ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0363/01

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(14. februar 2001)

Om: Omstrukturering af Xerox - forhastet beslutning

Xerox er i øjeblikket i gang med at omstrukturere sin europæiske produktionsvirksomhed i Venrey i Holland, Mitcheldean i Det Forenede Kongerige og Dundalk i Irland.

Vil Kommissionen gøre det klart over for Xerox, at såfremt det skulle vise sig, at beslutningerne om omstrukturering rent faktisk var truffet, inden høringen af de ansatte indledtes, ville det være et klart brud på EU-retten, og at Kommissionen ville tage passende retsskridt?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-0362/01, E-0363/01 og E-0366/01

(26. april 2001)

For så vidt angår arbejdstagernes rettigheder, skal beslutninger om en virksomheds omstrukturering træffes i overensstemmelse med den nationale lovgivning om gennemførelse af en række direktiver vedrørende arbejdsret og arbejdsmarkedsforhold, navnlig Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser(1), Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter(2) og Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne(3).

I alle disse direktiver er der fastsat bestemmelser om, at arbejdstagernes repræsentanter skal orienteres og høres på en tilstrækkelig og ordentlig måde, inden der træffes og gennemføres beslutninger, som berører dem. Xerox er naturligvis bundet af disse forpligtelser med hensyn til beslutninger, som falder inden for ovennævnte direktivers anvendelsesområde i forbindelse med driften af selskabets europæiske virksomheder.

Da alle medlemsstater, som er berørt af den planlagte omstrukturering, imidlertid har omsat alle ovennævnte direktivers bestemmelser i deres nationale lovgivning, skal Kommissionen understrege, at ethvert spørgsmål, der måtte opstå i denne forbindelse, i første omgang skal underkastes de nationale procedurer for arbejdsmarkedssager og/eller forelægges for de nationale domstole.

Kommissionen ønsker at meddele det ærede medlem, at tjenestemænd fra Kommissionen, for så vidt angår beskæftigelsesaspekterne, ikke har holdt møder og heller ikke har været i kontakt med repræsentanter for Xerox eller selskaber, der repræsenterer Xerox, eller arbejdstagerrepræsentanterne, og at der ikke er planlagt sådanne møder eller kontakter i fremtiden.

(1) EFT L 225 af 12.8.1998.

(2) EFT L 201 af 17.7.1998.

(3) EFT L 254 af 30.9.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0650/01

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(6. marts 2001)

Om: Kontrol med brugen af giftige stoffer i spanske appelsiner

I svaret på forespørgsel P-1189/00(1) oplyste Kommissionen, at de spanske myndigheder skulle være i færd med at trække tilladelserne tilbage for behandling af appelsiner med harpiks, der er ændret ved maleinsyreanhydrid og forestret med pentaerytrit.

Kan Kommissionen oplyse, om og i givet fald hvornår de spanske myndigheder har trukket disse tilladelser tilbage?

Er det ikke Kommissionens pligt i tilfælde af forsømmelighed fra de spanske myndigheders side at tage EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169) i anvendelse?

(1) EFT C 26 E af 26.1.2001, s. 158.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(16. maj 2001)

Efter Kommissionens indledende overtrædelsesprocedurer har de spanske myndigheder formelt forpligtet sig til at ændre tilladelserne til behandling af citrusfrugter med harpiks, der er ændret ved maleinsyreanhydrid og forestret med pentaerytrit for at skabe overensstemmelse med gældende EF-forskrifter, navnlig Parlamentets og Rådets direktiv 95/2/EF af 20. februar 1995 om andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer(1).

Kommissionen henlagde som følge heraf sagen den 21. marts 2000.

Hvis det viser sig nødvendigt, og der fremkommer nye, nøjagtige oplysninger vil Kommissionen foretage det nødvendige over for de spanske myndigheder og i påkommende tilfælde indlede den af EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169) omfattede procedure.

(1) EFT L 16 af 18.3.1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1128/01

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Rådet

(3. april 2001)

Om: Lobbyvirksomhed for en EU-superstat

Det er blevet påstået, at Den Amerikanske Komité for et Forenet Europa (American Committee for a United Europe) har stillet midler fra den amerikanske regering til rådighed til organisationer, der fører kampagne for europæisk integration.

