ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2132/97 af Hiltrud Breyer (V) til Raadet (24. juni 1997)

Om: Novel Food-forordning (EF) nr. 258/97 - Godkendelseskriterier og kontrol af producentens oplysninger

1. Hvilke oplysninger skal tjene som vurderingsgrundlag?

2. Er der fastsat bestemmelser om en uafhaengig kontrol af de oplysninger, producenten fremlaegger?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-2132/97 og E-2134/97 (20. oktober 1997)

Artikel 6 i forordning 258/97 indeholder sammen med artikel 7, stk. 1, og artikel 9 oplysninger om, hvad der kraeves med henblik paa vurderingerne og de naermere bestemmelser for disses gennemfoerelse.

I forbindelse med kravene i artikel 6 hoerer de procedurer, som de kompetente vurderingsorganer skal foelge, under medlemsstaternes kompetence.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2186/97 af Hiltrud Breyer (V) til Raadet (25. juni 1997)

Om: Novel Food-forordning (EF) nr. 258/97 - Laboratorienormer

Findes der generelt obligatoriske fremgangsmaader og faste rapporteringsformer for det arbejde, laboratorierne skal udfoere?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-2160/97, E-2162/97, E-2164/97, E-2166/97, E-2176/97, E-2178/97, E-2180/97, E-2182/97 og E-2186/97 (28. oktober 1997)

Som fastsat i artikel 8, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 258/97 ((EFT L 42 af 14.2.1997. )) skal det ved en relevant analyse i givet fald kunne paavises, at visse karakteristika ved en levnedsmiddelingrediens »- under hensyntagen til de accepterede graenser for naturlige variationer inden for saadanne karakteristika - adskiller sig fra det traditionelle levnedsmiddel eller den traditionelle levnedsmiddelingrediens«. Der erindres endvidere om, at de eventuelle gennemfoerelsesbestemmelser til artikel 8 vil blive vedtaget efter (komité)proceduren i artikel 13.

Affattelsen af spoergsmaalene giver ikke mulighed for at vide, hvilken kontrol det aerede parlamentsmedlem sigter til. Under alle omstaendigheder finder de generelle bestemmelser i EF-lovgivningen om kontrol med levnedsmidler anvendelse.

For saa vidt angaar de vurderinger, der skal foretages i henhold til artikel 4 og 6, i forordning 258/97, er bestemmelserne herfor og navnlig den rolle, som medlemsstaterne skal spille i forbindelse med vurderingsorganerne, fastsat i artikel 4, stk. 3, og artikel 6, stk. 2-4, eventuelt supperet med artikel 7 og 9. Det bemaerkes, at artikel 4, stk. 4, bestemmer, at Kommissionen offentliggoer retningslinjer for de videnskabelige aspekter vedroerende udarbejdelsen af den foerste vurderingsrapport. Disse bestemmmelser kan eventuelt suppleres med de relevante bestemmelser i direktiv 90/220/EOEF ((EFT 117 af 8.5.1990. )).

Med hensyn til analysemetoderne erindres der om, at artikel 4 i direktiv 93/99/EOEF ((EFT L 290 af 24.11.1993. )) bestemmer, at medlemsstaterne skal soerge for, at valideringen af de analysemetoder, der anvendes i forbindelse med den offentlige kontrol af levnedsmidler, naar det er muligt, er i overensstemmelse med visse kriterier i direktiv 85/591/EOEF ((EFT L 372 af 31.12.1995. )) om indfoerelse af faelles proeveudtagnings- og analysemetoder til kontrol af levnedsmidler.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2533/97 af Kirsten Jensen (PSE) til Kommissionen (24. juli 1997)

Om: Pesticider

Har EU-Kommissionen for nylig vedtaget de ensartede principper, der skal anvendes til godkendelse af pesticider?

Hvordan sikrer Kommissionen sig, at alle relevante oplysninger om et aktivt stof er indsendt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (12. september 1997)

Kommissionen forelagde Raadet et forslag om ensartede principper i juni 1997 ((Forslag til Raadets direktiv om affattelsen af bilag VI til direktiv 91/414/EOEF om markedsfoering af plantebeskyttelsesmidler, KOM(97) 284 endelig udg. )). Raadet er naaet langt i droeftelsen af forslaget.

