ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3779/98

af Manuel Escolá Hernando (ARE) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Stoette til svinesektoren

Den krise, som EU's svinesektor for tiden befinder sig i paa grund af faldende priser, vidner om eksistensen af nogle grundlaeggende strukturproblemer, som - hellere foer end senere - boer angribes ved roden.

Den nuvaerende krise har isaer ramt de smaa familiebedrifter, hvoraf mange kan blive noedt til at indstille driften midlertidigt eller endog definitivt.

I betragtning af at svinesektoren i EU har en omsaetning paa over 20 mia ecu og beskaeftiger et stort antal personer, bedes Kommissionen besvare foelgende:

Har den overvejet muligheden af at traeffe strukturelle foranstaltninger, som fremover kan forhindre de stadigt tilbagevendende perioder med overproduktion, hvor producenterne tvinges til at saelge under kostprisen? Har den bl.a. overvejet muligheden af at yde stoette til tilbagetagelse af modersoeer fra markedet med henblik paa at nedbringe overproduktionen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. januar 1999)

Faellesskabets svineindustri befinder sig for tiden i en krise, da udbuddet langt overstiger den interne efterspoergsel i EF. Svineproducenterne i EF har udvidet deres besaetninger som foelge af de usaedvanlig hoeje markedspriser i 1996 og 1997. Prisfaldet i en situation med foroeget produktion er et typisk cyklisk faenomen i svineproduktionen.

I svinesektoren forventes det, at markederne regulerer sig selv, saa markedspriserne afspejler balancen mellem udbud og efterspoergsel. Kommissionen har dog nogle begraensede muligheder for at gribe ind i markedet om noedvendigt, og den goer nu brug af alle de foranstaltninger, der staar til dens raadighed, for at stoette svinemarkedet.

Generelt har den nuvaerende markedsordning for svinekoed fungeret ret godt. EF's svinemarkeder har oplevet mange perioder med lave priser, og hver gang har det foert til svineavl med forbedret effektivitet og en bedre struktur.

Nogle medlemsstater har fremsat forskellige nye ideer til aendring af markedsordningen. Disse ideer blev droeftet i forvaltningskomitéen for svinekoed den 4. november 1998. Ideen vedroerende tilbagetagelse af soeer fra markedet blev ogsaa droeftet i denne forbindelse. Droeftelsen mundede dog ud i en beslutning om at koncentrere alle bestraebelser om traditionelle markedsstoetteforanstaltninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4046/98

af Ian White (PSE) til Kommissionen

(13. januar 1999)

Om: Omfanget af den kontrol, som koedhygiejnetjenesten gennemfoerer paa autoriserede slagterier

Vil Kommissionen oplyse, hvorfor den mener, at en gennemfoerelsesforordning, som blev vedtaget i 1995 i fuld overensstemmelse med direktiv 64/433/EOEF(1), ikke opfylder kravene til den officielle veterinaerkontrol i autoriserede britiske slagterier?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. februar 1999)

Kommissionen har fremsat en begrundet udtalelse om denne sag i henhold til EF-traktatens artikel 169. Det vigtigste kritikpunkt er den utilstraekkelige veterinaerkontrol med britiske slagterier. Kommissionen har isaer paapeget, at veterinaerkontrollen i visse typer slagterier ikke gennemfoeres tilstraekkelig hyppigt, og at opgaver, som i henhold til EF's lovgivning skal udfoeres eller kontrolleres af godkendte veterinaerer, udfoeres af koedinspektoerer uden nogen autorisation.

Det Forenede Kongerige har meddelt, at det i oejeblikket har problemer med at rekruttere veterinaerer i tilstraekkeligt omfang. Det Forenede Kongerige har for nylig forelagt Kommissionen en raekke forslag til loesning af dette problem.

