ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0843/98 af Jean-Antoine Giansily (UPE) til Kommissionen (11. marts 1998)

Om: EU-stoette til tilrettelaeggelsen af valg i Togo

I anledning af det kommende praesidentvalg i Togo har Kommissionen efter en undersoegelsesrejse til landet offentliggjort en raekke retningslinjer med henblik paa at sikre fuldstaendig gennemskuelighed i valgproceduren.

En ekspert fra Kommissionen har tilsyneladende inden for rammerne af den finansielle stoette til tilrettelaeggelsen af valget faaet bemyndigelse til at assistere den Nationale Valgkommission, som blev nedsat i henhold til en lov af 9. september 1997, og hvis medlemmer, der for halvdelens vedkommende tilhoerer praesidentens flertal, og som for den anden halvdels vedkommende tilhoerer oppositionen, allerede har aflagt ed i forbindelse med deres indsaettelse.

1. Er denne ekspert allerede udpeget, og hvis dette ikke er tilfaeldet, hvornaar vil udpegelsen finde sted?

2. Hvad vil ekspertens noejagtige opgave vaere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João Deus de Pinheiro (26. marts 1998)

Det er af grundlaeggende betydning, at der opnaas fuldstaendig gennemsigtighed i forbindelse med selve valghandlingen i Togo, og at der forud herfor sikres gennemsigtige og rimelige betingelser for tilrettelaeggelsen af praesidentvalget, saa de demokratiske og retsstatslige principper overholdes.

Som svar paa det aerede medlems forespoergsel kan oplyses, at en ekspert fra Kommissionen blev udsendt til Togo i begyndelsen af marts maaned 1998. Hans opgave er at afgive udtalelse om mulighederne og betingelserne for ydelse af stoette til Den Nationale Valgkommission, der er blevet nedsat med en del forsinkelse, eftersom foerste runde af praesidentvalget er fastlagt til juni 1998.

Kommissionen agter at foelge gennemfoerelsen af valgproceduren meget noeje i snaever samordning med medlemsstaterne. Den stoetter en raekke programmer for bevidstgoerelse af vaelgerkorpset, der gennemfoeres af nogle ikke-statslige organisationer i Togo (ngo'er), ligesom den vil yde stoette til et uddannelsesprogram til fordel for en raekke involverede personer ved landets institutioner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0031/98 af John Corrie (PPE) til Kommissionen (29. januar 1998)

Om: EU's stoette til Cypern

Hvilket beloeb er der ydet i stoette til Cypern inden for de seneste 10 aar? Hvor stor en del heraf kom den graeske del af oeen til gode, og hvor stor en del fik den tyrkiske del af oeen - og til hvilke projekter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (17. februar 1998)

Der er som led i 3. og 4. finansprotokol bevilget Cypern foelgende beloeb:

3. finansprotokol (1990-1994)

Den Europaeiske Investeringsbank EIB: egne midler: 44 mio. ECU gavebistand: 13 mio. ECU risikovillig kapital: 5 mio. ECU

4. finansprotokol (1995-1998)

EIB's egne midler: 50 mio. ECU gavebistand: 22 mio. ECU risikovillig kapital: 2 mio. ECU

3. finansprotokols bevillinger er helt opbrugt. Bevillingerne under 4. finansprotokol er under afvikling. Finansprotokollerne er indgaaet med den cypriotiske regering til fordel for hele oeen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 774/98 af Helena TORRES MARQUES til Kommissionen. Daphne-projekter



EF-Tidende nr. C 304 af 02/10/1998 s. 0156



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0774/98 af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen (5. marts 1998) Om: Daphne-projekter Vil Kommissionen oplyse, hvilke projekter der er godkendt inden for rammerne af Daphne-initiativet, hvor mange portugisiske projekter der er forelagt, og hvorfor ingen af disse projekter er godkendt? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (24. marts 1998) Der blev i 1997 indgivet 428 projektansoegninger i forbindelse med Daphne-initiativet. 47 af disse blev godkendt af Kommissionen til at modtage oekonomisk stoette. Kun to af de 428 ansoegninger blev indgivet af portugisiske ikke-statslige organisationer (NGO'er). Det ene projekt var uegnet af tekniske grunde; summen, der blev soegt om, var paa 110 ECU, hvor vejledningen af administrative hensyn siger, at det mindste stoettebeloeb, som kan bevilges, er paa 10 000 ECU. Det andet projekt fik afslag efter en evaluering, hvor man vurderede, at projektet ikke ville have mervaerdi paa europaeisk niveau og desuden manglede de noedvendige primaere samarbejdspartnere.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0343/98 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (17. februar 1998)

