ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3921/97 af Paul Lannoye (V) til Kommissionen (11. december 1997)

Om: Forurening med mancozeb

I oktober 1995 gik der ild i et debot paa 475 tons mancozeb (svampemiddel) i en have, der tilhoerte E.U.F. i Kigali.

Elleve maaneder senere har en ekspertgruppe under FAO undersoegt problemet paa stedet (i september 1996) og har anbefalet en raekke hasteforanstaltninger og loesninger med henblik paa at neutralisere depotet og de forurenede jordomraader.

Ifoelge vore oplysninger er der ikke sket nogen udvikling i situationen i de sidste maaneder trods sagens presserende karakter (mancozeb, der oplagres under daarlige betingelser, omdannes hurtigt til ETU (ethyl-thio-urat), et produkt, der betragtes som kraeftfremkaldende). Undersoegelser, der er foretaget i Frankrig, har vist, at 85% af det paagaeldende mancozeb var omdannet til ETU. Omraaderne omkring dette depot er allerede i et uvist omfang forurenet med ETU, hvilket hoejst sandsynligt ogsaa gaelder kilderne med drikkevand.

Der henvises til, at et beloeb paa 500.000 ecu er afsat paa budgettet til sanering af omraadet.

Kan Kommissionen oplyse, hvad den har foretaget i de to sidste aar for at loese dette problem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro (14. januar 1998)

Kommissionen deler det aerede medlems bekymring for sundhedsrisikoen, der er opstaaet som foelge af branden i det mancozeb, der var oplagret i et industrikvarter i Kigali i forbindelse med et foedevarehjaepeprogram, hvis oprydningen ikke sker meget hurtigt.

Efter at have faaet kendskab til branden i september 1995 ivaerksatte Kommissionen omgaaende en undersoegelse, hvis konklusioner blev godkendt den 3. oktober 1995 af de rwandiske myndigheder og Kommissionen.

Som foelge af uenighed mellem de paagaeldende ministerier om, hvordan oprydningsarbejdet efter ulykken skal forloebe, er der paa Kommissionens initiativ blevet gennemfoert en ny undersoegelse i samarbejde med FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO). Efter at konklusionerne og henstillingerne er blevet godkendt af alle, er arbejdet efter licitation blevet paabegyndt i juli 1997.

Kommissionen, der fortsat er opmaerksom paa dette problem, vil i samarbejde med de rwanesiske myndigheder bruge alle til raadighed staaende midler til hurtigst muligt at faa fjernet affaldet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3822/97 af Roberto Mezzaroma (UPE) til Kommissionen (28. november 1997)

Om: Tegnsprog

Der mangler et faelles tegnsprog, der kan saette doevstumme europaeere i stand til at kommunikere overalt i Europa. I oejeblikket er tegnsproget forskelligt fra land til land, hvilket afstedkommer alvorlige problemer med hensyn til kommunikation og uddannelse af stoettepersonale for doevstumme.

Hvorledes vil Kommissionen loese dette problem og paa samme tid tage hensyn saavel til de enkelte staters kulturelle traditioner som til noedvendigheden af at forenkle kommunikationen mellem doevstumme?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (16. januar 1998)

I 1995 bevilgede Parlamentet et beloeb paa 500 000 ECU til foranstaltninger vedroerende tegnsprog i EU.

Kommissionen tog herefter initiativ til at anmode the European Union of the deaf, som er en ikke-statslig organisation, om at udarbejde tegnsprogprojekter i 1996 og 1997, hvori der skulle tages hensyn til Parlamentets beslutning af 1988 gaaende ud paa at fremme doeves ret til at bruge tegnsprog. Resultaterne af projekterne for 1996/1997 blev droeftet paa en saerlig konference om tegnsprog, der blev afholdt i Bruxelles i september 1997. Denne konference tog blandt andet sigte paa at skabe oeget forstaaelse i befolkningen for doeves ret til at benytte tegnsprog som kommunikationsmiddel for at kunne vaere integreret i samfundet paa lige fod med andre. Dette er en maalsaetning, som ogsaa Kommissionen stoetter.

