ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3992/97 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Raadet (15. januar 1998)

Om: Racistisk vold i Tyskland

I henhold til oplysninger fra det tyske »Bundeskriminalamt« er antallet af neonazistiske overfald steget med 14% i forhold til sidste aar til i alt 5.173 tilfaelde. Ofrene var portugisere, italienere, tyrkere, graekere og andre arbejdstagere.

Blandt ofrene for denne racistiske vold var ogsaa en graesk immigrant, Anastasios Dalakouras, der den 8. november 1997 blev overfaldet af en gruppe hoejreekstremister i en landsby i Brandenburg, hvorved han paafoertes alvorlige kvaestelser.

Da kontrollen med saadanne racistiske handlinger og tilkendegivelser dels henhoerer under EU's ansvarsomraade og dels vedroerer beskyttelse af menneskerettighederne og derfor selve retten til fri bevaegelighed for personer, bedes Raadet give foelgende oplysninger: Hvor mange personer har man arresteret i forbindelse med ovennaevnte haendelser, og hvilke anklager er der rejst imod dem? Hvilke foranstaltninger har den tyske regering til hensigt at ivaerksaette med henblik paa at begraense antallet af racistiske voldshandlinger i Tyskland?

Svar (30. marts 1998)

1. Raadet fordoemmer enhver racistisk eller fremmedfjendsk handling. Raadet har ingen statistikker vedroerende de haendelser, som det aerede parlamentsmedlem henviser til.

2. I denne forbindelse henleder Raadet opmaerksomheden paa den faelles aktion af 15. juli 1996 om bekaempelse af racisme og fremmedhad ((EFT L 185 af 24.7.1996, s. 5. )). I henhold til denne faelles aktion tager Raadet under hensyn til erklaeringerne i bilaget inden udgangen af juni 1998 stilling til, om medlemsstaterne har opfyldt de forpligtelser, der foelger af denne faelles aktion. Det tilkommer ikke Raadet at udtale sig om forebyggende foranstaltninger, som medlemsstaternes regeringer skal traeffe.

3. Endelig minder Raadet om, at der ved Raadets forordning nr. 1035/97 af 2. juni 1997 oprettedes et Europaeisk Observatorium for Racisme og Fremmedhad. Observationscentrets bestyrelse holdt sit foerste moede i Wien den 21. januar 1998. Observationscentret har foerst og fremmest til opgave at forsyne Den Europaeiske Union og dens medlemsstater med objektive, paalidelige og sammenlignelige oplysninger paa europaeisk plan om racisme, fremmedhad og antisemitisme. Disse oplysninger vil vaere af meget stor nytte i forbindelse med foranstaltninger, som medlemsstaterne eller Unionen skal traeffe inden for rammerne af deres respektive befoejelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3812/97 af Hilde Hawlicek (PSE) til Kommissionen (28. november 1997)

Om: Kulturens andel af EU-budgettet

I diverse kulturpolitiske publikationer tales der til stadighed om forskellige procentsatser for kulturens andel af EU-budgettet, og disse tal overleveres desuden ofte fra den ene publikation til den anden. Kan Kommissionen paa den baggrund oplyse,

1. hvor stor en del af EU-budgettet for 1997 der vedroerte kultur?

2. hvorledes denne andel har udviklet sig i aarenes loeb, efter at Kommissionen har indfoert kulturelle aktioner?

3. hvilke omraader eller budgetposter den medregner, naar kulturens andel skal beregnes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (5. februar 1998)

Svaret paa det aerede medlems skriftlige forespoergsel er, at kulturens andel af EU-budgettet for 1997 var paa 27.925.000 ECU, hvilket var 0,03% af EU-budgettet (89.137 mio. ECU).

Kulturens andel af det samlede EU-budget har udviklet sig som foelger:

>TABLE>

Med kulturrammeprogrammet for perioden 2000-2006, der bliver fremlagt for Europa-Parlamentet og Raadet i maj 1998, er der haab om, at de beloeb, der tildeles kulturomraadet, vil stige.

