ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/888

(2004/C 84 E/0981)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0829/04

af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om: Parmatour — rejseselskab ejet af Tanzi-familien og involveret i Parmalat-krakket

I lyset af de seneste afsløringer er det kommet for dagen, at Parmatour-selskabet ikke bare er blevet brugt til det formål, det blev oprettet til, men også til andet. Dette er grunden til selskabets negative resultater, som det flere gange har forsøgt at afhjælpe ved diverse omstruktureringstiltag, hvoraf det seneste havde været i gang i et år og indebar afskedigelse af 60 arbejdstagere og en omstruktureringsplan, som inden for en treårig periode skulle give virksomheden overskud. Efter at virksomheden var gået i betalingsstandsning og insolverensproceduren var indledt, blev denne plan dog opgivet.

Det at forvalte en turistvirksomhed adskiller sig grundlæggende fra det at forvalte en industrivirksomhed, hvor det i tidsmæssig henseende er muligt at adskille produktion og salg.

For turisterhvervet, der så udpræget er et serviceerhverv, er et gensidigt tillidsforhold imellem leverandører og kunder af afgørende betydning. Hvis ikke mindstebetingelserne på markedet overholdes, bliver det umuligt for erhvervet fortsat at operere på markedet og drive forretning.

Denne manglende evne til at operere på markedet — også i korte perioder — forringer virksomhedens værdi — også i tilfælde af en eventuel tilbagevenden til markedet, og virksomheden vil derfor blive nødt til at gå på kompromis i forhold til sine forskellige interesser.

Kommissionen bedes på denne baggrund oplyse, hvilke initiativer den vil tage for at give dette arbejdsområde i ordets bredeste forstand de bedste chancer for, at det kan fremmes og genoplives og ikke — som det rent faktisk nu er ved at ske — kvæles og tilintetgøres.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(6. april 2004)

Kommissionen ønsker ikke at udtale sig om aktiviteterne i rejsebureauet Parmatour, der er indblandet i virksomheden Parmalats fallit, som de italienske retlige myndigheder er i færd med at undersøge.

Kommissionens nylige meddelelse »Grundlæggende retningslinjer for bæredygtig europæisk turisme« (1) har bl.a. til formål at etablere referencerammerne for at sikre, at en så økonomisk vigtig faktor forbliver en rentabel og konkurrencedygtig sektor i vækst. Kommissionen understreger i meddelelsen, at åben forvaltning forudsætter, at virksomheder påtager sig et ansvar og driver deres forretning sådan, at virksomhedernes sociale ansvar afspejles i værdikæden for turistydelser og -virksomhed af enhver slags og størrelse.

(1) KOM(2003) 716 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/685

(2004/C 78 E/0730)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0037/04

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om: Foranstaltninger truffet af de tiltrædende 10 nye EU-medlemsstater efter den 1. maj 2004 vedrørende den fri bevægelighed og etableringsfriheden for borgere fra andre EU-medlemsstater

I forbindelse med udvidelsen til 25 medlemsstater den 1. maj 2004 har de eksisterende 15 medlemsstater lavet en række forskellige ordninger inden for den tilladte syvårsperiode med undtagelser i henhold til udvidelsesaftalerne vedrørende den fri bevægelighed og etableringsretten for statsborgere, der kommer fra de 10 nye EU-medlemsstater. Jeg forstår, dette rækker fra et syvårigt forbud i Tyskland til øjeblikkelig bevilling af fuldstændig fri bevægelighed og etableringsret i EU til borgere fra de nye lande i Det Forenede Kongerige.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger de 10 nye EU-medlemsstater har truffet pr. 1. maj 2004, for så vidt angår den fri bevægelighed og etableringsretten for borgere fra andre medlemsstater, heri inkluderet både de nuværende 15 medlemsstater og de øvrige nye medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(29. januar 2004)

Ingen af de nuværende medlemsstater har officielt meddelt Kommissionen, hvorvidt de agter at ændre deres egne nationale bestemmelser om adgang for arbejdstagere fra de nye medlemsstater til de nuværende medlemsstater i overgangsperioden. Medlemsstaterne er allerede blevet opfordret til at fremsende disse oplysninger til Kommissionen, selv om der ikke findes nogen bestemmelse i tiltrædelsesakten, der pålægger de nuværende medlemsstater en sådan forpligtelse.

