ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1627/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Indsendelse af programforslag i henhold til artikel 235

Kan Kommissionen oplyse de noejagtige datoer for forelaeggelse for Raadet af programforslag vedroerende hvert af programmerne for kvinder, aeldre og bekaempelse af fattigdom og den noejagtige dato for, hvornaar fuldstaendige evalueringsundersoegelser er blevet forelagt for Kommissionen vedroerende tidligere programmer for hvert af de naevnte omraader?

Hvis der ikke er foretaget saadanne undersoegelser, eller disse endnu ikke er afsluttet, bedes Kommissionen anfoere dette sammen med det forventede tidspunkt for afslutningen.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (6. september 1996)

Den 19. juli 1995 vedtog Kommissionen et forslag til Raadets afgoerelse om Faellesskabets fjerde handlingsprogram paa mellemlang sigt om lige muligheder for maend og kvinder (1996-2000) ((KOM(95) 381 endelig udgave )).

Den 22. december 1995 vedtog Raadet handlingsprogrammet paa mellemlang sigt om lige muligheder for maend og kvinder (1996-2000) ((EFT L 335 af 30.12.1995. )).

Halvvejs gennem det tredje faellesskabsprogram paa mellemlang sigt om lige muligheder for kvinder og maend (1991-1995) foretog Kommissionen en evaluering af programmet ((KOM(95) 246. )).

Den endelige evaluering af dette program er nu i gang, men Kommissionen har maattet afvente ivaerksaettelsen heraf.

Kommissionen vedtog den 1. marts 1995 et forslag til Raadets afgoerelse om faellesskabsstoette til aktioner til fordel for aeldre ((KOM(95) 53. )).

Kommissionen modtog den 28. februar 1994 en evalueringsrapport om »faellesskabsaktioner for aeldre 1991-1993« og om »Det Europaeiske AAr for AEldre og for Solidaritet mellem Generationerne (1993)«. Rapporten er udarbejdet af et uafhaengigt ekspertteam.

Den 20. september 1993 vedtog Kommissionen et forslag til Raadets afgoerelse om ivaerksaettelse af et program paa mellemlang sigt for bekaempelse af social udstoedning og fremme af solidaritet (1994-1999) ((KOM(93) 435. )).

Interimsrapporten om det tidligere handlingsprogram mod fattigdom (det saakaldte Poverty 3-program) var vedlagt dette forslag. Den endelige rapport om dette program blev vedtaget af Kommissionen den 27. marts 1995.

Forskellige eksperter har udfoert evalueringer af Poverty 3-programmet (»The lessons of the Poverty 3-programme - Pauline Conroy; »The dynamics of the programme at half-way stage - det centrale kontor, Developments and achievements - det centrale kontor, The achievements of the Poverty 3-programme - afsluttende seminar, Evaluation of Poverty 3 - forskellige eksperter, redigeret af Séamus Ó Cinnéide).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1661/96 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) og Juan Colino Salamanca (PSE) til Raadet (24. juni 1996)

Om: Kartoffelmarkedet

Mener Raadet ikke, at det er paatraengende noedvendigt paa en eller anden mere praecis maade at regulere kartoffelmarkedet i Den Europaeiske Union for at skabe bedre balance paa markedet, stabilisere priserne, sikre landbrugernes indkomster og undgaa konkurrenceforvridninger og spekulanters misbrug af dette produkt?

Mener det ikke, at det er paa tide at faa gennemfoert den faelles markedsordning for kartofler, som i lang tid har vaeret blokeret i Raadet?

Svar (10. oktober 1996)

De aerede parlamentsmedlemmer goeres opmaerksom paa, at det kommissionsforslag, Raadet har faaet forelagt, ikke omfatter instrumenter, der goer det muligt at »stabilisere priserne« og »sikre landbrugernes indkomster«.

