ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3772/98

af Jean-Antoine Giansily (UPE) til Kommissionen

(4. december 1998)

Om: Klager fra virksomheder vedroerende det indre marked

Selv om det indre marked har eksisteret i seks hele aar, maa de europaeiske virksomheder, hvis aktivitet burde vaere blevet lettet som foelge af det indre markeds gennemfoerelse, stadig afholde supplerende udgifter, for at deres produkter eller tjenesteydelser kan vaere i overensstemmelse med de forskellige nationale specifikationer, samt underkaste sig afproevnings- og typegodkendelses- eller endog godkendelsesprocedurer.

Finder Kommissionen det ikke uacceptabelt, at saadanne objektive hindringer for udviklingen af virksomhedernes handelsmaessige transaktioner endnu goer sig gaeldende den dag i dag, og kan den praecisere, hvilke foranstaltninger den gennemfoerer over for de medlemsstater, som virksomhedernes klager over hindringer for de frie varebevaegelser er rettet imod?

Raader Kommissionen over de noedvendige midler og den noedvendige myndighed til at faa en medlemsstat, som overtraeder de retlige bestemmelser vedroerende det indre marked, til at overholde disse bestemmelser noejagtigt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. januar 1999)

I sin egenskab af traktaternes vogter foerer Kommissionen tilsyn med, at bestemmelserne om varernes frie bevaegelighed og den frie udveksling af tjenesteydelser anvendes i overensstemmelse med Domstolens fortolkning af dem. Eftersom disse bestemmelser har direkte virkning, kan de af enkeltpersoner goeres gaeldende ved de nationale domstole.

Langt den overvejende del af hindringerne for det indre markeds gennemfoerelse er blevet fjernet enten gennem harmonisering eller gennem anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse. Herudover raader Faellesskabet over et redskab til at forebygge fremkomsten af nye handelshindringer, nemlig Parlamentets og Raadets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure for tekniske standarder og forskrifter(1), som er en kodificering af den meddelelsesprocedure, der er foreskrevet i direktiv 83/189/EOEF(2), vedroerende standarder og tekniske forskrifter.

Kommissionen er dog opmaerksom paa, at der stadig er problemer inden for visse sektorer, herunder baade standardiserede og ikke-standardiserede sektorer. Dette er grunden til, at den i forbindelse med handlingsplanen for det indre marked i loebet af 1999 planlaegger at vedtage en meddelelse, hvori der vil blive fremsat konkrete forslag til, hvordan problemet kan loeses.

Kommissionen undersoeger under alle omstaendigheder noeje erhvervslivets klager om hindringer for den frie bevaegelighed. Hvis den finder, at de anfoerte begivenheder eller bestemmelser udgoer et brud paa faellesskabsretten, kan den indlede en overtraedelsesprocedure mod den paagaeldende medlemsstat, som i paakommende tilfaelde kan ende med, at der anlaegges sag ved Domstolen. Kommissionen kan desuden paa eget initiativ indlede en saadan procedure, hvis den bliver bekendt med, at faellesskabsbstemmelserne overtraedes.

(1) EFT L 204 af 21.7.1998.

(2) EFT L 109 af 26.4.1983.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4003/98

af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen

(5. januar 1999)

Om: Udlandsgaelden i de lande, som blev ramt af orkanen Mitch

Hvilke af Den Europaeiske Union medlemsstater har givet de mellemamerikanske lande, som blev ramt af orkanen Mitch, tilsagn om eftergivelse af den bilaterale udlandsgaeld?

Hvorledes forholder de internationale finansieringsinstitutter, navnlig IMF, sig til en slettelse eller lempelse af gaelden i de katastroferamte lande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(16. februar 1999)

Allerede umiddelbart efter at orkanen Mitch havde haerget, greb det internationale samfund ind materielt for at afhjaelpe den noed, der var opstaaet i forbindelse hermed. Endvidere blev det hurtigt gjort klart, at man var rede til at lempe gaelden for de lande, der var blevet ramt af orkanen.

