ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3942/97 af Raimo Ilaskivi (PPE) til Kommissionen (12. december 1997)

Om: Ensartet takstfastsaettelse for posttjenester

Ifoelge bestemmelserne i kapitel 5, artikel 12, i Europa-Parlamentets og Raadets direktiv om udvikling af Faellesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet kraeves det, at medlemsstaterne sikrer, at taksterne for alle tjenester, der er omfattet af befordringspligten, fastsaettes under overholdelse af foelgende principper:

- priserne skal staa i forhold til omkostningerne; medlemsstaterne kan beslutte, at der skal anvendes samme takst paa hele deres nationale omraade.

I Finland opkraever postvaesenet hos fastboende sommergaester en saerlig ugentlig afgift for postudbringning, der ikke opkraeves hos de oevrige beboere i omraadet. Accepterer Kommissionen dette princip om, at postvaesenet i Finland kan behandle modtagerne af den samme ydelse saa forskelligt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (29. januar 1998)

I artikel 12 i Raadets direktiv om faelles regler for udvikling af Faellesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet er det blandt andet fastsat, at priserne skal staa i forhold til omkostningerne og vaere ikke-diskriminerende. Endvidere er det fastsat, at medlemsstaterne selv kan beslutte at anvende en enhedstakst paa hele deres territorium, men dette er dog ikke obligatorisk.

Det lader til, at det finske postvaesen opkraever en saerlig ugentlig afgift for postudbringning hos alle, der bebor en fritidsbolig. Saafremt den paagaeldende ikke erlaegger denne afgift, skal vedkommende selv afhente sin post paa det stedlige postkontor. De faste beboere er derimod ikke underlagt denne afgift.

Som foelge af den saerlige situation i Finland, hvor der findes et meget stort antal fritidsboliger, spredt ud over det nationale territorium, maa det erkendes, at postvaesnets service til beboerne af disse boliger herigennem goeres vanskeligere og dyrere. Den periodiske beboelse, som ofte ikke er forudsigelig, af disse boliger kan medfoere en ekstra byrde for postvaesnet, som dette oensker at lade de paagaeldende betale for. De faste beboere i omraadet, som befinder sig i en anden situation med hensyn til portbesoergelsen, er ikke omfattet af denne saerafgift. Under forudsaetning af, at afgiftsbeloebet staar i et rimeligt forhold til de foraarsagede ekstra omkostninger, er denne forholdsregel ikke i modstrid med direktivets principper.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4050/97 af Stephen Hughes (PSE) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Psyko-organisk syndrom

Hvad er graensevaerdierne for udsaettelse for stoffer, der er forbundet med psyko-organisk syndrom i de femten medlemsstater? Er nogle blevet forbudt? Er nogle blevet forbundet med anerkendte industrisygdomme i nogle af medlemsstaterne? I hvilket omfang er der sket en udskiftning i medlemsstater af de stoffer, som betragtes som vaerende farligst?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (30. januar 1998)

Kommissionen har anmodet Det Europaeiske Arbejdsmiljoeagentur om at fremsende tekniske oplysninger om det spoergsmaal, det aerede medlem har rejst.

Naar Kommissionen har modtaget disse oplysninger, vil den besvare det aerede medlems spoergsmaal tilbundsgaaende.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4006/97 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Faellesskabets skiferindustri og miljoeet

Kan Kommissionen oplyse, hvilke stoetteordninger skiferindustrien i Faellesskabet i oejeblikket har adgang til med henblik paa at udrede de betydelige miljoeomkostninger, som industrien maa baere, og som svaekker dens konkurrenceevne paa markedet?

Har Kommissionen overvejet at vedtage nye stoetteforanstaltninger for virksomheder inden for sektoren, saa de kan imoedegaa disse omkostninger?

