ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1110/01

af Christoph Konrad (PPE-DE) til Kommissionen

(6. april 2001)

Om: De britiske indvandringsmyndigheders uretfærdige sanktioner over for tyske transportvirksomheder

1. Er Det Forenede Kongeriges skærpede grænsekontrol for at forhindre illegal indvandring ved indrejse af unionsborgere med bus hhv. personbiler fra medlemsstaterne efter Kommissionens opfattelse forenelig med europæisk ret?

2. Er de høje bøder, som den britiske indvandringsmyndighed opkræver af tyske transportvirksomheder, når illegale immigranter (uden disse virksomheders skyld) opdages i lastbiler eller containere til deres fartøjer (£ 2000 pr. illegal indvandrer) efter Kommissionens opfattelse forenelig med europæisk ret?

Derudover er transportvirksomheder, der kører til Storbritannien, allerede forinden tvunget til yderligere dyre investeringer i sikkerhedsanordninger og chaufføruddannelser. Hvad gør Kommissionen mod denne konkurrencefordrejning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(16. maj 2001)

1. Ifølge de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, er den kontrol, der af de britiske myndigheder udøves med unionsborgerne, der rejser i Det Forenede Kongerige i bus eller personvogn, i overensstemmelse med fællesskabsretten, hvori der står, at unionsborgere kan rejse ind på en anden medlemsstats område blot ved at fremvise et gyldigt identitetskort eller pas.

2. Den gældende fællesskabsret indeholder ingen bestemmelser om transportørers ansvar for personer, der befinder sig i køretøjerne, og som ikke er i besiddelse af de rejsedokumenter, der kræves for at kunne rejse ind på medlemsstaternes område.

Nødvendigheden af at overholde sikkerhedsforanstaltningerne samt at uddanne chauffører udgør ikke i sig selv en konkurrenceforvridning. I forbindelse med de britiske kontrolforanstaltninger foretages der ikke nogen sondring alt efter varernes oprindelse eller den pågældende transportvirksomheds nationalitet. Kommissionen finder derfor ikke, at Immigration and Asylum Act 1999 er i strid med fællesskabsretten.

I øvrigt henvises det ærede medlem til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-4024/00 fra Doyle(1).

Kommissionen vil dog følge udviklingen på dette område nøje, og den vil fortsat undersøge de eventuelle følger for fællesskabsretten.

(1) EFT C 235 E af 21.8.2001, s. 50.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1232/01

af Carlos Candal (PSE) til Kommissionen

(10. april 2001)

Om: Omstrukturering af Generaldirektoratet for Fiskeri

Kommissionen anmodes om oplysninger vedrørende den planlagte omstrukturering af Generaldirektoratet for Fiskeri.

Idet det formodes, at denne omstrukturering bunder i nødvendigheden af at udforme tjenestegrenene på en mere rationel måde ved at effektivisere arbejdsgangen og samtidig så vidt muligt bevare den interne balance i fordelingen af ansvarsområder mellem højtstående tjenestemænd fra de forskellige medlemsstater, herunder især de medlemsstater, der har flest erfaringer inden for de ansvarsområder, som de har fået tildelt, bedes Kommissionen besvare følgende: Vil alle disse aspekter blive tilgodeset i forbindelse med den planlagte omstrukturering af det ovennævnte generaldirektorat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. maj 2001)

Omstruktureringen af Generaldirektoratet for Fiskeri har ganske rigtigt haft til formål yderligere at forbedre Kommissionens arbejdsgange. Balancen i fordelingen af ansvarsområder mellem højtstående tjenestemænd afspejler deres kompetence inden for de forskellige områder af den fælles fiskeripolitik.