For så vidt angår overgangsforanstaltninger, som de nye medlemsstater vil kunne anvende over for arbejdstagere fra en hvilken som helst anden medlemsstat, fastslås det i tiltrædelsesakten, at i tilfælde af, at de nuværende medlemsstater i henhold til de vedtagne overgangsbestemmelser anvender nationale bestemmelser eller sådanne, der er et resultat af bilaterale aftaler, kan de nye medlemsstater opretholde tilsvarende foranstaltninger over for statsborgere fra den pågældende medlemsstat. Derfor kan en ny medlemsstat først træffe en afgørelse, efter den er blevet underrettet om, hvorvidt en nuværende medlemsstat anvender overgangsforanstaltninger.

Det skal endelig fremhæves, at overgangsordningen ikke gælder for Cypern og Malta. Der vil derfor være fuldstændig fri bevægelighed mellem de nuværende medlemsstater og disse lande, og også mellem de øvrige fremtidige medlemsstater og Cypern og Malta. Malta har imidlertid ret til at indføre beskyttelsesforanstaltninger, hvis det frygter stor tilgang af arbejdstagere til Malta.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/613

(2004/C 84 E/0688)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0523/04

af Emmanouil Mastorakis (PSE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om: Den anden og tredje fællesskabsstøtteramme

Kan Kommissionen for de enkelte EU-medlemsstater oplyse gennemførelsesgraden for de bevillinger, der var afsat for årene 2003 og 2004 under den anden og den tredje fællesskabsstøtteramme?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. april 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0230/04 fra Hatzidakis (1).

(1) Se side 553.
2.

I henhold til tiltrædelsestraktaten skal medlemsstaterne ikke fremlægge bevis for, at der er alvorlige forstyrrelser på deres arbejdsmarkeder (eller risiko herfor), såfremt de ønsker at opretholde restriktionerne i de første fem år af overgangsperioden. Det fremgår kun af tiltrædelsestraktaten, at restriktioner i adgangen til arbejdsmarkedet for de sidste to år af overgangsperioden, dvs. efter 2009, kun kan opretholdes, hvis det kan godtgøres, at der er alvorlige forstyrrelser på arbejdsmarkedet (eller risiko herfor). Tiltrædelsestraktaten forskriver imidlertid også, at en nuværende medlemsstat til enhver tid helt eller delvist kan liberalisere adgangen til arbejdsmarkedet i overgangsperioden. En medlemsstat, som har ophævet restriktionerne i løbet af de syv år, kan påberåbe sig en »sikkerhedsbestemmelse« og genindføre restriktioner, hvis der er bevis for alvorlige forstyrrelser på markedet (eller risiko herfor). Kommissionen forventer, at de fleste restriktioner i adgangen til arbejdsmarkedet vil kunne ophæves efter de første fem år efter tiltrædelsen, dvs. fra 2009. Fra 2011 — syv år efter tiltrædelsen — vil der være fuldstændig fri bevægelighed for arbejdstagere fra de nye medlemsstater.
—

hvis det nationale geodætiske institut er udvalgt til at varetage offentlige serviceforpligtelser som led i et offentligt udbud, der giver mulighed for at udvælge den kandidat, der kan udføre disse tjenester billigst for samfundet, eller hvis det nødvendige kompensationsniveau fastsættes på basis af en analyse af de omkostninger, som en veladministreret og tilstrækkelig udstyret gennemsnitsvirksomhed ville have for at opfylde det offentlige servicekrav (se afgørelse af 24. juli 2003, Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00).
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/311

(2004/C 84 E/0358)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0132/04

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om: Forbedring af luftfartssikkerheden ved hjælp af øget udveksling af oplysninger

Efter den katastrofale ulykke med Flash Airlines har det vist sig, at oplysninger om forskellige luftfartsselskabers sikkerhedsrisici ikke i tilstrækkeligt omfang når frem til myndigheder, rejsebureauer eller passagerer. Oplysningerne er ikke let tilgængelige, og i visse tilfælde er det ifølge lovgivningen helt forbudt at offentliggøre oplysninger. Det er derfor muligt, at et luftfartsselskab, som har fået flyveforbud i et land, kan fortsætte sin aktivitet i andre lande. Dette er ikke acceptabelt af hensyn til passagernes sikkerhed.

