ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0843/00

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(21. marts 2000)

Om: Menneskelige ressourcer i Kommissionens generaldirektorat for transport

Er Kommissionen på baggrund af den stadig mere betydningsfulde rolle, den spiller i bestræbelserne på at forbedre jernbaneselskabernes passagerydelser og vende den faldende tendens inden for jernbanegodstransporten, overbevist om, at transportafdelingen råder over tilstrækkeligt personale til, at det krævede arbejde kan udføres effektivt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(15. maj 2000)

Efter sammenlægningen af generaldirektoraterne for transport og energi, der blev besluttet af Kommissionen den 22. december 1999, afspejler den nye struktur og organisation hovedlinjerne i EU-politikken på de pågældende områder. I den forbindelse er der foretaget en omrokering af personalet, bl.a. til fordel for jernbanetransporten. Skulle dette vise sig at være utilstrækkeligt, kan det blive nødvendigt med nye omrokeringer inden for generaldirektoratet og eventuelt føre til anmodning om yderligere personale.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0864/00

af Marianne Thyssen (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Moms på bemyndigelse til at udføre transaktioner

I de belgiske lovbestemmelser om merværdiafgift (moms) hedder det i artikel 18, pkt. 1, stk. 2, 3. afsnit, at gennemførelsen af en kontrakt, hvis formål er give bemyndigelse til at udføre en transaktion, betragtes som en tjenesteydelse.

Den belgiske momsforvaltning udleder heraf, at en transaktioner udført af en mellemmand altid er momspligtige, også selv om mellemmandens inddragelse sker som led i transaktioner, der efter artikel 13 i Rådets sjette direktiv nr. 77/388/EF(1) af 17. maj 1977 ellers er fritaget for moms.

I artikel 6 i det sjette direktiv defineres bemyndigelse til at udføre transaktioner imidlertid som en afgiftsfritaget tjenesteydelse. Det fremgår tværtimod klart og tydeligt af EF-Domstolens retspraksis og nærmere bestemt Domstolens dom af 5. juni 1997 i sagen Sparekassernes Datacenter (SDC) mod Skatteministeriet (sag C-2/95), at en transaktion udført af en mellemmand er fritaget, når mellemmanden selv udfører den efter artikel 13 i det sjette direktiv momsfritagne transaktion, På den anden side fremgår det af Domstolens dom af 25. februar 1999 i Card Protection-sagen (sag C-349/96), at fritagelsen ikke afhænger af mellemmandens beskaffenhed, men udelukkende af den udførte tjenesteydelses art.

Hvad er Kommissionens fortolkning af dette anliggende? Er transaktioner udført af en mellemmand i princippet altid afgiftspligtige, og er de det også, når inddragelsen af en mellemmand sker som led i transaktioner, der efter artikel 13 i det sjette momsdirektiv ellers er fritaget for moms?

(1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. april 2000)

En afgiftspligtig persons udøvelse af en bemyndigelse mod vederlag er uden tvivl en afgiftspligtig transaktion i henhold til artikel 2 i 6. momsdirektiv 77/388/EØF. Når en sådan aktivitet ikke er udtrykkeligt nævnt i artikel 6 i 6. momsdirektiv, skyldes det, at tjenesteydelser her er defineret gennem en udelukkelse af det, de ikke er: Ved tjenesteydelse forstås enhver transaktion, der ikke er en levering af et gode.

Generelt forholder det sig således med de transaktioner, der går forud for de omhandlede transaktioner, at de ikke er omfattet af en sådan fritagelse, og at de derfor skal beskattes (dom af 12. juli 1985 i sag 107/84, Kommissionen mod Tyskland).

Derimod kan det forekomme, at den bemyndigede person også udfører fritagne transaktioner, i tilfælde af, at modtageren af ydelsen ikke er den fritagne aftager, men en aftager, til fordel for hvem der er fastsat bestemmelse om fritagelse.

