ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3987/98

af Raimo Ilaskivi (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Tilliden i forbindelserne mellem Kommissionen og Parlamentet

Kommissionens formand Jacques Santer kom med en interessant redegoerelse til Parlamentet om sine tanker om fremtidens Kommission. Da jeg under den efterfoelgende droeftelse ikke fik den taletid, jeg havde anmodet om, stiller jeg mit spoergsmaal skriftligt.

I sin tale lagde Kommissionens formand i mange henseender og med rette vaegt paa ordet "tillid". Det er der ogsaa brug for i forbindelserne mellem Kommissionen og Parlamentet. For oejeblikket kan tilliden kun maales ved, at Parlamentet fremsaetter et tillids- eller mistillidsvotum til den samlede Kommission. F.eks. i forbindelse med kogalskaben og de tilfaelde af oekonomisk svindel, som paa det seneste er blevet omtalt, paahviler ansvaret imidlertid en eller nogle faa kommissionsmedlemmer, der ikke har handlet paa en maade, der vaekker tillid. Det er imidlertid ikke muligt at fremsaette et mistillidsvotum til disse personer, hvilket ville effektivisere arbejdet og oege den enkeltes ansvar.

Hvordan forholder Kommissionens formand sig til tanken om gennem en aendring af de grundlaeggende bestemmelser at goere det muligt, at der fremsaettes et mistillidsvotum til et enkelt kommissionsmedlem, der ikke har udfoert sit arbejde tilfredsstillende, uden at det ville indvirke forstyrrende paa tilliden mellem Parlamentet og resten af Kommissionen? I bekraeftende fald, hvilke foranstaltninger agter han at traeffe for at gennemfoere de noedvendige aendringer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(9. marts 1999)

At aabne mulighed for at stille mistillidsvotum mod et enkelt medlem af Kommissionen ville, som det aerede medlem bemaerker, kraeve en traktataendring. Da det ville dreje sig om en radikal afvigelse fra det kollegialitetsprincip, efter hvilket Kommissionen fungerer, og som er nedfaeldet i Amsterdam-traktaten, ville det kraeve mere dybtgaaende overvejelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2711/98

af Anneli Hulthén (PSE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Lettelse for de enkelte boender ved ansoegning om landbrugsstoette

En stor del af den svenske landbrugsstoettepulje bliver der aldrig ansoegt om. Boenderne haevder, at en af aarsagerne hertil er, at proceduren med det store antal ansoegningsblanketter er for kompliceret og laegger beslag paa for stor en del af arbejdstiden. En bonde har trods alt ikke valgt sit arbejde for at sidde boejet over en stak papirer. Har Kommissionen kigget paa ordningen for ansoegningsproceduren med henblik paa at mindske antallet af blanketter og dermed goere det lettere at ansoege om landbrugsstoette? Kan Kommissionen i benaegtende fald se det noedvendige i at lette arbejdet for de enkelte boender og saaledes traeffe foranstaltninger til at indfoere en ny ordning med faerre blanketter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. oktober 1998)

Kommissionen er ikke klar over, hvilken form for stoette, det aerede parlamentsmedlem henviser til. Inden for sektoren for markedsafgroeder er der saaledes indgivet stoetteansoegninger for mere end 90 % af arealet i Sverige.

Kommissionen er klar over, at det er et stort arbejde for landmaendene at udfylde skemaerne. Samtidig maa det dog bemaerkes, at skemaernes udformning og klarhed er medlemsstaternes ansvar. En formel procedure i forbindelse med stoetteansoegninger er en noedvendighed, naar der findes en faelles politik, som finansieres over offentlige midler, hvis anvendelse skal kunne forsvares over for skatteborgerne.

Selvom det ikke er nogen let opgave, arbejder Kommissionen aktivt for at forenkle den faelles landbrugspolitik ved i videst mulig udstraekning at mindske den administrative byrde og goere landbrugslovgivningen mere klar, gennemsigtig og tilgaengelig.