Som hidtil vil alle medlemsstaternes interesser, herunder de medlemsstater, som har stærke traditioner i de pågældende sektorer, blive sikret til enhver tid af Kommissionen, der handler i overensstemmelse med traktaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0742/01

af Giles Chichester (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2001)

Om: Afskaffelse af bundtning på abonnentlinjerne

På Det Europæiske Råds møde i Lissabon i 2000 opfordredes medlemsstaterne sammen med Kommissionen til at arbejde på at indføre større konkurrence i access-net inden udgangen af 2000 og afskaffe bundtning på abonnentlinjerne for at medvirke til at nedbringe udgifterne ved brug af Internettet betydeligt. Mener Kommissionen efter vedtagelsen af forordningen herom i december 2000, at bundtningen på abonnentlinjerne i alle medlemsstater nu er fuldt ud afskaffet, og hvilke nedbringelser af udgifterne ved brug af Internettet er der blevet opnået?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(7. juni 2001)

I overensstemmelse med Det Europæiske Råds møde i Lissabon i marts 2000 indledte Parlamentet, Rådet og Kommissionen et intensivt samarbejde, som resulterede i en hurtig vedtagelse af Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2887/2000 af 18. december 2000 om adgang til abonnentnet(1). Det var nødvendigt med denne lovgivning for at opnå konkurrence i de lokale adgangsnet.

Det er Kommissionens opgave at overvåge, at forordningen gennemføres i medlemsstaterne for at sikre, at den træder i kraft rettidigt på en effektiv måde.

Men først og fremmest spiller de nationale tilsynsmyndigheder en vigtig rolle i gennemførelsesprocessen. Deres opgave og ansvar er klart beskrevet i forordningen, og effektiv anvendelse af forordningen har topprioritet i medlemsstaterne. Desuden skal man ikke undervurdere vanskeligheden ved i at sikre, at forordningen træder fuldstændig i kraft. Kommissionen anerkender denne kompleksitet, der forudsætter, at de nationale tilsynsmyndigheder omhyggeligt overvejer alle spørgsmål, og selvom Kommissionen overvåger situationen tæt, regner den ikke med, at den fulde effekt kan mærkes med det samme.

For øjeblikket er der fuld adgang til abonnentnet i otte medlemsstater med uhindret adgang til omkring 376 000 linjer. I de øvrige medlemsstater er indførelsen af uhindret adgang til abonnentnet nært forestående eller på prøvestadiet. Den seneste oversigt over gennemførelsen af denne forordning vil blive sendt direkte til det ærede medlem og Parlamentets Generalsekretariat.

Som hovedregel kan det forventes, at liberaliseringsprocessen mindsker omkostningerne. Kommissionen har endnu ikke modtaget nok information om tariferingsstrukturerne i medlemsstaterne til at kunne offentliggøre økonomiske data på det nødvendige signifikansniveau. Kommissionen følger dog nøje gennemførelsen af fælleskabslovgivningen i medlemsstaterne. Så snart det nødvendige signifikansniveau for reduktion af omkostninger er nået, vil disse oplysninger blive gjort tilgængelige. Konkurrenceudviklingen i telekommunikationssektoren siden 1. januar 1998 har ikke været nogen undtagelse. Den reduktion i udgiften til internetadgang, der har kunnet ses i nogle medlemsstater, kan delvis tilskrives vedtagelsen af forordningen, men den kan også relateres til andre positive forhold på markedet, fx bestemmelsen af faste takster for opkaldsoprindelse i en række medlemsstater.

(1) EFT L 336 af 30.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2062/01

af Sir Robert Atkins (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juli 2001)

Om: Flytrafikforsinkelser

Er Kommissionen klar over den vrede og frustration europæiske flypassagerer føler over de stigende forsinkelser på grund af lufttrafikpropper, og hvilke øjeblikkelige skridt agter den at tage for at løse disse vedvarende og uacceptable problemer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(31. juli 2001)

Kommissionen deler det ærede medlems bekymring med hensyn til de forsinkelser, der opstår som følge af lufttrafikpropper. Forsinkelserne i de første fem måneder af 2001 har været for talrige, skønt der har været tale om et beskedent fald i den samlede trafik i forhold til år 2000.

Kommissionen nedsatte i begyndelsen af år 2000 en arbejdsgruppe på højt plan med henblik på at undersøge, hvorledes lufttrafiktjenesten kunne forbedres. Denne gruppe aflagde rapport i november 2000(1), og Kommissionen er nu i gang med at udarbejde en række forslag til retsakter som opfølgning af rapporten. Disse forslag vil indebære en fælles fremgangsmåde med hensyn til organisering af luftrummet og serviceydelser samt standardisering af udstyr.