I sit svar på forespørgsel E-3127/00(1) har Rådet ikke besvaret den del af spørgsmålet, der vedrører dets arkiver. Vil det nu besvare, om det er i besiddelse af dokumenter vedrørende dette emne?

Vil Rådet nu gøre rede for, om ACUE eller andre agenturer eller aktioner, som støttes af Efterretningstjenesten med henblik på nærmere europæisk integration, nogensinde er blevet drøftet på Rådets møder?

Har Rådet ligeledes oplysninger over finansiel støtte fra ikke-medlemsstater til organisationer, der i 1975 i Det Forenede Kongerige førte en kampagne om afstemningen om medlemskab af EØF? Under hvilket klassificeringsniveau er de blevet registreret?

(1) EFT C 163 E af 6.6.2001, s. 39.

Svar

(16. juli 2001)

Da der ikke foreligger nye oplysninger, kan Rådet kun bekræfte indholdet af sit svar til det ærede parlamentsmedlem på forespørgsel E-3127/00.

Da Rådet aldrig er gjort bekendt med eller har skullet drøfte de påstande, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, er det derfor ikke i besiddelse af dokumenter vedrørende dette emne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0269/01

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(2. februar 2001)

Om: Bortførelse af den israelske statsborger Elchanan Tenenboim

Fire måneder efter at den libanesiske islamiske bevægelse Hizbollah meddelte, at den havde bortført Elchanan Tenenboim, er der stadig intet nyt om

den israelske statsborger. På trods af de talrige humanitære appeller fra betydningsfulde ikke-statslige organisationer og repræsentanter for det hebræiske samfund i Rom vedrørende Elchanans skrøbelige helbred (han har brug for medicinsk behandling hver dag) har Hizbollah, som holder ham som gidsel, endnu ikke tilladt Røde Kors at besøge Elchanan i hans fængsel, hvis placering stadig er ukendt.

Hvad agter Europa-Kommissionen at foretage sig for at sikre, at slægtningene kan modtage oplysninger om hans helbredstilstand?

Hvordan agter den at lægge pres på Hizbollah for at fremskynde frigivelsen af israeleren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(5. marts 2001)

Både EU's høje repræsentant og Unionens særlige repræsentant i Mellemøsten har rettet forespørgsler om Elchanan Tenenboims helbredstilstand samt om tilstanden hos de tre israelske soldater, som blev taget til fange omtrent samtidig. Lignende henvendelser er blevet foretaget af flere medlemsstater. Kommissionen ser positivt på ethvert humanitært initiativ, der kan føre til en bedring af situationen for Elchanan Tenenboim eller kan føre til oplysninger om hans helbredstilstand. Kommissionen mener imidlertid ikke på nuværende tidspunkt, at der er grund til, at den griber ind, sålænge der stadig er initiativer i gang såvel fra international som fra EU's side.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0176/01

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. februar 2001)

Om: Overkapacitet

Kommissionen skønner, at EU's fiskerflåde er mindst 40 % for stor i forhold til de til rådighed stående fiskeressourcer. Hvilke planer vil Kommissionen foreslå for at imødegå dette alvorlige problem?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-0176/01 og E-0209/01

(9. marts 2001)

Ifølge rapporterne fra to uafhængige ekspertgrupper, der blev nedsat for at rådgive Kommissionen under udarbejdelsen af de flerårige udviklingsprogrammer for fiskerflåden (FUP), er fiskeridødeligheden alt for stor for fiskebestandene i EU-farvandene. Den må reduceres med 40 %, for at fiskebestandene kan forvaltes på et bæredygtigt grundlag.

Som reaktion på ekspertgruppernes konklusioner foreslog Kommissionen betydelige nedskæringer i fiskeriindsatsen både for FUP III (1992-1996) og FUP IV (1997-2001). Begge gange fandt Rådet imidlertid Kommissionens oprindelige nedskæringsforslag for strenge.

De nedskæringer i fiskeriindsatsen, der blev opnået i forbindelse med FUP III og FUP IV, var ikke tilstrækkelige til at opveje virkningerne af den teknologiske udvikling, som gør flåden stadig mere effektiv. Derfor mener Kommissionen, at EU-flåden fortsat er alt for stor i forhold til de til rådighed værende ressourcer.

