ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1113/00 af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen. Udvidelse af anvendelsesområdet for den britiske lov af 1994 om moms.



EF-Tidende nr. 053 E af 20/02/2001 s. 0076 - 0076



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1113/00 af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen (11. april 2000) Om: Udvidelse af anvendelsesområdet for den britiske lov af 1994 om moms Har Kommissionen indvendinger mod, at § 33 i den britiske lov af 1994 om moms udvides til at omfatte statsstøttede museer og gallerier, hvis formueforvaltere udpeges af den britiske regering? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (19. maj 2000) Med § 33 i den britiske lov af 1994 om moms blev der indført en refusionsordning, hvorefter indgående moms, som ikke kan refunderes efter den normale momsprocedure, bliver refunderet til visse kommuner og statslige organer. Denne refusionsordning gælder for finanstransaktioner mellem diverse offentlige instanser, og er ikke i strid med det fælles momssystem i EU, idet den kan betragtes som en slags tilskud til visse kommuner og statslige organer. Spørgsmålet om, hvilke af disse instanser der kan være omfattet af § 33 i den britiske momslov, er et helt igennem nationalt anliggende, som afgøres af de britiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1088/00

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(7. april 2000)

Om: De iranske myndigheders retssag mod 13 iranske jøder

De iranske myndigheder har meddelt, at der den 13. april 2000 vil blive indledt en retssag mod 13 iranske jøder fra byen Shiraz, som er anklaget for spionage til fordel for det zionistiske styre og USA og for arrogance i verden.

Israel og USA har kategorisk benægtet enhver forbindelse til arrestanterne. Ikke desto mindre er der fortsat, også på grundlag af tidligere lignende tilfælde, en alvor risiko for, at domstolen i Teheran afsiger dødsstraf.

Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage for at udvirke, at de grundlæggende menneskerettigheder bliver overholdt, og at der sikres en korrekt afvikling af retssagen, i betragtning af, at de forhold, hvorunder de anklagede tilbageholdes, og de nærmere omstændigheder i forbindelse med retssagens afvikling ikke på mindste måde giver garanti for en retfærdig rettergang?

Kommissionen opfordres til at gribe ind over for regeringen i Teheran, for at få den til at tillade tilstedeværelse af observatører fra Kommissionen og/eller Europa-Parlamentet, der kan kontrollere, om retten til et forsvar overholdes fuldt ud, og om retssagen afvikles i henhold til kriterier på rimelighed og retfærdighed.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler E-1088/00, E-1209/00 og E-1251/00

(24. maj 2000)

Kommissionen følger nøje situationen på menneskerettighedsområdet i Iran. I den omfattende dialog mellem EU og Iran har spørgsmålet om menneskerettigheder en vigtig plads, og det bliver altid rejst af EU.

Hvad angår de 13 iranske jøder og 8 muslimer, der er tilbageholdt i Shiraz og anklaget for spionage, har såvel EU som nogle af medlemsstaterne rettet en række henvendelser til de iranske myndigheder inden for det seneste år. Iranske repræsentanter har lovet, at de anklagede vil få en fair og åben rettergang, og de iranske myndigheder kan ikke være uvidende om, at hvis retssagen får et negativt udfald, vil det udløse en stærk international reaktion. Tre af de tilbageholdte jøder blev for nylig løsladt mod kaution.

EU har ved gentagne lejligheder understreget over for de iranske myndigheder, at det er vigtigt, at de anklagede får en fair og åben rettergang med tilstedeværelse af forsvarer. Det er beklageligt, at tidligere løfter om en åben retssag ikke er blevet imødekommet.

Selv om styret i Iran er følsomt over for internationalt pres, er det nødvendigt at undgå at skabe et indtryk at indblanding udefra, hvilket ikke vil tjene de anklagedes interesser. Det er dog klart, at udfaldet af denne retssag og den internationale vurdering af, hvordan den er blevet ført, vil være afgørende for udsigterne til en forbedring af forbindelserne med Iran.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2441/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. juli 2000)

Om: Eventuel overtrædelse af Rådets direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter

Den spanske stat har foreslået, at strandområdet As Catedrais beliggende mellem kommunerne Barreiro og Ribadeo i Galicia optages i Natura 2000-nettet, således at det bliver gjort til naturområde under generel beskyttelse.