Om: Krise paa olivenoliemarkedet

Krisen paa olivenoliemarkedet i Italien og faldet i efterspoergslen efter emballeret olie paa 7,2% inden for det seneste aar har foraarsaget fyringer i virksomhederne ASSITOL OLIVA og FEDEROLIO. Denne udvikling ser ikke ud til at standse og vaekker derfor i stadig hoejere grad anledning til bekymring. Vil Kommissionen oplyse foelgende:

1. Er disse bestemmelser ikke kommet i utide, i betragtning af at den nye faelles markedsordning for olie endnu ikke er vedtaget paa faellesskabsplan, og at det derfor er uhensigtsmaessigt at foretage fyringer, inden der er fastlagt nye regler?

2. Anser den det ikke for hensigtsmaessigt i en noedsituation at haeve den maksimale garanterede produktion og fastlaegge nationale produktionslofter?

3. Vil Kommissionen soerge for en effektiv maerkning for at beskytte kvaliteten af den meget fine olivenolie (jomfruolie), hvorved kvaliteten fastslaas med sikkerhed, hvilket er mere betydningsfuldt end andre initiativer, der har til formaal at soerge for, at raaolier med beskyttet oprindelsesbetegnelse kan klare sig i konkurrencen paa de europaeiske markeder og verdensmarkedet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (11. marts 1998)

Kommissionen har kendskab til, at den maengde olivenolie, der pakkes i Italien med forbrugsstoette, er faldende, isaer som foelge af det nuvaerende forholdsvis lave stoettebeloeb (12 ECU pr. 100 kg).

Denne situation analyseres som led i de overvejelser, der skal resultere i et forslag til reform af den nuvaerende faelles markedsordning for olivenolie. Kommissionen undersoeger i denne forbindelse, om det er muligt at ophaeve forbrugsstoetteordningen, en mulighed som Parlamentet i oevrigt tilsyneladende gaar ind for.

Det er derfor normalt, at de to stoerste italienske emballeringssammenslutninger, som det aerede parlamentsmedlem omtaler, har tilpasset deres struktur til den nye situation, idet de isaer har reduceret det personale, der skal indsende og kontrollere deres medlemmers ansoegninger om forbrugsstoette.

I forbindelse med forberedelsen af reformen af den faelles markedsordning for olivenolie vil Kommissionen saerlig opmaerksomt undersoege det aerede parlamentsmedlems forslag. Det vil bl.a. blive undersoegt, om det er hensigtsmaessigt at haeve den garanterede maksimale maengde, at fastsaette den maksimale maengde for hver producentmedlemsstat samt fastlaegge nye markedsfoeringsnormer med det formaal mere effektivt at beskytte jomfruolie.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0567/98 af Hiltrud Breyer (V) til Raadet (3. marts 1998)

Om: EU-importforbud for koed af hormonbehandlede dyr

Ifoelge den afgoerelse, WTO-klagenaevnet har truffet, har EU ret til paa et videnskabeligt grundlag at indfoere den grad af forbrugerbeskyttelse, der anses for passende, selv om den eventuelt er hoejere end kraevet i henhold til internationale sundhedsnormer.

1. Hvilke omraader skal vaere daekket af den kraevede videnskabelige dokumentation for eventuelle risici?

2. Hvilke forskere har EU paalagt at fremskaffe denne dokumentation?

3. Hvilke midler staar der til raadighed for dette videnskabelige arbejde?

4. Deltager ogsaa medlemsstaterne heri?

5. Hvornaar paabegyndes hvilket videnskabeligt arbejde?

6. Med hvilke midler og i hvilken form stoetter den tyske regering den videnskabelige argumentation mod hormonkoed?

Svar (8. juni 1998)

Det er Kommissionen, der i medfoer af traktaten har kompetence til at repraesentere Faellesskabet i WTO og som foelge heraf i panelet og dets appelinstans.

