ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2621/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Raadet (1. september 1997)

Om: Prisen for den nye aarlige »Eurovignet«

I henhold til meddelelser i den graeske presse vil prisen for anvendelse af motorvejene, dvs. en »Eurovignet« for hele EU, vaere afhaengig af, om motorkoeretoejets motor overholder normen »Euro« eller ej, samt af antallet af dets hjulaksler.

Prisen for »Eurovignetten« for lastbiler, hvis motor ikke overholder normen »Euro« og har indtil tre hjulaksler, vil vaere 990 ecu, hvorimod der for motorkoeretoejer af typen »Euro 1« skal erlaegges 840 ecu. For den endnu »renere« »Euro 2« skal der betales 690 ecu. For motorkoeretoejer med 4 eller flere hjulaksler vil prisen for »Eurovignetten« vaere hhv. 1.650 ecu, 1.400 ecu og 1.150 ecu.

Af ovennaevnte oplysninger fremgaar det, at gebyret for motorkoeretoejer, der ikke har motorer, der overholder normen »Euro« vaere meget hoejt, og situationen vil vaere yderst vanskelig for motorkoeretoejer, der har oprindelse i de af Unionens lande, som ligger fjernt fra de oevrige.

Kan Raadet oplyse, om man har til hensigt at give rabat og i givet fald hvor stor til lastbiler, som har oprindelse i de mest fjerntliggende medlemsstater, og som har afstandsbetingede omkostninger, samtidig med at tanken om at erstatte lastbilerne med nye, moderne og »rene« er urealistisk paa grund af mangelen paa incitamenter, hvilket navnlig goer sig gaeldende for de graeske vognmaend?

Svar (10. november 1997)

Raadet kan ikke foregribe resultatet af de igangvaerende droeftelser af direktivforslaget om opkraevning af afgifter paa tunge erhvervskoeretoejer for benyttelse af visse infrastrukturer (»Eurovignet«), der skal traede i stedet for direktiv 93/89/EOEF, som Domstolen annullerede den 5. juli 1995.

Raadet vil dog gerne understrege, at den undtagelse fra brugsafgifter, som er omhandlet i direktiv 93/89/EOEF, kun goer en midlertidig nedsaettelse af brugsafgifterne mulig i visse medlemsstater, der er ugunstigt stillet paa grund af deres svage oekonomiske udvikling og paa grund af deres saerlige geografiske beliggenhed, hvilket forhold eventuelt kan vaere forvaerret af politisk uro i visse tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2565/97 af Ursula Schleicher (PPE) til Kommissionen (24. juli 1997)

Om: Rammedirektivet om vand - Manglende bilag

Europa-Parlamentet og Raadet kritiserer samstemmende, at der rent faktisk mangler vaesentlige bilag til rammedirektivet om vand. Kommissionen undskylder det imidlertid med, at Raadet og Parlamentet har fastsat for kort en frist for vandrammedirektivets forelaeggelse.

Det forlyder, at Raadet i mellemtiden har nedsat endnu en arbejdsgruppe, som ogsaa med deltagelse fra Kommissionens side skal arbejde paa at faa bilagene faerdiggjort.

I Miljoeudvalget garanterede Europa-Kommissionens repraesentant, at Europa-Parlamentet skulle blive »passende« inddraget i dette arbejde, og forsikrede, at Europa-Parlamentet vil kunne gennemfoere foerstebehandlingen »med kendskab til alle tekster«.

Hvorledes vil Europa-Kommissionen overholde dette loefte uden at forelaegge nogen officielt aendret udgave af sit forslag til rammedirektiv om vand?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (15. september 1997)

Som det vil vaere det aerede medlem bekendt, har miljoeudvalget nu udpeget sin ordfoerer vedroerende forslaget til Raadets direktiv om rammerne for Faellesskabets vandpolitiske foranstaltninger og udvalget har paa sit allerseneste moede fastlagt en naermere tidsplan, i henhold til hvilken udvalget vil faa forelagt en betaenkning om dette forslag inden udvalgsmoedet i december 1997.

