SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3337/97 af David Hallam (PSE) til Kommissionen (22. oktober 1997)

Om: Betalt barselsorlov (Det Forenede Kongerige) - 16 ugers lovgivningshul

Er Kommissionen klar over, at en kvinde, der er mindre end seksten uger henne i sit svangerskab, naar hun skifter arbejde, i henhold til Det Forenede Kongeriges bestemmelser hverken har ret til betalt barselsorlov fra sin tidligere eller nye arbejdsgiver, men er hun mere end 25 uger henne i sit svangerskab, naar hun paabegynder et nyt arbejde, paahviler denne forpligtelse den tidligere arbejdsgiver, og bliver hun gravid den dag, hun begynder paa det nye arbejde, er det hendes nye arbejdsgivere, der skal betale og kraeve pengene tilbage fra den nationale sociale sikring?

Finder Kommissionen ikke denne situation meget uretfaerdig, isaer naar kvinder, hvis indkomst er familiens hovedindtaegtskilde, og som hele tiden har vaeret i arbejde, havner i en saadan situation?

Hvis en arbejdsgiver i henhold til europaeisk ret ikke i sin ansaettelsesafgoerelse har lov til at lade sig paavirke af, at en kvinde er gravid, (Dekker-sagen), mener Kommissionen saa, at en kvindelig arbejdstager boer tvinges til at afvise et job, blot fordi hun saa ikke er berettiget til betalt barselsorlov paa 90% i seks uger?

I forbindelse med Domstolen afgoerelse i Dekker-sagen (EOR35) sagde generaladvokat Darmon som bekendt: »Selv om det lyder banalt, kan svangerskab ikke goere sig gaeldende for andre end kvinder: at tage hensyn til det som begrundelse for at naegte ansaetttelse er derfor ud fra sagens natur forskelsbehandling direkte paa grundlag af koen.« Mener Kommissionen foelgelig ikke, at det er lige saa diskriminerende for en kvinde at blive tvunget til at afslaa ansaettelse paa grund af graviditet?

Der udbetales £52,50 pr. uge i tolv uger som grundlaeggende sikkerhedsnet for kvinder, der ikke er berettiget til betalt barselsorlov i Det Forenede Kongerige. I lyset af Domstolens afgoerelse i Gillespie-sagen om, at ligeloensdirektivet hverken kraever fuld betaling eller fastsaetter kriterier for fastsaettelse af det udbetalte beloeb, forudsat at dette beloeb ikke er saa lavt, at det bringer formaalet med barselsorloven i fare, mener Kommissionen saa ikke, at Det Forenede Kongeriges sikkerhedsnet for kvinder, der falder i de 16 ugers lovgivningshul, er saa lavt, at det bringer formaalet med barselsorloven i fare, isaer for de kvinder, hvis indkomst er familiens hovedindtaegtskilde?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (16. marts 1998)

Kommissionen er nu i stand til i forlaengelse af sit svar af 21. november 1997 ((EFT C 134 af 30.4.1998, s. 140. )) at meddele foelgende oplysninger:

Det aerede medlem har, som Kommissionen havde foreslaaet hende, optaget kontakt med de britiske myndigheder for at faa supplerende oplysninger om anvendelsesvilkaarene for bestemmelserne om den lovpligtige afloenning i tilfaelde af barselsorlov.

De britiske myndigheder understreger i deres svar, at artikel 11, stk. 4, i Raadets direktiv 92/85/EOEF af 19. oktober 1992 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har foedt eller som ammer ((EFT L 348 af 28.11.1992. )), tillader medlemsstaterne at underkaste opretholdelsen af loen under barselsorlov den betingelse, at den paagaeldende arbejdstager opfylder betingelserne for at have ret til disse fordele i henhold til den nationale lovgivning, idet disse betingelser dog ikke kan indeholde forudgaaende arbejdsperioder af mere end tolv maaneders varighed forud for den forventede foedsel.

At en »statutory maternity pay« i den britiske lovgivning underkastes den betingelse, at der har vaeret en uafbrudt arbejdsperiode paa 26 uger, der afsluttes i den uge, der gaar umiddelbart forud for den fjortende uge forud for den uge, hvor foedslen forventes at finde sted, kan saaledes ikke betragtes som vaerende i modstrid med direktiv 92/85/EOEF.

Kommissionen goer imidlertid ogsaa det aerede medlem opmaerksom paa, at arbejdstagere, der udelukkes fra at nyde godt af en »statutory maternity pay«, til gengaeld kan modtage en »maternity allowance« eller andre ydelser, hvis de opfylder betingelserne for at have ret til disse fordele i henhold til den britiske lovgivning.