ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3209/01

af Stefano Zappalà (PPE-DE) og Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(22. november 2001)

Om: Øen San Stefano

Øen San Stefano, som er en integreret del af Ventotene-kommunen, indgår i den italienske Ponziano-øgruppe i Lazio i provinsen Latina. På denne ø findes det fængsel, (lukket i 60'erne) hvor også forskellige betydningsfulde politiske personligheder har siddet. I denne forbindelse opstod i 1941 Ventotene-manifestet, som senere bl.a. på foranledning af Altiero Spinelli blev udgangspunktet for Den Europæiske Union. Denne del af øen tilhører den italienske stat og indgår blandt de mange områder, der er til salg på det frie marked, og hvis grundværdi er ansat til 2 mio. EUR.

Kan Kommissionen oplyse følgende:

1. Agter den på grund af den historiske, politiske og sociale betydning at erhverve dette kulturgode for Den Europæiske Union?

2. Agter den i så fald ikke at omstrukturere denne grund for ud over at gøre den til et historisk mindesmærke for Den Europæiske Union også at anvende den til kulturelle og/eller sociale og/eller politiske aktiviteter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(4. februar 2002)

Kommissionen er klar over, at øen Santo Stefano er af historisk betydning på grund af det tidligere fængsel, hvor en række antifascistiske fanger sad indespærret, herunder Altiero Spinelli og andre forløbere for den europæiske opbygning. På øen Ventotene, som ligger ved siden af den lille ø Santo Stefano, blev Ventotene-manifestet udarbejdet i 1943, og dette manifest blev en af søjlerne i skabelsen af bevidstheden om Europa efter Den anden Verdenskrig.

Det er sikkert, at anvendelsen af det tidligere fængsel til et kulturelt formål af europæisk karakter ville være en meget interessant og overordentlig symbolsk beslutning, også i betragtning af Altiero Spinelli's virke som medlem af Kommissionen og Europa-Parlamentet, og i denne funktion initiativtager til udkastet til traktaten om Den Europæiske Union, som blev vedtaget af Europa-Parlamentet den 14. februar 1984. Kommissionen har dog hverken kompetence eller i dette konkrete tilfælde de nødvendige midler til at tage et sådant initiativ. Skulle de italienske myndigheder bestemme sig for at tage et sådant initiativ, ville Kommissionen følge det med stor interesse og om muligt deltage aktivt i det.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3442/01

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(21. december 2001)

Om: Fællederne i Galicien og det galiciske regionalstyres initiativer på miljøområdet

Har det galiciske regionalstyre indgivet specifikke miljøplaner for fællederne i Galicien, hvor der i perioden 2000-2006 forventes støtte fra EU? Kan disse planer udleveres? Vil fællederne være omfattet af Natura 2000-nettet for Galicien? Hvilke arealer er i givet fald omfattet?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-3442/01 og E-3445/01

(12. februar 2002)

I overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) henhører udvælgelse af individuelle projekter, der samfinansieres inden for hvert program under strukturfondene, udelukkende under medlemsstaterne. Kommissionen har derfor rettet henvendelse til de spanske myndigheder og anmodet disse om de oplysninger, det ærede medlem har udbedt sig.

Hvad Natura 2000-nettet angår, er det op til medlemsstaterne at foreslå lokaliteter, som skal medtages i nettet. På grundlag af kriterierne i bilag II til Rådets direktiv 92/43/EØF(2) (habitatdirektivet) og de relevante videnskabelige oplysninger foreslår hver medlemsstat en liste over lokaliteter med oplysning om, hvilke naturtyper fra bilag I til habitatdirektivet og hvilke arter fra bilag II der findes på disse lokaliteter.

På indeværende tidspunkt har Spanien udpeget 68 lokaliteter som lokaliteter af fællesskabsbetydning i Galícia-regionen. Dette er resultatet af et forslag fra det galiciske regionalstyre, der har identificeret 60 lokaliteter under det atlantiske bio-geografiske område (med et areal på 301 661,50 ha) og otte lokaliteter under middelhavsområdet (med et areal på 173 789 ha).