Naar kulturens andel skal beregnes, medregner Kommissionen kapitel B3-2000, der bestaar af foelgende konti:

B3-2000: RAPHAEL-programmet B3-2001: KALEIDOSKOP-programmet B3-2002: ARIANE-programmet B3-2003: andre kulturelle aktioner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3785/97 af Christof TANNERT til Kommissionen. EF-støtte til den tyske delstat Berlin i 1996



EF-Tidende nr. C 174 af 08/06/1998 s. 0129



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3785/97 af Christof Tannert (PSE) til Kommissionen (26. november 1997) Om: EF-stoette til den tyske delstat Berlin i 1996 Hvilken EF-stoette til den tyske delstat Berlin blev i 1996 bevilget og udbetalt til hvilke foranstaltninger og under hvilke programmer? 1. Under Regionalfonden (EFRU)? 2. Under Den Europaeiske Socialfond (ESF)? 3. Under de faelles forskningsprogrammer? 4. Under faelles energiprogrammer? 5. Under faelles miljoeprogrammer? 6. Under andre faellesskabsprogrammer? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (14. januar 1998) Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3688/97 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Helms-Burton-loven

Er Kommissionen fuldt ud opmaerksom paa, at De Forenede Staters lovgivende myndighed efter Kommissionens forhandlinger med den amerikanske regering om anvendelsen af Helms-Burton-loven har skaerpet sin holdning endnu mere i strid med Den Europaeiske Unions interesser?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen vedtaget eller overvejer den at vedtage i lyset af denne holdning i den amerikanske Kongres?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan paa skriftlige forespoergsler E-3686/97, E-3687/97, E-3688/97, E-3689/97 og E-3690/97 (19. december 1997)

Aftalen med USA er ikke uden balance. Kommissionen har indledt Verdenshandelsorganisationens (WTO) panelprocedure over for Helms-Burton-loven. Det er Kommissionens opfattelse, at denne lov er en overtraedelse af international ret, eftersom den tilsigter (eller har den virkning) at oeve indflydelse paa EU-virksomheders adfaerd paa grund af deres interesser i Cuba. Aftalen af 11. april 1997, der blev indgaaet mellem EU og USA om Helms-Burton-loven og D'Amato-loven, hvorved EU gik med til at stille WTO-sagen mod foerstnaevnte lov i bero, taler om at opstille discipliner, som skal hindre, at et stat, som har eksproprieret eller nationaliseret investeringer, i fremtiden skal kunne opnaa saadanne investeringer. Samtidig skal EU og USA ogsaa i henhold til aftalen paa grundlag af aftalte principper samarbejde om at finde en loesning paa spoergsmaalet om kompetencestridigheder og sekundaere boykotter. Det er vigtigt at bemaerke, at droeftelserne mellem EU og USA paa dette punkt er i symmetri med droeftelserne om investeringsdiscipliner. Disse droeftelser finder for tiden sted med henblik paa at finde frem til en acceptabel aftale, der kan medfoere en dispensation fra afsnit IV i Helms-Burton-loven, hvorved lovens ekstraterritoriale virkninger neutraliseres.

Desuden har EU gjort det klart, at der ikke vil kunne gennemfoeres en loesning paa uoverensstemmelserne om Helms-Burton-loven, medmindre USA ogsaa giver EU-virksomheder dispensation i henhold til D'Amato-loven.

EU har forbeholdt sig ret til at genoptage WTO-panelproceduren eller indlede nye procedurer, hvis der traeffes foranstaltninger over EU-virksomheder i henhold til Helms-Burton-loven eller D'Amato-loven som foelge af, at der ikke gives dispensationer, eller at dispensationerne ikke viderefoeres.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4207/97 af Gerardo Fernández-Albor (PPE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Blaabog om fiskeriet i Den Europaeiske Union

De forskellige omskiftelser, som fiskeriet i Den Europaeiske Union har vaeret ude for, har foert til en ny situation i hele fiskerisektoren, der goer det noedvendigt at reflektere over og aendre forholdene inden for fiskeriet i EU.

