ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3628/02

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. december 2002)

Om: Opførelse af et museum i Rizari-parken

Efter vedtagelsen i det græske parlament af en særlig regulerende bestemmelse, der var forelagt af kulturministeriet, er Rizari-parken (der er et af de sidste grønne områder i Athens centrum) på visse betingelser blevet overdraget Goulandris-fonden (omgåelse af en tidligere modstridende afgørelse fra statsrådet) med henblik på opførelse af et museum for moderne kunst.

Da det pågældende projekts dimensioner overskrider 6 000 kvadratmeter, bedes Kommissionen oplyse, om der er foretaget en vurdering af projektets indvirkning på miljøet og en godkendelse af miljøbetingelserne, jf. direktiv 97/11/EF(1)?

(1) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(29. januar 2003)

I Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1), som ændret ved direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997(2), er det fastsat, at medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at projekter, der bl.a. på grund af deres art, dimensioner eller placering kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives et krav om tilladelse og en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse. Disse projekter er nærmere defineret i artikel 4, der henviser til bilag I og II.

Da opførelse af museer ikke figurerer i nogen af bilagene til direktiv 85/337/EØF, finder dette ikke anvendelse. I det foreliggende tilfælde er der tale om en sag, der henhører under de græske myndigheders kompetence, idet kun disse kan tage stilling til, hvad der skal ske med dette projekt i lyset af den græske lovgivning.

(1) EFT C 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3832/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(9. januar 2003)

Om: Kontrol med det centrale kødmarked Rendi i Athen

Fredag den 6. december afsluttedes den kontrol, som inspektørerne fra det græske veterinær- og fødevaredirektorat havde gennemført med det centrale kødmarked Rendi i Grækenland. En lignende undersøgelse var tidligere blevet gennemført fra den 14.-17. januar 2002. Kan Kommissionen oplyse, hvilke konklusioner inspektørerne nåede frem til angående de hygiejnebestemmelser, som gælder for det pågældende kødmarked, samt oplyse, om de er tilfredse med de fremskridt, der er gjort med opførelsen af det nye kødmarked, som regeringen havde lovet ville blive bygget efter meddelelsen af resultaterne af den foregående kontrol?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(21. marts 2003)

Levnedsmiddel- og Veterinærkontorets (LVK) omtalte kontrol af det centrale kødmarked Rendi i Athen var den tredje, kontoret gennemførte i 2002.

De konklusioner, kontrolbesøget gav anledning til, viste, at der trods visse forbedringer stadig er en lang række uløste problemer. Hvad opførelsen af det nye kødmarked angår, er arbejdet endnu ikke påbegyndt.

LVK har sendt udkastet til rapport til de græske myndigheder og har opfordret dem til at svare og angive, hvilke foranstaltninger de agter at træffe for at forbedre situationen. Når kontoret modtager myndighedernes svar, vil rapporten blive afsluttet og som sædvanlig blive sendt til Parlamentet og offentliggjort på Kommissionens internetadresse under Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse (SANCO).

I lyset af de konstateringer, der blev gjort under kontrollen i december 2002, blev der afholdt et møde den 21. februar 2003 mellem Kommissionens tjenestegrene og de græske myndigheder, hvor situationen omkring kødmarkedet i Rendi blev drøftet. Kommissionens tjenestegrene insisterede ved denne lejlighed på nødvendigheden af at afhjælpe de konstaterede mangler på markedet så hurtigt som muligt. De græske myndigheder accepterede, at det er nødvendigt at handle, og meddelte, at de regnede med, at situationen vil bedre sig inden udgangen af juni 2003. Kommissionen afventer et formelt svar fra de græske myndigheder inden udgangen af april 2003 med en præcis tidsplan for forbedringerne under hensyntagen til henstillingerne fra LVK. Kommissionen vil tage stilling til den videre opfølgning af sagen i lyset af dette svar.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3879/02

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(10. januar 2003)

Om: Lancering af mærket Hecho en Málaga

Lanceringen af mærket Hecho en Málaga (Made in Málaga) et projekt iværksat af en stiftelse og sammenslutning af unge kunstnere og kunsthåndværkere fra provinsen Málaga har til formål at fremme markedsføringen af kunsthåndværk fra Málaga-området.