Det vil ligeledes vaere det aerede medlem bekendt, at ordfoereren paa dette moede blev anmodet om at udarbejde en raekke forslag med henblik paa at aendre og forbedre forslaget, som blev udarbejdet med den noedvendige raadgivning fra en raekke forskellige ikke-statslige organisationer (NGO) samt Kommissionen og diverse andre kilder. Kommissionens repraesentant paa dette moede gav udtryk for, at Kommissionen havde til hensigt fortsat at staa i saa naer kontakt som muligt med udvalget for at forsikre sig om, at enhver noedvendig teknisk detalje i givet fald kan tilfoejes til forslaget, og den hilste ethvert muligt forslag fra udvalgets side velkommen om eventuelle forbedringer af bilag til eller andre dele af forslaget, hvor bestemmelserne kan goeres mere praecise og klare.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3413/97 af Joaquim Miranda (GUE/NGL) til Kommissionen (28. oktober 1997)

Om: Kommissionsformandens rejse til Portugal

Kommissionens formand begav sig den 7. oktober 1997 til Portugal for at deltage i et seminar, som blev afholdt af Jacques Delors-informationscentret, og hvis emne var »Europa - en model for det 21. aarhundrede«.

Medierne kunne berette indgaaende om samtaler med Portugals statsminister (som ogsaa er socialistpartiets generalsekretaer) og med formanden for det socialdemokratiske parti.

Mener Kommissionen ikke, at almindelig hoeflighed tilsiger, at der ogsaa gennemfoeres samtaler mellem dens formand og alle de portugisiske partier, som har saede i Europa-Parlamentet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (13. november 1997)

Kommissionens formand er glad for at moede mange forskellige mennesker og ogsaa medlemmer af Europa-Parlamentet, men han har ikke mulighed for at moede alle politiske partier paa sine rejser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2696/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Stoejforurening og sportsaktiviteter

Kommissionens groenbog, »Fremtidens Stoejpolitik« (KOM(96)0540), indeholder nogle forslag til nedsaettelse af stoejemissionen i dB fra tohjulede motorkoeretoejer, som risikerer at begraense, hvis ikke ligefrem saette en stopper for, motorcykelsporten.

Vil Kommissionen, i lyset af denne risiko og med henblik paa at sikre motorcykelsportens overlevelse ved at goere den forenelig med miljoebeskyttelseskravene, vaere indstillet paa

1. at overveje at henholde sig til de normer, som de sportslige myndigheder har fastsat for det maksimale stoejniveau under motocross-loeb?

2. at opfordre de relevante nationale sportsforbund til at harmonisere deres stoejnormer i forbindelse med motorcykel-vaeddeloeb?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (13. oktober 1997)

Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 97/24/EF af 17. juni 1997 om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne koeretoejer ((EFT L 226 af 18/8 1997, s. 1. )) sigter bl.a. mod at regulere det tilladelige stoejniveau for to- og trehjulede motordrevne koeretoejer (kapitel 9).

Dette direktiv finder anvendelse paa alle koeretoejer, der er omfattet af Raadets direktiv 92/61/EOEF af 30. juni 1992 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne koeretoejer ((EFT L 225 af 10.8.1992, s. 72. )).

Dog er koeretoejer, der er beregnet til konkurrencesport, saavel paa landevej som terraengaaende, udelukket fra sidstnaevnte direktivs anvendelsesomraade af de aarsager, det aerede medlem fremfoerer, og som foelge heraf heller ikke undergivet de faellesskabsforskrifterne vedroerende det tilladelige stoejniveau.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2887/97 af Glyn Ford (PSE) til Raadet (16. september 1997)

Om: Religioes forfoelgelse i Sudan

Er Raadet bekendt med den manglende tolerance, den sudanske regering udviser over for ikke-islamiske religioese grupper i landet?

Hvilke foranstaltninger vil Raadet ivaerksaette med henblik paa at tvinge de sudanske myndigheder til at ophoere med disse overtraedelser af menneskerettighederne?