I de seneste aar har Kommissionen lagt stor vaegt paa forenkling i forbindelse med reformerne af den faelles landbrugspolitik. Et eksempel herpaa er landbrugsdelen i forslagene til Agenda 2000(1), som blev fremlagt i marts(2), og som indeholder store forenklinger, isaer for saa vidt angaar markafgroeder og udvikling inden for landbruget. Kommissionens forslag til reform af markedsordningerne for olivenolie og vin indeholder betydelige forenklinger. Det er imidlertid ikke alene op til Kommissionen at goere en indsats. Det forhold, at der skal tages hensyn til medlemsstaternes undertiden modstridende interesser, er ofte en af grundene til, at de forskellige gennemfoerelsesforordninger er saa komplicerede.

(1) KOM(97) 2000 endelig udg.

(2) EFT C 170 af 4.6.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3963/98

af Peter Skinner (PSE) til Kommissionen

(21. december 1998)

Om: Det Europaeiske Observationsorgan for Forbindelserne paa Arbejdsmarkedet - Dublin-instituttet

Vil Kommissionen fremlaegge detaljerede oplysninger om observationsorganets virksomhed, herunder

1. observationsorganets arbejdsprogram for 1998

2. kopier af alle rapporter og dokumenter, observationsorganet har udarbejdet i 1998

3. detaljerede oplysninger om observationsorganets arbejdsprogram for 1999?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(1. marts 1999)

1. Det Europaeiske Observationsorgan for Forbindelserne paa Arbejdsmarkedet (EIRO) kom i 1998 rigtig i gang med sit arbejde. Arbejdsprogrammet for 1998 er blevet gennemfoert fuldt ud med offentliggoerelsen af seks numre af EIRObserver, der omfatter informationer vedroerende arbejdsmarkedsforhold paa nationalt plan og EU-niveau; offentliggoerelse af seks sammenlignende undersoegelser vedroerende foraeldreorlov, efteruddannelse, arbejdstid, europaeiske samarbejdsudvalg, inddragelse af loenmodtagere samt fjernarbejde; offentliggoerelse af en aarsrapport om arbejdsmarkedsforholdene i 1997; almindelig adgang til EIROnline; samt start af en "informationstjeneste".

2. Kommissionen kan oplyse, at det er muligt at faa disse publikationer ved henvendelse til instituttet i Dublin (European Foundation for the Improvement of Living and Working Conditions, Wyattvill Road, Loughlinstown, Co. Dublin, Irland; tlf. + 353 1 204 3100, fax + 353 1 282 6545, e-mail eiroinfo@eiro.eurofound.ie).

