SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0319/01

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Kommissionen

(13. februar 2001)

Om: Fællesskabslovgivning om markedsføring af medicin over Internettet og teleshopping-netværk

I en undersøgelse om markedsføringen af medicin over Internettet og teleshopping-netværk gennemført af lærere ved universitetet i Barcelona for STOA-Enheden under Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Forskning og offentliggjort i det nyhedsbrev, European Heart Network udsendte i marts 2000, understreges det kraftigt, at der er behov for europæiske regler for e-handel med medicin.

Reglerne for, hvilken medicin der er receptpligtig, er vidt forskellige fra medlemsstat til medlemsstat. Adgangen til amerikanske medicinalvarer og de mere liberale amerikanske regler for medicinreklamer komplicerer situationen yderligere.

Ifølge den ovennævnte undersøgelse bør målet være fælles internationale bestemmelser for e-handel med medicin, men i mellemtiden er der behov for EU-bestemmelser.

I undersøgelsen foreslås der midlertidige foranstaltninger som f.eks. ændringer i EU-lovgivningen om reklame for og handel med medicin, der udtrykkeligt tager højde for de særlige forhold, der gør sig gældende for elektroniske medier og tjenester; indførelse af en adfærdskodeks for medicinalindustrien i forbindelse med e-handel med medicin; mulighed for konfiskering af medicin fra ikke-EU-lande, hvis EU's lovgivning er strengere end lovgivningen i de pågældende tredjelande; indførelse af et kontrolsystem for aktiviteter i forbindelse med markedsføring af medicin over Internettet og bedre sundhedsoplysning til Internet-brugere.

1. Hvordan har Europa-Kommissionen reageret på forslagene i ovennævnte undersøgelse?

2. Har den taget konkrete skridt til at foreslå EU-lovgivning og international lovgivning på dette område, som er af stor betydning for EU-borgernes sundhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. maj 2001)

1. På fællesskabsplan har man vedtaget en række særdirektiver om godkendelse, mærkning og distribution af samt reklame for medicin, som i lige høj grad finder anvendelse på salg af lægemidler gennem elektroniske medier som på salg gennem mere traditionelle kanaler. Endvidere fastsætter Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (Direktivet om elektronisk handel)(1) en række krav om gennemskuelighed, administrativt samarbejde mellem medlemsstater og effektiv kontrol i de medlemsstater, hvor on line-tjensteyderen er etableret. I direktivet opfordres til udarbejdelse af adfærdskodekser for de lægelige erhverv og elektroniske apoteker i lighed med de regler, der allerede findes for andre brancher.

Det skal dog bemærkes, at medicin, der godtgøres, adskiller sig fra næsten alle andre goder af grunde, som vedrører politisk følsomhed, godtgørelse og klassifikation. Trods Fællesskabets lovgivning, som ovenfor beskrevet, er patienters adgang til lægemidler forskellig fra det ene land til det andet både inden for Fællesskabet og udenfor. For øjeblikket er efterspørgslen efter medicin over Internettet i Europa meget beskeden og vil sandsynligvis ikke vokse voldsomt i den nærmeste fremtid. Kommissionen er dog af den opfattelse, at der kan være brug for foranstaltninger på fællesskabsplan for at sikre den frie bevægelighed for varer, samtidig med at man bevarer et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.

Som opfølgning til eEurope-initiativet nedsatte Kommissionen i 2000 en arbejdsgruppe, der skal undersøge Internettets indvirkning på sundhedssektoren. Der er på nuværende stadium ingen specielle planer om yderligere lovgivning. Kommissionen samarbejder også med medlemsstaterne og andre berørte parter om at finde metoder til, hvordan man kan håndtere problemerne med informationer, reklame og leverancer fra tredjelande.

2. Internettets globale karakter øger mulighederne for, at aktører fra tredjelande kan reklamere for og sælge lægemidler til europæiske forbrugere. Der er på internationalt plan udført et stort stykke arbejde navnlig fra Verdenssundhedsorganisationen i samarbejde med Kommissionen og USA's Food and Drug Administration (FDA) for at sikre, at patienter er klar over risikoen i forbindelse med brug af websteder, der er etableret i tredjelande. Endvidere har Kommissionen indledt et samarbejde med medlemsstaterne for at løse disse problemer på fællesskabsplan, således at fordelene ved sådanne systemer udnyttes fuldt ud i form af mere valuta for pengene og bedre service for patienterne.

(1) EFT L 178 af 17.7.2000.