SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2439/01

af Ari Vatanen (PPE-DE) til Kommissionen

(3. september 2001)

Om: Anvendelse af direktiv 92/81/EØF (harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier) og opkrævning af punktafgift ved andre temperaturer end 15° C

Ifølge paragraf 5 i den gældende finske lov om punktafgift for flydende brændsel (29.12.1994/1472) fastsættes punktafgiften og afgiften for forsyningssikkerhed for varer ved en temperatur på 15° C. I den oversatte finske udgave af Rådets direktiv 92/81/EØF(1) om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier fastsættes det i artikel 3, stk. 1, at i hver medlemsstat svares der en specifik punktafgift af mineralolier beregnet pr. 1 000 liter af varen ved en temperatur på 15° C.

Sammenslutningen af finske benzinforhandlere har erfaret, at både Sverige og Danmark har gennemført den pågældende bestemmelse på en anden måde. Kan andre medlemslande følge en anden praksis i et anliggende, der fastsættes i direktivet? Dette har en væsentlig betydning for det finske marked for brændsel. Gennemsnitstemperaturen i Finland er ikke 15° C, men 8,8° C. Andre steder i Europa kan temperaturen imidlertid være på 15° C.

Sammenslutningen af finske benzinforhandlere har beregnet, at når der leveres 10 000 liter brændsel fra lagret ved 15° C og når forhandleren modtager det ved 8,8° C får vedkommende 9 926 liter og når brændslet sælges til forbrugeren ved 5° C fra en tank under jorden, resterer der kun 9 881 liter. Forhandleren mister først 74 liter og derefter ved salget yderligere 45 liter, dvs. samlet 119 liter

Når afgiften for brændsel er på ca. 4,50 FIM udgør afgiftstabet pr. 10 000 liter allerede 535,50 FIM. Hvis den gennemsnitlige forhandler sælger 1 300 000 liter årligt, vil afgiftstabet være 65 000 FIM pr. forhandler. I Finland sælges årligt 1 483 656 ton 95 oktan benzin og samlet 1 784 700 ton motorbenzin. Forhandlernes samlede kommercielle tab som følge af temperaturen udgør ca. 120 mio. FIM.

Er direktivet blevet fortolket korrekt i Finland, og er det muligt at fastsætte en lovændring på nationalt plan, hvori temperaturen i henhold til paragraf 5 i punktafgiftsloven for flydende brændsel fastsættes til 9° C i stedet for 15° C?

(1) EFT L 316 af 31.10.1992, s. 12.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(1. oktober 2001)

Som det ærede medlem har gjort opmærksom på, rummer artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier(1) en bestemmelse om en specifik punktafgift pr. 1 000 liter af varen ved en temperatur på 15° C. I Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier(4) fastsættes der minimumsafgiftssatser for mineralolier, og medlemsstaterne kan frit fastsætte deres nationale satser på et hvilket

som helst niveau, blot det ikke er lavere end den tilsvarende fællesskabssats.

I henholdt til artikel 6 i Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed(2) forfalder de punktafgifter, der betales for afgiftspligtige varer, ved overgangen til forbrug, dvs. på dets tidspunkt, hvor mineralolierne forlader et afgiftsoplag eller på tidspunktet for deres indførsel.

Kommissionen er helt enig i, at det er vigtigt at sikre, at den afgiftsmæssige beregning af rumfanget af mineralolier på tidspunktet for overgang til forbrug ikke ændres af temperaturmæssige grunde uafhængigt af, hvilken årstid det drejer sig om, og på hvilket sted overgangen til forbrug sker. I praksis opnås dette ved at anvende en mindste fællesnævner, der anvendes overalt i Fællesskabet, og som konverterer rumfanget af enhver given mineraloliemasse, der måles under omgivelsestemperaturen, til det rumfang, der svarer til standardtemperaturen på 15° C. Direktiv 92/81/EØF rummer ikke nogen konverteringsmetode eller vejledning til de nationale forvaltninger om denne konvertering, sandsynligvis fordi de bestående internationale standarder(3), der er indført af særlige internationale organisationer, dækker denne konvertering på tilfredsstillende måde. Disse organisationer har udarbejdet detaljerede videnskabelige tabeller, der indeholder korrigerende rumfangskoefficienter for hver temperatur og hver specifik mineraloliemasse.

I henhold til bestemmelserne i direktiv 92/12/EØF, der rummer den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed, betales og opkræves og indsamles punktafgiften i overensstemmelse med den af hver medlemsstat fastlagte fremgangsmåde.

Kommissionen har ingen beviser for, at Finland skulle have transponeret Fællesskabets ovenfor nævnte afgiftsbestemmelser på en ukorrekt måde, især de, der er indeholdt i Rådets direktiver 92/81/EØF og 92/12/EØF. Kommissionen har regelmæssigt kontakt til alle medlemsstater, enten bilateralt eller inden for rammerne af Punktafgiftsudvalget, og dette emne er ikke blevet bragt på bane. Der synes ikke at være nogen særlig grund til at ændre standardtemperaturen fra 15° C til 9° C, eftersom medlemsstaterne let kan konvertere ethvert mineralolierumfang, der måles under omgivelsestemperaturen, til det rumfang, der svarer til standardtemperaturen på 15° C.

(1) EFT L 316 af 31.10.1992.

(2) EFT L 76 af 23.3.1992.

(3) Især de af American Society for Testing and Materials (ASTM) udarbejdede tabeller eller Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO) 91/1/1982.

(4) EFT L 316 af 31.10.1992.