Offentligheden er netop blevet præsenteret for dette initiativ, der vil kunne sætte gang i markedet for kunsthåndværk i denne provins, og som tager sigte på tiltag, der kan skabe en kulturel referenceramme for eksport af kunst fra Málaga-området til forskellige steder i Spanien, Europa og den øvrige del af verden.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke former for EU-støtte der vil kunne komme på tale til dette initiativ med henblik på at konsolidere de første skridt og bistå disse unge kunstnere og kunsthåndværkere med at skabe sig en fremtid inden for deres særlige kunstneriske område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(7. februar 2003)

Det projekt, som det ærede medlem nævner, kan medfinansieres under strukturfondene inden for rammerne af det integrerede operationelle program for regionen Andalusien for perioden 2000-2006.

Kommissionen minder det ærede medlem om, at ifølge subsidiaritetsprincippet har medlemsstaten kompetencen til at udvælge de konkrete projekter, der kan nyde godt af en sådan medfinansiering, på grundlag af bl.a. de udvælgelseskriterier, der er fastsat i programmeringsdokumenterne. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at opfordre stiftelsen og sammenslutningen af unge kunstnere og kunsthåndværkere, som har iværksat projektet, til at forhøre sig hos Dirección General de Fondos Europeos de la Consejería de Economía y Hacienda de la Junta de Andalucía på denne adresse: Isla de la Cartuja, Edificio Torretriana, 5a planta, 41071 Sevilla.

Parallelt hermed finansierer Kommissionen Prodecom-projektet under rammeprogrammet Euromed Heritage II. Dette projekt tager sigte på at valorisere Euro-Middelhavskulturarven for kunst og kunsthåndværk gennem en kvalitetsmærkning af kulturelle udviklingsprodukter, der skal gøre det lettere at få anerkendt håndværksproduktionernes kvalitet og originalitet. Denne aktion skal på sigt fremme afsætningen af disse håndværksprodukter i Europa og resten af verden. Projektet koordineres af Chambre des Beaux Arts de Méditerranée (59, rue Cambronne 75015 Paris mail to: ch.beaux.arts@wanadoo.fr).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2754/02

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(1. oktober 2002)

Om: Illegal indvandring

For elleve måneder siden bekendtgjorde Grækenland og Tyrkiet, at de havde indgået en aftale om en koordineret indsats med henblik på tilbagesendelse af de illegale indvandrere, der via den tyrkiske kyst finder vej til Grækenland. I forbindelse hermed købte den græske regering tolv splinternye patruljefartøjer for at forbedre overvågningen af Ægæerhavet. Ifølge offentliggørelser i den græske presse er ingen af disse skibe taget i brug, fordi man ikke mener, at de er sødygtige. Det er værd at bemærke, at farvandet omkring Lesbos (som omfatter en væsentlig del af det nordlige Ægæerhav, og via hvilket der hvert år kommer tusindvis af illegale indvandrere ind i EU) overvåges af kun to patruljefartøjer, mens det tredje fartøj, som Lesbos' havnemyndigheder råder over, konstant udviser tekniske problemer og reelt ikke er til nogen nytte.

Hvor store bevillinger har Fællesskabet i de sidste tre år tildelt Grækenland til forbedring af mulighederne for overvågning af Ægæerhavet? Har Kommissionen noget kendskab til, hvordan de græske myndigheder har udnyttet disse midler? Ydes der fællesskabsstøtte til de lokale myndigheder på øerne i Ægæerhavet med henblik på tilbagesendelse af illegale indvandrere til Tyrkiet og derfra videre til deres oprindelseslande? Har Kommissionen fra de græske myndigheder modtaget den fulde tekst af aftalen mellem Grækenland og Tyrkiet om tilbagesendelse af illegale indvandrere? Hvor mange illegale indvandrere er der i alt blevet sendt fra Grækenland tilbage til Tyrkiet og videre til deres oprindelseslande gennem de sidste elleve måneder? Ved Kommissionen nøjagtigt, hvad der er sket, siden man har indkøbt de tolv nye skibe, der endnu ikke er taget i brug? Har de græske myndigheder meddelt Kommissionen, om de har planer om at købe endnu flere skibe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(3. december 2002)

Købet af ti patruljefartøjer og udstyr hertil til Grækenland blev til dels finansieret af Interreg II-programmet, som ydede et bidrag hertil på 9 340 000 EUR. Ifølge oplysningerne fra det græske ministerium for nationaløkonomi er alle fartøjer taget i brug, og ingen er taget ud af tjenesten. Tværtimod rapporteres det, at fartøjerne er nået op på et meget stort antal driftstimer. Det gælder tilsyneladende også fartøjerne i Lesbos.

