SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1458/01

af Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) og Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(17. maj 2001)

Om: Biologisk behandling af biologisk nedbrydeligt affald

Praksis med at kværne biologisk nedbrydeligt fast affald i husholdningskøkkenkværne med henblik på at lede det ud via kloaksystemet, anvendes i vidt omfang i Det Forenede Kongerige såvel som f.eks. i USA.

Er Kommissionen indforstået med, at dens forslag til dette emne må følge en integreret politik for affaldsforvaltning, der giver mulighed for forskellige processer frem for at fastsætte kompostering som den eneste måde til at behandle køkkenaffald på?

Er Kommissionen enig i, at et forbud mod en særlig metode til at behandle køkkenaffald til trods for erfaring på nationalt plan og mangel på overbevisende og anerkendte videnskabelige beviser til fordel for et sådant forbud, ville være uforeneligt med nærhedsprincippet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. juli 2001)

Forsigtig brug af ressourcerne er en forpligtelse i medfør af EF-traktaten (jf. artikel 174, tidligere artikel 130 R). Drikkevand er en yderst værdifuld og begrænset ressource, som bør anvendes med mådehold og uden spild. Husholdningskøkkenkværne er elektriske apparater, der normalt er installeret under køkkenvasken, og som benyttes til formaling af køkkenaffald, så det kan bortskaffes via kloakken. Det er normalt drikkevand, der benyttes til at transportere det formalede affald gennem kloakken til spildevandsrensningsanlægget.

Arbejdsdokumentet om biologisk behandling af biologisk nedbrydeligt affald (andet udkast fra februar 2001), som Generaldirektoratet for Miljø har udarbejdet med henblik på drøftelse med alle berørte parter, konkluderer, at brugen af husholdnings-køkkenkværne bør begrænses mest muligt. Kommissionen har endnu ikke truffet nogen beslutning om begrænsning af brug af husholdningskøkkenkværne i Fællesskabet. Kommissionen har heller ikke fastsat, at kompostering er den eneste måde at håndtere køkkenaffald på.

For så vidt angår husholdningskøkkenkværne, bør dog imidlertid følgende aspekter tages i betragtning, navnlig af henblik på en integreret affaldsforvaltningspolitik:

- Kloakkerne er normalt ikke konstrueret til transport af fast affald, og tætpakket koncentreret affald kan bremse spildevandsstrømmen og forårsage tilstopning af rørene.

- Fast affald i spildevand øger spildevandsrensningsanlæggets forbrug af energi til at nedbringe den forøgede forurening i form af det faste affald.

- Mængden af spildevandsslam ville stige med 10-40 % som følge af spildevandets indhold af fast affald. Kun 30-40 % af alt spildevandsslam benyttes til jordforbedring i Fællesskabet. Resten bliver enten deponeret på lossepladser eller afbrændt. Desuden er spildevandsslam normalt langt mere forurenet med tungmetaller end kompost fra kildesorteret køkkenaffald.

- Rensningsanlæg til byspildevand er ikke beregnet til behandling af fast affald, men kun af spildevand. Hvad angår gennemførelsen af direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991(1) om rensning af byspildevand, har medlemsstaterne og de lokale myndigheder allerede foretaget deres investeringer, som er baseret på spildevandsmængder, hvori der ikke indgår køkkenaffald.

(1) EFT L 135 af 30.5.1991.