Kommissionen ligger ikke inde med oplysninger om, hvorvidt alle disse lokaliteter kan betragtes som montes comunales (fælleder) i henhold til spansk lovgivning.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.

(2) Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3129/01

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(14. november 2001)

Om: Golfbane i Is Arenas på Sardinien

Den 5.-7. oktober 2001 afholdtes den første Golf Cup Giudicato di Arborea på golfbanen i området Is Arenas (i nærheden af byerne Narbonia og San Vero Milis på Sicilien), hvor der også findes et beskyttet naturområde af fællesskabsbetydning, registreret under nummer ITB 002228.

Netop denne golfbane er genstand for en overtrædelsesprocedure, som Kommissionen har indledt, fordi direktiv 92/43(1) menes overtrådt.

Dagbladet La Nuova Sardegna berettede den 4. oktober 2001 på side 20, at golfturneringen var blevet overværet af Pasquale Onida, medlem af regionalregeringen, direktøren for provinsens turistkontor, ærkebiskoppen i Oristano, Piergiuliano Tiddia, og 10 000 tilskuere og afviklet under beskyttelse af bl.a. regionen Sardinien, turistforeningen i Oristano, Oristino kommune og Italiens Olympiske Komité.

Endnu en gang sker det således, at beskyttede naturlige levesteder udsættes for miljøskader.

Er Kommissionen bekendt med disse forhold?

Kan Kommissionen forsikre, at der ikke at anvendt EU-midler til finansiering af denne golfturnering?

Vil Kommissionen være opmærksom på disse omstændigheder i opfølgningen af sin begrundede udtalelse af 9. februar 2001 og på, at der intet er gjort for at afhjælpe de skader, der er påført naturbeskyttelsesområdet i forbindelse med anlæggelsen af golfbanen, og at man tvært imod tilstræber øget brug af det?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. januar 2002)

Kommissionen er ikke bekendt med de nævnte forhold.

Kommissionen vil i givet fald tage disse forhold i betragtning i forbindelse med vurderingen af overtrædelsessagen vedrørende de skader, som anlæggelsen af en golfbane har påført prioriterede naturtyper, som Italien har foreslået fredet i medfør af habitatdirektivet (Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter) i Is Arenas på Sardinien.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3427/01

af Astrid Lulling (PPE-DE) til Kommissionen

(21. december 2001)

Om: Kommissærkollegiets møder

I EF-traktatens artikel 219 hedder det: Kommissionen er kun beslutningsdygtig, såfremt det i dens forretningsorden fastsatte antal medlemmer er til stede. Artikel 5 i Kommissionens forretningsorden fastsætter: Kommissionen afholder i reglen møde mindst én gang om ugen. Derudover afholdes der møde, hver gang det er nødvendigt. I samme artikel står der endvidere, at Medlemmerne er forpligtet til at deltage i alle møderne.

Kan Kommissionen oplyse på den ene side, hvor mange gange kommissærkollegiet har holdt møde siden udnævnelsen af den nuværende Kommission, og på den anden siden hvor mange møder hver enkelt kommissær har deltaget i?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(30. januar 2002)

Bortset fra undtagelsestilfælde og ferieperioderne(1) afholder Kommissionen møde én gang om ugen (onsdag, når den holder møde i Bruxelles og tirsdag, når Europa-Parlamentet afholder plenarmøde i Strasbourg).

Kommissionen, hvis formand er Romano Prodi, blev godkendt af Europa-Parlamentet den 15. september 1999. Den afholdt sit første møde lørdag den 18. september 1999 (møde nr. 1446). Det sidste møde i 2001 blev afholdt torsdag den 20. december 2001 (møde nr. 1549).

Kommissionen, hvis møder ledes af Romano Prodi, har således afholdt 104 møder, siden den blev indsat (og frem til udgangen af 2001).