Kommissionen har til hensigt at tackle dette problem ved at foreslå yderligere permanente nedskæringer i fiskeriindsatsen efter FUP IV.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0338/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(13. februar 2001)

Om: Råvarepriser

I forlængelse af Fischlers svar på skriftlig forespørgsel E-2730/00(1) af 11. oktober anmodes Kommissionen om at redegøre for, hvorfor der ikke findes mere aktuelle tal for markedsoplysninger, som burde være tilgængelige for dem, der skal styre disse markeder?

(1) EFT C 113 E af 18.4.2001, s. 159.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. marts 2001)

Det ærede medlem anmodede i skriftlig forespørgsel E-2730/00 Kommissionen om et overslag over den procentvise forskel mellem priserne på de fem vigtigste landbrugsvarer inden for EU ved udgangen af hvert år i de seneste fem år og verdensmarkedspriserne for de samme råvarer. I svaret på denne forespørgsel blev der henvist til prisoplysninger fra OECD's database for overslag over producentstøtte (en database oprettet af OECD's Sekretariat på grundlag af metoder, der er almindeligt anerkendt af OECD-landene) for perioden 1995-1998.

Ved forvaltningen af de fælles markedsordninger anvender Kommissionen særlige og ajourførte oplysninger om priserne både på de interne markeder og verdensmarkederne. Disse oplysninger kan være forskellige fra dag til dag eller uge til uge afhængigt af bl.a. det pågældende marked, produktspecifikationen og produktets endelige anvendelse og oprindelsesland. De er tilgængelige for dem, der skal styre markederne, herunder embedsmænd i medlemsstaterne, via de normale forvaltningskomitéer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0336/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(13. februar 2001)

Om: Lovgivning om sur nedbør

1. Kan Kommissionen oplyse, hvilke dele af EU-lovgivningen der har til formål at modvirke tilfælde af sur nedbør?

2. Ville national lovgivning efter Kommissionens opfattelse kunne have samme virkning?

3. Kan Kommissionen anslå virkningerne af sur nedbør på tværs af grænserne? Hvor skabes f.eks. den forurening, der giver sur nedbør i Det Forenede Kongerige?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. april 2001)

1. Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om nationale emissionslofter for visse luftforurenende stoffer(1), der i øjeblikket er til behandling i Europa-Parlamentet (andenbehandling) har bl.a. til formål at sikre, at det område i Fællesskabet, hvor den kritiske belastning med hensyn til sur nedbør overskrides, bliver halveret inden 2010, set i forhold til situationen i 1990. Sektorspecifikke foranstaltninger til begrænsning af luftforurenende emissioner, f.eks. fra transport og store fyringsanlæg(2), vil bidrage til at nå dette mål, og det samme gælder direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening(3).

2. Sur nedbør er et grænseoverskridende problem i stor skala. Det kan ikke kontrolleres effektivt alene ved tiltag på nationalt plan.

3. De følgende tabeller, der fremsendes direkte til det ærede medlem og til Europa-Parlamentets sekretariat, viser i hvor høj grad emissioner i medlemsstaterne og kandidatlandene samt i Nordsøen og Østersøen bidrog med forurenende stoffer, der forårsager forsuring (oxideret svolv og kvælstof), i hver enkelt medlemsstat i 1997(4).

(1) EFT C 56 E af 29.2.2000. Fælles holdning EFT C 375 af 28.12.2000.

(2) Direktiv 88/609/EØF, EFT L 336 af 7.12.1988. Fælles holdning EFT C 375 af 28.12.2000, vedrørende forslag til revideret udgave af direktivet.

(3) EFT L 257 af 10.10.1996.

(4) Skøn fra Meterological Synthesizing Centre West (MSC-West) under samarbejdsprogrammet for overvågning og vurdering (EMEP).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0025/01

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(17. januar 2001)

Om: Regionale fiskeriorganisationer

Kommissionen viser en alarmerende mangel på både menneskelige og økonomiske ressourcer, hvilket skaber tvivl om dens evne til at forhandle i disse internationale organer. De to seneste tilfælde er for det første USA's embargo mod Fællesskabets fiskerflåde, som fisker i Stillehavet, som blev pålagt, fordi Fællesskabet ikke havde indarbejdet ICCAT's (den internationale kommission for bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet) henstillinger om beskyttelse af delfiner i forbindelse med tunfiskeri. Grunden til denne embargo var Kommissionens forsinkede forelæggelse for Rådet af disse foranstaltninger.

