SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3449/01

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(6. december 2001)

Om: Fremme af den nukleare sikkerhed i de central- og østeuropæiske lande og i de nye uafhængige stater

Den Europæiske Union fremmer over Tacis- og Phare-programmet forbedring og højnelse af sikkerheden af den nukleare sikkerhed i de central og østeuropæiske lande (CØEL) og i de nye uafhængige stater (NUS). I Revisionsrettens årsberetning for 2000 konstateres følgende: Kommissionens mål for disse foranstaltninger er stadig at hjælpe med til at få nukleare anlæg i CØEL og NUS op på et niveau, der opfylder europæiske sikkerhedskrav. Ved udgangen af 2000 var der stadig ikke defineret europæiske sikkerhedskrav, og Kommissionen havde heller ikke fulgt Rådets og Europa-Parlamentets henstilling om at fastlægge sine egne indikatorer til brug ved evaluering af programmernes effektivitet og af de faktiske forbedringer inden for nuklear sikkerhed.

I sit svar på Revisionsrettens årsberetning anfører Kommissionen: I denne forbindelse finder Kommissionen, at hvis forhandlingerne om tiltrædelse kan føres uden anvendelse af et sæt formelle EU-standarder, skulle det ikke være nødvendigt med sådanne formelle EU-normer ved vurderingen af effektiviteten af Kommissionens Phare- og Tacis-programmer, som ønsket af Retten.

Men ikke blot Revisionsretten, også Parlamentet og Rådet går ind for en sådan definition af interne kriterier til evaluering af programmernes effektivitet.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende:

- Hvilke specifikke kriterier anvendes i øjeblikket til evaluering af programmerne Phare og Tacis?

- I hvilken konkret form og hvornår har Kommissionen på grundlag af Revisionsrettens kritik, der går på, at der ved udgangen af 2000 stadig ikke var defineret europæiske sikkerhedskrav, til hensigt at gennemføre ændringer af forvaltningen af Phare- og Tacis-programmet med henblik på forbedring af effektiviteten?

- Hvis Kommissionen ikke har til hensigt at gennemføre foranstaltninger med sigte på forbedret programeffektivitet, hvordan begrunder den da dette, når Revisionsretten kræver sådanne ændringer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(1. februar 2002)

Der findes ikke fælles europæiske sikkerhedsnormer. Der skal derfor være en fælles vilje hos medlemsstaterne om at opstille sådanne normer. Ikke desto mindre har Kommissionen efter opfordring fra Rådet fået til opgave at kontrollere anvendelsen af høje sikkerhedsnormer i Central- og Østeuropa (Köln, juni 1999). På basis af dette mandat er Kommissionen gået frem i to etaper. I første omgang har den koncentreret sine bestræbelser om de reaktorer, som ikke kunne forventes at blive ført op på et sikkerhedsniveau svarende til sikkerhedsniveauet i vesteuropæiske reaktorer. Den har fået tilsagn fra de pågældende lande om, at disse reaktorer vil blive lukket før tiden.

I anden omgang har Kommissionen sammen med Rådet deltaget i udarbejdelsen af en metodologi til evaluering af sikkerheden i nukleare anlæg i kandidatlandene. Denne metodologi har gjort det muligt at opstille nogle europæiske perspektiver for den nukleare sikkerhed, uden at der som sådan opstilles europæiske sikkerhedsnormer. Denne fremgangsmåde er godkendt af Rådet i en rapport fra maj 2001 (9181/01)(1), som indeholder de anbefalinger, der skal fremsættes over for kandidatlandene. De syv kandidatlande, hvor der findes nukleare anlæg, har accepteret disse anbefalinger. Der er forudset en opfølgning af gennemførelsen af disse anbefalinger fra januar 2002.

Med hensyn til indikatorerne opererer Kommissionen i handlingsprogrammet Tacis 2001 med et budget til gennemførelse af følgende opgaver:

- definition af indikatorer

- evaluering af vedtagne programmer.

Den indledende undersøgelsesfase har vist:

- at det med hensyn til forbedringen af den globale sikkerhed i et nukleart anlæg og mere generelt i hele det system, som sikrer den nukleare sikkerhed (lovgivning, effektivitet og uafhængighed hos det nationale agentur for nuklear sikkerhed, inspektionsordning, teknisk uddannelse og kompetence hos operatøren og sikkerhedsagenturet osv.), er så godt som umuligt at definere specifikke indikatorer, der gør det muligt at udsondre Phare- eller Tacis-programdelen fra helheden af bidrag (bilaterale aftaler, Det Internationale Atomenergiagentur (FN) (IAEA), modtagernes bestræbelser). Man kan når alt kommer til alt kun måle det globale resultat,

- at det derimod er planen at analysere sammenhængen i Tacis-aktioner med andre donorers aktioner og integreringen i de nationale moderniseringsplaner.

Derfor skaber mangelen på acquis eller generelle måletal for nuklear sikkerhed en hindring for definitionen af indikatorer for specifikke forbedringer af den nukleare sikkerhed i et modtagerland. Anmodningen om, at Kommissionen indfører nukleare sikkerhedsstandarder, skal ses i lyset af, at Rådet har tydelige vanskeligheder ved at tilslutte sig og deltage i udarbejdelsen heraf. I sin rapport om nuklear sikkerhed i forbindelse med udvidelsen i juni 2001 (9181/01/corr.)(2) slog Rådet fast, at denne øvelse fører ikke til nogen overførsel af beføjelser fra medlemsstaterne til Fællesskabet. Dette peger på. at de spørgsmål, der rejses i den skriftlige forespørgsel, måske med rimelighed burde rettes til Rådet.

Ikke desto mindre har Kommissionen med hensyn til PHARE 2001-programmet for EF-støtte til kandidatlandene på området nuklear sikkerhed nøje gennemgået alle projekter for at finde ud af, om de yder støtte til modtageren til at imødekomme anbefalingerne i Rådets rapport om nuklear sikkerhed i forbindelse med udvidelsen. Denne fokus vil blive yderligere skærpet på grundlag af den overvågningsmekanisme, som vil blive gennemført under det spanske formandskab, som vil evaluere de foranstaltninger, der træffes af kandidatlandene for at gennemføre anbefalingerne i Rådets rapport.

Udarbejdelsen af indikatorer under Tacis-programmet vil selvfølgelig også være af værdi for evalueringen af PHARE-finansierede projekter. Generelt er der imidlertid ingen tvivl om, at situationen med hensyn til den nukleare sikkerhed i PHARE-modtagerlandene er forbedret betydeligt siden indførelsen af EF-støtteprogrammer på dette område i begyndelsen af 1990'erne, og at disse forbedringer også har været en konsekvens af PHARE-finansierede foranstaltninger.

(1) http://register.consilium.eu.int/utfregister/frames/introshfsDA.htm.

(2) http://register.consilium.eu.int/utfregister/frames/introshfsDA.htm.