ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1709/98

af Edouard des Places (I-EDN) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Emballering og aftapning i produktionsregionen

En betydelig del af vinproduktionen i EU aftappes i det omraade, hvor den forbruges, hvad enten den paagaeldende medlemsstat selv fremstiller vin eller ej.

Det maa konstateres, at der i visse medlemsstater er en tendens til med henvisning til naerhedsprincippet at indfoere bestemmelser om obligatorisk emballering af visse K.V.B.D. i produktionsregionen.

Finder Kommissionen, at disse bestemmelser er i overensstemmelse med gaeldende faellesskabsret, navnlig traktatens artikel 34, 85 og 90 samt Domstolens retspraksis?

Hvad agter Kommissionen paa denne baggrund at foretage sig, isaer i forbindelse med den reform af den faelles markedsordning, som den meget snart vil foreslaa Raadet?

I betragtning af, at der anvendes stadig flere falske betegnelser paa dyrkningsomraader og vinslotte, hvilket forbrugersammenslutningerne i stigende grad klager over, hvordan vil Kommissionen da foere en haardere kurs for at beskytte forbrugernes interesser bedre?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. juni 1998)

For saa vidt angaar spoergsmaalene om obligatorisk aftapning i produktionsomraadet, henvises det aerede medlem til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel P-1657/98 fra Buffetaut(1).

For saa vidt angaar anvendelsen af bedriftens navn sammen med udtrykkene "domaine" og "chateau", kan Kommissionen desvaerre ikke besvare dette spoergsmaal paa nuvaerende tidspunkt, da der ikke foreligger naermere oplysninger, ud fra hvilke den kan foretage de noedvendige undersoegelser af de mange falske navne paa domaener og slotte. Kommissionen anmoder derfor det aerede medlem om at praecisere arten af det rejste problem.

Anvendelsen af disse udtryk i betegnelsen af vine er dog fastlagt i EF-bestemmelserne, nemlig artikel 6 i Kommissionens forordning (EOEF) 3201/90 af 16. oktober 1990 om gennemfoerelsesbestemmelser for betegnelse og praesentation af vin og druemost(2) og i retspraksis, jf. EF-Domstolens afgoerelse i sag C-403/92.

(1) Se side 65.

(2) EFT L 309 af 8.11.1990.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1946/98

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. juni 1998)

Om: Centre for europaeiske sprog

For to aar siden blev oprettelsen af "centre for europaeiske sprog" godkendt af overvaagningskomitéen for den anden faellesskabsstoetteramme som et led i handlingsprogrammet for uddannelse og erhvervsuddannelse. Denne institution, som ikke alene skulle fungere med henblik paa de unges sproguddannelse men ogsaa bidrage til at styrke de mindre udbredte EU-sprog og derved fremme de multikulturelle forbindelser, har hidtil overhovedet ikke fungeret.

Hvorfor har denne institution ikke kunnet fungere? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at faa den i gang?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn paa skriftlige forespoergsler E-1807/98 og E-1946/98

(3. september 1998)

Foranstaltning 1.1c i det operationelle program for "uddannelse og almen efteruddannelse", som blev godkendt af programmets overvaagningsudvalg i maj 1996, vedroerer etablering og drift af centre for europaeiske sprog i Graekenland.

Oprindeligt var det planen at etablere 33 centre, og at paabegynde den progressive aabning heraf i 1997. Imidlertid opstod der en raekke problemer i gennemfoerelsesfasen (f.eks. ingen velegnede institutionelle rammer, ingen organisation/organ med ansvar for etablering og drift af centrene), og derfor blev denne foranstaltning aldrig ivaerksat. Undervisningsministeriet har derfor planer om at foreslaa en drastisk nedskaering af denne foranstaltning.

