ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1537/98

af Caroline Jackson (PPE) til Kommissionen

(18. maj 1998)

Om: Medicin til heste

EU's klassifikation af heste som dyr bestemt til levnedsmiddelproduktion, skaber problemer i Det Forenede Kongerige, hvor der er et stort antal fritidsheste, og hvor der for oejeblikket endnu ikke er fastsat maksimalgraensevaerdier for restkoncentrationer i forbindelse med mange af de anvendte medikamenter, hvilket er obligatorisk, hvis de anvendes til dyr bestemt til levnedsmiddelproduktion. Udgifterne til fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for restkoncentrationer er i saadanne tilfaelde uoverkommelige i betragtning af det forholdsvis begraensede salg af medicin til heste. I Det Forenede Kongerige er der udbredt bekymring over virkningerne af, at mange af de medikamenter, der i vidt omfang anvendes til heste, som foelge af EU-bestemmelserne maa tages af markedet.

Kan Kommissionen oplyse, om den er rede til at indfoere en undtagelse fra faellesskabsbestemmelserne, der vil goere det muligt for medlemsstater at give tilladelse til anvendelse af visse veterinaere medicinske produkter til heste til fritidsbrug paa trods af, at der ikke er fastsat maksimalgraensevaerdier for restkoncentrationer?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1725/98

af Graham Mather (PPE) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: Tilladelse til markedsfoering af veterinaermedicinske praeparater

I henhold til Raadets direktiv 81/851/EOEF(1) skal veterinaermedicinske praeparater til levnedsmiddelproducerende dyr, for at der kan gives tilladelse til markedsfoering, vaere opfoert i bilag I, II eller III i Raadets forordning nr. 2377/90(2).

British Equine Veterinary Association (BEVA) har udtalt, at som foelge af den naert forestaaende sidste frist for indgivelse af ansoegninger om fastsaettelsen af maksimalgraensevaerdier for restkoncentrationer er hestes og ponyers velfaerd og sundhed nu i alvorlig fare, eftersom der ikke findes maksimalgraensevaerdier for restkoncentrationer for de fleste af de veterinaermedicinske praeparater, der bruges til heste, og eftersom udgifterne til fastsaettelse af saadanne vaerdier i de fleste tilfaelde er uoverkommeligt hoeje.

BEVA har endvidere udtalt, at det er uhensigtsmaessigt at anvende denne lovfaestede ordning paa veterinaermedicinske praeparater til heste, da langt stoerstedelen af heste aldrig vil komme til at indgaa i menneskets foedekaede.

Hvilke kommentarer har Kommissionen til dette spoergsmaal?

(1) EFT L 317 af 6.11.1981, s. 1.

(2) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1552/98

af Rainer Wieland (PPE) til Kommissionen

(19. maj 1998)

Om: Motorkoeretoejers pligt til at foere nationalitetskendetegn

Fra 1. juni 1998 behoever bilister, hvis koeretoejer er udstyret med det blaa EU-kendetegn (indarbejdet i nummerpladen) til rejser inden for Unionen ikke noget ekstra nationalitetskendetegn ("D"-kendetegn, "SF"-kendetegn osv.).

Paa hvilket retsgrundlag hviler dette forhandlingsresultat?

Hvorvidt har Kommissionen inddraget Schweiz i forhandlingsprocessen?

Har Schweiz under en eller anden form deltaget i disse forhandlinger, som har foert til dette resultat, eller er det forinden eller under forhandlingsprocessen blevet konsulteret eller informeret?

Har Kommissionen nogensinde haft til hensigt at inddrage Schweiz i dette forhandlingsresultat?

Af hvilke aarsager har man ikke inddraget Schweiz?

Har Kommissionen til hensigt fremover at inddrage Schweiz i dette forhandlingsresultat?

I benaegtende fald, hvorfor ikke?

