ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3504/00

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(10. november 2000)

Om: Forholdet mellem Kommissionens tjenestegrene og tobaksindustrien

1. Kan Kommissionen bekræfte, at der findes vedtægtsbestemmelser vedrørende det forhold, at ansatte inden for dens juridiske tjenester efter deres pensionering tiltræder en stilling, som har tilknytning til deres tidligere arbejde?

2. Kan Kommissionen bekræfte, at en tidligere ansat i dens juridiske tjenester, der var ansvarlig for det indre marked, straks efter sin pensionering blev beskæftiget med tobaksindustriens kampagne mod direktivet om tobaksreklame og herunder udnyttede de erfaringer, vedkommende havde indhøstet i sin tidligere stilling som betroet tjenestemand?

3. Kan Kommissionen i bekræftende fald forklare, hvorfor vedtægtsbestemmelserne ikke blev anvendt i dette tilfælde?

4. Vil Kommissionen i lyset af ovenstående spørgsmål sikre, at dens tjenestegrene, navnlig dens juridiske tjenestegrene, dens told- og afgiftsafdeling og dens landbrugsafdeling, er uafhængige af tobaksindustrien? Hvilke foranstaltninger har den i givet fald truffet for at sikre denne uafhængighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(8. februar 2001)

Kommissionen henviser det ærede medlem til artikel 16 og 17 i vedtægten for tjenestemænd, som dækker alle tidligere tjenestemænd i EU-institutionerne og ikke kun tjenestemænd, der har været ansat i de juridiske tjenester. Det fremgår især af artikel 16, at en tjenestemand efter tjenesteperiodens ophør har pligt til at udvise hæderlighed og tilbageholdenhed med hensyn til sin overtagelse af visse opgaver eller hverv.

Kommissionen kan bekræfte, at den var klar over, at en tidligere ansat i dens juridiske tjeneste, fik arbejde inden for tobaksindustrien og var involveret i industriens forsøg på at modarbejde forbuddet mod tobaksreklame.

Kommissionen har undersøgt sagen for at sikre sig, at den pågældende person har overholdt alle relevante regler i vedtægten (artikel 16 og 17). En grundregel ved bedømmelsen af sådanne sager er, at tidligere ansatte ved Kommissionen forventes at afvise tilbud om arbejde, der kan føre til interessekonflikter i forhold til deres tidligere arbejde i Kommissionen. En sådan konflikt opstår, hvis det nye arbejde har relation til en sag, som vedkommende var ansvarlig for som tjenestemand ved Kommissionen, og hvis han/hun i den forbindelse kommer til at modarbejde Kommissionens standpunkt i den pågældende sag.

Samme situation opstår, hvis tjenestemanden kan drage fordel af fortrolige oplysninger, som han/hun har fået adgang til gennem sit arbejde ved Kommissionen.

I den sag, som det ærede medlem henviser til, fandt Kommissionen, at der ikke forelå nogen overtrædelse af vedtægtsbestemmelserne, da tjenestemanden ikke under sit arbejde i Kommissionen havde beskæftiget sig med sager med relation til tobak eller det indre marked.

Alle tjenestegrene er uafhængige af tobaksindustrien (og af alle andre industrier). Hvis Kommissionen har mistanke om, at vedtægtsbestemmelserne er overtrådt, indleder den omgående en undersøgelse af sagen og idømmer om nødvendigt en disciplinærstraf.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3540/00

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(13. november 2000)

Om: Euroens krise, ændring af datoen for udskiftning af de nationale valutaer og begrænsning af Den Europæiske Centralbanks personale

- Den Europæiske Centralbanks uafhængighed betyder, at dens ledere er ansvarlige for de opnåede resultater til forsvar for euroens købekraft.

- Euroen devalueres alvorligt, ikke blot over for dollaren, men også over for de vigtigste valutaer.

- Overgangsfasen fra den virtuelle til den reelle euro er meget ømtålelig.

- Igangsættelsen af den sidste fase kan skades alvorligt gennem den manglende tillid, der er ved at brede sig i offentligheden.

