ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/117

(2004/C 78 E/0118)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2481/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juli 2003)

Om: Omsættelige fiskekvoter

Kommissær Fischler meddelte den 10. juni 2003 under et møde i Europa-Parlamentets Fiskeriudvalg, at Kommissionen ved årets udgang ville udsende et oplæg til debat om omsættelige fiskekvoter i EF-farvande.

I lyset af oplæggets betydning for den fremtidige fælles fiskeripolitik bedes følgende oplyst:

1. Kan Kommissionen give yderligere oplysninger om denne ordning?

2. Foreligger der allerede mere konkrete datoer for, hvornår oplægget vil kunne foreligge?

3. Undersøger Kommissionen, hvordan ordningen kan gennemføres i forhold til de enkelte fiskerier, zoner og fiskerflåder?

4. Vil den følge EP's forslag om at lade indførelsen af omsættelige kvoter blive indledt med forsøgs- eller pilotprojekter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. september 2003)

Kommissionen anførte i sin meddelelse om reformen af den fælles fiskeripolitik (1), at det er dens hensigt at se nærmere på den økonomiske forvaltning af fiskeriet i EU og i den forbindelse afholde workshopper med de af denne forvaltning berørte parter samt fremlægge et refleksionsdokument, hvori man især vil beskæftige sig med fiskerirettigheder (individuelle eller omsættelige).

Kommissionen rådfører sig for tiden med alle berørte parter, så de kan meddele den deres erfaringer. Der gennemføres forsøg med meget forskellige forvaltningssystemer i Europa og på verdensplan, fiskeriernes karakteristika er meget forskelligartede og de begrænsninger, som fiskerierne er underlagt, er ofte ikke sammenlignelige. Da Kommissionen ønsker, at drøftelserne bliver så grundige, fuldstændige og åbne som muligt, og da kalenderen for indeværende år allerede er godt besat, forekommer det nødvendigt at udskyde forelæggelsen af denne rapport til 2004.

Kommissionen ønsker med sin rapport om den økonomiske forvaltning af fiskeriet først og fremmest at yde sit bidrag til de berørte parters overvejelser. Det er ikke dens hensigt at anbefale anvendelsen af et bestemt forvaltningssystem for fiskeriet. Det hører til Kommissionens opgaver at fremsætte forslag om tilladte årlige fangster (TAC) og kvoter, men den har hverken kompetence til at fordele kvoterne på nationalt eller regionalt plan eller til at afgøre, om det er hensigtsmæssigt at iværksætte forsøgs- eller pilotprojekter med henblik på at indføre ordninger med omsættelige kvoter i medlemsstaterne.

(1) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Parlamentet om den fælles fiskeripolitik (tidsplan), KOM(2002)181 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/870

(2004/C 78 E/0923)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3879/03

af Olle Schmidt (ELDR) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om: Regler for ålefiskeri

Opvandring af ål er i Europa faldet med 90-95 procent siden 50'erne. Derfor er Kommissionens forslag (1) med foranstaltninger til at redde ålen af stor vigtighed.

Den langsigtede forvaltning af ålebestanden må naturligvis komme i første række. Men den opgave, det er at redde ålen, må fordeles ligeligt på hele dens udbredelsesområde i Europa. Det er ikke rimeligt at indføre nye regler, som indebærer totalstop for ålefiskeri i Nordeuropa, når man i Sydeuropa samtidig kan fortsætte med i stort omfang at fiske glasål til forbrug eller opdræt.

Der må skæres ned på fiskeriet, men fordelt over hele Europa. Kommissionen undgår dog den vigtigste foranstaltning til at redde ålen, nemlig udsætning af den åleyngel, som franskmænd, spaniere og portugisere i dag fanger i store mængder til forbrug og åleopdræt.

I det sydlige Sverige findes i dag et lille ålefiskeri, som har stor betydning for lokale traditioner. Hvad kan Kommissionen med baggrund i ovennævnte gøre for at tilpasse de nye regler for ålefiskeri, så hele Europa kommer til at dele både ansvar og byrder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. januar 2004)

Kommissionen er enig i, at ålefiskeriet bør forvaltes på en retfærdig måde i Europa til gavn for alle involverede parter, og at der bør ydes rimelige og ligeligt fordelte bidrag til bevarelsesforanstaltninger.