Det aerede medlem boer derfor rette sine spoergsmaal til Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0250/98 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (13. februar 1998)

Om: Mangelen paa et EU-stoejdirektiv

Paa baggrund af EU's bekymring for EU-borgernes sundhed og trivsel og de klare maal i miljoedirektiverne vil Kommissionen da oplyse, hvorfor disse maal ikke er blevet samlet i et direktiv om stoejforurening?

Erkender Kommissionen, at dette laenge har vaeret paakraevet, og at det boer goeres som en sag af ret presserende art?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (18. marts 1998)

Kommissionen arbejder allerede paa effektive stoejreduceringsforanstaltninger, som annonceret i groenbogen om fremtidens stoejpolitik ((KOM(96) 540 endelig udg. )) fra 1996.

Den 18. februar 1998 vedtog Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Raadets direktiv om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om stoejemission fra maskiner til udendoers brug ((KOM(98) 46. )). I begyndelsen af 1999 forventer Kommissionen at fremsaette forslag til et rammedirektiv om stoej i miljoeet. Dette vil kraeve harmonisering af bl.a. stoejopfattelse, matematisk beregning, overvaagning og maaling, indsamling af stoejdata og stoejbekaempelsesplaner.

Der er planlagt en konference i maj 1998 i Koebenhavn, hvor Parlamentet er blevet inviteret. Forslag til arbejdsgrupper er allerede blevet udsendt til en stor kreds.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0489/98 af Karl Habsburg-Lothringen (PPE) til Kommissionen (17. februar 1998)

Om: Rapport om tilnaermelsen af punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer

Med direktiv 92/84/EOEF af 19. oktober 1992 ((EFT L 316 af 31.10.1992, s. 29. )) blev der med henblik paa at tilnaerme punktafgiftssatserne indfoert en ordning med minimumspunktafgiftssatser. I henhold til artikel 8 i dette direktiv skal Raadet hvert andet aar, foerste gang senest den 31. december 1994, gennemgaa de i direktivet fastsatte punktafgiftssatser og efter hoering af Europa-Parlamentet med enstemmighed traeffe de fornoedne foranstaltninger.

Gennemgangen sker paa grundlag af en rapport samt eventuelt et forslag fra Kommissionen. I rapporten skal der tages hensyn til, at det indre marked fungerer tilfredsstillende, punktafgiftssatsernes realvaerdi og traktatens bredere maalsaetning samt konkurrencen mellem de forskellige former for alkoholholdige drikkevarer.

Det vigtigste forslag i Kommissionens foerste rapport af 13. september 1995 til Raadet og Europa-Parlamentet gik ud paa at udsaette tilpasningen af minimumssatserne for alkoholholdige produkter, indtil der var foretaget yderligere undersoegelser og hoeringer.

Den naeste rapport er endnu ikke blevet forelagt og er saaledes ifoelge det naevnte direktiv over ét aar forsinket.

Hvornaar vil Kommissionen forelaegge Europa-Parlamentet en rapport om tilnaermelsen af punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer?

Hvordan forklarer Kommissionen, at denne rapport er over ét aar forsinket?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (10. marts 1998)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-37/98 fra Bill Miller ((EFT C 196 af 22.6.1998, s. 110. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0124/98 af Marjo Matikainen-Kallstroem (PPE) til Kommissionen (30. januar 1998)

Om: Foelgespoergsmaal til skolemaelksprogrammet

Svaret fra kommissionsmedlem, Franz Fischler, paa vegne af Kommissionen af 17.12.1997 (E-3130/97 ((EFT C 158 af 25.5.1998, s. 40. )) paa spoergsmaalet om skolemaelksordningen er ulogisk. Kommissionsmedlem Fischler paapeger i sit svar, at Kommissionen med sin nuvaerende ordning, der favoriserer fedtrige maelkeprodukter, »ikke oensker at paavirke stoettemodtagernes valg til fordel for det ene eller det andet maelkeprodukt«.