Svar (26. november 1997)

Raadet maa med beklagelse konstatere, at Sudan i flere aar ikke har overholdt De Forenede Nationers konventioner om menneskerettigheder, herunder religionsfrihed. Dette er i oevrigt blevet bekraeftet ved FN's Generalforsamlings resolution nr. 51/112 af 5. marts 1997. Den Europaeiske Union har i sin kontakt med de sudanske myndigheder altid opfordret disse til at bringe intolerancen og volden over for ikke-islamske befolkningsgrupper til ophoer. I den forbindelse har Unionen ofte understreget, at den stoetter de bestraebelser, der goeres for at skabe fred i Sudan, og navnlig de initiativer, IGAD-landene har taget. Unionen vil fortsat goere alt for at bidrage til fredsprocessen og indgaaelsen af en aftale, som goer det muligt for alle sudanesere at leve frit sammen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2875/97 af Kenneth Coates (GUE/NGL) til Kommissionen (11. september 1997)

Om: Fri bevaegelighed

Alan Howarth, C.B.E., MP, har paa den britiske regerings vegne udtalt, at lovgivningen saedvanligvis ikke tillader, at arbejdsloeshedsdagpenge udbetales for perioder, hvor den arbejdssoegende opholder sig uden for Storbritannien. Dette skyldes, at arbejdsloeshedsdagpenge kun udbetales til personer, der opfylder visse arbejds- og markedsbetingelser. Fravaer i udlandet forhindrer folk i at opfylde disse.

Er disse bestemmelser om arbejdsloeshedsdagpenge ikke i modstrid med EU-traktatens artikel 8 A, stk. 1, hvori det hedder, at enhver unionsborger har ret til at faerdes og opholde sig frit paa medlemsstaternes omraade?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn paa skriftlige forespoergsler E-2873/97 og E-2875/97 (2. oktober 1997)

Medlemsstaternes sociale sikringsordninger koordineres ved Raadets forordning (EOEF) 1408/71 og 574/72 ((Ajourfoert ved forordning (EOEF) 118/97 (EFT L 28 af 30.1.1997), senest aendret ved forordning (EOEF) 1290/97 (EFT L 176 af 1.7.1997). )). I disse forordninger er der fastsat en ret til at udfoere visse sociale sikringsydelser til personer, der bor i en anden medlemsstat. Det skal dog bemaerkes, at i henhold til artikel 69 i forordning (EOEF) 1408/71 er retten til at udfoere arbejdsloeshedsunderstoettelse begraenset til en periode paa tre maaneder, og kun hvis formaalet er at soege en ny stilling i en anden medlemsstat.

Dette system er blevet opretholdt af Domstolen med den begrundelse, at retten til arbejdsloeshedsunderstoettelse er forbundet med, at den paagaeldende staar til raadighed for arbejdsmarkedet i den paagaeldende medlemsstat. Ved at knytte betingelser til de faciliteter, der gives arbejdsloese, som aktivt soeger arbejde, har Faellesskabets lovgivningsmyndighed gjort en korrekt brug af sine befoejelser i spoergsmaalet om gennemfoerelse af den frie bevaegelighed for arbejdstagere ((Afgoerelse af 8.4.1992, sag C-62/91, Gray, samling af Domstolens afgoerelser, 1992, I-2737. )).

Kommissionen er dog af den opfattelse, at perioden paa tre maaneder boer forlaenges, fordi det som foelge af situationen paa arbejdsmarkedet kan vaere noedvendigt at bruge meget laengere tid paa at finde en arbejdsplads. Derfor har den allerede i 1980 foreslaaet en forlaengelse af denne periode ((EFT C 189 af 9.7.1980. )). Dette forslag er blevet genfremsat i en aendret udformning i januar 1996 ((EFT C 68 af 6.3.1996. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3000/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Placeringen af et kabel i tilknytning til hoejhastighedsbanen mellem Rom og Napoli

Den 14.2.1997 modtog San Cesareo kommune (i provinsen Rom) et forslag til en alternativ placering af et elektrisk kabel i tilknytning til hovedlinjen for hoejhastighedsjernbanen mellem Rom og Napoli.

Kommunalforvaltningen i San Cesareo har modsat sig, at projektet gennemfoeres, fordi der i forvejen findes adskillige offentlige anlaeg i det paagaeldende omraade.

