SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2813/96 af Philippe-Armand Martin (UPE) til Kommissionen (16. oktober 1996)

Om: Kontrol med transport af afgiftsbelagte produkter

I artikel 2 og 3 i forordning nr. 2238/93 ((EFT L 200 af 10.8.1993, s. 10. )) er opstillet den fremgangsmaade, der skal anvendes ved udstedelse af ledsagedokumenter. Nogle medlemsstater har imidlertid i deres gennemfoerelsesbestemmelser fortolket forordningen paa forskellig vis.

1. Er det i overensstemmelse med forordningen, at der i en medlemsstat (Spanien) findes 17 forskellige anerkendte kontrolinstanser?

2. I DOCM (lovtidende for Castilla-La Mancha) nr. 8 af 16. februar 1996, s. 580, hedder det i artikel 5, stk. 1, at »speditoererne godkender selv dokumenterne ved hjaelp af det stempel, der er gengivet i bilag III til denne tekst«. Er denne fortolkning efter Kommissionens mening i orden?

3. I et bilag vises en model for et »godkendelsesstempel«, der ikke indeholder navn og adresse paa den »kompetente myndighed«. Er denne fortolkning efter Kommissionens mening i orden?

4. Mener Kommissionen ikke, at denne fremgangsmaade kan skabe risiko for svig, og at den kan vanskeliggoere kontrollen med transport af afgiftsbelagte produkter?

5. Er der ikke en risiko for, at en operatoer i en anden medlemsstat, der koeber spansk vin, i tilfaelde af kontrol kan blive anklaget af myndighederne i sit eget land for ikke at overholde forordning nr. 2238/93?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (12. november 1996)

Som foelge af indfoerelsen af enhedsmarkedet er bestemmelserne vedroerende de dokumenter, der skal ledsage transport af vinprodukter, og de til- og afgangsboeger, der skal foeres i vinsektoren, blevet dybtgaaende aendret for at tilpasse dem til de nye afgiftsbestemmelser vedroerende transport af afgiftsbelagte produkter.

Forordning (EOEF) nr. 2238/93 af 26. juli 1993 om dokumenter, der ledsager vinprodukter ved transport, og om til- og afgangsboeger i vinsektoren traadte i kraft den 1. september 1993.

Efter tre aars anvendelse har det vist sig, at forordningen i visse tilfaelde ikke altid anvendes korrekt i medlemsstaterne (flere dokumenter, der skal anvendes, flere kontrolinstanser, ukomplet betegnelse af produktet). Kommissionen har i samarbejde med medlemsstaterne ivaerksat en kritisk revision af forordningen for at fjerne enhver aarsag, der vil kunne virke hindrende for en korrekt og effektiv gennemfoerelse af tekstens foranstaltninger.

Hvad angaar det aerede medlems spoergsmaal kan Kommissionen give foelgende svar:

1. Det fastsaettes i artikel 20, stk. 1, i forordningen, at hver medlemsstat skal give Kommissionen meddelelse om navn og adresse paa de myndigheder, der er kompetente til gennemfoerelse af forordningen. Det er saaledes udtrykkeligt fastsat, at en medlemsstat kan anerkende flere kontrolmyndigheder.

2. Originaleksemplaret af ledsagedokumentet og en kopi heraf kan godkendes paa forhaand og i forbindelse med hver transport af afsenderen, der forsyner dem med det foreskrevne maerke eller paastempler dem med en stempelmaskine, der er godkendt af den kompetente myndighed (artikel 3, stk. 4).

3. Ifoelge de oplysninger, Kommissionen raader over for oejeblikket, skal det »godkendelsesstempel«, der omtales i bilag III til den spanske lov, og som det aerede medlem henviser til, ifoelge denne lov anvendes sammen med rubrik 4 i ledsagedokumentet, som der findes en model for i bilag III til forordningen.

4. Kommissionen har kendskab til et tilfaelde af forkert fortolkning af bestemmelserne fra en operatoers side. Dette tilfaelde vedroerer forsendelse inden for Faellesskabet af et afgiftsbelagt produkt. Afsenderen skulle anvende et dokument, der var udarbejdet i overensstemmelse med Raadets direktiv 92/12/EOEF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplaegning og omsaetning heraf samt om kontrol hermed ((EFT L 76 af 23.3.1992. )). Kommissionen har optaget de noedvendige kontakter med de nationale myndigheder for at undgaa, at lignende tilfaelde opstaar i fremtiden.

5. Det fastsaettes i forordningens artikel 3, stk. 1, at det dokument, der ledsager transport af et vinprodukt, skal udarbejdes under ansvar af den, der foretager eller lader foretage transporten.

Naar der konstateres falske, urigtige eller ufuldstaendige oplysninger (forordningens artikel 6, stk. 5), traeffer den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor dette konstateres, de fornoedne foranstaltninger; i tilfaelde af alvorlige eller gentagne uregelmaessigheder informerer den myndighed, der er kompetent for lossestedet, den myndighed, der er kompetent for afsendelsesstedet, jf. forordning (EOEF) nr. 2048/89 om generelle regler for kontrollen inden for vinsektoren ((EFT L 202 af 24.7.1989. )).