SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3592/00

af Gordon Adam (PSE) til Kommissionen

(22. november 2000)

Om: Kulbrinteforskning

I lyset af den udbredte bekymring der hersker i offentligheden inden for Den Europæiske Union hvad angår adgangen til og prisen for olieprodukter, spørger jeg Kommissionen om følgende:

a) Har Kommissionen taget de relative prioriteringer af kulbrinteforskning op til fornyet vurdering?

b) Hvordan agter Kommissionen at udnytte det femte rammeprogram for at muliggøre en øget produktion af kulbrinter inden for Den Europæiske Union ved at fremme forskning inden for forbedrede teknikker til størst mulig udvindelse af kulbrintereserver?

c) Hvilke nye foranstaltninger er Kommissionen ved at træffe for at tilskynde til forskning på dette område i betragtning af, at det er nødvendigt at øge effektiviteten af kulbrinters udnyttelse med henblik på at nedbringe emissioner og afhængigheden af olieimport til Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af af Philippe Busquin

(19. januar 2001)

I det femte rammeprograms (RP5) to første år var Fællesskabets årlige bidrag til efterforskning og udvinding af kulbrinter 25 mio.. Medlemsstaternes årlige finansiering af forskning og teknologisk udvikling (FTU) i denne sektor anslås til ca. 150 mio.. Fællesskabets finansiering udgør derfor ca. 15 % af Fællesskabets samlede offentlige finansiering på dette område. USA's offentlige finansiering i denne sektor er på 200 mio. $ om året.

a. og b. Den gennemsnitlige årlige påvisning af nye olielejer (til den nuværende oliepris) i de sidst e 10 år udgør ca. 10-15 % af oliefundene i 60'erne. Da oliefelters levetid er ca. 40 år, kan olieproduktionen forventes at falde omkring 2010-2015. Selv om Europa kun er i besiddelse af en lille del af verdens samlede oliereserver (ca. 2 % i det europæiske økonomiske samarbejdsområde (EØS), kan de komme til at spille en vigtig strategisk rolle for Fællesskabets forsyningssikkerhed. For at opretholde eller øge olieproduktionen kan nye olielejer, hvor olieudvindingen er dyrere, blive taget i brug. Det vil kræve store investeringer til olieudvinding og oliefremstilling i åbent hav og under vanskelige naturforhold, og den fremstillede olie vil blive dyrere. Sammenlignet med disse investeringer kan Fællesskabets finansiering på 50 mio. i RP5's første to år kun have begrænset virkning. Hovedvægten er derfor blevet lagt på FTU, som går ud på at nedbringe omkostningerne ved andre rene, ikke-nukleare energiteknologier, der giver ingen eller kun ringe carbondioxid (CO2) emissioner, f.eks. vedvarende energikilder og brændselsceller, hvortil finansieringsmidlerne ofte er knappe. Det fremgår af midtvejsrevisionen af arbejdsprogrammet for energidelen i temaprogrammet for energi, miljø og bæredygtig udvikling (godkendt i oktober 2000). Selv om efterforskning og udvinding af kulbrinter ikke er blandt de prioriterede områder (målaktioner) for 2001 og 2002, som 60 % af budgettet er blevet afsat til, er FTU inden for dette område dog omfattet af programmets almindelige del, som de resterende 40 % af finansieringsmidlerne står til rådighed for.

c. Problemerne i forbindelse med afhængigheden af olieimport og nedbringelse af CO2 og andre forurenende emissioner behandles i Kommissionens grønbog Mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed(1). Denne grønbog peger på de strukturelle svagheder i Europas energiforsyning, herunder afhængigheden af forsyninger udefra, ikke mindst kulbrinter, og den voksende efterspørgsel. Disse svagheder indebærer risici for Europas energiforsyning, som kan blive større i løbet af de kommende 10 år. En af de største svagheder findes i transportsektoren. Fællesskabets transportsektor er næsten 100 % afhængig af olie og tegner sig for næsten 70 % af Fællesskabets samlede olieforbrug (hvoraf 75 % importeres fra tredjelande), og er desuden den energiforbruger, der vokser hurtigst. Desuden kan 90 % af den forøgelse af CO2-emissionerne, som finder sted i Fællesskabet mellem 1990 og 2010, tilskrives transporten. Grønbogen finder det nødvendigt at indføre en europæisk strategi for at formindske energiforsyningsrisikoen på baggrund af udvidelsen, den bæredygtige udvikling og markedsliberaliseringen. Et af de områder, indsatsen skal koncentrere sig om, er transportsektoren. Foruden foranstaltninger på efterspørgselssiden opfordrer grønbogen til udvikling af alternativer til kulbrintebrændstoffer, herunder brint og biobrændstoffer. I denne forbindelse indeholder det tidligere nævnte reviderede arbejdsprogram en målaktion for rent transportbrændstof, hvis formål er en hurtig udvikling af rene biobrændstoffer (uden CO2-emissioner) og rene brændstoffer på grundlag af naturgas

(som giver færre CO2- og andre forurenende emissioner end olie). Det vil især bidrage til at mindske transportsektorens afhængighed af olie. Denne målaktion omfatter også forbrændingsforskning med sigte på at gøre de forurenende emissioner mindst mulige og forbedre effektiviteten mest muligt.

(1) KOM(2000) 769 endelig.