- Det er nødvendigt at give et tydeligt signal til markederne for at iværksætte en konkret ændring af tendensen.

1. Anser Kommissionen det ikke for hensigtsmæssigt at opfordre styrelsesrådet, direktionen og det generelle råd i ECB til at give Europa-Parlamentet en detaljeret beretning om euroens stilling, og særlig om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt at ændre de berammede datoer for udskiftning af de nationale valutaer med euroen.

2. Anser Kommissionen det ikke for hensigtsmæssigt at begrænse ECB's personale fra 770 til 300 personer, som ville være tilstrækkelige til det arbejde, der skal udføres?

3. Mener Kommissionen ikke, at borgerne i eurolandene, der er ofre for en ikke hensigtsmæssig politik, bør kunne lade deres utilfredshed komme til udtryk gennem folkeafstemninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(14. december 2000)

1. De regelmæssige beretninger fra Den Europæiske Centralbank (ECB) til Parlamentet er efter Kommissionens opfattelse tilstrækkelige til at belyse spørgsmål om euroen, som sorterer under ECB. Kommissionen finder, at der ikke kan være tvivl om, at datoen for indførelsen af eurosedler og -mønter er den rette.

2. Kommissionen vil ikke udtale sig om antallet af ansatte i ECB.

3. Kommissionen mener, at euroen har givet de deltagende medlemsstater betydelige økonomiske fordele.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3752/00

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Handel med elfenben

Kan Kommissionen, i betragtning af at importen til EU af kommercielt elfenben, der ikke er beregnet til personligt brug, har været forbudt siden 1990, bekræfte, hvilke oplysninger den ligger inde med vedrørende lagre af elfenben, der for øjeblikket befinder sig i EU's medlemsstater? Kan den, såfremt den ikke ligger inde med sådanne informationer, oplyse, hvorledes den kontrollerer salg af elfenben inden for EU, og hvorledes den sikrer, at kun elfenben med dispensationscertifikater i henhold til artikel 10 i forordning nr. 338/97(1) må sælges?

(1) EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. januar 2001)

Kommissionen ligger ikke inde med oplysninger om, hvilke lagre af elfenben der i dag findes i medlemsstaterne. I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996(1) og Kommissionens forordning (EF) nr. 939/97 af 26. maj 1997 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed(2), føres der ikke kontrol med salget af forarbejdet elfenben, som er erhvervet før den 1. juni 1974. Råt elfenben og forarbejdet elfenben af senere dato kan kun forhandles på grundlag af en dispensation, som indrømmes fra sag til sag af den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende enhed befinder sig.

Kontrollen med overholdelsen af bestemmelserne i disse forordninger, sorterer under medlemsstaterne, selv om Kommissionen dog kan og da også henleder deres myndigheders opmærksomhed på særlige omstændigheder og situationer, hvor en nærmere undersøgelse skønnes nødvendig.

(1) EFT C 61 af 3.3.1997.

(2) EFT C 140 af 30.5.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4090/00

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(10. januar 2001)

Om: Styrkelse af EU's handelsforbindelserne med Mercosur og Chile

Det nyligt afholdte første møde på højt plan mellem repræsentanter for erhvervslivet i Den Europæiske Union, Latinamerika og Caribien i Madrid med deltagelse af 19 latinamerikanske og europæiske erhvervsledere, var et egnet forum til drøftelse af konkrete foranstaltninger til fremme af EU's handelsforbindelser med Mercosur og Chile.

Da den spanske regeringschef aflagde en høflighedsvisit anmodede mødedeltagerne denne om at tage skridt til med konkrete og effektive foranstaltninger at iværksætte dette initiativ på grund af den særligt begunstigede position, som Spanien har i forholdet mellem de to blokke.

Finder Kommissionen, at den på baggrund af anmodningen fra erhvervsledernes møde bør foreslå oprettelse af et observationscenter i Spaniens hovedstad, som skal udarbejde initiativer og forslag, så EU på den ene side og Mercosur og Chile på den anden kan skabe muligheder for, at erhvervsledere fra de to handelsblokke i højere grad kan stimulere de indbyrdes handelsforbindelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. februar 2001)

1. For øjeblikket iværksættes der mange initiativer til forbedring af handelsforbindelserne mellem de to økonomiske blokke.

