SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4146/97 af Marco Cellai (NI) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Omstruktureringer og fusioner i den italienske forsikrings- og finanssektor

I Italien saavel som i en stor del af de europaeiske lande er der en omstrukturering af hele forsikringssektoren i gang. Der foretages opkoeb og fusioner for at styrke forsikringsselskaberne med henblik paa ikrafttraedelsen af euroen og globaliseringen af oekonomien, som euroen kun kan fremskynde. Det er berettigede og noedvendige foranstaltninger.

Isaer inden for bilforsikringsbranchen ser det ud til, at en raekke selskaber gennemfoerer omstruktureringsforanstaltninger for at sikre sig en monopolstilling eller en ordning med sikre indkomster ved at forpligte deres agenter til kun at tegne policer med det forsikringsselskab, som de repraesenterer, ogsaa selv om de er vidende om bedre forsikringsbetingelser andetsteds paa markedet.

Saadanne foranstaltninger er f.eks. truffet af Fondiaria-koncernen, idet den har fusioneret to af sine forsikringsselskaber, nemlig Previdente og Milano Assicurazione. Fondiaria-koncernen er en del af den finanskonstellation, der er knyttet til Mediobanca, som er centrum for hele det italienske oekonomiske og finansielle system.

Kan Kommissionen oplyse, om de seneste fusioner og de dertil hoerende foranstaltninger, isaer for saa vidt angaar forsikringsselskaberne Previdente og Milano, er i modstrid med de europaeiske konkurrencedirektiver? Anser Kommissionen det ikke for noedvendigt at foretage en undersoegelse af de sociale aspekter, der er knyttet til Mediobancas naesten monopolagtige stilling, af disse fusioner og opkoeb inden for den italienske bank- og forsikringssektor med henblik paa at beskytte arbejdstagerne i denne sektor?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (10. marts 1998)

Paa baggrund af sin nuvaerende viden vurderer Kommissionen, at hverken de oekonomiske og sociale foelger af Fondiaria-koncernens omstrukturering eller de betingelser, hvorunder denne omstrukturering har fundet sted, fordrejer konkurrencen mellem europaeiske investorer (EF-traktatens artikel 85-94).

Hvad specielt angaar fusioner og virksomhedsovertagelser, er Kommissionen kun bemyndiget til at undersoege operationer af faellesskabsdimension i henhold til artikel 1 i forordning (EF) nr. 1310/97 om aendring af forordning (EOEF) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser ((EFT L 180 af 9.7.1997. )). Desuden kan Kommissionen i forbindelse med en undersoegelse i henhold til denne forordning efterproeve, om fusionen vil kunne faa konsekvenser for arbejdstagernes situation i de deltagende virksomheder, som kan paavirke beskaeftigelsesniveauet eller beskaeftigelsesvilkaarene i Faellesskabet eller en vaesentlig del af Faellesskabet (Foersteinstansrettens domme af 27. april 1995, sag T-96/92 (praemis 28) og T-12/93 (praemis 38), Sml. II-1216 og II-1250). Under alle omstaendigheder er kriteriet for at vurdere, om en fusion er uforenelig med faellesmarkedet, om den skaber eller styrker en dominerende stilling, som bevirker, at den faktiske konkurrence haemmes betydeligt inden for faellesmarkedet eller en vaesentlig del heraf (artikel 2, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 4064/89).

Angaaende Mediobancas rolle henviser Kommissionen det aerede medlem til konklusionerne af den undersoegelse, der er udarbejdet af Autorità garante della concorrenza e del mercato, og som er offentliggjort i ovennaevnte myndigheds ugentlige tidsskrift nr. 39 af 13. oktober 1997.