Præfekturerne på øerne i Det Ægæiske Hav har ikke modtaget EU-støtte, der er afsat til indvandringsformål, med henblik på tilbagesendelse af illegale invandrere til Tyrkiet.

De græske myndigheder har ikke fremsendt ordlyden af den tilbagesendelsesaftale, der er indgået med Tyrkiet, til Kommissionen. Aftalen er endnu ikke i kraft, da den endnu ikke er godkendt af de to parlamenter.

Kommissionen råder ikke over oplysninger om tilbagesendelse fra Grækenland af indvandrere til Tyrkiet i de sidste elleve måneder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2956/02

af María Rodríguez Ramos (PSE) til Kommissionen

(15. oktober 2002)

Om: Anvendelse af beskyttelsesklausulen i forbindelse med EU's import af konserverede satsumasstykker fra Kina

Spanien fremsendte i juni måned i overensstemmelse med artikel 22 i forordning (EF) 2201/96(1) en begæring om at måtte bringe beskyttelsesklausulen i anvendelse i forbindelse med importen af konserverede satsumasstykker, fordi markedet i EU var udsat for alvorlige forstyrrelser på grund af importen fra Kina.

I begyndelsen af september fremsendte de spanske myndigheder supplerende oplysninger til Kommissionen i forlængelse af de oplysninger, der fremsendtes i juli om den meget vanskelige situation, der havde præget markedet for dette produkt i de seneste måneder.

Kan Kommissionen begrunde, hvorfor den har forholdt sig så passivt, når man tager i betragtning, at den i alvorlige situationer som den her omtalte i henhold til artikel 22 i ovennævnte forordning skulle have truffet afgørelse i sagen senest tre arbejdsdage efter begæringens modtagelse?

(1) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 29.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. november 2002)

Som det ærede medlem ved, kan beskyttelsesforanstaltninger over for medlemmer (som Kina) af Verdenshandelsorganisationen (WTO) kun træffes i overensstemmelse med WTO-forpligtelserne. Det betyder, at Fællesskabet kun kan optræde i overensstemmelse med WTO's regler på dette område. En af disse regler går ud på, at det påhviler medlemsstaterne at forelægge tilstrækkelige oplysninger om handelsforstyrrelsens art og omfang og om dens følger for de berørte producenter i Fællesskabet.

Uheldigvis opfylder de oplysninger, Spanien hidtil har forelagt, ikke WTO's og Fællesskabets høje standarder. Kommissionen er i nøje kontakt med Spanien for at få belyst de forhold, der skal klarlægges, for at standarderne kan opfyldes, og vil omgående undersøge alle yderligere oplysninger. Det ærede medlem kan være forvisset om, at Kommissionen ikke vil tøve med at foreslå passende foranstaltninger, så snart de er juridisk berettigede.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3668/02

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. december 2002)

Om: Årsagen til tankskibet Prestiges forlis

Ifølge en melding fra Lloyd's list fra den 25. november 2002 havde et andet skib mistet sin last i havet samme dag, som tankskibet Prestige forliste. Denne last bestod af 200 tømmerstokke, der hver især var 17 meter lange.

Ifølge Lloyd's list er det i betragtning af den kraftige storm, der herskede på havet den dag, muligt, at Prestige er blevet ramt af en eller flere af disse tømmerstokke, som har slået hul i skroget, og at dette var grunden til forliset.

Har Kommissionen undersøgt den mulighed, at et tidligere forlis også kan have været årsagen til Prestiges forlis med alt, hvad dette indebærer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(7. februar 2003)

I stormen den 13. november 2002 bad olietankskibet Prestige på vej fra Letland til Singapore om hjælp på grund af en stor flænge i styrbords side af skroget. Besætningen oplyste senere, at fartøjet fik slagside, efter at de hørte et ordentligt brag, som om olietankskibet havde ramt et objekt, der flød i vandoverfladen.

Selv om Kommissionen kender til den artikel, som det ærede medlem henviser til, ønsker den at understrege, at det ikke tilkommer den at fastslå årsagerne til Prestiges forlis. Denne opgave tilkommer de kompetente myndigheder i de stater, der er berørt af denne katastrofe.

Kommissionen følger imidlertid efterforskningen af årsagerne til denne katastrofe på tæt hold. Den er således knyttet som observatør til den ad hoc-undersøgelse af l'American Bureau of Shipping (klassifikationsselskabet, som godkendte Prestige), som Den Internationale Sammenslutning af Klassifikationsselskaber har iværksat. Den er også i kontakt med de nationale myndigheder, som har indledt undersøgelser: Bahamas, Spanien og Frankrig.