I bekraeftende fald, hvornaar agter det at traede i aktion?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(1. juli 1998)

Kommissionens forslag til Raadets forordning om gensidig anerkendelse af registreringslandets kendingsbogstaver for motorkoeretoejer og paahaengskoeretoejer hertil, ved koersel inden for Faellesskabet(1) er baseret paa EF-traktatens artikel 75, stk. 1, litra d). Forslaget vedroerer udelukkende trafik i Faellesskabet.

Efter foerstebehandlingen i Europa-Parlamentet har Kommissionen nu indgivet et aendret forslag(2), og Raadets faelles holdning hertil kan ventes i juni 1998. Forordningen forventes dog tidligst vedtaget til efteraaret 1998.

Det vil derfor vaere forhastet at indlede forhandlinger med tredjelande om indholdet af den fremtidige forordning. Dog vil Kommissionen tage problemet om anerkendelse af kendingsbogstaver op over for de schweiziske myndigheder snarest muligt.

(1) EFT C 290 af 24.9.1997, s. 25.

(2) EFT C 159 af 26.5.1998, s. 16.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1877/98 af John McCARTIN til Kommissionen. Miljøforanstaltninger inden for irsk landbrug



EF-Tidende nr. C 031 af 05/02/1999 s. 0093



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1877/98 af John McCartin (PPE) til Kommissionen (16. juni 1998) Om: Miljoeforanstaltninger inden for irsk landbrug Har Kommissionen, eftersom den irske regering ikke har udnyttet alle sine betalingsbevillinger under Regionalfonden til transportprojekter, overvejet muligheden af at omdirigere disse betalinger til ordningen for begraensning af forurening paa landbrugsbedrifter, som har vaeret meget vellykket, og hvortil der er indkommet langt flere ansoegninger, end de disponible midler har kunnet daekke? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (27. juli 1998) Ansvaret for omallokering af besparelserne under det operative program for transportsektoren paahviler overvaagningsudvalget for EF-stoetterammen. Det aerede medlems forslag har vaeret under overvejelse, men paa moedet den 26. juni 1998 i overvaagningsudvalget vedtoges det at omallokere stoersteparten af disse midler inden for den samme sektor, af hensyn til investeringsbehovene i transportsektoren i Dublin-regionen samt den mangelfulde infrastruktur (veje og jernbaner) i Irland som helhed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1892/98

af Marie-Arlette Carlotti (PSE) til Kommissionen

(9. juni 1998)

Om: Ordningen vedroerende tildelingen af licenser inden for den faelles markedsordning for bananer

I forbindelse med aendring af den faelles markedsordning for bananer (forordning EOEF 404/93(1)) kan Kommissionen da oplyse, hvilke tekniske aendringer i tildeling af licenser, den agter at gennemfoere i gennemfoerelsesforordningen navnlig for at respektere de maengder, der var fastsat for de ikke-traditionelle AVS-lande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. juli 1998)

I forbindelse med vedtagelsen af aendringerne til Raadets forordning (EOEF) 404/93 af 13. februar 1993 om den faelles markedsordning for bananer er der, for saa vidt angaar importlicensordningen, opnaaet enighed om, at licenserne tildeles erhvervsdrivende, der faktisk har indfoert bananer i en nylig referenceperiode. Gennemfoerelsesbestemmelserne forudses vedtaget inden udgangen af 1998.

De tidligere eksporterede maengder ikke-traditionelle bananer fra landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-landene) vil saaledes give ret til indfoersel ogsaa i fremtiden, og disse erhvervsdrivende kan dermed viderefoere deres import.

(1) EFT L 47 af 25.2.1993, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1315/98

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: EURO 1999

I medfoer af den stabilitets- og vaekstpagt, som Det Europaeiske Raad vedtog paa sit moede i Amsterdam i juni 1997, skal medlemsstaterne paa mellemlang sigt soege at naa frem til en budgetsaldo, som er "taet paa balance eller i overskud". Saafremt medlemsstaterne i de efterfoelgende aar fortsaetter med at justere budgettet, vil de offentlige finansers stilling dermed goere det lettere for medlemsstaterne at haandtere de budgetmaessige konsekvenser af en eventuel negativ udvikling i oekonomien.