Kommissionen er dog af den opfattelse, at det her drejer sig om en undersøgelse, der må foretages i hvert enkelt tilfælde under hensyntagen til, at fritagelser udgør undtagelser fra den generelle regel om beskatning, og at de derfor bør fortolkes restriktivt, og at man ikke ud fra dommen af 7. juni 1997 (sag C-2/95 SDC) kan udlede et generelt princip om, at alle bemyndigede personer, der er inddraget i fritagne transaktioner, nyder godt af en fritagelse for moms.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0290/00

af Jan Wiersma (PSE) til Rådet

(14. februar 2000)

Om: Phare-programmet for Kroatien

Er Rådet i lyset af det positive resultat af valget i Kroatien den 3. januar 2000 villig til at genoverveje indefrysningen af Phare-programmet for Kroatien?

Svar

(2. maj 2000)

Parlamentsvalget og præsidentvalget i Kroatien for nylig og den demokratiske måde, hvorpå de blev afholdt, har indledt en ny fase i kroatisk politik. Den Europæiske Union glæder sig meget over denne udvikling, der har afsluttet et kapitel i Kroatiens historie og markerer begyndelsen til en ny æra for landet. Unionen har gentaget, at den er rede til at arbejde meget tæt sammen med de nye myndigheder i deres bestræbelser på at gøre Kroatien til fuldt medlem af Det Euro-atlantiske Fællesskab.

På denne baggrund besluttede Rådet (almindelige anliggender) allerede i januar hurtigt at nedsætte en fælles taskforce EU-Kroatien som et led i stabiliserings- og associeringsprocessen for at bane vejen for kommende aftaleforbindelser. Taskforcen blev nedsat på et møde i Bruxelles den 15. februar.

På samlingen i februar opfordrede Rådet desuden Kommissionen til at udarbejde en vurdering af mulighederne for at indlede forhandlinger med Kroatien om en stabilitets- og associeringsaftale.

Som det ærede parlamentsmedlem sikkert vil vide, opstillede Rådet i Den Europæiske Unions regionale strategi for Sydøsteuropa af 29. april 1997 en række kriterier for tildelingen af præferencehandelsforanstaltninger, Phare-bistand og aftaleforbindelser. Disse kriterier revideres regelmæssigt.

I forbindelse med den seneste revision i februar 2000 blev der ikke vedtaget større ændringer for nogen af de lande, der er omfattet af EU's stabiliserings- og associeringsproces, og den regionale strategis kriterier, dvs. situationen med hensyn til Phare-bistand til Kroatien, forblev uændrede indtil videre.

Kommissionen udsendte imidlertid en undersøgelsesmission til Kroatien i februar med henblik på at vurdere mulighederne for at støtte reformbestræbelserne, herunder muligheden for at udvide Phare-programmet til Kroatien.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1623/00

af Roberto Bigliardo (TDI) til Kommissionen

(16. maj 2000)

Om: Arbejdstagernes situation i firmaet Tonno Nostromo i Vibo Valentia

Vil Kommissionen oplyse, om den er orienteret om, at de ansattes job på fabrikken i Porto Salvo tilhørende firmaet Tonno Nostromo (Calvo-koncernen) er i fare? Firmaet Tonno Nostromo har i flere år været involveret i og dækket en pæn markedsandel i et område med meget høj arbejdsløshed, og det hævder nu, at udbyttet ved forarbejdningen af det samme produkt i Spanien er højere end i Italien.

Det skal navnlig omtales, at arbejdstagerne hos Tonno Nostromo har udarbejdet et udkast til omstilling med henblik på etablering af et tunfiskekonservescenter i Calabrien, medens fagforeningerne har erklæret sig villige til at drøfte fleksibilitet og det for en effektiv tilrettelæggelse af arbejdet nødvendige udstyr.

Vil Kommissionen oplyse, om den agter at gribe ind for at fremskynde denne industrielle omstillingsproces?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(27. juni 2000)

Det er ikke Kommissionens opgave at gribe direkte ind i den industrielle omstillingsproces, som det ærede medlem henviser til.