Datakravene med henblik paa evalueringen af aktive stoffer og plantebeskyttelsesmidler er fastsat i bilag II og bilag III til Raadets direktiv 91/414/EOEF ((Raadets direktiv 91/414/EOEF om markedsfoering af plantebeskyttelsesmidler, EFT L 230 af 19.8.1991. )). Disse to bilag indeholder en detaljeret beskrivelse af de meget strenge krav til de data, som ansoegerne skal forelaegge, naar et aktivt stof skal evalueres. Desuden indeholder artikel 4 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3600/92 ((Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3600/92 om de naermere bestemmelser for ivaerksaettelsen af foerste fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EOEF om markedsfoering af plantebeskyttelsesmidler, EFT L 366 af 15.12.1992. )), hvori de foerste 90 aktive stoffer, der skal reevalueres i forbindelse med et EF-program, er opfoert, en saerlig bestemmelse, der giver interesserede parter mulighed for at fremsende tekniske eller videnskabelige oplysninger om de farlige virkninger, som et aktivt stof eller dets restkoncentrationer kan have paa menneskers eller dyrs sundhed eller paa miljoeet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2239/97 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (2. juli 1997)

Om: OEkologiske foedevarer

Er Kommissionen paa baggrund af henvendelser fra en virksomhed i min valgkreds opmaerksom paa, at 60% af salget af de oekologiske foedevarer, der saelges i Det Forenede Kongerige importeres, fordi der ikke eksisterer lokale forsyninger?

Har Kommissionen lignende tal for andre EU-medlemsstater?

Hvilken stoette ydes der gennem den faelles landbrugspolitik med henblik paa at fremme produktionen af oekologiske foedevarer i medlemsstaterne?

Kan Kommissionen give oplysninger om ordninger i de enkelte medlemsstater, der ogsaa fremmer produktion af oekologiske foedevarer?

Svar afgivet af Kommissionens vegne af Franz Fischler (4. september 1997)

Kommissionen har ingen detaljerede oplysninger om den samlede maengde af oekologiske produkter, der importeres fra tredjelande til EF. I forbindelse med artikel 11 i forordning (EOEF) nr. 2092/91 om oekologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf paa landbrugsprodukter og levnedsmidler ((EFT L 198 af 22.7.1991. )) udveksles der kun kvalitative oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen, isaer vedroerende de importerede produkters art og de kontrolforanstaltninger, der anvendes i tredjelande.

I forbindelse med den faelles landbrugspolitiks stoettemekanismer skelnes der i princippet ikke mellem landbrugsprodukter fra traditionel produktion og oekologisk produktion. Der ydes rent faktisk stoette til begge produktionsformer. Eftersom den oekologiske produktionsmetode er miljoevenlig, vil der imidlertid ofte kunne ydes stoette til den efter forordning (EOEF) nr. 2078/92 om miljoevenlige produktionsmetoder i landbruget, samt om naturpleje ((EFT L 215 af 30.7.1992 )).

Endvidere stoettes oekologisk produktion i forordning (EOEF) nr. 2092/91, som opstiller rammer for loyal konkurrence, hvilket er til fordel for de oekologiske producenter, og sikrer, at forbrugerne faar stoerre tillid til de oekologiske produkter.

Udover de foranstaltninger, som accepteres af Kommissionen i forbindelse med forordning (EOEF) nr. 2078/92, raader Kommissionen ikke over detaljerede og systematiske oplysninger om yderligere stoetteordninger i de enkelte medlemsstater.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2549/97 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (24. juli 1997)

Om: Det Europaeiske Raads forestaaende ekstraordinaere moede om beskaeftigelse

Visse erklaeringer fra ansvarlige i Raadet lader ane, at Det Europaeiske Raads ekstraordinaere moede om beskaeftigelse hovedsagelig vil beskaeftige sig med at analysere de gode nationale ordninger, der er indfoert for at skabe beskaeftigelse.

Kan der forventes nogen finansiel gennemfoerelse for at stoette aktive foranstaltninger til fordel for beskaeftigelsen?