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har vedtaget eller overvejer at vedtage med henblik paa oprydning af lossepladser og for at sikre en bedre udnyttelse af affaldet inden for skiferindustrien i Faellesskabet?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann paa skriftlige forespoergsler E-4006/97, E-4007/97 og E-4010/97 (6. februar 1998)

Kommissionen har i sin rapport til Raadet om ivaerksaettelsen af konklusionerne fra Raadets moede den 18. november 1993 om udvindingsvirksomhed til andre formaal end energi ((SEK(96) 852. )) fastslaaet, at Faellesskabets lovgivning i sig selv kun spiller en mindre rolle i spoergsmaalet vedroerende miljoeomkostningerne i sammenligning med de nationale og regionale lovgivningsinitiativer. Selv om Kommissionen ikke udelukker, at sektoren kan have regional betydning og dermed har adgang til midler fra strukturfondene, raader den ikke over finansieringsinstrumenter til at kompensere for miljoeomkostningerne.

Kommissionen raader ikke over midler til direkte fremme af produkter fra skifersektoren og mener at dette foerst og fremmest er en opgave for brancheorganisationerne. Den goer dog opmaerksom paa, at uddannelsesforanstaltninger gennemfoert sammen med andre parter i byggesektoren samt evt. forskning kan bidrage til dette formaal.

Gennemfoerelsen af Raadets direktiv 89/106/EOEF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaters love og administrative bestemmelser om byggevarer ((EFT L 40 af 11.2.1989, s. 12. )), hvori denne sektor er involveret via standardiseringsarbejdet, maa forventes at faa en gunstig indflydelse paa produktets image og paa EU-producenternes internationale konkurrenceevne. Kommissionen har saaledes efter positiv udtalelse fra Det Staaende Byggeudvalg den 20. november 1997, vedtaget beslutning nr. 97/808/EF om proceduren for attestering af disse produkter for saa vidt de indgaar i kategorien »gulv- og terraenbelaegninger« ((EFT L 331 af 3.121997, s. 1. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3381/97 af Carlos Robles Piquer (PPE) til Kommissionen (23. oktober 1997)

Om: Solen og klimaaendringerne

Nogle forskere, navnlig amerikanere, menes at vaere kommet til den slutning, at det er solens magnetiske cykler, som i gennemsnit er beregnet til at vare 11 aar (med svingninger fra hoejst 15 til mindst otte aar), der baerer hovedansvaret for klimaaendringerne og navnlig for »drivhuseffekten«, hvilket fritager de menneskeskabte skader fra navnlig emissioner af kuldioxid og andre gasser for noget af »skylden«.

En saadan slutning vil sikkert blive behandlet paa den kommende konference i Kyoto, som ogsaa har deltagelse af de europaeiske institutioner. Har de paagaeldende institutioner til hensigt paa konferencen at fremlaegge en oversigt over, hvordan deres egne eksperter stiller sig til disse forskningsresultater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (4. december 1997)

Det er rigtigt, at de seneste forskningsresultater har vist en staerk forbindelse mellem den iagttagne 3-4% aendring af skydaekket i loebet af den seneste solcyklus og den kosmiske stroemning og solaktivitet. Den iagttagne systematiske aendring af skydaekket har indflydelse paa den indfaldende solstraaling og paa den globale temperatur. Hvis der tages hensyn til disse nye resultater i fremtidige klimamodeller, vil det give et bedre grundlag for at vurdere den menneskeskabte indflydelse paa klimaaendringen og saette os i stand til at forbedre de regionale modeller for klimaaendringens virkninger.

Disse cykliske aendringer forklarer imidlertid ikke den foroegelse af verdens genemsnitlige overfladetemperatur med 0,3-0,6°C, som er sket siden slutningen af forrige aarhundrede. Det mellemstatslige klimaaendringspanel (MKP) har faktisk taget hensyn til »baggrundsstoejen«, dvs. naturlige klimavariationer, som skyldes svingninger og eksterne kilder som varierende solaktivitet eller vulkanudbrud, i sine vurderinger. Siden MKP offentliggjorde sin foerste rapport i 1990 er der sket betydelige fremskridt, naar det gaelder forsoeget paa at skelne mellem naturlige svingninger og menneskeskabt indflydelse paa klimaet. Det fik MKP til i sin vurdering fra 1995 at konkludere, at en overvejende del af bevismaterialet tyder paa, at der er en paaviselig menneskelig indflydelse paa verdens klima.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3267/97 af María Estevan Bolea (PPE) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Brugte daek

Vil Kommissionen oplyse om antallet af brugte daek i EU og om tallene for de enkelte medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (1. december 1997)

Brugte daek udgoer den overvejende del af affaldsstroemmen i form af gummi. Tallene for gummiaffald, der produceres i en raekke medlemsstater, kan hentes i Kommissionens (Eurostat) og OECD's rapporter fra 1996 om miljoestatistikker. Disse tal er anfoert med fede typer i nedenstaaende oversigt.

