SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1107/96 af Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) til Kommissionen (13. maj 1996)

Om: Kontrol med fiskeriet

I nogle medlemsstater henhoerer kontrollen og tilsynet med fiskeriet under kun én myndighed, mens denne opgave i andre medlemsstater varetages af flere offentlige myndigheder. Hertil kommer, at befoejelserne paa omraadet i nogle lande, herunder Belgien, er fordelt mellem den centrale myndighed og de regionale forvaltninger. Desuden haevder de belgiske fiskere, at Belgien overholder kvoteforanstaltningerne til punkt og prikke, hvilket ikke er tilfaeldet i alle medlemsstater.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at goere de forskellige nationale former for kontrol og tilsyn med fiskeriet ensartede eller harmonisere disse? Gennemfoeres der hyppigere kontrol og er sanktionerne i forbindelse med overtraedelser af bestemmelserne strengere i Belgien end i andre medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (10. juni 1996)

De enkelte medlemsstater er ansvarlige for overvaagningen af fiskeriet paa deres omraade og i forvandene under deres jurisdiktion og for fiskeriet uden for EU's farvande med fartoejer, der foerer deres flag. Ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indfoerelse af en kontrolordning under den faelles fiskeripolitik ((EFT L 261 af 20.10.1993. )) er der fastsat en ensartet ordning for kontrol, overvaagning og haandhaevelse i hele Unionen, hvori medlemsstaterne skal deltage inden for rammerne af deres egne kontrolordninger.

Kommissionen er udmaerket klar over strukturforskellene mellem medlemsstaternes individuelle kontrol- og overvaagningsordninger og den indvirkning, som disse forskelle har paa saavel kvaliteten som hyppigheden af den kontrol, der gennemfoeres af nationale myndigheder. Spoergsmaalet om kvaliteten af kontrollen i medlemsstaterne og navnlig forskellene i de nationale kontrolordninger har Kommissionen bl.a. behandlet i sin rapport om »kontrollen med den faelles fiskeripolitik« ((KOM(96) 100. )). Disse forskelle er en foelge af nationale administrative strukturer, der har udviklet sig i tidens loeb. Kommissionen vil soerge for, at medlemsstaterne opfylder deres kontrol- og overvaagningsforpligtelser effektivt i traad med de eksisterende EU-bestemmelser og ikke diskriminerer i deres anvendelse af EU-bestemmelserne. Kommissionen vil ogsaa fortsat vurdere effektiviteten af de nationale kontrolordninger.

I ovennaevnte rapport beklager Kommissionen, at den kontrol, der gennemfoeres af medlemsstaterne, stadig langt fra lever op til forventningerne. I mange tilfaelde har de nationale myndigheder ikke de noedvendige midler til at varetage deres opgaver. For at forbedre den overordnede kontrol- og overvaagningsinfrastruktur godkendte Raadet forrige aar beslutning 95/524/EF ((EFT L 301 af 14.12.1995. )), hvori der blev afsat et bidrag fra EU paa 205 mio. ECU til visse udgifter, der afholdes af medlemsstaterne til gennemfoerelse af overvaagnings- og kontrolordningerne i den faelles fiskeripolitik over de naeste fem aar.

Kommissionen tilskynder medlemsstaterne til at idoemme boeder, der fratager de ansvarlige den oekonomiske fordel ved overtraedelser paa fiskeriomraadet eller giver resultater, der staar i forhold til overtraedelsernes alvor, og som modvirker yderligere overtraedelser af samme art. Dette spoegsmaal behandles ogsaa i ovennaevnte rapport, der understreger, hvor stor betydning Kommissionen tillaegger et oeget samarbejde mellem medlemsstaterne paa kontrolomraadet.