De enkelte kommissionsmedlemmers deltagelse i møderne har været som følger:

>TABELPOSITION>

(1) Sidste uge i december og august måned.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3145/01

af Jo Leinen (PSE) til Kommissionen

(14. november 2001)

Om: Gennemførelse af evakueringsdirektiv 89/618/Euratom

1. Er Kommissionen informeret om, at Frankrig på grund af den manglende gennemførelse af Rådets direktiv 89/618/Euratom(1) af 27. november 1989 hidtil ikke har sendt de tyske myndigheder oplysninger om planlagte nødforanstaltninger til advarsel, beskyttelse og redning af befolkningen i tilfælde af strålingsfare forårsaget af det franske atomkraftværk Cattenom?

2. Hvilke skridt agter Kommissionen at tage, navnlig i den aktuelle situation?

(1) EFT L 357 af 7.12.1989, s. 31.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-3124/01 og E-3145/01

(17. januar 2002)

I sin egenskab af traktaternes vogter har Kommissionen bl.a. til opgave at verificere, at medlemsstaterne vedtager de nationale retsakter, der er nødvendige for at gennemføre fællesskabslovgivningen.

Det er i forbindelse hermed, at Kommissionen har kontrolleret de nationale foranstaltninger, som medlemsstaterne har vedtaget til gennemførelse af Rådets direktiv 89/618/Euratom af 7. december 1989 om oplysning af befolkningen om, hvorledes den skal forholde sig, samt om sundhedsmæssige foranstaltninger i tilfælde af strålingsfare, og givet Kommissionen underretning om.

Af denne analyse fremgik det, at Tyskland og Frankrig kun delvis havde gennemført det pågældende direktiv i den nationale lovgivning, og Kommissionen indledte derfor overtrædelsesprocedurer mod disse to medlemsstater. Eftersom lovgivningens manglende overensstemmelse fortsatte, besluttede Kommissionen for nylig at indstævne disse to medlemsstater for Domstolen.

For nylig har både Tyskland og Frankrig vedtaget nationale bestemmelser, som skulle komplettere gennemførelsen af det pågældende direktiv i landenes nationale ret. I Tysklands tilfælde fremgår det, at der i den meddelte tekst er taget hensyn til de fremførte klagepunkter, og Kommissionen har derfor besluttet at annullere proceduren ved Domstolen. For Frankrigs vedkommende rummer de to bekendtgørelser, der er offentliggjort i år, ikke en fuldstændig løsning af problemet med den manglende overensstemmelse mellem fransk ret og Rådets direktiv 89/618/Euratom. Derfor er den sag, der er indbragt for Domstolen, stadig aktuel, og Kommissionens Juridiske Tjeneste arbejder på indeværende tidspunkt hermed.

Hvad angår de franske myndigheders gennemførelse af direktiv 89/618/Euratom i det konkrete tilfælde Cattenom-atomkraftværket, har Kommissionen ikke kendskab til, at der skulle være vanskeligheder med det samarbejde mellem de franske og tyske myndigheder, som er nødvendigt for anvendelse af direktivet på den pågældende tyske befolkning.

Dog kan Kommissionen, bortset fra den konkrete situation, for så vidt angår Cattenom, oplyse, at dette spørgsmål er et af klagepunkterne i Kommissionens overtrædelsesprocedure mod Frankrig i forbindelse med direktiv 89/618/Euratom, eftersom Frankrig endnu ikke har dokumenteret, at der findes juridiske instrumenter, der sikrer, at direktivet gennemføres for de berørte befolkningsgrupper i de tilstødende medlemsstater.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3522/01

af Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) til Rådet

(8. januar 2002)

Om: Grækenland

Der bor i dag flere mindretalsgrupper i Grækenland især i den nordlige del. Det drejer sig i visse tilfælde om nationale mindretal (tyrkere, makedonere), i andre tilfælde om kulturelle og sproglige mindretal (Valakker, Arvanitter og Romaer).

Grækenland nægter at anerkende deres eksistens og indrømmer dem ikke de mest elementære rettigheder. Det er således strengt forbudt offentligt at bruge deres sprog, og enhver historisk inskription på disse sprog slettes eller fjernes, og monumenter, der kan vidne om disse mindretals eksistens, ødelægges.

Med hensyn navnlig til græske statsborgere af makedonsk oprindelse, der er bosiddende i udlandet, forsøger Grækenland desuden at forhindre, at de vender tilbage til deres fædreland under henvisning til, at de har begået antipatriotiske handlinger og mistet deres statsborgerskab.

