SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1715/03

af Pasqualina Napoletano (PSE) til Kommissionen

(23. maj 2003)

Om: Gennemførelse og anvendelse af direktiv 93/104/EF

Rådets direktiv 93/104/EF(1) om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden samt direktiv om ændring nr. 2000/34/EF(2) er for nylig blevet gennemført i den italienske lovgivning i form af lovdekret nr. 66 af 14. april 2003, offentliggjort i det italienske lovtidende nr. 87 af 14. april 2003. Det fremgår, at kategorien opsynsmand og dørvogter ikke anses for at henhøre under anvendelsesområdet i EU-direktivet om arbejdstid. Dette skyldes en kongelig forordning nr. 692 af 15. marts 1923, som stadig er i kraft, og hvori det hedder, at diskontinuerlige og passive former for arbejde ikke kan beskrives som vedvarende og uafbrudt beskæftigelse.

I dag 80 år senere forekommer denne betingelse meningsløs i betragtning af, at de opgaver, som opsynsmænd og dørvogtere forventes at udføre, næsten altid kræver konstant opmærksomhed. Denne teori underbygges af en afgørelse for nylig ved Domstolen vedrørende læger i Spanien, hvori vagtperioder behandles som arbejdstid, når disse perioder forudsætter fysisk og mental overvågning fra arbejdstagerens side på arbejdsstedet.

Det er således en kendsgerning, at visse kategorier af opsynsmænd og dørvogtere i Italien arbejder op til 59 timer om ugen og op til 11 timer uafbrudt om dagen. Endvidere er det ofte tilfældet, at de relevante nationale kollektive aftaler ikke omtaler arbejdstidens længde. Dette er også i modstrid med direktivet, som fastslår, at alle arbejdstagere har ret til at kende deres arbejdstid.

Formålet med de europæiske arbejdstidsdirektiver er at gennemføre pagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, og de har som retsgrundlag artiklerne i traktaten vedrørende forbedringen af samtlige arbejdstageres sundhed og sikkerhed.

Europa-Parlamentet har allerede gjort opmærksom på problemerne i forbindelse med definitionen af arbejdstid som fastlagt i direktiv 93/104/EF i dets betænkning A5-0010/2002(3), der blev vedtaget i februar 2002, og hvori det understregedes, at henvisning til national lovgivning kunne give anledning til alvorlig risiko for fordrejning og uligheder mellem medlemsstaterne.

Mener Kommissionen, at det er berettiget at udelukke opsynsmænd og dørvogtere fra dette direktivs anvendelsesområde?

Hvordan vil den løse de problemer, der er opstået i forbindelse med definitionen af arbejdstiden, når den går i gang med den kommende, længe ventede og presserende nødvendige revision af direktiv 93/104/EF?

(1) EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18.

(2) EFT L 195 af 1.8.2000, s. 41.

(3) EFT C 284 E af 21.11.2002, s. 362.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(23. juni 2003)

Direktiv 93/104/EF(1) fastsætter minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstidens tilrettelæggelse. Det finder i henhold til artikel 1, stk. 3, anvendelse på alle former for private og offentlige aktiviteter som defineret i artikel 2 i direktiv 89/391/EØF, jf. dog artikel 17 i nærværende direktiv med undtagelse af vej-, luft-, sø- og jernbanetransport, sejlads ad indre vandveje, havfiskeri, andre aktiviteter på havet samt aktiviteter, der udøves af læger under uddannelse. De sektorer og aktiviteter, der er udelukket fra anvendelsesområdet for direktiv 93/104/EF, dækkes nu af direktiv 2000/34/EF(2), som medlemsstaterne skal gennemføre i national lovgivning inden den 1. august 2003 (1. august 2004 for læger under uddannelse).

En udelukkelse fra direktivets anvendelsesområde af andre arbejdstagere end dem, der udtrykkelig er nævnt i den ovenfor citerede artikel, ville ikke være i overensstemmelse med direktivet.

Det undersøges i øjeblikket, om den nye italienske lovgivning(3) er i overensstemmelse med direktivet.

For så vidt angår det andet spørgsmål, har Kommissionen til hensigt at behandle spørgsmålet om definition af arbejdstiden under særlig hensyntagen til Domstolens retspraksis i sin meddelelse om arbejdstiden, som vil blive vedtaget senere på året.

(1) Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, EFT L 307 af 13.12.1993.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/34/EF af 22. juni 2000 om ændring af Rådets direktiv 93/104/EF om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, for at omfatte sektorer og aktiviteter, der er undtaget fra dette direktiv, EFT L 195 af 1.8.2000.

(3) Som meddelt Kommissionen ved skrivelse af 14. april 2003.