For de medlemsstaters vedkommende, der endnu ikke er fremkommet med data til Kommissionen, er tallene taget fra en rapport fra 1997 om affaldsstatistikker, som er blevet udarbejdet for Kommissionen. Disse tal gaelder udelukkende brugte daek og er angivet med kursiv i nedenstaaende oversigt:

>TABLE>

Der foreligger ingen tal for Det Forenede Kongerige eller Portugal i nogen af rapporterne. Dog er det blevet indberettet fra Det Forenede Kongeriges arbejdsgruppe vedroerende brugte daek, som er nedsat af erhvervslivet og regeringen i faellesskab, at der i Det Forenede Kongerige produceredes 378 000 tons brugte bildaek i 1996. Kommissionens arbejdsgruppe vedroerende brugte daek har indberettet, at der i Portugal i 1990 produceredes i alt 30 000 tons brugte bildaek.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3704/97 af Jyrki Otila (PPE) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Apotekmonopol i Finland

Det saakaldte Universitetsapotek blev etableret i Helsinki i 1828. I 1953 fik det som foelge af en aendring af apotekloven ogsaa tilladelse til at oprette apoteker med begraenset sortiment.

Den finske lovgivning giver desuden Universitetsapoteket er en raekke saerrettigheder, der indebaerer, at det ikke behoever at betale den saakaldte apoteksafgift til staten, og det faar en raekke andre skattelettelser.

Universitetsapoteket blev oprindelig etableret i tilknytning til Helsinkis universitet netop for at fungere som et apotek i Helsinki. Argumentet for dette var at give uddannelsesmaessige faerdigheder til personer, der studerede farmaci paa Helsinkis universitet.

Universitetsapoteket har i dag udvidet sine aktiviteter til byer, hvor der ikke engang er et universitet. Herudover gennemfoerer kun 27% (i 1997) af de farmaceutstuderende den obligatoriske praktikperiode, der er en del af uddannelsen, paa Universitetsapoteket, mens de resterende 73% gennemfoerer den paa private apoteker.

Denne fremgangsmaade er i strid med konkurrencelovgivningen og EU's handelspolitiske principper. Universitetsapoteket indtager ud fra en konkurrencemaessig synsvinkel i vidt omfang en monopolstilling. Kommissionen bedes oplyse, om den har kendskab til denne situation i Finland, og i benaegtende fald, hvad den agter at goere for at rette op paa situationen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel van Miert (13. januar 1998)

Kommissionen er bekendt med den paastaaede privilegerede situation for Universitetsapoteket i Helsinki. Det aerede medlem paastaar, at staten indroemmer det fordele (fritagelse fra apoteksafgiften og indroemmelse af andre skattefordele), og at det indtager en monopolstilling. Der synes imidlertid ikke at vaere tale om et monopol. Det fremgaar af de fremsendte oplysninger, at der ogsaa eksisterer private apoteker, der konkurrerer med Universitetsapoteket.

De paastaaede fordele skal undersoeges paa basis af statsstoettereglerne i EF-traktaten. Ifoelge disse regler kan Kommissionen kun gribe ind, naar samhandelen mellem medlemsstaterne forvrides af statslige foranstaltninger til fordel for visse virksomheder.

Paa grundlag af de foreliggende oplysninger konkluderer Kommissionen, at de omhandlede fordele kun har lokale foelger, der er begraenset til de steder, hvor Universitetsapoteket har detailsalg. Samhandelen mellem medlemsstaterne bliver derfor ikke paavirket.

