DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/867

(2004/C 78 E/0921)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3873/03

af Luigi Vinci (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om: Motorvejs- og højhastighedsjernbanestrækninger i korridor 5 — Friuli Venezia Giulia

I henhold til lov nr. 443 af 21. december 2001 skal korridor 5 udbygges med et tredje spor på motorvejen mellem Quarto d’Altino og Sistina og med en jernbanestrækning for højhastighedstog mellem Ronchi syd og Trieste. Der er i denne forbindelse blevet fremlagt to foreløbige projekter af hhv. Autovie Venete og af Italferr for jernbanestrækningen ledsaget af konsekvensanalyser, som dog savner enhver evaluering af indvirkningen på miljøet og angivelse af alternative løsninger i medfør af direktiv 2001/42/EF (1).

De nævnte projekter kommer ikke til at indgå i andre transportinfrastrukturer, der skal gennemføres i den rammeaftale, som er undertegnet af den italienske regering og af regionalstyret den 20. september 2002. Den samtidige forelæggelse tyder på, at begge projekter vil blive fremskyndet, selv om alternative løsninger burde have været undersøgt.

For så vidt angår motorvejsstrækningen udelades vurderingen af indvirkningen på miljøet på fem områder af interesse for Fællesskabet: Paludi di Porpetto IT3320032, Bosco Boscat IT3320032, Laghi di Doberdó og Pietrarossa IT3330003, Foce del Timavo IT3330004 og Falesie di Duino IT3340001, fire særlige beskyttelsesområder samt områder af særlig interesse for Fællesskabet, som er udpeget efter afgørelse herom fra regionalstyrets side.

Med hensyn til jernbanestrækningen er der ikke nogen vurdering af eventuelle følger for de karstiske grotter ved Isonzo, som skal gennembores af fire dobbelte tunneler på en strækning af i alt 24 kilometer, så fordelene ved en tilslutning til havnen i Trieste ikke udnyttes, idet højhastighedsstrækningen placeres under Cattinara-højdedragene.

Transportundersøgelserne er ikke i overensstemmelse med de trafikprognoser, som fremlægges for de to transportformers vedkommende. Autovie Venete forudser frem til 2011 en forøgelse fra gennemsnitlig 39 000 til 52 000 køretøjer dagligt, mens jernbanerne for 2025 forudser fra landevejstrafikken at ville overtage 3,1 millioner tons gods og 1,6 millioner passagerer.

I strid med Århus-konventionen, som er gennemført i national ret med italiensk lov nr. 108/2001 og regional lov nr. 43/1990, forefindes de eneste to kopier af de foreløbige projekter i regionalstyrets hjemsteder i hhv. Trieste og Venezia, uden at borgerne eller de kommunale myndigheder på noget tidspunkt har modtaget nogen offentlig orientering.

Vil Kommissionen undersøge, om følgende direktiver er blevet overtrådt: direktiv 85/337/EØF (2), 97/11/EF (3) og 90/313/EØF (4) om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet og om fri adgang til miljøoplysninger samt direktiv 92/43/EØF (5) om bevaring af naturtyper og 2001/42/EF om pligten til at orientere de berørte parter (artikel 6) om alle de økonomiske og miljømæssige konsekvenser af projekterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(9. februar 2004)

Det ærede medlem henviser til udbygningen af korridor 5, der omfatter anlæg af en tredje motorvej (Quarto d’Altino — Sistiana) og en jernbaneforbindelse for højhastighedstog (Ronchi Syd — Trieste). Ifølge oplysningerne fra det ærede medlem, blev der fremlagt to foreløbige projekter hhv. af Autovie Venete (vej) og af Italferr (bane) ledsaget af konsekvensanalyser, som dog ikke indeholdt hverken en strategisk analyse af miljøindvirkningerne eller undersøgelse med henblik på alternative løsninger, hvilket kræves efter Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet.