Det forekommer på denne baggrund logisk, at man indtager en forebyggende holdning og undlader at etablere foretagender, som i kraft af deres natur strider mod strandområdets miljømæssige status og det omgivende miljø.

Miljøkvalitetstjenesten under den galiciske regionalregering har i den forbindelse ikke afgivet den nødvendige rapport med henblik på eventuel imødekommelse af en ansøgning fra marts 1999 om bevilling til at åbne en kombineret bar/restaurant.

Har Kommissionen kendskab til den galiciske regerings holdning i denne sag? Agter den at foretage de fornødne undersøgelser og træffe foranstaltninger som følge af denne overtrædelse af Rådets direktiv 92/43/EØF(1) om bevaring af naturlige levesteder?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(7. september 2000)

Kommissionen kender intet til den sag, som det ærede medlem omtaler. Tilladelsen til åbning af en kombineret bar og restaurant i et område, som er foreslået optaget i Natura 2000-nettet, sorterer under de nationale myndigheders kompetence.

På grundlag af de sparsomme informationer, der er indgivet af det ærede medlem, kan Kommissionen ikke bedømme, hvorvidt det pågældende projekt kan få nogen væsentlig indflydelse på det pågældende område. Kun dette vil kunne føre til anvendelse af bestemmelserne i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2409/00 af John Cushnahan (PPE-DE) til Kommissionen. Loven om amerikanere med handicap.



EF-Tidende nr. 089 E af 20/03/2001 s. 0194 - 0194



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2409/00 af John Cushnahan (PPE-DE) til Kommissionen (18. juli 2000) Om: Loven om amerikanere med handicap Er Kommissionen klar over, at dommere i De Forenede Stater i henhold til loven om amerikanere med handicap skal tage hensyn til en persons handicap, når de afsiger domme? Har nogle medlemsstater en tilsvarende bestemmelse? Vil Kommissionen være rede til at forelægge et forslag om at tilskynde alle medlemsstater til at omsætte i deres nationale lovgivning en foranstaltning svarende til loven om amerikanere med handicap? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou (25. september 2000) Kommissionen er ikke bekendt med, at der skulle gælde særlige bestemmelser i USA om, at dommere har pligt til at tage visse hensyn til handicappede. Kommissionen kender heller ikke til lignende foranstaltninger i medlemsstaterne og har ikke til hensigt at fremsætte forslag herom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2105/00

af Struan Stevenson (PPE-DE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Trussel mod hvaler fra franske og spanske trawlere

Er Kommissionen klar over den alvorlige trussel, som navnlig franske og spanske trawlere udgør for hvaler? I betragtning af, at Kommissionen har gjort bæredygtigt fiskeri til et hovedpunkt i den fælles fiskeripolitik, bør den så ikke bestræbe sig for at beskytte havpattedyr i samme omfang som fisk, der fanges til menneskeføde? Vil Kommissionen foreslå, at der hurtigt indledes et initiativ med henblik herpå?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(24. juli 2000)

Kommissionen ved, at der er rapporteret om strandinger af ca. 350 delfiner i Biscayabugten og af et mindre antal delfiner på kysten i det sydvestlige England tidligere på året. Kommissionen er også klar over, at medierne har angivet, at disse strandinger skyldtes, at delfinerne var blevet fanget af spanske og franske fartøjer, der benyttede flydetrawl.

Det skal i denne forbindelse bemærkes, at spanske fartøjer ifølge spansk lov ikke må benytte flydetrawl.

Kommissionen mener, at der må findes midler til at beskytte dyr af hvalordenen i fornødent omfang.