Kommissionen har derfor ikke til hensigt at undersoege denne sag naermere.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4089/97 af Peter Truscott (PSE) til Kommissionen (16. januar 1998)

Om: Bevillinger til Hertfordshire fra 1994-1997 fra beskaeftigelsesfondene ADAPT, HORIZON, YOUTHSTART, NOW og INTEGRA

Kan Kommissionen oplyse mig om, hvor store beloeb Hertfordshire har modtaget fra beskaeftigelsesfondene ADAPT, HORIZON, YOUTHSTART, NOW og INTEGRA i aarene 1994, 1995, 1996 og 1997?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (4. februar 1998)

De beloeb (i ECU), der er anfoert i det foelgende, er blevet udbetalt af den Europaeiske Socialfond (ESF) til projekter, hvor den ansoegende organisation eller anfoerte kontakt havde en adresse i Hertfordshire:

>TABLE>

Tallene for 1995 og 1996 svarer til ESF's samlede udgifter i det paagaeldende kalenderaar. Disse udgoeres af et foerste forskud paa op til 50% af den tildelte ESF-stoette og et andet forskud paa op til 30%, som begge udbetales i det paagaeldende aar. Restsummen udbetales saa i det foelgende aar, efter at de endelige krav er blevet afklaret. Tallene for 1997 viser det beloeb for ESF-stoette, der er blevet ansoegt om og godkendt for projekter i 1997.

Der var ingen organisationer i Hertfordshire, som modtog stoette fra Integra (eller dette omraades forloeber - Horizon, daarligt stillede befolkningsgrupper). Der var ingen projekter, som modtog stoette for 1994, eftersom den foerste indkaldelse af projekter daekkede operationer i tidsrummet 1995-1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3523/97 af Carlos Robles Piquer (PPE) til Kommissionen (12. november 1997)

Om: Forestaaende reformer inden for universitetsforskningen

Ifoelge tidsskriftet Nature (vol. 388, 31. juli 1997) forbereder den britiske regering nye initiativer inden for den videregaaende undervisning, hvor der kraeves saavel flere ressourcer som visse holdningsaendringer i de akademiske kredse, med sigte paa at genskabe tilliden mellem de videnskabelige samfund og staterne.

De overordnede emner, som Dearing-rapporten behandler, og som sikkert vil gaa igen i en kommende hvidbog, er ikke kun af interesse for Det Forenede Kongerige. Sikring af en kvalitativ og tilstraekkelig grundforskning, anerkendelse af undervisningsresultater paa lige fod med forskningsresultater paa universiteterne, afsaettelse af tilstraekkelige administrative midler til forskningen, modernisering af udstyret og sikring af erhvervslivets deltagelse er opgaver, som ingen af Den Europaeiske Unions regeringer eller andre udviklede oekonomier kan komme udenom.

Kan Kommissionen oplyse om, hvorvidt reformer og undersoegelser af lignende art som i Det Forenede Kongerige, er under gennemfoerelse i Europa, USA og Japan?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (13. januar 1998)

Kommissionen deltager aktivt i arbejdet i en OECD-gruppe om de forskellige aspekter af det videnskabelige arbejde, som har beskaeftiget sig med netop dette spoergsmaal i de sidste to aar. En raekke lande, heriblandt Australien, OEstrig, Belgien, Canada, Tyskland, Schweiz, USA, Finland, Frankrig, Ungarn, Japan, Nederlandene, Norge, Polen, Portugal, Spanien og Sverige, har konkret analyseret deres egne rammer for forskning og teknologisk udvikling paa universiteterne og har stillet deres undersoegelsesresultater til raadighed for OECD-gruppen.

Rapporten tager fat paa spoergsmaal som f.eks. faldende indtaegter til staten, omprioriteringen inden for de offentlige finanser, oeget anvendelse af FTU-midler fra erhvervslivet, oekonomisk relevans, indbyggede bindinger mellem de forskellige aspekter af de videnskabelige arbejde, internationalisering og personaleressourcer.

De sidste bidrag til rapporten er for oejeblikket ved at blive indhentet. Man haaber at kunne goere daekningen bredere og ogsaa at medtage vigtige aendringer, der er sket i Japan, Tyskland, Ungarn og Finland i loebet af 1996 og 1997.

