SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2704/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(26. september 2002)

Om: Forfølgelser i Burma

Der er til stadighed forlydender om, at burmesiske myndigheder forfølger etniske mindretal, der lever i junglen, og i særlig grad det kristne karen-folk og shan-folket. I forfølgelserne indgår systematiske voldtægter og mord. Anden juledag sidste år blev lejren Ler Per Hur for internt fordrevne medlemmer af karen-folket udsat for et angreb, hvilket resulterede i, at 300 personer flygtede til Thailand for at redde livet. I februar blev det rapporteret, at burmesiske tropper fra infanteribataljon 246 havde henrettet tre landmænd, som var på vej til deres gård uden for landsbyen Saai Khaao i Kun Hing kommune. I maj forlød det, at tropper fra let-infanteribataljon 559 havde henrettet tre landsbyboere, der var medlemmer af Karen-folket, i landsbyen Mukwa.

Nogle af disse grupper menes i visse perioder at have været indblandet i narkotika-smugling, men der er nu også rapporter om, at medlemmer af shah-folket er blevet forfulgt, fordi de er begyndt af forsøge at forhindre den ulovlige eksport af amfetamin-tabletter til Thailand, som har fundet sted med det burmesiske militærs billigelse.

Det er naturligvis vanskeligt for EU at undersøge enkeltstående tilfælde, men kan Kommissionen bekræfte, at der regelmæssigt foregår systematiske forfølgelser, og i bekræftende fald oplyse, hvilke bestræbelser Kommissionen har gjort for at forbedre det burmesiske styres respekt for menneskerettighederne?

Kan Kommissionen bekræfte, at det burmesiske militær medvirker ved udsmuglingen af amfetamin-tabletter til Thailand? Har Kommissionen beviser for, at den burmesiske regering er indblandet i heroinhandel?

Hvor stor er samhandlen mellem Burma og EU? Kan Kommissionen oplyse, om EU yder Burma økonomisk bistand?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(16. oktober 2002)

Kommissionen har ved flere lejligheder givet udtryk, at den er dybt bekymret over situationen i Burma/Myanmar og den skade, militærstyret med sin politik forvolder på landet og dets fremtid, som f.eks. øget narkohandel og flygtningeproblemer.

Kommissionen kender til påstandene om, at militæret forfølger etniske minoriteter i Burma/Myanmar, og den har flere gange givet udtryk for sin bekymring over, at menneskerettighederne ikke bliver respekteret især ikke i de områder, hvor de etniske mindretal lever. Under EU's trojkas seneste besøg i Burma/Myanmar blev der igen givet udtryk for disse bekymringer over for den burmesiske regering. Kommissionen giver også regelmæssigt udtryk for sine betænkeligheder over for parterne i Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Lande (ASEAN).

Kommissionen er ligeledes klar over, at styret beskyldes for at være involveret i narkotikahandel, selv om dette selvfølgelig er svært at bevise.

EU har en klar fælles holdning til Burma/Myanmar, som blev vedtaget i 1996, og som er blevet styrket ved en række senere lejligheder. Den omfatter våbenforbud siden 1990, suspension af forsvarssamarbejdet siden 1991 og suspension af al bilateral bistand med undtagelse af humanitær bistand. Der er ligeledes forbud i EU mod at udstede visum til regeringsmedlemmer, militærledere og sikkerhedsstyrker og deres familie, og højtstående personers besøg til Burma/Myanmar er suspenderet.

Den 10. april 2000 blev det besluttet at styrke Kommissionens holdning, og der blev indført a) et forbud mod at levere udstyr, som kan anvendes internt til undertrykkelse eller terrorisme, b) sammensmeltning og offentliggørelse af de tidligere opdelte lister over henholdsvis visumanmodninger, der automatisk blev afvist, og visumanmodninger, der krævede høring af medlemsstaterne, og c) indefrysning af midler placeret i udlandet tilhørende de personer, der er opført på den offentliggjorte liste. Der blev åbnet op for muligheden for at ophæve forbuddet mod udstedelse af indrejsevisum til udenrigsministeren, hvis dette sker i EU's interesse.

Rådet (generelle anliggender) besluttede den 8. oktober 2001 at forlænge den fælles holdning endnu en gang frem til den 29. april 2002 med kun en teknisk ændring, som gav medlemsstaterne mulighed for at leve op til deres forpligtelse til at udstede visum for at lette adgangen til deltagelse i FN-møder eller konferencer. Den fælles holdning blev forlænget uden ændringer fra april 2002 til den 29. oktober 2002.

Med hensyn til handelsforbindelser er Burma/Myanmar medlem af Verdenshandelsorganisationen (WTO), og handelen er derfor beskyttet af WTO-reglerne mod diskriminerende behandling. De handelsfordele, som EU normalt indrømmer de mindst udviklede lande, blev trukket tilbage for Burma/Myanmars vedkommende i 1997 på grund af slavearbejde. Det betyder også, at landet ikke er berettiget til EU-initiativet alt undtagen våben, som blev indført i 2001.

Kommissionen yder 4-6 mio. EUR i humanitær bistand hvert år til den burmesiske befolkning, især til etniske minoriteter, og forbereder nu et bistandsprogram på 5 mio. EUR til bekæmpelse af HIV/AIDS i landet. Al bistand fra EU ydes gennem ngo'er og/eller internationale organisationer.