Der kan bedst bevares bæredygtige ålebestande, ved at det sikres, at tilstrækkeligt mange glasål fra flodmundingerne etablerer sig i flodbækkenerne, tilstrækkeligt mange gule ål overlever fiskeriet i floderne, og endelig tilstrækkeligt mange blankål overlever vandringen ned ad floderne for at nå frem til gydepladserne. Der bør enten anvendes miljøforanstaltninger eller fiskerirelaterede foranstaltninger (eller begge dele), og selv da kun på en sammenhængende og fair måde. Medlemsstaterne bør have ansvaret for at gennemføre foranstaltningerne lokalt for at nå målene. På længere sigt har Kommissionen til hensigt at foreslå en EU-ordning for forvaltning af ålebestanden med retfærdige forvaltningsforanstaltninger i forskellige områder og på forskellige udviklingsstadier.

I betragtning af den umiddelbare videnskabelig frygt for ålebestandens tilstand er der imidlertid også brug for, at der træffes ekstraordinære foranstaltninger på kort sigt. De foranstaltninger, der vil have størst umiddelbar effekt på gydebestanden af voksne ål, er foranstaltninger, der sikrer, at flest mulige blankål overlever deres vandring ned ad floderne. Kommissionen vil derfor have dette for øje, når den udarbejder sine forslag, og vil undersøge, hvordan blankålens dødelighed både som følge af fiskeri og miljøforandringer kan mindskes.

(1) KOM(2003)573.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/799

(2004/C 78 E/0848)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3298/03

af Ian Hudghton (Verts/ALE) til Kommissionen

(3. november 2003)

Om: Indvirkningen af klimaændringer på bestanden af torsk

Mange anekdoter, understøttet af fiskere med stor erfaring i fiskeri i de nordlige farvande, vidner om, at bestandene af torsk flytter længere nordpå i takt med, at havtemperaturerne øges. Den videnskabelige forskning tilslutter sig dette synspunkt, hvilket især kommer til udtryk i en artikel offentliggjort i »Science Magazine«, bind 296, nr. 5573, vedrørende det arbejde, der udføres af »Sir Alister Hardy Foundation for Ocean Science«.

Agter Kommissionen at lade ny viden af en sådan art indgå i de overvejelser, den lægger til grund for sine henstillinger til Rådet forud for Rådets (fiskeri) møde i december?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. november 2003)

Kommissionen værdsætter erhvervsfiskernes viden og erfaringer og tilskynder dem til at fremsætte deres synspunkter over for de videnskabelige agenturer, der rådgiver Kommissionen, og direkte over for Kommissionen. Ved udarbejdelsen af grundlaget for bevaringsforslag, som får stor indflydelse på fiskerisamfundene, bør der dog lægges større vægt på resultaterne af systematiske og videnskabeligt udformede undersøgelser og overvågningssystemer end på anekdoter.

Af den artikel, der henvises til, fremgår det, at copepodernes udbredelsesområde har forrykket sig mod nord, og at det ikke er klart, hvilken virkning det har på fiskeudbredelsen. Både forskerne og erhvervet er dog enige om, at de resterende torskekoncentrationer nu befinder sig længere mod nord i forhold til det tidligere udbredelsesmønster. I forbindelse med tidligere bestandssammenbrud er fiskenes udbredelsesområde skrumpet ind, efterhånden som bestandene er blevet mindre, fordi de sidste få fisk samler sig i de gunstigste områder.

Når der er tegn på, at fisks udbredelsesområde bliver mindre, er det derfor en yderligere advarsel om, at bestanden er lille og meget sårbar over for udnyttelse.

