f.eks. Colombia har allerede vaeret gaeldende siden den 13.11.1990.

Kommissionen bedes besvare foelgende supplerende spoergsmaal:

1. Hvad er aarsagen til, at Kommissionen i slutningen af april 1997 endnu ikke har evalueret ordningen med Colombia, som har vaeret i kraft siden den 13. november 1990? De Forenede Stater raader tilsyneladende over de noedvendige oplysninger for at evaluere ordningen og drage vidtgaaende konklusioner heraf.

2. Hvornaar agter Kommissionen at evaluere ovenstaaende ordninger og navnlig informere Parlamentet om, hvorvidt handelsindroemmelserne opfylder de oprindelige maalsaetninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (20. juni 1997)

1. Kommissionen foelger noeje udviklingen med hensyn til udfoerslerne til Faellesskabet fra de lande i Andespagten og Centralamerika, der er omfattet af den saerlige toldordning i forbindelse med den generelle toldpraeferenceordning. De handelsmaessige indvirkninger paa landene i Andespagten har vaeret genstand for undersoegelser, der blev gennemfoert, inden ordningen blev udvidet til ogsaa at omfatte Venezuela den 1. januar 1995. Ved hjaelp af et overvaagningsorgan, der er oprettet sammen med de paagaeldende lande, holder Kommissionen sig regelmaessigt underrettet om de bestraebelser, som disse lande udfolder for at bekaempe narkotikahandelen, og om de opnaaede resultater i form af forbedring af lovgivningen, reduktion af de dyrkede arealer og retlige foranstaltninger.

Kommissionen mener paa grundlag af de oplysninger, den raader over, at virkningerne af den saerlige ordning kan anses for at vaere tilfredsstillende, saaledes som den har aflagt rapport om til Udvalget til Forvaltning af Generelle Praeferencer i december 1995 i henhold til artikel 18 i Raadets forordning (EF) nr. 3281/94 af 19. december 1994 ((EFT L 348 af 31.12.1994. )). Kommissionen mener dog, at der boer foretages en mere dybtgaaende undersoegelse, som omfatter de varige sociooekonomiske konsekvenser af den saerlige ordning. Det er en saadan global og ajourfoert undersoegelse, som Kommissionen henviser til i sit svar paa skriftlig forespoergsel E-0901/97 fra det aerede medlem. Kommissionen har ikke kendskab til, at USA raader over de noedvendige oplysninger til at evaluere virkningerne af den af Faellesskabet indroemmede saerlige ordning.

2. Kommissionen regner med at modtage de foreloebige konklusioner af den naevnte undersoegelse i loebet af juli 1997 og forelaegge sin endelige rapport for Praeferenceudvalget i begyndelsen af oktober.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2077/97 af Riccardo Garosci (UPE) til Kommissionen (11. juni 1997)

Om: Maerkning af faerdigpakkede levnedsmidler

Det fremgaar af videnskabelige undersoegelser, som kan konsulteres i GD XII i Kommissionen, at over 1 mio forbrugere i Italien lider af sygdomme, der skyldes forskellige typer levnedsmiddelallergier, og at det i Den Europaeiske Union som helhed skulle dreje sig om over 7 mio forbrugere (2% af befolkningen). Det ville derfor vaere oenskeligt med en ny forordning om maerkning af faerdigpakkede levnedsmidler for at beskytte de europaeiske forbrugeres helbred.

I henhold til de nugaeldende EU-bestemmelser er ingredienser, der udgoer under 25% af et produkt, ikke omfattet af kravene om maerkning.

Vil Kommissionen aendre EU-bestemmelserne om maerkning, baade for levnedsmiddelprodukter faerdigpakket i EU og for levnedsmiddelprodukter importeret i EU, saaledes at forbrugere, der lider af allergier, kan gives praecise oplysninger vedroerende det noejagtige indhold af samtlige ingredienser i faerdigpakkede levnedsmidler?

Kommissionens opmaerksomhed henledes paa, at der, stadig i henhold til velunderbyggede videnskabelige undersoegelser, kun kraeves meget smaa maengder (under 1%) af et naeringsmiddel for at fremkalde alvorlige chok hos personer, der er allergiske over for dette.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (2. juli 1997)

Kommissionen er netop ved at undersoege, om det er noedvendigt at aendre direktiv 79/112/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning og praesentationsmaader for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger ((EFT L 33 af 8.2.1979, senest aendret ved direktiv 97/4/EOEF - EFT L 43 af 14.2.1997. )) for at forbedre oplysningerne med henblik paa mennesker, som lider af foedevareallergi eller foedevareoverfoelsomhed.

Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler har for halvandet aar siden afsluttet en rapport, som blev udarbejdet paa Kommissionens anmodning om den eksisterende videnskabelige viden paa omraadet. Som det aerede medlem naevner er der paa Kommissionens initiativ ved aarets begyndelse blevet offentliggjort en undersoegelse ((EUR/16893 - (Air1 - 93 - 8012-IT). )) om emnet, nemlig »Study of nutritional factors in food allergies and food intolerances«. Dette arbejde suppleres - inden for rammerne af videnskabeligt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen - med en gennemgang af de disponible epidemiologiske oplysninger (virkning, dosis, geografisk udbredelse, forekomst og grad af allergi og overfoelsomhed). Dette er noedvendigt for at fastlaegge kriterier, foer man opstiller en liste over bestanddele, der paavises som kilde til allergi eller overfoelsomhed, og som obligatorisk skal opfoeres i varedeklarationen, naar de forekommer i levnedsmidler.

Paa grundlag af resultaterne af denne epidemiologiske undersoegelse, som formentlig er afsluttet ved aarets udgang, kan Kommissionen saa vedtage et forslag til aendring af direktiv 79/112/EOEF.