Eftersom centrene saaledes ikke er en realitet, har man ikke taget stilling til procedurer for tildeling af sprogcertifikater.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1888/98

af Gianni Tamino (V) , Fausto Bertinotti (GUE/NGL) , Carlos Carnero González (GUE/NGL) , Luciana Castellina (GUE/NGL) , Lucio Manisco (GUE/NGL) , Luciano Pettinari (PSE) , Luciano Vecchi (PSE) og Luigi Vinci (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. juni 1998)

Om: Menneskerettigheder i Mexico

I loebet af de seneste dage er over 100 italienske statsborgere, som var medlemmer af en delegation bestaaende af parlamentarikere, journalister, medlemmer af organisationen "Ya Basta" og andre, blevet udvist af Mexico (40 for livstid og de oevrige for 10 aar), saaledes som det tidligere er sket for andre europaeiske borgere, for at have fungeret som observatoerer og fulgt situationen i Chiapas, hvor de kunne konstatere, at det stod alvorligt til med overholdelsen af menneskerettighederne (navnlig i Taniperlas, hvor 140 kvinder og boern er i livsfare), saaledes som i oevrigt flere gange dokumenteret i Europa-Parlamentets beslutninger.

Mener Kommissionen, at det kan forsvares at indgaa en handelsaftale med Mexico i denne situation, hvor der paa den ene side sker en kraenkelse af mexicanernes borgerrettigheder, og hvor europaeiske borgere paa den anden side forhindres i at faerdes frit i landet, saa meget mere, fordi der i aftalen henvises til klausulen om demokrati?

Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage for at sikre europaeiske borgeres frie bevaegelighed i Mexico og dermed for at sikre, at de udvisninger (nogle for livstid), som den mexicanske regering har truffet afgoerelse om, bliver trukket tilbage?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(22. juli 1998)

Kommissionen har noteret sig, at den mexicanske regering for nylig har truffet beslutninger om at udvise en raekke italienske statsborgere og andre EF-statsborgere. Selv om disse beslutninger giver anledning til bekymring, er de truffet af myndighederne i henhold til mexicansk lovgivning.

Baade Kommissionen og medlemsstaternes ambassadoerer i Mexico har givet direkte udtryk for denne bekymring over for de paagaeldende myndigheder for at faa klarhed over aarsagerne til disse beslutninger. Kontakten til myndighederne vil blive fastholdt for i tilfaelde af nye udvisninger at undersoege, om foranstaltningerne er velbegrundede, og soerge for, at EF-statsborgernes rettigheder overholdes.

De nye aftaler, som Faellesskabet og dets medlemsstater undertegnede med Mexico den 8. december 1997, herunder interimsaftalen, hvortil Parlamentet afgav samstemmende udtalelse i maj 1998, er ligesom alle andre aftaler mellem Faellesskabet og tredjelande baseret paa respekten for de demokratiske principper og menneskerettighederne, som danner grundlag for parternes politik og udgoer et vaesentligt element i deres forbindelser.

Kommissionen mener, at det er vigtigt, at aftalerne med Mexico traeder i kraft, da disse aftaler, som indeholder bestemmelser om overholdelse af menneskerettighederne, skaber en juridisk ramme, der vil goere det muligt for Faellesskabet at paavirke situationen i Mexico mere effektivt og konstruktivt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2478/98 af Jean-Yves LE GALLOU til Kommissionen. Retsforfølgning af Frankrig for overtrædelse af EU's beskatningsregler



EF-Tidende nr. C 031 af 05/02/1999 s. 0145



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2478/98 af Jean-Yves Le Gallou (NI) til Kommissionen (23. juli 1998) Om: Retsforfoelgning af Frankrig for overtraedelse af EU's beskatningsregler Kommissionen bedes oplyse, hvor mange retssager der er indledt mod Frankrig for overtraedelse af EU's grundlaeggende regler og principper for faelles beskatning, og hvad disse sager drejer sig om.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2065/98

af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen

(7. juli 1998)

Om: Reform af de italienske kunstakademier, hvorved de omdannes til hoejere laereanstalter