Men hvordan mener Kommissionen, at situationen ville have vaeret i Frankrig i dag, hvis stabilitets- og vaekstpagten var blevet gennemfoert i perioden 1992-1997?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(2. juni 1998)

Stabilitets- og vaekstpagten er oprettet ved Det Europaeiske Raads resolution af 7. juni 1997(1) og Raadets forordning (EF) 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvaagningen af budgetstillinger samt overvaagning og samordning af oekonomiske politikker(2) og Raadets forordning (EF) nr. 1467 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemfoerelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmaessigt store underskud2. Pagten sigter mod budgetdisciplin i Den OEkonomiske og Monetaere Union (OEMU) for derigennem at skabe de stabilitetsbetingelser, der er noedvendige for vedvarende vaekst. Pagten indeholder et effektivt program, der tilskynder en medlemsstat til at undgaa et uforholdsmaessigt stort underskud og til hurtigt at korrigere et saadant underskud, hvis det skulle opstaa.

I 1992 havde Frankrig et offentligt underskud paa 3,9 % af bruttonationalproduktet (BNP). Denne situation resulterede i Raadets afgoerelse af 26. september 1994, hvori der konstateredes et uforholdsmaessigt stort underskud i Frankrig (EF-traktatens artikel 104 C, stk. 6). I perioden fra 1992 til 1997, som det aerede medlems spoergsmaal vedroerer, var Frankrigs budgetpolitik hovedsageligt rettet mod konvergens med henblik paa at korrigere det uforholdsmaessigt store underskud og derved opfylde konvergenskriterierne, hvad budgetstillingen angaar. Endvidere blev stk. 9 og 11 i artikel 104 C, som omhandler sanktioner, ikke anvendt i anden fase af OEMU.

(1) EFT C 236 af 2.8.1997.

(2) EFT L 209 af 2.8.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2041/98

af Klaus Haensch (PSE) til Kommissionen

(7. juli 1998)

Om: Tildeling af EU-bevillinger til Solingen, Nordrhein-Westfalen

Kan Kommissionen oplyse foelgende vedroerende tildeling af EU-bevillinger til Solingen by, Nordrhein-Westfalen:

1. Omfanget af de samlede EU-strukturbevillinger, der er modtaget opdelt efter de forskellige fonde henholdsvis de forskellige faellesskabsprogrammer og -initiativer samt omfanget af de EU-bevillinger, der siden 1994 er blevet tildelt Solingen fra oevrige budgetkonti til pilotprojekter, foranstaltninger eller - som direkte stoette - til universiteter, forskningsinstitutioner, virksomheder og andre baerende institutioner?

2. Hvor mange arbejdspladser er der ved hjaelp af disse bevillinger blevet oprettet eller bevaret?

Supplerende svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(25. september 1998)

Der henvises til Kommissionens svar paa det aerede medlems skriflige forespoergsel E-2036(1), som stadig er fyldestgoerende.

(1) EFT C 386 af 11.2.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1316/98

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: EURO 1999

I medfoer af den stabilitets- og vaekstpagt, som Det Europaeiske Raad vedtog paa sit moede i Amsterdam i juni 1997, skal medlemsstaterne paa mellemlang sigt soege at naa frem til en budgetsaldo, som er "taet paa balance eller i overskud". Saafremt medlemsstaterne i de efterfoelgende aar fortsaetter med at justere budgettet, vil de offentlige finansers stilling dermed goere det lettere for medlemsstaterne at haandtere de budgetmaessige konsekvenser af en eventuel negativ udvikling i oekonomien.