(1) EFT 121 af 29.7.1964, s. 2012.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2206/98

af ( Hanja) Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: Fiskeri i De Nederlandske Antiller

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor De Nederlandske Antiller har faaet paalagt et eksportforbud for fisk? Hvornaar agter Kommissionen at ophaeve dette forbud?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. september 1998)

Indfoerslen af fiskerivarer fra tredjelande har siden 1991 vaeret reguleret ved Raadets direktiv 91/493/EOEF af 22. juli 1991 om sundhedsmaessige betingelser for produktion og afsaetning af fiskerivarer(1). Det fastlaegger bl.a. de krav, som virksomheder, fabriksfartoejer og fryseskibe skal opfylde for at kunne faa godkendelse til at afsaette fiskerivarer paa EF-markedet. Direktivet gaelder for den interne EF-produktion og fastlaegger, at kravene i forbindelse med indfoersel af fiskerivarer mindst skal svare til dem, der gaelder for EF-produktionen.

Med henblik paa fastlaeggelse af betingelserne for indfoersel af fiskerivarer fra et tredjeland eller et oversoeisk territorium er det i direktivet fastsat, at Kommissionen tager saerligt hensyn til lovgivningen i det paagaeldende tredjeland eller territorium, til myndighedernes og kontroltjenesternes opbygning det paagaeldende sted, til de faktiske sundhedsmaessige betingelser for produktion, oplagring og forsendelse af fiskerivarer bestemt til Faellesskabet, samt til de garantier, som tredjelandet eller territoriet kan give for saa vidt angaar opfyldelsen af de krav, der er fastlagt i bilaget til direktivet.

I henhold til Kommissionens beslutning 97/296/EF af 22. april 1997 om listen over tredjelande, hvorfra det er tilladt at indfoere fiskerivarer til konsum(2) skal medlemsstaterne soerge for kun at indfoere fiskerivarer til konsum, uanset under hvilken form, fra de tredjelande eller territorier, der er optaget paa listen i bilaget til beslutningen. De i listen anfoerte lande og territorier har givet oplysninger og garantier vedroerende ovennaevnte forhold. For at undgaa forstyrrelser af samhandelen kunne medlemsstaterne dog ifoelge en undtagelsesbestemmelse i naevnte beslutning indtil den 1. juli 1998 bilateralt indfoere fiskerivarer fra lande og territorier, som ikke er optaget paa listen.

De Nederlandske Antiller gav Kommissionen de fornoedne oplysninger efter den 1. juli 1998, og det var derfor ikke muligt for Kommissionen at forelaegge et forslag om at tillade indfoersel af fiskerivarer fra dette land til medlemsstaterne. De Nederlandske Antiller er derfor ikke optaget paa listen i beslutning 97/296/EF. Saa snart de modtagne oplysninger er blevet gennemgaaet, og det kan konstateres, at de sundhedsbetingelser, der paa De Nederlandske Antiller gaelder for fiskerivarer bestemt for EF-markedet, giver tilsvarende garantier som EF-bestemmelserne, vil der blive fremlagt forslag om at tillade saadan indfoersel.

(1) EFT L 268 af 24.9.1991.

(2) EFT L 122 af 14.5.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3497/98

af Helwin Peter (PSE) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Planlagt fabriksudsalgscenter i Zweibruecken

Kommissionen meddelte i sit svar paa min skriftlige forespoergsel E-1408/98(1), at den i denne forbindelse havde anmodet den tyske forbundsregering om supplerende oplysninger.

Vil Kommissionen nu venligst meddele mig, om disse oplysninger i mellemtiden er modtaget, og om sagen dermed er klar til, at der traeffes en afgoerelse, hhv. i bekraeftende fald meddele mig, hvilken afgoerelse der er truffet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(15. december 1998)

Kommissionen har modtaget de oplysninger fra den tyske regering, som omtales i svar paa skriftlig forespoergsel E-1408/98. Da disse oplysninger imidlertid ikke var tilstraekkelige til, at der kunne traeffes en endelig afgoerelse i sagen, isaer med hensyn til spoergsmaalet om, hvorvidt der foreligger stoette, og om denne stoette i saa fald er forenelig med faellesmarkedet, blev der i slutningen af oktober 1998 gennemfoert en undersoegelse paa stedet sammen med de kompetente myndigheder paa forbundsstats- og delstatsplan. Paa baggrund af de her fremfoerte mundtlige argumenter ser det ud til, at der nu kan traeffes en afgoerelse i sagen. Saa snart Kommissionen har modtaget det skriftlige materiale fra de tyske myndigheder til stoette for de mundtligt fremfoerte argumenter, vil den underrette klageren om, hvorledes sagen bedoemmes.

