ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/67

(2004/C 70 E/070)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1930/03

af Lennart Sacrédeus (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juni 2003)

Om: Fordrivelse af befolkningen fra Sudans olierige områder

Den blodige borgerkrig i Sudan har kostet to millioner mennesker livet. Fire millioner mennesker er flygtet fra deres hjem. European Coalition on Oil in Sudan, ECOS, som er et netværk bestående af 70 europæiske organisationer med et væsentligt kristent og kirkeligt islæt, gør opmærksom på, at titusindvis af sudanesere med olieselskabernes kendskab er blevet tvunget til at flygte fra Reweng County i det vestlige Øvre Nilen som følge af konflikter om olieudvindingen. En stor del af de indkomster, som olien i Sudan indbringer, anvendes til militærudgifter. Kun 2 % af Sudans budget går til sundhedspleje, mens 48 % anvendes til politi-og militærudgifter til indkøb af f.eks. russiske MiG-29 jagerfly, Mi-24 kamphelikoptere og T-72 kampvogne.

Hvad foretager Kommissionen sig for at påvirke Sudans regering og olieselskaberne til at standse denne bevidste fordrivelse af befolkningen fra de olierige områder? Hvad foretager EU sig for at påvirke lande til ikke at sælge dyrt højteknologisk krigsmateriel til de stridende parter i Sudan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af af Poul Nielson

(17. juli 2003)

EU har altid med bekymring fulgt situationen for internt fordrevne befolkningsgrupper i egne, der er ramt af borgerkrig, og specielt i egne, hvor der udvindes olie. Spørgsmålet blev drøftet under den politiske dialog, der blev afholdt mellem EU og Sudan i december 2002 i Khartoum.

Parterne underskrev i forbindelse med fredsforhandlingerne under den mellemstatslige udviklingsmyndig-hed (IGAD) to aftalememoranda om at indstille fjendtlighederne og beskytte civilbefolkningen, hvilket er et stort skridt i den rigtige retning. Ifølge Kommissions oplysninger er de internt fordrevne befolkningsgrupper ved at vende tilbage til deres hjemegn.

Kommissionen har ingen kompetence med hensyn til olieselskabernes adfærd, og slet ikke overfor de selskaber, som er aktive i det sydlige Sudan, da de er etableret uden for EU (Kina, Malaysia, Indien, osv.). Lundin, der var det eneste europæiske selskab i området, har indstillet sine aktiviteter for halvandet år siden.

Men hensyn til våbensalg anvender og respekterer EU fuldt ud FN's resolution, som forbyder våbensalg til Sudan. Kommission er imidlertid klar over, at begge parter køber våben fra lande uden for EU.
5.

Er Rådet rede til at fremme, at man med henblik på en endelig løsning for at afskaffe navnet »FYROM« undersøger mulighederne for et kompromis mellem alle involverede parter, som kunne søges i et landenavn som »Makedonija-Ilirdia« eller varianter heraf med tilføjelse af »Shipero« eller »Albano«?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/84

(2004/C 70 E/086)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2318/03

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Rådet

(14. juli 2003)

Om: Europæiske statsborgeres ret til privatlivets fred

Den 25. juni blev der afholdt et topmøde mellem EU og USA. Et af de emner, der skulle behandles, var/skulle have været TIA-projektet (oprindelig Total Information Awareness, senere ændret til Terrorism Information Awareness), som hovedsagelig er et projekt, der omfatter et meget stort net til indsamling og analyse af informationer fra de mest forskelligartede kilder, lige fra de eksisterende databanker til handelstransaktioner, flytninger og aflytning af kommunikationer. Garanten for den italienske myndighed for privatlivets fred, Stefano Rodotà, udtaler, at der opstår en ny overvågningsdimension, der øger statens magt til at råde over alle former for personlige informationer fra en hvilken som helst kilde og uafhængigt af det oprindelige formål med indsamlingen. Europa-Parlamentet har også gennem sin formand, Pat Cox, udtalt sig tydeligt herom, da han sagde, at »vi kan ikke tillade USA at diktere love i Europa«.

