DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/130

(2004/C 84 E/0167)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4006/03

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(8. januar 2004)

Om: Opholdsbeviser og vanskeligheder med at få udstedt sådanne beviser

Er Kommissionen klar over, at EU-borgere, som lever i en anden medlemsstat end hjemstaten, skal registreres hos myndighederne og anmode om et opholdsbevis, og at der desuden altid udspiller sig en indviklet procedure, når man ønsker at få udstedt et opholdsbevis?

Som et eksempel kan nævnes en britisk kvinde, der er bosat i Melilla i Spanien uden at have opholdsbevis. For at skaffe sig et sådant bevis skal hun fremlægge oplysninger om beskæftigelse, adresse og endda også fingeraftryk som led i en procedure, der indtil videre har varet i seks måneder.

Det hedder sig, at målsætningen er at fremme fri bevægelighed for personer i EU. Det virker latterligt, at en EU-borger i realiteten skal søge om at bo i en anden EU-medlemsstat — hermed bliver traktaternes bestemmelser om fri bevægelighed gjort til skamme.

Vil Kommissionen tage sagen op over for de relevante spanske myndigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(11. februar 2004)

Ifølge EU-lovgivningen om fri bevægelighed og ophold skal medlemsstaterne på visse betingelser give opholdsret til EU-borgere, som ønsker at opholde sig på de pågældende medlemsstaters område i en periode på mere end tre måneder. Betingelserne er i hovedtræk, at de pågældende personer skal kunne dokumentere, at de er arbejdstagere eller selvstændige erhvervsdrivende, at de er omfattet af en sygeforsikringsordning, der dækker samtlige risici og råder over tilstrækkelige midler til at undgå, at de under deres ophold ligger værtsmedlemsstatens sociale system til byrde. Det er derfor legitimt, når medlemsstaterne kræver, at der udstedes opholdsbevis til EU-borgere, når de har dokumenteret, at de opfylder de nævnte betingelser.

EU-lovgivningen fastsætter også, at afgørelsen om udstedelse af opholdsbeviser skal træffes hurtigst muligt og senest seks måneder efter, at der er indgivet ansøgning. Kommissionen har tidligere henvendt sig til de spanske myndigheder angående fristen for udstedelse eller fornyelse af opholdsbeviser på foranledning af individuelle klager.

Kommissionen henleder desuden det ærede medlems opmærksomhed på det forhold, at i henhold til forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område (1), som Rådet vedtog en fælles holdning om den 5. december 2003, der er blevet meddelt Parlamentet, skal opholdsbeviserne afskaffes for EU-borgere. I henhold til dette forslag kan værtsmedlemsstaterne stadig kræve registrering af EU-borgere, men formaliteterne skal forenkles og registreringsbeviset udstedes på stedet. Efter fem års lovligt ophold i en medlemsstat vil EU-borgere desuden få permanent opholdsret og skulle ansøge om et bevis for fast ophold.

Den spanske lovgivning, som gennemfører den gældende EU-ret om opholdsret for EU-borgere (2) afskaffer forpligtelsen til at ansøge om opholdsbevis for EU-borgere, som er arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og studenter, eller som har opholdstilladelse. Ifølge supplerende oplysninger fra det ærede medlem er den britiske klager, som der henvises til i den skriftlige forespørgsel, ansat under det spanske undervisningsministerium. Hun er derfor ikke omfattet af forpligtelsen til at have et opholdsbevis, men kan, hvis hun ønsker det, få udstedt et.

Klageren har over for Kommissionen oplyst, at hun den 8. januar 2004 fik udstedt et femårs opholdsbevis, men agter at tage kontakt til de spanske myndigheder angående den forlængede frist for fornyelse af opholdsbeviset.

(1) KOM(2003) 199 endelig udg.

(2) Kongeligt dekret 178/2003 af 14. februar om indrejse og ophold i Spanien for borgere fra EU-lande og andre lande, der har undertegnet aftalen om Det Europæiske Økonomiske Område (artikel 6), B.O.E. (spansk lovtidende) nr. 46 af 22. februar 2003.