Derfor mener visse fiskerisammenslutninger i medlemsstaterne, at man maa se paa fortiden, betragte de nuvaerende forhold og paa grundlag heraf fastlaegge retningslinjer for fremtiden.

Mener Kommissionen, at der boer udarbejdes en blaabog om fiskeriets situation i EU, saaledes at der kan fastsaettes kriterier og retningslinjer for konsolidering af sektoren uden frygt for op- og nedture eller chokvirkninger, der kan faa negativ indvirkning paa en saa foelsom sektor i vores oekonomi som fiskeriet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (13. februar 1998)

Som det allerede er blevet meddelt ved flere lejligheder, baade i Parlamentet og i andre fora, vil Kommissionen indlede en bred konsultation om den faelles fiskeripolitik efter 2002 med alle de interesserede parter, foerst og fremmest hele fiskerisektoren.

Kommissionen har til hensigt at gennemfoere denne konsultation ved at udsende spoergeskemaer og afholde moede i medlemsstaterne i 1998 og 1999.

Efter denne brede konsultation vil Kommissionen udarbejde sin rapport til Parlamentet og Raadet om fiskeriets situation i Faellesskabet i henhold til artikel 14, stk. 2, i forordning nr. 3760/92 om en faellesskabsordning for fiskeri og akvakultur ((EFT L 389 af 31.12.1992. ))
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4087/97 af Katerina Daskalaki (UPE) til Kommissionen (16. januar 1998)

Om: Vandkraftvaerk i et arkaeologisk omraade

De ansvarlige myndigheder har for nylig givet tilladelse til opfoerelsen af to vandkraftvaerker i naerheden af Dimitsana i et omraade, som Kulturministerier har registreret som arkaeologisk betydningsfuldt, og taet ved den historiske flod Lousio Gortunias. Johannes Doeberen- og Emiliana-klosteret og den antikke by Gortina ligger ogsaa i dette omraade. Den paagaeldende tilladelse giver tillige lov til at aabne kloaker langs flodbredderne. I samme omraade indviede man for nylig frilandsmuseet for vandkraft, hvis opfoerelse blev medfinansieret af EU.

Har Kommissionen til hensigt at traeffe foranstaltninger til beskyttelse af et omraade, der kendetegnes af en saerlig naturskoenhed, og som endvidere ligger i naerheden af mindesmaerker, der er en del af den europaeiske kulturarv?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (4. marts 1998)

Som det aerede medlem ved, henhoerer beskyttelse af den nationale arkaeologiske kulturarv udelukkende under medlemsstaternes kompetence- og ansvaromraade. EU's og saerligt Kommissionens rolle er fastlagt inden for rammerne af naerhedsprincippet, og dens muligheder for at intervenere er klart definerede i artikel 128 i EF-traktaten. Mere praecist er Kommissionens rolle at fremme samarbejde mellem medlemsstaterne inden for bevarelse af kulturarven. Dette samarbejde kan konkretiseres gennem foranstaltninger vedtaget af Parlamentet og Raadet i faellesskab, saasom Raphaël-programmet.

Paa denne baggrund er det klart, at Kommissionen ikke kan gribe ind i det spoergsmaal, der er rejst af det aerede medlem, nemlig opfoerelsen af et vandkraftvaerk i Dimitsana provinsen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3496/97 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (10. november 1997)

Om: Arbejdstagernes sundhed og sikkerhed paa sukkerfabrikken i Larisa

Af beskyldninger fra raadet af ansatte og den kompetente driftslaeges rapport, som er blevet offentliggjort, fremgaar det, at der paa sukkerfabrikken i Larisa hersker uacceptable forhold, hvad angaarde ansattes sundhed og sikkerhed. Det drejer sig hovedsagelig om, at de udsaettes for kemiske stoffer (hydrochloroxid, svovl, formalin) i sukkerstoevet, som saetter sig paa lungerne, og stoej.