3. I 1999 vil nyheder, indslag og sammenlignende undersoegelser fortsat blive lagt ind paa EIROnline, EIRO's database. EIRO's sammenlignende undersoegelser vil fortsat blive udarbejdet hver anden maaned og vil omhandle arbejde for vikarbureauer, arbejdsorganisation, arbejdsmarkedsforhold i smaa og mellemstore virksomheder, europaeisering af kollektive aftaler, sociale virkninger af privatisering samt udstationerede arbejdstagere. Den aarlige oversigt for 1998 vil blive offentliggjort baade online og i trykt udgave i foraaret 1999. EIRObserver, der praesenterer et udvalg af EIROnlines optegnelser, vil fortsat blive offentliggjort baade paa tryk og elektronisk og vil blive videregivet til EIRO's maalpublikum. For udvalgte repraesentanter i EIRO's maalgruppe vil der fortsat vaere en informationstjeneste, og der vil igen blive afholdt forskellige pr-arrangementer. Man vil ogsaa undersoege muligheden af at inddrage de lande, som forventes at blive optaget i EU i de foelgende aar, i EIRO-projektet.
landbrugsaspekter af politikken for udvikling af landdistrikter og miljłpolitikken, gennem anerkendelse af
landbrugets »multifunktionelle« rolle. Denne tilgang blev bekræftet i EUs meddelelse til WTOs AlmindeligeRåd af 23. juli 1999 (WTO-dokument WT/GC/W/273 af 27. juli 1999).
(1) EFT L 336 af 23.12.1994.
(2) KOM(1999) 331 endelig udg.
(2000/C 27 E/008) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2879/98
af Panayotis Lambrias (PPE) til Kommissionen
(28. september 1998)
Om: Misligholdelse af direktiv 91/674/EØF om forsikringsselskaber
I henhold til klager fra de berłrte sektorer, og som er blevet offentliggjort og forelagt Kommissionen, har
det græske udviklingsministerium ikke på behłrig og tilstrækkelig vis kontrolleret de relevante græske ogEU-retsakter, og således givet utallige forsikringsselskaber mulighed for at operere med underskud påmilliarder af drachmer og overtræde love ved at forsłge at dække disse underskud i lłbet af detefterfłlgende regnskabsår. Dette har fłrt til en vedvarende forłgelse af underskuddene, som sætter deforsikredes sikkerhed på spil, og til at en række virksomheder har fået ulovlig adgang til błrsen.
Mener Kommissionen i lyset af de oplysninger, den har til rådighed, at direktiv 91/674/EØF (
1) bliver
håndhævet korrekt i Grækenland, og vil den i benægtende fald træffe de nłdvendige foranstaltninger?
(1) EFT L 374 af 31.12.1991, s. 7.
Supplerende svar
afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti
(2. august 1999)
Som supplement til sit svar af 5. juni 1998 (1) kan Kommissionen nu give fłlgende yderligere oplysninger.
Af Kommissionens kontrol af de græske tekster (2), som gennemfłrer direktiv 91/674/EØF af 19. december
1991 om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber fremgik det, at gennemfłrelsenaf direktivet næsten var afsluttet, og at der kun var et punkt i den nationale gennemfłrelsestekst, der skulletydeliggłres. Ifłlge de seneste oplysninger fra Grækenland er gennemfłrelsen dog afsluttet med vedtagelsenaf præsidentielt dekret nr. 64 af 24. marts 1999. En formel meddelelse om disse foranstaltninger afventes.
Tilsynet med de græske forsikringsselskaber er helt og holdent medlemsstatens eget ansvar, nærmere
bestemt de græske forsikringstilsynsmyndigheder. I łjeblikket ligger Kommissionen ikke inde med nogen
specifikke oplysninger om, at græske forsikringsselskaber skulle akkumulere underskud, og om utilstrække-lig beskyttelse af de forsikredes interesser. Kommissionen modtager gerne nærmere oplysninger om deklager, som det ærede medlem har modtaget.
(1) EFT C 310 af 15.12.1998.
(2) Præsidentielt dekret nr. 286; lovdekret nr. 400/70 (konsolideret udgave).
(2000/C 27 E/009) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2983/98
af John McCartin (PPE) til Kommissionen
(8. oktober 1998)
Om: De ekstremt hłje bilforsikringspræmier i Irland
Er Kommissionen bekendt med de ekstremt hłje bilforsikringspræmier i Irland og mener den, at dette
skyldes manglende konkurrence på det irske marked?C 27 E/8 DA 29.1.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2903/98

af Robin Teverson (ELDR) til Kommissionen

(2. oktober 1998)

Om: WTO-forhandlinger og dyrevelfaerdsstandarder

Dyrevelfaerdsstandarder varierer fra det ene land til det andet i Den Europaeiske Union, og producenterne i visse medlemsstater, isaer i Det Forenede Kongerige, har stoerre udgifter, fordi de skal overholde hoejere standarder. Hvorledes agter Kommissionen nu, hvor naeste WTO-forhandlingsrunde er berammet til at tage sin begyndelse i 1999, at beskytte de EU-producenter, der maa overholde hoejere dyrevelfaerdsstandarder i deres produktion?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. oktober 1998)

Faellesskabets regler for beskyttelse af husdyr fastlaegger minimumsstandarder, som alle medlemsstater skal overholde. Disse regler giver ogsaa medlemsstaterne mulighed for at indfoere eller opretholde strengere standarder for dyrebeskyttelse end Faellesskabet, men saadanne nationale bestemmelser skal anvendes i overensstemmelse med de almindelige regler i EF-Traktaten og skal meddeles Kommissionen.

Naar det erindres, at producenter kan faa en praemie for at bruge mere velfaerdsfremmende systemer, paafoeres de, der foelger hoejere velfaerdsstandarder, ikke noedvendigvis en oekonomisk ulempe.