Kan der forventes afgoerelser fra Unionen side, der kan give de nationale beskaeftigelsespolitikker stoerre vaegt?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádriag Flynn paa skriftlige forespoergsler E-2547/97, E-2548/97 og E-2549/97 (3. oktober 1997)

Indfoejelsen af et afsnit om beskaeftigelse i Amsterdam-traktaten stiller beskaeftigelsen paa linje med monetaere og fiskale spoergsmaal som et prioriteret arbejdsomraade i Unionen. Mens det primaere ansvar for beskaeftigelsespolitikken ligger hos den enkelte medlemsstat, betragtes beskaeftigelse nu som et spoergsmaal af faelles interesse, som kraever en koordinering af politikken paa det europaeiske plan.

Det kraeves endvidere i den nye traktat, at der tages hensyn til beskaeftigelsen i Faellesskabets politik paa alle andre omraader. Dette betyder, at der vil ske en eksplicit vurdering af virkningen for beskaeftigelsen af udformningen og gennemfoerelsen af alle politiske aktioner.

Indkaldelsen til et ekstraordinaert moede i Det Europaeiske Raad i november 1997 viser, i hvor hoej grad medlemsstaterne er indstillet paa en oejeblikkelig gennemfoerelse af bestemmelserne i den nye traktat. Moedet forventes at fokusere paa tre spoergsmaal: for det foerste en vurdering af beskaeftigelsessituationen og de fremskridt, der er gjort under gennemfoerelsen af den europaeiske beskaeftigelsesstrategi, for det andet en undersoegelse af, hvordan hver enkelt medlemsstat har til hensigt at gennemfoere traktatens bestemmelser og en identificering af den bedste praksis paa det nationale plan til bekaempelse af arbejdsloeshed og marginalisering, og for det tredje fastlaeggelse af operationelle maal for den nationale beskaeftigelsespolitik paa grundlag af de retningslinjer for beskaeftigelsen, som Kommissionen vil foreslaa medlemsstaterne.

Naar alle medlemsstaterne har ratificeret artikel 5 i afsnittet om beskaeftigelse, vil Raadet faa mulighed for at vedtage foranstaltninger til styrkelse af samarbejdet mellem medlemsstaterne og stoette deres aktion gennem initiativer med sigte paa at udvikle udveksling af erfaringer og den bedst mulige praksis.

Formandskabets konklusioner og den resolution om vaekst og beskaeftigelse, der blev vedtaget i Amsterdam, indeholder en politisk forpligtelse til en hurtig gennemfoerelse af disse bestemmelser. Kommissionen vil traeffe alle noedvendige foranstaltninger for at goere dette muligt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2433/97 af Wilmya Zimmermann (PSE) til Kommissionen (17. juli 1997)

Om: Tupinikim- og Guaranis-indianernes rettigheder til deres land (Brasilien)

Den multinationale virksomhed Aracruz Celulosa producerer og markedsfoerer cellulose i Espirito Santo (Brasilien) i et omraade, som Tupinikim-indianerne goer krav paa. Ifoelge den brasilianske forfatning har indianerne en historisk ret til omraadet, som de har ejet og beboet fra gammel tid.

Tupinikimerne, som en gruppe Guaranis-indianerne sluttede sig til for nogle aar siden, har anmodet FUNAI (den brasilianske regerings kompetente organ) om at faa det land tilbage, der er frataget dem. De har planer for genbeplantning af omraadet med skov og oensker igen at knytte deres stammemedlemmer, som for stoerstedelens vedkommende lever spredt og i stor fattigdom, til faellesskabet og saaledes muliggoere deres overlevelse som en selvstaendig etnisk gruppe.

Har Kommissionen kendskab til denne situation? Hvilke foranstaltninger agter den at traeffe for at hindre, at cellulose fra denne virksomhed med hoejst tvivlsomme produktionsmetoder importeres til Europa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marin (15. september 1997)

De tre reservater, der er beliggende paa Aracruz Celulosa's ejendom (hvis kapital for stoerstedelens vedkommende stammer fra Faellesskabet), har vaeret genstand for alle etaper i proceduren for territorial afgraensning (»graensesaetning«) i henhold til brasiliansk lov og er allerede godkendt. Som bekendt finder denne procedure for territorial afgraensning sted i samarbejde med indianerne.

