SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2547/01

af Olle Schmidt (ELDR) til Kommissionen

(19. september 2001)

Om: Direktiv om vikararbejde

Det er beklageligt, at det ikke lykkedes arbejdsmarkedets parter (UNICE og EFS) at nå frem til en aftale om midlertidigt arbejde i maj.

Samtidig er det vigtigt at notere sig, at private arbejdsformidlinger spiller en afgørende rolle for den sociale økonomi i EU. Private arbejdsformidlinger kunne i væsentlig grad bidrage til, at Lissabon-målene om at øge erhvervsfrekvensen fra 60 % til 70 % i løbet af en tiårs periode nås. En forudsætning er imidlertid, at medlemsstaternes regeringer fjerner forældede begrænsninger, hvis eneste virkning ofte er at forhindre de jobsøgende i at få kvalitetsjob.

Med hensyn til Kommissionens igangværende udarbejdelse af et direktiv om vikararbejde er det af stor betydning, at Kommissionen hører det udvalg for en dialog i sektoren, som allerede er nedsat mellem CIETT (private arbejdsformidlingers forhandlingsorganisation) og UNI Europa (fagforeningsorganisationen), inden den træffer afgørelse om et udkast til direktiv. Det ville være beklageligt, hvis Kommissionen gik videre med sin udarbejdelse af et direktiv uden at tage behørigt hensyn til denne rimelige anmodning.

Kan Kommissionen sikre, at der i nær fremtid vil finde sådanne høringer sted?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(26. oktober 2001)

Drøftelserne om vikararbejde var arbejdsmarkedsparternes svar på den høring, som Kommissionen lancerede i 1996, hvor den efterlyste europæisk lovgivning om arbejdsvilkår i forbindelse med deltidsarbejde, tidsbegrænset arbejde og vikararbejde. Høringen havde til formål at fostre arbejdsmarkedsforhandlinger på EU-niveau om mere fleksibel arbejdstid og sikring af arbejdstagerne.

Arbejdsmarkedets parter besluttede at behandle spørgsmålene hver for sig. Derfor kunne de afslutte to forhandlingsrunder i perioden 1997-1998 om henholdsvis tidsbegrænset arbejde og deltidsarbejde.

I maj 2000 lancerede de tværfaglige arbejdsmarkedsparter på EU-niveau forhandlingsprocessen om vikararbejde. Den 21. maj 2001 indrømmede arbejdsmarkedsparterne på EU-niveau, at de ikke kunne nå til enighed om vikararbejde.

Det er første gang i den tværfaglige sociale dialogs historie, at arbejdsmarkedsparterne ikke er nået til enighed i forbindelse med drøftelser i henhold til artikel 138 (tidl. artikel 118 A) i EF-traktaten. I henhold til traktaten får Kommissionen derfor igen initiativret og kan således fremsætte forslag til et direktiv inden for rammerne af proceduren for fælles beslutningstagning med Parlamentet.

Kommissionens udkast til forslag vil bygge på resultaterne af arbejdsmarkedsparternes drøftelser, som CIETT(1) og UNI(2)-Europa indgik i. Kommissionen modtager gerne alle bidrag, som kan gøre det lettere for den at forstå de synspunkter og forventninger, som alle relevante aktører i denne sektor har. Således har arbejdsmarkedsparterne i sektoren for vikararbejde (CIETT og UNI-Europa) drøftet en fælles erklæring om målsætningerne for et europæisk direktiv om vikararbejde. Drøftelserne foregik inden for rammerne af et udvalg for social dialog i sektoren. Den endelige tekst blev vedtaget den 8. oktober 2001. Kommissionen vil bestemt tage hensyn til resultatet af dette arbejde, når den udfærdiger sit fremtidige forslag.

Kommissionen har derfor ikke til hensigt at lancere en ny formel høring af arbejdsmarkedets parter.

(1) International Confederation of Temporary Work Businesses.

(2) Union Network International.