Alle de medlemmer af Parisklubben, som er kreditorlande (det drejer sig om de fleste af EU's medlemsstater, med undtagelse af Graekenland, Irland(1), Luxembourg og Portugal), blev enige om at give en treaarig betalingsudsaettelse af renter og afdrag paa den bilaterale statsgaeld for Nicaragua og Honduras. Desuden har en raekke af medlemsstaterne i EU (herunder Danmark, Tyskland, Spanien, Frankrig, Nederlandene, OEstrig og Det Forenede Kongerige), samt andre donorer som Brasilien og Cuba meddelt, at de agter enten at give afkald paa afdrag eller suspendere renter og afdrag for regionen, hvilket Kommissionen dog ikke fuldt ud er orienteret officielt om. Vilkaarene varierer, idet der i nogle tilfaelde er tale om hel i andre tilfaelde om delvis eftergivelse. Eftergivelsen er permanent i nogle tilfaelde, mens den i andre er midlertidig, hvilket vil sige, indtil de fire lande er kommet ovenpaa igen efter den nuvaerende vanskelige situation og bedre er i stand til at opfylde deres internationale forpligtelser.

De internationale finansieringsinstitutter, der er mest aktive i regionen, Verdensbanken, Den Internationale Valutafond (IMF) og Den Interamerikanske Udviklingsbank, er i faerd med at se paa, hvordan gaeldsbyrden kan nedsaettes. De har blandt andet oprettet en trustfond, som kan finansiere renter og afdrag paa disse landes multilaterale gaeld. Nogle af EU's medlemsstater yder bidrag til denne trustfond. Endvidere har disse finansieringsinstitutter givet tilsagn om sammen med regeringen i henholdsvis Honduras og Nicaragua at ville gennemgaa deres eksterne gaeldssituation og kravene til gaeldseftergivelse inden for HIPC-gaeldsinitiativet. Og endelig er institutterne i faerd med at oege og fremskynde deres finansielle stoette til disse lande.

(1) Irland er med i Parisklubben, men er ikke kreditorland i dette tilfaelde.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3716/98

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Raadet

(11. december 1998)

Om: Varemaerkeforfalskning og piratkopiering

Kommissionen annoncerede den 22. oktober 1998 offentliggoerelsen af groenbogen om bekaempelse af varemaerkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked, som er det indledende skridt til en omfattende hoering af de beroerte kredse i medlemsstaterne om dette emne.

I groenbogen behandles foelgende fire omraader: a) stoette til den private sektors overvaagningsaktiviteter, b) retlig beskyttelse af identifikations- og beskyttelsessystemer for varer og tjenester, c) evaluering af sanktioner og retsmidler til sikring af overholdelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, og d) etablering af et administrativt samarbejde mellem de kompetente nationale myndigheder.

Kan Raadet oplyse, hvilke specifikke bestemmelser EU agter at bringe i anvendelse for at sikre identifikation af varer ved de ydre graenser?

Svar

(29. marts 1999)

Raadet vedtog den 25. januar 1999 Raadets forordning nr. 241/1999(1) om aendring af forordning (EF) 3295/94 af 22. december 1994(2) om foranstaltninger med henblik paa at forbyde overgang til fri omsaetning, udfoersel, genudfoersel og henfoersel under en suspensionsprocedure af varemaerkeforfalskede og piratkopierede varer. Kontrollen ved indfoersel til og udfoersel fra Det Europaeiske Faellesskabs toldomraade skal baseres paa denne retsakt for saa vidt angaar varemaerkeforfalskede og piratkopierede varer.

Formaalet med Raadets forordning nr. 241/1999, som Europa-Parlamentet afgav udtalelse om den 17. juni 1998(3), er at udvide anvendelsesomraadet for forordning nr. 3295/94 til at omfatte patenter og EF-varemaerket.

(1) EFT L 27 af 2.2.1999, s. 1.

(2) EFT L 341 af 31.12.1994, s. 8.