Kommissionen vil gerne minde om, at Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser(1) såvel som de nationale gennemførelsesbestemmelser for den italienske lovgivning kan vise sig at være gældende i det nævnte tilfælde.

Endvidere i henhold til artikel 16, stk. 1, litra b, i Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet(2), kan medlemsstaterne med delvis støtte fra instrumentet til udvikling af fiskeriet (FIUF) yde godtgørelser til fiskeforarbejdningsindustrien med henblik på midlertidigt aktivitetsophør. Det ærede medlems opmærksomhed henledes på, at det falder ind under den forvaltningsmyndighed, der er ansvarlig for det omtalte strukturprogram, at beslutte, hvorvidt de omtalte godtgørelser skal ydes under hensyntagen til ovennævnte bestemmelser.

(1) EFT L 225 af 12.8.1998.

(2) EFT L 337 af 30.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0665/00

af Roberto Bigliardo (TDI) til Kommissionen

(29. februar 2000)

Om: Telekommunikationsaflytningssystemet Echelon Det Forenede Kongeriges deltagelse

Har Kommissionen kendskab til afsløringer i forskellige aviser og under en fjernsynsnyhedsudsendelse på den internationale fransksprogede kanal TV 5 den 21. februar 2000 om Campbell-rapporten, der kaster lys over Det Forenede Kongeriges deltagelse i et telekommunikationsaflytningssystem ved navn Echelon, som De Forenede Stater blandt andet har indført på det europæiske fastland?

Det Forenede Kongerige huser i overensstemmelse med en hemmelig aftale af 1948 med De Forenede Stater på sit territorium dette kæmpestore øres anlæg, som kan opfange kommunikation af enhver art.

Ifølge Campbell-rapporten har De Forenede Stater anvendt dette system ikke kun til militære formål men også til at fremme deres industri- og handelsvirksomheder på bekostning af europæerne.

Har Kommissionen kendskab til disse afsløringer?

Mener Kommissionen ikke, at Det Forenede Kongerige har brudt en solidaritetsaftale med de øvrige medlemmer?

Mener Kommissionen ikke, at den i et sådan tilfælde bør foreslå Ministerrådet at statuere et eksempel og pålægge Det Forenede Kongerige sanktioner for krænkelse af Amsterdam-traktaten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(18. april 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens udtalelse om Echelon på Parlamentets martssession del III(1).

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger ( marts 2000).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1046/00

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(4. april 2000)

Om: Omstrukturering af EPAC

I sit svar på min forespørgsel E-0221/00(1) af 15. marts 2000 vedrørende virksomheden EPAC-Empresa para a Agro-Alimentação e Cereais, SA, oplyser kommissær Franz Fischler på vegne af Kommissionen, at den endelige udformning af omstruktureringsplanerne blev indgivet af Portugal til Kommissionen i slutningen af 1999, og at Kommissionen vil træffe beslutning om sin endelige holdning så hurtigt som muligt.

Vil Kommissionen:

- oplyse, hvornår den påregner at træffe beslutning?

- fremsende sin holdning til den portugisiske regerings forslag, så snart den har truffet beslutning herom?

(1) EFT C 26 E af 26.1.2001, s. 21.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. april 2000)

Det er på nuværende stade endnu ikke muligt for Kommissionen at angive en nøjagtig dato for den endelige beslutning om denne sag. Beslutningen afhænger i stor udstrækning af en retssag, der verserer ved EF-domstolen om Portugals manglende gennemførelse af Kommissionens beslutning af 9. juli 1997(1) vedrørende en statsgaranti til en offentlig virksomhed for kornforsyning (EPAC), og som kan få virkning for denne beslutning.

Kommissionens endelige beslutning vil straks blive meddelt den portugisiske regering.

(1) EFT L 311 af 14.11.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1305/00 af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet. Spørgsmål H-0191/00.



