SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1397/03

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Rådet

(11. april 2003)

Om: Virkning af forarmet uran

Har Det Forenede Kongeriges væbnede styrker anvendt ammunition med forarmet uran under invasionen af Irak?

Våben med forarmet uran skaber vidtrækkende og langtidsvarende forurening, der sandsynligvis forvolder skader, kroniske sygdomme, langsom død og alvorlige fødselsdefekter på såvel civilbefolkningen som Det Forenede Kongeriges soldater i de kommende år. Mener Rådet på den baggrund, at anvendelse af forarmet uranammunition vil være et brud på protokol I i konventionen om forbud mod eller begrænsninger i anvendelsen af visse konventionelle våben, der må anses for at være unødigt skadevoldende eller for at ramme i flæng, i betragtning af, at protokol I vedrører ikke-sporbare genstande og de relevante artikler spredning, anvendelse og virkninger på civilbefolkningen?

I artikel 11 i Europa-Parlamentets beslutning af 13. februar 2003 om forarmet uran opfordredes Rådet til at støtte uafhængige og tilbundsgående undersøgelser af de eventuelle skadelige virkninger af brugen af ammunition med forarmet uran (og andre typer sprænghoveder med uran) under militære aktioner som f.eks. på Balkan samt i Afghanistan og andre områder. Det fremgik desuden af beslutningen, at sådanne undersøgelser burde omfatte virkningerne på soldater, der befinder sig i de berørte områder, samt på civilbefolkningen og dens jordarealer, og at resultaterne af disse undersøgelser skulle forelægges Parlamentet. Hvilke skridt vil Rådet tage til at indlede en sådan uafhængig og tilbundsgående undersøgelse efter ophør af fjendtlighederne i Irak?

Vil Rådet opfordre til et moratorium for medlemsstaternes brug af ammunition med forarmet uran?

Svar

(7. oktober 2003)

Rådet har ikke modtaget nogen rapporter om, at Det Forenede Kongeriges væbnede styrker skulle have anvendt ammunition med forarmet uran under konflikten i Irak. Rådet har ikke behandlet det ærede parlamentsmedlems forespørgsel vedrørende protokol I til konventionen om visse konventionelle våben.

Rådet har ikke nogen fortegnelse over ammunition med forarmet uran, som anvendes i øjeblikket. Det er medlemsstaterne, som på grundlag af deres nationale suverænitet træffer afgørelse om, hvilken type ammunition de vil bruge. Samtlige medlemsstater har underskrevet Genève-konventionerne.

Den 9. april 2001 drøftede Rådet spørgsmålet om forarmet uranammunition på baggrund af det videnskabelige bevismateriale, der er indsamlet af forskellige internationale organisationer. Efter udvekslingen af synspunkter sammenfattede formanden drøftelserne således:

Rådet noterer sig arbejdet i forskellige internationale organisationer (UNEP, WHO, NATO, Ad hoc-ekspertgruppe nedsat af Kommissionen) vedrørende mulige sundhedsmæssige og miljømæssige virkninger som følge af forarmet uran i den ammunition, der anvendtes på Balkan.

I disse indgående og objektive undersøgelser findes der intet videnskabeligt bevis for, at brugen af forarmet uran har nogen forbindelse med de forskellige sygdomme, der forekommer i befolkningen eller blandt dem, der har forrettet tjeneste i konfliktområderne.

På grund af de åbenbare sundhedsmæssige og miljømæssige problemer i regionen bør Rådet fortsat være indstillet på at følge eventuelle yderligere undersøgelser nøje og i givet fald senere tage spørgsmålet op på ny.

Kommissionen har med de igangværende projekter allerede taget fat på nogle af miljøproblemerne i regionen. Rådet opfordrer Kommissionen til at tage resultaterne i rapporterne om forarmet uran såvel som det samlede billede vedrørende miljø- og sundhedsspørgsmål i betragtning, når Kommissionen udarbejder landestrategirapporter for samtlige lande på det vestlige Balkan.

Siden drøftelserne den 9. april 2001 har Rådet ikke beskæftiget sig med spørgsmålet om forarmet uran. Rådet opfordrer det ærede parlamentsmedlem til at rette dette spørgsmål til Kommissionen for at få belyst aspekter, som denne har behandlet siden da.