(1) EFT C 402 af 22.12.1998, s. 128.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3729/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Forsinket faerdiggoerelse af Athens metro

I november 1998 forfalder garantierklaeringerne til den graeske stat fra det entreprenoerfirma, der varetager bygningen af Athens metro, til en stoerrelsesorden af 15 mia. drachmer, fordi november er fastsat som den maaned, arbejdet skulle vaere faerdiggjort. I dag kraever konsortiet, at der ikke maa ske anvendelse af bestemmelserne i forbindelse med manglende faerdiggoerelse af arbejdet paa den konkrete dato, at der skal foretages en samlet nyvurdering af tidsplanen, saa at faerdiggoerelsen af arbejdet bliver fastsat til aar 2002, og at det faar opfyldt sine supplerende oekonomiske krav til en stoerrelsesorden af 53 mia. drachmer, fordi det har stoedt paa uventede geologiske problemer.

Ifoelge forlydender i pressen blev der indgaaet en gentlemanaftale mellem konsortiet og den graeske stat for at der kunne findes en loesning paa problemet.

Kommissionen bedes oplyse:

1. Hvad er dens holdning til denne gentlemanaftale i forbindelse med de maal, som er blevet anfoert i den anden faellesskabsstoetteramme, som ogsaa Kommissionen har et ansvar for?

2. Er der sket en revision af budgettet for projektet og i bekraeftende fald hvor mange gange?

3. Er der sket en revision af EU-finansieringen af projektet? I saa fald i forbindelse med hvilke foranstaltninger, og hvilke beloeb drejer det sig om?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(28. januar 1999)

Kommissionen har ikke kendskab til en gentlemanaftale mellem entreprenoeren og bygherren i forbindelse med bygningen af Athens metro. De nationale myndigheder har bekraeftet, at der ikke findes en saadan aftale.

Naevnte myndigheder har i oevrigt informeret Kommissionen om de forhandlinger, der fandt sted for nylig om en raekke tekniske problemer ved dette store projekt. Disse forhandlinger, der altid fandt sted inden for rammerne af den gaeldende kontrakt, mundede ud i en aftale mellem de to beroerte parter. Aftalen indebaerer dog ikke nogen som helst aendring af den gaeldende kontrakt.

Den oprindelige kontrakt om bygningen af metroen, der blev underskrevet i 1991, blev revideret i 1994. Revisionen vedroerte ogsaa kontraktbeloebet, der blev forhoejet med 14,64 %. Kontrakten, der saaledes blev revideret i 1994, er stadig i kraft. I forbindelse med kontrakten blev der ydet et tillaegsbeloeb paa 5 % til entreprenoeren for yderligere forbedring af sikkerheden for projektet og byens bygninger, herunder opfoerelse af forsoegstunneler. Der blev ogsaa ydet et tillaegsbeloeb paa 1 % for forskellige forbedringer af projektet.

