ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1674/03

af Christos Folias (PPE-DE) til Kommissionen

(13. maj 2003)

Om: Afslutning af ESFR og fællesskabsinitiativer

I henhold til Rådets forordning (EF) Nr. 1260/1999(1) skal medlemsstaterne senest den 31.3.2003 fremsende deres anmodninger om afsluttende betaling til de programmer, som Kommissionen vedtog i perioden 01.01.1994-31.12.1999 (ESFR og fællesskabsinitiativer).

- Til hvilke programmer, der finansieres via EFRU, Socialfonden, EUGFL og FIUF har Grækenland anmodet om afsluttende betaling og hvilke beløb er der tale om i de enkelte tilfælde?

- Hvornår forventer Kommissionen, at disse beløb udbetales til Grækenland, og

- Til hvilke programmer har afsluttende betaling allerede fundet sted?

(1) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(12. juni 2003)

Den vedhæftede tabel indeholder de operationelle programmer for perioden 1994-1999, for hvilke de græske myndigheder har forelagt endelige betalingsanmodninger for Kommissionen, samt de anmodede beløb og de allerede foretagne betalinger.

De anmodninger, der endnu ikke er blevet efterkommet, er ved at blive gennemgået af Kommissionen i overensstemmelse med de bestemmelser, der gælder for hvert enkelt modtagerland under strukturfondene.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2112/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(25. juni 2003)

Om: Et handicapdirektiv

I Europa-Parlamentets betænkning A5-0377/2001(1) af 15. november 2001 blev Kommissionen anmodet om senest i løbet af 2003 at fremsætte et forslag til direktiv på grundlag af traktatens artikel 13 med det formål at sikre lige behandling af handicappede samtidig med, at deres særegenhed og ret til at være anderledes anerkendes.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet med henblik på at efterkomme denne anmodning, og hvornår vil den være i stand til at fremsætte et sådant forslag til direktiv?

(1) EFT C 140 E af 13.6.2002, s. 589.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(28. juli 2003)

Kommissionen har noteret sig Parlamentets beslutning A5-0377/2001. Den mener dog, at det i øjeblikket er vigtigere at få den eksisterende fællesskabslovgivning omsat til national lovgivning.

Amsterdam-traktatens artikel 13 gør det muligt for EU at bekæmpe forskelsbehandling, bl.a. på grund af handicap. På grundlag af traktatartiklen vedtog Rådet den 27. november 2000 direktiv 2000/78/EF om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv(1). I henhold til direktivet kan forskelsbehandling bl.a. være manglen på rimelig tilpasning af arbejdspladsen til handicappede. En sådan tilpasning omfatter foranstaltninger, der skal gøre det muligt at tilpasse arbejdspladsen til handicappede, f.eks. med hensyn til lokaler, udstyr og arbejdstid, så de får lettere adgang til arbejdsmarkedet. Direktivet skal være gennemført i alle medlemsstaterne inden den 2. december 2003. Fristen for at gennemføre bestemmelserne om handicap og alder kan dog udskydes i yderligere tre år. Direktivet giver handicappede et klart retsgrundlag, hvormed de kan beskyttes mod urimelig behandling og forskelsbehandling på arbejdsmarkedet.

Derfor vil Kommissionen fortsat koncentrere sig om at gennemføre regelværket vedrørende bekæmpelse af forskelsbehandling inden de frister, Rådet har fastsat, idet beskæftigelse er af stor vigtighed for handicappedes integration i samfundet.

Ikke desto mindre har Kommissionen foreslået medlemsstaterne, at den, i den rapport om gennemførelse af ligebehandlingsdirektivet som Kommissionen skal fremlægge for Parlamentet og Rådet i 2006, drøfter muligheden af at udnytte fællesskabslovgivningen til at bekæmpe forskelsbehandling af handicappede på andre områder end beskæftigelse. Den har derfor bedt medlemsstaterne om at medtage emnet i de rapporter om gennemførelse af direktivet, som de skal fremsende til Kommissionen inden december 2005.

Endvidere er Kommissionen begyndt at udarbejde en meddelelse om opfølgning af Det Europæiske Handicapår. Derfor vil bidrag fra de forskellige interessenter, der deltager i Det Europæiske Handicapår 2003, spille en vigtig rolle.