Paa baggrund af direktiv 89/391/EOEF ((EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1. )) om forbedring af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed paa arbejdspladsen bedes Kommissionen besvare foelgende: Har Kommissionen kendskab til kritikken af arbejdsvilkaarene paa den ovennaevnte fabrik? Hvilke foranstaltninger agter den at traeffe for at faa indfoert forsvarlige sundheds- og sikkerhedsforhold paa denne fabrik?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (20. januar 1998)

Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om de klager om arbejdsforholdene i paa den saerlige sukkerfabrik, det aerede medlem naevner, og den har til hensigt at kontakte de graeske myndigheder for at faa yderligere oplysninger. Arbejdsgiverne er ifoelge loven forpligtet til at gennemfoere de foranstaltninger, der indgaar i den nationale lovgivning og de administrative bestemmelser, som omsaetter faellesskabets lovgivning om arbejdstagernes sundhed og sikkerhed paa arbejdspladsen.

Lovgivningen til gennemfoerelse af Raadets direktiv 89/391/EOEF om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet ((EFT L 183 af 29.6.1989. )) omfatter en raekke specifikke foranstaltninger af saerlig relevans, blandt andet Raadets direktiv 80/1107/EOEF om beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at vaere udsat for kemiske, fysiske og biologiske agenser under arbejdet ((EFT L 327 af 3.12.1980. )) som aendret ved Raadets direktiv 88/642/EOEF ((EFT L 356 af 24.12.1988. )) og Raadets direktiv 86/188/EOEF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici ved at vaere udsat for stoej under arbejdet ((EFT L 137 af 24.5.1986. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3967/97 af Reimer Boege (PPE) til Kommissionen (12. december 1997)

Om: Noedvendigheden af et generelt direktiv for foderstoffer

Deler Kommissionen den opfattelse, at det i betragtning af de mange eksisterende direktiver er noedvendigt at udarbejde et generelt direktiv for foderstoffer for dermed at skabe en klar defineret og overskuelig ramme for lovgivningen om foderstoffer i EU?

I bekraeftende fald, hvilke vigtige maal og principper boer der efter Kommissionens opfattelse foerst og fremmest tages hensyn til?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (3. februar 1998)

Kommissionen er enig med det aerede medlem i, at det paa grund af det store antal direktiver indeholdende bestemmelser om foder vil vaere oenskeligt snarest at omredigere disse i én samlet retsakt.

Arbejdet hermed er paabegyndt, men det har desvaerre maattet afbrydes med henblik paa at loese andre problemer, som er blevet prioriteret.

Efter Kommissionens opfattelse boer man ved en omredigering af de nuvaerende retsforskrifter foerst og fremmest tilstraebe en forenkling, uden dog at bevaege sig vaek fra de maalsaetninger, der har vaeret gaeldende ved udarbejdelsen af disse bestemmelser. Der taenkes her paa beskyttelse af menneskers og dyrs sundhed, miljoebeskyttelse, foderets kvalitet og informering af opdraetterne. Denne forenkling boer foere til, at der vedtages regler, der som foelge af deres stoerre gennemskuelighed lettere kan anvendes af de beroerte parter, bl.a. inden for industrien.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3847/97 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (5. december 1997)

Om: Europaeisk kulturby

I det svar, Oreja, medlem af Kommissionen, afgav paa dennes vegne paa skriftlig forespoergsel E-3127/96 ((EFT C 105 af 3.4.1997, s. 54. )), fremgaar det klart, at de graeske myndigheder endnu ikke havde forelagt de bilag, der er noedvendige for at modtage finansielt bidrag til den europaeiske kulturby Thessaloniki 1997. Kan Kommissionen, da der allerede er gaaet et aar, og da dette arrangement er ved at vaere faerdigt, oplyse, om den har ydet finansielt bidrag til tilrettelaeggelsen af den europaeiske kulturby Thessaloniki 1997, og i givet fald med hvilket beloeb?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (6. februar 1998)

Kommissionen har deltaget i arrangementet »Den Europaeiske Kulturby« i 1997 med foelgende stoettebeloeb:

