ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 618/99 af Peter CRAMPTON Fiskeriaftale med Island



EF-Tidende nr. C 348 af 03/12/1999 s. 0106



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0618/99 af Peter Crampton (PSE) til Kommissionen (12. marts 1999) Om: Fiskeriaftale med Island Kommissionen bedes for saa vidt angaar den britiske kvote for roedfisk paa 1000 tons og under henvisning til, at det ikke er tilladt at anvende industritrawlere, oplyse, om britiske fartoejer kan skaere hovedet af og rense de fiske, som de fanger? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (8. april 1999) I henhold til Aftale om fiskeri og havmiljoeet mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Island har Det Forenede Kongerige en kvote paa 1.160 tons roedfisk (af en samlet EU-kvote paa 3.000 tons). Aftalen giver mulighed for udstedelse af et begraenset antal fiskeritilladelser til andre trawlere end fabrikstrawlere og forbyder dermed i realiteten EU-fiskerfartoejer at hovedskaere og rense fangsten til soes eller at foretage anden forarbejdning i islandsk farvand. Dette forarbejdningsforbud og fastholdelsen af kravet om, at der kun maa fanges frisk fisk, var et af Republikken Islands vaesentligste krav ved den endelige indgaaelse af fiskeriaftalen i 1993. Siden 1997 har fabriksfartoejer, som enten har fjernet eller forseglet al noedvendigt udstyr til et fabriksfartoejs drift, ogsaa kunnet faa en fiskeritilladelse. Det generelle forarbejdningsforbud, som ogsaa daekker hovedskaering og rensning af fisk, er dog stadig gaeldende.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0609/99

af Herbert Boesch (PSE) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: Stoette til tidsskrifter og aviser i EU

Der findes adskillige publikationer, som beretter om de europaeiske institutioner. Det ville vaere interessant at vide, hvorvidt der ydes europaeisk stoette paa dette omraade.

Kommissionen bedes besvare foelgende:

1. Ydes der finansiel stoette til publikationer i EU?

2. I bekraeftende fald, hvilke tidsskrifter eller aviser modtager stoette fra Kommissionen?

3. Hvor mange midler er der afsat paa budgettet til disse publikationer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(7. maj 1999)

1. Kommissionen yder ikke stoette til pressen eller forlag bortset fra et lille program, hvorunder der ydes stoette til oversaettelse af litteraere vaerker fra et af de mindre udbredte sprog.

2. Kommissionen koeber imidlertid annonceplads i publikationer, naar det er noedvendigt, for eksempel naar den skal informere om udvaelgelsesproever. Den koeber endvidere et antal eksemplarer af visse publikationer til eget brug. Nogle af Kommissionens repraesentationer har i forbindelse med deres informationsarbejde ydet stoette til tidsskrifter til ekstraeksemplarer eller ekstrasider, der har behandlet europaeiske spoergsmaal. Denne form for udgifter afholdes over en raekke forskellige budgetposter.

3. Udvaelgelsen af publikationer, hvor der koebes annonceplads, afhaenger af, hvor der opnaas den stoerst mulige nationale daekning. Denne udvaelgelse bestemmes ikke af, hvorledes EU-stoffet behandles.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 621/99 af Robin TEVERSON Flyselskabernes slottider



EF-Tidende nr. C 370 af 21/12/1999 s. 0073



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0621/99 af Robin Teverson (ELDR) til Kommissionen (12. marts 1999) Om: Flyselskabernes slottider Er Kommissionen klar over, at muligheden for, at flyselskaberne aabent vil begynde at handle med slottider i lufthavnene paa et kommercielt grundlag, vil foere til, at mindre regionale flyruter fortraenges fra de stoerre centrale lufthavne som foelge af det kommercielle pres? Er dette ikke i strid med politikken om regionalisering og luftportadgang fra region til region. Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (28. april 1999) Kommissionen er ved at forberede et forslag til aendring af Raadets forordning (EOEF) 95/93 af 18. januar 1993 for at optimere udnyttelsen af slots. I den forbindelse ser den saerlig paa de fordele og ulemper, der er forbundet med indfoerslen af en retfaerdig mekanisme for tildeling af slots. Man overvejer ogsaa forskellige midler til at styrke nytilkomne luftfartsselskabers position, herunder regionale luftfartsselskabers, og at goere den eksisterende forordning nemmere at haandhaeve.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0530/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(8. marts 1999)

Om: Konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union

Europa-Parlamentet droeftede og vedtog paa plenarmoedet i juni 1998 en initiativbetaenkning om konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union (A4-0137/98)(1), hvori det bl.a. gav udtryk for den opfattelse, at Unionen boer udvikle en forsyningspolitik, som lever op til de virkelige behov i Faellesskabets forarbejdningsindustri som helhed ved at stoette EU-fiskerflaaden og til enhver tid sikre adgangen til de noedvendige raavarer paa de bedste vilkaar, verdensmarkedet kan tilbyde.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke skridt den har taget til at opfylde Europa-Parlamentets oenske?