(1) EFT L 303 af 2.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1649/03

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. maj 2003)

Om: Klitterne de Kapittelduinen i Nederlandene

Ved registreringen af (nye) habitatområder har de nederlandske myndigheder undladt at klassificere de Kapittelduinen som et område, der skal omfattes af habitatdirektivet. Organisationen Het Zuid-Hollands Landschap har i sin rapport om klassificering af de Kapittelduinen som habitatområde anmodet det nederlandske ministerium for landbrug, miljø og fiskeri om at betragte klitrækken langs den nederlandske kyst som helhed som en del af den økologiske hovedstruktur. Næsten alle andre klitter er indstillet. Denne undtagelse vækker undren.

Er Kommissionen ikke enig i, at de Kapittelduinen bør indføjes på den nye liste over områder, der omfattes af habitetdirektivet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(25. juni 2003)

Ifølge artikel 4 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1) (habitatdirektivet) skal medlemsstaterne foreslå en liste for Kommissionen med lokaliteter, der skal medtages på listen over områder af fællesskabsbetydning. De nationale lister er sammensat på grundlag af kriterier, der er fastlagt i bilag III til direktivet, og på grundlag af relevante videnskabelige oplysninger. Med hensyn til naturtyper omfatter kriterierne for udvælgelse af områder på det nationale plan graden af repræsentativitet, selve området, bevaringsgraden af naturtyperne på lokaliteten og lokalitetens værdi for bevaring af de pågældende naturtyper. Ved gennemførelse og fortolkning af disse kriterier har medlemsstaterne en vis grad af medbestemmelse, der eksempelvis giver dem mulighed for kun at udvælge det mest repræsentative område for den pågældende naturtype.

Den 19. maj 2003 fremsendte Nederlandene en ny liste til Kommissionen med forslag til lokaliteter af fællesskabsbetydning. Denne liste omfatter flere tusinde hektarer af kystnære klitter, herunder bl.a. de hovednaturtyper, der også findes ved Kapittelduinen. Endvidere blev det i juni 2002 på det 2. biogeografiske seminar for Atlantregionen i Haag besluttet, at Nederlandene havde foreslået et tilstrækkeligt antal områder (med hensyn til areal og geografisk fordeling) til at repræsentere de tre hovednaturtyper, der i alt dækker 90 % af området Kapittelduinen, nærmere bestemt faste kystklitter, flyvesandsklitter og klitter med Hippophae rhamnoides.

Kommissionen er derfor af den opfattelse, at der i henhold til habitatdirektivet ikke er nogen yderligere krav til Nederlandene om at medtage Kapittelduinen på listen over foreslåede områder af fællesskabsbetydning.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0853/03

af Christos Folias (PPE-DE) til Kommissionen

(20. marts 2003)

Om: Henstillinger fra kontrollørerne

I Kommissionens svar af 8. april 2002 på min forespørgsel E-0329/02(1), der drejede sig om en skrivelse til den græske regering fra generaldirektøren i Kommissionens Generaldirektorat for Regionalpolitik vedrørende mangler hos forvaltningsmyndigheden for den tredje fællesskabsstøtteramme, hedder det: De græske myndigheder bekræftede i deres svar af 14. november 2001 på Kommissionens bemærkninger, at størstedelen af kontrollørernes henstillinger var blevet fulgt.

Efter hvilken procedure kontrollerer Kommissionen, om Grækenland følger kontrollørernes henstillinger?

Hvor mange kontrolundersøgelser er der blevet foretaget siden juni 2001? Hvilke programmer og initiativer er blevet undersøgt og med hvilke resultater for de enkelte programmer og initiativer? Hvilke svar er indkommet fra den græske regering, og hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet?

(1) EFT C 205 E af 29.8.2002, s. 117.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(22. april 2003)

Kommissionens tjenestegrene har siden november 2001 aflagt tre revisionsbesøg vedrørende forvaltnings- og kontrolsystemerne for fællesskabsstøtterammen og ligeledes en række operationelle programmer. Som led i partnerskaberne drøftes resultaterne af revisionerne med de græske myndigheder. Det er for tidligt at drage konklusioner af disse resultater.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1049/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om: Firenze Kommunes udnyttelse af midler fra Life III, femte handlingsprogram inden for miljøet og bæredygtig udvikling og uddannelses- og oplysningsaktioner på miljøområdet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Firenze Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til bevarelse og beskyttelse af miljøet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Firenze Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Life III, femte handlingsprogram inden for miljøet og bæredygtig udvikling og uddannelses- og oplysningsaktioner på miljøområdet?

