SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1812/96 af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen (5. juli 1996)

Om: Euroens foelger for CFA-francen og Lomé-konventionen

Siden 1990 er der sket store fremskridt med hensyn til indfoerelsen af den faelles moentenhed, idet mange af de problemer, man dengang forestillede sig ville dukke op, nu er loest. Paa trods af Kommissionens svar paa mit tidligere spoergsmaal om OEMU'ens foelger for CFA-francen (spoergsmaal 119, H-832/90 besvaret den 21.11.1990 ((Fuldstaendigt referat af Europa-Parlamentets moeder 3-396, november 1990.))) hersker der stadig megen tvivl paa dette omraade, hvilket kom til udtryk paa det nyligt afholdte moede i Den Paritetiske Forsamling AVS-EU i Windhoek. Kommissionen bedes derfor besvare foelgende spoergsmaal:

- Hvilke undersoegelser er der foretaget med hensyn til de foelger, euroens indfoerelse som led i TEU og senere afgoerelser vil faa for CFA-francen og Lomé-konventionen?

- Hvilke hovedkonklusioner er der i givet fald draget af disse undersoegelser?

- Hvilke konsekvenser vil det faa for euroen, at Frankrig har garanteret konvertibilitet mellem CFA-francen og den franske franc, hvis euroen kommer til at traede i stedet for den franske franc?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (18. september 1996)

EF-traktatens bestemmelser indvirker ikke paa systemet med et franc-omraade. Paa det tidspunkt, hvor pariteterne vil blive fastsat uigenkaldeligt, nemlig i begyndelsen af tredje etape af Den OEkonomiske og Monetaere Union (OEMU), vil omvekslingskursen for CFA-francen (det afrikanske finansielle faellesskab) vaere blevet fastsat i forhold til euroen og i forhold til de i Den Monetaere Union deltagende medlemsstaters nationale valutaer. CFA-francen vil automatisk blive defineret ved sin paritet i forhold til euroen, naar den franske franc erstattes af den faelles valuta. Denne aendring af referencer vil ikke medfoere, at de afrikanske lande inden for omraadet noedsages til at foretage en supplerende omveksling i det omfang, den monetaere euro-politik foelges efter de samme principper som den nuvaerende monetaere politik hvad angaar den franske franc (FRF).

CFA-francen er altsaa ikke beroert af EF-traktatens artikel 109, der fastlaegger Den Monetaere Unions valutapolitik i relation til andre valutaer. Frankrig kan fortsat via sit budget garantere CFA-francens konvertibilitet inden for rammerne af EF-traktatens almindelige regler vedroerende offentlige finanser (artikel 104, 104A, 104B, 104C).

CFA-francens sammenkaedning med FRF (og senere med euroen) skulle ikke faa konsekvenser for Faellesskabets monetaere politik. Pengemaengden i landene inden for franc-omraadet overstiger nemlig ikke 2% af pengemaengden i Frankrig, og deres sammenlagte bruttonationalprodukt udgoer mindre end 4% af Frankrigs bruttonationalprodukt. Endvidere betyder konsolideringen af integrationsprocessen inden for den oekonomiske og monetaere vestafrikanske union (Uemoa), og herunder navnlig gennemfoerelsen af en multinational overvaagning af de oekonomiske politikker, at risikoen for oekonomisk og finansiel uligevaegt i Uemoa-landene reduceres. Hvis Faellesskabets monetaere politik af ekstraordinaere grunde maatte blive paavirket, er det Den Europaeiske Centralbanks opgave at sikre, at franc-omraadet ikke fungerer paa en saadan maade, at det interfererer med Faellesskabets monetaere politik.

Hvad angaar konsekvenserne af franc-omraadets omdannelse til et euro-omraade, har Kommissionen ikke offentliggjort undersoegelser herom. Men det arbejde, som Kommissionen er i faerd med at udfoere i relation til Uemoa, herunder navnlig gennemfoerelsen af et system med multilateral overvaagning, der skulle fremme konvergensen mellem de makrooekonomiske politikker, viser, at det ikke skulle faa konsekvenser for OEMU'en. Virkningen for de beroerte afrikanske lande vil snarere blive positiv, idet de faar mulighed for at faa de fordele, der er forbundet med udvidelsen af deres monetaere omraade, herunder navnlig lavere omkostninger i forbindelse med transaktioner med EF-partnere, ligesom de ogsaa faar adgang til den internationale valutareserve og faar stillet et mere performant monetaert marked til disposition. Den internationale rolle, som euroen spiller, giver landene mulighed for at faa denne valuta accepteret ved faktureringen af deres eksport inden for hele verden, saaledes at de faar begraenset den kursrisiko, der er forbundet med en naesten eksklusiv brug af dollaren.

Naar CFA-francen sammenkaedes med euroen, faar medlemsstaterne inden for euro-omraadet en stabil og konvertibel valuta til raadighed, saaledes som det allerede er tilfaeldet hvad angaar franc-omraadet. Denne forankring giver landene mulighed for at foere en monetaer politik, der kan bidrage til at undgaa inflation, som afskaerer andre udviklingslande fra at drage fordel af oeget vaekst.