(1) EFT C 210 af 6.7.1998, s. 295.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0725/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(29. marts 1999)

Om: Strukturfondene

Regioner, hvis koebekraftstandarder er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, klassificeres som "maal 1-regioner" og modtager betydelige EF-stoettemidler.

Beregningen af, hvorvidt dette loft er overskredet eller ej, foretages som fastsat i forslag til Raadets forordning (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene, KOM(98) 0131(1) paa grundlag af EUROSTATs statistiske oplysninger for de seneste tre aar.

I oejeblikket foreligger der kun tal for regnskabsaarene 1994, 1995 og 1996.

Hvilke regioner i Irland mener Kommissionen ikke vil opfylde kriterierne for maal 1-regioner i denne periode?

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0643/99

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(16. marts 1999)

Om: Omkostninger til EF-koerekortet

Der opkraeves som regel et gebyr i forbindelse med medlemsstaternes udstedelse af det nye EU-koerekort.

1. Bestaar der en generel forpligtelse til at ombytte det gamle koerekort med et nyt EU-koerekort?

2. Har Kommissionen kendskab til de gebyrer, som medlemsstaterne opkraever for udstedelse af det nye EU-koerekort?

3. Hvordan kan Kommissionen forklare de til dels betydelige forskelle i medlemsstaternes gebyrer for udstedelse af det nye koerekort?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(4. maj 1999)

1. Raadets direktiv 91/439/EOEF af 29. juli 1991 om koerekort(1), som fastsaetter de gaeldende bestemmelser for udstedelsen af EU-koerekort, foreskriver at:

"'Medlemsstaterne skal indfoere nationale koerekort, som svarer til den EF-model, der er afbildet i bilag I, i henhold til bestemmelserne i dette direktiv.'

'De koerekort som medlemsstaterne udsteder, skal anerkendes gensidigt.'

'Naar indehaveren af et gyldigt koerekort erhverver saedvanlig bopael i en anden medlemsstat end den, der har udstedt koerekortet, kan vaertsmedlemsstaten lade sine nationale bestemmelser med hensyn til gyldighedsperiode, laegekontrol og fiskale forhold finde anvendelse paa den paagaeldende person og kan paafoere koerekortet saadanne paategninger, som er noedvendige af administrative hensyn.'"

Den 1. juli 1996 indfoerte alle medlemsstaterne et nyt EF-koerekort i henhold til bestemmelserne i dette direktiv. Udstedelsen af koerekort forbliver dog under medlemsstaternes nationale kompetence. Vedtagelsen af det nye EF-koerekort er derfor ikke ensbetydende med, at det eksisterende koerekort skal fornyes. Den beslutning skal traeffes af hver enkelt medlemsstat. Direktivet fastslaar, at alle de koerekort, som medlemsstaterne udsteder, skal anerkendes gensidigt, herunder de koerekort, som er blevet udstedt foer den 1. juli 1996, og som ikke er i overensstemmelse med direktivets bestemmelser.

2. Omkostningerne forbundet med udstedelsen af det nye EF-koerekort hoerer ligeledes under medlemsstaternes egen kompetence. I praksis opkraever hver medlemsstat forskellige beloeb for et nyt EF-koerekort, der svinger mellem cirka 12,5 EUR til 84 EUR.

3. Den betragtelige forskel i de gebyrer, medlemsstaterne opkraever for et nyt EF-koerekort, afspejler prisforskelle i medlemsstaterne for teoriproeven, den praktiske proeve, laegeundersoegelsen, administrationsomkostninger og den efterfoelgende udstedelse af koerekortet.

(1) EFT L 237 af 24.8.1991.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0270/99

af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen

(17. februar 1999)

Om: Manglende gennemskuelighed i CEDEFOP

Kommissaer Liikanen svarede (den 22. januar 1999) paa min forespoergsel E-3391/98(1) om CEDEFOP's funktion, at "Kommissionen ikke har noget at tilfoeje til sit tidligere svar paa forespoergsel E-2549/98"(2).