1. Hvilke resultater gav topmødet mellem EU og USA den 25. juni vedrørende TIA?

2. Mener Rådet ikke, at de amerikanske love herom hverken kan eller bør have eksterritorial virkning, og at den mest hensigtsmæssige måde til om nødvendigt at løse disse problemer er de internationale traktater?

3. Har Rådet forsvaret princippet om, at det er uacceptabelt, at USA med alle midler indhenter informationer, der følger af den frie kommunikation mellem de europæiske borgere?

4. Hvilke foranstaltninger agter Rådet at iværksætte for at beskytte de europæiske borgeres privatliv?

Svar

(8. december 2003)

Rådet kan oplyse det ærede medlem om, at der ikke har været nogen drøftelse af TIA-projektet på topmødet med USA den 25. juni 2003. Rådet tager det ærede medlems betænkeligheder til efterretning.

Rådet erindrer det ærede medlem om, at det ved udgangen af 2002 godkendte en aftale mellem Europol og USA, der også omfattede videregivelse af personoplysninger. Den Fælles Kontrolinstans under Europol (den myndighed, der har til opgave at beskytte personoplysninger) har udtalt sig til fordel for denne aftale. EU's holdning hvad angår beskyttelse af personoplysninger er altså kendt i USA. Rådet agter — på linje med Kommissionen — fortsat at indskærpe de amerikanske myndigheder, at de fuldt ud skal respektere den europæiske holdning, og at det er nødvendigt at finde en passende løsning, der respekterer de europæiske regler. I denne forbindelse henviser Rådet i øvrigt det ærede medlem til den holdning vedrørende videregivelse af dataoplysninger om passagerer, der kom til udtryk i udtalelse 6/2002 og 4/2003 fra Artikel 29-gruppen vedrørende Beskyttelse af Personoplysninger.
—

Den 17. september 2003 stod der i det velrenommerede dagblad »Il Corriere della Sera« en artikel, hvoraf følgende fremgår: a) Indehaverne af selskabet Eapa, Francesco Guerrini og Manuela Chiossi, har pr. 12. september 2003 fået husarrest på baggrund af en formodning om bedrageri under skærpede omstændigheder på 2,3 mio. euro; b) Ved det første forhør hævdede Guerrini, at han nøjedes med at »overføre« elever fra det ene kursus til det andet udelukkende med det formål også at sikre timerne med få elever. Hans partner, der er tidligere sekretær for en tidligere udvalgsformand i Lombardiet fra AN (Allianza Nazionale) og som blev gjort til direktør for Eapa på grund af hendes politiske forbindelser, har imidlertid indrømmet noget mere, idet hun har bekræftet, at nogle af de kurser, regionen betalte støtte til, aldrig er blevet gennemført; c) De mistænkte hævder, at de var i god tro, samt at regionens inspektør ikke alene havde kendskab til, men også havde billiget bedragerierne for at få de faglige uddannelseskurser til at se fuldt besatte ud ved hjælp af falske indskrivninger af elever og undervisere, der aldrig mødte op; d) Det var pinligt for regionen Lombardiet, da en ung kvinde fra Milano som den første indgav anmeldelse af de formodede bedragerier. I 2002 var hun blevet indskrevet på et af disse fantasikurser, og hun indberettede personligt dette besynderlige forhold til chefen for regional-inspektørerne. Det eneste svar hun fik, var et ubehageligt brev fra Eapa, som bebrejdede hende, at hun havde henvendt sig til regionen, og truede hende med krav om skadeserstatning. Herefter indgav hun anmeldelse til anklagemyndigheden.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/64

(2004/C 70 E/067)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1846/03

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(3. juni 2003)

Om: Uforenelighed mellem EU-hverv med beslutningsbeføjelse og medlemskab af Bilderberg-klubben og Den Trilaterale Kommission

En af de mest gådefulde og hemmelighedsfulde globale magtorganisationer, Bilderberg-klubben, tæller blandt sine medlemmer og/eller flittige deltagere i sine møder for lukkede døre Kommissionens formand, Romano Prodi, og følgende kommissionsmedlemmer: Mario Monti, Erkki Liikanen, Frederik Bolkestein, Pedro Solbes Mira, Günter Verheugen, Chris Patten og Antonio Vitorino. Tommaso Padoa Schioppa fra Den Europæiske Centralbank er ligeledes medlem.