Forslaget, som Kommissionen fremsatte i 1992, gaar nemlig kun ud paa:

- paa EF-plan at tilskynde til oprettelse af producentsammenslutninger, saadan som det allerede er tilfaeldet i frugt- og groentsagssektoren,

- i forbindelse med samhandelen med tredjelande at indfoere en importlicensordning, der aabner mulighed for at foere statistik over importen og traeffe beskyttelsesforanstaltninger.

Raadet behandlede forslaget paa samlingen den 14.-17 december 1992, hvor det besluttede at lade sagen gaa videre og at indarbejde en raekke bestemmelser om handelsnormer.

Raadets droeftelse af forslaget i 1993 og 1994 mundede ikke ud i en aftale paa grund af uoverensstemmelser mellem paa den ene side de delegationer, der ikke finder en faelles markedsordning noedvendig, og paa den anden side de delegationer, der oensker en faelles markedsordning, der bl.a. omfatter mere restriktive instrumenter til markedsforvaltning, saaledes som de aerede parlamentsmedlemmer oensker.

I december 1995 foreslog det spanske formanskab som led i et kompromis, at man til ovennaevnte tre elementer, dvs. indfoerelse af faelles handelsnormer, til at oprette producentsammenslutninger og ordningen for samhandel med tredjelande, foejede oprettelsen af en saakaldt driftsfond svarende til den, der er foreslaaet som led i reformen af den faelles markedsordning for frugt og groentsager.

Dette forslag skabte ikke oeget enighed i Raadet, idet de enkelte delegationer fastholdt deres hidtidige synspunkter.

Det irske formandskab har til hensigt at tage spoergsmaalet op igen, saaledes at der snarest muligt kan traeffes en afgoerelse i Raadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1425/96 af Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) til Kommissionen (6. juni 1996)

Om: Tyske politifolks aktioner imod portugisiske fagforeningsmedlemmer

Ved mere end én lejlighed er der blevet rettet henvendelse til Kommissionen paa grund af portugisiske arbejdstageres situation i Tyskland, enten fordi disse er blevet ansat gennem bureauer, der driver en veritabel »handel med arbejdskraft«, eller fordi disse har indgaaet underkontrakter med aabenlys loendiskrimination og under tvivlsomme sikkerheds- og sundhedsforhold paa arbejdspladsen, eller fordi de er blevet ofre for voldshandlinger, der udspringer af fremmedhad.

Der er nu imidlertid opstaaet et tilfaelde, som i hoejere grad end tidligere kalder paa en reaktion. Paa baggrund af, at arbejdstagernes frie bevaegelighed nu er institutionaliseret, og der - hvilket boer bifaldes - udstedes direktiver imod forskelsbehandling som foelge af flytning af arbejdstagere, er det uacceptabelt, at det i dette konkrete tilfaelde er politifolk, der er ansvarlige for voldshandlinger, hvor ofrene er portugisiske fagforeningsmedlemmer, der var i faerd med at kontakte, informere og oplyse portugisiske arbejdstagere.

Den 25. april 1996 blev to fagforeningsfolk og en tolk paa deres hotel i Muenchen pludselig konfronteret med tretten personer, der legitimerede sig som politifolk, hvoraf tre var i uniform. Disse personer »skred derefter til handling«. De optraadte aggressivt og brutalt over for portugiserne og beslaglagde film og dokumenter, som fagforeningsfolkene havde opbevaret i deres hotelvaerelse.

Er Kommissionen blevet informeret om disse alvorlige haendelser? Mener den ikke, at den boer anmode den tyske regering om en forklaring paa det skete?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (15. juli 1996)

Kommissionen er ikke bekendt med de haendelser, som det aerede parlamentsmedlem omtaler.

Den europaeiske socialpolitik sikrer princippet om ligebehandling af vandrende arbejdstagere, og er, for saa vidt angaar udstationerede arbejdstagere, nu udvidet med et forslag til direktiv ((EFT C 187 af 9.7.1993. )), som den 3. juni 1996 blev gjort til genstand for Raadets faelles holdning. Forslaget til direktiv skal sikre, at arbejdstagere, der er udstationeret i en anden medlemsstat, ogsaa omfattes af en raekke praeceptive arbejdsretlige bestemmelser, som gaelder i den paagaeldende medlemsstat.