Har Rådet kendskab til disse forhold?

Mindretals rettigheder er i dag et af Den Europæiske Unions grundlæggende principper. Hvorledes agter Rådet at sørge for, at Grækenland overholder disse rettigheder?

Svar

(18. marts 2002)

1. Rådet erindrer det ærede parlamentsmedlem om, at Fællesskabet, hvad angår national og regional kulturel mangfoldighed, ifølge traktaten skal bidrage til, at medlemsstaternes kulturer udfolder sig i respekt for en sådan mangfoldighed; Fællesskabets indsats består navnlig i om nødvendigt at støtte og supplere medlemsstaternes indsats på de områder, der omhandles i traktatens artikel 151, stk. 2. På samlingen den 5. november 2001 vedtog Rådet en resolution om kulturens plads i Den Europæiske Unions konstruktion, og det havde en åben debat om spørgsmålet, som blev transmitteret direkte til offentligheden.

2. I denne resolution opfordrede Rådet medlemsstaterne og Kommissionen til på grundlag af respekten for den kulturelle mangfoldighed, subsidiaritetsprincippet og viljen til at sætte kulturen i centrum for den europæiske integration

- at udbygge det kulturelle samarbejde, den kunstneriske udfoldelse i Europa og kulturudvekslingen;

- at samarbejde om at gøre det muligt for Kommissionen at ajourføre evalueringen af anvendelsen af traktatens artikel 151, stk. 4, og aflægge rapport til Rådet.

Rådet fandt det vigtigt, at der navnlig på baggrund af denne evaluering indledes et arbejde med at forbedre anvendelsen af traktatens artikel 151, stk. 2 og 4, og det henstillede til de kommende formandskaber, at de med henblik herpå udarbejder en arbejdsplan og en tidsplan.

3. Efter den offentlige debat om betydningen af den kulturelle mangfoldighed, som ligger til grund for den europæiske konstruktion, konkluderede formandskabet, at der er et problem med balancen mellem ambitionerne for det europæiske kultursamarbejde og de midler, der bevilges til det, og at det bør overvejes at benytte nye og mere effektive metoder, som eventuelt kan tages med i betragtning, næste gang traktaterne skal revideres, da debatten om kulturel identitet og dens værdier i den aktuelle sammenhæng ikke er et abstrakt begreb.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2519/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. september 2001)

Om: Kampen i Chroscicy for at bevare undervisning og forvaltning på modersmålet for den sorbiske befolkningsgruppe, der fra gammel tid har boet i Sachsisch Oberlausitz

1. Er Kommissionen bekendt med, at 90 % af befolkningen i landsbyen Chroscicy (Crostwitz), der ligger mellem byerne Budyin (Bautzen), Kamjenc (Kamenz) og Wojerecy (Hoyerswerda) i Regierungsbezirk Dresden i den tyske delstat Sachsen, fra gammel tid har talt et slavisk sprog (sorbisk, på tysk kaldt Wendisch), men at udbudet i videreuddannelse på sorbisk nu som tidligere i den nordlige del af det sorbiske sprogområde omkring Chóebuz (Cottbus) i delstaten Brandenburg skæres ned eller helt forsvinder?

2. Er Kommissionen tillige bekendt med, at den i spørgsmål 1 anførte udvikling siden den 8. august 2001 har ført til daglige demonstrationer med blå-hvide-røde flag, afsyngelse af den sorbiske nationalmelodi og anvendelse af den traditionelle klædedragt, men også til civil ulydighed, der medfører udmeldelse af elever af de offentlige skoler for at lade dem undervise af pensionerede sorbiske lærere?

3. Hvordan ser Kommissionen på det forhold, at faldet i antallet af undervisningspligtige børn i stedet for beskyttelse og bevarelse af en fra gammel tid eksisterende mindretalssproggruppe medfører, at eleverne tvinges til at fortsætte deres uddannelse på tysksprogede skoler, at udeblivelse fra skolerne straffes og at delstatsregeringen ikke tager hensyn til kravene fra den politisk-kulturelle sorbiske paraplyorganisation Domowina?