Da der imidlertid er lige saa mange, eller maaske endda flere, tegnsprog som talte sprog i EU, og da doeve laerer det tegnsprog, der bruges i det omraade, hvor de hoerer hjemme, hvilket afspejler omraadets saerlige historie og kultur, er der ikke planer om at foreslaa et faelles tegnsprog for EU.
C 187/18 DA 16. 6. 98 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Svar
(17. marts 1998)
Tyrkiet er med jævne mellemrum på Rådets dagsorden. Rådet finder det meget vigtigt, at forbindelserne mellem
Grækenland og Tyrkiet fremmes, og at de to landes tvister bilægges i overensstemmelse med folkeretten, bl.a.ved forelæggelse deraf for Den Internationale Domstol. Det er også vigtigt at fremme godt naboskab og atundlade at anvende trusler eller magt, som anfłrt i De Forenede Nationers pagt. Rådet understreger betydningenaf, at man afholder sig fra enhver ensidig handling, som kan være i strid med denne ånd.
Rådet glæder sig over, at Kostas SIMITIS og Mesut YILMAZ i forbindelse med Balkan-topmłdet på Kreta i
november 1997 traf beslutning om at genoptage processen til normalisering af forbindelserne mellem de tolande. Det håber, at den uformelle principaftale, der blev indgået i Madrid, vil blive brugt til dette. Ud fra sammetankegang vil Rådet głre alt, hvad det kan, for at lette disse forbindelser. Specielt vil formandskabet samarbejdemed eksperterne i Vismandsgruppen om at udarbejde forslag til en procedure for lłsning af problemerne iregionen omkring Det ˘gæiske Hav.
Det Europæiske Råd i Luxembourg erindrede om, at styrkelsen af Tyrkiets forbindelser med Den Europæiske
Union bl.a. afhænger af, at der etableres tilfredsstillende og stabile forbindelser mellem Grækenland og Tyrkiet.
På baggrund af konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Luxembourg er Rådet nu i færd med at udarbejde en
EU-strategi over for Tyrkiet.
(98/C 187/28) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3541/97
af James Moorhouse (PPE) til Rådet
(14. november 1997)
Om: Transseksuelle borgere i Den Europæiske Union
Har Rådet på baggrund af Europarådets henstilling 1117 såvel som medlemsstaternes meget forskellige
bestemmelser om transseksuelle europæiske borgeres retlige stilling og behandling planer om forslag tilforbedring af denne dårligt stillede og diskriminerede befolkningsgruppes borgerlige rettigheder?
Er Rådet bekendt med omfanget af den diskriminering, der finder sted i forbindelse med ansættelse, udstedelse af
pas, rettigheder i fængsler, rettigheder vedrłrende adoption og indgåelse af ægteskab, og opmærksom på, i hvorvid udstrækning uensartede bestemmelser på disse områder alvorligt kan forringe mange europæiske borgereslivskvalitet og łkonomiske vilkår?
Svar
(17. marts 1998)
Rådet er bekendt med Domstolens dom vedrłrende fortolkningen af direktiv 76/207 for så vidt angår en
transseksuels adgang til beskæftigelse og arbejdsvilkår (
1).
Rådet meddeler hermed det ærede parlamentsmedlem, at det ikke i łjeblikket drłfter spłrgsmålet om
transseksuelle borgere i Den Europæiske Union. Det har i łvrigt ikke fået forelagt noget forslag herom.
(1) Domstolens dom af 30. april 1996 i sag C-13/94, P. mod S. og Cornwall County Council (Saml. s. I-2143).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3462/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (31. oktober 1997)

Om: Det Faelles Forskningscenter i Ispra

Det forlyder, at der er oprettet en selskab i England med en afdeling i byen Ranco i naerheden af Det Faelles Forskningscenter i Ispra. Dette selskab skal vaere beskaeftiget med at rekruttere personale, der dernaest ansaettes under forskellige former hos Det Faelles Forskningscenter. Er disse foruroligende oplysninger sande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (20. januar 1998)

I regionen Lombardia, isaer i provinsen Varese, har der altid eksisteret et taet net af smaa og mellemstore virksomheder. De kan deltage i Kommissionens og udbudsrunder, saafremt de har den noedvendige kompetence. Naar en saadan virksomhed faar tildelt en kontrakt, udfoerer den arbejdet under eget ansvar og med sit eget personale.