Den endelige rapport kommer til at foreligge inden udgangen af maj 1998, hvor den forventes frigivet af OECD med henblik paa diffusion.

Ud over dette arbejde i OECD-regi vil der inden laenge blive ivaerksat en raekke aktiviteter som led i det specifikke sociooekonomiske forskningsprogram under fjerde FTU-rammeprogram ((KOM(92) 459 endelig udg. )). En fortegnelse over de vigtigste projekter vil blive sendt direkte til det aerede parlamentsmedlem og til Europa-Parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4004/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Bombeangreb paa Det OEkumeniske Patriarkat i Istanbul

Den 3. december 1997 blev der rettet et bombeattentat mod Det OEkumeniske Patriarkat i Istanbul. Bomben eksploderede paa taget af Agios Georgios-kirken og blev kastet fra omraadet nord for patriarkatets have, og tyrkiske embedsmaend formoder, at den kom fra minareten paa den moské, der befinder sig lige bagved Patriakatets bygning.

Dette bombeattentat medfoerte, at Det OEkumeniske Patriarkats diakon, Nektarios, blev saaret i ryggen og maatte have foretaget flere kirurgiske indgreb i forbindelse med behandlingen af saarene fra bomben. Det boer understreges, at sikkerhedsforanstaltningerne stadig er utilstraekkelige til trods for de gentagne angreb, der er blevet rettet mod Patriarkatet.

Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for endelig at overbevise de tyrkiske myndigheder om noedvendigheden af at traeffe foranstaltninger med henblik paa en effektiv beskyttelse af Patriarkatet for at undgaa den slags faenomener i fremtiden?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek (5. februar 1998)

Den tyrkiske udenrigsminister fordoemte offentligt i december 1997 attentatet mod det ortodokse patriarkat i Istanbul. Udenrigsministeren understregede, at myndighederne ville goere alt for, at ophavsmaendene til attentatet blev fundet og bragt for en domstol, og for at undgaa, at noget saadant ville gentage sig i fremtiden. Der er en undersoegelse i gang.

Hvad angaar spoergsmaalet om, hvilke sikkerhedsforanstaltninger der er truffet efter attentatet, fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen har indhentet hos det oekumeniske patriarkat i Istanbul, at der er nu hele tiden posteret bevaebnet politi som skal beskytte patriarkatet, og at gendarmerne patruljerer permanent omkring bygningen. Patriarkatet har erklaeret, at det er tilfreds med de foranstaltninger, der er blevet truffet af de tyrkiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3869/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (5. december 1997)

Om: Uregelmaessigheder i forbindelse med det italienske undervisningsministeriums udbud

I to tidligere forespoergsler, P-1972/97 ((EFT C 45 af 10.2.1998, s. 132.)) og P-2841/97 ((EFT C 117 af 16.4.1998, s. 76.)) har undertegnede gjort Kommissionen opmaerksom paa en sag vedroerende formodede uregelmaessigheder i forbindelse med det italienske undervisningsministeriums udbud af datamatisering. Dette udbud er af stor betydning saavel paa grund af udbuddets stoerrelse som foerst og fremmest paa grund af antallet af de tjenestegrene, som ministeriet skal datamatisere. Desuden er der allerede forelagt en redegoerelse herfor paa faellesskabsplan. Kan Kommissionen paa denne baggrund oplyse:

1. om der er fremsat oplysninger fra de italienske myndigheder vedroerende eventuelle overtraedelser af faellesskabsretten i forbindelse med gennemfoerelsen af udbudsproceduren?

2. om den redegoerelse, Kommissionen henviser til i sit svar paa den foregaaende forespoergsel, indeholder nye og betydningsfulde elementer med henblik paa at afklare den paagaeldende sag?

3. i bekraeftende fald, af hvem og i hvilken anledning den paagaeldende redegoerelse er blevet forelagt?

