SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0903/03

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(24. marts 2003)

Om: Anvendelse af princippet om forebyggelse ved elektromagnetisk forurening

Forurening med elektromagnetiske felter og disses påvirkning af menneskers sundhed er et emne, som fortsat optager befolkningen i Europa, herunder har navnlig mange sektorer i det spanske civile samfund givet udtryk for stor bekymring og har udarbejdet og indgivet klager og andragender til EU-institutionerne. Som eksempel skal nævnes beboerne i Bacarot kommune i Alicante, som er yderst foruroligede over udbredelsen af installationer, der genererer elektromagnetiske felter i området (herunder installationer, der ifølge de kommunale lokalplaner er ulovlige).

På forslag af Kommissionen vedtog EU i 1999 en henstilling om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter. Ifølge kommissær Byrnes svar på forespørgslerne E-1355/01(1) og P-3391/01(2), skulle de i henstillingen fastsatte sikkerhedsniveauer og -afstande bevares på grundlag af tal fra undersøgelsen fra det ekspertudvalg, som blev anmodet om at afgive udtalelse i oktober 2001. Kommissionen erkendte imidlertid, at der var sket en voldsom udvikling inden for mobiltelefonisektoren, som bl.a. betød stor udbredelse af elektromagnetiske antenner og installationer, hvis negative indvirkning på sundheden i stort omfang ikke kunne udelukkes videnskabeligt, og bebudede derfor en ny pakke af foranstaltninger med henblik på at tilstræbe en harmonisering af de nationale lovgivninger på området, som rakte ud over bestemmelserne i direktiv 1999/5/EF(3) om radio- og teleterminaludstyr.

Mener Kommissionen ikke, at det på grundlag af princippet om forebyggelse er nødvendigt at gå videre end den allerede forældede henstilling 1999/519/EF(4) og fastsætte en fælles lovgivningsramme for elektromagnetiske felter for at sikre de europæiske borgere et højt beskyttelsesniveau mod de mulige kort- og langsigtede virkninger af strålingen fra udstyr som det, man agter at installere i Bacarot kommune?

Hvilke konklusioner og nye foranstaltninger har Kommissionen truffet vedrørende elektromagnetisk forurening, således som kommissær Byrne bebudede, at man havde planer om at gøre i september 2002?

Hvorledes vurderer Kommissionen Spaniens overholdelse af de standarder, der er udarbejdet af Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec), i forhold til dens mandat M/305, navnlig for så vidt angår en harmoniseret metode til måling af den reelle eksponering i marken og information af offentligheden og de berørte sektorer?

(1) EFT C 350 E af 11.12.2001, s. 131.

(2) EFT C 147 E af 20.6.2002, s. 165.

(3) EFT L 91 af 7.4.1999, s. 10.

(4) EFT L 199 af 30.7.1999, s. 59.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(8. maj 2003)

Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø bekræftede den 30. november 2001, at de supplerende oplysninger, der er stillet til rådighed om karcinogene og andre ikke thermale virkninger af radiobølger og mikrobølger af forskellig længde i de seneste år, ikke giver anledning til en revision af de grænser for udsættelse, Kommissionen fastsatte.

På grundlag af ovenstående har Kommissionen ingen planer om at ændre disse grænser. I forbindelse med revisionen af Rådets henstilling vil Kommissionen udarbejde en rapport inden udgangen af 2004, hvori man tager hensyn til rapporterne fra medlemsstaterne og den seneste videnskabelige dokumentation og rådgivning. Kommissionen vil tage hensyn til videnskabeligt dokumenterede risici, som der indtil nu ikke har været taget hensyn til i det eksisterende sæt anbefalede grænseværdier.

Kommissionen bemærker, at som reaktion på den bekymring, som offentligheden har givet udtryk for, bliver der presset på for at demontere eller flytte mobiltelefonbasisstationer, selv om der ikke findes tungtvejende videnskabelige grunde til det. Målinger i medlemsstaterne har bekræftet, at eksponeringsniveauet generelt ligger under de anbefalede værdier i Rådets henstilling. Der er ingen anledning til at forvente, at disse niveauer vil afvige i Spanien. Den kendsgerning, at basisstationerne tilsyneladende er ulovlige, bunder efter Kommissionens opfattelse ikke i den kendsgerning, at mobiltelefonioperatører ikke overholder grænserne for eksponering, men snarere i mange lokale myndigheders modvilje mod at udstede byggetilladelser i tide, hvilket i høj grad påvirker operatørernes virksomhed. Kommissionen har bemærket sig de mange lokale byggeregler i Spanien, som alle har til formål at beskytte borgerne mod virkningerne af elektromagnetiske felter. Mange af disse regler (f.eks. påbud om en sikkerhedsafstand på 500 m) er ikke videnskabeligt dokumenterede og medvirker sandsynligvis ikke til reelt at nedbringe eksponeringen.

I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse gav Kommissionen Den Europæiske Standardiseringsorganisation mandat til at udarbejde sikkerhedsstandarder for mobilkommunikation. Med disse standarder opnås en ensartet sikring af mobilmaster og håndsæt samt en ensartet metode til in-situ målinger af den reelle eksponering.

I meddelelsen fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget På vej mod fuld dækning med mobilnet af tredje generation(1) foreslås følgende tiltag: (i) en dialog med medlemsstaterne om en harmoniseret anvendelse af forsigtighedsprincippet i forbindelse med grænseværdier (ii) tekniske specifikationer for sikkert mobiludstyr, (iii) forskning og (iv) en informationskampagne. Selvom Kommissionen ikke fastlægger specifikke frister, følger den konstant udviklingen på disse områder.

(1) KOM(2002) 301 endelig udg.