Der findes ganske rigtigt et selskab, som er grundlagt i Storbritannien og har en afdeling i Ranco. Det bemaerkes, at der er et stigende antal selskaber fra andre medlemsstater, som opererer i Norditalien.

Hverken med dette eller med noget andet selskab bestaar der dog noget kontraktmaessigt forhold, som har til formaal at ansaette personale til Det Faelles Forskningscenter (FFC).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3751/97 af Florus Wijsenbeek (ELDR) til Kommissionen (21. november 1997)

Om: OEstrigsk oekopunktsystem

Er Kommissionen bekendt med, at der er problemer med indfoerelsen af det elektroniske oekopunktsystem i OEstrig, hvorved nederlandske speditoerer naeste aar faar problemer som foelge af mangel paa »gammeldags« oekomaerkater?

Kan Kommissionen desuden redegoere for, hvordan den holdes ajour med udviklingen af det elektroniske oekopunktsystem i OEstrig?

Agter Kommissionen i bekraeftende fald at traeffe foranstaltninger for at begraense de negative virkninger af det oestrigske system mest muligt for de nederlandske speditoerer, bl.a. fordi de nederlandske godkendelsesmyndigheder (NIWO) skal investere i et nyt computersystem, og det forventes, at det oestrigske system med oekopunkter ophoerer med at eksistere den 1. januar 2001?

Har Kommissionen kendskab til, om og hvorledes Den Europaeiske Unions medlemsstater holdes ajour med udviklingen af det elektroniske oekopunktsystem i OEstrig?

Kan Kommissionen i bekraeftende fald oplyse, om den ved, hvorledes de andre EU-medlemsstater har reageret paa problemerne i forbindelse med indfoerelsen af dette elektroniske oekopunktsystem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (21. januar 1998)

Kommissionen er blevet holdt loebende underrettet af det ansvarlige oestrigske ministerium - das Bundesministerium fuer Wissenschaft og Verkehr - om, hvordan indfoerelsen af det elektroniske oekopunktsystem skrider frem. De seneste oplysninger blev modtaget af Kommissionen den 10. november 1997, da de oestrigske myndigheder bekraeftede, at det nye system saettes i drift som planlagt den 1. januar 1998.

Vedroerende systemets indflydelse paa de nederlandske speditoerer mindes det aerede medlem om, at oekopunktsystemet kun ophoerer den 1. januar 2001, hvis maalet med systemets indfoerelse - en vedvarende reduktion paa 60% af den oestrigske transittrafiks emission af nitrogenoxider (NOx) - har kunnet realiseres inden denne dato. Systemet fortsaetter frem til den 31. december 2003, hvis maalet ikke naas.

Kommissionen oensker at henlede opmaerksomheden paa, at indfoerelsen af det elektroniske oekopunktsystem ikke kraever investeringer i ny teknologi. Systemet er udformet saaledes, at hver medlemsstat kun har behov for en standard PC og en Internetforbindelse.

Medlemsstaterne er blevet holdt underrettet om udviklingen gennem moederne i Ecopoint Management Committee, som har afholdt moeder 3-4 gange aarligt.

Nogle medlemsstater har udtrykt bekymring over at skulle skifte fra det bureaukratiske og utilstraekkelige papirbaserede oekopunktsystem til et informatikbaseret elektronisk system. Det aerede medlem mindes imidlertid om, at medlemsstaterne uden undtagelse har stemt for systemet, da emnet blev droeftet detaljeret under de oestrigske tiltraedelsesforhandlinger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4007/97 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: En kampagne til fremme af europaeisk skifer

Der goeres i almindelighed ikke saerlig meget for at fremme europaeisk skifer. Produktets prestige har sin rod i traditionen og i dets uforbederlige resultater som taekkemateriale. Alligevel er skifer i de lande, der ikke har tradition for at bruge skifer, et af de mindst kendte byggematerialer, og desuden kender mange arkitekter og entreprenoerer meget lidt til dets tekniske egenskaber, til hvordan det laegges, til dets holdbarhed og anvendelsesmuligheder, og det generelle indtryk er, at det er et dyrt produkt, der udelukkende kan anvendes til historiske bygninger og i luksusbyggerier. Man har heller ikke noget klart billede af europaeisk skifer i modsaetning til skifer fra tredjelande, og der er almindeligvis ikke nogen social bevidsthed om betydningen af denne industri.