4. Hvorledes kan Kommissionen i forbindelse med de 60 000 sorbere bidrage til at undgå, at disses forhold til den inden for undervisning og forvaltning dominerende tysksprogede befolkningsgruppe forværres, og til at fjerne kilder til etniske modsætninger i Den Europæiske Unions medlemsstater i almindelighed?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-2519/01 og E-2520/01

(6. december 2001)

I spørgsmålet om det tilfælde, det ærede medlem nævner, råder Kommissionen ikke over informationer, der lader formode, at der skulle være sket en mangelfuld anvendelse af fællesskabsretten eller en alvorlig og vedvarende krænkelse i henhold til artikel 7 (tidl. artikel 4) i EF-traktaten. Kommissionen minder om, at det er fastsat i artikel 149 (tidl. artikel 126) i EF-traktaten, at medlemsstaterne har ansvaret for opbygningen af uddannelsessystemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed. Kommissionen minder om, at der udfoldes store bestræbelser på at fremme den sproglige mangfoldighed, især inden for rammerne af Det Europæiske Sprogår, og at Fællesskabet bidraget til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed i henhold til artikel 151 (tidl. artikel 128) i EF-traktaten.

For yderligere oplysninger henvises det ærede medlem til det svar, Kommissionen gav på skriftlig forespørgsel E-2538/01 af Modrow(1) om samme emne.

(1) Se side 27.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3150/01

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(14. november 2001)

Om: Selskabsskat

Trods det indre marked og trods euroen er der stadig forskelle i de skatteforhold, som virksomheder i de 15 medlemsstater underlægges, og forskellene vokser tilmed. Der er endog en risiko for, at tendensen bliver mere markant med Unionens udvidelse. Der er store variationer helt op til 30 % i den effektive selskabsskat inden for Den Europæiske Union. Økonometrisk modellering giver en idé om, at variationerne kan tilskrives forskelle i de lovlige nationale skattesatser snarere end forskelle i beskatningsgrundlaget.

1. I betragtning af disse vedblivende forskelle, som koster de økonomiske aktører dyrt og indskrænker deres konkurrenceevne, har Kommissionen så til hensigt at stille et forslag?

2. Har Kommissionen omsider til hensigt at tage fat på de mest iøjnefaldende hindringer for det indre marked, nemlig nettet af bilaterale dobbeltbeskatningsaftaler, stigende administrative omkostninger og manglen på skatteregler, som gør det europæiske samfund, som blev vedtaget i sidste måned efter tre årtiers forhandlinger, til en tom skal?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(21. december 2001)

I sin meddelelse På vej mod et indre marked uden skattemæssige hindringer En strategi for fastsættelse af et konsolideret selskabsskattegrundlag for virksomheders aktiviteter overalt i EU(1) af 23. oktober 2001 forelægger Kommissionen en omfattende strategi til løsning af de nuværende problemer på det indre marked som følge af sameksistensen af 15 forskellige skattesystemer i EU. Denne meddelelse supplerer og bygger videre på Kommissionens undersøgelse Selskabsbeskatningen i det indre marked(2).

Kommissionen gør i denne meddelelse opmærksom på, at der er store forskelle i de effektive skattesatser inden for EU, og at den vigtigste skattemæssige faktor bag disse udsving er den generelle nationale skattesats. Samtidig understreges det i meddelelsen, at Kommissionens undersøgelse ikke omfatter nogen analyse af udviklingen i de faktiske skattesatser over tid eller virkningerne af skattekonkurrence. Beregningerne har heller ikke vurderet omfanget af det eventuelle velfærdstab, der kan tilskrives de eksisterende forskelle i de faktiske selskabsskattesatser i medlemsstaterne. Der er derfor ikke på nuværende tidspunkt nogen overbevisende grund til, at Kommissionen anbefaler at indføre særlige foranstaltninger til harmonisering af de nationale selskabsskattesatser eller fastsættelse af en minimal selskabsskattesats.