Kommissionen håber, at forslagene vil blive positivt modtaget af Fællesskabets lovgivende instans og få en mærkbar indvirkning på forsinkelserne. Den har udtrykt sin tilfredshed med den støtte, der kommer til

udtryk i Europa-Parlamentets betænkning om skabelse af et fælles europæisk luftrum(2), som det ærede medlem selv er forfatter til. Det Europæiske Råd har ligeledes taget dette spørgsmål op på sine to seneste møder og mindet om vigtigheden af initiativet med et fælles luftrum i Gøteborg den 15. og 16. juni 2001.

(1) http://europa.eu.int/comm/transport/themes/air/ses_en.pdf.

(2) Betænkning A5-0141/2000 af 26. maj 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1431/01

af Bruno Gollnisch (TDI) til Kommissionen

(4. maj 2001)

Om: Bedrageri inden for timeshare-ferier

Antallet af tilfælde af misbrug og bedrageri, begået af specialister i timeshare-ferier, er steget i de seneste år.

Hundreder af personer har været og er stadig ofre for disse mafiøse turistbureauer, som sælger eller videresælger fiktive ugentlige ophold i ikke-eksisterende lejligheder og derpå forsvinder fra jordens overflade, så snart de har begået bedrageriet og indkasseret pengene.

I mange områder i Spanien (først og fremmest Tenerifa og Dénia), i Central- og Sydvestfrankrig (navnlig kysten ved Canet) og i de franske oversøiske departementer (Guadeloupe) er turismen kommet i alvorlig miskredit.

Har Kommissionen til hensigt at foretage dybtgående undersøgelse af dette øjensynligt allerede omspændende problem?

Vil Kommissionen iværksætte foranstaltninger mod disse organisationer, selskaber og selv banker, der bevidst begår bedrageri på internationalt plan?

Vil Kommissionen, hvis det kan påvises, at visse medlemsstater på grund af deres offentlige myndigheders efterladenhed ikke viser den nødvendige strenghed over for sådanne aktiviteter, opfordre dem til at gribe ind?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(20. juni 2001)

Den praksis af bedrageri og misbrug inden for sektoren for salg af timeshare-ferieboliger, som det ærede medlem omtaler, er kendt af Kommissionen.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/47/EF af 26. oktober 1994 om beskyttelse af køber i forbindelse med visse aspekter ved kontrakter om brugsret til fast ejendom på timeshare-basis(1) beskytter køberen inden for visse nærmere angivne områder(2). Dets anvendelsesområde omfatter imidlertid ikke den form for praksis, der nævnes af det ærede medlem. Kun medlemsstaterne har kompetence til at gribe ind mod en sådan praksis.

Hvad angår problemerne i forbindelse med anvendelsen af direktiv 94/47/EF, har Kommissionen rejst disse i forbindelse med rapporten af 4. november 1999(3). Denne rapport præsenterer en række elementer til nærmere eftertanke med henblik på at udvide og styrke beskyttelsen af køberne. Kommissionen afventer for nærværende Parlamentets udtalelse om den pågældende rapport, inden den indleder en debat om eventuelle tilpasninger eller ændringer af direktiv 94/47/EF.

(1) EFT L 280 af 29.10.1994.

(2) Navnlig forpligtelsen for sælger til at tilvejebringe en nærmere bestemt række oplysninger inden kontraktens indgåelse, købers ret til ophævelse af eller tilbagetrædelse fra kontrakten og forbud mod enhver forskudsbetaling fra køber inden udløbet af den periode, hvor tilbagetrædelsen kan udøves.

(3) SEK(1999) 1795.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0498/01

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(22. februar 2001)

Om: Transalpin transport: Brennerbasestunnel og transalpin forbindelse mellem Lyon og Torino

Hvad mener Kommissionen om Frankrigs og Italiens planer om at bygge en transalpin jernbaneforbindelse mellem Lyon og Torino? Skal det være det eneste projekt for transalpin transport, og er det en trussel mod Brennerbasetunnelprojektet, eller vil Italien stå ved sit løfte og gennemføre endnu et større transalpint transportprojekt og bygge en Brennerbasetunnel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(23. april 2001)

Kommissionen hilser den beslutning velkommen, der er truffet af den italienske og franske regering i fællesskab vedrørende projektet om den transalpine jernbane-forbindelse mellem Lyon og Torino, og vil gå ind for en fremskyndet gennemførelse af projektet. Da dette som led i retningslinjerne for udviklingen af det transeuropæiske transportnet (TEN) betragtes som et projekt af fælles interesse og yderligere er med blandt de 14 TEN-transportprojekter, der har fået tildelt højeste prioritet på Det Europæiske Råds møde i Essen, er Kommissionen forpligtet til at fremme det med alle til rådighed stående midler. I den forbindelse ofres der en særlig opmærksomhed på den planlagte Mont Cenis-basistunnel, som skal forbinde de to pågældende EU-medlemsstater.