Kommissionen kan bekræfte, at den vil lade disse forhold indgå i sine overvejelser, når den udarbejder bevaringsforslag ene.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/722

(2004/C 84 E/0811)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1398/03

af Arie Oostlander (PPE-DE) til Kommissionen

(11. april 2003)

Om: Informationsbladet »Europa van Morgen«, der udkom hver 14. dag

Informationsbladet fra Kommissionens repræsentation i Nederlandene, »Europa van Morgen«, der ellers udkom hver 14. dag, er ikke udkommet siden udgangen af februar 2003 — p.gr.a. en administrativ fejl, forlyder det. Dette blad er højt værdsat af læserne, da det er let tilgængeligt og kilde til yderligere information. Vil Kommissionen — også med henblik på det forestående valg til Europa-Parlamentet — muliggøre fortsat udgivelse af dette blad ved på kort sigt at træffe midlertidige foranstaltninger, indtil det nye udbud er gennemført?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(21. maj 2003)

Kommissionen er det ærede medlem taknemmelig for de positive bemærkninger til nyhedsbrevet »Europa van Morgen«.

Det er Kommissionens pligt løbende at tilpasse sit informationsmateriale til udviklingen i læsernes behov. Det er dyrt at udgive et trykt nyhedsbrev. Kommissionen har derfor brug for regelmæssigt at evaluere indholdet og udformningen heraf sammenlignet med andre kommunikationsmidler for at sikre, at skatteydernes penge anvendes under hensyntagen til principperne for en sund finansiel forvaltning.

Kommissionen vil sikre, at dens repræsentation i Nederlandene formidler oplysninger til de relevante målgrupper på den mest hensigtsmæssige måde.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/233

(2004/C 78 E/0235)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3165/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(20. oktober 2003)

Om: Den spanske vandforvaltningsplan (Pyrenæerne)

Accepterer Kommissionen i forbindelse med sine afgørelser om anvendelse af miljølovgivningen og reglerne for godkendelse af ansøgninger om strukturfondsmidler, at planer om dæmningsprojekter i Pyrenæerne — især udvidelse af Yesa-dæmningen og opførelse af nye dæmninger ved Biscarruès, Santaliestra, Itoiz og Rialp — bør betragtes som en del af den overordnede spanske vandforvaltningsplan, fordi de er afgørende for det foreslåede vandoverførselssystem?

Har de spanske myndigheder allerede indgivet formelle anmodninger om støtte fra strukturfondene til dækning af udgifterne til nogle af disse projekter?

Er Kommissionen bekendt med, at arbejdet på Santaliestra-dæmningen er blevet suspenderet, fordi de ansvarlige aktører ikke har taget fuldt hensyn til kravet om omfattende miljøkonsekvensvurderinger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. november 2003)

Med hensyn til de foreslåede dæmninger i Pyrenæerne i floden Ebros afvandingsområde kan Kommissionen fra de spanske myndigheder forstå, at disse dæmninger ikke har nogen forbindelse med den foreslåede Ebro-overførsel, der er planlagt ifølge den spanske nationale vandforvaltningsplan, og at de ikke vil blive anvendt til at regulere strømmen i den nedre flod. Kommissionen kan fra de spanske myndigheder yderligere forstå, at kun de nuværende dæmninger Mequinenza og Ribarroja/Flix i Ebros nedre løb vil blive brugt til at regulere strømmen ved det udvindingspunkt, der er udvalgt til den foreslåede overførsel.

Kommissionen har anmodet de spanske myndigheder om oplysninger vedrørende fællesskabsstøtte til disse projekter. De spanske myndigheder oplyser i deres svar, at ingen af disse projekter indgår i de relevante enhedsprogrammeringsdokumenter for mål 2, og at der heller ikke er modtaget støtte fra samhørighedsfonden.

Hvad angår indstilling af arbejdet på Santaliestra-dæmningen, er Kommissionen klar over, at arbejdet er blevet indstillet.
Under en rutinemæssig kontrol på stedet vedrørende Egnatia-projektet, undersøgelser som er delvist medfinansieret via budgetposten for det transeuropæiske transportnet (TEN-T), blev nogle problemstillinger identificeret, som viste, at praksis i Grækenland for tildeling af undersøgelseskontrakter måske ikke er forenelig med reglerne for offentlige indkøb, og det var derfor nødvendigt med yderligere afklaring. Problemet synes at være en sammenblanding af de kvalitative udvælgelseskriterier og tildelingskriterierne for disse kontrakter.

