SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0307/01

af Pietro-Paolo Mennea (ELDR) til Kommissionen

(2. februar 2001)

Om: Vold mod fodbolddommere på stadioner

I Italien må vold mod dommerne i forbindelse med fodboldkampe anses for et alvorligt problem, både for dommernes personlige sikkerhed og som et yderst negativt eksempel for samfundet. Undertegnede har via medierne og kontakter med repræsentanter for dommerne fået kendskab til, at der stadig hyppigere forekommer tilfælde af forskellige former for psykiske og fysiske trusler over for dommerne. Som eksempel skal der blot anføres to episoder ud af de mange, der på det seneste har været tale om: Dødstrusler mod dommeren i en kamp i den italienske A-division og et tilsvarende tilfælde i Pugliaregionen i forbindelse med en oprykningskamp, nærmere bestemt i San Cassiano (Lecce) den 3. december 2000, hvor en dommer ligefrem blev truet med en pistol, mens han befandt sig i omklædningsrummet.

På denne baggrund bedes Kommissionen svare på, hvilke forholdsregler den vil træffe ud over de allerede eksisterende for i det mindste at prøve at dæmme op for dette alvorlige problem? Bør den ikke i programmet for støtte til sporten være specielt opmærksom på volden inden for sporten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(10. september 2001)

Kommissionen er som det ærede parlamentsmedlem bekymret over alle de tilfælde af vold, der forekommer i forbindelse med sportsbegivenheder, navnlig over for dommere.

I Helsingfors-rapporten om sport(1) gav Kommissionen udtryk for, at den lægger vægt på etiske regler inden for sporten, der kan virke inspirerende på sportsudøverne, navnlig på de unge. Efter Kommissionens opfattelse er den vold, der kommer til udtryk i forbindelse med sportsbegivenheder, uacceptabel. Kommissionen understregede ligeledes behovet for samstemmende initiativer fra alle sportsverdenens partnere under overholdelse af subsidiaritetsprincippet. Når det drejer sig om vold i idrætsparker og beskyttelse af dommere, henhører det først og fremmest under medlemsstaternes kompetenceområde i samarbejde med arrangører af sportsbegivenheder, oftest foreninger og forbund.

Hvad angår politisamarbejde, er der blevet taget en række initiativer til bekæmpelse af hooliganproblemet i fodbold, som har ført til mere effektivt samarbejde mellem medlemsstaternes politi. Eksempelvis kan nævnes muligheden for at sende politi til en anden medlemsstat for at efterspore tilhængere og samarbejde med lokale myndigheder; etableringen af fælles standarder for sikkerhedsforanstaltninger i lande, der er værter for internationale sportsbegivenheder; Rådets henstilling om retningslinjer for forebyggelse og bekæmpelse af uroligheder i forbindelse med fodboldkampe. Et nyligt eksempel er det nederlandsk-belgiske projekt Police Expertise Euro 2000, der evaluerer politiets indsats i EM 2000 i fodbold. Formålet er at drage konklusioner med henblik på yderligere at forbedre foranstaltninger og samarbejde i forbindelse med lignende begivenheder i fremtiden. Projektet blev finansieret af EU's OISIN-program for politi- og toldsamarbejde.

Kommissionen kan ligeledes oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at EU's medlemsstater i Europarådets regi samarbejder inden for rammerne af European Convention on Spectator Violence and Misbehaviour at Sports Events and in particular at Football Matches(2).

Endelig skal Kommissionen minde om, at der ikke findes noget specifikt sportsstøtteprogram.

(1) Kommissionens rapport til Det Europæiske Råd med henblik på at bibeholde de nuværende strukturer på sportsområdet og at bevare sportens samfundsmæssige funktion inden for Fællesskabets rammer Helsingfors-rapporten om sport KOM(1999) 644 af 1.12.1999.

(2) European Convention on Spectator Violence and Misbehaviour at Sports Events and in particular at Football Matches European treaties, No. 120 19.8.1985.