Mener Kommissionen ikke, at det paa denne baggrund er noedvendigt, at der i EU opstilles retningslinjer for stoette til fremme af europaeisk skifer?

Har Kommissionen vedtaget, eller har den til hensigt at vedtage foranstaltninger for at fremme og udbrede kendskabet til europaeisk skifer?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann paa skriftlige forespoergsler E-4006/97, E-4007/97 og E-4010/97 (6. februar 1998)

Kommissionen har i sin rapport til Raadet om ivaerksaettelsen af konklusionerne fra Raadets moede den 18. november 1993 om udvindingsvirksomhed til andre formaal end energi ((SEK(96) 852. )) fastslaaet, at Faellesskabets lovgivning i sig selv kun spiller en mindre rolle i spoergsmaalet vedroerende miljoeomkostningerne i sammenligning med de nationale og regionale lovgivningsinitiativer. Selv om Kommissionen ikke udelukker, at sektoren kan have regional betydning og dermed har adgang til midler fra strukturfondene, raader den ikke over finansieringsinstrumenter til at kompensere for miljoeomkostningerne.

Kommissionen raader ikke over midler til direkte fremme af produkter fra skifersektoren og mener at dette foerst og fremmest er en opgave for brancheorganisationerne. Den goer dog opmaerksom paa, at uddannelsesforanstaltninger gennemfoert sammen med andre parter i byggesektoren samt evt. forskning kan bidrage til dette formaal.

Gennemfoerelsen af Raadets direktiv 89/106/EOEF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaters love og administrative bestemmelser om byggevarer ((EFT L 40 af 11.2.1989, s. 12. )), hvori denne sektor er involveret via standardiseringsarbejdet, maa forventes at faa en gunstig indflydelse paa produktets image og paa EU-producenternes internationale konkurrenceevne. Kommissionen har saaledes efter positiv udtalelse fra Det Staaende Byggeudvalg den 20. november 1997, vedtaget beslutning nr. 97/808/EF om proceduren for attestering af disse produkter for saa vidt de indgaar i kategorien »gulv- og terraenbelaegninger« ((EFT L 331 af 3.121997, s. 1. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3245/97 af Rijk van Dam (I-EDN), Frits Castricum (PSE) og Georg Jarzembowski (PPE) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Retningslinier for statsstoette til havne

I sin meddelelse: Udviklingen inden for short sea shipping i Europa: perspektiver og udfordringer, af 5. juli 1995 overvejer Kommissionen at indfoere retningslinier for den maade, hvorpaa traktatens bestemmelser om statsstoette inden for havnesektoren skal anvendes.

1. Kan Kommissionen to aar efter offentliggoerelsen af ovennaevnte meddelelse oplyse, hvornaar den agter at komme frem med retningslinier vedroerende havnestoette?

2. Paa hvilken maade kontrollerer Kommissionen nu, om medlemsstaternes statsstoette til havne er i overensstemmelse med traktatens bestemmelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (15. december 1997)

1. Kommissionens groenbog ((KOM(97) 678 endelig udg. )) om havne og maritim infrastruktur, der udkom for nylig, behandler en raekke spoergsmaal, som er relevante for havnesektoren, med saerlig vaegt paa offentlig finansiering af infrastruktur og paa statsstoette. Indfoerelsen af retningslinjer for statsstoette i havnesektoren kommer i hoej grad til at afhaenge af resultatet af droeftelserne med de oevrige faellesskabsinstitutioner, medlemsstaterne, Parlamentet og andre beroerte parter efter groenbogens offentliggoerelse.

