SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1271/00

af Guido Sacconi (PSE) til Kommissionen

(19. april 2000)

Om: Handlingsplan for bjergområderne

Bjergområderne er en af Europas enestående rigdomme med livsvigtige ressourcer såsom vand og skove, der er levesteder for sjældne arter, men de er også steder med dybe kulturelle rødder samt steder hvor mange europæere kan afkoble mentalt og slappe af. Opretholdelsen af en høj befolkningstæthed i bjergområderne er desuden en vigtig garanti for beskyttelsen af den sarte hydrogeologiske balance i disse områder, der, som bekendt, har brug for tilsyn og vedvarende pleje.

Det har derfor stor betydning at hjælpe lokalbefolkningen med at bevare miljøet ved hjælp af en særlig EU-strategi i betragtning af de mange problemer, som disse områder kæmper med, og i betragtning af, at mange af ansøgerlandene består af store bjergområder.

I denne forbindelse vedtog Europa Parlamentet den 23. oktober 1998 en beslutning (A4-0368/98)(1) om en ny strategi for bjergområderne. Heri opfordrede Europa-Parlamentet Kommissionen til straks at forelægge en EU-handlingsplan for bjergområderne samt til at tage mere hensyn til bjergområderne under strukturfondenes mål 2.

Nu mere end to år senere er der ikke blevet udarbejdet nogen handlingsplan for bjergområderne. Kan Kommissionen forsikre os om, at de nugældende kriterier for deltagelse i mål 2 rent faktisk er tilstrækkelige til at tilgodese bjergområdernes specifikke behov?

Finder Kommissionen, at forelæggelsen af en handlingsplan kan gøre EU's intervention på dette område mere effektiv?

Kan Kommissionen i bekræftende fald udtale sig om tidsplanen for ikrafttrædelsen og oplyse, om den har taget hensyn til bjergområdernes specifikke problemer i de påbegyndte forhandlinger med ansøgerlandene?

(1) EFT C 341 af 9.11.1998, s. 369.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(31. maj 2000)

Kommissionen har taget hensyn til den beslutning, hvori Parlamentet opfordrer den til at fremlægge en EF-handlingsplan for bjergområderne.

Et stort antal bjergområder vil være støtteberettigede under mål 1 eller 2 for reformen af strukturfondene i programmeringsperioden 2000-2006. Hvad mål 2 angår, giver de valgbarhedskriterier, der er fastsat for landdistrikterne i artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om generelle

bestemmelser for strukturfondene(1), mulighed for at gøre noget ved de problemer, som visse bjergområder er stillet overfor: en befolkningstæthed på under 100 indbyggere pr. km2, landbrugsbeskæftigedes andel af den samlede beskæftigelse over EF-gennemsnittet, befolkningstallet faldende siden 1985, affolkning og høj alder for den erhvervsaktive landbrugsbefolkning.

Andre aspekter af beslutningen vil der gradvis blive taget hensyn til i den nye periode for anvendelse af strukturfondene i 2000-2006.

Da EF-initiativerne står åbne for områder, som ikke er omfattet af mål 1 og 2, vil bjergområderne få nye muligheder for at modtage støtte fra EU, bl.a. i forbindelse med Leader+ initiativet. I retningslinjerne for EF-initiativet Interreg III, som Kommissionen vedtog den 28. april 2000(2), henvises der i øvrigt udtrykkeligt til bjergområderne.

Med den nye fælles landbrugspolitik vil det også være muligt at tage større hensyn til bjergområdernes behov, hvad angår både markedet (ekstensiveringsordning under den fælles markedsordning for oksekød) og støtte til landdistrikternes udvikling, hvis nye retningslinjer giver disse områder interessante perspektiver (miljøforanstaltninger i landbruget, udligningsgodtgørelser for ugunstigt stillede områder, tilskyndelse til tilpasning og udvikling i landdistrikter).

Kommissionen har udarbejdet en særlig brochure, der blev fremlagt på den 2. europæiske konference om bjergområderne i Trente i marts 2000, og hvori der redegøres for alle Fællesskabets interventioner vedrørende bjergområderne. Et eksemplar af brochuren sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentet Generalsekretariat.

Denne indsats svarer til den helhedsløsning, som handlingsplanen ønsker at fremme. Det er en proces, som gradvis udvikler sig og inddrager alle Kommissionens tjenestegrene, andre EU-institutioner og organer, som har specialiseret sig i fremme bjergområdernes interesser med henblik på det internationale år for bjergområderne i 2002.

Når EU udvides, vil planen i princippet også gælde i de nye medlemsstater. Førtiltrædelsesordningerne, dvs. strukturinstrumentet for førtiltrædelsen (ISPA), handlingsplanen for samordnet støtte til Polen og Ungarn (Phare) og de administrative strukturer, der er nødvendige for at kunne forvalte førtiltrædelsesstøtten (Sapard), giver således allerede mulighed for at eksperimentere med målrettede aktioner i bjergområder, eller som vedrører dem indirekte. Ifølge Sapard-programmerne skal der således anvendes foranstaltninger til fordel for landbruget og landdistrikterne i ansøgerlandene.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.

(2) KOM(2000) 1101.