Verdenshandelsorganisationens (WTO) regler gaelder for handel mellem Faellesskabet som helhed og andre WTO-medlemmer. De gaelder ikke handel mellem medlemsstaterne. Muligheden for at aendre WTO's regler, saa de tager hensyn til velfaerdsspoergsmaal, vil blive behandlet i forbindelse med fastlaeggelsen af Faellesskabets forhandlingsmaal for naeste trin af WTO-forhandlingerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3980/98

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Den graeske nationale handlingsplan

Kommissionen bedes oplyse, om den graeske regering har indgaaet konkrete forpligtelser, og hvad de gaar ud paa, med henblik paa at der i 1999 gennem egnede foranstaltninger kan blive foert en politik til forebyggelse af arbejdsloeshed, blive defineret konkrete maal for en politik for beskaeftigelsen samt fastlagt statistiske indikatorer for beskaeftigelsen, tre punkter, som udgoer de vaesentligste svagheder i den graeske nationale handlingsplan for 1998?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pàdraig Flynn

(23. februar 1999)

Den graeske nationale handlingsplan for 1998 om beskaeftigelsen viser, at den graeske regering er villig til at beskaeftige sig med de vigtigste arbejdsloeshedsproblemer. Den har bestraebt sig paa at foere en mere forebyggende og igangsaettende arbejdsmarkedspolitik.

Den graeske regering har truffet en raekke konkrete foranstaltninger, og den forsoeger generelt paa at leve op til retningslinjerne for forebyggelse af unges og voksnes langtidsledighed, men da der ikke findes et passende system, ved hjaelp af hvilket stroemningerne mellem arbejdsloeshed og beskaeftigelse kan identificeres, beskrives og meddeles, er der en tendens til, at de fleste af disse foranstaltninger stadig hovedsagelig fokuserer paa antallet af arbejdsloese.

Der har vaeret udfoldet saerlige bestraebelser for unge og programmet "Unge ind i arbejdslivet" tager sigte paa unge modtagere, foer de har vaeret arbejdsloese i seks maaneder. Indtil aar 2000 forventes det, at 200 000 personer daekkes af dette program.

Den graeske handlingsplan for 1998 tager sigte paa at prioritere arbejdsloese voksne i det foerste aar af deres arbejdsloeshed, og der er sat et maal paa 60 000 personer for aar 2000.

Ifoelge den nationale handlingsplan vil Graekenland frem til aar 2000 efterhaanden naa op til det europaeiske maal for igangsaetning, som er, at mindst 20 % af de arbejdsloese skal nyde godt af aktive foranstaltninger. I droeftelser med Kommissionen har den graeske regering erklaeret sig villig til i 1999 inden for handlingsplanens rammer at udvikle en mere omfattende beskaeftigelsesstrategi og forbedre forebyggelsen og igangsaetningen inden for rammerne af den graeske arbejdsmarkedspolitik.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3921/98

af Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Gensidig anerkendelse af laegers kvalifikationsbeviser

Har en medlemsstat ret til at naegte at anerkende en laegeeksamen - som en person med bopael i Den Europaeiske Union har erhvervet i en anden medlemsstat, der i et certifikat, jf. direktiv 93/16/EOEF(1), har bekraeftet, at den paagaeldende person har haft den noedvendige praktikanttid (under henvisning til artikel 3 i ovennaevnte direktiv), og at han/hun har ret til at drive praksis - udelukkende paa grund af, at "han/hun har gennemfoert en del af sin uddannelse i et tredjeland - det vil sige uden for Den Europaeiske Union"?

Kan en medlemsstat ogsaa stille andre betingelser paa dette omraade, foer statsborgeren (eller den person der har bopael i medlemsstaten) faar tilladelse til at drive laegepraksis?

Vedroerer faellesskabets retsregler paa dette omraade udelukkende statsborgere eller ogsaa personer, der har bopael i Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. februar 1999)

Det fremgaar ganske rigtigt af Raadets direktiv 93/16/EOEF af 5. april 1993 om fremme af den frie bevaegelighed for laeger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, at direktivet udelukkende gaelder statsborgere i EU(2).

En medlemsstat er ikke bundet af, at en anden medlemsstat eventuelt har anerkendt de faglige kvalifikationer hos en laege, som, selv om han har faaet sin uddannelse inden for EU, ikke er statsborger i én af medlemsstaterne.

I den forbindelse skal det bemaerkes, at uddannelsen, ogsaa hvis der er tale om en EU-statsborger, skal opfylde kravene i ovennaevnte direktiv. Hvis en del af uddannelsen har fundet sted uden for EU, skal den overvejende del af uddannelsen vaere taget inden for EU, saaledes som Kommissionen har anfoert i sit svar paa skriftlig forespoergsel E-936/90 af Jessica Larive(3), som Kommissionen henviser det aerede medlem til.