Har det direktiv om luftfartssikkerhed, som er ved at blive udarbejdet i Kommissionen, til formål at etablere en fælles praksis i EU-lande for, hvordan flyvemaskiner og luftfartsselskaber kontrolleres, hvordan kontrollernes resultater rapporteres, og hvordan de effektivt formidles til alle EU-lande? Hvilken tidsplan har Kommissionen fastsat for at udarbejde direktivet om luftfartssikkerhed?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, for at rejsebureauer og passagerer også får nøjagtige, ajourførte oplysninger om mulige sikkerhedsrisici og dermed bevarer deres valgfrihed til at træffe beslutninger, som i væsentlig grad vedrører deres egen sikkerhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(1. marts 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel nr. P-158/04 fra hr. Hortefeux (1).

(1) EUT C 78 E af 27.3.2004.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/439

(2004/C 84 E/0511)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0635/04

af W.G. van Velzen (PPE-DE) til Kommissionen

(25. februar 2004)

Om: Oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed — ENISA

Kan Kommissionen oplyse, om den allerede har påbegyndt det indledende arbejde, som skal føre til snarest mulig oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed, og kan Kommissionen i bekræftende fald anføre, hvad dette arbejde omfatter?

Kan Kommissionen oplyse, hvornår agenturet tidligst vil være i drift?

Kan Kommissionen skabe klarhed over, hvor agenturet til sin tid vil blive placeret?

Kan Kommissionen oplyse, hvornår afgørelsen om oprettelse af dette agentur vil blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(19. marts 2004)

Kommissionen glæder sig over at kunne bekræfte, at det forberedende arbejde med henblik på at oprette det europæiske agentur for net- og informationssikkerhed (ENISA) er godt i gang. Kommissionen har allerede udarbejdet et udkast til stillingsopslag angående posten som agenturets administrerende direktør, der vil blive offentliggjort kort tid efter vedtagelsen af forordningen, og rundsendt dette til alle medlemsstaternes og tiltrædelseslandenes faste repræsentationer.

Via de faste repræsentationer har Kommissionen endvidere allerede opfordret medlemsstaterne og tiltrædelseslandene til at udnævne deres repræsentanter og suppleanter til agenturets styrelse. Udnævnelserne forventes at finde sted i slutningen af marts 2004.

Kommissionen er også i færd med at udvikle ENISA's websted (http://www.enisa.eu.int), der vil være disponibelt online, så snart forordningen træder i kraft, dvs. dagen efter offentliggørelsen i EU-Tidende.

Kommissionen forventer, at agenturet indleder sit virke kort tid efter, at dets direktør er udnævnt, og dette finder ifølge planen sted i slutningen af juli 2004.

Hvad angår agenturets fremtidige placering, har generaldirektøren for Generaldirektoratet for Informationssamfundet (GD INFSO) fået oplyst af hr. Manolis Stratakis, Grækenlands viceminister for Transport og Kommunikation, at den græske regering har besluttet at placere ENISA i Heraklion på øen Kreta.

Med hensyn til offentliggørelsen af forordningen i EU-Tidende glæder Kommissionen sig over at kunne oplyse det ærede medlem om, at formanden for Europa-Parlamentet forventes at underskrive forordningen den 10. marts 2004, og at offentliggørelsen i EU-Tidende vil finde sted senest 10 arbejdsdage efter, at den er modtaget af Publikationskontoret.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/914

(2004/C 84 E/1010)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0923/04

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om: Ordning med handel med drivhusgasemissioner

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor ordningen med handel med drivhusgasemissioner er udformet på en sådan måde, at der hverken gives midler til eller det inden for rammerne af ordningens bestemmelser anses for neutralt at erstatte primære fossile brændstoffer med andre alternativer end biomasse, som er udledt af affaldsmaterialer, men at de i stedet behandles som om de er primære fossile brændstoffer, hvorved deres potentielle anvendelse og sandsynligheden for, at de vil blive flyttet højere op i affaldshierarkiet for at fremme deres energiudnyttelse, begrænses?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. april 2004)

For atmosfæren gør det ingen forskel, hvorledes C02-emissionerne opstår. Når anlæg omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (1) brænder forskellige affaldstyper, behandles de resulterende emissioner på samme måde som emissioner fra fossile brændsler.

Incitamentet for operatørerne til at skifte til brændsler med lavere kulstofindhold er en naturlig del af enhver ordning for handel med kvoter for C02-emissioner. Så længe affaldsbrændslet har lavere kulindhold end primær kulbrændsel, vil incitamentet til at skifte brændsel findes, og sådanne affaldsbrændsler vil blive flyttet højere op i affaldshierarkiet.