EF-Tidende nr. 046 E af 13/02/2001 s. 0168 - 0168



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1305/00 af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet (27. april 2000) Om: Spørgsmål H-0191/00 Den 17. marts 2000 modtog jeg et skriftligt svar på min mundtlige forespørgsel H-0191/00 om Israel og Rusland. I den forbindelse konstaterer jeg, at Rådet kun svarede på første og andet afsnit i min forespørgsel, medens det fuldstændig ignorerede det tredje, men afgørende afsnit. Især belyste svaret ikke sammenhængen med de foranstaltninger, som de 14 medlemsstater for øjeblikket iværksætter over for Østrig, således som forespørgslen havde til hensigt. Spørgsmålet må derfor anses for ubesvaret for størstedelens vedkommende, og spørgeren forventer derfor et mere udførligt svar. Svar (10. juli 2000) Rådet henviser det ærede parlamentsmedlem til sit svar på hans tidligere forespørgsel om dette emne. Da forespørgslens sidste afsnit var rettet til det portugisiske formandskab, skulle Rådet ikke besvare det. Det drejer sig under alle omstændigheder om et anliggende, Rådet ikke har taget stilling til.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1601/00

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Indledende møde i Den Interparlamentariske Sammenslutning for Landbrug, Skovbrug og Fiskeri

Den Interparlamentariske Sammenslutning for Landbrug, Skovbrug og Fiskeri holdt den 22.-24. februar 2000 et møde i Sydkorea, hvor der blev drøftet nogle WTO-spørgsmål inden for disse områder. Så vidt vides lod EU sig kun repræsentere af en tekniker fra Kommissionen, idet der heller ikke var repræsentanter til stede fra Europa-Parlamentet, hvilket dog ville have været ønskeligt i betragtning af dette mødes karakter.

Kommissionen bedes derfor oplyse følgende:

1. Blev Kommissionen indbudt til at deltage i dette møde?

2. I bekræftende fald og i betragtning af dette mødes betydning: Mener Kommissionen ikke, at dens deltagelse burde sikres på et højere niveau, nemlig ved tilstedeværelse af et kommissionsmedlem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. juli 2000)

Nej.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0652/00

af Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2000)

Om: Liberalisering af luftfarten

Mange flypassagerer mister i øjeblikket deres flyforbindelser, fordi luftfartsselskaberne, på trods af at de er indbyrdes forbundet via edb, ikke udsteder boardingkort til tilslutningsfly fra andre luftfartsselskaber for at tvinge forbrugerne til at købe hele rejsen hos samme luftfartsselskab.

En anden hyppigt anvendt praksis er ikke at indskrive bagagen til det endelige bestemmelsessted, hvis der benyttes forskellige luftfartsselskaber på de forskellige strækninger.

Findes der nogen regler, der kan hindre denne urimelige praksis fra luffartsselskabernes side?

Hvis dette ikke er tilfældet, agter Kommissionen så at fastsætte bestemmelser, som beskytter forbrugerne mod denne urimelige praksis fra luftfartsselskabernes side?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(2. maj 2000)

Et centralt mål for Fællesskabets lufttransportpolitik har været at skabe et konkurrencedygtigt enhedsmarked, hvilket nu i vid udstrækning er realiseret. Dette indebærer, at luftfartsselskaberne frit kan konkurrere og bestemme, hvilke ydelser de vil tilbyde deres kunder, forudsat at de overholder bestemmelserne om sikkerhed, miljø, passagerernes rettigheder osv.

Kommissionen arbejder på at forbedre passagerernes kontraktmæssige rettigheder og fremme frivillige initiativer hos luftfartsselskaberne med henblik på at forbedre behandlingen af passagererne. Den vil forelægge en meddelelse herom i juni 2000. I mellemtiden agter den at lancere en kampagne for at informere passagererne om de rettigheder, de allerede har i henhold til de gældende fællesskabsbestemmelser. Til dette formål skal der i lufthavne og andre steder opslås et charter omfattende luftpassagerers rettigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0560/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(29. februar 2000)

Om: EU-bedrageri

Kan Kommissionen give et skøn over konstaterede bedragerier over for EU-budgettet for hvert af de seneste fem år, som der foreligger tal for, og også anføre disse beløb som en procentdel af det samlede budget? Vil Kommissionen venligst oplyse de komparable tal for de enkelte medlemsstaters egne budgetter for således at muliggøre en sammenligning samt for at få indblik i den bedste praksis og benchmarking?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(17. april 2000)

Kommissionen kan henvise det ærede medlem til sine to seneste årsberetninger for 1997 et 1998 om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser og bekæmpelse af svig(1).

