SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0074/01

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(22. januar 2001)

Om: Låneforeninger

Har Kommissionen kendskab til, eller har den selv foretaget sammenlignende undersøgelser af, om der findes låneforeninger i alle EU-lande?

Erfaringen viser, at låneforeninger yder en uvurderlig service ved at tilbyde lån og opsparingskonti til mindre virksomheder og enkeltpersoner, som de almindelige banker og kreditinstitutter måske ellers ikke ville yde en sådan service.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(27. marts 2001)

Kommissionen er fuldt ud klar over den rolle, låneforeninger spiller i Fællesskabet. Med låneforening forstås både organisationer, som hovedsageligt er lokalt organiseret, og som tilbyder låne- og opsparingsordninger til enkeltpersoner, som er medlemmer (egentlige låneforeninger), og organisationer, der almindeligvis kendes som gensidige garantifonde, og som giver deres medlemmer, der er små virksomheder, adgang til kreditter. Låneforeninger er normalt organiseret som et kooperativt, hvilket de gensidige garantifonde også ofte er. I begge tilfælde er det vigtigste formål at gøre det lettere for medlemmerne at få adgang til lån, som, når det drejer sig om låneforeninger, normalt skal bruges til privat forbrug, og når det drejer sig om gensidige garantifonde til erhvervsinvesteringer. I særlige tilfælde udfylder den samme organisation begge funktioner.

Lovgivningsmæssige krav og traditioner vedrørende både låneforeninger og gensidige garantifonde, samt hvad begrebet risikodeling generelt omfatter, varierer meget fra den ene medlemsstat til den anden. Der er ligeledes stor forskel på den offentlige støtte til deres udvikling.

Låneforeninger er navnlig almindelige i f.eks. Det Forenede Kongerige, hvor de falder ind under Credit Unions Act fra 1979. Disse foreninger er specialiseret i at stille finansiering til rådighed for forbrugere med en lav indkomst, og ifølge loven er deres målsætning at fremme sparsommelighed blandt medlemmerne, give medlemmerne mulighed for at låne til en rimelig rente, anvende medlemmernes opsparing til gensidig fordel, undervise medlemmerne i fornuftig anvendelse af penge og i håndtering af deres privatøkonomi. Der findes ingen fællesskabsdirektiver, som omfatter disse institutioner. Låneforeninger i Irland og Det Forenede Kongerige er undtaget fra de tilsynsregler, der gælder for andre kreditinstitutter, som kan modtage indskud fra offentligheden. I begge lande finder nationale tilsynsordninger dog anvendelse.

De gensidige garantifonde oprettes undertiden af små virksomheder eller af deres repræsentanter sammen med finansielle formidlere, som f.eks. banker. De tilbyder långivere garantier og gør det dermed lettere for virksomheder at få adgang til lånefinansiering. De er således med til at løse de problemer, som mange små virksomheder har, dels fordi de har et svagt kapitalgrundlag, og dels fordi bankerne ofte er modvillige til at give dem lån. Dette fremgik også af en række mindre sammenlignende undersøgelser, der blev gennemført for nogle år siden.

For at skabe større opmærksomhed om de gensidige garantifonde har Kommissionen efter indkaldelse af forslag udvalgt Den Europæiske Sammenslutning af Gensidige Garantifonde (AECM) til at organisere en række konferencer i medlemsstaterne, herunder i de medlemsstater, hvor sådanne ordninger ikke er særligt udviklede.

Endvidere iværksatte Kommissionen under det tredje flerårige program for små og mellemstore virksomheder (SMV'er) (1997-2000)(1) en pilotaktion, der støttede både gennemførlighedsstudier og etableringen eller udviklingen af et lille antal gensidige garantifonde (bl.a. i Irland og Det Forenede Kongerige).

Under vækst- og beskæftigelsesinitiativet (1998-2000) og det nye flerårige program til fremme af initiativ og iværksætterånd, navnlig for SMV (2001-2005), som blev vedtaget af Rådet den 20. december 2000, vil fællesskabsmidler, der skal styrke lånegarantiordninger og gensidige garantifonde, blive stillet til rådighed og forvaltet af Den Europæiske Investeringsfond (EIF).

Slutrapporten fra den tredje rundbordskonference for banker og SMV'er nævner den vigtige rolle, som de gensidige garantifonde spiller, og fremhæver nogle eksempler på bedste praksis i Europa(2).

(1) KOM(1999) 319 endelig udg.

(2) Se: http://europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/financing/round_table.htm

3roundtable.