SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2258/02

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(24. juli 2002)

Om: Alvorlige problemer i forbindelse med miljøstyring og -belastning ved den spanske østkyst

Undertegnede har gennem hele parlamentsperioden protesteret mod den ukorrekte forvaltning af den spanske østkyst og de alvorlige problemer, som dette betyder for miljøet og de naturlige ressourcer i kystområderne. Af de vigtigste problemer skal nævnes den fortsatte udbygning af kystinfrastrukturen, herunder havne, strandpromenader, diger, moler osv., forringelsen af havvandets kvalitet og den massive bebyggelse af kystlinjen. Desuden medfører udvidelsen af byområderne og den ekspansive turisme en forringelse af naturområderne ved kysten, herunder sumpstrækninger, flodmundinger, laguner, saltenge og posidonia-bevoksninger, fremmer klimaændringen og forårsager erosion af kystlinjen og tilbagetrækning af strande og klitsystemer. Til alt dette skal føjes overfiskning og udryddelse af fiskebestandene, ubæredygtig forvaltning af vandressourcerne og kraftig ødelæggelse af landskabet og de traditionelle naturressourcer, som samtidig berører den særlige oprindelige identitet og folkekultur.

Den valencianske regionalregerings intentioner om at omklassificere flere millioner kvadratmeter kystzone til byzone for at anlægge forlystelsescentre, fritidsboliger og golfbaner har fremkaldt reaktioner fra sektorer i befolkningen og den politiske opposition, som offentligt har anmodet om, at byggeriet stilles i bero, indtil de forskriftsmæssige undersøgelser og vurderinger af de miljømæssige virkninger af de forskellige projekter, der ønskes gennemført, er foretaget.

Der henvises til

- En EU-strategi for bæredygtig udvikling(1), Kommissionens forslag til Det Europæiske Råds møde i Göteborg og

- den allerede vedtagne henstilling om integreret kystzoneforvaltning i Den Europæiske Union(2).

Har Kommissionen på den baggrund kendskab til de forhold, der er beskrevet ovenfor, og til de planer for omfattende byudvikling i de valencianske kystområder, som er ved at blive gennemført ved hjælp af omklassificeringer vedtaget af den valencianske regionalregering?

Mener Kommissionen ikke, at den bør rette henvendelse til de spanske myndigheder for at sikre en korrekt forvaltning af de valencianske kystområder på grundlag af Den Europæiske Unions bestemmelser på området?

Fører Kommissionen kontrol med, om der er foretaget en forskriftsmæssig vurdering af miljøvirkningerne for alle byudviklingsprojekter, der er i gang ved de valencianske kyster?

(1) KOM(2001) 264.

(2) EFT L 148 af 6.6.2002, s. 24.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(27. september 2002)

Som led i henstillingen om gennemførelse af integreret kystzoneforvaltning i Europa (2002/413/CE) modtager Kommissionen ikke planerne for udvikling eller udnyttelse af jorden for specifikke kystområder.

For så vidt angår spørgsmålet om et eventuelt indgreb fra Kommissionens side over for de spanske myndigheder, vil Kommissionen her gerne præcisere, at henstillingen om gennemførelse af integreret kystzoneforvaltning ikke udgør nogen formel retlig ramme for et sådant initiativ. Det drejer sig om en henstilling, hvori medlemsstaterne anmodes om at opstille en række strategier med henblik på at fremme denne forvaltning, idet de baserer sig på visse grundprincipper som f.eks. inddragelse af alle interesserede parter. Situationen på den spanske østkyst viser som beskrevet af det ærede medlem, at der er mange interessemodsætninger mellem de forskellige anvendelsesmuligheder for og brugere af kysten. I sådanne indviklede situationer kan der ved hjælp af integreret kystzoneforvaltning og dennes mekanisme for samråd og koordinering findes løsninger, som falder i tråd med princippet om bæredygtig udvikling. Ganske vist opfordrer henstillingen medlemsstaterne til som led i de nationale strategier for integreret kystzoneforvaltning bl.a. at overveje kontrol med ny bymæssig bebyggelse på kysten (henstillingen, kapitel IV, pkt. 3, litra b, nr. i.); men de nationale strategier skal først være udformet i 2006 og immervæk på grundlag af en henstilling, som jo ikke et retligt bindende instrument.

For så vidt angår vurderingen af indvirkningen på miljøet, vil gennemførelsesfasen for det nye direktiv om strategisk miljøvurdering (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet(1)), som skal gælde for bestemte planers og programmers vedkommende, først være afsluttet i 2004. Derimod vil Rådets direktiv 85/337/EØF(2) af 27. juni 1985, ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(3) kunne finde anvendelse i det foreliggende tilfælde, da flere af de tiltag, som det ærede medlem nævner, meget vel kan henhøre under bilag I til direktivet, f.eks. søhandelshavne, anløbsbroer til losning og lastning (bilag I, pkt. 8, litra b)), eller under bilag II, som f.eks. lystbådehavne (bilag II, pkt. 12, litra b)), anlægsarbejder i byzoner, herunder opførelse af butikscentre og parkeringspladser (bilag II, pkt. 10, litra b)), kystanlæg til modvirkning af erosion og maritime vandbygningskonstruktioner til beskyttelse mod havet, som f.eks. diger, dæmninger, moler, (bilag II, punkt 10, litra k)). For de tilfælde, hvor projekter henhørende under bilag I skal gøres til genstand for en vurdering af deres indvirkning på miljøet, navnlig hvis det har væsentlige følgevirkninger for miljøet, bør det imidlertid påpeges, at medlemsstaterne i forbindelse med projekter, som er opført i bilag II, på grundlag af en undersøgelse af hvert enkelt tilfælde, eller ved hjælp af grænseværdier eller kriterier fastsat af medlemsstaten selv, skal afgøre om projektet skal gøres til genstand for en miljøvurdering i henhold til artikel 5-10 i direktivet.

Uden præcise oplysninger om konkrete projekter kan Kommissionen ikke ene og alene på grundlag af oplysningerne fra det ærede medlem udtale sig om, hvorvidt de pågældende projekter måtte henhøre under bilagene til direktivet eller ej. Skulle det ærede medlem imidlertid have kendskab til konkrete tilfælde, hvor direktivet er blevet anvendt ukorrekt, vil Kommissionen gerne gøres bekendt hermed, så den kan undersøge om de pågældende tilfælde er forenelige med fællesskabsretten.

(1) EFT L 197 af 21.7.1985.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985.

(3) EFT L 73 af 14.3.1997.