SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1839/98

af Jean-Antoine Giansily (UPE) til Kommissionen

(12. juni 1998)

Om: Sort arbejde i bygge- og anlaegssektoren

Sort arbejde tilintetgoer hvert aar hundredtusinder af arbejdspladser i den europaeiske bygge- og anlaegssektor.

Hovedaarsagen til sort arbejde er de hoeje arbejdsomkostninger for virksomhederne, der er tynget af sociale ydelser og afskraekkende momssatser - byrder, som sort arbejde derimod undgaar.

Foelgerne er omfattende skatteunddragelse (moms, selskabsskat) og ikke-eksisterende sociale bidrag.

Kommissionen bekraefter i sin nylige meddelelse om sort arbejde (KOM(98) 0219) omfanget af denne praksis og de skaebnesvangre foelger heraf. Den gennemgaar desuden de forskellige forholdsregler, der anvendes til at bekaempe denne svoebe, og fremhaever, hvor gode og effektive de afgoerelser, som man har truffet paa omraadet i Nederlandene, har vaeret.

I dette land er den momssats, der gaelder for arbejde i forbindelse med vedligeholdelse af bygninger og navnlig boliger, blev fastlagt paa laveste niveau. Denne forholdsregel har vaeret tilstraekkelig til at nedbringe omfanget af sort arbejde, uden at dette er gaaet ud over de samlede skatteindtaegter, fordi beregningsgrundlaget er oeget. Kommissionen fremhaever, at Nederlandene som foelge heraf ikke har maattet gennemfoere initiativer til at skaerpe sanktionerne mod og kontrollen med sort arbejde.

Kan Kommissionen i den forbindelse oplyse, om den paataenker at anbefale, at en foranstaltning af samme art som den, der er gennemfoert i Nederlandene, indfoeres generelt for vedligeholdelsearbejde i byggesektoren i alle EU-medlemsstater?

Hvornaar agter Kommissionen i bekraeftende fald at udarbejde et forslag herom?

I benaegtende fald og paa baggrund af, at kontrol- og sanktionsforanstaltninger ikke har vist sig effektive: Med hvilken begrundelse afviser Kommissionen at udarbejde et saadant forslag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(31. juli 1998)

Kommissionen anfoerer i sin meddelelse om sort arbejde(1), at det er noedvendigt med en omfattende og maalrettet strategi, saafremt sort arbejde skal bekaempes effektivt, og at strategien boer indeholde en blanding af forskellige elementer. De forskellige politikker, der skal bringes i anvendelse, vil uundgaaeligt vaere forskellige fra medlemsstat til medlemsstat. En effektiv gennemfoerelse og haandhaevelse er fortsat en vigtig del af den generelle strategi, uanset hvilke foranstaltninger man vaelger at bringe i anvendelse. Hoej beskatning af arbejdskraft og hoeje socialsikringsbidrag er to af de faktorer, som har vist sig at have indflydelse paa sort arbejde.

Kommissionen haaber og forventer, at medlemsstaterne, faellesskabsinstitutionerne og arbejdsmarkedets parter vil deltage i debatten om aarsagerne til og omfanget af sort arbejde, identificering af de bedste metoder til bekaempelse heraf og mulighederne for en koordineret faellesskabsindsats. Hvis debatten viser, at det vil vaere hensigtsmaessigt med yderligere tiltag paa faellesskabsniveau, kunne noget saadant overvejes i forbindelse med den faelles rapport for 1998 og retningslinjerne for beskaeftigelsen i 1999. I saa fald kunne der foeres faelles tilsyn med foranstaltninger i forbindelse med sort arbejde og identificering af optimal praksis. Nederlandenes erfaring med momsnedsaettelse (af meget begraenset omfang) kunne betragtes som et meget interessant eksempel paa god praksis og har som saadan Kommissionens tilslutning.

Flere af retningslinjerne for beskaeftigelsen i 1998, som f.eks. tilskyndelse til ivaerksaettere og fremme af tilpasning, vil bidrage til at modvirke sort arbejde. I forbindelse med én af retningslinjerne tilskyndes medlemsstaterne specifikt og uden forpligtelse til at undersoege, om det er tilraadeligt at nedsaette momsen paa arbejdsintensive tjenester, som ikke er udsat for graenseoverskridende konkurrence. Kommissionen overvejer at fremsaette forslag til et direktiv, der gaar i denne retning, og har opfordret Raadet til at stoette denne idé. Paa indevaerende tidspunkt er man endnu ikke naaet til enighed.

(1) KOM(98) 219 endelig.