Aracruz Celulosa har altid udoevet sin virksomhed inden for rammerne af sin ejendomsret med respekt for alle indianernes rettigheder og omraader. Virksomheden har i de seneste aar gennemfoert sociale foranstaltninger til stoette for sundhed og undervisning til de indianere, der var bosat paa omraadet. Denne virksomhed bliver inden for sin sektor anset for at vaere en af dem, der beskaeftiger sig mest med beskyttelsen af miljoeet. I de seneste aar er der paa hele omraadet gennemfoert en genbeplantning med skov.

Et forbud mod indfoersel af cellulose til Europa paa grund af en virksomheds produktionsmetoder er ikke i overensstemmelse med de gaeldende regler for Verdenshandelsorganisationen (WTO).

WTO's komité for handel og miljoe fortsaetter arbejdet med at undersoege noedvendigheden af at aendre de multilaterale handelsregler med henblik paa at sikre, at disse er forenelige med de multilaterale overenskomster paa miljoeomraadet. I denne forbindelse fremsaettes der fra stadig flere ikke-statslige organisationer og borgerrepraesentanter anmodning om forhandling om en konvention om beskyttelse af skovene. Kommissionen foelger noeje denne udvikling og er opmaerksom paa sammenhaengen mellem handel og miljoe.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2360/97 af Katerina Daskalaki (UPE) til Kommissionen (10. juli 1997)

Om: Diskrimination af kvinder i virksomheder

Ifoelge nogle artikler offentliggjort i den graeske presse har nogle multinationale selskaber i den senere tid gennem »hemmelige« kontrakter og mundtlige aftaler paalagt kvindelige ansatte ikke at blive gravide i den periode, kontrakten daekker. Hvis de alligevel bliver gravide, vil de som straf blive afskediget med omgaaende virkning eller blive noedt til at betale et beloeb, der svarer til den godtgoerelse, de ellers har ret til.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger, der udover den retlige beskyttelse, kvinderne har paa grundlag af den nationale lovgivning og de internationale aftaler, vil kunne traeffes over for de virksomheder, der foerer en saadan politik? Vil Kommissionen undersoege hele sagen og traeffe de noedvendige foranstaltninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (12. september 1997)

Kommissionen har ikke noget kendskab til de forhold, det aerede medlem omtaler, og den konstaterer, at spoergsmaalet bygger paa artikler i den graeske presse. Kommissionen deler dog fuldt ud det aerede medlems bekymring og erindrer om, at det ifoelge Domstolens faste praksis er direkte koensdiskriminering at afskedige en kvinde, udelukkende fordi hun er gravid (jf. f.eks. dom af 14. juli 1994 i sag C-32/93 Webb, Saml. I, s. 3567).

Ifoelge artikel 11 Raadets direktiv 92/85/EOEF vedroerende arbejdstagere, som er gravide, som lige har foedt, eller som ammer ((EFT L 348 af 28.11.1992. )), skal der paa visse betingelser (bl.a. en arbejdsperioden inden barselsorloven) gives en passende ydelse. Det ville gaa ud over direktivets positive virkninger, hvis arbejdsgiverne i medfoer af en national lovgivning kunne indfoere en klausul om tilbagebetaling af ydelsen. Et saadant forhold ville vaere i modstrid med EU-retten. Ifoelge Kommissionens oplysninger er der dog ikke noget, der tyder paa, at noget saadant er tilfaeldet i den graeske lovgivning.

Ifoelge EF-traktatens artikel 169 kan Kommissionen imidlertid kun indbringe sager for Domstolen, hvis medlemsstaterne ikke har overholdt deres forpligtelser. Kommissionen raader derimod ikke over retsmidler til at traeffe foranstaltninger, der hindrer forhold, der er i strid med EU-retten, hvis disse forhold skyldes private personer eller virksomheder.

De beroerte kan til gengaeld indbringe sagen for de nationale domstole, der har til opgave at sikre, at de nationale bestemmelser overholdes. Hvis der er tvivl om den rette fortolkning af EU-bestemmelserne, kan eller boer de nationale domstole i henhold til EF-traktatens artikel 177 rejse et praejudicielt spoergsmaal ved Domstolen
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2443/97 af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen (16. juli 1997)

Om: EU's program for skolemaelk

Siden Det Forenede Kongerige trak sig ud af EU's program for skolemaelk, er udgifterne til maelk i britiske skoler i nogle tilfaelde steget med over 100%.

