C 187/130 DA 16. 6. 98 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Ud over ovennævnte fiskeriaftaler indgås der også private arrangementer. De kontraherende parter i Den
Internationale Østersł-Fiskerikommission (IBSFC) har aftalt (fiskeriregel nr. 2.1), at fiskerfartłjer, der udłverfiskeri under sådanne private arrangementer, skal have en specifik tilladelse til en nærmere bestemtfiskeriaktivitet fra de officielle myndigheder i flagstaten og i det land, hvor fiskeriet finder sted. Afkontrolhensyn skal den kontraherende part, i hvis farvande fiskeriet finder sted, og som har givet tilladelse tilfiskeriet, meddele IBSFCs sekretariat forskellige oplysninger, såsom arter, mængder, periode og fartłjets navn.IBSFC sender disse oplysninger ud til de kontraherende parter.
Kommissionen er overbevist om, at denne form for regionalt og bilateralt samarbejde bidrager til łkonomisk
integration generelt og vil have en positiv indvirkning på de næstkommende tiltrædelsesforhandlinger.
(98/C 187/202) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4141/97
af Laura Gonza ·lez A ·lvarez (GUE/NGL)
og Pedro Marset Campos (GUE/NGL) til Kommissionen
(21. januar 1998)
Om: Manglende information til de europæiske samarbejdsudvalg
Ericsson, et multinationalt svensk selskab, producerer teknologi til den hurtigst voksende sektor i verdensłko-
nomien: telekommunikation. Det har stłrstedelen af sine aktiviteter i Europa, hovedsagelig i Sverige, og detsvæsentligste marked er Den Europæiske Union selv.
Selskabet har indgået formelle aftaler med to amerikanske virksomheder om, at disse påtager sig hele
produktionen af Ericsson-udstyr til offentlig kommunikation i verden. Denne afgłrelse kan få alvorligekonsekvenser for tusinder af europæiske arbejdstagere inden for Ericsson-koncernen, og gennemfłrelsen afdenne plan i Spanien vil kunne betyde flytning af mange arbejdstagere til andre virksomheder. Denne transaktionsikrer hverken den industrielle stabilitet eller beskæftigelse i det nye selskab, og truer desuden andrearbejdspladser i hjælpeindustrier og servicesektorer, som i dag arbejder for Ericsson i Spanien.
Dertil kommer, at det europæiske samarbejdsudvalg for arbejderne hos Ericsson hverken er blevet orienteret
eller hłrt om denne afgłrelse, og fagforeningsrepræsentanterne modtog fłrst den uofficielle meddelelse, efter atafgłrelsen var truffet.
1. Har Kommissionen kendskab til denne situation?2. Ved Kommissionen, at Ericssons væsentligste marked er EU, og at der efter fastlæggelsen af denne politik
ikke er noget rimeligt forhold mellem det ansvar, som dette multinationale selskab har med hensyn tilopretholdelse af beskæftigelse, udbygning af virksomhedsnet osv. og omfanget af de ydelser, som Europagiver det?
3. Mener Kommissionen ikke, at hvis store virksomheder opgiver industrielle aktiviteter, kan dette medfłre tab
af titusinder af arbejdspladser for en meget vigtig sektor for EU-arbejdstagere med ringe uddannelse?
4. Vurderer Kommissionen, at Ericsson har overtrådt reglerne om information og hłring af arbejdstagerne i
Rådets direktiv 94/45/EF (
1)? Kan Kommissionen garantere, at Ericsson opfylder direktivet om indfłrelse af
europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner medhenblik på at informere og hłre arbejdstagerne?
(1) EFT L 254 af 30.9.1994, s. 64.
(98/C 187/203) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4218/97
af Laura Gonza ·lez A ·lvarez (GUE/NGL), Pedro Marset Campos (GUE/NGL)
og Alonso Puerta (GUE/NGL) til Kommissionen
(21. januar 1998)
Om: Manglende information til de europæiske samarbejdsudvalg
Det multinationale selskab Ericsson af svensk oprindelse fremstiller teknologi til den łkonomiske sektor i
verden, der er stłrst udvikling i, nemlig telekommunikationssektoren. Ericsson har stłrstedelen af sineressourcer i Europa, hovedsageligt i Sverige, og selskabets vigtigste marked er Den Europæiske Union (EU) selv.