I EU-landene - tilsyneladende kun med undtagelse af Italien - er et eksamensbevis fra et kunstakademi sidestillet med en kandidateksamen. I april 1989 godkendte det italienske Deputeretkammer, der var klar over denne forskel, en dagsorden, hvormed det paalagde regeringen at godkende en reform af ovennaevnte akademier, med henblik paa at "integrere dem i et universitetsuddannelsesforloeb, der udligner forskellen paa dette omraade mellem den italienske og den europaeiske lovgivning". I marts 1997 godkendte det italienske Deputeretkammer endelig enstemmigt lovdekret 2881, som omdanner de italienske kunstakademier til hoejere laereanstalter paa universitetsniveau. Siden da har teksten ligget i Senatets Kulturudvalg, og artikel 21, stk. 11, i lov 59/97 (den saakaldte Bassanini-lov 2, der har navn efter forslagsstilleren), forviser i modsaetning bl.a. til forfatningens artikel 33 de italienske kunstakademier til uddannelsesinstitutioner paa sekundaertrinnet.

Kommissionen bedes oplyse foelgende:

1. Er den bekendt med denne selvmodsigende situation, som skader de studerende ved disse akademier?

2. Hvorledes vurderer den denne de facto-diskriminering, der ikke giver italienere, som har eksamensbevis fra disse akademier, ret til at faa deres eksamensbevis anerkendt i andre EU-lande paa samme niveau som deres europaeiske fagfaeller?

3. Hvilket initiativ agter den at tage over for de italienske myndigheder med henblik paa, at proceduren i Senatet bliver fremskyndet, for en gang for alle at udligne forskellen paa dette omraade mellem den italienske og den europaeiske lovgivning (saaledes som det er sket for studerende ved ISEF - Istituto superiore di educazione fisica (hoejskole for legemsoevelser))?

4. Finder den ikke, at den legitime fagforeningsaktion, som de studerende ved de italienske kunstakademier har gennemfoert i de sidste par uger, er omfattet af beskyttelsen af de rettigheder, som sikres ved det nye unionsborgerskab?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0890/98

af Patricia McKenna (V) til Kommissionen

(11. marts 1998)

Om: Det irske luftfartsselskab Ryanairs vaegring ved at anerkende fagforeninger

Det irske luftfartsselskab Ryanair har vaeret inddraget i en langvarig strid med sit bagagepersonale. Striden skyldes, at selskabet naegter at anerkende og forhandle med den fagforening, der repraesenterer disse arbejdstagere. Selskabet har ogsaa naegtet at goere brug af de normale kanaler til loesning af arbejdsstridigheder, eftersom det ikke vil deltage i en voldgiftsprocedure, der er indledt af den irske arbejdsret.

Ryanairs ledelse har opnaaet store fordele ved liberaliseringen af lufttransporten inden for EU.

Vil Kommissionen under henvisning til artikel 11 til 13 i Den Europaeiske Socialpagt, der drejer sig om arbejdstagernes rettigheder vedroerende foreningsfrihed og overenskomstforhandlinger, undersoege spoergsmaalene omkring Ryanair-striden og udsende en rapport herom? Hvilke andre foranstaltninger agter den at traeffe i forbindelse med denne strid?

Hvornaar vil Kommissionen offentliggoere den lovede evaluering af de sociale virkninger af liberaliseringen inden for lufttransporten?

Har Kommissionen nogen forslag med hensyn til, hvordan arbejdstagernes rettigheder vedroerende foreningsfrihed og overenskomstforhandlinger kan tilgodeses i tilfaelde, hvor virksomheder forsoeger at tilsidesaette disse rettigheder?

Supplerende svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(13. maj 1998)

Det af det aerede parlamentsmedlem rejste spoergsmaal falder udenfor Faellesskabets kompetenceomraade. Af artikel 2, litra b i aftale om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er vedhaeftet protokol om social- og arbejdsmarkedspolitikken (den nye artikel 137, litra b, i Amsterdam-traktaten) fremgaar det klart, at bestemmelserne ikke finder anvendelse paa organisationsret, strejkeret og ret til lockout.