Kan Kommissionen forklare, hvorfor denne kritiske situation opstod?

For det andet viste det sig tydeligt på ICCAT's seneste internationale møde i Marrakech, at Kommissionen mangler forhandlingskapacitet i de forskellige fora, som trådte sammen inden for rammerne af dette internationale møde. Europa-Parlamentet har ved flere lejligheder kritiseret dette forhold og anmodet om, at Den Europæiske Union træffer foranstaltninger med henblik på at løse problemet.

Hvorledes vil Kommissionen klare denne beklagelige situation, som vækker tvivl om Fællesskabets lederevne i de regionale fiskeriorganisationer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. marts 2001)

Det er rigtigt, at den multilaterale forvaltning af dybhavsfiskeriet indebærer, at EU bliver stillet over for en stadig stigende række udfordringer, som bliver mere og mere komplekse. Dette er imidlertid ikke et isoleret tilfælde. Der er andre områder, som kræver øget opmærksomhed fra Kommissionens side. Kommissionen bliver nødt til at tage alle disse udfordringer op med et begrænset antal menneskelige ressourcer i perioden 2000/2002. Med det begrænsede personale, der er til rådighed, forsøger Kommissionen at gøre sit yderste for at sørge for, at EU er passende repræsenteret på internationale møder både med hensyn til antallet af medarbejdere og deres kvalifikationer.

På det nylige ICCAT-møde (Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet) var Kommissionens team relativt stort (seks medarbejdere), hvilket var tilstrækkeligt til at dække de forskellige forhandlingsfronter, selv om det krævede en betydelig indsats fra de enkelte deltageres side. Til andre internationale gremier udsender Kommissionen også så mange tjenestemænd, som der kræves til at klare opgaverne, men naturligvis inden for de personalemæssige grænser, der gælder for Kommissionen som helhed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0346/01

af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen

(6. februar 2001)

Om: Uddeling af euro inden januar 2002

I den månedlige beretning om forberedelse af overgangen til euro (preparation for the changeover to the euro), som offentliggøres af Kommissionen, hedder det i den afsluttende oversigt, at detailhandlerne i perioden mellem 1. september og 17. december 2001 skal have forhåndsudleveret en euro-beholdning.

Kan Kommissionen bekræfte disse oplysninger? Mener Kommissionen, at der fra 1. december 2001 bør forhåndsudleveres fem-euro- og ti-eurosedler til offentligheden generelt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(15. marts 2001)

Kommissionen har udarbejdet den afsluttende oversigt i sin månedlige beretning om forberedelserne til overgangen til euroen på grundlag af eurolandenes bidrag.

Deltagerlandene i Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) er enedes om at mindske det tidsrum i 2002, hvori der er to valutaer i omløb, mest muligt for derved at mindske risikoen for at skabe forvirring blandt borgerne og undgå, at detailsektoren skal anvende to valutaer i længere tid.

En forhåndsdistribution af eurosedler til offentligheden kan forlænge det tidsrum, hvori der er to valutaer i omløb, og derved stride mod de målsætninger, som netop går ud på at afkorte dette tidsrum. Endvidere er der risiko for, at forhåndsdistributionen til offentligheden kan medføre, at der er eurosedler i omløb inden 1. januar 2002. Finansministrene og Kommissionen har derfor tilsluttet sig Den Europæiske Centralbanks holdning om ikke at forhåndsdistribuere eurosedler til offentligheden.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0700/01

af Eurig Wyn (Verts/ALE) til Kommissionen

(8. marts 2001)

Om: UK's deltagelse i bombningen af Bagdad

Støtter Kommissionen UK's deltagelse i bombningen af Bagdad?