(3) EFT C 210 af 6.7.1998, s. 123.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3086/98

af Karin Riis-Joergensen (ELDR) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Gensidig anerkendelse af OEkologimaerker

I relationer til spoergsmaal til Kommissionen (P-0979/98)(1) og svar vedroerende gensidig anerkendelse af oekologimaerker i Faellesskabet oenskes det uddybet, hvorledes Kommissionen reelt forsoeger at sikre, at oekologisk vareudveksling kan foregaa uden dobbeltkontrol i overensstemmelse med det indre marked?

Finder Kommissionen det rimeligt, at der i visse medlemsstater eller regioner laegges saa stor vaegt paa en raekke tillaegskrav, at en producent, som allerede har opnaaet en national godkendelse, skal have endnu en godkendelse, der endda er underlagt privatretten i den paagaeldende medlemsstat, for at faa tilladelse til at eksportere til det paagaeldende land/region?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. december 1998)

Raadets forordning (EOEF) 2092/91 af 24. juni 1991 om oekologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf paa landbrugsprodukter og levnedsmidler(2) indeholder bestemmelser om, at medlemsstaterne ivaerksaetter en kontrolordning, der varetages af en eller flere udpegede kontrolmyndigheder eller af kontrolorganer, der er godkendte og under tilsyn.

Medlemsstaterne skal ligeledes sikre, at erhvervsdrivende, som overholder denne forordning og betaler deres bidrag til kontrolomkostningerne, har adgang til kontrolordningen. Paa denne maade sikres der ogsaa adgang til markedet for producenter, som ikke retter sig efter de tillaegskrav, der er indfoert ved private maerker.

Derudover maa medlemsstaterne ikke af grunde, der vedroerer produktionsmetoden, maerkningen eller angivelsen af denne produktionsmetode, forbyde eller begraense markedsfoeringen af oekologiske produkter, som opfylder forordningens krav til produktion og kontrol.

Nationale eller regionale myndigheder maa ikke indfoere tillaegskrav til kravene i forordning (EOEF) 2092/91 (oekologiske vegetabilske produkter og levnedsmidler, der hovedsageligt bestaar af oekologiske vegetabilske produkter). Kommissionen har ingen oplysninger om, at der skulle blive stillet saadanne krav som betingelse for, at produkter, der hoerer under forordning (EOEF) 2092/91, kan markedsfoeres.

(1) EFT C 323 af 21.10.1998, s. 101.

(2) EFT L 198 af 22.7.1991, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3907/98

af Miguel Arias Cañete (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Oliemoellernes lagerregnskaber

I henhold til artikel 9, stk. 1, litra d), i den nye forordning om produktionsstoette for olivenolie skal de maengder olie, der er koebt eller erhvervet, anfoeres i moellernes lagerregnskaber for at forhindre, at der opgives en stoerre produktion, end den der oprindeligt har fundet sted; forordningen indeholder imidlertid ingen bestemmelser om eventuelle koeb af presserester.

Det er en kendsgerning, at der i forbindelse med enhver fremstilling af olivenolie produceres presserester, og at forordningen ikke indeholder noget forbud mod koeb heraf. Boer oliemoellers eventuelle koeb af presserester paa baggrund heraf ikke vaere underlagt den samme kontrol i forbindelse med lagerregnskaber og tilgang?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2912/98

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(2. oktober 1998)

Om: Merseysides nye image

Er Kommissionen i forbindelse med en ny raekke maal 1-foranstaltninger til fordel for Merseyside enig i, at spoergsmaalet om Merseysides image skal loeses paa behoerig vis?

Vil Kommissionen saette fokus paa foelgende kendsgerninger, som bryder med den almindelige, traditionnelle opfattelse:

- Merseyside har den laveste kriminalitet blandt alle storbyamterne i Storbritannien, herunder det laveste antal indbrudstyverier og biltyverier og et af de laveste antal voldsforbrydelser;

- produktiviteten pr. arbejdstager i Merseyside er 12 % hoejere end det nationale gennemsnit i Det Forenede Kongerige;

- arbejdsloesheden faldt med 21,6 % i 1996 og 1997;