2. om Firenze Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-0835/03, E-0887/03, E-1047/03, E-1048/03,E-1049/03, E-1050/03, E-1051/03, E-1052/03, E-1053/03, E-1054/03,E-1055/03, E-1056/03, E-1057/03, E-1058/03 og E-1059/03

(5. maj 2003)

Som svar på ovennævnte forespørgsler kan Kommissionen oplyse det ærede medlem om, at kommunerne Frosinone, Fiumicino, Ancona, Carrara, Livorno, Macerata, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Siena og Terni ikke indsendte projekter med henblik på samfinansiering under LIFE III-programmet. Dette omfatter udvælgelsen for 2003.

Firenze kommune indsendte to projekter til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2002, der ikke modtog finansiering. Den indsendte ingen projekter i 2000 og 2003.

Massa kommune indsendte et projekt til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2000, som ikke blev finansieret. Den indsendte ingen projekter i 2002 og 2003.

Prato kommune sendte ingen projekter til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2000 og 2002. Den forelagde et projekt i 2003; evalueringsproceduren er i gang og vil blive færdiggjort inden september 2003.

Der er ikke afsat fællesskabsmidler i det sjette miljøhandlingsprogram.

For så vidt angår miljøuddannelse og informationskampagner, har ingen af de kommuner, som det ærede medlem nævnte, modtaget fællesskabsmidler siden 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1056/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om: Pistoia Kommunes udnyttelse af midler fra Life III, femte handlingsprogram inden for miljøet og bæredygtig udvikling og uddannelses- og oplysningsaktioner på miljøområdet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Pistoia Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til bevarelse og beskyttelse af miljøet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Pistoia Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Life III, femte handlingsprogram inden for miljøet og bæredygtig udvikling og uddannelses- og oplysningsaktioner på miljøområdet?

2. om Pistoia Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-0835/03, E-0887/03, E-1047/03, E-1048/03,E-1049/03, E-1050/03, E-1051/03, E-1052/03, E-1053/03, E-1054/03,E-1055/03, E-1056/03, E-1057/03, E-1058/03 og E-1059/03

(5. maj 2003)

Som svar på ovennævnte forespørgsler kan Kommissionen oplyse det ærede medlem om, at kommunerne Frosinone, Fiumicino, Ancona, Carrara, Livorno, Macerata, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Siena og Terni ikke indsendte projekter med henblik på samfinansiering under LIFE III-programmet. Dette omfatter udvælgelsen for 2003.

Firenze kommune indsendte to projekter til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2002, der ikke modtog finansiering. Den indsendte ingen projekter i 2000 og 2003.

Massa kommune indsendte et projekt til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2000, som ikke blev finansieret. Den indsendte ingen projekter i 2002 og 2003.

Prato kommune sendte ingen projekter til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2000 og 2002. Den forelagde et projekt i 2003; evalueringsproceduren er i gang og vil blive færdiggjort inden september 2003.

Der er ikke afsat fællesskabsmidler i det sjette miljøhandlingsprogram.

For så vidt angår miljøuddannelse og informationskampagner, har ingen af de kommuner, som det ærede medlem nævnte, modtaget fællesskabsmidler siden 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1490/03

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(2. maj 2003)

Om: Tjetjenien-krigens indvirkning på den russiske økonomi

I et interview for nylig på radiostationen Ekko Moskva fortalte den tidligere formand for Ruslands Øverste Sovjet Ruslan Khasbulatov, at de første 3-4 måneder af anden Tjetjenien-krig (august-november 1999) havde kostet ca. 3 mia. USD, og at de årlige udgifter til de tre års krig (2000-2002) havde været på 10-13 mia. Hvad angår indeværende år, forventes udgifterne de første tre måneder at blive på 3,5 mia. USD.

Ruslan Khasbulatov nævnte også, at Ruslands samlede udgifter til de 3 ½ års krig, dvs. siden starten på den seneste invasion og besættelse af Tjetjenien i 1999, forventes at blive på 40 mia. USD. Disse er nogle af de tal, der fremgår af en rapport, som Ruslan Khasbulatov og Ivan Rybkin har udarbejdet om de økonomiske aspekter af krigen i Tjetjenien.

Har Kommissionen kendskab til Khasbulatov og Rybkins rapport, og hvad mener den i bekræftende fald herom? Mener Kommissionen ikke, at de nævnte udgifter er komplet uforenelige med den russiske økonomis nuværende situation? Mener Kommissionen i øvrigt ikke, at det kun kan være i kraft af den økonomiske og finansielle støtte, Unionen og dens medlemsstater yder Rusland, at dette land kan frigøre de nødvendige enorme summer til at fortsætte krigen i Tjetjenien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(21. maj 2003)

Kommissionen beklager dybt den tragiske situation, som har rådet i den russiske republik Tjetjenien i det seneste årti. Den nuværende konflikt har medført enorme menneskelige, sociale og økonomiske omkostninger for såvel de føderale og lokale myndigheder som civilbefolkningen i Tjetjenien. Kommissionen håber, at den forfatning, som blev vedtaget ved folkeafstemningen den 23. marts 2003, vil danne platform for en dialog, forsoning, genoprettelse af retsstaten og en effektiv beskyttelse af menneskerettighederne på linje med Vladimir Putins udtalelse den 16. marts 2003. Kommissionen vil ligeledes give udtryk for sin bekymring over for de russiske myndigheder i forbindelse med EU's politiske dialog med Rusland.