Kommissionen er i tæt forbindelse med de græske myndigheder for at indsamle alle de nødvendige oplysninger, som skal gøre det muligt at vurdere problemstillingerne.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/476

(2004/C 88 E/0488)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3859/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om: Finansiering af små projekter via Tacis 2002-programmet

Andelen af finansieringer af små projekter via Tacis-programmet steg med 15 % i 2002. Kan Kommissionen oplyse, hvor mange små projekter der er blevet støttet, og disse projekters beløbsstørrelse? Er disse projekters succesrige udfald blevet kontrolleret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(4. marts 2004)

Kommissionen går ud fra, at det ærede medlem henviser til de to vigtigste former for »små projekter«, der er omfattet af Tacis, dvs. faciliteten for små projekter og den del af partnerskabsprogrammet for institutionsopbygning, der vedrører civilsamfundet, under Tacis-programmet for grænseoverskridende samarbejde (CBC). Med hensyn til faciliteten for små projekter blev der tildelt et beløb på 6,7 mio. EUR under Tacis CBC-handlingsprogrammet for 2002. Dette resulterede i, at der blev anbefalet finansiering til og indgået kontrakter om i alt 32 små projekter. Derudover blev der indgået kontrakter om 12 mikroprojekter (under 50 000 EUR hver). Den sidste evalueringsrunde for mikroprojektkomponenten blev afsluttet for nylig. Kontrakterne om de udvalgte mikroprojekter indgås i de kommende uger.

Med hensyn til partnerskabsprogrammet for institutionsopbygning blev der i alt tildelt 11,7 mio. EUR til rammebeløbet for støtte til civilsamfundet og lokale initiativer under 2002-handlingsprogrammet. I alt blev der anbefalet finansiering til 62 projekter og indgået kontrakter om 61 i december 2003.

I begge tilfælde gik de første projekter først i gang for nylig. Derfor er det for tidligt at vurdere resultaterne på nuværende tidspunkt. Det er delegationerne, der fører kontrol og tilsyn med projekterne.
1.

Kommissionens delegation i Havana er blevet informeret om, at to politiske fanger i Holguin, Ivan Hernández Carrillo og Angel Moya Acosta, har været holdt i straffeceller siden henholdsvis den 17. og 18. oktober. Delegationen blev ligeledes informeret om, at fem politiske fanger i samme fængsel havde sultestrejket siden den 18. oktober i protest mod afstrafningen af deres medfanger. Navnene på disse fem politiske fanger, der sultestrejker, er: Antonio Díaz Sánchez, Alfredo Dominguez Batista, Adolfo Fernández Sainz, Mario Enrique Mayo og Arnaldo Ramos Lauzerique. Kommissionens delegation har også modtaget oplysninger om, at de tre nævnte politiske fanger, Rafael Ibarra Roque, Pedro Arguelles Morán og Arturo Suárez Ramos, og andre politiske fanger, herunder Oscar Elias Biscet, Francisco Chaviano, Nestor Rodriguez Lovaina, Oscar Espinosa Chepe og Juan Carlos Gonzalez Leiva, har været udsat for grusom og nedværdigende behandling eller straf. Den 28. november holdt EU-ambassadernes arbejdsgruppe vedrørende menneskerettigheder et møde, som modtageren af Sakharov-prisen i 2002, Oswaldo Paya, deltog i. Oswaldo Paya berettede om det pres, som afvigere og slægtninge til politiske fanger lever under og udtrykte stor bekymring for fangernes sundhedssituation, navnlig for de sultestrejkende fangers vedkommende. Oswaldo Paya kritiserede især: tilbageholdelse af madrationer til politiske fanger, dvs. udsultning brugt som straf, indskrænkning af besøg ved klager over mishandling, tortur eller umenneskelig behandling, de helt uacceptable straffeceller (intet lys, intet wc, rotter) og utilstrækkelig behandling af syge fanger.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/1

(2004/C 84 E/0001)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0021/03

af Vitaliano Gemelli (PPE-DE) til Kommissionen

(13. januar 2003)

Om: Udnævnelse af ledere i Europa-Kommissionen: Lægetjenesten

I henstilling 112 fra ILO (Den Internationale Arbejdsorganisation) af 24. juni 1959 om indretning af lægetjenester på arbejdspladsen fastslås det, at en af de faglige garantier med henblik på at sikre et tillidsforhold mellem arbejdsgiverne, arbejdstagerne og arbejdslægen er »lægens tekniske og moralske uafhængighed« i forhold til samtlige berørte parter.