Lyon-Torino-forbindelsen vil ikke forblive det eneste transalpine jernbaneprojekt inden for TEN. Brenner-projektet mellem München og Verona, hvori der indgår en basistunnel under Brenner-passet, som størrelsesmæssigt, teknisk set og omkostningsmæssigt kan sammenlignes med tunnelen under Mont Cenis, fortjener lige så stor opmærksomhed. Da dette projekt også er medtaget på listen over Essen-projekter, har Kommissionen allerede ydet en betydelig politisk og finansiel støtte hertil inden for de seneste år og taget en række initiativer med henblik på at lette samarbejdet mellem de involverede parter. Kommissionen bemærker med en vis tilfredshed, at der takket være de involverede medlemsstaters indsats (specielt Italiens og Østrigs) og Kommissionens støtte er gjort betydelige fremskridt inden for de seneste år med de tekniske undersøgelser vedrørende afsnittet gennem den østrigske Inn-dal, (som nu er parat til at blive anlagt,) og med forberedelsen af Brenner-basistunnelen. Oprettelsen af Brenner Base Tunnel European Economic Interest Grouping (EEIG) sidst i 1999 har sikret en effektiv iværksættelse af de tekniske, miljømæssige, geologiske, finansielle og økonomiske forundersøgelser. Disse studier er nu vel i gang og forventes at være afsluttet i 2006/2007. Kommissionen er navnlig opmærksom på undersøgelserne vedrørende alternative finansieringskoncepter, for så vidt angår Brenner-projektet, som nu skal lanceres, og yder støtte hertil. Det fremgår af disse aktiviteter, som Kommissionen ser det, at den italienske regering fortsat satser fuldt ud på Brenner-projektet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1234/01

af Carlos Carnero González (PSE) til Rådet

(11. april 2001)

Om: Spaniens våbensalg til Ækvatorialguinea og EU's adfærdskodeks

Det fremgår klart af en nyligt offentliggjort rapport fra Unesco-professoratet under Barcelonas Universidad Autónoma, at Spanien har solgt en stor mængde våben til Republikken Ækvatorialguinea i løbet af 2000. Mere præcist afslører rapporten, der er bestilt af Amnesty International, Intermón Oxfam og Læger uden Grænser (de ngo'er, der har deltaget i Farvel til Våbnene-kampagnen), at der er solgt 11 500 stykker ammunition til en værdi af 182 millioner spanske pesetas.

Som det fremgår af den rapport, som Gustavo Gallón Giraldo har fremlagt for FN's Menneskerettighedskommission, og som talrige uafhængige organisationer har bevidnet det, krænker Ækvatorialguineas regime systematisk menneskerettighederne og undlader bevidst at følge de demokratiske principper, og det har da heller ikke undertegnet hverken konventionen mod tortur eller den internationale straffedomstols statut.

Jeg har selv på en rejse for en måned siden til Malabo og Bata kunnet konstatere, at hverken menneskerettighederne eller de demokratiske principper respekteres af præsident Teodoro Obiangs regering, på trods af dennes gentagne løfter om det modsatte over for internationale repræsentanter, herunder EU i form af Kommissionens formand, Romano Prodi, som han mødtes med i september sidste år.

Agter Rådet i betragtning af disse oplysninger at afkræve mere omfattende og detaljerede officielle forklaringer om dette forhold fra Spaniens side? Mener Rådet ikke, ligesom jeg, at dette salg af ammunition er i strid med den adfærdskodeks, som EU har vedtaget, med hensyn til våbeneksport til lande, der som Ækvatorialguinea ikke respekterer menneskerettighederne? Vil det opfordre de spanske myndigheder til at standse sin våbeneksport. fordi den er i strid med adfærdskodeksen, så længe Ækvatorialguinea ikke fuldt ud er et demokratisk land?