For at logikken bag kommissionsmedlem Fischlers svar ville vaere klarere for mig, stilles et yderligere spoergsmaal.

Hvordan argumenterer Kommissionen for sin paastand om, at stoetten til fedtrige maelkeprodukter paa bekostning af fedtfattige ikke vil paavirke stoettemodtagernes valg til fordel for fedtrige maelkeprodukter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (27. februar 1998)

Stoerrelsen af stoetten til de forskellige mejeriprodukter, der uddeles under EF's skolemaelksprogram, fastlaegges ud fra maelkeindholdet i de paagaeldende produkter. Det medfoerer, at der ydes lavere stoette til letmaelk end soedmaelk. Da detailprisen er hoejere for soedmaelk end letmaelk, bliver den nettopris, som eleverne skal betale, nogenlunde den samme for de to typer maelk, og skulle derfor ikke paavirke valget af det ene eller det andet produkt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0054/98 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (29. januar 1998)

Om: Dramatisk nedgang i faellesskabsstoetten til olivenolie

Beslutningen om at nedsaette Faellesskabets stoettepris fra 457 drachmer pr. kilo til 301 drachmer pr. kilo har bragt de graeske olivenproducenter i en meget vanskelig oekonomisk situation.

Denne beslutning har gjort producenterne fortvivlede, fordi de vil miste i alt ca. 180 mia drachmer i 1998, et tab, som de maa lide paa et tidspunkt, hvor deres indtaegt konstant formindskes som foelge af de mange spareprogrammer, den graeske regering har ivaerksat i de seneste aar. Da der ikke er mulighed for at erstatte olivenolieproduktionen med et andet produkt, er situationen blevet helt uoverskuelig, og producenterne foeler i stadig hoejere grad, at deres produkt ikke faar behoerig stoette fra EU.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke praecise foranstaltninger den har til hensigt at ivaerksaette med henblik paa at stoette de haardt ramte graeske olivenproducenter, som vil have vanskeligt ved at overleve, hvis beslutningen om nedsaettelse af Faellesskabets prisstoette til olivenolie bliver gennemfoert?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (26. februar 1998)

Den faelles markedsordning for olivenolie omfatter en produktionsstoetteordning for olivenolie. Denne stoette har foelgende egenskaber:

- for saa vidt angaar producenter, hvis produktion i gennemsnit overstiger 500 kg olivenolie pr. produktionsaar, svarer stoetten til 142,20 ECU/100 kg og er underkastet virkningerne af en eventuel overskridelse af den maksimale garantimaengde (MGM) paa 1 350 000 tons

- for saa vidt angaar producenter, hvis gennemsnitlige produktion er paa mindre end 500 kg olivenolie pr. produktionsaar, svarer stoetten til 151,48 ECU/100 kg plus en supplerende produktionsstoette paa 3,574 ECU/100 kg. Denne stoette er ikke underkastet virkningerne af en eventuel overskridelse af MGM.

De to typer produktionsstoette er paalagt tilbageholdelser med henblik paa udarbejdelsen af fortegnelsen over olivendyrkningsarealerne (2,4 %), forbedringen af olivenoliekvaliteten (1,4 %) og de aktiviteter, som udfoeres af de anerkendte producentorganisationer og foreninger af saadanne (0,8 %).

Den nedgang i produktionsstoetten, som det aerede medlem henviser til, vedroerer den stoette, som de store producenter har modtaget for deres produktion i produktionsaaret 1996/1997. Disse producenter repraesenterer efter Kommissionen oplysninger ca. 25 % af alle olivendyrkere i Graekenland.

Det skal endvidere naevnes, at olivendyrkernes indkomster kun delvis skyldes naevnte stoette, idet de afloennes gennem salget af den producerede olivenolie.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0080/98 af Patricia McKenna (V) til Kommissionen (30. januar 1998)

Om: Forbraending af husholdningsaffald

Hvornaar vil Kommissionen offentliggoere forslaget til direktiv om dioxinemissioner i forbindelse med forbraending af husholdningsaffald?