På rådsmødet den 16. juni 2000 gav Kommissionen udtryk for sin dybeste bekymring over dette og lignende spørgsmål. For at følge dette anliggende op vil Kommissionen meget snart kontakte medlemsstaterne og bede dem oplyse den om, hvilke skridt de har taget eller vil tage på nationalt plan. Endvidere har kommissionsmedlemmet med ansvar for fiskeri erklæret, at han vil prioritere yderligere forskning og overveje, hvad der eventuelt kan gøres inden for den nærmeste fremtid.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1719/00

af Raffaele Costa (PPE-DE), Francesco Fiori (PPE-DE), Stefano Zappalà (PPE-DE), Mario Mantovani (PPE-DE), Vittorio Sgarbi (PPE-DE), Luigi Cesaro (PPE-DE), Amalia Sartori (PPE-DE), Renato Brunetta (PPE-DE), Antonio Tajani (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Francesco Musotto (PPE-DE), Guido Viceconte (PPE-DE), Giorgio Lisi (PPE-DE), Mario Mauro (PPE-DE), Giuseppe Nisticò (PPE-DE), Marcello Dell'Utri (PPE-DE), Guido Podestà (PPE-DE), Raffaele Fitto (PPE-DE), Umberto Scapagnini (PPE-DE), Pier Casini (PPE-DE) og Raffaele Lombardo (PPE-DE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Eurokrisen

Den ubestridelige eurokrise har skabt og skaber stadig bekymring i alle de lande, der har tilsluttet sig den fælles mønt, og mere generelt i Den Europæiske Union.

Kan Kommissionen hurtigt give Europa-Parlamentet og mere generelt de europæiske borgere relevante nærmere oplysninger om, hvilke initiativer der er taget eller vil blive igangsat for at undgå en fortsættelse af denne situation, som vi alle håber er forbigående, men nu alligevel har varet i mange måneder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(11. juli 2000)

Selv om en stor del af de nedskrivninger, euroen har været igennem, siden den blev indført, kan forklares med en forholdsvis højt sat startværdi (efter en betydelig opskrivning i løbet af 1998) og med konjunkturudviklingen i euroområdet og i verdens øvrige store monetære zoner, er de fleste iagttagere enige om, at euroens nuværende kursniveau på ca. 0,90 USD for 1 EUR ikke afspejler de eksisterende økonomiske forhold og ligger et godt stykke under de fleste skøn af, hvor kursen på lang sigt vil finde sit leje.

Sådanne store udsving i vekselkurserne på verdens største valutaer er absolut ikke ualmindelige i det nuværende system med frit flydende kurser. Under normale omstændigheder har vekselkursbevægelserne en stabiliserende effekt. Somme tider lader vekselkurserne imidlertid hånt om de økonomiske grundprincipper. Efterhånden som de økonomiske vækstrater i USA og i euroområdet nærmer sig hinanden, kunne man forvente, at vekselkursen i større grad ville afspejle disse grundprincipper, således at euroen bevægede sig hen imod sit naturlige leje uden politisk indblanding.

Den Europæiske Centralbank (ECB) og Euro-11-Gruppen har klart tilkendegivet, at euroen har gode muligheder for at blive opskrevet. Om end denne mundtlige støtte indtil videre kun har haft begrænset virkning, skal det understreges, at ECB i fuld overensstemmelse med sit mandat i henhold til EF-traktaten kun bekymrer sig om vekselkursniveauet, i det omfang det påvirker inflationen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1761/00

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(31. maj 2000)

Om: Valg i Grækenland / rejse med henblik på stemmeafgivelse

Søndag den 9. april 2000 blev der afholdt valg i Grækenland. Da det for de grækere, der bor i udlandet, ikke er muligt at brevstemme, iværksatte Olympic Airways en aktion, idet de solgte flybilletter til stærkt nedsat pris, så så mange grækere som muligt kunne deltage i valget.

1. Har Kommissionen kendskab til dette forhold?

2. Kan Kommissionen give oplysninger om, hvorvidt dette tilbud kun gjaldt græske statsborgere, eller om enhver EU-borger havde mulighed for at nyde godt af denne flybilletrabat?

3. Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvem der i givet fald betalte differencen mellem denne pris og den regulære billetpris, og hvor stor denne difference var?