Ifoelge projektet ville kabelet komme til at foere forbi to omraader, der er beskyttede i henhold til lov nr. 413/85, nemlig en statsejet vandgrav i byen Vetrice og skoven ved Macchiarella, der er kommunal ejendom og udlagt til

offentlig park. Desuden ville kabelet over lange straekninger ligge op ad det allerede eksisterende ENEL-kabel, hvilket ville oege risikoen for elektromagnetiske boelger i omraadet. San Cesareo kommune afsendte derfor den 28.2.1997 en skriftlig redegoerelse for sagen til konsortiet IRICAV UNO, der er ansvarlig for projektet, Roms prefekt, regionen Lazio og provinsen Rom.

1. Finder Kommissionen ikke, at der paa denne baggrund er behov for at undersoege, om direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40. )) er blevet overholdt med hensyn til inddragelse af de forskellige forvaltningsniveauer i procedurerne i forbindelse med miljoeindvirkningsvurderingen?

2. Om en kraenkelse, hvis den blev konstateret, ville kunne medfoere, at arbejdet indstilles, uanset hvornaar det er indledt, eller om kraenkelsen ville kunne medfoere, at hele proceduren goeres om for at sikre, at den bliver i overensstemmelse med de europaeiske bestemmelser?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-3000/97 og E-3106/97 (14. november 1997)

Der henvises til Kommissionens svar paa det aerede medlems skriftlige forespoergsel E-2351/97 ((EFT C 82 af 17.3.1998, s. 62. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3014/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: EFRU-projekter

Den 30. november 1995 offentliggjorde Kommissionen indkaldelsen af forslag til pilotprojekter i byerne som led i de i artikel 10 i EFRU-forordningen omhandlede aktioner af nyskabende karakter.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange projekter Italien har indgivet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (23. oktober 1997)

I forbindelse med indkaldelsen af forslag ((EFT C 319 af 30.11.1995. )) i henhold til artikel 10 i forordningen om Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling ((EFT L 193 af 31.7.1993. )) modtog Kommissionen 503 projekter, heraf 119 fra Italien. Den endelige udvaelgelse er sket paa grundlag af en streng evalueringsprocedure i betragtning af den store interesse. Under henvisning til de fastsatte kriterier har Kommissionen udvalgt 4 projekter i Italien i byerne Brindisi, Milano, Napoli og Torino ud af i alt 26 udvalgte projekter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2278/97 af Luigi Moretti (NI) til Raadet (18. juli 1997)

Om: Beskaeftigelse

I december 1993 gav Det Europaeiske Raad i Bruxelles udtryk for sin stoette til en ny oekonomisk og social strategi, som skulle bekaempe arbejdsloeshedens svoebe. I 1994 bekraeftede foerst Det Europaeiske Raad paa Korfu og dernaest Det Europaeiske Raad i Essen forpligtelsen til at vedtage saerforanstaltninger, som skulle omfatte en tilskyndelse til initiativer paa regionalt og lokalt plan, der kunne muliggoere skabelsen af nye arbejdspladser.

Kommissionen har med sit forslag KOM(95)0250 ((EFT C 235 af 9.9.1995, s. 8. )) af 13.6.1995 haft til hensigt at give denne foranstaltning en ny tilskyndelse ved at indfoere et nyt program, som kaldes ESSEN, og som skal stoette nye beskaeftigelsesomraader.

Kan Raadet redegoere for aarsagen til, at dette program er blokeret?

Hvilke foranstaltninger agter Raadet at traeffe?

Svar (7. november 1997)

Kommissionen forlagde ganske rigtigt den 19. juni 1995 Raadet et forslag vedroeende Kommissionens aktiviteter i forbindelse med analyse, forskning, samarbejde og aktioner paa beskaeftigelsesomraadet (EFT C 235/95).

Kommissionen aendrede forslaget i september 1996 (EFT C 342/96). Det er sidstnaevnte, som for tiden behandles i Raadets instanser.

