SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3848/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. januar 2003)

Om: Forudgående foranstaltninger til at undgå beskyldninger om partisk anvendelse af offentlige midler i forbindelse med folkeafstemninger i ansøgerlandene om tiltrædelse til EU

1. Afholdes der i alle de ti ansøgerlande, der kan tiltræde EU pr. 1. maj 2004, folkeafstemninger, der viser vælgernes støtte eller modstand, eller er der undtagelser? I hvilke stater, hvis regeringer sigter mod tiltrædelse, afholdes der ingen folkeafstemning?

2. Hvem er ansvarlig for finansiering af disse afstemninger, og hvem fordeler eventuelle bidrag til information eller propaganda mellem tilhængere og modstandere af tiltrædelse?

3. Hvad gøres der for at forebygge risikoen for, at eventuelle berørte virksomheder eller fonde, der finansieres af virksomheder, får mulighed for at finansiere propaganda med henblik på at sikre et resultat, der er i deres formodede interesse?

4. Stemmer udtalelsen fra det tidligere medlem af parlamentet i Estland, Ivar Raig, at 99,9 % af de penge, hans land fra Kommissionen modtager til at organisere en afstemning, går til ja-siden og kun 0,1 % til nej-siden? Hvilke kriterier ligger til grund for fordelingsnøglen for eventuelle EU-midler til folkeafstemninger?

5. Er Kommissionen ikke enig i, at en omfattende og ensidig finansiering over offentlige midler eller midler fra erhvervslivet til ja-siden kan give anledning til mistanke eller endog beskyldninger om, at vælgerne udelukkende er blevet forledt til at stemme ja af et kostbart propagandabombardement?

6. Hvad gør Kommissionen for at hindre, at der eventuelt ved meningsmålinger før og efter afstemningerne i nogle nye medlemsstater konstateres flere modstandere end tilhængere af en tiltrædelse, selv om der ved selve afstemningen er tale om det modsatte?

7. Er Kommissionen rede til at fremme, at eventuelle midler til offentligt forsvar af de forskellige standpunkter fordeles ligeligt mellem tilhængere og modstandere, således at resultatet af folkeafstemningerne ikke bagefter kan give anledning til permanent politisk uenighed, beskyldninger om antastning af folkenes ret til selvbestemmelse eller kritik af et demokratisk systems troværdighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günther Verheugen

(13. februar 2003)

Kommissionen forstår, at der er planlagt folkeafstemninger i ni af de ti kandidatlande, der skal ratificere tiltrædelsestraktaten, som vil blive undertegnet i Athen den 16. april 2003.

I Cyperns tilfælde vil der kun blive afholdt en folkeafstemning, hvis de igangværende drøftelser om grundlaget for de forslag, som FN's generalsekretær har forelagt, ender med en politisk løsning.

Ifølge bestemmelserne i artikel 49 i traktaten om Den Europæiske Union skal tiltrædelsestraktaten forelægges samtlige kontraherende stater til ratifikation i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser. Ansvaret for at organisere en folkeafstemning ligger hos myndighederne i hvert enkelt kandidatland. Kommissionen finansierer ikke og er heller ikke på anden måde involveret i organiseringen af folkeafstemninger og tilhørende kampagner i kandidatlandene.

Kommissionen arbejder med en kommunikationsstrategi for udvidelsen i alle medlemsstater og kandidatlande. Strategien er i det store og hele decentraliseret og forvaltes via Kommissionens delegationer/repræsentationskontorer. I Estland finansieres kommunikationsstrategien over Phare-budgettet og bliver gennemført af Kommissionens delegation. Det ærede medlem har mulighed for at finde nærmere ajourførte oplysninger om kommunikationstrategien på Kommissionens netsted: http://europa.eu.int/comm/enlargement/communication/index.htm.

Den estiske regering har fået 300 000 EUR fra Phare 2001-budgettet til informationsaktiviteter angående EU. Midlerne skal anvendes til objektive informationer om EU.

Den estiske regering gav for nylig i partnerskab med Open Estonia Foundation meddelelse om en særlig konkurrence for civilsamfundsorganisationer, hvis formål er at tilvejebringe informationer om EU, også kampagner i forbindelse med folkeafstemningen. Konkurrencen har et samlet budget på 2,1 mio. estlandske kroner, som bliver finansieret over statsbudgettet og Soros-foundation. Kommissionen forstår, at den ene halvdel af beløbet vil blive anvendt til finansiering af informationsprojekter og den anden halvdel til finansiering af kampagner i forbindelse med folkeafstemningen. Det betyder, at omkring 500 000 estlandske kroner bliver kanaliseret til kampagner imod landets tiltrædelse og et tilsvarende beløb til kampagner for landets tiltrædelse. Man kan finde yderligere oplysninger hos regeringens sekretariat for europa-information på: http://www.elis.ee/.

Det ærede medlem kan ikke forvente, at Kommissionen griber ind i interne politiske arrangementer i en fremtidig medlemsstat, hvad angår finansieringen af deres politiske kampagner, på samme måde som Kommissionen heller ikke ville gøre noget tilsvarende i de eksisterende medlemsstater.