2. Således har Europa-Kommissionen et snævert samarbejde med Mercosur EU Business Forum (MEBF), som er en sammenslutning af erhvervsrepræsentanter og erhvervsorganisationer fra begge regioner, der ønsker at fremme handelsforbindelserne mellem EU og Mercosur og lette handels- og investeringsstrømmen. MEBF har været i stand til at etablere sig som den vigtigste repræsentant for erhvervslivet i EU og Mercosur, og Europa-Kommissionen har vedvarende støttet dette initiativ fra dets begyndelse i 1998. Det nyligt afholdte erhvervstopmøde mellem EU-Latinamerika og Caribien i Madrid gav udtryk for støtte til MEBF's aktiviteter og anmodede specifikt MEBF om at tage aktivt del i dette topmøde. Der findes altså inden for erhvervslivet allerede et forum til forbedring af handelsforbindelserne mellem EU og Mercosur.

3. Endvidere har Europa-Kommissionen truffet praktiske foranstaltninger til støtte for handelsforbindelserne mellem EU og Latinamerika, bl.a. gennem en række erhvervsrelaterede økonomiske samarbejdsprogrammer såsom AL-INVEST, ALURE og ECIP. Disse succesrige programmer, særlig AL-INVEST, vil fortsætte i fremtiden med det mål at støtte det europæiske erhvervsliv i dets kontakter med Mercosur.

4. Under hensyntagen hertil mener Europa-Kommissionen ikke, at der er behov for et observationscenter i Madrid til at udarbejde initiativer og forslag med henblik på, at erhvervsledere i EU og Mercosur og Chile kan forbedre de indbyrdes handelsforbindelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4087/00

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(10. januar 2001)

Om: CJD-variant den menneskelige form for BSE

Er Kommissionen enig i, at CJD-varianten bør omdøbes til human spongiform encephalopati?

Hvad gør Den Europæiske Union for at fremme udvekslingen af medicinske erfaringer i behandling af denne sygdom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(28. februar 2001)

1. I 1996 offentliggjorde et hold forskere fra den hospitalsafdeling, der har til opgave at overvåge Creutzfeldt-Jakobs sygdom (CJD) i Edinburgh i Det Forenede Kongerige, et dokument(1), hvori forfatterne fremlagde resultater, der i høj grad pegede på en årsagssammenhæng mellem bovin spongiform encephalopati (BSE) og en variant af Creutzfeldt-Jakob sygdom (vCJD).

Selvom vCJD udviser nogle væsentlige neurologiske forskelle i forhold til den klassiske sporadiske form, klassificeres den som en menneskelig form for neurodegenerativ sygdom. Den er også opkaldt efter den person, der undersøgte den klassiske form, og er derfor anvendt og accepteret af den lægevidenskabelige verden som vCJD.

2. Kommissionen lancerede en europæisk handlingsplan for TSE-forskning(2) i 1996, der har mobiliseret 50 mio. EUR, med henblik på at fremme forståelsen af og spore og bekæmpe TSE, som f.eks. Creutzfeldt-Jakobs sygdom (CJD) hos mennesker og BSE hos køer. Omkring 150 laboratorier er i øjeblikket involveret i 54 fællesskabsstøttede forskningsprojekter om TSE-sygdomme og beskæftiger sig med emner såsom prion-sygdomme hos mennesker, den infektiøse agens, risikovurdering, behandling og forebyggelse.

Det er især på sin plads at fremhæve et projekt om udviklingen af en TSE-behandling, der er baseret på prionprotein-bindende sukkerforbindelser, og som involverer forskningsgrupper fra Tyskland, Det Forenede Kongerige, Frankrig og Israel. Deres opgave er hovedsageligt at indkredse de mekanismer, der skal forhindre prionerne i at formere sig i dyrkede celler.