Anerkender Kommissionen betydningen af maelk i boerns kost? Er Kommissionen enig i, at dem, der rammes haardest, naar saadanne muligheder forsvinder, er fra mindrebemidlede hjem, som ikke laengere kan nyde godt af subsidieret maelk? Mener Kommissionen, at ordningen boer genindfoeres i alle medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (10. september 1997)

Det Forenede Kongerige har fortsat anvendt EU's program for skolemaelk, men besluttede i 1995 at begraense anvendelsen af programmet til dets obligatoriske elementer. I det omfang disse aendringer har paavirket salgsprisen for maelk og mejeriprodukter for visse skoleboern, kan virkningen af disse foranstaltninger have vaeret forskellig afhaengigt af boernenes baggrund.

I betragtning af betydningen af maelk i boerns kost og af den positive rolle, EU's program for skolemaelk spiller i denne forbindelse, gaar Kommissionen ind for, at programmet anvendes i hele EU.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1813/97 af Freddy Blak (PSE) til Raadet (29. maj 1997)

Om: Ombudsmanden

I den britiske avis the Guardian omtales den 24. marts 1997, at Ministerraadet har besluttet, at den europaeiske ombudsmand ikke boer tage sig af sager, der vedroerer soejle 3.

Kan Raadet oplyse, om det er korrekt, at ombudsmanden paa denne maade er blevet paalagt begraensninger i sit arbejde, og i bekraeftende fald, hvilket retsgrundlag Raadet har lagt til grund for denne beslutning?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-1722/97 og E-1813/97 (28. oktober 1997)

Den europaeiske ombudsmands kompetenceomraade er fastlagt i artikel 138 E i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab (TEF). Denne traktat finder anvendelse paa afsnit VI i traktaten om Den Europaeiske Union (TEU) i det omfang, der er fastsat i artikel K.8 i TEU. Artikel 138 E er imidlertid ikke naevnt i listen over de bestemmelser i TEF, der finder anvendelse paa afsnit VI i TEU.

Ifoelge den nye Amsterdam-traktat finder artikel 138 E i TEF anvendelse paa bestemmelserne vedroerende de omraader, der er naevnt i afsnit VI i TEU.

Raadet gav i skrivelse af 26. marts og 20. juni 1997 ombudsmanden et detaljeret svar vedroerende hr. Bunyans klager. Kopi af Raadets to skrivelser til ombudsmanden vil blive sendt direkte til de aerede parlamentsmedlemmer ((De stemmeforklaringer, som Raadets medlemmer fremsatte i den forbindelse, er gjort offentligt tilgaengelige. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1532/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (5. maj 1997)

Om: Oplysninger om stoerrelsen af de EF-stoettemidler der fra januar 1996 til december 1996 blev givet til Rheinland-Pfalz

Til hvilke foranstaltninger blev der i 1996 givet EF-midler til Rheinland-Pfalz, og hvor store var beloebene fra:

1. Den Europaeiske Socialfond

2. det fjerde forskningsrammeprogram

3. Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling

4. Faellesskabets miljoe- og energiprogrammer

5. Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget - Udviklingssektionen og Garantisektionen

6. andre faellesskabsprogrammer?

Supplerende og samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer paa skriftlige forespoergsler E-1530/97, E-1531/97 og E-1532/97 (24. september 1997)

Der henvises til Kommissionens svar paa det aerede medlems skriftlige forespoergsel E-1528/97 ((EFT C 60 af 25.2.1998, s. 24. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2735/97 af José Happart (PSE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Situationen i forbindelse med hoerproduktionen i Det Forenede Kongerige

Raadets forordning (EOEF) nr. 1308/70 ((EFT L 146 af 4.7.1970, s. 1. )) vedroerer den faelles markedsordning for hoer og hamp. I et program fastlaegges strategien for den stoette, der ydes pr. hektar i dyrkningsomraaderne i Den Europaeiske Unions medlemsstater.

Hvor mange hoerproducerende hektar i Det Forenede Kongerige har modtaget beloeb fra Unionen inden for:

- tekstilsektoren?

