SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0936/00

af James Nicholson (PPE-DE) til Rådet

(30. marts 2000)

Om: Jubilee 2000 Coalition

Jubilee 2000 Coalition står bag en kampagne for gældseftergivelse over for verdens fattigste lande. G7-landenes Køln-initiativ drejer sig om gældseftergivelse for omkring 33 lande, men glemmer mange andre lande, som ifølge Jubilee 2000 Coalition har et akut behov for bistand.

Støtter Rådet Jubilee 2000 Coalitions målsætninger? Hvilke skridt har Rådet taget for at skære ned på kravene til gældsbetaling i verdens fattigste lande?

Svar

(29. september 2000)

EU og medlemsstaterne er fuldt ud klar over de vanskeligheder, som mange fattige lande har på grund af den overordentlig store gældsbyrde, der påvirker deres udviklingsmuligheder og undergraver den politiske stabilitet og den demokratiske proces.

For at lette gældsbyrden har EU og medlemsstaterne taget eller deltaget aktivt i initiativer på forskellige niveauer i overensstemmelse med deres beføjelser.

Den 6. juli 1998 besluttede Rådet at deltage fuldt ud i initativet til fordel for de højt forgældede fattige lande (HIPC-initiativet) iværksat af IMF og Verdensbanken. Initiativet bygger på et tilsagn fra det internationale finansielle samfund om at ville nedbringe berettigede landes gældsbyrde til et bæredygtigt niveau, forudsat at de pågældende lande i en given periode kan fremvise gode økonomiske resultater.

På G7-topmødet i juni 1999 i Köln godkendte ministrene et udvidet HIPC-initiativ, som skal sikre en dybere, bredere og hurtigere lettelse.

Det Europæiske Råd i Köln i 1999 fremhævede nødvendigheden af at finde en varig løsning på de fattigste landes gældsproblemer. Det hilste den fælles europæiske holdning til forbedringen af gældsinitiativet for højt forgældede fattige lande velkommen og gik ind for en fremskyndelse af gældsafviklingsprocessen for

de fattigste lande og for ambitiøse mål for omfanget af gældsbyrdenedsættelsen. Det understregede nødvendigheden af en tættere sammenhæng mellem lettelsen af gældsbyrden og en strategi for fattigdomsbekæmpelse. Det erklærede, at medlemsstaterne er parate til i Paris-klubben at støtte en forhøjelse af gældseftergivelsesprocenten for kommercielle kreditter til 90 % og derover og går ind for yderligere lettelser af gældsbyrden via den offentlige udviklingsstøtte. Det tilkendegav tillige, at Europa inden for disse rammer er parat til med en passende byrdefordeling at bære sin rimelige andel af finansieringen af et forbedret gældsinitiativ.

På Verdensbankens/IMF's årsmøder i september 1999 i Washington traf donorsamfundet en række ambitiøse politiske beslutninger, hvorved strategierne til bekæmpelse af fattigdom, strukturtilpasningsprogrammerne og gældslettelsesinitiativet blev kædet nøje sammen. På grundlag af disse beslutninger vedtog AVS-EF-Ministerrådet i december 1999, at ikke-fordelte programmerbare midler under EUF kunne anvendes i form af gavebistand til dækning, til et beløb af 320 mio., af forpligtelserne over for Fællesskabet i form af afdrag og renter på hovedstolen samt selve hovedstolen for de første AVS-stater, der bliver berettigede inden for rammerne af HIPC-initiativet, og til bidrag, til et beløb af maksimalt 680 mio., til den samlede finansiering af HIPC-initiativet ved overførsel til den HIPC-trustfond, der forvaltes af Verdensbanken. På Rådets samling (almindelige anliggender) den 6. december 1999 blev det endvidere besluttet at yde et bidrag på 54 mio. til HIPC-trustfonden til HIPC-lande, der ikke er AVS-lande. Dette beløb skal lægges oven i det bidrag på 1 mia. fra EUF til de højt forgældede fattige lande under et, som blev fastlagt ved samme lejlighed.

Under topmødet mellem Afrika og Europa den 3.-4. april 2000 i Kairo meddelte en række medlemsstater, at de er villige til at afskrive de fleste, om ikke alle, HIPC-landes gæld.

Yderligere erklærede parterne på topmødet:

- at de mener, at de trufne foranstaltninger og indførte mekanismer til lettelse af Afrikas gældsbyrde skal evalueres hensigtsmæssigt for så vidt angår nærmere vilkår og gennemførelse, idet der tages hensyn til deres virkninger for alle afrikanske behov, navnlig mellemindkomstlandenes behov, med hensyn til deres gældsbetjeningskapacitet, og at der på sigt skal findes rimelige løsninger;

- at de er klar over, at ethvert gældslettelsesinitiativ for at kunne lykkes forudsætter, at de nødvendige økonomiske reformforanstaltninger gennemføres, og at de derfor tilskynder landene i Afrika til at fortsætte med at gennemføre sådanne reformer og indføre god regeringsførelse og forpligte sig til at øremærke besparelser fra gældslettelsen til fattigdomsbekæmpelse, herunder også forbedring af de sociale sektorer og genopbygning af infrastrukturer;

- at de noterer sig den afrikanske holdning til spørgsmålet udlandsgæld, der går ud på, at man skal tilstræbe gældslettelse og -eftergivelse for samtlige forgældede afrikanske lande, således at der skabes et miljø, der muliggør en bæredygtig udvikling;

- at de er enige om at støtte landene i Afrika, så der kanaliseres ressourcer fra gældslettelse til strategier og programmer for udryddelse af fattigdom, herunder i den sociale sektor og infrastruktursektoren;

- at de igen bekræfter deres tilsagn om at opnå det globalt vedtagne mål om at halvere fattigdommen inden 2015.

Med henblik herpå vil den biregionale gruppe på højt embedsmandsplan træffe de nødvendige foranstaltninger til at udarbejde en rapport om de afrikanske landes udlandsgæld, som skal gennemgås inden for en rimelig tid på ministerplan som led i opfølgningsmekanismen.