Med henblik på den høring, som Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme har til hensigt at afholde i løbet af marts måned 2003, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet en statusrapport over de oplysninger om ulykken, som den har kendskab til.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3450/02

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(6. december 2002)

Om: Uran i offentlig drikkevand

Kan Kommissionen redegøre for, hvorfor der ikke findes nogen parameterværdier for uran 238 hverken i EU's eller WHO's retningslinjer, og oplyse om der findes vidnesbyrd om fysiske bivirkninger på mennesker eller dyr på grund af indtagelse af uran 238?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. januar 2003)

I forbindelse med forhandlingerne om og vedtagelsen af Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand(1) blev der opnået enighed om at skelne mellem urans kemiske toksicitet og dets radiotoksicitet og alene bibeholde radiotoksiciteten; der er fastsat en parameterværdi for den samlede, vejledende dosis.

Dette var i overensstemmelse med Verdenssundhedsorganisationens (WHO) konklusioner i erkendelse af, at der ikke findes egnede undersøgelser af urans kemiske toksicitet på kort og lang sigt, og at en vejledende værdi for uran i drikkevand ikke kunne defineres på daværende tidspunkt. Når en vejledende værdi fastsættes af WHO på grundlag af yderligere oplysninger, vil Kommissionen fremsætte det nødvendige forslag om ændring af direktivet inden for rammerne af revisionen hvert femte år, jf. direktivets artikel 11, stk. 1.

(1) EFT L 330 af 5.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3155/02

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(5. november 2002)

Om: Pensionsrettigheder

Kan det accepteres, at en underskolelærer, der yder 40 års uafbrudt tjeneste i to europæiske medlemsstater, nemlig Storbritannien og Irland, bliver diskrimineret i forhold til andre arbejdstagere i en lignende situation, idet en sådan lærer ikke får den fulde pension og de fratrædelsespenge, som fyrre års uafbrudt tjeneste burde give ham/hende ret til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(22. november 2002)

Spørgsmålet berører to særskilte emner:

1. Pensionsrettigheder

- Det er ikke klart ud fra oplysningerne i spørgsmålet, om den pågældende person har problemer med sin statslige pension eller med en erhvervstilknyttet pension. For førstes vedkommende skal forordning (EØF) nr. 1408/71(1) sikre, at folk, som flytter, ikke mister deres rettigheder med hensyn til socialsikring. Når en person når pensionsalderen, skal vedkommende have en alderspension fra hver af de medlemsstater, hvor vedkommende har betalt socialsikringsbidrag i mindst tolv måneder.

- For de erhvervstilknyttede pensioner giver Rådets direktiv 98/49/EF(2) en vis beskyttelse. Der er dog ikke fastsat en minimumskarensperiode, og det er heller ikke obligatorisk for de erhvervstilknyttede pensionsordninger at tillade medlemmer, der flytter til en anden medlemsstat, at fortsætte med at betale bidrag. Der skal flere oplysninger til, hvis der skal gives et mere uddybende svar.

2. Ret til fratrædelsespenge

- Kommissionen er af den opfattelse, at for vandrende arbejdstagere skal tidligere perioder med tilsvarende beskæftigelse, som er optjent i en anden medlemsstat, tages med i beregningen af medlemsstaternes myndigheder, når der fastsættes arbejdsmæssige fordele (f.eks. løn, indplacering), ligesom det sker med erfaringer, de har erhvervet inden for deres eget system (artikel 39 i EF-traktaten og artikel 7 i forordning (EØF) nr. 1612/68(3)).

- Efter Kommissionens opfattelse kan fratrædelsespenge betragtes som en arbejdsmæssig fordel; det vil være nødvendigt med flere oplysninger, hvis dette skal vurderes mere dybtgående.

- Ud fra de oplysninger, der gives i det skriftlige spørgsmål, er det ikke klart, i hvilken af de to medlemsstater den pågældende person er stødt på de forelagte problemer. Kommissionen foreslår derfor, at det ærede medlem eller den pågældende borger giver yderligere oplysninger direkte til generaldirektoratet for beskæftigelse og sociale anliggender. Kommissionen vil så på grundlag heraf tage stilling til, om der skal foretages yderligere undersøgelser.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, EFT L 149 af 5.7.1971.

(2) Rådets direktiv 98/49/EF af 29. juni 1998 om beskyttelse af supplerende pensionsrettigheder for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der flytter inden for Fællesskabet, EFT L 209 af 25.7.1998.