Endvidere afholdt Kommissionen den 15. december 2000 et møde for de nationale eksperter inden for TSE-forskning for at analysere løbende forskningsaktiviteter, opfordre til informationsudveksling mellem forskningsgrupper og indkredse de aktuelle forskningsemner, der skal styrkes, såvel som nye forskningsområder. Denne gruppe vil forelægge en foreløbig rapport om kort tid.

Artikel 152, stk. 5 (tidligere artikel 129) i EF-traktaten fastslår, at Fællesskabets indsats på folkesundhedsområdet respekterer fuldt ud medlemsstaternes ansvar for organisation og levering af sundhedstjenesteydelser og medicinsk behandling mldr. Kommissionen vil imidlertid overveje mulighederne for at fremme udveksling af oplysninger om den bedste behandling af vCJD, hvilket kunne ske inden for rammerne af det nye sundhedsprogram(3), der i øjeblikket debatteres i Europa-Parlamentet og i Rådet.

(1) R. G. Will et al., The Lancet 1996: 347; 921-25, findes også på www.cjd.ed.ac.uk/lancet.htm).

(2) Overførbare spongiforme encephalopatier (TSE).

(3) EFT C 337 E af 28.11.2000 og KOM(2000) 285 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3761/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Europæisk byplanlægning og tilfældet med Bologna 2 i Calderara di Reno

I kommunen Calderara di Reno (Bologna) i regionen Emilia-Romagna (Italien) findes der en stor boligblok, der går under navnet Bologna 2. Denne boligblok er kendetegnet af et vedvarende strukturelt og socialt forfald. Bologna 2 og det omkringliggende område er i hænderne på kriminelle bander, som udøver prostitution, narkotikasalg, våbensalg osv.

De beboere og forretningsdrivende, som kæmper for at sanere området, er hele tiden i livsfare, og interventionerne fra ordenskræfterne og retsvæsenet giver ikke varige resultater.

Da Calderara di Reno er en lille kommune med ca. 10 000 indbyggere, råder den ikke over tilstrækkelige midler til alene at kunne sanere hele det pågældende område.

Kan Kommissionen oplyse følgende:

- Hvilke initiativer gennemfører den på europæisk plan til omstilling af byområder i forfald, særlig hvad angår områder i mellemstore byer og/eller små kommuner, der eventuelt er indbyrdes sammensluttede?

- Findes der initiativer på fællesskabsplan, som omfatter finansiering af bysaneringsplaner sideløbende med sociale hjælpeforanstaltninger for de mest tilbagestående kvarterer og byområder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. januar 2001)

EU kan yde økonomisk støtte til byområder med socioøkonomiske problemer via EU-initiativet Urban II. Desuden er områder under omstrukturering støtteberettiget under strukturfondenes mål 2.

Med hensyn til Urban II vedtog Europa-Kommissionen den 28. april 2000 en meddelelse, der afstikker retningslinjerne for dette EU-initiativ vedrørende økonomisk og social revitalisering af kriseramte byer og bydele for at fremme en bæredygtig byudvikling(1). I programmeringsperioden 2000-2006 udgør støtten fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til dette nye initiativ 700 mio. EUR.

De byområder, der kan komme ind under dette initiativ, skal have en befolkning på mindst 20 000, selv om dette minimum kan nedsættes til 10 000 indbyggere i velbegrundede tilfælde. I så fald skal byområderne opfylde mindst tre af de kriterier, der er anført i afsnit II, nr. 11, i ovennævnte meddelelse. Det kan fx være følgende kriterier: høj langtidsledighed, megen kriminalitet og et nedslidt miljø.

Europa-Kommissionen gør opmærksom på, at det ifølge bestemmelserne i nævnte meddelelse er den berørte medlemsstat, der skal indsende forslag til programmer under Urban-initiativet.

Kommunen Calderara di Reno ligger ikke i et område, der er støtteberettiget under mål 2, og derfor kan den ikke få del i mål 2-bevillingerne.