1. Et beloeb paa 403 012 ECU i henhold til aktion IV i Kalejdoskop-programmet (post B3-2001) til stoette for foelgende fem foranstaltninger:

- Sopranen Vasso Papantaniou (og Hungarian State Orchestra 11/11/1997) 24 089 ECU

- Hungarian State Orchestra 11-12/11/1997 47 289 ECU

- Ionio University Choir 22/11/1997 18 991 ECU

- Operaen »Konstantinos Palaiologos« 26-28/11/1997 296 390 ECU

- Paul Merciers »Kitchensink« 1-2/12/1997 16 253 ECU

2. Et beloeb paa 208 556 ECU under post B-2003 »Andre kulturelle aktioner i Faellesskabet og i samarbejde med tredjelande« til af udstillingen »Athos-klostrenes skatte«.

Den samlede stoette fra EU beloeber sig saaledes til 611 568 ECU.

Desuden har Kommissionen, som det er tilfaeldet hvert aar i forbindelse med »Den Europaeiske Kulturby«, bidraget til uddelingen af Aristeion priserne (den europaeiske litteraturpris og den europaeiske oversaetterpris) med et beloeb paa 344 890 ECU.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4205/97 af Gerardo Fernández-Albor (PPE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Den Europaeiske Union som fag paa skolernes undervisningsplan

Den Europaeiske Union repraesenterer en realitet, der omgiver faellesskabsborgeren i alle livets facetter, idet han lever i et faktisk og retligt faellesskab med resten af medlemslandenes borgere.

Det er derfor noedvendigt, at faellesskabsborgeren lige fra skoletiden identificerer sig med det, som Den Europaeiske Union staar for, i alle personlige, erhvervsmaessige og politiske forhold.

Kommissionen bedes oplyse, om den har kendskab til undervisningsplaner for skoler i medlemslandene, der har undervisning om Den Europaeiske Union som obligatorisk fag, og hvilke initiativer den agter at tage for at sikre, at alle de 15 medlemslande definitivt accepterer at indlemme dette fag blandt dem, der skal indgaa i undervisningsplanerne for Faellesskabets skoler.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson (24. februar 1998)

Kommissionen erkender betydningen af undervisning om Faellesskabet for udviklingen af et europaeiske statsborgerskab og henleder det aerede medlems opmaerksomhed paa indholdet i artikel 126 i EF-traktaten, hvori det fastsaettes, at Faellesskabet »bidrager til udviklingen af et hoejt udviklingsniveau ved at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og om noedvendigt at stoette og supplere disses indsats, med fuld respekt for medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed«.

Selv om Kommissionen saaledes respekterer, at medlemsstaterne har enekompetence paa dette omraade, understoetter og finansierer den inden for rammerne af gennemfoerelsen af Comenius, kapitel II, i Socrates-programmet, en raekke aktiviteter, som bidrager til en bedre integration af de emner, der vedroerer Faellesskabet inden for skoleundervisningen. Derudover er det fastsat, at der i loebet af i aar skal etableres et tematisk net om det europaeiske statsborgerskab. Dette net, som omfatter undervisningsinstitutioner og andre institutioner, der arbejder paa dette omraade, skal blandt andet skaffe overblik over relevante informationer paa det naevnte omraade, organisere udbredelse af god praksis i forbindelse med undervisning i emner vedroerende Faellesskabet og organisere begivenheder, der bidrager til udvikling af projekter om disse emner og styrke deres virkning i uddannelsessystemerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3668/97 af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Ligeloen

Loenforskellen mellem maend og kvinder i Danmark er vokset i de senere aar. Det staar nu saa grelt til, at den gennemsnitlige maanedsloen varierer med 147,3% mellem en mandlig og en kvindelig medarbejder. En ny undersoegelse viser, at loenforskellene primaert forekommer, hvor loensystemet er uigennemskueligt og kriterierne for, hvad man faar i loen, ikke er klare og objektive.