Årsberetningerne indeholder navnlig en analyse af tilfælde af svig eller andre uregelmæssigheder indberettet af medlemsstaterne både på området traditionelle egne indtægter og området udgifter til Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget(EUGFL)-garantisektionen og strukturforanstaltninger.

Det fremgår af 1998-beretningen, at medlemsstaternes indberetninger og Kommissionens undersøgelser i samarbejde med medlemsstaterne synes at vise, at virkningerne for budgettet i 1998 som følge af svig eller andre uregelmæssigheder for egne indtægter, EUGFL-garantier og strukturforanstaltninger udgør henholdsvis 3,8 %, 1 % og 0,18 %.

I denne henseende synes en femtedel af de tilfælde, som medlemsstaterne indberettede i 1998, at udgøre strafferetlige overtrædelser (svig).

For så vidt angår de udgifter, der forvaltes direkte af Kommissionen, og for hvilke, der ikke findes noget system for medlemsstaternes indberetning, anslås virkningen for budgettet på grundlag af oplysninger tilvejebragt af UCLAF-undersøgelser (fremover OLAF, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig), til 0,10 % ligeledes for 1998.

I øvrigt mener Kommissionen, at virkningerne for de nationale budgetter som følge af tilfælde af svig, og som den ikke kender omfanget af, ikke dækker over samme virkelighed, hvorfor det vil være uhensigtsmæssigt at foretage en sammenligning (det drejer sig i høj grad om driftsbudgetter, hvorimod Fællesskabets budget for 95 % vedkommende udgøres af subsidier).

(1) KOM(98) 276 endelig udg. og KOM(1999) 590 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1068/00

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(4. april 2000)

Om: Tuberkuloseundersøgelser af kvæg

Den eneste prøve til påvisning af kvægtuberkulose i EU er den i direktiv 64/432(1) omhandlede intradermaltuberkulinprøve, som er besætnings- snarere end dyrespecifik. Der er gjort et stort arbejde med laboratorieblodprøver fra kvæg med tuberkulose, i hvilken forbindelse gammainterferonprøven har vist sig at være den mest lovende. Vil Kommissionen oplyse, hvornår der er sandsynlighed for, at der vil blive indført en blodprøve til påvisning af kvægtuberkulose, og komme med nærmere oplysninger om den prøve, der er størst sandsynlighed for, at man vil vælge?

(1) EFT L 121 af 29.7.1964, s. 1977-2012.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(11. maj 2000)

Bilag B til Rådets direktiv nr. 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin fastsætter normer for fremstilling og anvendelse af kvæg- og fjerkrætuberkuliner. I henhold til gældende fællesskabslovgivning er intradermaltuberkulinprøven den foreskrevne prøve. Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE's) manual over normer for diagnostiske prøver & vacciner foreskriver intradermaltuberkulinprøven i international handelsøjemed.

Danmark, Tyskland, provinserne Bolzano og Trento i Italien, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Finland og Sverige har med succes udryddet sygdommen ved at gøre brug af intradermaltuberkulinprøven og er anerkendt som officielt sygdomsfrie medlemsstater eller regioner i henhold til direktivet.

I henhold til artikel 16 i dette direktiv skal Kommissionen på grundlag af en udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinærkomité ajourføre og om fornødent ændre bilag B for at tilpasse det de videnskabelige udviklinger. I november 1999 modtog Kommissionen Den Videnskabelige Veterinærkomités endelige rapport, som også er offentliggjort på Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelses websted.