(1) EFT C 141 af 19.5.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3740/00

af Robert Sturdy (PPE-DE) til Kommissionen

(28. november 2000)

Om: Forslaget om toldfritagelse for Alt andet end våben

På baggrund af forslaget om ensidig afskaffelse af told for de 48 mindst udviklede lande i verden i forbindelse med Alt andet end våben har medlemsstaterne anmodet om oplysninger vedrørende dette forslags omkostningsmæssige indvirkning på EU's landbrug. Denne undersøgelse er Kommissionen ved at foretage i øjeblikket.

Jeg forstår, at denne vurdering af indvirkningen skal afsluttes, inden Rådet træffer afgørelse om dette forslag.

Som medlem af Europa-Parlamentet anmoder jeg hermed om, at Kommissionen stiller dette dokument og ethvert støttedokument til rådighed for undertegnede og de øvrige medlemmer af Europa-Parlamentets Landbrugsudvalg, så snart rapporten er afsluttet og oversendt til Rådet.

Kan Kommissionen imødekomme denne anmodning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(14. december 2000)

Det ærede medlem henviser til Kommissionens nylige forslag til forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2820/98 om anvendelse af et flerårigt arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1. juli 1999 til 31. december 2001(1), således at toldfri adgang uden kvantitative restriktioner udstrækkes til varer med oprindelse i de mindst udviklede lande(2).

Kommissionen vil med glæde sende det ærede medlem og de relevante udvalg i Parlamentet en vurdering af virkningerne af ovennævnte forslag, når det er oversendt til Rådet.

Selv om Kommissionen ganske vist foreslår en autonom foranstaltning under Fællesskabets generelle præferenceordning, skal dette ikke ses som en ensidig toldafskaffelse, da Kommissionens forslag er en reaktion på multilaterale forpligtelser og følges af initiativer fra andre udviklede lande.

(1) EFT L 357 af 30.12.1998.

(2) KOM(2000) 561 endelig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3350/00

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Anmodning om udvidelse af Petrola

I maj 1998 forelagde selskabet Petrola Ellas A.E.B.E. miljøministeriet og de øvrige ansvarlige ministerier sit nye investeringsprogram og anmodede i den forbindelse om tilladelse til at opføre et stort antal nye enheder, som ville fylde et areal på omkring 13 ha (ifølge erklæringer fra virksomhedsledelsen), og som skulle placeres i den ubebyggede sikkerhedszone mellem de eksisterende Petrola- og Pirkal-anlæg. Denne udvidelse karakteriseres som en overtrædelse af den græske lovgivning (det præsidentielle dekret 791/81) samt fællesskabsbestemmelserne under særlig henvisning til direktiverne 85/337/EØF(1), 82/501/EØF(2) (Seveso-direktivet) og 84/360/EØF(3).

Det bør bemærkes, at Petrola befinder sig meget nær ved de tæt bebyggede områder i Elefsina, Aspropirgos, Magoula og Mandra, og at denne udvidelse vil forøge uheldsrisiciene. Ved at brede sig ind i den ubebyggede sikkerhedszone vil Petrola blandt andet komme til at støde direkte op til Pyrkal, og forureningen af det allerede hårdt belastede område vil blive mere end tredoblet. Brændselsforbruget vil blive 3,4 gange så stort som nu, og emissionerne af forurenende luftarter mindst tre gange så høje.

Agter Kommissionen at undersøge de ovennævnte oplysninger og kræve de relevante forklaringer fra Grækenland? Ville det ikke være bedre, hvis Kommissionen i stedet for at udstede en ny udvidelsestilladelse til Petrola bidrog til, at der blev truffet foranstaltninger til bekæmpelse af forureningen, udslippet og stanken fra raffinaderiet?

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2) EFT L 230 af 5.8.1982, s. 1.

(3) EFT L 188 af 16.7.1984, s. 20.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(14. december 2000)

Kommissionen har efter offentliggørelsen af en række artikler i pressen sendt et brev til de græske myndigheder den 7. juni 2000 med anmodning om oplysninger, vedrørende udvidelsen af Petrola's anlæg. Til dato har de græske myndigheder ikke besvaret dette brev.