- oliesektoren?

Paa hvor mange hektar hoestes der rent faktisk?

Hvilke industrier forarbejder dette produkt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (16. september 1997)

I de sidste fem aar er der ydet EF-stoette til foelgende hoerarealer (spindhoer og oliehoer) i Det Forenede Kongerige:

>TABLE>

Der mindes om, at kun spindhoer (dvs. hoer, der hovedsagelig er bestemt til fiberproduktion) henhoerer under Raadets forordning (EOEF) nr. 1308/70. Oliehoer har siden 1993 vaeret omfattet af udligningsstoetten til markafgroeder.

Hvad angaar antallet af faktisk hoestede hektar, skal det praeciseres, at bestemmelserne om spindhoer fastsaetter en hoestforpligtelse, men at bestemmelserne om udligningsstoette til markafgroeder (der omfatter oliehoer) ikke fastsaetter en saadan forpligtelse. Kommissionen har derfor ikke statistikker over, hvor mange hektar oliehoer der er hoestet i Det Forenede Kongerige.

Stoetten til spindhoer er blevet kontrolleret paa stedet af Kommissionen, for Det Forenede Kongeriges vedkommende i september 1995 og januar 1996. Paa en ud af de tre besoegte bedrifter konstateredes det, at hoesten endnu ikke havde fundet sted sidst i september. Resultaterne af disse kontroller vil blive taget i betragtning ved regnskabsafslutningen for Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen.

Under disse besoeg kunne det endvidere konstateres, at det hoestede hoerstraa generelt ikke forarbejdedes til fibre. Kommissionen foreslog derfor Raadet, at der indfoertes en ordning med en obligatorisk kontrakt mellem producenten og den godkendte forarbejdningsvirksomhed, idet der til denne kontrakt skulle knyttes en forarbejdningsforpligtelse. Raadet vedtog dette forslag (forordning (EF) nr. 154/97 ((EFT L 27 af 30.1.1997. )) om fastsaettelse af almindelige regler for ydelse af stoette til hoer og hamp). Den faktiske forarbejdning af straa til fiber er saaledes en betingelse for ydelse af stoette fra og med i aar.

Der er i Det Forenede Kongerige to anlaeg, der forarbejder hoerstraa til korte fibre. Disse fibre er bestemt til afsaetning hovedsagelig i sektorerne for produktion af papir, geotekstiler og visse elementer, der indgaar i fremstillingen af biler.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2307/97 af Laura González Álvarez (GUE/NGL), Angela Sierra González (GUE/NGL), María Sornosa Martínez (GUE/NGL) og Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) til Kommissionen (3. juli 1997)

Om: Overholdelse af direktiv om ligebehandling af homoseksuelle i EU

I 1994 vedtog Europa-Parlamentet en betaenkning fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender om ligeberettigelse for boesser og lesbiske i EF (A3-0028/94). Claudia Roth var ordfoerer for denne betaenkning.

I betaenkningen blev der stillet forslag om udarbejdelse af et direktiv om dette spoergsmaal, som havde stor betydning i offentligheden.

Vil Kommissionen oplyse, hvor langt man er kommet med dette direktiv?

Finder Kommissionen ikke, at der efter fire aar burde foreligge et direktiv, og at dette direktivs bestemmelser allerede burde vaere gennemfoert i national lovgivning i de fleste medlemsstater?

Vil Kommissionen oplyse om grundene til, at der endnu ikke er udarbejdet noget direktiv?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn paa skriftlige forespoergsler E-2307/97, E-2407/97 og E-2435/97 (9. september 1997)

Kommissionen vil gerne informere de aerede parlamentsmedlemmer om, at traktaterne om Faellesskabet ikke, da Roth-betaenkningen blev vedtaget i februar 1994, indeholdt nogen saerlig bestemmelse, i henhold til hvilken faellesskabsinstitutionerne kunne fjerne diskrimination paa grundlag af seksuel orientering.

Med Amsterdamtraktaten indfoeres et nyt retsgrundlag (ny artikel 6A i EF-traktaten), der giver hjemmel til vedtagelse af de noedvendige faellesskabsforanstaltninger til bekaempelse af bl.a. diskrimination paa grundlag af seksuel orientering.