Jeg har gentagne gange henledt Kommissionens opmaerksomhed paa de besynderlige procedurer for ansaettelse i CEDEFOP, som skader institutionens image og (uden grund) nedsaetter dens vaertslands omdoemme.

I den graeske presse (dagsaviser og tidsskrifter) vokser antallet af beskyldninger, og kandidaterne til de opslaaede stillinger i CEDEFOP protesterer over den manglende gennemskuelighed, som hersker, men Kommissionen erklaerer i sine svar, at den "ikke har noget at tilfoeje", og daekker derved over de manipulationer, der foregaar.

Hvornaar vil Kommissionen beslutte at beskaeftige sig serioest med ansaettelserne i CEDEFOP (og andre decentrale EU-institutioner), som fortsat foregaar paa uigennemskuelig vis og bidrager til at skade institutionens rygte yderligere?

Mener Kommissionen ikke, at den omgaaende boer skride ind og effektivt efterproeve disse beskyldninger om manglende gennemskuelighed inden for de paagaeldende institutioner, saa den ikke laengere kan anklages for tilsloering, hvilket uundgaaeligt ville medfoere, at der til stadighed blev stillet mistillidsforslag imod Kommissionen indeholdende alvorlige anklager imod personer med politisk og tjenstligt ansvar inden for Kommissionen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(31. marts 1999)

Kommissionen har intet at foeje til sine tidligere svar paa skriftlig forespoergsel E-2549/98 og 3391/98.

(1) EFT C 207 af 21.7.1999, s. 63.