Som følge af det ærede medlems skriftlige forespørgsel vil Kommissionen på ny rette henvendelse til de græske myndigheder for at få oplysninger om, hvorvidt udvidelsen af Petrola's anlæg er blevet godkendt, samt om de miljøkriterier der opereres med.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3790/00

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Momssatser i forbindelse med renovering af bygninger

Finder Kommissionen det hensigtsmæssigt at opfylde kravet om nye boliger ved at ombygge eller renovere den eksisterende boligmasse, hvor dette er muligt, frem for at opføre nye boliger i ubebyggede grønne områder, og er den indstillet på at efterkomme Gordon Browns anmodning om en momsnedsættelse til 5 % i forbindelse med ombygning af ejendomme til lejlighedskomplekser og at give en hvilken som helst regering i EU, der måtte ønske dette, tilladelse til at indføre en momsnulsats i forbindelse med renovering af eksisterende boliger for dermed at fremme bevarelse og beskyttelse af grønne områder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(1. februar 2001)

Som Fællesskabets momslovgivning er udformet i dag, er levering, bygning, fornyelse og ændring af boliger, der sker som led i socialpolitikken, omfattet af kategori 9 i bilaget til sjette momsdirektiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(1). Medlemsstaterne kan derfor anvende en lavere momssats for sådanne tjenesteydelser, dog ikke under 5 %. For reparationer og ombygning af boliger, der ikke omfattes af denne definition, gælder den normale momssats.

Med hensyn til nulsatser skal det bemærkes, at kun medlemsstater, der pr. 1. januar 1991 gjorde brug af en nulsats, har tilladelse til i en overgangsperiode at opretholde denne sats. Der er således ikke muligt på grundlag af den nugældende fællesskabslovgivning at indføre en ny nulsats.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977, direktiv ændret ved Rådets direktiv 2000/65/EF, af 17. oktober 2000, EFT L 269 af 21.10.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4134/00

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(16. januar 2001)

Om: Direktiv om tovbaner

Ved den store ulykke, der ramte gletschertovbanen Kaprun på Kitzsteinhorn den 11. november 2000, blev 155 mennesker dræbt.

På denne baggrund bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. Må det formodes, at denne ulykke kunne have været undgået, hvis forskrifterne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/9/EF af 20. marts 2000 om tovbaneanlæg til personbefordring havde været gældende, da tovbanen i Kaprun blev bygget?

2. Har Kommissionen i benægtende fald til hensigt inden for overskuelig tid at forbedre det gældende direktiv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(28. februar 2001)

1. Formålet med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/9/EF af 20. marts 2000 om tovbaneanlæg til personbefordring(1) er at garantere tovbaneanlæggenes sikkerhed ved at fastlægge de væsentlige krav til sikkerhed og sundhed, der skal overholdes i alle nye anlæg, herunder skinnebundne tovbaner, kabinelifter, og slæbelifter, der er beregnet til befordring af personer. Direktivet blev vedtaget den 20. marts 2000. Det vil dog først blive anvendt fuldt ud fra den 3. maj 2004 efter en overgangsperiode på fire år (regnet fra datoen for offentliggørelsen). I den mellemliggende periode er disse anlæg hovedsagelig underlagt nationale bestemmelser.

Så længe resultaterne af undersøgelserne af den ulykke, der ramte Kitzsteinhorn, endnu ikke foreligger, kan der ikke siges noget om, hvorvidt denne ulykke kunne have været undgået, hvis direktivet havde været gældende.

2. Direktiv 2000/9/EC bestemmer, at der skal tages hensyn til indvundne erfaringer i den sikkerhedsanalyse, der skal foretages af alle projekterede anlæg, og i de sikkerhedsforanstaltninger, der skal træffes, hvis godkendte anlæg eller komponenter indebærer risici for sundhed og sikkerhed.

Hvis det fremgår af resultaterne af undersøgelsen af ulykken i Kitzsteinhorn, at der er behov for at forbedre den pågældende EU-lovgivning, herunder direktiv 2000/9/EC, vil de nødvendige forslag blive fremsat hurtigst muligt.

(1) EFT L 106 af 3.5.2000.