ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2717/01

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(3. oktober 2001)

Om: Ny blyfri benzin og beskyttelse af forbrugerne i Italien

Fra næste år bliver blyholdig benzin officielt taget ud af handlen. Dette bevirker, at alle forbrugere, der ikke ejer en bil med katalysator, kun må køre, hvis de tilsætter superbenzinen et særligt additiv, som vil gøre det umuligt at bruge denne type benzin uden skade for motorens funktion og følgelig at overholde de europæiske bestemmelser på dette område og på miljøområdet. I nogle lande vil dette additiv blive tilbudt sammen med brændstoffet direkte hos forhandlerne. I Spanien, for eksempel, vil den nye såkaldte super 97-benzin, der netop har de ovenfor beskrevne egenskaber, blive markedsført fra næste år. I Italien derimod har intet benzinselskab taget initiativer af denne art. Faktisk pålægges udgiften til additivet udelukkende forbrugerne, der også selv skal betale for tilpasningen af deres bil til de nye krav. Kan Kommissionen i denne henseende oplyse:

1. om den er klar over forskellene i den måde, hvorpå benzinselskaberne i de forskellige EU-lande griber overgangen til et marked uden blyholdig benzin an?

2. om ikke den mener, at de forskellige selskaber burde tage initiativer i stil med det spanske initiativ, som kombinerer overholdelsen af de europæiske bestemmelser med en effektiv forbrugerbeskyttelse?

3. om ikke den mener, at der er brug for bestemmelser, der regulerer området på samme måde i alle medlemsstater?

4. om ikke den mener, at der i forbindelse med et så vigtigt emne bør gribes ind for at undgå forskelsbehandlingen af forbrugerne i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. november 2001)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 93/12/EØF(1) kræver, at medlemsstaterne skal forbyde salg af blyholdig benzin fra 1. januar 2000. Kommissionen har, i henhold til artikel 3, stk. 3, i direktivet givet Italien en undtagelse, så Italien kan fortsætte salg af blyholdig benzin til 31. december 2001.

Direktiv 98/70/EF specificerer ikke de præcise skridt medlemsstaterne bør tage for at udfase blyholdig benzin og specificerer navnlig ikke tilsætningsstoffer til at erstatte bly i benzin med blyerstatning eller på hvilken måde sådanne tilsætningsstoffer distribueres.

Kommissionen mener ikke at der på nuværende tidspunkt er behov for fællesskabslovgivning for at specificere, hvorledes tilsætningsstoffer til at erstatte bly distribueres i blyerstatningsbenzin, da salget af sådan benzin kun er nødvendig i en overgangsperiode, til efterspørgslen på dette produkt falder i takt med det faldende antal køretøjer, der kører på denne benzin.

(1) EFT L 350 af 28.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2361/01

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(6. august 2001)

Om: Euroen og forhøjelse af afgifterne for brug af pengeautomater i Italien

I forbindelse med den forestående indførelse af den fælles mønt har forskellige faglige sammenslutninger i handelssektoren anklaget pengeinstitutterne for konkurrencebegrænsende handlemåde og protesteret over den italienske centralbanks ligegyldighed over for spørgsmålet om, hvorvidt det er lovligt at forhøje gebyrerne for køb med betalingskort eller kreditkort fra 0,20 % til 0,53 %. Man har beregnet, at denne forhøjelse vil koste virksomhederne ca. 600 mia. lire yderligere pr. år, og dette tal vil let kunne stige, da der efter indførelsen af euroen vil ske øget brug af de mere bekvemme betalingskort.

1. Kan Kommissionen oplyse, om der også er sket en forhøjelse af disse gebyrer i de øvrige medlemsstater?

2. Kan Kommissionen opstille en sammenlignelig oversigt over gebyrer for køb med betalingskort i landene i euro-området?

3. Er der forskel på situationen i landene i euro-området og i landene uden for dette?

4. Optræder pengeinstitutterne ikke som et kartel og dermed på en konkurrencebegrænsende måde, når de kræver forhøjelse af gebyrerne på samme tid og i samme omfang?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. oktober 2001)

Det skal understreges, at det at opkræve en afgift hos de handlende på betalingskorttransaktioner ikke i sig selv er nogen konkurrencebegrænsende foranstaltning.

Fastsættelsen af afgifter for de handlende forhandles med køberne af bankkorttransaktioner (banker eller kreditkortselskaber) under hensyntagen til den eksisterende konkurrencesituation. Kommissionen har hverken konkurrencemæssige eller andre oplysninger i den forbindelse.

