SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2821/00

af Cecilia Malmström (ELDR) til Kommissionen

(4. september 2000)

Om: Forsinket indgåelse af kontrakt om bistand, nr. AFG/B/73020/IB/1999/0282

Den Svenske Afghanistankomité har i en årrække modtaget støtte fra Kommissionen til at drive bistandsvirksomhed i Afghanistan. Efter Kommissionens ønske slog bistandsorganisationerne fra et flertal af medlemsstaterne sig i 1999 sammen om at søge om nye bevillinger til deres indsats i Afghanistan. Kontraherende organisation i forhold til Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser er i denne forbindelse den danske DACAAR.

Konsortiet, hvis ansøgning blev godkendt den 16. november 1999, blev lovet, at der kunne indgås aftale om et beløb på 17,6 mio. euro inden udgangen af 1999. Af uklare årsager lykkedes det ikke Kommissionen at underskrive kontrakten inden årsskiftet. Dette medførte af revisionstekniske årsager, at aftalen ikke kunne indgås før den 17. marts 2000.

Projektet, der allerede var godkendt af Kommissionen, løber i perioden 1. januar 2000 til 31. december 2001. Da reglerne i Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser ikke tillader bogføring med tilbagevirkende kraft, medfører forsinkelsen i Kommissionen, at Den Svenske Afghanistankomité og dennes samarbejdspartnere ikke kan få erstattet de omkostninger, de har haft til projektet i perioden 1. januar til 17. marts 2000. Konsekvensen er, at Den Svenske Afghanistankomité er blevet tvunget til at skære sit samlede bistandsbudget ned, da 2½ måneds omkostninger ikke bliver dækket.

Kommissionen bør tage ansvaret for de forsinkelser, der opstår i administrationen. Derfor bør konsortiet, som bl.a. DACAAR og Den Svenske Afghanistankomité indgår i, have dækket de omkostninger, det har haft i den del af projektets løbetid, der gik, indtil aftalen blev underskrevet. Konsekvensen af Kommissionens handlinger er, at resultatet af den EU-finansierede bistand bliver ringere end planlagt. Desuden risikerer forsinkelserne i Kommissionen at forårsage til ringere tillid hos samarbejdspartnere og bistandsmodtagere. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at tage i ovenanførte sag samt generelt for at forbedre sin forvaltning af bistand gennem Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(5. oktober 2000)

Bistandskontrakt AFG/B7-3020/IB/1990/0282 mellem Kommissionen og organisationen Dacaar, som blev undertegnet af de to parter henholdsvis den 17. og 21. marts 2000, finansieres over budgetposten vedrørende bistand til hjemstavnsfordrevne i udviklingslandene i Asien og Latinamerika (Rådets forordning (EF) nr. 443/97 af 3. marts 1997 om foranstaltninger på området bistand til hjemstavnsfordrevne i udviklingslandene i Asien og Latinamerika(1). Denne kontrakt til et beløb af 17,6 mio. EUR og for et tidsrum af 28 måneder omfatter fem delprojekter, der gennemføres af NGO'erne Dacaar, Sweedish Committee for Afganistan, Afghanaid, Healthnet International og German Agro Action.

På mødet den 18. november 1999 afgav forvaltningsudvalget for udviklingslandene i Asien og Latinamerika (ALA) en positiv udtalelse om det forslag til finansieringsafgørelse, som Kommissionen fremlagde. Kommissionens finansieringsafgørelse blev truffet den 13. december 1999(2), hvilket gjorde det vanskeligt, ja umuligt, at få kontrakten undertegnet inden årets udgang, hvor gyldighedsperioden for forordning (EF) nr. 443/97 udløb.

I begyndelsen af år 2000 måtte Kommissionen derfor tage stilling til gyldigheden af de bistandskontrakter, der var undertegnet efter retsgrundlagets ophør. I februar 2000 gav Kommissionen grønt lys for en løsning af problemet, hvilket gjorde det muligt at undertegne flertallet af de kontrakter, der blev finansieret over 1999-budgettet.

Selv om Kommissionen er helt klar over, hvilken virkning forsinkelser kan få for undertegnelsen af kontrakter ude i marken, har den i henhold til finansforordningerne ikke bemyndigelse til at foretage en finansiering med tilbagevirkende kraft (artikel 2, stk. 2, i de særlige kontraktbetingelser præciserer, at et projekts iværksættelse først sker fra og med datoen for den sidste underskrift fra en af parternes side). I dette særlige tilfælde skyldes forsinkelsen først og fremmest, at den tilgrundliggende forordnings gyldighedsperiode var udløbet.

I Kommissionens meddelelse af 16. maj 2000 stilles der imidlertid forslag om en række foranstaltninger til en reform af forvaltningen af bistanden til tredjelande med det formål at forenkle de interne procedurer og dermed fremme en hurtigere vedtagelse af projektforslagene.

(1) EFT L 68 af 8.3.1997.

(2) SEK(1999) 2121.