- antallet af personer i Merseyside, som har faglige kvalifikationer paa NVQ-niveau 3, er 10 % hoejere end i Storbritannien som helhed betragtet;

- 29 % af Merseysides BNP stammer fra forsknings-/teknologisektoren - den hoejeste procentdel i Storbritannien;

- antallet af virksomhedsoprettelser i Merseyside er ved siden af London det hoejeste i Det Forenede Kongerige;

- virksomheder i Liverpool har aabnet flere websteder end nogen anden europaeisk by;

- Liverpool er den by i Storbritannien, der er laengst fremme med hensyn til kabel-tv;

- Liverpools havn registrerer for oejeblikket det stoerste tonnageniveau nogensinde;

- Merseyside har det laveste antal faerdselsulykker med doedelig udgang i Storbritannien (som i oevrigt selv er det land i EU, der har det laveste antal faerdselsulykker med doedelig udgang);

- forureningen af Mersey-floden er faldet med 80 % i loebet af 25 aar?

Agter Kommissionen af bidrage til at give disse kendsgerninger offentlig omtale?
(98/C 386/092) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1002/98
af Gianni Tamino (V) til Kommissionen
(2. april 1998)
Om: Manglende overholdelse af fællesskabsbestemmelserne i forbindelse med udbuddet for »Cispadana«-vejen
Under henvisning til kommissionsmedlem Bjerregaards svar på min forespłrgsel E-3972/97 (1) om anlæggelse af
»Cispadana«-vejen kan det oplyses, at der den 27. februar 1998 lukkedes for indgivelse af bilag fra deltagerne idet pågældende udbud, uden at dette udbud af de kompetente italienske myndigheder (Ministeriet for Offentlige
Arbejder og ANAS) var blevet tilpasset bestemmelserne i direktiv 93/37/EØF (
2).
Har Kommissionen modtaget de oplysninger, de italienske myndigheder var blevet anmodet om at forelægge, og
hvilken konklusion drager den på grundlag heraf?
Mener Kommissionen, at der efter den seneste udvikling i sagen er forudsætninger for i henhold til traktatens
artikel 169 at iværksætte en overtrædelsesprocedure mod Italien for manglende overholdelse af forpligtelser?
(1) EFT C 196 af 22.6.1998, s. 44.
(2) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti
(5. juni 1998)
Kommissionen er i łjeblikket ved at foretage en grundig undersłgelse af det af det ærede medlem nævnte
problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.
(98/C 386/093) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1018/98
af Rolf Berend (PPE) til Kommissionen
(6. april 1998)
Om: Stłtte til Weimar, den europæiske kulturby 1999
Byen Weimar i Freistaat Thüringen skal i 1999 være »Europas kulturby«. Hidtil har de europæiske byer været
finansieret over Kaleidoskop-programmet. Weimar er blot et særtilfælde, fordi Kaleidoskop-programmet udlłberi december 1998. Der hersker usikkerhed om, i hvilken form Weimar vil blive stłttet som europæisk kulturby1999. Byen Weimar og delstaten Thüringen łnsker hurtig klarhed om dette finansieringsspłrgsmål.
Hvordan og med hvilket belłb stłttes Weimar som europæisk kulturby inden for rammerne af et pilotprojekt ›
planlægges dette at ske i form af en engangsforlængelse af Kaleidoskop-programmet?
Hvornår kan man påregne en definitiv afgłrelse?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Marcelino Oreja
(14. maj 1998)
Kommissionen kan, uden at foregribe de endelige beslutninger, som fællesskabsinstitutionerne og navnlig
budgetmyndighederne træffer på dette område, bekræfte, at den planlægger i 1999 at viderefłre den sædvanlige
łkonomiske stłtte, som Fællesskabet yder til projektet »europæisk kulturby«.
Med hensyn til, inden for hvilke rammer stłtten vil blive bevilget, łnsker Kommissionen at tildele den som led i
det rammeprogram for kultur, som er under forberedelse i Kommissionen, og som skulle kunne forelægges for
Parlamentet og Rådet i maj 1998.11.12.98 DA C 386/71 De Europæiske Fællesskabers Tidende
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4037/98

af Wilfried Telkaemper (V) til Raadet

(11. januar 1999)

Om: Risici paa grund af driften af det alsaciske atomkraftvaerk Fessenheim ved OEvre- Rhinen (EUF)

Den 11. december 1998 var det noedvendigt ogsaa at nedlukke anden blok af det alsaciske atomkraftvaerk Fessenheim paa grund af deformering af en fleksibel metalbaelg i koelekredsloebet. Af samme grund blev allerede i august i aar den foerste blok taget ud af drift.