(1) EFT L 165 af 7.7.1993, s. 1.

(2) EFT L 165 af 7.7.1993.

(3) EFT C 79 af 25.3.1991.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2470/98

af Nuala Ahern (V) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Kommissionens beslutning om at udskyde godkendelsen af en sektion af den foreslaaede Kildare-omfartsvej, som kunne faa indvirkning paa Pollardstown Mose i Irland

Nu hvor Kommissionen har udskudt godkendelsen af en sektion af den foreslaaede Kildare-omfartsvej, hvilke foranstaltninger agter den at traeffe for at sikre, at Pollardstown Mose bliver beskyttet, samt at planen bliver revideret? Mosen, som i henhold til EU-lovgivningen er et saerligt bevaringsomraade, faar vand fra Curragh Aquifer, som ogsaa leverer vand til Grand Canal og Guinness-bryggeriet, Irland. Der er tale om det stoerste og vigtigste grundvandsreservoir i Irland. Pollardstown Mose trues af den foreslaaede Kildare-omfartsvej, idet en sektion af omfartsvejen planlaegges anlagt i en tre km lang og op til seks meter dyb passage gennem Curragh Aquifer.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(13. oktober 1998)

Det aerede medlems forespoergsel rummer en unoejagtighed, nemlig at Kommissionen har udskudt godkendelsen af et afsnit af den foreslaaede Kildare-omfartsvej. Det forholder sig rent faktisk saadan, at Kommissionen efter at have modtaget en raekke klager i 1998, vedroerende de mulige ugunstige virkninger af omfartsvejen paa Pollardstown-mosen kontaktede de irske myndigheder, som bekraeftede, at der ville blive foretaget yderligere undersoegelser af projektets foelgevirkninger inden indgaaelsen af hovedkontrakten om omfartsvejen. Resultaterne heraf forventes at foreligge i loebet af efteraaret 1998.

Kommissionen vil omhyggeligt gennemgaa disse resultater med henblik paa at finde frem til, hvilke foelger disse maatte faa for projektet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3732/98

af Bryan Cassidy (PPE) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Raadets direktiv af 18. juni 1991 om erhvervelse og besiddelse af vaaben

Artikel 17 i direktivet 91/477/EOEF(1) fastslaar foelgende:

"'Kommissionen aflaegger inden fem aar fra datoen for gennemfoerelsen af dette direktiv i national lovgivning rapport til Europa-Parlamentet og Raadet om situationen som foelge af direktivets anvendelse, eventuelt ledsaget af forslag.'"

I lyset af de vidt forskellige maader, som medlemsstaterne anvender direktivet paa, og de problemer, som jaegere og konkurrenceskytter er loebet ind i, bedes Kommissionen oplyse foelgende:

- Hvornaar vil Kommissionen aflaegge den rapport, som naevnes i artikel 17?

- Hvornaar vil Kommissionen oplyse navnene paa de medlemsstater, som ikke anvender direktivet korrekt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(8. februar 1999)

Kommissionen bekraefter, at den i 1999 vil aflaegge rapport for Parlamentet og Raadet om situationen som foelge af anvendelsen af Raadets direktiv 91/477/EOEF om erhvervelse og besiddelse af vaaben, eventuelt ledsaget af forslag.

Rapporten vil indeholde oplysninger om medlemsstaternes gennemfoerelse af bestemmelserne. Disse oplysninger kan det aerede medlem allerede finde i Kommissionens femtende beretning om kontrollen med gennemfoerelsen af faellesskabsretten - 1997(2).

(1) EFT L 256 af 13.9.1991, s. 51.

(2) EFT C 250 af 10.8.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3472/98

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Fastlaeggelse af de ydre graenser for Argentinas eksklusive oekonomiske zone (EOEZ)

Kommissionen bekraeftede i sit svar af 22. april 1998 paa min skriftlige forespoergsel E-0496/98(1) om ovennaevnte spoergsmaal, at den deler min opfattelse af, at situationer som den, der foerte til opbringningen af skibet Arpón, "giver anledning til fortolkningsvanskeligheder og en vis usikkerhed for de fartoejer, der driver fiskeri i det paagaeldende omraade".