Kommissionen har et ansvar for at udvikle forholdet mellem arbejdstagere og arbejdsgivere paa europaeisk plan. Den europaeiske arbejdsmarkedsdialog er baseret paa samarbejde og dialog paa saavel europaeisk som nationalt plan. Hvis en af arbejdsmarkedsparterne afviser at anerkende den anden parts legitimitet, saa undermineres hele strukturen for arbejdsmarkedsdialogen og samarbejdet.

En undersoegelse af aendringerne inden for den civile luftfart sendes direkte til det aerede parlamentsmedlem og til Parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0825/98

af Kirsten Jensen (PSE) til Kommissionen

(26. marts 1998)

Om: PVC

I det nyligt fremsatte forslag til Raadets direktiv om udrangerede koeretoejer foreslaar Kommissionen ikke, at PVC skal udfases i biler produceret efter 1. januar 2002, idet der argumenteres med, at problemet boer klares horisontalt, da PVC findes i mange produkter.

Hvornaar stiller Kommissionen forslag om den horisontale tilgang til PVC, og hvorledes kan princippet om producentansvar inddrages? Vil Kommissionen tage andre initiativer for at sikre, at maengderne af PVC i afffaldsstroemmen reduceres betydeligt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(20. juli 1998)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel P-1524/98 fra Karin Riis-Joergensen(1).

(1) Se side 51.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1751/98

af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: Reformen af den faelles landbrugspolitik og jobskabelse

Har Kommissionen udarbejdet nogle beregninger over antallet af de arbejdspladser, der kan skabes inden for foelgende omraader:

1. Vedligeholdelse af landskaber og beskyttelse af levesteder, vaadomraader og andre naturomraader af stor vaerdi.

2. Baeredygtigt skovbrug.

3. Udvikling af nye afgroeder inden for nonfoodsektoren.

4. OEkologisk landbrug.

I bekraeftende fald vil den specificere dem og helst landevis?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. juli 1998)

Kommissionen er helt enig i, at en kvantificering af jobskabelsen inden for de forskellige omraader, som det aerede medlem naevner i sit spoergsmaal, er umagen vaerd. Selv om Kommissionen ikke selv har foretaget beregninger for disse omraader, kan der undertiden hentes tal gennem andre kanaler.

1. Vedligeholdelse af landskaber og beskyttelse af levesteder, vaadomraader og andre naturomraader af stor vaerdi. Ikke-statslige organisationer (NGO'er) har udarbejdet nogle tal.

2. Baeredygtigt skovbrug. Der kan hentes nyttige oplysninger i flere publikationer, bl.a. rapporter om forskningsprogrammer. Kommissionen har for nylig stillet oplysninger til raadighed fra den endelige rapport om COST-aktion E3 (skovbrug i forbindelse med udvikling af landdistrikter), som er offentliggjort af det danske skov- og landskabsforskningsinstitut (Miljoe- og Energiministeriet). En anden kilde er undersoegelsen "Europa og skoven", som er offentliggjort af Parlamentet.

3. Udvikling af nye afgroeder inden for nonfoodsektoren. I hvidbogen om energi for fremtiden, der er offentliggjort(1) af Kommissionen, staar der, at der skulle vaere skabt mellem 500 000 og 900 000 job i aar 2010 i EU inden for sektoren fornyelige energier som helhed. Der er imidlertid ikke givet en detaljeret oversigt, der viser tallene for nye afgroeder i nonfoodsektoren.

4. OEkologisk landbrug. Kommissionen har ikke kvantificeret jobskabelseseffekten. Men i foerste omgang forekommer det logisk at antage, at oekologisk landbrug kraever mere manuelt arbejde. I oekologisk landbrug anvendes der dog mindre kunstgoedning, og det kan saaledes koste job i denne industri.

