SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0663/02

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(1. marts 2002)

Om: Støtte til Østtimor

Ifølge pressemeddelelser (LUSA, 20. februar 2002) har en talsmand for Kommissionen erklæret følgende:

1. Mellem 1999 og 2002 blev der af Fællesskabsbudgettet ydet 137,5 mio. EUR i støtte til Østtimor;

2. Beløbet pr. indbygger er langt højere end for de øvrige lande i Asien, såsom Indien;

3. Kommissionen agter at skære det beløb, der er bevilget i støtte til Østtimor, ned til 7 mio. EUR.

Ifølge en nylig beretning fra Verdensbanken modtog Østtimor fra 1999 og til juni 2001 et beløb på 118 mio. USD fra hele det internationale samfund, hvoraf kun 15,9 mio. USD kom fra EU, som i øvrigt betegnes som den dårligste betaler af samtlige donorer.

Ifølge Kommissionens udtalelser skulle EU i løbet af kun syv måneder have ydet næsten 103 mio. USD, mens de i de foregående atten måneder kun skal have ydet 15,9 mio. USD til Østtimor.

Kan Kommissionen forelægge overbevisende budgetteknisk dokumentation for disse erklæringer?

Mener Kommissionen på den anden side ikke, at det er demagogisk at sammenligne det beløb, der ydes i fællesskabsstøtte pr. indbygger til Indien, verdens største demokrati, der har været uafhængigt i årtier, og som tæller ca. en milliard indbyggere, med støttebeløbet pr. indbygger i et lille ørige, der først nu er på vej til at blive uafhængigt?

Kan Kommissionen nævne et andet eksempel på, at den har fremsat forslag om nedskæring med 75 % af de bevilgede midler, sådan som den har gjort det i forbindelse med Østtimor?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Christopher Pattenpå skriftlige forespørgsler P-0663/02 og E-0672/02

(3. april 2002)

Kommissionen er glad for at få lejlighed til at klarlægge situationen omkring EF's bistand til Østtimor, navnlig på baggrund af pressemeddelelser som Kommissionen ikke har tilskyndet til og som undertiden har været vildledende. For perioden fra august 1999 til udgangen af 2002 har Kommissionen tildelt over 137,5 mio. EUR i gavebistand som hjælp til Østtimor. Der er ydet over 51 mio. EUR

i nødhjælp og fødevarebistand, og næsten det hele er blevet udbetalt. UNTAET overgangsadministrationen i Østtimor før uafhængigheden har modtaget 10 mio. EUR. Der er givet løfte om mere end 56 mio. EUR til TFET, trustfonden for genopbygning i Østtimor, som forvaltes af Verdensbanken, og ca. 80 % af beløbet er allerede blevet udbetalt til TFET. Der er ydet 3,5 mio. EUR til igangværende valgbistand og faglig bistand. Og i 2002 er der yderligere 17 mio. EUR til rådighed til udviklingsprojekter. I disse beløb indgår ikke de 6 mio. EUR, der er ydet til flygtninge, som vender hjem til Østtimor fra Vesttimor.

Det ærede medlem gør ret i at spørge om, hvorvidt disse store beløb rent faktisk er blevet udbetalt og arbejdet gennemført. Når der i fremtiden skal bevilges flere finansielle midler og gennemføres forpligtelser, vil det være nødvendigt at tage hensyn til, at Østtimor kun har begrænset kapacitet til at opsuge yderligere store finansielle input. Kommissionen forstår af Verdensbankens rapport, at omkring 90 mio. af de 167 mio. USD, der er givet løfte om til trustfonden for Østtimor til genopbygning og rehabilitering, stadig står til udbetaling fra TFET for de tre år 2002-2003-2004, selv om Kommissionen og andre donorer har indbetalt midlerne i god tid. I februar 2002 havde TFET modtaget 155 mio. USD i betaling fra alle donorerne. Som følge af disse beholdninger i 2003 og 2004 vil Østtimor fortsat modtage betydelige støtteudbetalinger fra TFET indtil 2004, hvor landets egne olieindtægter begynder at strømme ind i store mængder.

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at det er nødvendigt at have indgående budgetdokumentation for fremtidige tildelinger til Østtimor, navnlig hvis der er risiko for, at de ikke vil blive anvendt inden for perioden. Dette er specielt godt på baggrund af den meget begrænsede samlede bistand fra EF til Asien når det ses i forhold til, hvad de over 800 millioner asiater, som stadig lever for under 1 USD om dagen, kunne have behov for. Østtimors behov for hjælp er i konkurrence med mange andre lige så fattige befolkninger, hvoraf flere som f.eks. afghanerne, befinder sig i lignende vanskelige nødsituationer og genopbygningsfaser, sådan som det var tilfældet med Østtimor i 1999-2002.

Når dette er sagt, har Kommissionen erkendt, at Østtimor er et særligt tilfælde, og det kommer også til udtryk i det udkast til et landestrategidokument, som er under drøftelse med medlemsstaterne. Kommissionen har programmeret 10 mio. EUR som en vejledende tildeling for 2003 og 8 mio. for 2004. Disse beløb repræsenterer en generøs per capita tildeling til hver enkelt østtimorer (12,5 EUR i 2003 og 10 EUR i 2004). Folk i andre lande, der er lige så fattige eller endnu fattigere end Østtimor, vil modtage meget mindre per capita (f.eks. Vietnam, Laos, Cambodia og Nepal). Og ingen af disse lande har store offshore-olieindtægter, som det forventes, at Østtimor vil have fra 2004 og fremefter.

Det ærede medlem spørger endelig om de store nedskæringer, der er planlagt i 2003. En sådan usædvanlig stor nedskæring er tegn på, at EF's budgettildelinger til Østtimor har været usædvanligt høje i 1999-2002. Det er således ikke muligt at drage sammenligninger, da intet andet asiatisk land har modtaget så omfattende og varige tildelinger som reaktion på en krisesituation.