DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/147

(2004/C 84 E/0185)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0009/04

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om: Beskyttelse af den nederlandske eksport af fartfældedetektorer ved hjælp af en undtagelse fra et nationalt forbud mod dette udstyr

1. Er Kommissionen bekendt med, at det med indgang fra den 1. januar i Nederlandene er forbudt at være i besiddelse af, sælge, opbevare eller fremstille radardetektorer, som sætter bilister i stand til undervejs at fastslå, om deres hastighedsovertrædelser registreres af politiet ved hjælp af fartfælder eller mobile hastighedskontrolposter?

2. Er Kommissionen ligeledes bekendt med, at udstyr, som beviseligt er bestemt til salg i andre EU-medlemsstater er undtaget fra dette forbud?

3. Er der almindeligt, at en EU-medlemsstat således beskytter eksporten til andre medlemsstater af produkter, som betragtes som forbudte og uønskede i eget land?

4. Betragter andre EU-medlemsstater, som har indført hastighedsgrænser, besiddelse og anvendelse af radardetektorer som et problem? Er der i andre medlemsstater end Nederlandene vedtaget love, der forbyder besiddelse af radardetektorer eller er de under udarbejdelse?

5. Vil det samme problem om kort tid igen vise sig, hvis radardetektoren afløses af den gratis downloading af hastighedskontrolposter via internettet og anvendelse af en »GPS-locator«, som vil kunne advare bilister, når de nærmer sig en kontrolpost inden for en omkreds på 500 m?

6. Er dette forløb en anledning for Kommissionen til i samråd med medlemsstaterne at gøre en indsats for bedre at afstemme muligheden for at overvåge hastighedsbegrænsninger inden for EU?

Kilde: »De Volkskrant« af 27.12.2003.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(18. februar 2004)

Nederlandene har underrettet Kommissionen om lovforslaget om forbud mod besiddelse af visse apparater til afsløring af radarudstyr, som anvendes til vejkontrol. I Nederlandene såvel som i flere andre medlemsstater risikerer brugerne af disse detektorer at blive idømt strenge straffe, som i værste fald kan betyde, at køretøjet konfiskeres. Kommissionen mener, at forbudet er berettiget af hensyn til trafiksikkerheden. Hastighedsoverskridelser er fortsat en af de vigtigste årsager til trafikulykker, og henved halvdelen af dødsulykkerne skyldes for høj hastighed.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, er det ikke alle medlemsstater, der har indført forbud mod radardetektorer. Da der ikke er indført fælles regler på EU-plan, er det således forståeligt, at en medlemsstat ikke forbyder fremstilling af apparater, som ikke er bestemt til anvendelse på dens eget territorium.

At en medlemsstat forbyder brugen, men ikke fremstillingen af radardetektorer eller af andre produkter, er ikke usædvanligt. Der er intet til hinder for, at en medlemsstat forbyder brugen af disse apparater på sit eget territorium, men tillader, at de fremstilles med henblik på afsætning i medlemsstater, hvor de er tilladt.

Blandt de medlemsstater, som har vedtaget love om forbud eller begrænsning af brugen af radardetektorer, kan nævnes Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Luxembourg, Finland og Sverige. Straffen for at overtræde loven varierer dog kraftigt.

Der dukker jævnligt nye midler op på markedet, som kan sætte hastighedskontrollen ud af spil. Disse apparater kan ofte købes på nettet hos forhandlere med base i tredjelande, som forstår at omgå de nationale lovgivninger, f.eks. ved at anbefale produktet til andre formål end at unddrage sig politiets kontrol. Kontrolapparaterne bliver dog også mere sofistikerede, og straffene for at begå svindel bliver strengere. Konsekvenserne for personer, der er i besiddelse af en radardetektor, er så alvorlige, at de på sigt skulle få en afskrækkende virkning.

Under alle omstændigheder vedtog Kommissionen den 21. oktober 2003 henstilling K/2003/3861 om kontrol på området trafiksikkerhed. Henstillingen opfordrer bl.a. medlemsstaterne til at iværksætte sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning, og til at straffe handlinger, som har til formål at hindre eller underminere anvendelsen af trafiksikkerhedsreglerne. Kommissionen forpligter sig til hvert andet år at udarbejde en rapport om gennemførelsen af henstillingen og at forelægge et direktivforslag, hvis der ikke sker tilstrækkelige fremskridt.