EF-midlerne til projektet, der er afsat i EU-stoetterammen for Graekenland for perioden 1994-1999, andrager 783 mio. euro (tilskud fra Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling) og er aldrig blevet revideret siden godkendelsen af stoetterammen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2392/98 af John McCARTIN til Kommissionen. Restriktioner med hensyn til husdyrs bevægelser



EF-Tidende nr. C 297 af 15/10/1999 s. 0016



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2392/98 af John McCartin (PPE) til Kommissionen (27. juli 1998) Om: Restriktioner med hensyn til husdyrs bevaegelser Er Kommissionen klar over restriktionerne med hensyn til husdyrs bevaegelser mellem Irland og andre dele af EU, og er Kommissionen enig i, at disse restriktioner ikke er videnskabeligt berettigede, og at disse unoedvendige restriktioner strider imod princippet om fri bevaegelighed for personer og deres ejendom? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (24. september 1998) Kommissionen er klar over de problemer, det aerede medlem omtaler vedroerende rabies-karantaenebestemmelser. Et alternativ til karantaenesystemet har vaeret gaeldende i Irland fra den 1. juli 1994 for hunde og katte, der handelsmaessigt foeres ind i medlemsstaten. Dette alternative system bygger paa vaccination og blodproever plus attestering af, at de paagaeldende hunde og katte er opdraettet i isolation. Hundene og kattene skal vaere elektronisk identificeret.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3996/98

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(21. december 1998)

Om: EU's fiskeriaftale med Sydafrika

Der sker oejensynlig fremskridt i forhandlingerne om en generel handelsaftale mellem EU og Sydafrika, samtidig med at forhandlingerne om en fiskeriaftale med samme land er inde i et doedvande. Kan Kommissionen oplyse, i hvilken situation forhandlingerne om indgaaelse af en fiskeriaftale med Sydafrika befinder sig?

Kan den bekraefte, at den overordnede samarbejdsaftale omfatter fri adgang for sydafrikanske fiskerivarer til EU's markeder?

Finder den det i bekraeftende fald ikke selvmodsigende, at EU, selv om der ikke opnaas en fiskeriaftale med Sydafrika, vil skulle give adgang for sydafrikanske fiskerivarer i henhold til den generelle handelsaftale?

Hvilke foranstaltninger agter den at traeffe for at beskytte Faellesskabets interesser paa fiskeriomraadet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(1. februar 1999)

De formelle forhandlinger om en saerskilt fiskeriaftale mellem Sydafrika og EU er endnu ikke rigtigt kommet i gang, trods mange indledende droeftelser mellem parterne siden 1996.

Hvad angaar forhandlingerne om en oekonomisk samarbejdsaftale er der i kapitlet om fiskeri i afsnit IV i aftaleudkastet en faelleserklaering, hvori det hedder: "Parterne vil bestraebe sig mest muligt for, at forhandlingerne om og indgaaelsen af den fiskeriaftale, der henvises til i artikel [Fiskeri], afsluttes senest ved udgangen af aar 2000."

Ifoelge samme aftaleudkast traeder toldindroemmelserne for fiskerivarer foerst i kraft, naar den fiskeriaftale, der er omhandlet i artikel [Fiskeri] i denne aftale, er blevet undertegnet. Der er saaledes en forbindelse mellem samarbejdsaftalen og forhandlingerne om en fiskeriaftale. Sydafrikanske fiskerivarer faar altsaa ikke bedre adgang til EU-markedet, medmindre der indgaas en for begge parter fordelagtig fiskeriaftale. Efter eventuel indgaaelse af en saadan aftale vil de sydafrikanske fiskerivarer saa gradvis faa bedre adgang til EU-markedet efter den aftalte tidsplan.

Paa Det Europaeiske Raads moede i Wien opfordrede man Raadet til at afslutte forhandlingerne inden Det Europaeiske Raads moede i marts 1999.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3572/98

af Astrid Thors (ELDR) til Kommissionen

(18. november 1998)

Om: Transport af kontanter

Statsraadet i Finland har truffet en principbeslutning om et handlingsprogram for 1999-2001, der har til formaal at bekaempe oekonomisk kriminalitet og den saakaldte graazoneoekonomi.

I beslutningen henvises til et forslag, der ifoelge oplysningerne udarbejdes af Kommissionen, om at indfoere en generel forpligtelse til at give meddelelse om transport af kontanter, naar den finder sted hen over EU's indre graenser.