Kommissionen minder om, at den gennem det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR) under hele konfliktperioden i Tjetjenien har ydet bistand til fremme af civilsamfundet, mediernes frihed og respekten for menneskerettighederne i det nordlige Kaukasus med det formål at bidrage til en varig fred i området. Kommissionen er opmærksom på, at den bistand, som ydes til Rusland via Tacisprogrammet, bl.a. har til formål at fremme civilsamfundet, retsstaten og de offentlige institutioner og at bistå Rusland i den svære politiske, økonomiske og sociale overgang.

Kommissionen har kendskab til Khasbulatovs og Rybkins rapport. Kommissionen er ikke i stand til foretage en bedømmelse af omkostningerne ved den russiske regerings nuværende politik i Tjetjenien eller af, hvorledes omkostningerne påvirker den økonomiske situation som helhed. Der findes imidlertid ikke noget bevis for, at de russiske myndigheders nuværende politik er afhængig af økonomisk bistand fra EU.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0642/03

af Paul Rübig (PPE-DE) til Rådet

(4. marts 2003)

Om: Skatteretlig behandling af forskningsudgifter

Lissabon-processen lægger vægt på, at man af teknologiorienterede virksomheder kan vente sig positive impulser, især med hensyn til oprettelse af nye arbejdspladser. Man konstaterer også udtrykkeligt det efterslæb, Europa har på forskningsområdet i forhold til Japan og USA.

Hvordan behandles forskningsudgifter og erhvervsmæssige investeringer rent skatteretligt i de nuværende og kommende EU-medlemsstater samt i USA, Japan og Australien?

Hvilke konsekvenser har beskatningen på kreditværdigheden hos små og mellemstore virksomheder såsom forskningsinstitutter?

Hvordan vurderer Rådet disse overvejelser? Vil det lade dem indvirke på det forberedende arbejde med henblik på gennemførsel af Basel II i EU?

Svar

(21. juli 2003)

Rådet er enig i den betydning, det ærede medlem tillægger Lissabon-processen, og den rolle, som små og mellemstore virksomheder samt teknologiorienterede virksomheder spiller.

I den forbindelse henledes det ærede medlems opmærksomhed på rapporten fra Rådet (konkurrenceevne) af 3. marts 2003 til Det Europæiske Råds forårsmøde, hvori det bl.a. fastslås, at:

Kommissionen skal foretage en systematisk og samlet konsekvensvurdering af foreslået Fællesskabslovgivning samt en høring af erhvervslivet og alle andre berørte parter, og resultaterne skal efterfølgende indgå i overvejelserne på beslutningsniveau, så det sikres, at balancen opretholdes inden for EU's rammer, og at europæiske virksomheder fortsat er konkurrencedygtige og opererer på lige vilkår i den globale økonomi.

Det er nødvendigt med en samordnet tilgang til iværksætterpolitik, der generelt imødekommer iværksætternes behov, f.eks. ved at fjerne hindringer for oprettelse af virksomheder og for virksomheders udvikling og vækst samt ved at afveje risici og fordele.

Der skal sikres en effektiv inddragelse og høring af små virksomheder i den politiske beslutningstagning.

For så vidt angår den skattemæssige behandling af forskningsudgifter i de nuværende og kommende medlemsstater samt beskatningens konsekvenser for kreditværdigheden hos små og mellemstore virksomheder og forskningsinstitutter har Rådet ikke de nødvendige oplysninger til at besvare det ærede medlems spørgsmål. Rådet opfordrer det ærede medlem til at henvende sig direkte til medlemsstaterne, de tiltrædende stater og andre tredjelande i den forbindelse.