Vi kan oplyse det aerede parlamentsmedlem om, at samtlige delegationer i lyset af resultaterne af Det Europaeiske Raad i Amsterdam meddelte, at de principielt kunne stoette, at den foreslaaede aktion indfoeres. Selv om der var en blokering paa et vist tidspunkt blev gennemgangen af selve teksten til afgoerelsen genoptaget af det luxembourgske formandskab i juli. Der er saaledes et rimeligt haab om, at der i naer fremtid kan vedtages en raadsafgoerelse herom.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3021/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Forbedring af produktionen og afsaetningen af honning

Kommissionens forslag til Raadets forordning (EF) om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsaetningen af honning (KOM(96)0596 - 96/0282 CNS) ((EFT C 378 af 13.12.1996, s. 20. )) er en opfoelgning af den meddelelse om betragtninger vedroerende europaeisk biavl, der udarbejdedes i 1994. Forslaget tager i alt vaesentligt sigte paa - ved hjaelp af et faellesskabsbidrag paa 15 mio ecu om aaret - at fremme nationale programmer, hvorigennem der ydes faglig bistand til laboratorieanalyser og til bekaempelse af bisygdomme, samt undersoegelser paa nationalt plan vedroerende baade den produktions- og afsaetningsmaessige struktur i sektoren

Vil Kommissionen udvide forslaget til ogsaa at omfatte visse spoergsmaal vedroerende honningens cirkulering paa det indre marked og fastlaegge bestemmelser vedroerende kontrol af den massive import af honning fra tredjelande samt kvalitetskriterier for den honning, der produceres i Den Europaeiske Union?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-3019/97, E-3020/97, E-3021/97 og E-3022/97 (29. oktober 1997)

Kommissionen oensker foerst og fremmest at goere det aerede medlem opmaerksom paa, at Raadets forordning (EF) 1221/97 om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsaetningen af honning ((EFT L 173 af 1.7.1997. )) blev vedtaget den 25. juni 1997.

Efter forordningen hoerer teknisk bistand til landbrugerne til blandt de vigtigste foranstaltninger, hvilket goer det muligt at inkludere uddannelse af unge landbrugere, som interesserer sig for biavl. Formaalet med forordningen er at forbedre produktionen og oege afsaetningen af honning. Det drejer sig saaledes ikke om et sundhedsprogram til udryddelse af sygdomme. Efter forordningen skal der ydes EF-stoette til de nationale programmer, og den gaelder i princippet for alle biavlere uden forskel.

Hvad angaar import og kvalitetskriterierne for den honning, som afsaettes i Faellesskabet, gaelder Raadets direktiv 74/409/EOEF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning vedroerende honning ((EFT L 221 af 12. 8. 1974. )). Et forslag om aendring af dette direktiv er for oejeblikket til behandling i Parlamentet og Raadet.

Honning fra tredjelande er underlagt de samme kontrolregler som produkter fra Faellesskabet, jf. Raadets direktiv 89/397/EOEF om offentlig kontrol med levnedsmidler ((EFT L 186 af 30. 6. 1989. )). Det er de nationale myndigheders ansvar at traeffe alle de noedvendige foranstaltninger, for at kontrollen kan udfoeres i overensstemmelse med ovennaevnte forordning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2958/97 af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: HIV/AIDS i Indien, Pakistan, Bangladesh og Nepal

Kan Kommissionen forelaegge oplysninger vedroerende sine HIV/AIDS-programmer i ovennaevnte lande og vedroerende sine eventuelle planer om at udbygge igangvaerende projekter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (3. oktober 1997)

Kommissionen satser meget kraftigt paa gennemfoerelsen af programmer for reproduktiv sundhed i Asien. Siden 1991 er der blevet bevilget 365 mio. ECU til denne sektor.

Specielt er der i kraft af budgetpost B7-6211, der fokuserer paa bekaempelsen af HIV/AIDS, blevet finansieret programmer i de fire lande, som det aerede medlem omtaler.

Indien

- Stoette til NGO'er til fordel for aktiviteter i Indien til bekaempelse af HIV/AIDS og koenssygdomme1994-1998 556 000 ECU

- Stoette til programmer til forebyggelse af koenssygdomme blandt prostitueredesiden 1995 15 000 ECU

- Stoette til sensibilisering omkring AIDSsiden 1996 10 906 ECU

Kommissionens strategi i Indien har foerst og fremmest vaeret at stoette lokale og europaeiske NGO'er ved gennemfoerelsen af forebyggende kampagner med HIV/AIDS og andre koenssygdomme. Det boer ogsaa bemaerkes, at der tillige er udviklet et stoerre projekt, der drejer sig om sundhed og familiemaessig velfaerd, og som derfor indbefatter HIV/AIDS-problematikken. Beloebet hertil andrager 200 mio. ECU.