Desuden er nogle af ovennævnte personer herudover medlemmer af Den Trilaterale Kommission, et andet hemmelighedsfuldt centrum for global magt.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse, om de pågældende kommissionsmedlemmer kan bekræfte disse oplysninger, og om de i bekræftende fald ikke af hensyn til åbenhed finder det nødvendigt at tilkendegive disse tilhørsforhold i deres officielle levnedsbeskrivelser?

Mener Kommissionen ikke, at disse hemmelige tilhørsforhold kan skabe alvorlige og uovervindelige interessekonflikter mellem Kommissionens beslutninger på den ene side og Bilderberg-klubbens og Den Trilaterale Kommissions mål, målsætninger og hemmelige, eller i det mindste meget fortrolige, beslutninger på den anden, eftersom disse organer ikke har demokratisk karakter, koopterer deres medlemmer og ikke er genstand for den med folkeafstemninger forbundne kontrol og heller ikke engang for kontrol fra massemediernes side?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(6. august 2003)

Kommissionen vil gerne henvise til det svar, den for nylig gav på den skriftlige forespørgsel E-1370/03, som Patricia McKenna (1) fremsatte om samme spørgsmål.

Som det anføres i det pågældende svar, er der ikke i Bilderberg-gruppens vedtægter fastsat bestemmelser om, i hvilken egenskab gruppemedlemmet deltager, og lejlighedsvis deltagelse i et møde betyder ikke, at den pågældende person skal betragtes som medlem af gruppen eller, at dette skal nævnes i erklæringerne om økonomiske interesser, der er omhandlet i adfærdskodeksen for kommissærer.

Ingen af Kommissionens medlemmer er medlem af den trilaterale kommission, da den trilaterale kommissions vedtægter forbyder deltagelse af et medlem, som varetager et offentligt hverv.

Med hensyn til spørgsmålet i sidste afsnit om risikoen for interessekonflikt bør det præciseres, at der ikke er nogen risiko, fordi den lejlighedsvise deltagelse i møderne ikke medfører tiltrædelse af mål eller afgørelser.

(1) EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 192.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/220

(2004/C 70 E/236)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3107/03

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(22. oktober 2003)

Om: Transeuropæiske transportnet

I Van Miert-rapporten i liste 3 var korridor 8 indføjet.

I forslaget fra Kommissionen af 1. oktober 2003 optrådte korridor 8 imidlertid ikke længere blandt de 29 prioriterede projekter.

Over for den italienske delegations indsigelser fremsat på samlingen i Rådet (transport, telekommunikation og energi) skal kommissær de Palacio have begrundet udelukkelsen af korridor 8 med det umulige i at lade korridoren løbe fra lande, der endnu ikke er blevet optaget i EU.

Denne »præjudicielle afgørelse« er dog ikke blevet anvendt på de prioriterede projekter på listen af 1. oktober nr. 7 (motorvejsforbindelsen Igoumenitsa/Patras-Athen-Sofia-Budapest), nr. 18 (vandvejen Rhinen/Maas-Main-Donau) og nr. 22 (jernbanelinjen Athen-Sofia-Budapest-Wien-Pragh-Nürnberg/Dresden).

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse, hvorvidt den ønsker at sætte en stopper for udelukkelsen af korridor 8 fra den prioriterede liste eller ej — i betragtning af den enorme betydning korridor 8 har for en demokratisering af Balkan-området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(26. november 2003)

Rapporten fra den højtstående gruppe, der består af repræsentanter for de 15 nuværende medlemsstater og de 10 kommende samt Bulgarien og Rumænien, EIB og Kommissionen, og hvis formand er Karel Van Miert, blev indgivet til Kommissionen den 30. juni 2003. Heri figurerer på liste 3 (andre projekter af betydning for den territoriale samhørighed) jernbanelinjen Bari-Varna. Denne linje ligger i den paneuropæiske korridor nr. VIII som fastlagt på ministerkonferencerne på Kreta og i Helsinki i 1994 og 1997.