(2) EFT C 118 af 29.4.1999, s. 92.
(2000/C 27 E/035) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1378/99
af Barbara Weiler (PSE) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Europæisk volontłrtjeneste
Deltagerne i den europæiske volontłrtjeneste er p.t. udsat for betydelige ulemper i forhold til andre
nationale volontłrtjenester. Således er de ikke i besiddelse af en ensartet retlig status og mister deres ret tilf.eks. arbejdslłsheds- og błrnepenge.
1. Agter Kommissionen at fremsætte forslag om en fælles ordning, således at de europæiske volontłrers
retlige situation kan forbedres?
2. Hvordan bedłmmer Kommissionen perspektiverne for, at medlemsstaterne definerer en fælles status
for den europæiske volontłrtjeneste, som omfatter en koordinering af den sociale beskyttelse og deskatteretlige ordninger for volontłrerne?
3. Inden for hvilket tidsrum kan man regne med, at medlemsstaterne når til enighed om en fælles status
for europæiske volontłrer?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding
(5. oktober 1999)
Kommissionen tillægger det stor betydning at fjerne alle retlige og administrative hindringer for adgang til
programmet »Europæisk volontłrtjeneste for unge«, for de unge europæiske volontłrers transnationalemobilitetet og for anerkendelsen af deres særlige forhold.
Programmet »Europæisk volontłrtjeneste for unge« gennemfłres imidlertid på grundlag af artikel 149 i EF-
traktaten (tidligere artikel 126), i henhold til hvilken Fællesskabet fremmer samarbejdet mellem medlems-staterne »med fuld respekt for« deres kompetence på området, hvilket udelukker enhver harmonisering afde eksisterende systemer.
Fællesskabets aktion har allerede påvirket visse medlemsstaters eksisterende lovgivning, men Kommissionen
er af den opfattelse, at disse fremskridt stadig er utilstrækkelige. Den har derfor til hensigt, inden forrammerne af opfłlgningen af grłnbogen »Almen uddannelse  Erhvervsuddannelse  Forskning: Hin-dringer for mobiliteten i Det Europæiske Fællesskab (
1)«, at foreslå en henstilling om bl.a. de unge
volontłrer, som skulle tage sigte på anerkendelse af de særlige forhold, der knytter sig til volontłrtje-nestens transnationale aktiviteter, og fjernelse af de retlige og administrative hindringer og den juridiske
usikkerhed, der omgiver de unge volontłrers mobilitet.
I spłrgsmålet om social sikring af U-landsfrivillige, som ikke er en del af programmet Den Europæiske
Volontłrtjeneste (
2), bemærkes det, at Rådet efter forslag fra Kommissionen den 13. juni 1985 vedtog
henstilling 85/308/EF (3). Kommissionen forelagde den 31. marts 1992 en fłrste rapport om anvendelsen
af denne henstilling (4) og for ganske nylig, den 2. juli 1999, en ny rapport (5).
(1) KOM(96) 462 endelig udg.
(2) KOM(98) 201 endelig udg.
(3) KOM(85) 260 endelig udg.
(4) SEK(92) 591 endelig udg.
(5) KOM(1999) 326 endelig udg.C 27 E/32 DA 29.1.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
andet net bruger meget specielle aktinider, som er produceret af Det Fælles Forskningscenter og forbundet
med monoklone antistoffer med henblik på at udvikle α-immunoterapier mod leukæmi. Disse to projekter
bruger ca. 11 mio. € under det femte rammeprogram.
Endvidere blev der under det andet handlingsprogram Europa mod kræft 1990-1994 (forlænget til 1995)
givet bistand til 29 projekter om forskning og kræft til et belłb på i alt 0,87 mio. € I lłbet af de fłrste toår af det tredje handlingsprogram, Europa mod kræft (1996-1997), blev der givet bistand til 24 projekterom dataindsamling og forskning til et samlet belłb på i alt 8,09 mio. €.
(2000/C 27 E/023) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0687/99
af Fernand Herman (PPE) til Kommissionen
(26. marts 1999)
Om: Samlet tilskyndelse til dyrkning af afgrłder, der ikke skal anvendes til levnedsmiddelproduktion
Problemet med afsætning af de europæiske landbrugsprodukter bliver stadig mere tilspidset og en række
medlemsstater forsłger  ikke uden vanskeligheder  at iværksætte politikker, som ikke medfłrer for
mange omkostninger for fællesskabsbudgettet.
I denne forbindelse udgłr »non-food«-formålene, dvs. afsætning af landbrugsprodukter til anden anvendelse
end levnedsmiddelproduktion, en dellłsning på dette problem, men Agenda 2000 indeholder intet herom.
Kan Kommissionen overveje, således som visse medlemsstater łnsker det, at yde en præmie på 90-100
euro/hektar som samlet tilskyndelse til andre afsætningsmuligheder end levnedsmiddelproduktion somnævnt i forordningen om industribraklægning til opfyldelse af behovene inden for en række landbrugs- ogmiljłforanstaltninger?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler
(6. maj 1999)
Anvendelsen af landbrugsprodukter til andet end levnedsmiddelproduktion er en fortræffelig måde at
sprede afsætningsmulighederne og undgå overskudsproduktion.
Ganske vist indeholder reformen af den fælles landbrugspolitik i Agenda 2000 ikke en »non food-politik«
som sådan, men Agenda 2000 indeholder dog forslag, som kan udnyttes til at indfłre foranstaltninger tilfordel for fornyelige råvarer, dels med henblik på markedets funktion, dels ud fra en strukturpolitisksynsvinkel.
Agenda 2000, som stats- og regeringscheferne vedtog på Det Europæiske Råds samling i Berlin den 24.-
25. marts 1999, indeholder en referencesats for obligatorisk braklægning på 10 % fra hłståret 2000/2001
til og med hłståret 2006/2007.
Forædlingsindustrien kan således for de kommende år påregne en forsyning af fornyelige råvarer til
rimelige priser og dermed bruge dette tidsrum til at sikre en bedre indtrængen af deres produkter påmarkedet og blive mere konkurrencedygtige.
Det er for łvrigt altid muligt at producere andre produkter end levnedsmidler under ordningen for frivillig
braklægning.
Endvidere omfatter den nye forordning for udvikling af landdistrikter udtrykkeligt en tilskyndelse til
produktion af »non food-produkter«. Medlemsstaterne får således mulighed for aktivt  gennem samfinan-siering  at fremme denne sektor inden for rammerne af deres programmer for regionaludvikling.29.1.2000 DA C 27 E/21 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Til Kommissionens orientering vedlægges en artikel fra dagbladet »Die Welt« af 22.5.1999 med over-
skriften »Auftragsvergabe an Ausländer wird erschwert«.
(2000/C 27 E/044) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1471/99
af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Ny tysk skattelovgivning for byggesektoren
Pr. 1.4.1999 er en ny skattelov for byggesektoren trådt i kraft i Tyskland. Hermed er også denne lovs
artikel 50a (stk. 7 og 8) om en 25 %-ordning trådt i kraft. Denne 25 %-ordning medfłrer, at ogsåordregivere til udenlandske virksomheder, der udfłrer arbejde i Tyskland (som entreprenłrer ellerunderentreprenłrer) skal tilbageholde 25 % af kontraktsummen og overfłre denne til skattemyndighederne.Tilbagebetaling kan fłrst finde sted det fłlgende kalenderår, efter at den udenlandske virksomhed har
dokumenteret, at den ikke er skattepligtig i Tyskland.
1. Er Kommissionen bekendt med denne artikel 50a i den nye tyske skattelov?
2. Kan Kommissionen undersłge, om denne artikel er i overensstemmelse med fællesskabsretten,
navnlig med bestemmelserne om det indre marked?
3. Mener Kommissionen i benægtende fald ikke, at denne lovgivning diskriminerer udenlandske virk-
somheder i forhold til tyske?
4. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at træffe med henblik på at głre en ende på
dette?
Samlet svar
afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti
på skriftlige forespłrgsler P-1385/99, E-1389/99 og E-1471/99
(14. september 1999)
Kommissionen er bekendt med den nye bestemmelse i den tyske skattelovgivning, som indgår i loven af
24. marts 1999, der trådte i kraft den 1. april 1999. Det fremgår af en undersłgelse af sagen, at dennebestemmelse kan påvirke den frie udveksling af tjenesteydelser, som er en af det indre markeds grund-læggende friheder. Den 28. juli 1999 blev det besluttet at indlede en overtrædelsesprocedure mod Tysklandi medfłr af artikel 226 i EF-Traktaten (ex artikel 169).
I henhold til de seneste oplysninger fra den tyske regering har denne forelagt et lovforslag om ophævelse af
den omstridte bestemmelse.
(2000/C 27 E/045) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1387/99
af Carlos Costa Neves (PPE-DE) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Produktion af raffineret sukker i den autonome region Azorerne
I artikel 1 i Rådets forordning (EØF) 1600/92 af 15. juni 1992 (1) (Poseima) fastsættes særlige foran-
staltninger, der skal afhjælpe fłlgerne af Madeiras og Azorernes afsides beliggenhed og łkarakter, for såvidt angår visse landbrugsprodukter.
Den autonome region Azorerne har ret til at importere sukkerrłr »på en sådan måde, at den samlede årlige
mængde raffineret sukker på Azorerne ikke overstiger 10 000 tons«. Denne grænse fastsættes ud fra»vurderingen af behovene under hensyntagen til udviklingen af den lokale sukkerroeproduktion«  medandre ord den mængde af sukker, der er produceret af roer (Poseima-forordningens artikel 3, stk. 4). DetteC 27 E/38 DA 29.1.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 361/99 af James MOORHOUSE Krænkelse af menneskerettigheder i Burma