I Europa-Parlamentets beslutning af 1. juli 1960 om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen fastslås det, at arbejdsmedicin konkret gennemføres via virksomhedernes arbejdslægetjenester og via arbejdslægernes arbejde.

Med henstilling af 20. juli 1962 om arbejdsmedicin i virksomhederne (1) opfordrer Kommissionen medlemsstaterne til formelt at anerkende arbejdsmedicin i virksomhederne, idet den bl.a. understreger, at tjenesterne fortrinsvis, når det er muligt, bør ledes af arbejdslæger, som udøver deres beskæftigelse på fuld tid.

Kan Kommissionen redegøre for, hvorfor den har valgt at afvige fra de grundlæggende principper i ILO's henstilling, Europa-Parlamentets beslutning samt dens egne henstillinger til medlemsstaterne, idet den har udnævnt en tjenestemand, hvis lægelige kundskaber er ikke-eksisterende, til leder af Kommissionens lægetjeneste?

Mener Kommissionen ikke, at afgørelser af denne art alvorligt kan skade dens troværdighed over for institutionerne og de europæiske borgere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(14. februar 2003)

I modsætning til, hvad det ærede medlem kan være blevet foranlediget til at tro på grundlag af de foreliggende oplysninger, afviger Kommissionen ikke fra dens egne henstillinger til medlemsstaterne om vigtigheden af lægetjenester på arbejdspladsen.

Efter at den forudgående leder af lægetjenesten i Bruxelles var gået på pension, traf Kommissionen i 2002 en beslutning specielt med det formål at styrke lægetjenesten i Bruxelles. Den ønskede i højere grad at vægte forvaltningen af tjenesten og udnævnte derfor en tvedelt ledelse. Stillingen som kontorchef blev givet til en administrator med dokumenteret ledererfaring, og der blev skabt en ny funktion som lægelig rådgiver — med det fulde ansvar for tjenestens lægelige aspekter. Stillingen blev tildelt en læge med velfunderet og anerkendt ekspertise inden for sundhedsområdet. Den lægelige rådgiver er ikke lavere indplaceret eller har ringere status end nogen anden i lægetjenesten.

Kommissionen traf beslutningen på grundlag af sin viden om, hvordan hospitalsforvaltning foregår i nogle medlemsstater.

Kommissionen er overbevist om, at dette ændrer det ærede medlems opfattelse, som han lader komme til udtryk i spørgsmålet om, hvorvidt Kommissionen har udnævnt »en tjenestemand uden lægelig viden og færdigheder« til leder at dens lægetjeneste i strid med ILO's henstillinger.

(1) EFT Β 80 af 31.8.1962, s. 2181.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/356

(2004/C 88 E/0361)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1576/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(8. maj 2003)

Om: Energibeskatning i EU

Hvilke tiltag vil Kommissionen iværksætte i forbindelse med den nyligt indgåede aftale i Rådet angående indførelsen af et mindsteniveau for energibeskatning for hele EU for at sikre gennemførelsen af aftalen?

Hvornår har Kommissionen til hensigt at fremsætte forslag om de nødvendige foranstaltninger, og hvornår håber den, at de vil være iværksat i hele EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frits Bolkestein

(5. juni 2003)

Den 23. marts 2003 nåede Rådet med enstemmighed frem til en politisk aftale om forslaget til direktiv om energibeskatning. Den 9. april 2003 vedtog Rådet, der støttede Kommissionens synspunkter, at høre Parlamentet igen. Denne beslutning blev vedtaget, fordi det seneste kompromis i betydelig grad afviger fra det forslag, Kommissionen fremlagde i 1997 (1). Det er derfor vigtigt, at Parlamentet får lejlighed til at udtale sig om direktivforslaget.