Denne gruppe havde til opgave at identificere højt prioriterede projekter inden for det transeuropæiske transportnet (TEN-T). Da korridor VIII er beliggende uden for Unionens territorium (med undtagelse af havnebyerne Bari og Brindisi) og fortsat vil være det efter udvidelsen, henhørte det ikke under gruppens mandat at tage denne eller nogen anden korridor i betragtning med henblik på optagelse på listen over højt prioriterede TEN-T-projekter.

Ud fra samme logik har Kommissionen heller ikke medtaget korridor VIII i sit forslag om ændring af beslutningen om TEN-T-retningslinjer, som vedtoges den 1. oktober 2003 (1). Projekt nr. 18 og 22, som følger linjeføringen for visse paneuropæiske korridorer, vedrører udelukkende arbejder, som udføres på Unionens og tiltrædelseslandenes territorium.

(1) KOM(2003) 564 endelig udg.
3.

og 4. Der afsættes ikke på forhånd bevillinger til et særligt land eller en særlig sektor for et givet budgetår. Det er derfor ikke muligt at besvare de to sidste spørgsmål.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/215

(2004/C 70 E/231)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3094/03

af Harald Ettl (PSE) til Kommissionen

(20. oktober 2003)

Om: Mobning på arbejdspladsen

Kommissionen har allerede mange gange understreget, at den vil udvikle effektive politiske foranstaltninger til forebyggelse af problemet »mobning på arbejdspladsen« og udarbejde en grønbog om dette problem, som indeholder en detaljeret analyse, en handlingsplan og en specifik tidsplan.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen iværksætte for at påse, at et specifikt fællesskabsinstrument vedrørende mobning på arbejdspladsen virker efter hensigten og er tilstrækkeligt omfattende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(25. november 2003)

I sin meddelelse »Tilpasning til ændringerne i arbejdslivet og i samfundet: en ny fællesskabsstrategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2002-2006« (1) meddelte Kommissionen, at den vil »undersøge, om det er hensigtsmæssigt med et fællesskabsinstrument om psykisk chikane og vold på arbejdspladsen, og hvilket omfang et sådant instrument skulle have«.

Kommissionen er i øjeblikket i færd med at indsamle og analysere de disponible oplysninger på dette område. Der tages under denne analyse bl.a. hensyn til, hvilke lovgivningsmæssige og/eller administrative foranstaltninger, der er vedtaget eller planlagt i medlemsstaterne.

Der vil i denne sammenhæng endvidere blive taget hensyn til Europa-Parlamentets beslutning om mobning på arbejdspladsen (2) og til udtalelsen fra Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen om vold på arbejdspladsen (3).

På grundlag af de ovennævnte elementer har Kommissionen til hensigt i løbet af 2004 i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 138 at høre arbejdsmarkedets parter om, hvilken form en fællesskabsforanstaltning på dette område kunne antage.

(1) KOM(2002) 118 endelig udg.

(2) A5-0283/2001 af 19.9.2001.

(3) KOM(2003) 346 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/236

(2004/C 70 E/254)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3208/03

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(23. oktober 2003)

Om: Finansieringskrise for skoler i Hillingdon og Barnet

John Randall og Sydney Chapman, begge britiske parlamentsmedlemmer, har kontaktet spørgeren vedrørende nedskæringen i bevillingerne til skoler i deres valgkredse i Hillingdon og Barnet. Ændringer i den britiske regerings fordelingsnøgle for uddannelsesbevillinger har resulteret i en omfordeling af bevillinger fra The Greater London Area til det nordlige England. Regeringens forhøjelse af arbejdsgivernes forsikrings- og pensionsomkostninger har forværret bevillingskrisen, og mange skoler har som følge heraf været nødsaget til at afskedige lærere, øge klassekvotienterne eller operere med underskud på budgettet. Især skoler som Friern Barnet School, Ashmole School og East Barnet comprehensive er hårdt ramte.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke muligheder der er for at få EU-støtte til skoler, og om støtten i givet fald vil kunne anvendes til at forhindre afskedigelse af lærere, hvilket skolerne har set sig nødsaget til på grund af Labour-regeringens manglende evne til at finansiere skoler i Greater London på behørig vis?