EF-Tidende nr. C 348 af 03/12/1999 s. 0054



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0361/99 af James Moorhouse (ELDR) til Kommissionen (1. marts 1999) Om: Kraenkelse af menneskerettigheder i Burma Hvad goer Den Europaeiske Union som reaktion paa det burmesiske regimes vedvarende forkastelige politik over for etniske mindretal med etnisk udrensning og folkedrab? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (16. marts 1999) Kommissionen foelger fortsat meget noeje de repressive foranstaltninger, som Burmas militaerstyre anvender over for befolkningen. Kommissionen gaar fuldt ud ind for en vedvarende og konsekvent anvendelse af EU's faelles holdning vedroerende Burma. Der er i lyset af de seneste begivenheder i Burma ingen grund til at aendre EU's holdning, og foelgelig opretholdes foranstaltningerne mod Burma.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0612/99

af Bernie Malone (PSE) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: Dobbeltbeskatningsaftaler

Er det Kommissionens politik at kontrollere dobbeltbeskatningsaftaler for at sikre, at der ikke sker forskelsbehandling som foelge af nationalitet? Er Kommissionen bekendt med bestemmelsen i dobbeltbeskatningsaftalen mellem Irland og Det Forenede Kongerige om beskatning af udenlandske udbytter? Finder Kommissionen denne bestemmelse diskriminerende?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(27. april 1999)

Det er medlemsstaterne, der er ansvarlige for forhandling og indgaaelse af bilaterale dobbeltbeskatningsaftaler. Saadanne aftaler skal overholde faellesskabsretten, isaer principperne om de grundlaeggende frihedsrettigheder og ikke-diskrimination. Kommissionen gennemgaar ikke systematisk national skattelovgivning og dobbeltbeskatningsaftaler, men den undersoeger, om de er i overensstemmelse med faellesskabsretten, naar den faar forelagt en sag.

Kommissionen er bekendt med, at baade Det Forenede Kongerige og Irland for nylig har aendret deres love om beskatning af udbytter. Den er ogsaa bekendt med, at en protokol til konventionen mellem Irland og Det Forenede Kongerige traadte i kraft den 1. januar 1999 for selskabsskat, og at den vil traede i kraft den 6. april 1999 for indkomstbeskatning, samt at denne indeholder en ny artikel om beskatning af udbytter.