4. Hvilke strækninger omfattede denne aktion?

5. Mener Kommissionen, at denne fremgangsmåde er konkurrenceforvridende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(18. juli 2000)

Ifølge Rådets forordning (EØF) nr. 2409/92 af 23. juli 1992 om billetpriser og rater inden for luftfart(1) kan luftfartsselskaberne frit fastsætte deres billetpriser. Kommissionen har ud fra de foreliggende oplysninger forstået, at der var tale om et charterarrangement mellem luftfartsselskabet og de politiske partier, og det havde som baggrund, at græske statsborgere er nødt til at rejse tilbage til Grækenland, hvis de vil stemme.

Kommissionen er ved at undersøge omstændighederne omkring dette charterarrangement, så det kan fastslås, om en sådan praksis er i modstrid med EU-rettens bestemmelser. Således har Kommissionen skrevet både til den græske regering og Olympic Airways for at finde ud af, om arrangementet var angribeligt i betragtning af, at andre luftfartsselskaber flyver til samme destinationer i Grækenland.

(1) EFT L 240 af 24.8.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1348/00

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Institutionel reform

Rapporten om reform af Kommissionen er et første vigtigt skridt i retning af at imødegå problemerne med manglende kvalifikationer og korruption blandt et mindretal af Kommissionens ansatte, og Kommissionen

må komplimenteres for at have mod til at trodse tjenestemændenes magtfulde fagforeninger. Men ville det ikke være en god ide, hvis folkene i Kommissionens top (f.eks. kommissærerne selv) foregik deres ansatte med et godt eksempel og accepterede de samme strenge kvalitetsmål som disse og også selv lod sig underkaste en årlig evaluering?

Vil Kommissionen kommentere mit forslag om, at hver enkelt kommissær aftaler et møde med Parlamentet en gang om året med henblik på en fyldestgørende og åbenhjertig tovejsanalyse af deres egne og deres respektive generaldirektoraters præstationer?

Vil Kommissionens også oplyse om kommissærerne, i retfærdighedens interesse, har tænkt sig at lade sig underkaste de samme disciplinære procedurer som deres ansatte, således at de i ekstreme tilfælde, hvor det ikke er lykkedes dem at opnå de ønskede resultater, kan forflyttes præcis ligesom deres ansatte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(26. juni 2000)

Retsgrundlaget for bedømmelse af tjenestemænd er artikel 43 i personalevedtægten, og heri fastsættes det, at der mindst hver andet år udfærdiges en udtalelse om hver tjenestemand. Dette gælder tjenestemænd og øvrige ansatte ved De Europæiske Fællesskaber med undtagelse af tjenestemænd i lønklasse A 1 og A 2. Det foreslås i hvidbogen om reform af Kommissionen, som blev offentliggjort i marts, at der for tjenestemænd i disse lønklasser indføres et særskilt bedømmelsessystem (KOM(2000) 200, Kapitel IV.2, s. 11).

I modsætning til tjenestemænd, der er omfattet af artikel 43, har medlemmer af Kommissionen et politisk ansvar, som er fastlagt i traktaten og ligger uden for vedtægtens rammer.

Alle kommissærer deltager regelmæssigt i parlamentsudvalgenesmøder og langt oftere end en gang årligt for at drøfte og redegøre for formålet med og resultaterne af deres aktiviteter inden for det område, som de er politisk ansvarlige for.

Som det ærede medlem ved, er der forhandlinger i gang om en ny interinstitutionel aftale om gensidige forbindelser, og det politiske forhold mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen vil i fremtiden blive integreret i denne rammeaftale.

Ifølge artikel 160 (tidl. artikel 130c) i EF-traktaten kan et medlem af Kommissionen afskediges, hvis han eller hun ikke længere opfylder de nødvendige betingelser for at udøve sit hverv, eller han eller hun har begået en alvorlig forseelse. Derudover har alle medlemmer af den nuværende Kommission lovet formanden, at han eller hun tager sin afsked, hvis formanden beder dem om det.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2258/00

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(7. juli 2000)