Loensystemer, der foerer til voksende loenkloefter mellem maend og kvinder, maa klart vaere i strid med ligeloensdirektivet 75/117/EOEF ((EFT L 45 af 19.2.1975, s. 19. )). Hvilke skrappe sanktioner vil Kommissionen tage i brug for at faa Danmark til at overholde ligeloensdirektivet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (14 januar 1998)

Princippet om, at maend og kvinder skal modtage samme loen for samme arbejde, har vaeret fastlagt i faellesskabslovgivningen lige fra begyndelsen (artikel 119 i EF-traktaten). Det blev forstaerket af ligeloensdirektivet 75/117/EOEF, hvori der blev indfoert et »ligeloensprincip«, som indebar, at for samme arbejde eller for arbejde, som tillaegges samme vaerdi, afskaffes enhver forskelsbehandling i alle loenelementer og -vilkaar. Alle medlemsstaterne, herunder ogsaa Danmark, har omsat denne faellesskabslovgivning i national ret. Der er dog endnu ikke opnaaet fuld ligeloen for kvinder og maend paa grund af forskellige faktorer (strukturelle, horisontale og vertikale afvigelser i beskaeftigelsen af kvinder, undervurdering af »kvindeerhverv«, variationer i beskaeftigelsesstrukturerne og forskellige praemieringsordninger). For at stoette en formindskelse af loenforskellene mellem kvinder og maend vedtog Kommissionen i juli 1996 en kodeks for dette omraade. I denne kodeks gives der konkret vejledning for arbejdsgiverne og for de parter, der forhandler kollektive overenskomster paa alle niveauer, i at etablere og gennemfoere evaluering og klassificering af arbejdspladser, hvilket anses for at vaere et vaesentligt led i fjernelsen af forskelsbehandling paa grundlag af koen fra loenudbetalingsstrukturerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2825/97 af Ria Oomen-Ruijten (PPE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Handel med anabolske steroider

Har Kommissionen kendskab til, at handelen med anabolske steroider, som er tilladt i Spanien og forbudt i Nederlandene, haemmer det indre marked og bringer befolkningens sundhed i fare?

Paa hvilke betingelser er handelen tilladt i Spanien (receptpligt, tilladelse til eksport)?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at indfoere en faelles europaeisk bestemmelse, der sikrer en omfattende beskyttelse af sundheden?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (10. november 1997)

Anabolske steroider, som udskrives paa recept i henhold til bestemmelserne i Raadets direktiv 92/26/EOEF af 31. marts 1992 om klassificering i forbindelse med udlevering af humanmedicinske laegemidler ((EFT L 113 af 30.4.1992, s. 5. )), betragtes i Spanien som laegemidler, der er i handelen med henblik paa helt specifikke laegebehandlinger, for eksempel at afhjaelpe tab af muskelmasse efter alvorlig underernaering, at kompensere for langvarige behandlinger med store doser cortisonpraeparater og visse kraeftbehandlinger, at forberede stoerre kirurgiske indgreb samt at behandle alvorlige brandsaar. Alle disse anabolske steroider er i fri handel i Spanien i henhold til nationale markedsfoeringstilladelser, som de spanske myndigheder har udstedt, og som ingen retsgyldighed har uden for denne medlemsstats territorium. Ingen af disse anabolske steroider har til dato vaeret gennem proceduren vedroerende gensidig anerkendelse, som principielt skal muliggoere god funktion af det indre marked. Det drejer sig her om sundhedsbeskyttelse, og denne garanteres blandt andet af bestemmelserne i Raadets direktiv 92/26/EOEF som tidligere naevnt. Kun hvis den gensidige anerkendelsesprocedure indledes, og der opstaar uoverensstemmelser mellem medlemsstaterne om bevilling af en markedsfoeringstilladelse til en bestemt anabolsk steroid, kan Kommissionen i givet fald paaberaabe sig artikel 11 i Raadets direktiv 75/319/EOEF af 20. maj 1975 om tilnaermelse af lovgivning om medicinske specialiteter ((EFT L 147 af 9.6.1975, s. 13. )) med henblik paa at harmonisere medlems-staternes nationale markedsfoeringstilladelser.