SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3821/00

af W.G. van Velzen (PPE-DE) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Tillægsspørgsmål om takster for international roaming inden for mobiltelefoni

Den 4. oktober 2000 besvarede kommissær Monti på Kommissionens vegne min forespørgsel af 13. juli 2000 om takster for international roaming inden for mobiltelefoni (E-2648/00).

Kommissionens svar giver anledning til en række tillægsspørgsmål:

1. Hvornår forelægger Kommissionen resultatet af sin undersøgelse om struktur og omfang af roamingomkostninger i Den Europæiske Union?

2. Hvilke metoder har Kommissionen benyttet i sin sammenligning mellem de forskellige operatørers roamingomkostinger?

3. Er Kommissionen også i stand til at foretage en benchmarking mellem de af operatørerne beregnede roamingpriser og drage sammenligninger med praksis i De Forenede Stater?

4. Er Kommissionen rede til at gennemføre en undersøgelse som beskrevet i punkt 3 på kort sigt?

5. Hvilke muligheder har Kommissionen for at gennemtvinge overskuelighed i roamingpriser?

6. Hvor stor en del af prisen på internationale GSM-samtaler må ifølge Kommissionen bruges til roaming?

7. Er Kommissionen af den opfattelse, at operatørernes nuværende metode til fastsættelse af roamingpriser for mobiltelefoni stadig er berettiget i disse konvergenstider?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(12. februar 2001)

1. Den 24. november 2000 fremlagde og drøftede Kommissionen sin fortrolige beretning på et møde med de nationale konkurrence- og tilsynsmyndigheder. Kommissionen offentliggjorde den 13. december 2000 en ikke-fortrolig udgave af denne rapport(1).

2. Da operatørerne ofte fastsætter deres detailroamingpriser ved at lægge en fast procentsats (på mellem 10 og 35 %) oven i de gældende engrostakster, er det i vid udstrækning de engrostakster, der er gældende mellem mobiloperatørerne, der er bestemmende for detailroamingtaksterne. Hvor der ikke findes præference- eller rabatordninger på roamingområdet, er prisen for at købe roamingtjenester en gros i et givet land stort set den samme hos de forskellige operatører.

Kommissionen har sammenlignet forskellige operatørers engrostakster med detailsatserne for sammenlignelige internationale ikke-roamingsamtaler hos de samme operatører med angivelse af de for brugerne mest fordelagtige takster og med omkostningsdata, hvis disse var tilgængelige. Da de fleste mobiloperatører for indeværende ikke juridisk set er forpligtet til at føre detaljeret regnskab med omkostningsdata, er sådanne data kun i sjældne tilfælde tilgængelige. På grundlag af de oplysninger, der er indsamlet i forbindelse med undersøgelsen af sektoren, ser der ikke ud til at være nogen videre sammenhæng mellem omkostninger og engrospriser, eller i det hele taget mellem roamingomkostninger og priser generelt.

3. Da sektorundersøgelsen foretages med udgangspunkt i konkurrencebestemmelserne, har den ikke til opgave at beskæftige sig med benchmarking. I stedet anvendes en sammenlignende bedømmelse af priserne som et af flere midler til at fastlægge, hvor der skal sættes ind i forbindelse med undersøgelser af prisniveauer og prisfastsættelsespraksis hos operatører eller grupper af operatører. Det lader endvidere til, at ikke en gang de roamingtakster, der følger bedste praksis er omkostningsægte. Benchmarking kunne medføre, at priserne ikke ville blive fastsat med udgangspunkt i omkostningerne, og ville kunne føre til ulovlige aftaler.

For mobilsamtaler gælder det i USA, at det er modtageren, der betaler, medens det i Fællesskabet er den, der foretager opkaldet, der betaler. Forudsætningerne for anvendelsen af mobiltelefoner er altså ikke den samme i USA og Fællesskabet, og det er derfor ikke ligetil at sammenligne roamingtaksterne for opkald inden for USA's grænser og mellem Fællesskabets medlemsstater(2).

4. En undersøgelse af prisniveauet i USA vil kun være af yderst begrænset interesse, eftersom data herfra ikke direkte kan sammenlignes med data fra Fællesskabet. Der er derfor ikke planer om at gennemføre en sådan undersøgelse.

5. Mobiloperatørernes engrosroamingpriser er allerede på nuværende tidspunkt yderst gennemsigtige, hvilket øger risikoen for stiltiende eller aktivt indgåede ulovlige aftaler mellem operatørerne. I detailleddet er det hovedsageligt nationale tilsynsmyndigheders og forbrugergruppers opgave med udgangspunkt i sektorspecifikke eller generelle forbrugerbeskyttelsesbestemmelser at opmuntre til og sikre prisgennemsigtighed hos operatørerne. I individuelle konkurrencesager kan Kommissionen kræve prisgennemsigtighed i detailleddet og/eller kræve, at rabatter i engrosleddet kommer forbrugerne til gode.

6. Da roamingopkald, der modtages eller foretages via fremmede net, ikke indgår i et internationalt mobiltelefonopkald foretaget fra et hjemligt net, kan man ikke med rimelighed angive hvor stor en del af prisen på en international mobiltelefonsamtale der kan tillægges roamingordningen. Hvis engrospriserne for roamingopkald sammenlignes med detailpriserne på sammenlignelige ikke-roamingopkald via det samme fremmede netværk, er der tilsyneladende ikke nogen fornuftig grund til, at engrosprisen på roamingsamtaler skulle være så høj. Skønt der som regel er visse ekstra omkostninger i forbindelse med roamingsamtaler (f.eks. i forbindelse med indgåelsen af roamingaftaler og faktureringsordninger), er der også tale om betydelige besparelser (f.eks. lavere marketingomkostninger, reklameomkostninger og kundekreditrisici). Da undersøgelsen tager udgangspunkt i konkurrencebestemmelserne er der imidlertid ikke basis for en udtalelse om, hvad der ville kunne betegnes som rimelige omkostninger eller rimelige priser for internationale roamingopkald over mobiltelefonnettet generelt.

7. Det er ikke Kommissionens opgave at udtale sig om, hvorvidt specifikke prisberegningsmetoder er rimelige, med mindre de krænker de generelle konkurrenceregler. Sammen med den øvrige udvikling på det teknologiske og handelsmæssige område kan konvergens skabe nye konkurrenceincitamenter på roamingmarkedet. Hvis der opstår et tilstrækkeligt konkurrencepres, er det usandsynligt, at operatørerne kan fortsætte med at fastsætte detailtaksterne ved blot at lægge en fast procentsats oven i engrostaksterne og opretholde den parallelle prisfastsættelse i engrosleddet, der er fremherskende i dag.

(1) http://europa.eu.int/comm/competition/antitrust/others/sector_inquiries/roaming/.

(2) Se f.eks. den sammenlignende diskussion i Cellular Mobile Pricing Structures and Trends, OECD, Paris, maj 2000 (DSTI/ICCP/TISP(99)11/FINAL).