Om: Revision af artikel 296

Under henvisning til punkt 23 i Europa-Parlamentets beslutning af 15. juni 2000 (Lalumière-betænkningen) bedes Kommissionen oplyse, om den vil foreslå det for regeringskonferencen, at artikel 296 ændres i Nice-traktaten og gøres mere fleksibel for således at skabe forudsætningerne for et indre marked inden for forsvarsmateriel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(4. august 2000)

Artikel 296 (tidligere artikel 223) i EF-traktaten, som bemyndiger medlemsstaterne til at undtage deres forsvarsindustrier fra den fælles konkurrenceret, betragtes i stadig højere grad af mange som en hindring for udviklingen af en europæisk forsvarsindustri. Den ordning med nationale undtagelser, som den gør mulig, var ganske vist berettiget på et tidspunkt, hvor der ikke var nogen udsigter til opbygning af et europæisk forsvar, men kan i dag til tider forekomme uhensigtsmæssig.

Domstolen har tendens til at fortolke denne artikel stadig mere restriktivt, hvilket bl.a. fremgår af en dom af 16. september 1999 (C414/97, Kommissionen mod Spanien). Traktatens almindelige retsregler finder normalt anvendelse på de varer, der er omhandlet i denne artikel, og den medlemsstat, der anmoder om en undtagelse, skal fremlægge bevis for, at denne er berettiget.

Selv om Kommissionen er enig i Domstolens vurdering af denne artikel, er den sig fuldt ud bevidst, hvad der står på spil, og hvilke drøftelser denne artikel giver anledning til. Den overvejer derfor i øjeblikket, om det kunne være hensigtsmæssigt, at den fremsatte forslag til ændring af denne artikel inden for rammerne af en fremtidig regeringskonference. Kommissionen overvejer også en anden mulighed, nemlig at foreslå en slags adfærdskodeks for en harmoniseret vurdering og harmoniserede fremgangsmåder i tilknytning til denne artikel 296 i EF-traktaten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1483/00

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(11. maj 2000)

Om: Nedskæring af økopointkontingenterne

I transitaftalen mellem Østrig og EU reguleres antallet af transittilladelser ved hjælp af økopoint. Denne ordning fastlægger foruden en årlig automatisk nedskæring af disse økopoint også en nedskæring af kontingenterne, da det sidste år på grund af lavemissionskøretøjer var muligt at gennemføre flere transporter. Da der også på grund af den økonomiske udvikling i 1999 kunne noteres en større efterspørgsel efter transporter gennem Østrig, end der var taget højde for i transitaftalen, vil der kunne påregnes en yderligere og dermed uforholdsmæssigt omfattende nedskæring af økopointkontingentet.

Erfaringerne viser, at antallet af tildelte økopoint ikke er tilstrækkeligt til at sikre fuldstændig forsyning af den europæiske erhvervssektor. Denne omstændighed forstærkes af, at der dette år vil blive foretaget en uforholdsmæssigt omfattende nedskæring.

Ved Kommissionen, at manglende transittilladelser, dvs. økopoints, vil bringe det nuværende økonomiske opsving i Europa i fare?

Hvad agter Kommissionen at foretage sig i denne forbindelse for at sikre forsyningen af den europæiske erhvervssektor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(19. juni 2000)

Kommissionen er i henhold til artikel 11, stk. 2, litra c), i protokol nr. 9 i akten vedrørende Østrigs tiltrædelse(1) forpligtet til at udarbejde et forslag om at nedsætte det samlede antal tilgængelige økopoint, hvis antallet af transitkørsler foretaget af lastvogne gennem Østrig overskrider 1991-niveauet med mere end 8 %. I 1999 overskred antallet af kørsler 1991-niveauet med næsten 15 %.

Metoden til at beregne den påkrævede nedbringelse i økopoint er fastlagt i protokol nr. 9 og svarer til omkring 300 000 transitkørsler. For at lette konsekvenserne så meget som muligt søger Kommissionen at sprede nedbringelsen ud over de resterende 3 ½ år af økopointsystemets levetid. Ved at sprede nedbringelsen således kan den nedsatte mulighed for lastvognskørsel gennem Alperne via Østrig

kompenseres af jernbanerne. I denne henseende bemærker Kommissionen, at Tyskland, Østrig og Italien er forpligtet til at arbejde sammen for at forbedre jernbanegodstransporten mellem nord og syd ved hjælp af hurtigruter for godstog.