Men hvordan mener Kommissionen, at situationen ville have vaeret i Irland i dag, hvis stabilitets- og vaekstpagten var blevet gennemfoert i perioden 1992-1997?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(2. juni 1998)

Stabilitets- og vaekstpagten er oprettet ved Det Europaeiske Raads resolution af 7. juni 1997(1) og Raadets forordning (EF) 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvaagningen af budgetstillinger samt overvaagning og samordning af oekonomiske politikker(2) og Raadets forordning (EF) nr. 1467 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemfoerelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmaessigt store underskud(3). Pagten sigter mod budgetdisciplin i Den OEkonomiske og Monetaere Union (OEMU) for derigennem at skabe de stabilitetsbetingelser, der er noedvendige for vedvarende vaekst. Pagten indeholder et effektivt program, der tilskynder en medlemsstat til at undgaa et uforholdsmaessigt stort underskud og til hurtigt at korrigere et saadant underskud, hvis det skulle opstaa.

I 1992 havde Irland et offentligt underskud paa 2,5 % af bruttonationalproduktet (BNP). Underskuddet var paa 2,7 % af BNP i 1993. Raadet har aldrig betragtet Irland som en medlemsstat med et uforholdsmaessigt stort underskud.

(1) EFT C 236 af 2.8.1997.

(2) EFT L 209 af 2.8.1997.

(3) EFT L 209 af 2.8.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1705/98

af Stéphane Buffetaut (I-EDN) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Brancheorganisationer og deres befoejelser til at begraense konkurrencen

For de landbrugsproduktioner, hvor der er faelles markedsordninger, findes der i Frankrig en raekke brancheorganisationer, der:

- enten arbejder i henhold til love og dekreter fra 1942 og 1943, som overdrager brancheorganisationerne befoejelser med hensyn til markedsforvaltning og prisfastsaettelse, som strider mod EU's bestemmelser. De Europaeiske Faellesskabers Domstol har derfor flere gange afsagt domme, som er gaaet disse bestemmelser imod (isaer sag 123/83, 136/86 og C-249/91)

- eller fungerer paa grundlag af lov nr. 75600 af 10. juli 1975 (aendret), ifoelge hvilken deres aktiviteter er begraenset til salgsfremme og statistiske undersoegelser af produkterne i overensstemmelse med EU's bestemmelser.

De franske myndigheder vil snart forelaegge parlamentet et lovforslag om retningslinjer for landbruget, ifoelge hvilket de befoejelser, som landbrugets brancheorganisationer har i henhold til 1975 - loven, skal udvides, ved at de tilnaermes befoejelserne i henhold til de gamle love fra 1942 og 1943. I saa fald ville brancheorganisationerne (jf. lovens artikel 87) kunne:

1. deltage i "forvaltningen af markederne" med henblik paa "en bedre tilpasning af produkterne i kvantitativ henseende m.m."

2. gribe ind "for at forbedre foedevaresikkerheden, isaer gennem produkternes sporbarhed". Der er tale om omraader, som paa nuvaerende tidspunkt udelukkende hoerer ind under Unionens eller medlemsstaternes befoejelser; der er derfor risiko for, at de enkelte brancheorganisationer vil kunne indfoere deres egne regler, som til skade for det indre markeds funktion vil vaere forskellige i de enkelte regioner. I oevrigt er "en bedre sporbarhed af produkterne" det hyppigst anvendte paaskud for at forlange obligatorisk aftapning paa flasker i et produktionsomraade.

Finder Kommissionen, at brancheforeningens indfoerelse af bindende regler paa de to naevnte omraader er i overensstemmelse med artikel 34, 85 og 86 i traktaten om Den Europaeiske Union paa trods af Domstolens ovenfor omtalte retspraksis?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1402/98

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(7. maj 1998)

Om: Enfopol

Ifoelge presseforlydender er der paa europaeisk plan under den tredje soejle oprettet en organisation ved navn "Enfopol", der har "vidtraekkende virkninger og foelger for menneskerettighederne og den teknologiske udvikling", og som er i faerd med at etablere et omfattende aflytnings- og overvaagningssystem. Enfopol retter henstillinger i form af "Draft letters" og i dusinvis af "Memorandums of Understanding" til regeringer og virksomheder inden for computer- og kommunikationsindustrien, hvori det defineres, hvorledes Telekom-teknikkerne skal udformes for permanent at kunne overvaage enhver, der kommunikerer over globale data- og telefonnet. (APA 229 af 27.2.1998)

Har Kommissionen kendskab til "Enfopol", hvad er retsgrundlaget for, og hvilken retsakt ligger til grund for oprettelsen af dette organ?