Kan Kommissionen give detaljerede oplysninger om de vigtigste forslag, som forslaget til direktiv vil indeholde?

Agter Kommissionen at fremsaette forslag til fremme af mere miljoevenlige former for affaldsforvaltning end forbraending og deponering af affald, isaer genvinding, knusning og udnyttelse af affald?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (13. marts 1998)

Kommissionen har sammen med eksperter fra medlemsstaterne droeftet et arbejdsdokument om affaldsforbraending to gange sidste aar og den 26. februar i aar. Vedtagelsen af et forslag til Raadets direktiv om affaldsforbraending forventes at ske til efteraaret 1998.

Maalet med det planlagte direktiv om forbraending af affald er at fastsaette strenge emissionsgraensevaerdier og driftsbetingelser for anlaeg, hvori affaldet afbraendes i forbraendingsovne, som er saerligt indrettet hertil, eller anlaeg, hvor affald anvendes som supplerende braendsel til energifremstilling eller fremstilling af produkter.

Generelt set vil forslaget indeholde de samme krav som Raadets direktiv 94/67/EF af 16. december 1994 om forbraending af farligt affald ((EFT L 365 af 31.12.1994, s. 34. )), saasom for eksempel en emissionsgraensevaerdi for dioxiner paa 0,1 nanogram (ng) toksisk aekvivalent (toxic equivalent - TEQ) pr. m3 og 0,05 mg pr. m3 for kviksoelvs vedkommende. Desuden vil forslaget bygge paa princippet om integreret bekaempelse, saa emissionerne ikke flyttes fra ét medie til et andet. Der vil derfor fastsaettes strenge emissionsgraensevaerdier for spildevand.

Kommissionens politik er, at kun affald, der ikke kan forhindres eller genanvendes ved genbrug eller genvinding, boer afbraendes. Naar affald forbraendes, boer der sikres et hoejt miljoebeskyttelsesniveau.

I Kommissionens meddelelse om revisionen af Faellesskabets strategi for affaldshaandtering ((KOM(96) 399, endelig udg. )) blev hierarkiet af principperne for affaldshaandtering som fastsat i strategien fra 1989 paa ny bekraeftet. I denne hierarkiske orden gives der foersteprioritet til forebyggelse af, at der overhovedet opstaar affald, fulgt af genanvendelse af affald samt til slut betryggende deponering af affaldet. I alle Kommissionens initiativer paa affaldspolitikkens omraade tages der hensyn til dette hierarki.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0735/98 af Rinaldo Bontempi (PSE) til Kommissionen (2. marts 1998)

Om: Anden opfordring til en aftale mellem EU og Fyrstendoemmet Monaco vedroerende social sikring

Som svar paa skriftlig forespoergsel E-4012/96 ((EFT C 138 af 5.5.1997, s. 165. )), som opfordrede til en aftale mellem EU og Fyrstendoemmet Monaco vedroerende social sikring, havde Kommissionen forpligtet sig til at fremme indgaaelsen af en saadan aftale.

Selv om der er gaaet over et aar, er aftalen endnu ikke underskrevet, og de EU-statsborgere, der arbejder i Fyrstendoemmet Monaco, stoeder mod stadig stoerre hindringer. Et saerligt problem beroerer de graensearbejdere, der har arbejdet saavel i Italien og Frankrig som i fyrstendoemmet, og som ikke kan sammenlaegge de perioder, hvori de har betalt socialsikringsbidrag, i forbindelse med deres anmodning om pension.

De italienske graensearbejdere er desuden daarligt stillede, idet en aftale mellem Frankrig og fyrstendoemmet sikrer, at de foerste, der opnaar ansaettelse efter fyrstendoemmets statsborgere, er statsborgere fra de tilgraensende franske kommuner.

Agter Kommissionen paa kort sigt at indgaa en samarbejds- eller associeringsaftale mellem Den Europaeiske Union og Fyrstendoemmet Monaco, som kan omfatte aftaler inden for den sociale sektor og saaledes gennemfoere de EU-samordningsbestemmelser, der findes i forordning (EOEF) nr. 1408/71 ((EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2. ))? Hvad er aarsagerne til denne forsinkelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (2. april 1998)

Kommissionen er opmaerksom paa de vanskeligheder, Faellesskabets statsborgere kan komme ud for, naar de ansoeger om ydelser under den sociale sikring i Monaco, og som skyldes dette lands saerlige forhold.