I denne rapport bekræfter Den Videnskabelige Veterinærkomité intradermaltuberkulinprøven som den foreskrevne prøve. Men der henvises også til serologiske prøver og til gamma-interferonprøven. Hvad sidstnævnte angår, konkluderer rapporten, at der bør tilskyndes til accept af denne diagnostiske prøve som en officiel supplerende prøveprocedure for tuberkulose for at gøre det muligt at anvende den under lokale betingelser i individuelle udryddelsesordninger.

OIE anbefaler kun gamma-interferonprøver til dyr, der er vanskelige eller farlige at håndtere såsom ondskabsfuldt kvæg eller andre dyr af oksegruppen.

Gamma-interferonprøven er indtil nu accepteret som en officiel prøve i Australien, New Zealand og USA.

Kommissionen vil revidere de tekniske bilag til direktiv nr. 64/432/EØF. Men denne revision kræver yderligere høring af medlemsstaternes eksperter fra diagnoselaboratorier og veterinærmyndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0300/00

af Hartmut Nassauer (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Uløste ejendomsretlige spørgsmål mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Den Tjekkiske Republik

Som bekendt har Forbundsrepublikken Tysklands regering altid fordømt fordrivelsen af tyskerne fra Tjekkoslovakiet og konfiskationen af tysk ejendom uden erstatning som stridende mod folkeretten. Den tyske regering har altid kraftigt forfægtet dette synspunkt.

Disse uløste ejendomsretlige spørgsmåls politiske betydning for EU's retsorden kan ikke klarlægges ved en henvisning til EF-traktatens artikel 295.

Hvordan vurderer Kommissionen som led i tiltrædelsesforhandlingerne med Den Tjekkiske Republik disse fortsat uløste ejendomsretlige spørgsmål, og er den villig til at yde et bidrag til, at denne uret afhjælpes?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Gunter Verheugen på skriftlige forespørgsler E-0293/00, E-0294/00, E-0295/00, E-0296/00, E-0297/00, E-0298/00, E-0299/00, E-0300/00, E-0301/00, E-0302/00, E-0303/00 og E-0398/00

(20. marts 2000)

Tiltrædelsesforhandlingerne med Den Tjekkiske Republik vedrører især dens godkendelse af og tilpasning til Den Europæiske Unions regelværk samt dens evne til at opfylde de betingelser for medlemskab, som Det Europæiske Råd har opstillet. Som medlem af EU vil Den Tjekkiske Republik være nødt til at vedtage og gennemføre fællesskabsbestemmelserne og -politikkerne på alle områder, herunder principperne om fri bevægelighed for personer og fri etableringsret. Det af det ærede medlem rejste spørgsmål skal først og fremmest betragtes i denne sammenhæng, men naturligvis spiller også de politiske kriterier, der blev fastlagt i København, en vigtig rolle, eftersom de vedrører beskyttelsen af menneskerettighederne og af mindretallenes rettigheder. Kommissionen overvåger nøje udviklingen på disse områder i alle ansøgerlande.

Det er imidlertid vigtigt at bemærke, at det tema, der berøres i forbindelse med disse spørgsmål, vedrører begivenheder, der fandt sted, inden EF-traktaten trådte i kraft. De såkaldte Benesch-dekreter vil derfor ikke spille nogen rolle under tiltrædelsesforhandlingerne. Desuden fastslås det i EF-traktatens artikel 295 (tidligere artikel 222), at de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke berøres af denne traktat. Kommissionen er derfor ikke i stand til at gribe ind i spørgsmål vedrørende tilbagegivelse af ejendom i nuværende eller kommende medlemsstater.

Den Tjekkiske Republik har siden 1992 været kontraherende part i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention. Det er Europarådet, der er ansvarligt for gennemførelsen af denne konvention, og derfor bør spørgsmål om emner, der henhører under denne konvention, rettes til Europarådet.

Desuden kan Kommissionen henvise det ærede medlem til de relevante bestemmelser i den tjekkisk-tyske erklæring om de gensidige forbindelser, der blev vedtaget den 21. januar 1997.

Af de forskellige ovenfor anførte grunde anser Kommissionen det for vanskeligt at tage stilling i de særlige sager, som det ærede medlem har rejst.