På nuværende tidspunkt skal medlemsstaterne efter EF-lovgivningen ikke gennemføre en strategisk miljøvurdering af deres plan- eller programforslag eller foreslåede ændringer. Dette vil ændre sig den 21. juli 2004, hvor medlemsstaterne skal have gennemført direktiv 2001/42/EF, det såkaldte SMV-direktiv. Derefter vil de skulle gennemføre miljøvurdering af planer og programmer som defineret i direktivet. I visse situationer vil planer eller programmer, der er påbegyndt inden den 21. juli 2004, men først vedtaget efter den 21. juli 2004, også kræve miljøvurdering.

Når først ansøgning om opførelse at et givet projekt er indgivet, er det Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 (VVM-direktivet), ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, der omhandler miljøvurdering af visse offentlige og private projekter, der finder anvendelse. Det fastsætter, at inden medlemsstaterne giver samtykke til udvikling, skal de sikre, at projekter, der kan have væsentlig indvirkning på miljøet, bl.a. i kraft af deres art, størrelse eller beliggenhed, skal gøres til genstand for en vurdering af deres indvirkning på miljøet. Sådanne projekter er defineret i artikel 4, hvor der henvises til direktivets bilag I og II. Motorveje og jernbaner til højhastighedstog er anført i bilag I under punkt 7 a) og b), hvorefter det er obligatorisk at foretage en VVM. Medlemsstaterne skal vedtage de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at miljøvurderingen i det omfang det er relevant og rimeligt omfatter en vurdering af indvirkningerne på miljøet, herunder bl.a. en oversigt over de vigtigste alternativer med angivelse af hovedgrundene for valget samt en beskrivelse af, hvilke aspekter af miljøet der kan blive væsentligt berørt af projektet, f.eks. fauna, flora og landskab. Denne beskrivelse bør også omfatte direkte og indirekte indvirkninger og eventuelle sekundære og kumulative indvirkninger på kort, mellemlangt og langt sigt.

Desuden kræver direktivet, at der gennemføres samråd med andre kompetente myndigheder med ansvar for miljø og med den berørte offentlighed. Selv om det er medlemsstaterne, der står for de nærmere detaljer med hensyn til gennemførelsen heraf, skal de dog sikre, at ansøgning om udviklingssamtykke og informationer om miljøvurderingen gøres tilgængelig for offentligheden inden for en rimelig frist, således at den berørte offentlighed får lejlighed til give udtryk for sin mening, inden samtykket gives. Dette indebærer navnlig angivelse af, hvor informationerne om projektet og miljøvurderingen kan konsulteres, samt hvordan den berørte offentlighed vil blive hørt.

Rådet direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger pålægger de offentlige myndigheder pligt til at stille miljøoplysninger til rådighed for enhver fysisk eller juridisk person på dennes anmodning, og uden at han skal godtgøre nogen interesse deri, medmindre afslag er begrundet i henhold til direktivet. Pligt til aktivt at formidle information er kun defineret i direktivet, for så vidt angår generelle oplysninger om miljøsituationen, bl.a. ved regelmæssig offentliggørelse af miljørapporter. På grundlag af de oplysninger, som det ærede medlem har fremlagt, kan det ikke konkluderes, at direktiv 90/313/EØF ikke bliver anvendt korrekt.

Ifølge oplysningerne fra det ærede medlem kunne de pågældende projekter have en væsentlig indvirkning på fem lokaliteter, der er foreslået til optagelse i Natura2000-listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning under habitatdirektivet, Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter. De er derfor omfattet af bestemmelserne i artikel 6, stk. 3 og 4, i direktivet, hvori det fastlægges, på hvilke betingelser et projekt, der kan have væsentlig indvirkning på en lokalitet af fællesskabsbetydning eller et særligt bevaringsområde, kan tillades af de kompetente myndigheder. Disse betingelser omfatter forpligtelse til at gennemføre en passende vurdering af projektets indvirkning på lokaliteten ud fra hensynet til naturbevaringsmålsætningerne.

Ud fra oplysningerne fra det ærede medlem ser det ud til, at der ikke er givet samtykke til projektets gennemførelse. Kommissionen har derfor ikke på nuværende stadium nogen grund til at antage, at VVM-og habitatdirektivet ikke anvendes korrekt.

(1) EFT L 197 af 21.7.2001, s. 30.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(3) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

(4) EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56.

(5) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.