2. Undersoegelsen af statsstoette til havne afhaenger paa nuvaerende tidspunkt i vid udstraekning af stoettens type og formaal, som kan variere fra social bistand til finansiel infrastrukturstoette. Hvad det sidste angaar, har Kommissionen altid haft det synspunkt, at investering i infrastruktur ikke i almindelighed udgoer stoette i den betydning, der anvendes i EF-traktatens artikel 92, saa laenge infrastrukturen i offentlighedens interesse og paa grundlag af normale adgangskriterier uden forskelsbehandling kan benyttes af alle brugere. Offentlig finansiering af overbygning, hvis brug er begraenset til bestemte virksomheder, falder derimod saedvanligvis ind under EF-traktatens artikel 92.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3948/97 af Johannes Swoboda (PSE) til Raadet (15. december 1997)

Om: Initiativ til loesning af Kosovo-spoergsmaalet

Frankrig og Tyskland har taget et initiativ til loesning af Kosovo-spoergsmaalet.

I hvilken udstraekning er dette initiativ afstemt med Raadet, og hvorledes er de foerste reaktioner paa dette initiativ fra de forskellige beroerte parter?

Svar (7. april 1998)

1. Frankrig og Tyskland har orienteret Raadet om deres initiativ, herunder det brev, de har sendt til praesident Milosevic efter samraad med de oevrige medlemmer af Den Europaeiske Union og Kontaktgruppen. De har i deres brev gjort det klart, at deres initiativ skal ses som et forsoeg paa at finde en loesning paa problemerne i Kosovo og paa at goere en ende paa den internationale isolation af Forbundsrepublikken Jugoslavien, af hensyn til stabiliteten baade i regionen og i Europa. Som saa mange andre initiativer, der traeffes i det internationale samfund, synes det franske og tyske initiativ desvaerre endnu ikke at have vundet gehoer.

2. Raadet foelger noeje situationen i Kosovo. Formanden for Raadet fremsatte paa moedet den 11. marts 1998 en erklaering om dette spoergsmaal for Europa-Parlamentet, og vil i de relevante fora holde Europa-Parlamentet orienteret om udviklingen i situationen.

3. Raadet har for nylig vedtaget en raekke foranstaltninger for at laegge pres paa Beograd, saa der kan findes en fredelig loesning paa Kosovo-problemet. Foranstaltningerne omfatter en vaabenembargo, afslag paa levering af udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse eller terrorisme, moratorium for eksportkrediter og stop for udstedelse af visa til en raekke serbiske embedsmaend, der vides at have et klart sikkerhedsansvar i Kosovo.

Denne beslutning, som blev truffet efter udenrigsministrenes droeftelser den 13. marts 1998 viser, at Den europaeiske Uion ser med stor alvor paa den seneste udvikling i Kosovo. Den Europaeiske Union agter at fastholde presset paa myndighederne i Beograd for at faa disse til at indlede en meningsfuld dialog uden forhaandsbetingelser. EU forventer, at baade myndighederne i Beograd og Kosovo-albanernes ledere lever op til deres ansvar - Forbundsrepublikken Jugoslaviens, herunder Kosovos, interesser og stabiliteten i regionen afhaenger deraf.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3756/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (17. november 1997)

Om: Politisk asyl til kurdere

Kurderne er hverken forbrydere eller illegale indvandrere, men i koelvandet paa de flygtninge, der forsoeger at komme ind i Italien, og som er etniske kurdere, opstaar der problemer for det internationale samfund med hensyn til politisk asyl. Man maa huske paa, at disse mennesker er blevet nedkaempet og forfulgt i en skjult krig, der desvaerre ikke bevaeger den civiliserede del af verden, og at de undertrykkes paa ofte blodig vis og hverken kan finde fred i de omraader, der hoerer ind under irakisk herredoemme, eller i dem, der hoerer ind under iransk, syrisk eller tyrkisk herredoemme.

Hvis man ikke giver kurderne flygtningestatus, ved jeg snart ikke, hvem man skal give det.

Det kan konstateres, at ingen international organisation har besluttet sig for at tage det foerste skridt, ikke en gang paa det rent humanitaere plan, og Europa maa anses for at have en naturlig pligt til at vaere blandt de foerste, der viser imoedekommenhed.