Men i omtalte situation drejer det sig ikke saa meget om manglende overholdelse af faellesskabsbestemmelser som om den maade, det tyske politi henvendte sig til fagforeningsmedlemmerne paa. Kommissionen mener, at enhver voldshandling kan vaere et overgreb paa medlemsstaternes faelles grundlaeggende vaerdier eller friheder, og at det inden for de paagaeldende medlemsstaters ret og praksis paahviler myndighederne, under hensyntagen til de givne situationer, at soerge for, at de fundamentale vaerdier og friheder, som ligger til grund for enhver retsstat, overholdes.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0965/96 af Christine Oddy (PSE) til Kommissionen (26. april 1996)

Om: Europaeisk fiskebestand

Er Kommissionen klar over, at FN har forbudt stoerre drivgarn (paa over 2,5 km's laengde), men at visse europaeiske lande fortsaetter med at anvende dem?

Hvilke skridt vil Kommissionen tage for at beskytte fiskebestanden i fremtiden?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (25. juni 1996)

I henhold til artikel 9a i forordning (EOEF) nr. 3094/86 ((Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7.10.1986 (EFT L 288 af 11.10.1986) som senest aendret ved Raadets forordning (EF) nr. 3071/95 af 22.12.1995 (EFT L 329 af 30.12.1995). )) er kun anvendelse af drivgarn af en samlet laengde paa hoejst 2,5 km tilladt, bortset fra OEstersoeen, hvor garn af stoerre dimensioner paa visse betingelser kan anvendes til laksefiskeri i overensstemmelse med de foranstaltninger, der er aftalt under konventionen om fiskeri og bevarelse af de levende rigdomskilder i OEstersoeen.

De initiativer, der er truffet af Kommissionen for at sikre, at ovennaevnte artikel overholdes, er beskrevet i rapporten om anvendelsen af store drivgarn under den faelles fiskeripolitik i 1995 ((SEK(95) 2259 af 14.12.1995. )). Kommissionen har for 1996 truffet foranstaltninger svarende til dem, der blev vedtaget i 1995.

Generelt har Kommissionen med henblik paa bevarelse af fiskeressourcerne foreslaaet en raekke foranstaltninger, der omfatter saavel beskyttelse af ungfisk som led i saakaldte tekniske foranstaltninger og reduktion af udnyttelsesgraderne, navnlig i forbindelse med FUP IV, som styrkelse af kontrollen, navnlig ved hjaelp af satellitovervaagning, medens Kommissionen hvad angaar drivgarn har foreslaaet Raadet et totalt forbud mod anvendelse heraf ((EFT C 118 af 29.4.1994. )), et forslag som ogsaa Parlamentet er gaaet ind for.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1565/96 af José Pomés Ruiz (PPE) til Kommissionen (17. juni 1996)

Om: Information om indkaldelsen af forslag til pilotprojekter i henhold til artikel 10 i EFRU-forordningen

Kan Kommissionen i forbindelse med indkaldelsen af forslag i EFT C 319 af 30. november 1995 informere om forloebet af udvaelgelsen af projekter, der kan finansieres i henhold til artikel 10 i EFRU-forordningen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (5. juli 1996)

Kommissionen modtog 484 svar paa den indkaldelse af forslag, der blev offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, og som det aerede medlem omtaler.

Et uafhaengigt ekspertpanel vil blive anmodet om at gennemgaa de indkomne forslag. Paa grund af den tid, der vil medgaa med oprettelsen af denne gruppe og med en grundig analyse og streng udvaelgelse af forslagene, kan det forventes, at arbejdet vil vaere afsluttet i slutningen af oktober 1996.