I ovennævnte meddelelse fremsættes detaljerede forslag om, hvilke aktioner der bør og i praksis kan gennemføres for at afskaffe de skattemæssige hindringer for grænseoverskridende økonomiske aktiviteter i EU. Disse kommer bl.a. ind på alle de problemer, som det ærede medlem har udpeget. Kommissionen vil fortsat prioritere gennemførelsen af disse aktioner, som, hvis der ikke efterhånden bliver indgået et forstærket samarbejde, alle vil skulle godkendes enstemmigt af medlemsstaterne.

(1) KOM(2001) 584 endelig.

(2) SEK(2001) 1681.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2699/01

af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen

(3. oktober 2001)

Om: Støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Informationssamfundet

Kan Kommissionen opstille en liste over de projekter, som de italienske regioner Liguria, Lombardia, Piemonte og Valle d'Aosta i løbet af 2000-2001 har fremlagt i forbindelse med støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Informationssamfundet, og over de projekter, der efterfølgende er blevet godkendt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(31. januar 2002)

En oversigt over de relevante programmer, som administreres af Generaldirektoratet for Informationssamfundet, findes nedenfor.

Hvad angår projekter, som finansieres gennem TEN Telecom og som involverer organer fra de italienske regioner Liguria, Lombardia, Piemonte og Valle d'Aosta, vil der blive fremsendt en statistisk oversigt direkte til Det Ærede Medlem og Europa-Parlamentets sekretariat.

Hvad angår projekter, som finansieres gennem programmet om Informationssamfundsteknologier under Det Femte Rammeprogram for Forskning og Teknologisk Udvikling, er de relevante projekter indeholdt i svaret til Det Ærede Medlem om de samlede tal for rammeprogrammet (skriftlig forespørgsel E-2697/01(1)). Flere oplysninger om kontrakter, herunder resuméer og oplysninger om partnerne, kan findes på Cordis-databasen på internetadressen: (http://www.cordis.lu eller http://dbs.cordis.lu/search/en/simple/EN_PROJ_simple.html).

Endelig kan det oplyses, at der ikke blev udsendt forslagsindkaldelser i 2000 og 2001 for Promise-programmet, og ingen organisationer har således indgivet forslag.

(1) Se side 33.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3627/01

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Supplerende foranstaltninger vedrørende krisedestilleringen på Sicilien

Vinmarkedet på Sicilien befinder sig for øjeblikket i en akut krise på grund af de vanskeligheder, vinkooperativerne og de små vinavlere og producenter har at slås med.

Destilleringen kan udgøre en direkte om end foreløbig løsning på problemet for at forhindre et totalt sammenbrud inden for denne sektor, mens man afventer tilstrækkelige konkrete og definitive foranstaltninger, der kan give sikre forhold til den sicilianske vindyrkningssektor, der kan konkurrere på kvalitet, men bringes i fare af den stærke konkurrence på omkostninger og mængde fra Spanien.

Den italienske regering har allerede anmodet Europa-Kommissionen om at få tilladelse til at krisedistillere 8 mio. hektoliter vin.

Kan Kommissionen oplyse, om den ikke anser det for nødvendigt at give det italienske landbrugsministerium tilladelse til ved hjælp af national støtte at supplere interventionsprisen, således at den bringes op på linje med prisen for den frivillige destillering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(31. januar 2002)

Kommissionen er allerede blevet orienteret om, at der er problemer på vinmarkedet på Sicilien, og takker det ærede medlem for at gøre opmærksom på, hvor alvorlige disse problemer er. Den 17. januar 2002 anmodede de italienske myndigheder Kommissionen om, at indlede en krisedestillation. Denne anmodning vil blive undersøgt nøje i lyset af alle de oplysninger, som er nødvendige for at træffe en beslutning i den pågældende sag.

Kommissionen kan ikke udtale sig om den statsstøtte, som det ærede medlem refererer til, og som i tilfælde af krisedestillation skulle kunne øge EU-destillationsprisen, før den har undersøgt de konkrete forhold. Som hovedregel betragter Kommissionen støtte af denne art som driftsstøtte, der ikke er forenelig med det indre marked, og som griber ind i mekanismerne i de fælles markedsordninger.