Mange skoler har været tvunget til at ty til deres reserver eller bruge midler afsat til reparationsarbejder for at undgå afskedigelser af lærere. Vil det være muligt at få EU-støtte til reparation og ombygning af skoler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(28. november 2003)

Artikel 149, stk. 1, i EF-traktaten fastlægger klart medlemsstaternes og EF's respektive kompetenceområder inden for undervisning og uddannelse. EF støtter udviklingen af kvalitetsuddannelse med fuld respekt for medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne. EU-finan-siering, især i forbindelse med Socrates-programmet, fremmer samarbejdet mellem medlemsstaterne, men kan ikke direkte bidrage til skolers driftsomkostninger.

Inden for rammerne af EU's strukturfonde kan der gennem Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) ydes støtte til investeringsomkostninger i uddannelsessektoren, men kun i EU's mindst udviklede regioner, der er støtteberettigede under mål 1, jf. artikel 2, stk. 1, i EFRU-forordningen (1).

Derimod kan Den Europæiske Socialfond støtte foranstaltninger i hele EU, når det gælder uddannelse og erhvervsuddannelse i forbindelse med arbejdsmarkedet, udvikling af menneskelige ressourcer og beskæftigelse, jf. artikel 2 og 3 i ESF-forordningen (2).

(1) Forordning (EF) nr. 1783/1999 af 12. juli 1999.

(2) Forordning (EF) nr. 1784/1999 af 12. juli 1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/115

(2004/C 70 E/117)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2595/03

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(14. august 2003)

Om: Forholdene i Londons undergrundsbane

Der er blevet udtrykt bekymring over, hvorvidt støvpartikler indebærer en alvorlig sundhedsfare for passagerer, der benytter undergrundsbanen i London. Under et møde i Greater London Authority's Transport Committee mandag den 14. juli 2003 blev Londons undergrundsbane opfordret til at foretage videnskabelige undersøgelser i så henseende.

Kan Kommissionen i lyset af disse bekymringer oplyse, om der findes EU-lovgivning om sikre niveauer af støvpartikler i undergrundsbaner?

Er Kommissionen opmærksom på dette problem i Londons undergrundsbane, og har den foretaget nogen undersøgelser med henblik på at få fastlagt sikre niveauer af støvpartikler?

Er Kommissionen bekendt med nogen form for sundhedsfare for ældre mennesker, børn og personer med sygdomme i kredsløbs- og åndedrætssystemet som følge af, at de udsættes for høje niveauer af støv i undergrundsbaner?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/252

(2004/C 70 E/271)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3295/03

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(7. november 2003)

Om: Vedtægten for Europaskolerne

Jeg anerkender modtagelsen af Kommissionens svar på min skriftlige forespørgsel E-2583/03 (1), men vil gerne spørge Kommissionen, hvordan den stiller sig til følgende:

1. Lærere fra Det Forenede Kongerige ved Europaskolerne, som inden ansættelsen fik tilkendt »threshold« (et løntillæg), men ikke har fået udbetalt løntillægget af DfES (det britiske undervisningsministerium);

2. lærere ved Europaskolerne, der er indstillet til forfremmelse af deres skoleleder og konsekvent får afslag af DfES;

3. lærere, som har fået tillæg, der tidligere blev udbetalt oven i deres nationale løn, fjernet af DfES, efter at de blev ansat ved Europaskolerne.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(8. december 2003)

Kommissionen anser det for yderst vigtigt, at alle ansættelsesvilkår respekteres af arbejdsgivere, og ville være bekymret over enhver uretfærdig behandling eller diskrimination. Kommissionen kan dog ikke forholde sig konkret til den hypotetiske situation, som det ærede medlem fremstiller, uden mere specifikke oplysninger. Hvis det ærede medlem har bestemte sager i tankerne, opfordres han til at skrive til Kommissionen med detaljer samt det relevante ledsagende materiale, således at sagerne kan undersøges af Kommissionen og hensigtsmæssige opfølgningsforanstaltninger kan træffes, hvis dette er nødvendigt. Personlige oplysninger om enkeltpersoner vil naturligvis blive behandlet med diskretion.

