SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0158/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(4. februar 2002)

Om: En britisk statsborgers problem med at indregistrere en scooter i Italien

En af mine vælgere, som på nuværende tidspunkt er bosiddende i Italien, vil gerne købe en scooter i det pågældende land, men han har fået at vide, at den ikke kan indregistreres i Italien, da han ikke er bosiddende permanent i landet, selvom han har tilladelse til at opholde sig i Italien i ti år, fordi han har et såkaldt permesso di soggiorno. Han har fået at vide af motorkontoret i Det Forenede Kongerige, at han ikke kan indregistrere scooteren i Det Forenede Kongerige, medmindre han genindfører den i Det Forenede Kongerige, hvilket vil resultere i en temmelig lang tur!

Han forventer at blive i Italien i yderligere ni måneder og har med besvær formået at overtale sit engelske forsikringsselskab til at give ham en midlertidig forlængelse på hans bilforsikring. Han er forståeligt nok frustreret, da han var af den opfattelse, at en af EU's målsætninger er at sikre borgernes frie bevægelighed mellem EU-medlemsstaterne.

Kan Kommissionen bekræfte, at de britiske og italienske myndigheder handler i overensstemmelse med deres respektive landes traktatforpligtelser på dette område, og hvis de gør, har Kommissionen da forslag til at afhjælpe problemet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(20. marts 2002)

Principielt skal et køretøj indregistreres i den medlemsstat, hvor ejeren har sit sædvanlige opholdssted. I medfør af Rådets direktiv 83/182/EØF af 28. marts 1983 om afgiftsfritagelse inden for Fællesskabet ved midlertidig indførsel af visse transportmidler(1), forstås ved sædvanligt opholdssted det sted, hvor en person sædvanligvis opholder sig, det vil sige mindst 185 dage pr. kalenderår, på grund af et privat og erhvervsmæssigt tilhørsforhold eller hvis der er tale om en person uden erhvervsmæssigt tilhørsforhold på grund af et privat tilhørsforhold hidrørende fra snævre bånd mellem den pågældende og det sted, hvor vedkommende bor.

Privatpersoner fører bevis for deres sædvanlige opholdssted ved ethvert egnet middel, navnlig identitetskort eller ethvert andet gyldigt dokument. Hvis de kompetente myndigheder i den medlemsstat, i hvilken indførslen finder sted, nærer tvivl om gyldigheden af erklæring om sædvanligt opholdssted, kan de med henblik på visse specifikke kontrolforanstaltninger kræve yderligere oplysninger eller beviser, enten fra den pågældende privatperson eller fra myndighederne i en anden medlemsstat.

For så vidt angår det ærede parlamentsmedlems vælgers køretøj, der er indregistreret i Det Forenede Kongerige, vil vælgeren kunne køre med den oprindelige nummerplade i ét år regnet fra det tidspunkt, han flytter til Italien (denne dato findes på opholdstilladelsen). Efter udløbet af denne periode skal vælgeren lade køretøjet indregistrere i Italien, med mindre der opretholdes et reelt sædvanligt opholdssted i Det Forenede Kongerige.

Europæiske borgere kan under særlige omstændigheder af de nationale myndigheder få tilladelse til at anmode om og få indregistreret deres køretøjer i en medlemsstat, hvor de ikke har sædvanligt opholdssted, nemlig hvis ansøgeren kan påvise, at han (eller hun) har en nær og vedvarede tilknytning til det pågældende område. Familieforhold, en feriebolig eller et fast arbejde accepteres normalt som nær tilknytning til området. Dette forhold er netop berørt i en rundskrivelse vedtaget af det italienske transportministerium den 23. december 1999 og som er stilet til alle kompetente nationale myndigheder med henblik på at give alle EU-borgere denne mulighed i medfør af principperne om fri bevægelse for varer og personer samt ikke-diskrimination.

Hvis den britiske vælger, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, opfylder disse krav, vil han kunne henvise til denne ministerielle rundskrivelse for at kunne indregistrere sin scooter og sit køretøj. I så fald skal han kun udfylde en blanket der normalt findes på alle relevante kontorer , fremlægge en kopi af sit pas, erklære, hvilken form for nær tilknytning han har til Italien og opgive en italiensk adresse, hvor man kan opsøge ham. For så vidt angår resten af proceduren gælder samme bestemmelser som for andre fastboende personer.

Uden at kende den specifikke sag og samtlige elementer i den kan Kommissionen ikke fremkomme med detaljeret rådgivning hvad angår forsikringsproblemerne. Principielt kan det imidlertid siges, at den britiske ansvarsforsikring kan bibeholdes så længe køretøjet er indregistreret på britiske nummerplader, og en sådan forsikring er gældende overalt i EU.

(1) EFT L 105 af 23.4.1983.