(3) Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, EFT L 257 af 19.10.1968.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2960/02

af André Brie (GUE/NGL)og Joost Lagendijk (Verts/ALE) til Rådet

(22. oktober 2002)

Om: Minefelter ved den (østlige) grænse mellem Grækenland og Tyrkiet

Under henvisning til en artikel i Athens News (30.8.2002), i henhold til hvilken en illegal indvandrer blev dræbt og to andre såret, efter at de havde forvildet sig ind i et minefelt nær Grækenlands nordøstlige grænse til Tyrkiet, vil vi gerne henlede Rådets opmærksomhed på dette vedvarende problem. Skønt der har været et betydeligt antal mineofre (navnlig indvandrere) i løbet af de sidste par år, hævdes det i den seneste Landmine Monitor Report 2002 (http://icbl.org/), at der tilsyneladende ikke findes nogen omfattende rapport om mineproblemet i Grækenland.

Eftersom grænsen mellem Grækenland og Tyrkiet også er en af EU's ydre grænser, spørger vi Rådet:

- Er Rådet sig dette problem bevidst?

- Hvad er Rådets holdning til denne anakronistiske og umenneskelige grænsesituation?

- Hvorledes fortolker Rådet denne situation på baggrund af Parlamentets beslutning om personelminer (B5-0802/2000)(1), i hvilken Parlamentet anmoder EU om at forpligte sig til at arbejde for total afskaffelse af personelminer?

- hvilke politiske, finansielle eller andre foranstaltninger er (eller vil blive) truffet for at støtte Grækenland i den nødvendige minerydningsvirksomhed?

(1) EFT C 197 af 12.7.2001, s. 193.

Svar

(20. februar 2003)

1. Rådet er fuldstændig klar over problemet med de minefelter, der som en arv fra tidligere konflikter fortsat findes langs den græsk-tyrkiske grænse, hvor miner eksploderer og regelmæssigt kræver ofre, navnlig blandt ulovlige indvandrere.

2. Rådet har sat sig den totale afskaffelse af landminer som et generelt mål. Det fremgår af en række retsakter som f.eks. den fælles FUSP-aktion af 1997 om personelminer og de to forordninger fra 2001 om minebekæmpelsesaktioner i udviklingslande og i tredjelande med undtagelse af udviklingslande. Sidstnævnte er et direkte svar på konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion (Ottawa-konventionen eller -mineforbudstraktaten), mens den fælles FUSP-aktion bl.a. åbner mulighed for specifikke aktioner og bidrag fra EU's side med hensyn til minerydning og hjælp til ofre.

3. Hvad angår specielt Grækenland og Tyrkiet, er begge lande nu næsten rede til sammen at deponere deres instrumenter med henblik på ratifikation (Grækenland) eller tiltrædelse (Tyrkiet) af Ottawa-konventionen. Afmærkning og beskyttelse af græske minefelter langs den tyrkiske grænse har ifølge græske kilder allerede reduceret antallet af ulykker med næsten 90 % (jf. Landmine Monitor Report 2002 fra the International Campaign to Ban Landmines).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2522/02

af Jens-Peter Bonde (EDD) til Kommissionen

(11. september 2002)

Om: Politiets aflytning af Jyllands-Posten

Er det i overensstemmelse med EU-reglerne, at politiet aflytter Jyllands-Posten og vil tvinge en journalist til at afsløre sine kilder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(24. oktober 2002)

Kommissionen har ingen oplysninger om den sag, som det ærede medlem henviser til.

For så vidt angår aflytning foretaget af politiet i medlemsstaterne, skal Kommissionen gøre opmærksom på, at dette hører ind under medlemsstaternes enekompetence.

Det skal tilføjes, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/66/EF af 15. december 1997 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred inden for telesektoren(1) indeholder en forpligtelse for medlemsstaterne til at sikre telekommunikationshemmelighed i forbindelse med brug af offentlige telenet og offentligt tilgængelige teletjenester. Artikel 14 i dette direktiv tillader medlemsstaterne at vedtage lovbestemmelser med henblik på at indskrænke rækkevidden af denne forpligtelse, hvis en sådan indskrænkning er nødvendig af hensyn til statens sikkerhed, forsvaret, den offentlige sikkerhed, forebyggelse, efterforskning, afsløring og retsforfølgelse i straffesager eller uautoriseret brug af telekommunikationssystemet. Dette bekræftes endvidere af artikel 15, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor(2).

(1) EFT L 24 af 30.1.1998.

(2) EFT L 201 af 31.7.2002.