Svar

(27. september 2001)

Den Europæiske Unions holdning til våbeneksport fremgår af den adfærdskodeks for våbeneksport, som blev vedtaget den 8. juni 1998. Det specifikke tilfælde, som det ærede parlamentsmedlem omtaler, har ikke været drøftet i Rådet, idet det er den enkelte medlemsstat selv, der træffer beslutning om at indrømme eller nægte en eksporttilladelse under fuld hensyntagen til adfærdskodeksen og de deri fastsatte kriterier. Adfærdskodeksen pålægger ikke medlemsstaterne at underrette Rådet om, hvorfor de har indrømmet en eksporttilladelse, og det tilkommer heller ikke Rådet at udtale sig om bestemte transaktioner. Medlemsstaterne har imidlertid pligt til hvert år at orientere Rådet om deres våbeneksport; på grundlag heraf udarbejdes der en årlig beretning, som gør det muligt at foretage en fælles vurdering af, hvordan kodeksen virker.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1883/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Spanien)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Spanien omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Spanien omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(24. juli 2001)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1013/01

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Europæisk plan med henblik på digital alfabetisering

Inden for området nye informationsteknologier er der risiko for, at 1,5 millioner stillinger vil være ledige i Europa i 2003. For at undgå fremtidige og afhjælpe eksisterende mangler bør alle EU's medlemsstater gøre en ihærdig indsats for at fremme digital alfabetisering med henblik på at undgå en af de største hindringer for den europæiske økonomiske udvikling.

Den Europæiske Union bør med alle de midler, den har til sin rådighed, tage den udfordring op, der ligger i at indhente USA med hensyn til udviklingen af digital alfabetisering.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke overvejelser den har gjort sig om den støtte, som det private initiativ kan forvente inden for rammerne af den relevante fællesskabspolitik som et uundværligt bidrag til fremme af digital alfabetisering af det størst mulige antal fagfolk for at bidrage til at fjerne det eksisterende - og forventede - underskud af kvalificerede arbejdstagere inden for sektoren for ny informationsteknologi?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(18. juni 2001)

Kommissionen tillægger spørgsmålet om offentlige/private partnerskaber, når det gælder undervisning i ny teknologi, stor betydning.

I den henseende kan jeg henvise det ærede medlem til det svar, Kommissionen har afgivet på Naranjo Escobars skriftlige forespørgsel E-605/01(1).

Efter samme linjer kan man som eksempel nævne topmødet om digital alfabetisering (det såkaldte eLearning-topmøde i La Hulpe, 10.-11. maj 2001(2)), der blev arrangeret på initiativ af en række fremtrædende virksomheder inden for multimedie- og informations- og kommunikationsteknologisektorerne (IBM, Cisco Systems, Nokia, SanomaWSOY, SmartForce) i samarbejde med Kommissionen, og som har givet anledning til en række temaopdelte debatter, der har forenet de offentlige og private sektorer med henblik på at udvikle et strategisk program for nye offentlige og private partnerskaber, der kan bidrage til udvikling af eLearning.

eLearning-handlingsplanen falder inden for den overordnede handlingsplan for eEurope, som har det som en af sine prioriteter at investere i mennesker og viden. Målene for eEurope på uddannelsesområdet er genstand for en opfølgning af de fremskridt, der er gjort på

nationalt plan, og skal for størstepartens vedkommende være nået inden udgangen af 2002. Særlige indikatorer, hvorpå denne tilgang hviler, er blevet godkendt af Rådet (det indre marked) den 30. november 2000. De fremskridt, der er gjort i denne henseende, gøres til genstand for en regelmæssig benchmarking på grundlag af anerkendte evalueringsinstrumenter (Eurobarometer-undersøgelser og/eller data leveret af medlemsstaterne, navnlig af gruppen på højt niveau, den såkaldte ESDIS(3)-gruppe (Beskæftigelse og den sociale dimension i informationssamfundet)).

(1) EFT C 318 E af 13.11.2001, s. 86.

(2) Flere oplysninger fås ved at kontakte: Multimedia_Ventures@compuserve.com eller jim.ayre@multimediaventures.com.

(3) http://europa.eu.int/comm/employment_social/soc-dial/info_soc/esdis/index.htm.