Europa boer begynde at taenke paa, hvad der i et civiliseret samfund menes med politisk asyl, modtagelse af flygtninge og adgang til arbejde i landene i EU.

Under henvisning til, at Apulien efter indgaaelsen af Schengen-aftalen ikke laengere kan betragtes som en italiensk graense, men en europaeisk, anmodes Kommissionen og Raadet om hurtigst muligt at tage fat paa det alvorlige problem med kurderne paa europaeisk plan og om oejeblikkelig at inddrage FN's Sikkerhedsraad.

Det understreges, at hvis man ignorerer det »kurdiske spoergsmaal«, er der fare for, at problemet eksploderer enten i en flugt til andre lande i Europa, eller i en farlig, vaebnet konflikt, der ikke laengere lader sig kontrollere, og som kan faa katastrofale foelger.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (10. december 1997)

Spoergsmaalet om at give asylansoegere flygtningestatus i medlemsstaterne henhoerer under medlemsstaternes kompetence. Der er imidlertid blevet vedtaget en faelles holdning om den harmoniserede anvendelse af definitionen af udtrykket »flygtning« i artikel 1 i Genève-konventionen af 1951 ((Faelles holdning af 4. marts 1996 fastlagt af Raadet paa grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europaeiske Union vedroerende harmoniseret anvendelse af definitionen af udtrykket 'flygtning' i artikel 1 i Genève-konventionen af 28. juli 1951 om flygtningeretsstilling (EFT L 63 af 13.3.1996). )), som det aerede medlem henviser til, og dette er sket inden for rammerne af samarbejdet om retlige og indre anliggender under afsnit VI i traktaten om Den Europaeiske Union.

Selve spoergsmaalet om mennesker, der kommer fra Irak, blev rejst paa Raadets moede (Almindelige Anliggender) den 6. oktober 1997 samt paa et moede for justitsministrene i Mondorf den 9.-10. oktober 1997. Det behandles for oejeblikket i de paagaeldende arbejdsgrupper i Raadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3409/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (28. oktober 1997)

Om: Opfoerelse af en tunnel ved Castel Sant'Angelo i Rom

Den saakaldte Castel Sant'Angelo-tunnel er i forhold til den oprindelige plan blevet underkastet betydelige aendringer; projektet er aendret vaesentligt (det oprindelige viste sig efter arbejdets paabegyndelse at vaere uigennemfoerligt), og det fastsatte beloeb er forhoejet fra 100 til 169 mia. lire, samtidig med at alle fastsatte tidspunkter naturligvis er skredet. Mens man saaledes stadigvaek afventede de italienske myndigheders svar paa Kommissionens krav om miljoerisikovurdering for det gamle projekt, findes det tilsvarende problem nu for det nye.

Kan Kommissionen oplyse foelgende:

1. Er det nye projekt i overensstemmelse med direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.)) om miljoerisikovurdering, saerlig hvad angaar involveringen af borgerne i procedurerne og respekten for og beskyttelsen af den arkitektoniske og bygningsmaessige arv?

2. Vil EIB som foelge af den forventede udgiftsstigning (for dette saavel som for andre projekter, der falder ind under ROMA 2000 Framework agreement), forhoeje sin finansieringsandel tilsvarende?

3. Udgoer udsaettelsen af faerdiggoerelsestidspunktet en risiko for EIB's medfinansiering af arbejdet?

4. Under hvilke omstaendigheder kan EIB traekke sin finansiering tilbage?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (8. december 1997)

Det omhandlede projekt er ikke blandt de investeringer, som Den Europaeiske Investeringsbank (EIB) vil finansiere inden for rammerne af sit finansieringsprogram »Rom 2000«. Banken er ikke blevet forelagt sagen og har derfor ikke foretaget en forundersoegelse.

Kommissionen har ikke yderligere oplysninger om projektet, da medlemsstaterne ikke er forpligtet til at give Kommissionen meddelelse om miljoerisikovurderinger for ethvert projekt, de maatte oenske at gennemfoere.