Derudover skal konsekvenserne af et nedsat antal økopoint delvist udlignes fra 2001 ved at give lastvogne øget mulig for at køre gennem Alperne via Schweiz efter ikrafttrædelsen af transportaftalen med Schweiz.

Forslaget til Kommissionens forordning blev forelagt for forvaltningsudvalget for vejtransport, jernbanetransport og kombineret transport i Østrig den 31. maj 2000. Der blev foretaget afstemning, men der var ikke flertal nok til, at forslaget kunne vedtages. Derfor er forslaget forelagt til overvejelse i Rådet i overensstemmelse med de i artikel 16 i protokol nr. 9 fastsatte procedureregler.

(1) EFT C 241 af 29.8.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1688/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Krumningen på klasse 2-agurker

I Sverige opstod der i sommeren 1997 en strid mellem en agurkeavler og en inspektør fra Landbrugsstyrelsen. Inspektøren mente, at krumningen på agurkerne var for lille. Hvis agurkerne skulle sælges under betegnelsen klasse 2, skulle de have en krumning på to centimeter, hævdede tjenestemanden. Avleren sagde, at han for en sikkerheds skyld undlod at betegne agurkepartiet som klasse 1, og at agurkerne gerne måtte have en krumning på 2 centimeter i klasse 2. Agurkerne rådnede under striden. Hvilke bestemmelser angående agurkers krumning mener Kommissionen på grundlag af ovenstående der gælder for klasseinddelingen af agurker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. juli 2000)

Kommissionen har aldrig hørt om denne sag, så den vil rette henvendelse til de svenske kontrolmyndigheder, der er ansvarlig på dette område.

Kommissionen vil dog gerne understrege, at der i EF-normerne for agurker, der er fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1677/88 af 15. juni 1988 om kvalitetsnormer for agurker(1), og som er baseret anerkendte internationale normer, ikke er fastsat regler om den minimale eller maksimale krumning af agurker i klasse II. Agurker i denne klasse kan afsættes, hvad enten de er lige eller krumme.

(1) EFT L 150 af 16.6.1988.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1478/00

af Karin Riis-Jørgensen (ELDR) til Kommissionen

(11. maj 2000)

Om: Registrering af firmabiler

I henhold til Kommissionens pressemeddelelse af 31. marts 1998 har Kommissionen indledt en overtrædelsesprocedure mod Danmark vedrørende blandt andet den danske praksis i forbindelse med i Danmark bosiddende arbejdstageres brug af firmabiler registreret i en anden medlemsstat.

Kan Kommissionen oplyse, hvad den har gjort siden offentliggørelsen af pressemeddelelsen, og hvad den agter at gøre over for Danmark, da Danmark øjensynligt fortsat fører en praksis i strid med blandt andet Domstolens dom i Ledoux-sagen, sag C-127/86, jf. senest den anden Ryborg-sag, som Kommissionen er gjort bekendt med i november 1999, jf. Kommissionens j.nr. D(99) EMPL/D/4-45329?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(5. juli 2000)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at efter Kommissionens begrundede udtalelse af 18. maj 1998 ændrede de danske myndigheder de pågældende nationale bestemmelser. Således blev loven om registreringsafgift af motorkøretøjer ændret med lov nr. 385 af 2. maj 1999. Også trafikministeriets bekendtgørelse om registrering og syn af køretøjer er blevet ændret.

Selv om de nye bestemmelser giver grænsependlere lov til at køre i firmabiler i Danmark under visse omstændigheder, hvor dette ikke var muligt i henhold til de tidligere bestemmelser og tidligere praksis, mener Kommissionen, at der stadig er manglende overensstemmelse med gældende fællesskabsret, især artikel 39 og 49 (tidligere artikel 48 og 59) i EF-traktaten i forbindelse med artikel 10 (tidligere artikel 5) i EF-traktaten. Kommissionen viderefører derfor overtrædelsesproceduren mod Danmark.