For så vidt angår det nye regelsæt for kapitalgrundlaget (Basel II), som forhandles inden for rammerne af Basel-komitéen med henblik på at erstatte Basel-aftalen af 1988, er Rådet klar over de mulige konsekvenser for SMV-sektoren. I forhandlingsprocessen og det forberedende arbejde i den forbindelse vil der blive udfoldet store bestræbelser for at sikre, at Basel II ikke får nogen negative virkninger for SMV-långivning. I den forbindelse tilrådes det imidlertid det ærede medlem at henvise spørgsmålet til Kommissionen, som har observatørstatus i forhandlingerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1030/03

af André Brie (GUE/NGL) til Rådet

(20. marts 2003)

Om: Første revisionskonference om konventionen om kemiske våben (CWC)

Den første konference om revision af konventionen om kemiske våben afholdes i april 2003. USA's militær har imidlertid påbegyndt forskning og udvikling af såkaldte ikke-dødelige kemiske stoffer til en lang række mulige civile og militære formål. Donald Rumsfeld udtalte på et møde i Repræsentanternes Hus' udvalg om de væbnede styrker (Committee on Armed Services) den 5. februar 2003, at han ønsker at anvende kemiske våben i en eventuel krig mod Irak. Desuden angreb Rumsfeld den spændetrøje, som er blevet indført i kraft af forbud i internationale traktater om anvendelsen af disse våben. En sådan anvendelse er ulovlig i henhold til både konventionen om kemiske våben (1993), der forbyder udvikling, fremstilling og anvendelse af kemiske våben, og Genève-protokolen (1925), der forbyder anvendelsen af kemiske våben i krig.

- Er Rådet opmærksom på dette problem?

- Hvad er Rådets holdning til denne anakronistiske situation (på den ene side forsøger FN-resolution 1441 at afvæbne Irak netop fra kemiske våben (bl.a.), og på den anden side truer USA's regering med at anvende dem)?

- Hvad vil Rådet gøre for at beskytte konventionen om kemiske våben mod forsøg på at underminere dette enestående internationale afvæbningsredskab og for at opretholde den internationale orden?

Svar

(22. juli 2003)

Rådet finder, at den første revisionskonference om konventionen om kemiske våben er af central betydning for dette multilaterale instrument, der på mange punkter er nærmest enestående.

Medlemsstaterne har bekræftet deres tilsagn i forbindelse med en række centrale aspekter af gennemførelsen af konventionen om kemiske våben. Blandt disse centrale aspekter kan nævnes konventionens universalitet, princippet om, at alle lande, der har ratificeret konventionen, skal vedtage en national gennemførelseslovgivning, der er så fuldstændig som muligt, og princippet om overholdelse (og eventuel brug af anfægtelsesinspektioner).

Konferencen giver også lejlighed til at opretholde forbuddet mod anvendelse som defineret i konventionens artikel 1 og 2. Forbuddet er det grundlag, konventionen hviler på. Medlemsstaterne er af den opfattelse, at der ikke er plads til kompromis på dette punkt. Dette betyder, at det er en væsentlig og absolut nødvendig opgave at overvåge, at konventionen overholdes, også i lande, der ikke er parter i den.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1144/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. april 2003)

Om: Slagtekyllingers velfærd

1. Agter Kommissionen på baggrund af EU's forpligtelse til beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (defineret i Rådets direktiv 98/58/EF og den europæiske konvention om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål), at fremlægge nye foranstaltninger med henblik på at forbedre slagtekyllingers sundhed og velfærd?

2. Er Kommissionen navnlig opmærksom på problemet med overfyldte arealer, som kan medføre, at slagtekyllingerne ikke kan få adgang til foder eller vand og undertiden dør af sult eller hjertestop?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. maj 2003)

Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel har i en udtalelse, der blev vedtaget i marts 2000, beskrevet aw_scahaw_en.html, der er forbundet med intensivt hold af slagtekyllinger(1). Med udgangspunkt heri er Kommissionen nu ved at udarbejde et forslag til beskyttelse af kyllinger, der holdes med henblik på kødproduktion. I denne forbindelse vil Kommissionen ligeledes tage hensyn til komitéens anbefalinger vedrørende disse dyrs hurtige vækst.

Kommissionen undersøger muligheden for at følge en integreret fremgangsmåde i sit forslag ved at fremme god forvaltningspraksis og overvåge dyrenes velfærd gennem integreret veterinærkontrol, der udføres på slagterierne. Vedrørende det specifikke punkt, det ærede medlem henviser til, har Kommissionen planer om at medtage spørgsmålet om belægningstætheden i sit forslag med henblik på at give dyrene mulighed for at udvise normale adfærdsmønstre, så problemer med adgang til vand og foder undgås.

(1) The Welfare of Chickens Kept for Meat Production (Broilers) Velfærd for dyr, der holdes med henblik på kødproduktion (slagtekyllinger).