4. om den hurtigt kan forelaegge ajourfoerte resultater af den undersoegelse, den har igangsat?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (9. februar 1998)

1. De italienske myndigheder besvarede Kommissionens anmodning om oplysninger den 12. november 1997. Ud fra svaret lader det til, at aendringen i aktieejerskabet, for saa vidt angaar selskabet TSF, under udbudsproceduren vedroerende den offentlige aftale om indfoerelse af edb i undervisningsministeriet ikke har haft foelger for den tekniske kapacitet i den koncern, som fik tildelt ordren. De italienske myndigheder vil dog blive anmodet om yderligere oplysninger, for at sagens gang kan blive fuldstaendig opklaret.

2. Den klage, Kommissionen modtog, indeholdt ingen vaesentlige oplysninger, der kunne bidrage til sagens opklaring.

3. Kommissionen garanterer, at klager behandles fortroligt.

4. Det aerede medlem vil blive underrettet saa snart som muligt om resultaterne af de yderligere kontakter, Kommissionen vil optage med de italienske myndigheder med henblik paa at opklare sagen.
C 187/52 DA 16. 6. 98 De Europæiske Fællesskabers Tidende
(98/C 187/83) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3764/97
af Cristiana Muscardini (NI), Gastone Parigi (NI)
og Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen
(21. november 1997)
Om: Ensartede standarder for sikkerheden i trykkamre
Vil Kommissionen › under henvisning til tragedien i trykkammeret på Istituto Galeazzi i Milano, hvor 11
personer omkom, og til, at Maastricht-traktaten har givet Den Europæiske Union mulighed for at gribe ind, selvom sundhedssektoren egentlig henhłrer under medlemsstaternes kompetence › udarbejde et direktiv til sikringaf, at patienter overalt i Den Europæiske Union fłrst gives adgang til trykkamre, efter at de har affłrt sig derespersonlige beklædningsgenstande og ifłrt sig en overall eller en anden form for beklædningsgenstand, der fuldtud egner sig til at blive båret ved den type behandling, der gives, samt af, at sikkerhedsstandarderne på samtligede centre i Fællesskabet, der tilbyder trykkammerbehandling, harmoniseres?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Martin Bangemann
(21. januar 1998)
De trykkamre, der anvendes på hospitalerne til at behandle visse sygdomme i en atmosfære under tryk og
normalt iltberiget er »medicinske anordninger« i henhold til Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 ommedicinske anordninger (
1) og falder derfor ind under dette direktivs anvendelsesområde.
Dette direktiv indeholder tekniske krav, som skal overholdes ved markedsfłring og ibrugtagning af de nævnte
produkter. Trykkamre kommer under anordninger forbundet med stłrre risiko, og direktivet fastsætter i sådannetilfælde en obligatorisk certificering af en uafhængig tredjepart (godkendt organ), hvad angår udformning ogfremstilling af anordningen.
Kravene til beskyttelse af sundhed og sikkerhed omfatter de relevante kendte aspekter vedrłrende sikker
anvendelse af trykkamre, navnlig farer forbundet med brand eller eksplosion ved normal brug, forenelighedenmed andre medicinske anordninger med iltberiget atmosfære og, at det er påkrævet at give brugerne de relevanteoplysninger om brug og forholdsregler.
Der stilles også krav til trykkamre vedrłrende beskyttelse mod farerne forbundet med tryk. Dette behandles i
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 97/23/EØF af 29. maj 1997 om indbyrdes tilnærmelse afmedlemsstaternes lovgivning om udstyr (
2). Dette direktiv anvendes pr. november 1999. Indtil da falder farerne
forbundet med tryk ind under national lovgivning.
Endelig har Kommissionen anmodet den Europæiske Standardiseringskomite · (CEN) om at udarbejde en
standard om foreneligheden af medicinsk udstyr med ilt.
Videre hvad angår sikkerhedsaspekter forbundet med design og fremstilling af trykkamre, herunder brugsan-
visninger, må medlemsstaterne sikre, at de kompetente myndigheder træffer de nłdvendige praktiskeforanstaltninger til at sikre overholdelse af brugsanvisningen og af de forsigtighedsregler de personer, der erudsat for fare, skal træffe herunder forsigtighedsregler, hvad angår disse personers påklædning og de genstande,de eventuelt medfłrer.
(1) EFT L 169 af 12.7.1993.
(2) EFT L 181 af 9.7.1997.