Er det korrekt, at et saadant forslag forberedes af Kommissionen og strider det ikke i givet fald mod princippet om fri bevaegelighed for kapital?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. december 1998)

Kommissionen har ikke i oejeblikket planer om at foreslaa, at der skal indfoeres en forpligtelse til at give meddelelse om transport af kontanter, naar den foregaar hen over medlemsstaternes graenser.

Emnet er imidlertid omfattet af de 40 rekommandationer fra den finansielle aktionsgruppe vedroerende hvidvaskning af penge (FATF). FATF er et mellemstatsligt organ, hvis formaal er at udarbejde og fremme politikker til bekaempelse af hvidvaskning af penge. Alle medlemsstater og Kommissionen er tilknyttet FATF.

Det hedder i rekommandation 22 af de 40 rekommandationer, at for at goere det lettere at spore og overvaage kontante transaktioner uden paa nogen maade at hindre de frie kapitalbevaegelser kunne medlemmerne overveje, om alle graenseoverskridende overfoersler over et vist taerskelbeloeb burde vaere omfattet af krav om kontrol, administrativ overvaagning, angivelse eller registrering. I overensstemmelse med denne rekommandation har en raekke medlemsstater nu kontrolforanstaltninger med dette formaal for oeje.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4090/98

af Luciana Castellina (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. januar 1999)

Om: Fremtiden for Europaskolernes sprogsektioner

Europaskolernes OEverste Raad skal paa sit kommende moede, som vil blive afholdt i Bruxelles i januar 1999, udtale sig om den anmodning, som den italienske regering fremsatte den 5. juli 1998 om oprettelse en tredje italiensk sprogsektion ved Europaskolerne i Bruxelles; Raadet skal hermed ogsaa udtale sig om den italienske regerings opfordring til gennemfoerelse af et seminar om Europaskolernes fremtid og deres nye rolle.

I betragtning af, at der ikke paa nuvaerende tidspunkt findes objektive og gennemskuelige kriterier for etablering og opretholdelse af sprogsektioner (hvilket fremgaar af de afgoerelser, som Det OEverste Raad traf i april 1998 i Koebenhavn, og som indebar oprettelse af nogle nye sprogsektioner, mens der blev givet afslag paa andre) og i betragtning af, at det er vigtigt at tage problemet op hurtigst muligt forud for de forestaaende udvidelser, har Raadet da til hensigt dels at forsvare den sproglige og kulturelle mangfoldighed i Europaskolerne og dels at goere sig overvejelser om disses fremtid og deres nye rolle?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(23. februar 1999)

Som fastlagt i vedtaegten af 12. april 1957 for Europaskolerne er den kulturelle og sproglige mangfoldighed et af de vaesentligste paedagogiske principper for skolernes opbygning. For at sikre, at dette princip overholdes, er Europaskolerne opdelt i sprogsektioner. Det OEverste Raad, der er et mellemstatsligt organ har ansvaret for at bestemme, hvor mange sprogsektioner der skal vaere i hver af skolerne.

Kommissionen, der er medlem af Det OEverste Raad, har altid forsvaret dette princip i skolerne og har under tilboerlig hensyntagen til en rationel anvendelse af de disponible finansielle midler stoettet oprettelsen af sprogsektioner, naar det viste sig at vaere noedvendigt.

Moderniseringen af Europaskolerne ligger uophoerligt administratorerne paa sinde. For at ajourfoere vedtaegten af 12. april 1957 blev der den 21. juni 1994 underskrevet en ny aftale, der i oejeblikket er ved at blive ratificeret af medlemsstaterne. Overvejelserne vedroerende skolernes fremtid paa lang sigt foregaar i foerste omgang i et underudvalg for undervisning, der har afholdt flere moeder i raadet i 1993 og 1994, hvorefter opgaven er blevet overdraget en arbejdsgruppe under Det OEverste Raad, der siden 1996 har arbejdet paa at rationalisere ordningerne og soegt at finde frem til alternative loesninger. Det forventes, at denne gruppe i loebet af aaret vil fremlaegge et dokument, der indeholder alle kriterierne med henblik paa at forbedre ordningen.