Den formelle rådsafgørelse om vedtagelse af energibeskatningsdirektivet vil først finde sted, når Parlamentet har fremsendt sin udtalelse.

Kommissionen er forpligtet til at bistå medlemsstaterne og ansøgerlandene med at omsætte bestemmelserne i direktivet til national lovgivning. Der vil blive afholdt tekniske møder for at lette gennemførelsesprocessen og sikre en hurtig og effektiv gennemførelse.

Direktivet vil normalt træde i kraft den 1. januar 2004 bortset fra enkelte artikler, der vil gælde med tilbagevirkende kraft fra 1. januar 2003.

(1) EFT C 139 af 6.5.1997.
3.

Kommissionens holdning er tydelig. Den fordømmer klart enhver form for vold eller opfordring til vold. EU har peget på Den Palæstinensiske Myndigheds ansvar for bekæmpelse af terrorisme og vil fortsat lægge pres på Den Palæstinensiske Myndighed som styrende organ med ansvar for opretholdelse af lov og orden i de palæstinensiske områder. EU har også anmodet Den Palæstinensiske Myndighed og Yassir Arafat om at indtage et tydeligt standpunkt mod tilskyndelse til had og vold. I denne forbindelse har EU fundet det positivt, at Den Palæstinensiske Myndighed i sin handlingsplan for reformer af 25. juni 2002 har forpligtet sig til at tage afstand fra fanatisme i undervisningsprogrammerne og til i bred udstrækning at fremme demokrati, oplysning og åbenhed. EU vil fortsat lægge pres på Den Palæstinensiske Myndighed med hensyn til disse forpligtelser.
3.

Mener formanden for Rådet, at det eksperiment, han går ind for, bidrager til at opfylde hvidbogens målsætninger, for så vidt angår antallet af trafikofre? I bekræftende fald: hvordan?
1.

Der findes ingen bindende retningslinjer om det pågældende spørgsmål. Netværket for den europæiske arbejdsgruppe vedrørende legionærsyge (EWGLI) og retningslinjerne for dets arbejde er af frivillig karakter, og der findes hverken bindende regler på området for medlemsstaterne eller for organisationer i EU.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/88

(2004/C 84 E/0105)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3710/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Massa Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0966/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Massa Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

(1) EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/439

(2004/C 78 E/0460)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2853/03

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(26. september 2003)

Om: Direktivet om havnefaciliteter — kritik mod Parlamentet fra en af Kommissionens embedsmænd

Er det rigtigt, at en embedsmand fra Kommissionen, Wolfgang Elsner, i en tale på Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) kongres i Barcelona kritiserede Europa-Parlamentets afgørelse om at udelukke lodstjeneste fra direktivet om havnefaciliteter, idet han beskrev Parlamentet som »fjendtlig over for erhvervslivet«?

Gav Kommissionen en af sine embedsmænd tilladelse til at foretage et sådant politisk angreb, og i benægtende fald, hvad vil den gøre for at forhindre, at noget sådant sker igen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(28. oktober 2003)

Det ærede medlem forsikres om, at den nævnte embedsmand fra Kommissionen ikke har fremsat sådanne bemærkninger på Den Internationale Søfartsorganisations konference i Barcelona.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/590

(2004/C 88 E/0602)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0170/03

af Bob van den Bos (ELDR) til Kommissionen

(29. januar 2003)

Om: Bangladesh

Den 21. november 2002 vedtog Europa-Parlamentet en uopsættelig beslutning om Bangladesh som følge af beretninger om påstande om krænkelser af menneskerettighederne under »Operation Clean Heart«, som Bangleshs hær udførte, og af en tilsyneladende forværring af menneskerettighedssituationen i landet.

I Europa-Parlamentets beslutning anmodes Kommissionen om »i overensstemmelse med samarbejdsaftalen EU-Bangladesh at indlede forhandlinger med Bangladeshs regeringen for at sikre, at overtrædelser bringes til ophør (og) at menneskerettighederne beskyttes«. Kommissionen bedes oplyse, hvilke foranstaltninger den hidtil har truffet på dette område?

Hvilke (andre) initiativer agter den at tage for at tilskynde Bangladeshs regering til at beskytte menneskeretighederne i landet?