Pakistan

- Fremme af den reproduktive sundhed blandt fattige befolkningsgrupper i byen Karachi 1994-1996 320 000 ECU

- Viderefoerelse af sundhedsundervisningen vedroerende koenssygdommeunder forberedelse 1 100 000 ECU

Bangladesh

- Stoette til initiativer i lokalsamfundene vedroerende bekaempelse af HIV og koenssygdomme 1994-1996 320 000 ECU

- Stoette til forebyggelse af AIDS og til oplysningskampagnersiden 1996 12 273 ECU

Nepal

- Projekt vedroerende reproduktiv sundhed siden 1995 920 000 ECU

- Uddannelse i og orientering om bekaempelse af koenssygdomme1994-1997 625 000 ECU

- Stoette til bredt daekkende programmer i landdistrikter, der ogsaa rummer komponenter saasom familieplanlaegning og reproduktiv sundhedsiden 1995 105 337 ECU

Siden 1992 er der via Kommissionens HIV/AIDS-program ydet stoette til sundhedsministeriet, lokale institutioner og NGO'er med henblik paa at naa frem til en bedre styring af bekaempelsen af koenssygdomme og at gennemfoere foranstaltninger til forebyggelse af overfoerslen af koenssygdomme og HIV. I den foerste fase blev der udformet nationale retningslinjer for styringen af koenssygdomsbekaempelsen, der blev indkoebt laboratorieudstyr og gennemfoert en vis uddannelse af det centrale personale. Formaalet med den anden fase er at udvikle uddannelsesmetoder og at etablere en national struktur, der kan gennemfoere disse foranstaltninger og fremme samarbejdet mellem de relevante nationale partnere.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2678/97 af Ursula Schleicher (PPE) og Edgar Schiedermeier (PPE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Forurening ved anvendelse af melasse i gaerindustrien, paa bryggerier og i den kemiske industri

Melasse er et restprodukt (affald) fra sukkerindustrien, som baade anvendes til fremstilling af gaer og - paa braenderier - som raastof. Disse industrier bortskaffer siden hen reststofferne (affaldet).

1. Hvilke affaldsstoffer opstaar der ved anvendelse af melasse som raastof:

a) ved fremstilling i gaerindustrien,

b) paa bryggerier og

c) i den kemiske industri?

2. Hvor mange af de ca. 30 gaerproducerende virksomheder i EU-medlemsstaterne raader over egne anlaeg til bortskaffelse af spildevand?

3. Hvilke negative foelgevirkninger har affaldet for miljoeet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (13. oktober 1997)

Faellesskabets lovgivning om affald indeholder intet krav om, at medlemsstaterne skal give Kommissionen de oplysninger, de aerede medlemmer anmoder om.

Dog er baade den kemiske industri og levnedsmiddelindustrien omfattet af Raadets direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekaempelse af forurening (IPPC-direktivet) ((EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.)). IPPC fastsaetter de generelle principper for industriens grundlaeggende forpligtelser, hvori bl.a. indgaar forebyggelse, genvinding eller bortskaffelse af affald, idet enhver skadelig indflydelse paa miljoeet saa vidt muligt skal reduceres eller undgaas.

Tre af bestemmelserne i IPPC-direktivet vil i givet fald affoede de oenskede oplysninger:

- Medlemsstaterne skal med virkning fra den 30. april 2001 give Kommissionens repraesentant oplysninger om de graensevaerdier myndighederne fastsaetter som betingelser forbundet med driftstilladelser;

- Kommissionen skal hvert tredje aar offentliggoere en oversigt over de vaesentligste luft-, vand- og jordforurenende emissioner samt de kilderne herfor;

- Kommissionen skal ligeledes foranstalte en udveksling af oplysninger om den bedste tilgaengelige teknik i hver enkelt sektor, der er omfattet af direktivet, og offentliggoere resultaterne heraf hvert tredje aar. De offentliggjorte resultater skal indeholde oplysninger om al relevant teknik for miljoeet som helhed, herunder f.eks. spildevandsrensningsanlaeg paa virksomhedsomraadet.