I oevrigt giver det budget, der for oejeblikket er til raadighed, kun Kommissionen mulighed for at medfinansiere ca. 25 projekter for samtlige medlemsstater.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1388/96 af María Sornosa Martínez (GUE/NGL) til Kommissionen (6. juni 1996)

Om: Genopretning og beskyttelse af miljoeet i La Albufera de Valencia

La Albufera de Valencia, et af det vigtigste vaadomraader i Europa, der er klassificeret som saerligt bevaringsomraade i henhold til faellesskabsdirektivet om bevaring af vilde fugle, er fortsat udsat for talrige trusler og en fremadskridende nedbrydning af miljoeet.

I modstrid med enhver form for respekt for naturen leder flere hundrede industrivirksomheder deres spildevand ud i La Albufera, og stoerstedelen af de tilgraensende kommuner renser ikke deres spildevand, som havner i dette oekologiske omraade, der er det vigtigste i Valencia og et af de stoerste sumpagtige omraader ved den iberiske kyst.

Kommissionen foreslog i 1995 de regionale myndigheder, at La Albufera de Valencia skulle optages blandt de vaadomraader, som kunne blive omfattet af bevaringsforanstaltninger, men dette forslag blev afvist.

Mener Kommissionen ikke i betragtning af disse kendsgerninger, at det i henhold til direktiv 92/43/EOEF ((EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7. )) om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter er endnu mere berettiget at ivaerksaette et program til beskyttelse og genopretning af dette vigtige europaeiske naturomraade?

Er Kommissionen indstillet paa sammen med de nye spanske centralmyndigheder og myndighederne i Valencia at undersoege muligheden for samfinansiering af en plan til genopretning og beskyttelse af La Albufera de Valencia inden for rammerne af LIFE-forordningen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (3. juli 1996)

1. La Albufera de Valencia har betydning for Faellesskabet i kraft af sin status som saerligt bevaringsomraade i henhold til direktiv 79/409/EOEF (»fugledirektivet«) ((EFT L 103 af 25.4.1979. )). Omraadet er saaledes allerede daekket af nettet Natura 2000, der blev oprettet med direktiv 92/43/EOEF (»levestedsdirektivet«).

Foelgelig er Spanien forpligtet til at traeffe de noedvendige administrative foranstaltninger til sikring af omraadets bevarelse, herunder i givet fald specifikke forvaltningsplaner eller forvaltningsplaner, der er integreret i andre udviklingsplaner.

2. Der vil kunne ydes stoette til forvaltning til genopretning og bevaring af La Albufera inden for rammerne af LIFE. Kommissionen vil derfor se noeje paa de forslag de spanske myndigheder eventuelt fremsaetter paa omraadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1234/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (23. maj 1996)

Om: Nuklear sikkerhed

I de seneste dages aviser har vicedirektoeren for Afdelingen for Nuklear og Radioaktiv Sikkerhed paa det videnskabelige center UKRITFE henledt opmaerksomheden paa, at atomkraftvaerket i Tjernobyl kan eksplodere naar som helst. Der skulle vaere fare for en kaedereaktion og for en sammenstyrtning af den sarkofag, der stoebtes omkring den fjerde reaktor paa Tjernobyl-kraftvaerket. Denne fjerde reaktor er nu reelt ikke andet end en ukontrolleret masse af farligt nukleart materiale og radioaktive stoffer, som ikke opfylder kravene om risikoforebyggelse.

Vil Kommissionen straks gribe ind paa hensigtsmaessig vis for at forhindre yderligere nukleare farer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard 2X>(2. juli 1996)

Under konferencen »ti aar efter Tjernobyl« i april 1996 tog videnskabsfolk stilling til betaenkeligheder, der var givet udtryk for vedroerende den radioaktive forurening, som en sammenstyrtning af sarkofagen over, hvad der resterer af Tjernobyl 4-reaktoren, kunne foraarsage. Paa konferencen konkluderedes det, at mens en sammenstyrtning kunne frigoere radioaktivt stoev og bevirke, at de ansatte paa vaerket blev udsat for betydelig bestraaling, kunne det ikke antages, at effekten ville vaere maerkbar over et stort omraade, og isaer ikke uden for eksklusionszonen paa 30 km omkring reaktoren.