Kommissionen har saaledes undersoegt muligheden for at foreslaa en aftale af samme type som den, der er planlagt for San Marino. En saadan aftale ville dog omfatte langt mere end social sikring, og der foreligger endnu ikke et anvendeligt forslag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0791/98 af André Laignel (PSE) til Raadet (16. marts 1998)

Om: Initiativ til nedsaettelse af den ugentlige arbejdstid til 35 timer i hele Den Europaeiske Union

Det er indlysende, at en nedsaettelse af den ugentlige arbejdstid til 35 timer ville fremme beskaeftigelsen og de europaeiske borgeres livskvalitet og lige muligheder med hensyn til adgang til beskaeftigelse i hele Den Europaeiske Union.

I dette oejemed er det noedvendigt med et klart og viljefast tilsagn fra Raadet. Under hvilke former og hvornaar agter Raadet at traeffe foranstaltninger til en opadgaaende harmonisering af de sociale lovgivninger og navnlig til indfoerelse af en lovbestemt ugentlig arbejdstid paa 35 timer i alle Den Europaeiske Unions medlemsstater?

Svar (4. juni 1998)

Raadet minder det aerede parlamentsmedlem om, at retningslinjerne for beskaeftigelsen i 1998, som Raadet vedtog den 15. december 1997 ((EFT C 30 af 28.1.98, s. 1. )), bl.a. tager sigte paa at fremme virksomhedernes og de ansattes tilpasningsevne, isaer ved at modernisere arbejdets tilrettelaeggelse. I denne forbindelse opfordrer Raadet arbejdsmarkedets parter til, paa de relevante niveauer, at forhandle aftaler, som fremmer virksomhedernes produktivitet og konkurrencedygtighed for at opnaa den noedvendige ligevaegt mellem fleksibilitet og sikkerhed. Det praeciseres i retningslinjerne, at »disse aftaler f.eks. kan omfatte en arbejdstid paa aarsbasis, arbejdstidsnedsaettelse, nedbringelse af overarbejde, stoerre udbredelse af deltidsarbejde, livslang uddannelse og orlovsordninger«.

Det aerede parlamentsmedlem vil vide, at det i artikel 118 B i Amsterdam-traktaten, som for oejeblikket er forelagt medlemsstaterne til ratifikation, hedder, at »dialogen mellem arbejdsmarkedets parter paa faellesskabsplan kan, hvis parterne finder det oenskeligt, foere til overenskomstmaessige forbindelser, herunder aftaler« og, at deres ivaerksaettelse paa faellesskabsplan kan finde sted efter faelles anmodning fra de underskrivende parter, ved en afgoerelse, som Raadet traeffer paa forslag af Kommissionen.

Hvad angaar en nedsaettelse af den ugentlige arbejdstid til 35 timer i Den Europaeiske Union, som det aerede parlamentsmedlem omtaler, kan Raadet oplyse, at det ikke har faaet forelagt noget forslag fra Kommissionen herom.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1051/98 af Jens-Peter Bonde (I-EDN) til Raadet (3. april 1998)

Om: Ophaevelse af graensekontrol og undtagelser

Hvordan skal artikel 14 og artikel 62 forstaas i forhold til hinanden, og hvorledes virker Schengen-aftalens koereplan for afskaffelse af graensekontrol i forhold til artikel 14 og 62?

Hvilken forskel er der paa den danske undtagelse og den britiske og irske undtagelse fra artikel 14?

Har Danmark ogsaa undtagelser fra bestemmelsen om ophaevelse af graensekontrol?

Daekker undtagelse fra artikel 14 ogsaa Kongeriget Danmark?

Svar (4.juni 1998)

Saa laenge Amsterdam-traktaten ikke er traadt i kraft, finder Raadet ikke, at det kan udtale sig om fortolkningen af de artikler, der indfoejes ved denne traktat.