(1) KOM(97) 599.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2160/98

af Katerina Daskalaki (UPE) til Kommissionen

(13. juli 1998)

Om: Forfordeling af foraeldre til mange boern

Det er en kendt sag, at EU staar over for et akut demografisk problem, som er saerlig udpraeget i nogle lande. Graekenland er et af de europaeiske lande, hvor befolkningen aeldes, og foedselstallet er faldende. Alligevel er der kun indfoert ubetydelige incitamenter med henblik paa at imoedegaa problemet, og der kan endvidere konstateres forskelsbehandling paa bekostning af den ene af foraeldreparterne i boernerige familier, nemlig faderen.

En mor til mange boern modtager tilskud, indtil hendes sidste barn fylder 23 aar, og faar derefter livsvarig pension. En far til mange boern, som er enkemand eller fraskilt, og som har eneansvar for sine boern, har derimod ikke ret til pension. Kommissionen bedes besvare foelgende:

Er denne forskelsbehandling ikke i modstrid med princippet om lige behandling af de to koen, isaer i betragtning af, at denne forskelsbehandling foerst og fremmest rammer personer, som i reglen tilhoerer de oekonomisk svagest stillede grupper i samfundet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(11. september 1998)

Kommissionen kan ikke gribe ind i den sag, som det aerede parlamentsmedlem beskriver, og som vedroerer forskelshandling mellem faedre i boernerige familier i tilfaelde af aegtefaellens doedsfald eller separation i forhold til moedre i samme situation.

Denne forskelsbehandling accepteres i faellesskabslovgivningen om ligebehandling af maend og kvinder og saerlig direktiv 79/7/EOEF af 19. december 1978 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring(1) (lovbestemte ordninger).

I henhold til direktivets artikel 7, stk. 1, litra b) kan medlemsstaterne bl.a. undtage fordele til personer, som har opdraget boern, fra direktivets anvendelsesomraade.

Medlemsstaterne kan derfor begraense disse fordele til en af foraeldrene, som det er tilfaeldet i Graekenland.

Siden 1987 har der eksisteret et forslag til direktiv(2), som stadig er til behandling i Raadet, og som bl.a. tager sigte paa at loese dette problem.

I overensstemmelse med det fjerde handlingsprogram paa mellemlang sigt for lige muligheder for maend og kvinder (1996-2000)(3) og det sociale handlingsprogram (1998-2000)(4) regner Kommissionen med at fremsaette et nyt forslag til direktiv, som skal erstatte direktivet fra 1987 og tage hensyn til Domstolens retspraksis og udviklingen i de familiemaessige og sociale strukturer.

(1) EFT L 6 af 10.1.1979.

(2) EFT C 309 af 19.11.1987.

(3) EFT L 335 af 30.12.1995.

(4) KOM(98) 259 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1968/98

af Kenneth Coates (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. juni 1998)

Om: Kontrol med stoerre uheld

Uheld for nylig i et affaldsbehandlingsanlaeg i Killamarsh i min valgkreds, der ejes af SARP UK, et datterselskab af Vivendi, har givet anledning til stor bekymring baade i selve landsbyen og i de tilgraensende byomraader omkring Sheffield. Den lokale befolkning vil gerne vide, hvordan man kan faa den paagaeldende virksomhed til at flytte, hvorved potentielt farlige aktiviteter flyttes bort fra taetbeboede omraader.

Hvilke retsinstrumenter findes der, som kan lette en saadan flytning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(3. september 1998)

Faellesskabslovgivningen om affald indeholder ikke bestemmelser om minimumafstand mellem affaldsbortskaffelsesanlaeg og byomraader. En saadan bestemmelse vil maaske blive indfoert for affaldsdeponiers vedkommende gennem et nyt direktiv(1), som droeftes i Raadet og Europa-Parlamentet.

Raadets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for stoerre uheld med farlige stoffer(2) (det saakaldte Seveso II-direktiv), som vil traede i kraft fra den 3. februar 1999, indeholder en ny bestemmelse om fysisk planlaegning (artikel 12). Denne bestemmelse blev indfoert efter Bhopal-ulykken i Indien 1984 for at inddrage foelgerne af alvorlige ulykker i den fysiske planlaegning. Bestemmelsen kan ses som et stort skridt fremad, naar det gaelder om at begraense foelgerne af alvorlige ulykker.