Hvorvidt er Raadet informeret om art, omfang og foelger af uheldet i atomkraftvaerket Fessenheim, og mener det, at der er behov for en kontrol af anlaeggene og sikkerhedssystemet ved en uafhaengig ekspertinstitution for at beskytte den schweiziske, tyske og franske offentlighed i tilstraekkelig grad mod risici i denne forbindelse?

Svar

(29. marts 1999)

Ifoelge de gaeldende faellesskabsbestemmelser er der ikke noget krav om, at Raadet skal informeres, eller om at det skal skride ind i saadanne tilfaelde, som det aerede medlem omtaler.

Raadet kan kun tilslutte sig oensket om, at befolkningerne beskyttes i tilstraekkelig grad, og det bemaerker i denne sammenhaeng, at direktiv 96/29/Euratom(1), der fastsaetter skaerpede sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende straaling, er et vigtigt skridt i denne retning.

(1) EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3824/98

af Outi Ojala (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. december 1998)

Om: Diplomaters ret til koeb af afgiftsfrie varer

Ifoelge Kommissionens beslutning skal handelen med afgiftsfrie varer paa straekninger internt i EU ophoere fra den 1.7.1999, dog saaledes at diplomater og medlemmer af Kommissionen, der sidestilles med dem, stadig kan koebe afgiftsfrie varer takket vaere deres aarlige indkoebskvote.

1. Finder Kommissionen det rimeligt, at netop diplomater med hoeje indkomster beholder deres ret til at koebe afgiftsfrie varer, mens almindelige borgere i EU mister denne ret?

2. Agter Kommissionen at goere noget for at rette op paa dette misforhold, og i givet fald hvilke? I benaegtende fald, hvorfor ikke?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(6. april 1999)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-3878/98 fra Philippe De Coene(1).

(1) EFT C 325 af 12.11.1999, s. 35.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2986/98

af John Iversen (PSE) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Urimelig fordeling af importlicenser til bananer

Agter Kommissionen i sit forslag til gennemfoerelsesforordning til den nye bananmarkedsordning, som traeder i kraft den 1. januar 1999, at fortsaette med den urimelige fordeling af importlicenserne til bananer?

I den nuvaerende urimelige fordeling har de store multinationale selskaber monopol paa den primaere import, saadan at de sidder paa naesten hele bananmarkedet, mens EU's egne importoerer naesten ingen importlicenser faar og derfor maa koebe bananerne til overpriser af disse amerikanske selskaber.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. november 1998)

I overensstemmelse med mandatet fra Raadet vil licenserne blive fordelt paa et historisk grundlag. Rettighederne vil saaledes blive tildelt erhvervsdrivende, der faktisk har importeret bananer i en referenceperiode.

Kommissionen har paa den anden side til hensigt i betydelig grad at forhoeje den procentdel af licenserne, der forbeholdes nytilkomne erhvervsdrivende, hvilket skulle lette adgangen til bananimportmarkedet navnlig for mindre erhvervsdrivende.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3819/98

af Concepció Ferrer (PPE) til Kommissionen

(22. december 1998)

Om: Socialpolitiske programmer og projekter i Katalonien

Kan Kommissionen i betragtning af den aabenhedspolitik, den foerer i forbindelse med sine udgifter, oplyse, hvilke af de projekter, der i perioden 1994-1999 er blevet gennemfoert i Katalonien, har modtaget tilskud fra de forskellige stoetteordninger paa det socialpolitiske omraade?

Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvilke beloeb der er blevet bevilliget til de enkelte projekter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(4. marts 1999)

Maal 2 i Den Europaeiske Socialfond daekker omraader, der er haardt ramt af den industrielle nedgang. Det samlede beloeb, Katalonien har faaet bevilget under dette maal i perioden 1994-1999 er paa 263 662 237 euro.

Maal 3 vedroerer bekaempelse af langtidsledighed, erhvervsmaessig integration af unge og integration af personer, der trues af udelukkelse fra arbejdsmarkedet, fremme af lige muligheder for maend og kvinder. Catalonien modtog under dette maal i perioden 1994-1999 bevillinger paa 403 782 193 euro.

Under maal 4 gennemfoeres tilpasning af arbejdstagerne til de industrielle omstruktureringer og udvikling af produktionssystemerne. De samlede bevillinger til Catalonien under dette maal i perioden 1994-1999 er paa 133 801 800 euro.

Maal 5b daekker udvikling og tilpasning af strukturerne i landbrugsomraader. Catalonien modtog i perioden 1994-1999 under dette maal bevillinger paa i alt 23 850 154 euro.

Under de naevnte maal modtog Catalonien saaledes i perioden 1994-1999 bevillinger paa i alt 825 096 384 euro.

Oversigt over socialfondens programmer i Catalonien (1994-1999):

>TABELPOSITION>

Det aerede medlem kan faa yderligere oplysninger om Den Europaeiske Socialfonds virksomhed i Catalonien ved at henvende sig til Joseph Ma. Puig I Vidal, Cap de Servei de Planificació I Ocupacional, Sepùlveda, 148-150, E-08011 Barcelona,tlf. + 34 93 228 57 57, fax + 34 93 228 57 38. Om projekter, der finansieres over andre budgetkonti paa det socialpolitiske omraade, findes der ikke informationer opdelt efter regioner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3142/98

af Joaquín Sisó Cruellas (PPE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Farlige computerspil

Der findes et computerspil kaldet "Carmageddon", som mange boern fornoejer sig med paa ganske forfaerdelig vis. Der er tale om et racerloeb med biler, hvor vinderen er den, der kan afslutte loebet med at stoede ind i flest personer og dyr, som befinder sig paa banen. Saaledes giver det 100 points at stoede ind i en tyk mand, 125, hvis det er en politimand eller en bedstemor, 150, hvis man koerer over en ko, eller hvis det lykkes at koere bilen ind paa et amerikansk stadion og stoede ind i spillerne, som staar paa raekke midt paa banen osv. Alle disse "bedrifter" giver ogsaa tidsgodtgoerelse. Saa vidt jeg er orienteret er computerspillet "Carmageddon" forbudt i Tyskland.

Naar man taenker paa den uro, det skaber i hele samfundet, at europaeiske boern kan underholde sig med og more sig over saadanne grusomme spil, vil jeg gerne have besvaret foelgende spoergsmaal:

- Kan Kommissionen oplyse, om den har kendskab til eksistensen af denne "computermorskab"?

- Er der nogen muligheder for at forbyde spillet "Carmageddon" i hele Unionen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(1. februar 1999)

Kommissionen har faaet kendskab til oplysninger i medierne, som goer opmaerksom paa det naevnte computerspil og de bekymringer, det giver anledning til, naar man overvejer de eventuelle foelger for brugerne, og isaer for boern.

I spoergsmaalet om, hvorvidt dette spil kan forbydes i hele Faellesskabet, skal det understreges, at dette omraade hovedsagelig henhoerer under medlemsstaternes kompetence for forebyggelse af vold og strafferetlig forfoelgelse.

Som det aerede medlem bemaerker, synes medlemsstaternes myndigheder paa det nationale plan at vaere opmaerksomme paa problemerne omkring farlige computerspil, og i visse tilfaelde er der allerede truffet foranstaltninger til at forbyde de paagaeldende spil. I oevrigt er der visse medlemsstater, der har et klassificeringssystem for computerspil, der inddeles efter deres voldelighed, og efter dette system kan salget til mindreaarige forbydes efter alderskriterier.