Kommissionen har altid soegt at forebygge, at en Tjernobyl-lignende ulykke nogensinde kunne gentage sig, og at sikre, at de resterende reaktorer paa atomkraftvaerket lukkes ned snarest muligt. I december 1995 undertegnede G7-landenes regeringer, Ukraines regering og Kommissionen et aftalememorandum vedroerende lukningen af Tjernobyl-atomkraftvaerket inden aar 2000. I aftalememorandum'et fastsaettes det, at »man har aftalt at fortsaette samarbejdet med henblik paa udviklingen af en omkostningseffektiv og miljoemaessigt fornuftig foranstaltning vedroerende en indkapsling af Tjernobyl 4-reaktoren, herunder en opstilling af tekniske og omkostningsmaessige loesninger saa hurtigt som muligt«.

Paa det nyligt-afholdte topmoede om nuklear sikkerhed mellem G7-landenes ledere, formanden for Kommissionen og Ruslands og Ukraines praesidenter blev det aftalt, at droeftelser om en »ny sarkofag« skulle indledes, saa snart den seneste TACIS-finansierede undersoegelse er gennemfoert, hvilket burde vaere inden aarets udgang.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1692/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Det europaeiske observatorium for smaa og mellemstore virksomheder

Fra beretningen om det europaeiske observatorium for smaa og mellemstore virksomheder fremgaar det klart, at de smaa og mellemstore virksomheder har store vanskeligheder med at skaffe kapital, og det er tvivlsomt, om adgangen til risikovillig kapital er en afgoerende faktor for vurderingen af kvaliteten af virksomhedens situation. Ud over et kompatibelt konkurrenceniveau inden for banksektoren skal i Unionens lande inden for en homogen ramme alle redskaber anvendes saasom medbestemmelseslaan og lokale tilskud, som i dag ikke udbydes paa samme maade i alle medlemsstaterne. Maalet skal vaere at skabe et kreditmarked med mange forskellige aktoerer, som konkurrerer indbyrdes med forskellige produkter.

Europa-Kommissionen opfordres i denne forbindelse til at fortolke traktatens artikel 130 bredt for saa vidt angaar de smaa og mellemstore virksomheders aktivitetsomraade.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (16. september 1996)

Kommissionen er enig i det aerede medlems analyse af de smaa og mellemstore virksomheders situation med hensyn til adgang til laan og egenkapital. Kommissionen minder om, at virksomhedspolitikken i overensstemmelse med maalsaetningerne i EF-traktatens artikel 130 har til formaal:

- at fremme et udviklingsgunstigt miljoe for SMV

- at forbedre SMV'ernes konkurrenceevne og fremme deres europaeisering og internationalisering.

Kommissionen har derfor forelagt Parlamentet og Raadet et forslag til et tredje fleraarigt program for SMV'er, som omfatter perioden 1997-2000, og som blandt maalsaetningerne har en forbedring af virksomhedernes finansielle miljoe. Som led i gennemfoerelsen af programmet foreslaar Kommissionen:

- at forbedre adgangen til laan, bl.a. ved at stoette tildelingen af bankgarantier gennem Den Europaeiske Investeringsfond, gennem det nye instrument »European loan insurance scheme for employment« (ELISE), gennem udvikling af gensidige kautionsselskaber og gennem fremme af dialogen mellem banker og SMV'er via rundbordskonferencer

- at foroege sine bestraebelser paa at begraense problemerne med betalingsforsinkelser mellem virksomheder og mellem myndigheder og virksomheder

- at lette udviklingen af specifikke finansielle instrumenter som f.eks. factoring og kreditforsikring

- at fremme udviklingen af kapitalmarkeder for vaekstintensive SMV'er

- at goere private risikokapitalinvestorer interesseret i at stoette hoejteknologiske og vaekstintensive virksomheder.