(1) EUT L 275 af 25.10.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/592

(2004/C 84 E/0668)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0469/04

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om: Sundhedsmæssige advarsler i forbindelse med flyrejser

På baggrund af den voksende dokumentation for sundhedsmæssige risici i forbindelse med flyrejser (dyb venetrombose, udsættelse for kosmisk stråling, luftbårne infektioner, etc.) er Kommissionen så enig i, at der i de sikkerhedsanvisninger, som gives på flyene, inden det går i luften, også bør indgå en relevant advarsel om sundhedsmæssige risici?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(29. marts 2004)

Kommissionen er enig i, at luftfartselskaberne sammen med sundhedsmyndighederne spiller en vigtig rolle, når det gælder om at oplyse passagererne om muligheden for at udvikle dyb venetrombose. De bør som forebyggende foranstaltning advare deres passagerer om risikoen for dyb venetrombose, om anlæg for at få denne sygdom og om forebyggende foranstaltninger, som skal træffes inden flyverejsen og inden ombordstigning i flyvemaskinen. Kommissionens næstformand med energi og transport som ansvarsområde har skrevet til Fællesskabets luftfartsselskaber og opfordret dem til at give passagererne disse oplysninger og vil skrive igen for at få at vide, hvad de enkelte luftfartsselskaber har gjort. Kommissionen mener imidlertid, at det er luftfartsselskaberne selv, der skal afgøre, hvordan budskabet bedst kommer igennem, og at det ikke skal overlades til offentlige myndigheder.

Kommissionen finansierer forskning i, hvilken forbindelse der er mellem flyrejser og dyb venetrombose, og hvor afgørende den er, og forskningsresultaterne skal foreligge i midten af 2005. Det vil skabe betydelig større forståelse af problemet og af, hvad der skal gøres. Kommissionen støtter også forskning i forholdene i flykabinerne, herunder luftkvaliteten, og eventuelle foranstaltninger vil kunne bygge på denne forskning.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/218

(2004/C 33 E/222)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2107/03

af Isabelle Caullery (UEN) til Kommissionen

(18. juni 2003)

Om: Ikke-statslige organisationer i Moldavien

Kan Kommissionen gøre os bekendt med de forskellige typer af programmer, projekter og/eller budgetposter, man må forvente, der vil blive ansøgt om med henblik på at støtte moldaviske ngo'ers arbejde i Moldavien?

Kan den samtidig indvi os i, hvilke kriterier disse ngo'er nødvendigvis må leve op til for at kunne gører sig håb om at få del i subsidier fra Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(29. juli 2003)

Kommissionen er forpligtet til at støtte ikke-statslige organisationer (ngo'er) direkte gennem projekter og tilskud og inddrage dem i sine initiativer, når det er muligt.

Kommissionens delegation for Ukraine, Moldova og Belarus kører et program for mindre tilskud til ngo'er inden for rammerne af det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder. Desuden er partnerskabsprogrammet for institutionel opbygning udformet til at styrke ngo'er og andre lokale initiativer via partnerskab med tilsvarende organisationer i EU og nabolandene. Udkastet til handlingsprogrammet for 2003 for Moldova indeholder bestemmelser om refinansiering af disse programmer.

Udkastet til handlingsprogrammet for 2003 for Moldova omfatter også:

— et projekt for støtte til civilsamfundet med det formål at øge borgernes indflydelse i det politiske liv og at tilvejebringe målrettet støtte til den sociale sektor gennem civilsamfundets organisationer

— fire forskellige projekter vil blive gennemført sammen med Europarådet for at skabe øget beskyttelse af menneskerettighederne i Moldova. Projekterne omfatter undervisning for dommere, sagfører, advokater, fagforeninger, ngo'er og jurastuderende i problematikken angående menneskerettigheder. De skal også omfatte bistand til gennemførelse af den reviderede europæiske socialpagt charter og bistand til foranstaltninger, der kan styrke demokratiet lokalt.

EU yder også finansiel støtte via FN's udviklingsprogram (UNDP) til foranstaltninger vedrørende kampen mod menneskehandel og særlig handel med kvinder samt forskellige aspekter af narkotikamisbrug og narkotikahandel. Ngo'er er stærkt involveret i begge aktioner.