Kommissionen skal oplyse, at den situation, det ærede medlem omtaler, i øjeblikket vurderes efter konkurrencereglerne af den kompetente myndighed med hensyn til konkurrence inden for banksektoren, Italiens nationalbank.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3040/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(30. oktober 2001)

Om: Størrelsen af de korrektioner, der er blevet pålagt Grækenland inden for rammerne af EUGFL

Kan Kommissionen oplyse størrelsen af de korrektioner (tilbagebetaling af midler), som er blevet pålagt Grækenland hvert år gennem de sidste fire år inden for rammerne af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, samt årsagerne til disse korrektioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. december 2001)

Det ærede medlem og Parlamentets sekretariat har fået tilsendt en liste direkte med de korrektioner, der er anvendt over for Grækenland i årene 1997 til 2000 inden for rammerne af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL). De endelige tal for regnskabsåret 2000 er endnu ikke til rådighed.

Korrektionerne kan inddeles i to kategorier:

- Endelige korrektioner såsom de, der vedrører de finansielle følger af beslutningerne om regnskabsafslutningerne, som er et resultat af svagheder i medlemsstaternes kontrolsystemer, der betyder, at de udgør en finansiel risiko for fonden.

- Korrektioner i medfør af artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 2040/2000 af 26. september 2000 om budgetdisciplin,(1) som er midlertidige og skal bekræftes inden for rammerne af de beslutninger om regnskabsafslutning, der er nævnt ovenfor under pkt. 1.

Disse korrektioner omfatter tre vigtige områder.

- Nedsættelser på grund af manglende anvendelse af det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem inden for de lovbestemte tidsfrister.

- Nedsættelser på grund af manglende opkrævning af hele tillægsafgiften på mælk inden for de lovbestemte tidsfrister. Beløb, som medlemsstaten har opkrævet efter tidsfristen og opgivet til EUGFL, bliver refunderet.

- Nedsættelser på grund af manglende overholdelse af forordningernes tidsfrister for udbetalinger til modtagere.

(1) EFT L 244 af 29.9.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3511/01

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. december 2001)

Om: Frøbank for verdens kornsorter

Der er i flere år blevet forhandlet om et charter for et nyt system, hvormed det tilstræbes at bevare den bestand af frø, som hidtil er blevet indsamlet, og den mangesidige genetiske arv, for at den kan udnyttes af hele menneskeheden (Undertaking on Plant Genetic Resources). Kommissionen er ansvarlig for hele EU's landbrugspolitik, og herunder hører også en rationel anvendelse og udvikling af kornsorterne. Deltager Kommissionen i de igangværende forhandlinger om bevaring af frøbestandene med henblik på almen benyttelse, bl.a. i spørgsmålet om, hvorvidt disse genressourcer skal kunne sælges til private firmaer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(29. januar 2002)

Fællesskabet, der var repræsenteret ved Kommissionen, deltog i forhandlingerne om en revision af den internationale overenskomst om plantegenetiske ressourcer for fødevarer og landbrug. Disse forhandlinger mundede ud i en ny international traktat om plantegenetiske ressourcer for fødevarer og landbrug, som blev vedtaget af FAO (FN's Levnedsmiddel-og Landbrugsorganisation) på konferencen den 3. november 2001. Traktaten skal undertegnes inden den 4. november 2002. Fællesskabet og dets medlemsstater har indledt proceduren med undertegnelse og efterfølgende tiltrædelse.

Et multilateralt system, der for øjeblikket omfatter 35 af verdens vigtigste fødevareafgrøder og 29 fodermidler, skal give lettere adgang til sådanne genetiske ressourcer, både hos de kontraherende parter og inden for offentligt område. De kontraherende parter blev ligeledes enige om at opfordre fysiske og juridiske personer på deres område, som måtte råde over sådanne ressourcer, til at lade dem indgå i det multilaterale system. Dette system omfatter endvidere de ex situ-samlinger, som findes hos De Internationale Centre for Landbrugsforskning under Den Rådgivende Gruppe vedrørende International Landbrugsforskning (CGIAR) og andre relevante internationale institutioner.

