SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1429/97 af Marco Formentini (NI) til Kommissionen (16. april 1997)

Om: Kommissionens intervention i forbindelse med projektet om opfoerelse af en ny bygning til Scala-operaen i Milano

Den 17. marts 1997 anmodede Kommissionen i en skrivelse fra Mogg fra DG XV den italienske regering om naermere oplysninger vedroerende ovennaevnte spoergsmaal, om hvilket der er indgaaet aftaler mellem Milanos kommune, Scala-teatrets selvstaendige institution og privatpersoner. Europa-Kommissionens opmaerksomhed omkring dette spoergsmaal var blevet vakt efter anmodning fra visse erhvervskredse i Milano, som gik imod projektet, og som har fremsat krav i denne retning, idet de uden held havde soegt at bremse den kommunale beslutning, foerst gennem kontrolorganet og dernaest ved henvendelse til den administrative domstol for regionen Lombardia og statsraadet. Alle disse organer har i deres udtalelser fastslaaet den absolutte lovformelighed af kommunens akter, saavel hvad angaar den italienske ret som faellesskabsretten, og de har saaledes afvist anmodningen om standsning.

Udelukkende paa grundlag af disse henvendelser og uden at tage hensyn til udtalelserne fra de regionale og nationale administrative organer har Kommissionen ment at maatte anmode om naermere oplysninger, som vil blive tilsendt fra de beroerte parter, herunder Milanos kommune, der vil kunne paavise, at betragtningerne fra erhvervskredsene er uden grundlag. Hvad alt dette angaar, er der ingen saerlige uregelmaessigheder, bortset fra Kommissionens uberettigede nidkaerhed.

Kommissionen kan ikke vaere uvidende om, at overholdelsen af tidsfristerne er af afgoerende betydning i forbindelse med opfoerelsen af et saa komplekst bygningsvaerk, hvor der er fastsat en lang raekke tidsfrister og allerede gennemfoert mange aktiviteter. Kan den derfor oplyse, at hvilke grunde den har anset det for noedvendigt at anmode om en intervention fra de italienske myndigheders side om det hensigtsmaessige i at standse gennemfoerelsen af alt arbejde?

Anser Kommissionen det for rimeligt, at den inden at have opnaaet fuldt kendskab til hele sagen blander sig paa en saa partisk maade i anliggenderne i en fri by i Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (2. juni 1997)

Ved den skrivelse, det aerede medlem henviser til, anmodede Kommissionen de italienske myndigheder om oplysninger om, hvilken fremgangsmaade der var fulgt for projekt Scala 2001. Ifoelge klager til Kommissionen tillige med officielle dokumenter og akter giver visse aspekter af den fulgte fremgangsmaade nemlig anledning til tvivl om, hvorvidt der er overensstemmelse med EF-retten om offentlige indkoebsaftaler.

I henhold til sine forpligtelser ifoelge EF-traktatens artikel 155 har Kommissionen anmodet den italienske regering om de oplysninger, der er noedvendige for at paavise, om klagerne er begrundede.

For saa vidt angaar den anmodning om indgreb over for den igangvaerende procedure, der er fremsat over for den italienske regering, skal Kommissionen bemaerke, at den ifoelge den praksis, den altid foelger i den slags sager, og i overensstemmelse med EF-Domstolens retspraksis paa omraadet (se navnlig afgoerelse truffet af praesidenten for Domstolen den 22. april 1994 i sag C-87/94), har anmodet de italienske myndigheder om at afholde sig fra at traeffe nogen foranstaltninger, der kan vaere til hinder for, at EF-retten overholdes.

En saadan anmodning tager sigte paa at goere myndighederne i vedkommende medlemsstat opmaerksom paa de farer, der er forbundet med vedtagelse af yderligere foranstaltninger, der kan kraenke privatpersoners rettigheder, saafremt der siden konstateres et brud paa EF-retten. I ovennaevnte retspraksis har Domstolen nemlig understreget, at Kommissionen skal handle paa en saadan maade, at den ordregivende myndighed saa hurtigt som muligt bliver klar over, at viderefoerelse af den paagaeldende procedure sker for egen regning og risiko.