Kommissionen, der laegger stor vaegt paa, at Europaskolerne fungerer godt, spiller en aktiv rolle i denne moderniseringsproces. Det var paa et forslag fra Kommissionen til undervisningsministrene forsamlet i Raadet, at den nye aftale blev undertegnet i 1994. Kommissionen deltager desuden i arbejdet vedroerende skolernes fremtid inden for rammerne af den arbejdsgruppe, Det OEverste Raad har nedsat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4020/98

af Leonie van Bladel (UPE) til Raadet

(11. januar 1999)

Om: Fornyet proevelse af sagen mod Dragan Opacic for krigsforbrydelser i Sarajevo

Den 2. april 1995 blev den paa davaerende tidspunkt 19-aarige Dragan Opacic som flygtning fra Kladusa i Nordvestbosnien og indrulleret i den bosnisk-serbiske haer taget til fange af de bosniske regeringsstyrker. Efter en kort proces ved retten i Sarajevo, som paa ingen maade opfyldte de krav, der maa stilles til en straffeproces i en retsstat, blev han seks uger senere doemt til 10 aars faengsel for "krigsforbrydelser". Disse krigsforbrydelser skulle han angiveligt have begaaet som fangevogter i "koncentrationslejren" Trnopolje. Herefter blev han af de bosniske myndigheder tilbudt som vidne i sagen mod Tadic ved Jugoslavien-Tribunalet i den Haag. Som "vidne L" rettede han under processen detaljerede og alvorlige anklager mod Tadic vedroerende forbrydelser, som denne skulle have begaaet (ligeledes i Trnopolje-lejren).

Tadics forsvarer, professor Wladimiroff, konfronterede Opacic med saa mange uretmaessigheder og selvmodsigelser i hans vidneforklaring, at han til sidst graedende broed sammen og tilstod, at han ikke havde vaeret fangevogter, aldrig havde vaeret i Trnopolje-lejren og aldrig havde moedt Tadic. Han erklaerede, at han af de bosniske myndigheder undre trussel om henrettelse var blevet traenet i ugevis til at aflaegge falsk vidneudsagn om Tadic. Af undersoegelser, som bl.a. professor Wladimiroff gennemfoerte, fremgik det desuden, at Trnopolje ikke var nogen "koncentrationslejr", men en midlertidig gennemgangslejr for flygtninge, som ventede paa transport til et mere permanent bestemmelsessted.

Opacic blev senere under medvirken fra de nederlandske myndigheder og paa trods af en asylansoegning sendt tilbage til Bosnien af tribunalet, hvor han nu afsoner resten af sin faengselsstraf paa 10 aar.

Er Raadet ikke enig i, at en saadan fremgangsmaade er i strid med de gaeldende retsprincipper i Unionens medlemsstater? Vil Raadet vaere rede til at gribe ind for i det mindste af opnaa en fornyet proevelse af sagen mod Opacic i Sarajevo?

Svar

(29. marts 1999)

Raadet er klar over, at Dragan Opacic har klaget til menneskerettighedsfunktionaerer ved OSCE over, at han ikke har faaet en retfaerdig rettergang. Raadet finder det imidlertid vanskeligt at udtale sig om en rettergang, der, som andre retshandlinger paa davaerende tidspunkt, ikke blev overvaaget af det internationale samfund.

Raadet forstaar, at Dragan Opacic den 23. september 1998 ogsaa har anmodet Menneskerettighedskammeret, der blev oprettet i medfoer af bilag 6 til Dayton-fredsaftalen, om at behandle paastaaede overtraedelser af den europaeiske menneskerettighedskonvention, herunder af retten til en retfaerdig rettergang.

Kammeret har endnu ikke truffet afgoerelse om denne anmodning, og Raadet er af den opfattelse, at eventuelle tiltag, som det maatte paataenke i denne sag, boer overvejes i lyset af Kammerets afgoerelse.