Der bliver gratis adgang, eller også opkræves der et beløb, som ikke overskrider mindsteomkomstningerne. De kontraherende parter og fysiske og juridiske personer på deres område kan være modtagere, herunder også private virksomheder. Der gives dog kun adgang med forskning, avl og undervisning i fødevarer og landbrug for øje, og modtagerne kan ikke påberåbe sig ophavsret eller andre rettigheder, som begrænser den nemmere adgang. Fordele, der opstår gennem udnyttelse af ressourcer, som der er givet adgang til via det multilaterale system, skal deles med andre gennem udveksling af oplysninger, adgang til og overførsel af teknologi samt kapacitetsopbygning. Desuden skal alle modtagere, som markedsfører et produkt, der er en plantegenetisk ressource for fødevarer og landbrug, og som indeholder materiale fra det multilaterale system, betale en rimelig del af fortjenesten til en finansiel mekanisme, dog ikke hvis produktet stilles til rådighed uden begrænsninger for andre med henblik på yderligere forskning og avl. I sidstnævnte tilfælde kan modtageren kun opfordres til at yde betaling.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2209/01

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juli 2001)

Om: Kommissionens bestræbelser på at opklare PerryLux-sagen

I punkt 14 i beslutningen af 14. april 2001 om gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 1998 (A5-0112/2001) opfordrede Europa-Parlamentet Kommissionen til:

- at afklare, hvorfor den i den såkaldte PerryLux-sag ved de belgiske domstole hidtil ikke har optrådt i rollen som medsagsøger og derfor ikke har adgang til sagsakterne

- straks også at påtage sig rollen som medsagsøger i Belgien, således som den allerede i længere tid har gjort det i den tilsvarende sag ved de luxembourgske domstole.

Kan Kommissionen oplyse:

1. hvem der har bestemt, at den ikke fra begyndelsen skulle optræde som medsagsøger i Belgien, således som den havde gjort det i Luxembourg?

2. hvad begrundelsen var?

3. hvornår den fulgte Parlamentets opfordring til omsider at påtage sig rollen som medsagsøger?

4. hvornår Kommissionen anmodede de belgiske myndigheder om adgang til sagsakterne, og om denne anmodning blev imødekommet?

5. om den allerede har haft aktindsigt, og om der i givet fald er fundet noget, der kunne tyde på, at tjenestemænd i Kommissionen eller tidligere kommissionsmedlemmer har handlet ukorrekt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(4. oktober 2001)

Det er korrekt, at Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt optræder som sagsøger i den sag, det ærede medlem omtaler.

Kommissionen vil imidlertid gerne understrege, at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) foretager en meget nøje opfølgning af sager, der behandles af både det luxembourgske og det belgiske retssystem.

OLAF vil i givet fald til sin tid som led i den opfølgning, kontoret foretager fremkomme med de oplysninger, der er nødvendige for, at Kommissionen kan påtage sig rollen som sagsøger. Indtil videre ønsker Kommissionen at respektere OLAF's uafhængighed som led i kontorets operationelle opgaver.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2743/01

af Anneli Hulthén (PSE) til Kommissionen

(5. oktober 2001)

Om: Vækstprogrammet Mål 3

I EU's vækstprogram Mål 3 i Sverige indgår et støttebeløb, som forskellige virksomheder, organisationer og offentlige institutioner kan søge om, for at hjælpe dem i deres udvikling. Når EU's midler til mål nr. 3 bevilges, kræves det ved hver udbetalingsanmodning, at bogførte betalte bilag kan forelægges. Først derefter kan støtten udbetales. Det kan imidlertid være umuligt for små virksomheder at lægge et stort pengebeløb ud og derefter få udbetalt støtten. Denne støtte kan for små virksomheder være af afgørende betydning for deres udvikling og eksistens.

Det har vist sig, at mellem 80 % og 90 % af de virksomheder, som søger om denne støtte i Sverige, er store virksomheder. Grunden til, at visse små og mellemstore virksomheder ikke søger, er en klar følge af reglerne.

Der er foretaget en undersøgelse af, hvordan støtten fra EU's vækstprogram udbetales i andre medlemslande. Den viste, at det kun er i Sverige, at der stilles krav om forelæggelse af bilag allerede, inden støtten kan udbetales. I de øvrige medlemslande blev der bevilget et forskud på en tredjedel af vækststøtten for at gøre det muligt for virksomheden at komme i gang. Grunden til dette kan være, at de enkelte medlemsstater har forskellige fortolkninger af, hvordan denne EU-støtte skal udbetales.