Hvad var formaalet med oprettelsen af Enfopol, og hvilke opgaver har det?

Hvilken demokratisk kontrol foeres der med Enfopol?

Hvilke Enfopol-henstillinger og memoranda er hidtil blevet vedtaget, hvori bestaar de, og hvilke referencenumre har de?

Finder Kommissionen, at de er i overensstemmelse med de nationale databeskyttelsesordninger?

Hvilke gennemfoerelsesforanstaltninger er i mellemtiden blevet gennemfoert i medlemsstaterne?

Finder Kommissionen, at saadanne ordninger er forenelige med de oestrigske love?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(2. juli 1998)

Kommissionen har ikke kendskab til nogen organisation ved navn Enfopol. Forkortelsen benyttes af Raadets Generalsekretariat til identifikation af dokumenter vedroerende politisamarbejdet, som omdeles til kompetente Raadets instanser.

Raadet har i mange aar haft spoergsmaalet om overvaagning af telekommunikationen med henblik paa overholdelse af lovgivningen paa dagsordenen. Det vedtog den 17. januar 1995 en resolution med en raekke krav fra tilsynsmyndighederne med hensyn til den tekniske gennemfoerelse af lovlig overvaagning af moderne telekomsystemer. Raadet goer i oejeblikket fremskridt med hensyn til spoergsmaalet om kryptering.

Det aerede medlem bedes stile yderligere spoergsmaal om dette emne til Raadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1903/98

af Anne McIntosh (PPE) til Kommissionen

(16. juni 1998)

Om: Den faelles fiskeripolitik

Kan Kommissionen bekraefte, at Finland, Sverige, Portugal og Spanien vil faa ubegraenset adgang til Nordsoeen efter 2002?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(17. juli 1998)

I henhold til tiltraedelsesakterne fra 1985 og 1994 udloeber overgangsordningen for adgang til farvande og ressourcer for fartoejer fra Spanien, Portugal, Sverige og Finland senest den 31. december 2002.

Hvis Raadet ikke traeffer afgoerelse senest i 2002, vil gaeldende faellesskabsret finde anvendelse, dvs. at der vil vaere fri adgang til Nordsoeens farvande for alle medlemsstaters fiskerflaader uden forskelsbehandling, mens adgang til ressourcer sker ud fra princippet om relativ stabilitet for regulerede arter og fri adgang for uregulerede arter.

Det skal dog bemaerkes, at der saa godt som ikke vil vaere uregulerede arter i Nordsoeen i 2002.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0953/98

af Riitta Myller (PSE) til Kommissionen

(30. marts 1998)

Om: Langsomtkoerende trehjulede koeretoejer

Et saakaldt langsomtkoerende trehjulet koeretoej, dvs. et trehjulet koeretoej, det er tilladt at anvende paa vejene, er ifoelge EF-bestemmelser blevet klassificeret som et L2 - koeretoej. Koeretoejet anvendes hovedsagelig af aeldre og bevaegelseshaemmede personer. Koeretoejets hastighed er maksimalt paa 40 km/t.

Set paa lang afstand og navnlig i moerke ligner det langsomtkoerende koeretoej en almindelig personbil. Eftersom koeretoejet imidlertid koerer langsommere end den oevrige trafik, boer de oevrige trafikanter vaere bedre i stand til at vige for de langsomtkoerende trehjulede koeretoejer for at undgaa ulykker.