Kommissionen tilfoejede, at "den i oevrigt mener, at en kyststat i henhold til havretskonventionens artikel 56, stk. 2, og artikel 75 har en klar pligt til at foretage enhver noedvendig praecisering af afgraensningen af sin EOEZ, og at den, hvis den undlader at efterkomme denne forpligtelse, er ansvarlig herfor i henhold til folkeretten", og at "med henblik paa en afklaring af situationen er de argentinske myndigheder villige til at afholde et teknisk moede med Spanien, og Kommissionen er rede til at deltage heri. Hvis der efter disse droeftelser stadig ikke er opnaaet den fornoedne retssikkerhed, vil der eventuelt kunne tages mere formelle skridt".

I betragtning af at man siden da ikke er kommet laengere med afklaringen af Argentinas EOEZ, bedes Kommissionen oplyse foelgende:

1. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at ivaerksaette for at loese disse problemer, der skaber usikkerhed og ustabilitet for de EU-fartoejer, der fisker i omraadet?

2. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at faa Den Argentinske Republik til at opfylde de forpligtelser, der paahviler den i henhold til ovennaevnte artikel 56, stk. 2, og artikel 75 i FN's havretskonvention, og hvordan agter man at drage Argentina til ansvar, hvis landet ikke opfylder disse forpligtelser?

3. Kan Kommissionen konkretisere, hvilke "mere formelle skridt" den har taenkt sig at tage, hvis den manglende retssikkerhed fortsaetter, saadan som tilfaeldet er?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(9. marts 1999)

Siden fartoejet "Arpón" blev opbragt den 13. maj 1997, har der ikke vaeret yderligere tilfaelde, som har involveret EU-fartoejer. Derfor synes den manglende retssikkerhed ikke laengere at vaere et problem, og der kraeves ingen yderligere handlinger i sagen. Kommissionen har ikke deltaget i bilaterale droeftelser mellem Spanien og Argentina om dette emne.

(1) EFT C 323 af 21.10.1998, s. 41.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3955/98

af James Nicholson (I-EDN) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Osteoporose

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen indtil nu truffet vedroerende gennemfoerelse af henstillingerne i rapporten om osteoporose i Det Europaeiske Faellesskab - forebyggende indsats, offentliggjort den 10. juni 1998?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn paa skriftlige forespoergsler E-3736/98 og E-3955/98

(8. februar 1999)

Kommissionen laegger stor vaegt paa spoergsmaalet om osteoporose, som er af stigende betydning for folkesundhedsomraadet.

EU har vaeret i stand til at stoette udarbejdelsen af en rapport om osteoporose i henhold til Europa-Parlamentet og Raadets afgoerelse nr. 645/96/EF af 29. marts 1996(1) inden for rammerne af faellesskabshandlingsprogrammet for sundhedsfremme og i juni 1998 arrangerede Parlamentet en konference i Bruxelles for at markere udgivelsen af denne rapport. Rapporten omfatter henstillinger til laeger, beslutningstagere og offentligheden. Den bidrager ogsaa til at fastlaegge, hvilke fremtidige foranstaltninger der vil vaere bedst paa EU-plan.

Cirka en million eksemplarer af resuméet af denne rapport er indtil nu udgivet og distribueret i alle medlemsstaterne. Hele rapporten foreligger snart paa alle faellesskabssprogene og distribueres til alle parlamentsmedlemmerne. Forslag til Raadets henstillinger om osteoporose foelger senere.

Folkesundhedsprogrammet vedroerende sundhedsovervaagning, som er etableret ved Europa-Parlamentet og Raadets afgoerelse nr. 1400/97/EF af 30. juni 1997(2) har til formaal at forsyne EU og medlemsstaterne med paalidelige og sammenlignelige data om tendenser vedroerende sundhedssituationen og risikofaktorer. Osteoporose som saadan er ikke naevnt i programmet, men alle forhold vedroerende osteoporose er omfattet af listen over omraader, for hvilke der etableres sundhedsindikatorer som f.eks. morbiditet, funktion og livskvalitet, ernaering og fysisk aktivitet.

Sluttelig er der, jaevnfoer det femte rammeprogram for forskning, muligheden for at se paa osteoporose i kapitlet "Befolkningens aldring", hvori osteoporose naevnes som en af de aldersrelaterede sygdomme, der skal goeres noget ved.

(1) EFT L 95 af 16.4.1996.

(2) EFT L 193 af 22.7.1997.