DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/319

(2004/C 88 E/0324)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0226/03

af Guido Podestà (PPE-DE) og Amalia Sartori (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2003)

Om: Retslige hindringer for EU-handelen med guldvarer – Overtrædelse af EF-traktatens artikel 28

Selv om der næsten er forløbet 50 år siden ikrafttrædelsen af EF-traktaten og bestemmelserne heri om indførelse af et fælles marked, findes der stadig mange retslige hindringer, som står i vejen for den fri bevægelighed inden for EU af guldvarer, der er legalt punslede og bragt i handelen i en medlemsstat.

Dette gælder særlig for italienske guldvarer, som fremstilles og punsles i overensstemmelse med lovbestemmelserne, og som sættes til salg i Italien. Som følge af de gældende lovgivninger og retslige hindringer er det meget vanskeligt at udføre dem fra Italien til andre EU-lande, herunder særlig Frankrig, Irland og Det Forenede Kongerige.

Ifølge den gældende og efterhånden konsoliderede fællesskabsret betragtes enhver handelsbestemmelse i medlemsstaterne, som direkte eller indirekte konkret eller potentielt kan hindre handelen mellem medlemsstaterne, som en foranstaltning med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner og dermed som en overtrædelse af EF-traktatens artikel 28.

Trods de klager, der er indgivet i den seneste tid, hvoraf nogle endnu ikke er afsluttede, og trods det alvorlige omfang af overtrædelserne, som indvirker på en grundlæggende frihed i Fællesskabet, nemlig de frie varebevægelser, synes Kommissionen ikke hidtil at have behandlet dette problem med den nødvendige opmærksomhed. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

1. Hvorledes agter Kommissionen at handle for omsider at bringe alle forstyrrelser og hindringer til ophør i forbindelse med de frie varebevægelser inden for det fælles marked af guldvarer, der legalt fremstilles, punsles og bringes i handelen i en medlemsstat?

2. Kan Kommissionen forklare grundene til, at den trods gentagne henvendelser endnu ikke er interveneret med tilstrækkelig kraft for at bringe de nævnte overtrædelser til ophør?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frits Bolkestein

(5. marts 2003)

Kommissionen er blevet anmodet om at oplyse, hvordan den agter at få fjernet hindringerne for de frie varebevægelser for guldvarer, der er lovligt fremstillet, stemplet og bragt i omsætning i en medlemsstat, og hvilke skridt der er taget for at bringe overtrædelsen af EF-traktatens artikel 28 til ophør på området.

Det bør allerførst bemærkes, at Kommissionen tidligere har foreslået at harmonisere retsforskrifterne på området, men at forslaget aldrig er blevet ført ud i livet. Indtil er er foretaget en harmonisering af bestemmelserne om kontrolstempling, må hindringer for de frie varebevægelser for guldvarer i EU vurderes ud fra EF-traktatens artikel 28-30.

Først i 1990'erne indledte Kommissionen en række overtrædelsessager for hindringer for samhandelen med ædle metaller mod flere medlemsstater, bl.a. Frankrig, Irland og Det Forenede Kongerige. På baggrund af EF-Domstolens dom af 15. september 1994 i Houtwipper-sagen (sag C-293/93) blev disse sager dog henlagt. I Houtwipper-sagen afviste EF-Domstolen udtrykkeligt den tyske regerings argument, at:

en medlemsstat ikke [kan] forbyde forhandling på dens område af arbejder af ædle metaller, som er stemplet af producenterne selv i eksportmedlemsstaten, når overholdelsen af lovbestemmelser og dermed forbrugerbeskyttelsen og opretholdelse af god handelsskik sikres ved en række foranstaltninger, som er egnet til at opfylde stemplets garantifunktion.

EF-Domstolen fastslog i stedet, at i mangel af fællesskabsbestemmelser tilkommer det medlemsstaterne, som har et vidt skøn, at vælge passende foranstaltninger til at imødegå risikoen for svig. Valget mellem en forudgående kontrol ved et uafhængigt organ og en ordning, der tillader stempling fra fabrikantens side, og som understøttes af uddannelse, kvalitetskrav og sanktioner, henhører under medlemsstaternes lovgivningspolitik, da Domstolen kun udøver sin prøvelsesret, såfremt der foreligger »et åbenbart fejlskøn«.

Domstolen valgte i sin dom af 21. juni 2001 i sag C-30/99, Kommissionen mod Irland, ikke på ny at tage stilling til »spørgsmålet om, hvorvidt et stempel påført af en fabrikant eller dennes laboratorium giver en tilstrækkelig garanti for uafhængighed til at kunne betragtes som ligeværdigt med et stempel påført af et uafhængigt organ.«

Kommissionen har for nylig modtaget nye klager over de tre medlemsstater, der nævnes i forespørgslen, med påstand om, at den praksis, landene forfølger, og som består i ikke at ville anerkende de stempler, fabrikanten påfører som led i en akkrediterings-, kontrol- og tilsynsordning, er i strid med EF-traktatens artikel 28. Kommissionen er i øjeblikket ved at vurdere, om der kan være tale »et åbenbart fejlskøn«, når myndighederne i disse medlemsstater nægter at anerkende sådanne stempler.