SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1230/00

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. april 2000)

Om: NAM-prøveboringer i det nederlandske naturområde De Biesbosch, som er omfattet af EU's fugledirektiv, i strid med EU-direktiver

1. Erindrer Kommissionen sig sine svar på skriftlige forespørgsler nr. E-0330/00(1) og P-0179/00(2) om prøveboringer efter gas i nationalparken De Biesbosch i Nederlandene, ifølge hvilke

a) Kommissionen angiver ikke at have kendskab til sagen,

b) De Biesbosch bør udpeges som særligt beskyttet område vedrørende bevarelsen af fuglebestanden, men de nederlandske myndigheder endnu ikke har gjort dette,

c) en zone, der er udpeget som særligt beskyttet område, i medfør af Domstolens retspraksis skal beskyttes, jf. artikel 6, stk. 3 og 4, og artikel 7 i direktiv 92/43/EØF(3), og Kommissionen træffer de fornødne foranstaltninger for at sikre, at Fællesskabets miljøbestemmelser i dette tilfælde efterleves til punkt og prikke?

2. Kan Kommissionen bekræfte, at nationalparken De Biesbosch i Nederlandene i modstrid med svarene på ovennævnte skriftlige forespørgsler E-0330/00 og P-0179/00 nu er udlagt som særligt beskyttet område i henhold til fugledirektivet, men ikke falder ind under naturbeskyttelsesdirektivet?

3. For hver plan, der kan påvirke et særligt beskyttet område væsentligt, skal der foretages en vurdering, og myndighederne må først give deres tilslutning til en sådan plan, når de har sikret sig, at planen ikke skader det pågældende områdes integritet, jf. artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43/EØF. Er Kommissionen enig med mig i, at en generel vurdering på grundlag af fugledirektivet og levestedsdirektivet som den, det nederlandske økonomiministerium har foretaget (jf. skrivelse fra Jorritsma af 24. januar 2000), må betragtes som utilstrækkelig for at opnå den nødvendige sikkerhed for, at områdets integritet ikke skades?

4. Det er også fastsat i artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43/EØF, at de kompetente myndigheder skal have hørt offentligheden. På begæringen om indsigt i oplysningerne om stedet for gasboringerne meddeltes det klagerne, at der her var tale om forretningshemmeligheder for NAM, og begæringen om at få tilsendt kortet med de planlagte lokaliteter blev derfor ikke imødekommet. Først efter at tilladelsen var givet, blev det kendt, at lokaliteten vedrørte det centrale område i nationalparken De Biesbosch. Er Kommissionen enig med mig i, at bestemmelserne i artikel 6, stk. 3, ikke er overholdt i spørgsmålet om klageadgang?

5. Er Kommissionen rede til at rette henvendelse til den kompetente myndighed, det nederlandske økonomiministerium, angående den manglende opfyldelse af betingelserne i det nævnte EØF-direktiv?

6. Er Kommissionen enig med mig i, at hvis den som jeg konstaterer, at den kompetente myndighed ikke har opfyldt sin forpligtelse i henhold til EØF-direktivet til at foretage en grundig vurdering for på denne måde at kunne sikre sig, at bevaringen af dette vigtige tidevands- og naturområde, nationalparken De Biesbosch, er garanteret på passende vis, bør tilladelsen ophæves? Er Kommissionen i bekræftende fald rede til at tage de fornødne skridt hertil?

(1) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 129.

(2) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 99.

(3) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(19. maj 2000)

Som anført i svaret på skriftlig forespørgsel P-0179/00 af Alexander de Roo(1) og E-330/00 af Erik Meijer(2) har Kommissionen sendt Nederlandene et brev med anmodning om oplysninger om anvendelsen af Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(3) og Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og plante(4) hvad angår Biesbosch. Biesbosch er blevet udpeget som særlig beskyttet område (SBO) i henhold til direktiv 79/409/EØF og er ligeledes blevet foreslået som et område af særlig fællesskabsinteresse (SFI) i henhold til direktiv 92/43/EØF.

I sit brev anmodede Kommissionen Nederlandene om oplysninger om, hvorvidt der var blevet foretaget en passende vurdering som fastlagt i artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43/EØF vedrørende de virkninger, som projektet måtte få for Biesbosch, og i givet fald hvilke resultater var der fremkommet heraf. Kommissionen spurgte ligeledes, om offentligheden var blevet hørt.

Kommissionen har endnu ikke modtaget noget svar fra Nederlandene, og tiden er udløbet. Den har derfor sendt endnu et brev til Nederlandene med anmodning om af få et svar så hurtigt som muligt.

Indtil Kommissionen er blevet informeret om resultaterne af vurderingen, kan den ikke afgøre, om direktiv 79/409/EØF og direktiv 92/43/EØF, navnlig artikel 6, stk. 4, i sidstnævnte direktiv, er blevet anvendt i den pågældende sag.

Anvendelsen af direktiv 79/409/EØF og direktiv 92/43/EØF er primært overladt til den pågældende medlemsstat. Kommissionens eneste ansvar er at tjekke, om medlemsstaten har overholdt direktivernes krav.

Kravene i artikel 6, stk. 4, i direktiv 92/43/EØF gælder kun, hvis resultaterne af den vurdering, der omhandles i artikel 6, stk. 3, i direktivet viser, at projektet vil få væsentlige virkninger for Biesbosch. Kommissionen har i øjeblikket ikke nogen angivelse af, at der skal træffes foranstaltninger, som foreslået i forespørgslen, før der er modtaget svar fra Nederlandene. Den har endnu ikke modtaget nogen angivelse af, at der allerede har fundet overtrædelse af direktiv 79/409/EØF eller direktiv 92/43/EØF sted.

(1) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 99.

(2) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 129.

(3) EFT L 103 af 25.4.1979.

(4) EFT L 206 af 22.7.1992.