SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3501/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Grænseoverskridende handel med elektricitet med statsstøtte og kapacitetsproblemer

1. Kan Kommissionen bekræfte, at Nederlandene også under normale omstændigheder benytter de grænseoverskridende højspændingskabler, der primært er anlagt til brug i problemsituationer, fuldt ud til import af 20 mia. kWh eller en femtedel af det nationale elektricitetsbehov, således at der ved et pludseligt udfald af den nederlandske elektricitetsproduktion ikke er mulighed for at kompensere midlertidigt med ekstra import?

2. Er Kommissionen bekendt med, at energivirksomhederne i Nederlandene og TenneT, operatøren af elektricitetsnetværket, arbejder på etablering af ekstra kapacitet til import af elektricitet ved ud over de nuværende fem højspændingskabler til de to nabolande at anlægge en ny forbindelse til Tyskland, der hurtigt kan øge importkapaciteten med 25 % til 25 mia. kWh eller en fjerdedel af landets elektricitetsbehov?

3. I hvilken udstrækning fremmes denne import af elektricitet til Nederlandene af en støtte, der i Tyskland ydes til elektricitetsproduktion med kul eller brunkul, og som gør denne elektricitet billigere end den, der produceres i Nederlandene?

4. Er Kommissionen rede til at sikre, at der fastlægges et loft for elektricitetsimport til medlemsstaterne for at hindre overbelastning af samkøringsnettene?

5. Er Kommissionen rede til at sikre, at der fastlægges et loft for elektricitetsimport til medlemsstaterne for at hindre konkurrenceforvridning via statsstøtte til produktion?

Kilde: Dagbladet de Volkskrant af 23.10.2001

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(15. februar 2002)

1. Kommissionen er ikke helt enig med det ærede medlem i, at de grænseoverskridende højspændingskabler primært er anlagt til brug i problemsituationer. I det foreliggende tilfælde med Nederlandene er nogle af linjerne f.eks. blevet anlagt eller deres kapacitet blevet udvidet netop for at tillade import fra nabolandene. Det var en politisk beslutning, som de nederlandske myndigheder traf for ikke at skulle bygge ny produktionskapacitet i selve Nederlandene. Det er rigtigt, at den nuværende importkapacitet udnyttes intensivt af Nederlandene på grund af prisforskellen mellem Nederlandene og nabolandene. Imidlertid driver alle transmissionssystemsselskaber nettene og samkøringslinjerne efter strenge sikkerhedsstandarder. Linjerne drives ud fra den forudsætning, at der, hvis det største indenlandske kraftværk får funktionsstop, ikke må opstå elektricitetsforsyningsproblemer, bl.a. fordi der kan hentes hjælp hos transmissionssystemsselskaberne i nabolandene. I det konkrete tilfælde med Nederlandene, kunne Tennet opretholde sikker drift af det nederlandske net sidste år (2001), selv i tilfælde af forstyrrelser eller produktionsknaphed i en størrelsesorden mellem 1200 og 1500 MegaWatt (MW). Transmissionssystemsselskaberne i nabolandene blev bedt om bistand, som de uden vanskelighed kunne levere, da de sikkerhedsstandarder, samkøringslinjerne drives efter, giver mulighed for det.

2. Kommissionen er klar over, at der forberedes en forøgelse af samkøringskapaciteten med Tyskland. Der er ikke nye linjer under anlæggelse for øjeblikket, men ved grænseovergangsstedet Meede-Diele vil nye transformere, som skal være færdige i september 2003, gøre det muligt at øge importkapaciteten med ca. 1000 MW og dermed bringe Nederlandenes importkapacitet op på 25 % af den indenlandske efterspørgsel.

3. Støtten til den tyske kulproduktion ydes efter Fællesskabets statsstøtteregler for kulsektoren. Disse statsstøtteregler anvendes uden forskelsbehandling i Fællesskabet. Nederlandene søger ikke at fremme denne form for elektricitetsproduktion ved at importere elektricitet fra tyske leverandører, men søger blot at købe forsyninger til konkurrencedygtige priser.

4. Kommissionen vil ikke lægge noget loft over medlemsstaternes elektricitetsimport af hensyn til netsikkerheden. Transmissionssystemsselskaberne driver samkøringsnettene efter strenge sikkerhedsstandarder. Kommissionen mener ikke, det er nødvendigt at regulere denne del af transmissionssystemselskabernes aktiviteter.

5. På det indre marked kan import mellem medlemsstaterne normalt ikke begrænses. Den eneste undtagelse i elektricitetsdirektivet, Parlamentets og Rådets direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet(1), bygger på gensidigheden, således at medlemsstater med en omfattende markedsåbning kan afslå visse former for import fra medlemsstater med en mindre markedsåbning. Det forhold, det ærede medlem omtaler, drejer sig om statsstøtte til bestemte former for elektricitetsproduktion. Statsstøtte kan ydes på visse betingelser og skal godkendes af Kommissionen, f.eks. til produktion på grundlag af indenlandske kul eller vedvarende energikilder. Statsstøttereglerne anvendes uden forskelsbehandling mellem medlemsstaterne. Kommissionen vil derfor ikke lægge noget loft over medlemsstaternes import på grund af statsstøtte.

(1) EFT L 27 af 30.1.1997.