Direktivet har primaert til formaal at forhindre alvorlige ulykker og sekundaert at begraense foelgerne af ulykker for mennesker og miljoe. Der udoeves kontrol ved opfoerelsen af nye anlaeg, aendringer af bestaaende anlaeg og ved nybyggeri som f.eks. transportforbindelser samt offentlige lokaler med mange besoegende og byomraader i naerheden af bestaaende anlaeg. Paa lang sigt skal den fysiske planlaegning sikre en tilstraekkelig stor afstand mellem farlige anlaeg og byomraader. Findes saadanne anlaeg allerede i naerheden af byomraader, kraeves det jf. Seveso II-direktivet, at der overvejes yderligere tekniske foranstaltninger, naar de ovennaevnte kontroller gennemfoeres, saaledes at befolkningen ikke udsaettes for en oeget risiko.

I samarbejde med medlemsstaterne udvikler Kommissionen retningslinjer for den praktiske gennemfoerelse af bestemmelsen i medlemsstaterne. Disse retningslinjer offentliggoeres sandsynligvis i loebet af 1998.

(1) EFT C 156 af 24.5.1997.

(2) EFT L 10 af 14.1.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2045/98

af James Moorhouse (ELDR) til Kommissionen

(7. juli 1998)

Om: Kraenkelse af menneskerettighederne i Mexico - Chiapas-massakren

Finder Kommissionen det ikke foruroligende, at de kriminelle bagmaend bag den raedselsvaekkende massakre i Acteal i den mexicanske stat Chiapas fem maaneder efter, at denne fandt sted, endnu ikke er blevet stillet for en domstol, og frygter den ikke, at dette vil kunne foere til andre grusomheder i dette omraade?

Vil Kommissionen henstille til den mexicanske regering at opfylde sin forpligtelse til at retsforfoelge dem, der staar bag disse kriminelle handlinger, og soerge for, at der saettes en stopper for de paramilitaere styrkers tilstedevaerelse i Chiapas, saaledes som Europa-Parlamentet slog til lyd for i sin beslutning af 15. januar 1998 (B4-0056/98)?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín paa skriftlige forespoergsler E-2044/98 og E-2045/98

(7. september 1998)

Kommissionen har omhyggeligt noteret sig rapporten fra Parlamentet, som var vedlagt Parlamentets beslutning om at give en samstemmende udtalelse om interimsaftalen med Mexico i maj 1998.

Hvad angaar de bestemmelser, hvor det for foerste gang eksplicit er fastslaaet, at overholdelsen af de demokratiske principper og menneskerettighederne er et vaesentligt element, opfatter Kommissionen dem som et noegleelement i den nye aftale, som var et afgoerende skridt, da den traadte i kraft den 1. juli 1998. Fra nu af har Faellesskabet et eksplicit, aftalemaessigt og juridisk grundlag til bedre at kunne behandle denne problematik og dermed bidrage mere effektivt og konstruktivt til at forbedre situationen i Mexico paa dette omraade.

Med hensyn til at kontrollere overholdelsen af menneskerettighederne og inddrage ikke-statslige organisationer har bestemmelserne herom allerede haft saa stor politisk vaegt, at der endnu inden undertegnelsen af aftalen er indledt konkrete skridt. Udveksling af synspunkter om situationen i Chiapas har vaeret hovedtemaet for et moede med den mexicanske udenrigsminister i Panama i februar 1998. Desuden har der paa Parlamentets initiativ vaeret en offentlig hoering i Bruxelles i marts maaned, hvor repraesentanter for det mexicanske civile samfund, herunder en bred vifte af ngo'er, fik lejlighed til at fremsaette deres synspunkter for den brede offentlighed.

Uafhaengigt heraf vil Kommissionen fortsaette med med alle midler at goere de mexicanske myndigheder opmaerksomme paa, hvor stor vaegt Unionen laegger paa, at alle ansvarlige for massakren bliver identificeret og retsforfulgt.