De paataenkte aktioner skal vaere en opfoelgning af og supplere de finansieringsforanstaltninger for SMV'er, som allerede er ivaerksat som led i regionalpolitikken eller i Den Europaeiske Investeringsbanks og Den Europaeiske Investeringsfonds regi.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1132/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (13. maj 1996)

Om: Emission af forurenende luftarter fra forbraendingsmotorer

Vil Kommissionen - i forbindelse med forslag til Europa-Parlamentet og Raadets direktiv om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbraendingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgaaende maskiner ((EFT C 328 af 7.12.1995, s. 1. )) - udvise beslutsomhed og fastsaette strenge sanktioner mod de fabrikanter, der, naar de foerst har opnaaet godkendelse for en bestemt type motor, fortsat producerer motorer tilhoerende samme motorfamilie, som ikke har samme karakteristika som dem, der er registreret og godkendt i forbindelse med typegodkendelsesproceduren?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (den 2. juli 1996)

Forslaget (til Parlamentets og Raadets direktiv om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbraendingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgaaende maskiner) indeholder procedurer for tilfaelde, hvor en motor ikke er i overensstemmelse med den godkendte type (artikel 13). Det er op til medlemsstaterne at traeffe foranstaltninger til sikring af, at de producerede motorer er i overensstemmelse med den godkendte type. Saadanne foranstaltninger kan omfatte inddragelse af typegodkendelser (sanktioner).

Det er derfor overfloedigt, at Kommissionen fastsaetter sanktioner paa dette omraade.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1326/96 af Laura González Álvarez (GUE/NGL) og María Sornosa Martínez (GUE/NGL) til Kommissionen (3. juni 1996)

Om: Radioaktivt affald i »Lobo-G«-minen (La Haba, Extremadura)

I den nu forladte Uranmine »Lobo-G« i Serenaomraadet opbevares mange hundrede dunke radioaktivt affald fra Centret for Forskning i Energi, Miljoe og Teknologi (CIEMAT).

I Serenaomraadet er der bekymring og social uro paa grund af utilstraekkelig information om det noejagtige indhold af disse dunke. Befolkningen ved intet om de mulige virkninger af dette affald paa helbredet og miljoeet.

Mener Kommissionen ikke, at det haster med at finde ud af, om indholdet af disse dunke giver radioaktive eftervirkninger?

Kan Kommissionen, med henblik paa at sikre overholdelsen af faellesskabslovgivningen, foretage en undersoegelse for at fastslaa det noejagtige indhold af de dunke, der er oplagret i »lobo-G«-minen?

Hvilke skridt kan Kommissionen tage for at sikre opfyldelsen af direktivet 91/156/CEE ((EFT L 78, af 26.3.1991, s. 32. )) om affald?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (24. juli 1996)

Ifoelge det spanske Center for Forskning i Energi, Miljoe og Teknologi (CIEMAT), som ejer affaldet, er det materiale, som er oplagret i den tidligere uranmine Lobo-G, tromler med slaggeaffald fra uranudvindingsprocessen. Niveauet af naturlig radioaktivitet vil vaere lavere end i det oprindelige materiale. Materialet i tromlerne indeholder ingen kunstige radionukleider. Ifoelge CIEMAT har det spanske raad for nuklear sikkerhed (CSN) givet tilladelse til, at affaldet lagres i minen.

Det er de nationale myndigheder, som er ansvarlige for gennemfoerelse af bestemmelser i faelleskabsdirektiver, herunder tilladelser og kontrol med faciliteter til lagring af affald. Kommissionen har ikke modtaget nogen meddelelse om, at ejeren eller myndighederne ikke har overholdt kravene i forbindelse med det affald, der lagres i Lobo-G.