Er reglerne for Mål 3 udformet på denne måde, eller er det en fortolkning fra de svenske myndigheders side?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(15. november 2001)

Det er et nationalt anliggende, om der udbetales forskud for at gøre startfasen lettere for aktiviteter, der finansieres under det svenske mål 3-program. Sådanne nationale forskud er tilladte ifølge EU-bestemmelserne, men de kan ikke refunderes, da de ikke modsvarer faktisk afholdte og betalte udgifter.

Nationale forskud var ikke tilladte i Sverige i den foregående programmeringsperiode, mens det modsatte i praksis var tilfældet i de fleste andre medlemsstater. Projektlederne i Sverige kunne til gengæld indsende refusionsansøgninger hver måned. I indeværende programmeringsperiode tillader den svenske regering, at der på visse betingelser udbetales et forskud på 10 % af den bevilgede støtte (højst 10 000 SEK) til mindre lokale projekter, der ledes af ngo'er eller andre frivillige organisationer for at gøre det lettere at starte projekter. Nævnet for Den Europæiske Socialfond (ESF) i Sverige har foreslået, at den svenske regering udvider forskudsmuligheden til små og mellemstore virksomheder med mindre end ti ansatte.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2473/01

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(11. september 2001)

Om: Aktiviteterne i OLAF

Efter hvad der udtrykkelig står at læse i aktivitetsrapporten fra OLAF-Overvågningsudvalget, så har Institutionerne længe beskæftiget sig med behovet for at styrke bekæmpelsen af svig mod EU-budgettet(1). I mange år fandtes der imidlertid slet ikke pålidelige vurderinger af størrelsen af de beløb, der uretmæssigt blev unddraget Fællesskabet (og de europæiske skatteydere), men man anslog særdeles løseligt problemets omfang til at udgøre 10 % af budgettet, mens fællesskabsinstitutionerne stort set ikke havde nogen beføjelser på dette område. Stadig ifølge OLAF-Overvågningsudvalget var det først med de opsigtsvækkende sager, der kom for dagen i begyndelsen af 1990'erne, at man bestemte sig for at udbygge UCLAF's beføjelser og overdrage det Kommissionens beføjelser til bekæmpelse af svig. Uanset hvor ædle bestræbelser, der var tale om, blev de imidlertid aldrig til virkelighed, eftersom Parlamentet og Rådet i forbindelse med dechargeproceduren for regnskabsåret 1996 stødte på en række tilfælde af uregelmæssigheder og svig. Dette førte til beslutningen om at oprette OLAF, som har eksisteret siden 1999.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse den nøjagtige størrelse af de beløb, fordelt på medlemsstater, som det reelt er lykkedes OLAF at tilbagedrive til EU's kasser i de seneste år?

(1) EFT C 360 af 14.12.2000, s. 14.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(19. november 2001)

Kommissionen fastlagde i forbindelse med gennemførelsen af hvidbogen om administrativ reform retningslinjer for opkrævning, specielt med hensyn til fordringer på udgiftsområdet under den direkte forvaltning(1). I henhold til disse retningslinjer skal der ske en styrkelse af Kommissionens anvisningsberettigede tjenestegrene og af samarbejdet mellem disse, Kommissionens regnskabsfører og Den Juridiske Tjeneste og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) for så vidt angår dets specifikke efterforskningsarbejde, som kan føre til retssager.

På området indirekte udgifter og egne indtægter skal Kommissionen understrege, at medlemsstaterne har det endelige ansvar for opkrævning, herunder også i forbindelse med OLAF's undersøgelser.

Det skal i øvrigt understreges, at det kan være nødvendigt med bestemte frister for den faktiske opkrævning (specielt ved suspension af en opkrævningsprocedure i forbindelse med en straffesag).

Gennem en styrkelse af de berørte tjenestegrenes ansvar og OLAF's oprettelse skulle det være blevet muligt at klargøre situationen som helhed og dermed opnå en forbedring af den faktiske opkrævning.

(1) SEK(2000) 2204/03. Meddelelse om Aktion 96 for hvidbogen; en mere effektiv forvaltning af opkrævningen af uretmæssigt udbetalte midler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3038/01 af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen. Historiebøger.



