SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2854/97 af Leen van der Waal (I-EDN) til Raadet (13. september 1997)

Om: Oprustning i Syrien, Irak og Iran

I de forloebne maaneder har Raadet taget forskellige initiativer til fremme af fredsprocessen i Mellemoesten, bl.a. ved at udpege en saerlig udsending, Moratinos. Formaalet var i den forbindelse isaer at fremme fredsprocessen mellem Israel og palaestinenserne. Imidlertid er der i den seneste tid forlydender om, at lande som Syrien, Irak og Iran har travlt med hurtigt at faa opbygget et vaabenarsenal, ikke kun med konventionelle, men ogsaa med kemiske og biologiske vaaben, som langt overstiger kravene i forbindelse med landenes nationale sikkerhed.

1. Kan Raadet bekraefte disse forlydender om en overdreven oprustning i Syrien, Irak og Iran?

2. Finder Raadet ikke ogsaa, at disse oprustningsprogrammer er til hinder for udviklingen af fredsprocessen i Mellemoesten, da de udgoer en trussel mod Israel og kan fremme terroristvirksomhed mod Israel?

3. Finder Raadet, at der til fremme af fredsprocessen paa baggrund heraf er grund til i kontakterne med Syrien, Irak og Iran ogsaa at komme ind paa landenes oprustning?

4. Vil Raadet soerge for, at der ikke eksporteres knowhow og materialer, der kan anvendes til fremstilling af nukleare, kemiske og biologiske vaaben til Syrien, Irak og Iran?

Svar (26. november 1997)

Det aerede medlems opmaerksomhed henledes paa, at Irak efter Golfkrigen i 1991 har vaeret omfattet af en FN-sanktionsordning, hvis formaal er en fuldstaendig afvikling af den masseoedelaeggelseskapacitet, som Irak havde opbygget foer krigen.

Raadet er bekymret over de virkninger, som Irans indkoebs- og udviklingsaktiviteter har paa den regionale sikkerhed. Det giver udtryk for sin bekymring over for lande, fra hvilke Iran bevisligt proever at erhverve sig teknologi og viden, der kunne saette det i stand til at udvikle en masseoedelaeggelseskapacitet. Indtil afbrydelsen af den kritiske dialog mellem EU og Iran efter dommen i den saakaldte »Mykonos-sag« i Berlin tidligere i aar, rejste Raadet ogsaa disse spoergsmaal over for Iran selv.

Raadet foerer en indgaaende dialog med Syrien, bl.a. gennem sin saerlige udsending til fredsprocessen i Mellemoesten. Det tilskynder Syrien og Israel til at fortsaette deres bestraebelser paa at finde et gensidigt acceptablelt grundlag for at genoptage de bilaterale forhandlinger, der blev afbrudt i 1995.

Den Europaeiske Union er en aktiv aktoer i den internationale indsats for at forhindre og modvirke spredningen af masseoedelaeggelsesvaaben. Den arbejder for, at alle skal tiltraede de relevante traktater: traktaten om ikke-spredning af kernevaaben, konventionen om kemiske vaaben og konventionen om biologiske vaaben og toksinvaaben, som alle medlemsstaterne har tiltraadt, traktaten om fuldstaendigt forbud mod kerneproevespraengninger, der allerede er undertegnet, og som er i faerd med at blive ratificeret af EU-medlemsstaterne, samt regionale aftaler osv. Eu bestraeber sig ogsaa paa at udvikle forstaerkede verifikationsforanstaltninger for at sikre, at disse traktater overholdes (IAEA-garantier, overvaagning af biologiske vaaben og toksinvaaben). Samtidig soeger EU at modvirke spredning, naar den forekommer.

Det aerede medlem bedes desuden bemaerke, at alle EU-medlemsstater er aktive medlemmer af alle eksportkontrolordninger: Gruppen af Leverandoerer af Nukleart Materiale, Australien-Gruppen, Missile Technology Control Regime og Wassenaar-arrangementet.

I forordningen om dobbelt anvendelse, der er ledsaget af den faelles aktion, som blev vedtaget i december 1994, paalaegges det medlemsstaterne at indfoere eksportkontrol med alle varer med dobbelt anvendelse, der er omfattet af disse ordninger.

Paa foranledning af Det Europaeiske Raad den 16.-17. juni 1997 og som led i den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik er Raadet for tiden i faerd med at udarbejde opfoelgningen af de faelles kriterier for vaabeneksport, der blev opstillet i konklusionerne fra De Europaeiske Raad den 29. juni 1991 og 26.-27. juni 1992.

EU-medlemsstaterne er derfor forpligtet baade ved internationale retligt bindende instrumenter og politiske ordninger samt ved EU-forordningen og den faelles aktion til at foretage den strengeste kontrol med al eksport af vaaben og varer med dobbelt anvendelse.

For saa vidt angaar de lande, et aerede medlem har naevnt har syrien, Irak og Iran tiltraadt traktaten om ikke-spredning af kernevaaben. Iran har undertegnet traktaten om fuldstaendigt forbud mod kerneproevespraengninger.

Iran er i faerd med at ratificere konventionen om biologiske vaaben og toksinvaaben.