Hvad angår betingelserne for at opnå tilskud, skal ngo'erne opfylde de kriterier for støtteberettigelse, der er opført i detaljer i forbindelse med hver indkaldelse af forslag. Disse kriterier bliver meddelt, når der indkaldes forslag, og de er gennemsigtige og tilgængelige for alle ansøgere. De omfatter almindeligvis betingelser angående status (nonprofitorganisation), geografisk beliggenhed, regnskaber og økonomisk levedygtighed.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/81

(2004/C 65 E/090)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1425/03

af Dorette Corbey (PSE) til Kommissionen

(15. april 2003)

Om: Direktiv om emballage og emballageaffald

Direktivet om emballage og emballageaffald (94/62/EF (1)) er i øjeblikket under revision. I direktivets artikel 6 fastlægges de kvantitative mål for genanvendelse og genvinding af emballageaffald. Artiklens indledende sætning har følgende ordlyd:

For at opfylde formålet med dette direktiv træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til på hele deres område at opnå følgende mål: ( …)

Kan Kommissionen bekræfte, at opfyldelse af målsætningerne for genanvendelse og genvinding er en bindende forpligtelse for medlemsstaterne?

Kan Kommissionen bekræfte, at den som vogter af den korrekte gennemførelse, håndhævelse og anvendelse af fællesskabsretten vil indlede en overtrædelsesprocedure mod de medlemsstater, som ikke opfylder målsætningerne i artikel 6?

Deler Kommissionen den opfattelse, at de foranstaltninger, medlemsstaterne skal træffe, blot er et middel til at opfylde forpligtelserne i henhold til artikel 6 og ikke et mål i sig selv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. juni 2003)

Opfyldelsen af målene for genanvendelse og genvinding er bindende forpligtelser for medlemsstaterne i henhold til artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald. Kommissionen kan bekræfte, at den fuldt ud vil spille sin rolle som EF-traktatens vogter og forfølge alle sager vedrørende manglende opfyldelse af direktivets mål. Dette vil om nødvendigt også omfatte iværksættelse af overtrædelsesprocedurer efter EF-traktatens artikel 226.

I henhold til artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til at nå de mål, der er nævnt i samme artikel. Medlemsstaterne har mulighed for selv at vælge, hvilke midler de vil benytte for at nå disse mål, forudsat at fællesskabslovgivningen overholdes.

(1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/187

(2004/C 33 E/189)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1901/03

af Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) til Kommissionen

(11. juni 2003)

Om: Forarbejdede tomater

Forespørgeren har modtaget underretning om, at den græske regering i 2001 ydede statsstøtte til producenter af forarbejdede tomater i landsbyen Gastouni i Ilias Amt trods EU's beslutning om ikke at yde støtte.

Har Kommissionen kendskab til en sådan udbetaling af støtte?

Anmodede den græske regering officielt Kommissionen om at gøre undtagelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. juli 2003)

De græske myndigheder har ikke officielt anmeldt nogen statsstøtte til Kommissionen, for så vidt angår det spørgsmål, som det ærede medlem bringer op.

EF-støtte for tomater til forarbejdning er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for forarbejdede frugter og grøntsager (1), ved hvilken der blev indført en støtteordning for producentorganisationer, der leverer tomater, som er høstet i EU, til godkendte forarbejdningsvirksomheder. Denne støtteordning er baseret på kontrakter mellem på den ene side producenter, der er medlemmer af producentorganisationer, som er anerkendt i henhold til forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (1), og på den anden side forarbejdningsvirksomheder, der er godkendt af de ansvarlige myndigheder. Støtten ydes til producentorganisationerne, der viderebetaler den til deres medlemmer. Anerkendelsen af producentorganisationer henhører under medlemsstaterne, der i overensstemmelse med de ovennævnte forordninger fastlægger en række kriterier, som producentorganisationerne skal opfylde for at kunne modtage EU-støtte.

Den producentorganisation (A.S. Gastounis), der er nævnt i det ærede medlems forespørgsel, blev i første omgang anerkendt af de græske myndigheder, men på et senere stadium meddelte de græske myndigheder Kommissionen, at denne producentorganisation ikke opfyldte minimumskriterierne for anerkendelse. Det er i første række op til de græske myndigheder at drage de nødvendige konsekvenser heraf.

På EU-plan må de finansielle følger for medlemsstaten af den manglende overholdelse af betingelserne undersøges, navnlig hvad angår godtgørelsen fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) til den græske stat som led i regnskabsafslutningen.

Kommissionen takker det ærede medlem meget for de forelagte oplysninger. På grundlag af det ærede medlems forespørgsel har Kommissionen allerede kontaktet de græske myndigheder for at fastslå, om der ydes nogen national statsstøtte til den pågældende producentorganisation. Kommissionen vil holde det ærede medlem underrettet om udfaldet.

(1) EFT L 297 af 21.11.1996.