SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0312/00

af Marietta Giannakou-Koutsikou (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Sikring af borgernes rettigheder i forbindelse med de nye former for telekommunikation

Som følge af udviklingen af digitalteknologien og dennes anvendelse inden for de moderne kommunikationsformer er der opstået en ny situation på samtlige områder for overførsel af audiovisuelle data. Den samtidige udvikling af internettet som et brugervenligt, dvs. let anvendeligt, let tilgængeligt og billigt massemedium, vil snart gøre det muligt at anvende dette som et telefonsystem. Allerede i dag findes der forskellige typer full duplex-telefontjenester, som leveres over internettet (såsom Videophone m.fl.). Denne udvikling vil få følgende konsekvenser: Udviklingen af internettelefonien vil ske uden for en officiel lovramme, og der vil i praksis ikke findes nogen retlig garanti for borgernes rettigheder, hvad angår kommunikationens fortrolighed og beskyttelsen af personlige data. Der opstår følgelig et proceduremæssigt og operationelt tomrum, som rettidigt og gennem fælles drøftelser bør imødegås til fordel for borgeren.

Kan Kommissionen redegøre for den nuværende situation og foreslå en ramme, som udvider de allerede eksisterende retlige garantier af borgernes rettigheder til også at omfatte dels de nye former for telekommunikation og dels de konventionelle telekommunikationsformer, der er tilpasset de nye digitalstandarder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(30. marts 2000)

Parlamentets og Rådets direktiv 97/66/EF af 15. december 1997 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred inden for telesektoren(1) gælder for alle offentlige teletjenester uanset hvilken teknologi der benyttes. Hvor det ingen særlige bestemmelser indeholder, gælder Parlamentets og Rådets generelle databeskyttelsesdirektiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger(2).

Det eksempel det ærede medlem nævner, hvor taletelefoni leveres over internettet, er derfor fuldt ud omfattet af de eksisterende databeskyttelsesprincipper. Det betyder at medlemsstaterne skal garantere kommunikationshemmeligheden for taletelefoni over internettet, og at tjenesteudbydere skal beskytte sikkerheden på deres tjenester. Desuden har tjenesteudbydere pligt til at advare deres kunder om en eventuel sikkerhedsmæssig restrisiko, som den f.eks. netop kan forekomme på et net der er så åbent som internettet. De skal også forklare hvordan kunderne kan øge deres sikkerhed (f.eks. ved kryptering).

Hvis tjenesteudbyderne i praksis ofte ikke er opmærksomme på deres forpligtelser efter gældende databeskyttelseslovgivning i EU, så skyldes det nok at de fleste medlemsstater først for nylig har gennemført direktiv 97/66/EF i deres lovgivning. De nationale datatilsynsmyndigheder har en stor opgave i at øge kendskabet til databeskyttelsesprincipperne blandt tjenesteudbyderne og deres kunder. Som medlemmer af den databeskyttelsesgruppe der er nedsat i henhold til artikel 29, EU's uafhængige rådgivende organ for databeskyttelse og beskyttelse af privatlivets fred, har de allerede vedtaget adskillige relevante udtalelser og henstillinger, f.eks. det dokument der bekræfter at direktiv 95/46/EF og direktiv 97/66/EF gælder for personlig databehandling og kommunikation over internettet (dokumentet er lagt ud på internettet, hvor det kan læses på følgende adresse: http://europa.eu.int/comm/dg15/en/media/dataprot/wpdocs/index.htm).

Udover retsgarantierne kan også private teknologiske midler styrke enkeltpersoners kontrol over deres personlige data og bidrage til at forhindre at de falder i hænderne på uvedkommende via kommunikationsnet. Kommissionen har iværksat en række oplysningsaktiviteter om teknologiske nyudviklinger på området (f.eks. en workshop om teknologier der styrker beskyttelsen af privatlivets fred). Desuden omfatter programmet for informationssamfundets teknologier (IST, en del af det femte rammeprogram for forskning og teknologiudvikling) et indsatsområde der bl.a. handler om teknologiske byggesten for tillid og sikkerhed. Her fokuseres der på teknologi som giver brugerne magt til bevidst og effektivt at forvalte deres egne personlige rettigheder (IST 2000 II.4.1.).

Det kan altså konkluderes at beskyttelsen af persondata og af privatlivets fred i forbindelse med brug af telekommunikationstjenester er sikret i den eksisterende lovgivning. Ikke desto mindre har Kommissionen i forbindelse med 1999-gennemgangen af telelovgivningen foreslået en teknologisk og terminologisk opdatering af direktiv 97/66/EF for at sikre en ensartet og teknologisneutral anvendelse af databeskyttelsesbestemmelserne over for kommuniktionstjenester. Kommissionen vil inden sommeren 2000 forelægge forslagene for Parlamentet og Rådet.

(1) EFT L 24 af 30.1.1998.

(2) EFT L 281 af 23.11.1995.