(1) EUT C 65 E af 13.3.2004, s. 180.
1. og 2.

Som nævnt i sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-308/03 (1) har Kommissionen via den nederlandske konkurrencestyrelse (NMa) og pressen fået kendskab til påståede tilfælde af bedrageri og ulovlige prisaftaler i bygge- og anlægsbranchen i Nederlandene. Kommissionen har ligeledes erfaret, at udenlandske virksomheder skulle være involveret i denne praksis på det nederlandske marked, og at nederlandske virksomheder anvender samme praksis på udenlandske markeder. Kommissionen har dog ikke til hensigt at blande sig i NMa's igangværende undersøgelser af den nederlandske bygge- og anlægsbranche. Kommissionen har erfaret, at NMa også undersøger den mulige involvering af udenlandske virksomheder. Derfor har Kommissionen ikke indledt en særskilt formel undersøgelse på grundlag af ovenstående oplysninger. Når en påstået overtrædelse finder sted i en medlemsstat, er den nationale konkurrencestyrelse ofte bedst stillet til at undersøge sagen. Men selv i disse tilfælde kan Kommissionen afgøre, at det er i Fællesskabets bedste interesse at indlede en undersøgelse, hvis denne overtrædelse påvirker handelen mellem medlemsstater. Kommissionen er eksempelvis for øjeblikket i gang med at undersøge mulige overtrædelser af EU's konkurrenceregler inden for asfaltbranchen. Denne undersøgelse, der omfatter karteller på de nationale markeder, inklusive det nederlandske marked, vedrører den praksis, der anvendes af asfaltproducenter og deres største kunder, det vil sige asfaltvirksomheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/267

(2004/C 70 E/291)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3931/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om: Genopretning af de områder i Portugal, der blev ødelagt af brand i sommeren 2003

Brandene i Portugal i sommeren 2003 lagde 410 000 hektar øde, dvs. 5 % af Portugals samlede areal og 12 % af landets skovareal, og tilintetgjorde talrige områder, der indgår i Natura 2000-nettet, adskillige skove af korkeg, steneg og eg, krævede menneskeliv, ødelagde huse, dræbte dyr og tilintetgjorde afgrøder i nogle af de mest følsomme og dårligst stillede landområder i Portugal.

Den støtte, der blev ydet fra Solidaritetsfonden, var meget nyttig, men kunne langt fra dække de enorme udfordringer med at genoprette et område med en uvurderlig naturarv og en landøkonomi, der var i fare for at forsvinde fuldstændigt.

På mødet i Budgetudvalget, hvor Solidaritetsfondens bidrag til Portugal blev drøftet, blev det bekræftet, at man ville omprogrammere en bevilling på 180 mio.euro fra portugisiske strukturfondsmidler til dette formål.

Kan Kommissionen gøre rede for følgende:

1. Hvorfor kan de bevillinger, der blev afsat som strukturfondsmidler fra 2000-2003 og endnu ikke er blevet anvendt, ikke omprogrammeres til dette formål?

2. Har de portugisiske myndigheder allerede fremsat konkrete forslag til omprogrammering af disse 180 mio.euro, og vil disse bevillinger blive anvendt til genopretning af naturarven og landøkonomien i de katastroferamte områder?

3. På hvilke andre måder mener Kommissionen at kunne bidrage til denne genopretning, der er af direkte interesse for Portugal, men alligevel ikke er af mindre interesse for Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Barnier

(14. januar 2004)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.