Finder Kommissionen ikke, at de irakiske borgere allerede har lidt tilstrækkeligt på grund af den økonomiske embargo, at yderligere amerikanske og britiske angreb kun vil øge deres lidelser, og at disse angreb i demokratiets og menneskerettighedernes navn bør fordømmes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(4. april 2001)

Amerikanernes og briternes fælles seneste luftangreb på militære anlæg i Irak er blevet drøftet både i Europa-Parlamentet og Rådet. Om end meningerne kan være delte med hensyn til gennemførelsen af denne allierede militære indsats, hersker der bred enighed om at den nuværende situation i Irak skyldes at landets regering nægter at efterkomme en række forskellige resolutioner som er vedtaget af FN's sikkerhedsråd. I disse resolutioner pålægges det Irak at destruere alle masseødelæggelsesvåben og at tillade De Forenede Nationer at kontrollere, overvåge og inspicere denne proces. Iraks regering er med til at forlænge den økonomiske blokade ved at nægte at samarbejde med FN's inspektionsgrupper, og bærer dermed selv ansvaret for den irakiske befolknings fortsatte lidelser.

Kommissionen beklager tabet af menneskeliv i Irak. Det bør imidlertid ikke glemmes at det er Saddam Husseins styre, der må bære det fulde ansvar for de lidelser og dødsfald, der dagligt forekommer i Irak, fordi landet i sin politik afviser at samarbejde med De Forenede Nationer. Irak har som led i olie-for-madvarer programmet modtaget mere end tilstrækkelige midler til at afhjælpe de vanskelige humanitære forhold, men har ikke gjort noget herfor.

En løsning på de nuværende forhold må søges inden for rammerne af FN-forhandlinger. I denne forbindelse hilser Kommissionen derfor velkommen at forhandlingerne mellem De Forenede Nationer og den irakiske regering blev genoptaget i februar 2001, idet den håber på et positivt resultat og dermed bedre humanitære forhold i Irak.

Kommissionen er dog fortsat bekymret over den irakiske befolknings lidelser, og inden for de grænser der sættes af dens mandat og de til rådighed stående midler, gør den alt hvad den kan for at afhjælpe forholdene. Fællesskabet har siden Golfkrigen i 1991 ydet over 250 mio. EUR i humanitær bistand til Irak, og er dermed landets største bidragyder. Gennem de seneste to år har Kommissionen ydet henholdsvis 8 og 10 mio. EUR i bistand. Bistanden får samme omfang i 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0018/01

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(17. januar 2001)

Om: Muslingeopdræt i EU

Muslingeopdræt er af afgørende betydning for Galiciens kystregion. Det anslås, at ca. 11 500 arbejdspladser er direkte forbundet med denne sektor, hvoraf 8 500 er permanente, og at 7 000 er indirekte forbundet hermed. Denne omstændighed bliver endnu mere vigtig, når man tager i betragtning, at de ressourcer, der skabes af produktionsaktiviteten, spredes over et bredt socialt lag, og da beslutningerne træffes lokalt, pengene geninvesteres i selve regionen. Dette har en mangfoldiggørende virkning på den lokale økonomi og medvirker til at skabe socioøkonomisk stabilitet.

Hvad angår akvakultur i al almindelighed, er det muslingeopdræt, der giver den styrke og stabilitet, da der i Galicien årligt opdrættes mellem 250 og 300 millioner kilo. Dette gør Galicien til verdens næststørste producent efter Kina og den største i Europa, idet regionen tegner sig for ca. 50 % af den samlede produktion i EU, hvoraf 35 % sælges frisk, 41 % afsættes til traditionel konservering og 24 % til nye alternative forarbejdningsmetoder, som bliver mere og mere populære.

Det regulerende råd for muslingeopdræt i Galicien har allerede anmodet om beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB) for dette produkt, som skulle tjene som en verdensomspændende standard, idet det ville være den første BOB for et havprodukt.

Med henblik på at yde EU's forbrugere en bedre beskyttelse bedes Kommissionen oplyse, om den ikke mener, at denne BOB ville yde et grundlæggende bidrag til den fuldkomne identificering af muslingen som et endeligt produkt eller bestanddel af høj kvalitet af andre færdiggjorte produkter?

Hvilke foranstaltninger har eller overvejer EU at iværksætte med henblik på at øge efterspørgslen efter muslinger af høj kvalitet på det europæiske marked og lette identificeringen heraf for således at undgå fejlagtig eller konfus identificering, der kunne være til fordel for producenter fra tredjelande, der fremstiller produkter af ringe kvalitet, eller produkter, der ikke opfylder de på EU's marked gældende minimumstandarder for sundhed og sikkerhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. marts 2001)

Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsler E-0013/01(1) og E-0016/01(2).

(1) Se side 87.

(2) Se side 88.