EF-Tidende nr. 115 E af 16/05/2002 s. 0217 - 0217



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3038/01 af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen (30. oktober 2001) Om: Historiebøger Kan Kommissionen oplyse, om der findes et initiativ i retning af indholdsmæssig samordning af historiebøger til skolerne i medlemsstaterne? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding (3. december 2001) Kommissionen har ikke kendskab til et sådant initiativ.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2793/01

af Manuel Medina Ortega (PSE) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Støtte til søtransporten til De Kanariske Øer

Kan Kommissionen oplyse, hvilke kriterier og vilkår der gælder for søtransporten mellem De Kanariske Øer og mellem øgruppen og det europæiske fastland? Forekommer der forskelsbehandling ved anvendelsen af disse kriterier afhængigt af, om der er tale om offentlige eller private rederier, der står for tjenesterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. november 2001)

Kriterierne og betingelserne for støtte til søtransport, som det ærede medlem henviser til, er nærmere præciseret i Fællesskabets retningslinjer for statsstøtte til søtransportsektoren(1). Disse gælder såvel for forbindelserne mellem De Kanariske Øer og Den Iberiske Halvø som for forbindelserne mellem de enkelte Kanariske Øer.

Disse retningslinjer fastlægger de betingelser, under hvilke offentlig støtte (national eller regional) til rederierne, kan anses for at være forenelig med det fælles marked. Kommissionen skelner i den forbindelse ikke mellem offentlige og private støttemodtagende virksomheder. Enhver forskelsbehandling ville være i modstrid med princippet om neutralitet, for så vidt angår de ejendomsretlige ordninger, som anført i EF-traktatens artikel 295 (tidl. artikel 222).

(1) EFT C 205 af 5.7.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3260/01

af Jan Wiersma (PSE) til Rådet

(23. november 2001)

Om: Rudko Kawczynski, aktiv i roma-samfundet

Har Rådet taget det til efterretning, at de tyske myndigheder har planer om den 19. november at tilbageholde Rudko Kawczynski, som er aktiv i roma-samfundet, fordi han i 1990 deltog i en menneskerettighedsdemonstration?

Er Rådet villig til at rette en anmodning til de tyske myndigheder om at se bort fra disse planer?

Svar

(14. februar 2002)

Rådet gør hermed det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at det ikke har kompetence til at intervenere i medlemsstaternes retspleje.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2877/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. oktober 2001)

Om: Offentlig støtte til Ryanair i Charleroi lufthavn

I svaret på forespørgsel P-1767/01(1) oplyser Kommissionen, at den under hensyntagen til de oplysninger, der for nylig er kommet frem i pressen (om offentlig vallonsk støtte til luftfartsselskabet Ryanairs aktiviteter i Charleroi lufthavn) har til hensigt at kontrollere, om de indhentede oplysninger stadig gælder. Andre regionale lufthavne drager den offentlige støtte fra den vallonske region alvorligt i tvivl. Ifølge disse overtrædes Fællesskabets konkurrenceret på det groveste.

Der er tale om offentlig støtte til følgende af luftfartsselskabet Ryanairs aktiviteter i Charleroi lufthavn:

- finansiering af uddannelsen for kabine- og check-in-personale;

- en tabsgivende takst for ground handling på 5 000 BEF pr. fly (bagagesortering, ledsagelse af passagerer etc.), mens andre luftfartsselskaber tidligere er blevet afkrævet 60 000 BEF pr. fly;

- gratis handling af den tredje daglige afgang til Dublin; tilrådighedstillelse for Ryanair af personale fra BSCA (Bruxelles South Charleroi Airport, der driver lufthavnen) over offentlige bevillinger og

- skjult støtte fra den vallonske region, der gør det muligt for Ryanair at tilbyde passagererne gratis billetter.

Mener Kommissionen efter undersøgelsen af de indhentede oplysninger (om offentlig vallonsk støtte til luftfartsselskabet Ryanairs aktiviteter i Charleroi lufthavn), at den vallonske regions støtte stadig er i overensstemmelse med Fællesskabets konkurrenceret? Hvilke argumenter kan Kommissionen i bekræftende fald anføre herfor? Hvilke skridt vil Kommissionen i benægtende fald tage med henblik på at sikre, at den vallonske region og Ryanair snarest muligt overholder Fællesskabets konkurrenceret?

(1) EFT C 350 E af 11.12.2001, s. 222.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-2877/01 og E-2941/01

(20. december 2001)

Som følge af de informationer, der fremkom i pressen ved årets begyndelse vedrørende de eventuelle fordele i forbindelse med driften af flyruter, som selskabet Ryanair skulle nyde godt af i Charlerois lufthavn, har Kommissionen i september 2001 anmodet de belgiske myndigheder om en række oplysninger for at kunne vurdere arten af disse eventuelle fordele set i relation til EF-traktatens regler om statsstøtte. På grundlag af de informationer, Kommissionen modtager, vil den træffe beslutning om det videre forløb i sagen.