Kan den ansvarlige kommissaer oplyse, om der er mulighed for, at langsomtkoerende trehjulede koeretoejer klassificeres som langsomme koeretoejer saaledes, at de skal forsynes med en advarselstrekant, der advarer de oevrige trafikanter mod et langsomtkoerende koeretoej? Foranstaltningen vil forbedre sikkerheden for baade brugerne af langsomtkoerende trehjulede koeretoejer og i trafikken generelt.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(29. maj 1998)

Bestemmelserne i Raadets direktiv 92/61/EOEF af 30. juni 1992 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne koeretoejer(1) indeholder blandt andet en bestemmelse om, at lette quadricykler, som har en masse ubelastet paa under 350 kg, skal sidestilles med trehjulede knallerter (koeretoejer med en maksimal hastighed paa 45 km/h eller derunder og med et slagvolumen paa ikke over 50 cm3).

Foelgelig er disse lette quadricykler omfattet af proceduren for registrering af to- og trehjulede motorkoeretoejer og de skal altsaa vaere i overensstemmelse, ikke blot med ovennaevnte rammedirektiv, men ogsaa med de forskellige saerdirektiver, der er omfattet i rammedirektivet.

Faellesskabets bestemmelser indeholder imidlertid intet om, at saadanne lette koeretoejer skal vaere udstyret med en trekant med henblik paa at advare de oevrige trafikanter om deres lave hastighed, saaledes at medlemsstaterne selv har mulighed for at regulere dette sikkerhedsmaessige aspekt ved brug af disse koeretoejer.

(1) EFT L 225 af 10.8.1992, s. 72.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1163/98

af Amedeo Amadeo (NI) og Salvatore Tatarella (NI) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Projekter finansieret inden for rammerne af LIFE II

I juli 1997 udvalgte Europa-Kommissionen 188 projekter, som vil blive samfinansieret via Faellesskabets finansielle miljoeinstrument LIFE II.

Kan Kommissionen oplyse, om der blandt de udvalgte projekter er nogen, der vedroerer Italien, og give detaljerede oplysnigner herom?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(16. juni 1998)

I 1997 samfinansieredes der i alt 28 italienske projekter inden for rammerne af LIFE II-instrumentet. Som det er tilfaeldet hvert aar, er listen over disse projekter blevet offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende(1). Desuden findes der en database, som indeholder en beskrivelse af samtlige projekter, der er finansieret af LIFE siden 1992. Databasernes adresse er foelgende: http://europa.eu.int/comm/life/home.htm.

For LIFE-miljoe-projekternes vedkommende vil der i naer fremtid blive udsendt en brochure med en beskrivelse af de mest vellykkede projekter.

For LIFE-natur-projekternes vedkommende offentliggoeres der hvert aar en flersproget brochure med en beskrivelse af alle de finansierede projekter. Et eksemplar af denne brochures 1997 - udgave tilstilles de aerede medlemmer samt Europa-Parlamentets Generalsekretariat.

(1) EFT C 68 af 4.3.1998, s. 4.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1616/98

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(27. maj 1998)

Om: EU-borgere, der stilles ugunstigt paa grund af bestemmelser i den belgiske lovgivning om, at skat ikke kan deles op

Er Kommissionen bekendt med, at provinsregeringen i West-Vlaanderen opkraever en generel provinsskat, som ikke kan deles op, men skal erlaegges for et helt aar?

Finder Kommissionen det korrekt, at en nederlandsk statsborger, som den 1. januar 1998 havde sin bopael i denne provins, men den 4. februar 1998 flyttede til Nederlandene, alligevel skal betale skat for hele 1998?

Er Kommissionen enig med mig i, at denne forskelsbehandling af ikke-belgiske EU-borgere udgoer en hindring for den frie bevaegelighed inden for EU? Hvad agter Kommissionen i bekraeftende fald at foretage sig?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(4. august 1998)

Paa grund af mangelen paa mere detaljerede oplysninger om den skat, der opkraeves af den belgiske provins i det vestlige Flandern, kan Kommissionen ikke undersoege problemet naermere. Den beklager derfor, at den paa dette stadium ikke kan give et fyldestgoerende svar.

Kommissionen anmoder det aerede medlem om at uddybe sit spoergsmaal, saa den har mulighed for at besvare spoergsmaalet.