ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0873/00

af Alejandro Agag Longo (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Moms

Siden den 31. december 1992 har vi i EU haft en indirekte beskatningsordning, der betegnes som en overgangsordning. Europa-Parlamentet har gentagne gange givet udtryk for, at det er nødvendigt at nå frem til en endelig ordning baseret på princippet om beskatning i oprindelseslandet. Hidtil er der kun sket mindre ændringer i moms-overgangsordningen.

For at det indre marked kan fungere korrekt kræves der en endelig ordning, som ikke skaber forvridninger for det frie markedssystem og dermed giver mulighed for optimal ressourceallokering. I Kommissionens arbejdsprogram for år 2000 ser der imidlertid ikke ud til at være planlagt nogen indsats på dette område. Har Kommissionen fortsat til hensigt at indføre en definitiv og effektiv momsordning? Hvad er årsagerne til denne tilsyneladende stilstand?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(28. april 2000)

Kommissionens er enig med det ærede medlem i, at et endeligt momssystem baseret på princippet om beskatning i oprindelsesmedlemsstaten, hvor transaktioner inden for EU behandles på samme måde som i den enkelte medlemsstat, er det eneste, der kan sikre, at det indre marked fungerer bedst muligt. En sådant endelig ordning baseret på beskatning på oprindelsesstedet opfylder kriterierne om, at administrationen skal forenkles for operatørerne og skattemyndighederne, og at skattesvig og -unddragelse skal bekæmpes effektivt.

Ved vedtagelsen af overgangsordningen indgik Rådet en juridisk og politisk forpligtelse til at søge at indføre en endelig ordning i løbet af fem år. For at imødekomme de forbehold, som medlemsstaterne havde givet udtryk for, forelagde Kommissionen i 1996 en meddelelse(1) med forslag om en anden fremgangsmåde, som bestod i en gradvis overgang til den endelige ordning.

Det må erkendes, at det ikke siden har været muligt at gøre mærkbare fremskridt i denne retning, og at de forslag, som Kommissionen har fremsat på moms-området, i det store og hele er forblevet uden resultat.

På baggrund heraf vedtog Kommissionen den 29. marts 2000(2) princippet om en ny strategi, som uden på nogen måde at opgive det langsigtede mål om en endelig ordning baseret på oprindelsesprincippet først og fremmest tager sigte på at forbedre den nuværende ordning.

På kort sigt drejer det sig om at genoptage drøftelserne om de forslag, som allerede er forelagt Rådet, og som går ud på at forenkle de nuværende regler, sikre en mere ensartet anvendelse af bestemmelserne, tilpasse EU-lovgivningen til den ny økonomis krav, f.eks. inden for elektronisk handel eller posttjenester, og reaktivere og styrke det administrative samarbejde på dette område.

Det ventes, at gennemførelsen af disse mål på længere sigt vil fremme overgangen til et endelig momssystem, som stadig er det endelige mål.

(1) KOM(96) 328 endelig udg.

(2) SEK(2000) 528.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0789/00

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2000)

Om: Den fælles landbrugspolitik

Som svar på en skriftlig forespørgsel fra LORD Inglewood i det britiske Overhus (PQ 788 af 28. februar 2000) udtalte lady Hayman, minister for landbrug, fiskeri og fødevarer, at den fælles landbrugspolitik i sin nuværende udformning ikke er til stor nytte for landbrugere, forbrugere og skatteydere. Kan Kommissionen tilslutte sig denne udtalelse?

Svar fra Franz Fischler på Kommissionens vegne

(29. marts 2000)

Den fælles landbrugspolitik er under konstant udvikling, og har været det siden sin indførelse med henblik på at forbedre sit bidrag til opnåelsen af de mål, der omhandles i EF-traktatens artikel 33 (tidl. artikel 39). Med reformerne i 1992 og senest i forbindelse med Agenda 2000 blev der gennemført grundlæggende omlægninger af den fælles landbrugspolitik for at forbedre konkurrenceevnen indadtil og udadtil, arbejde for en kvalitetsforbedring af landbrugsproduktionen, sikre landbrugerne en rimelig levestandard og forbedre integreringen af miljømålsætningerne i den fælles landbrugspolitik, udviklingen i landdistrikterne samt skabelsen af supplerende eller alternative indkomst- og beskæftigelsesmuligheder.

Samtlige medlemsstaters og alle aktørers interesser afspejles i Den fælles landbrugspolitik og den løbende reformproces. Det skal bemærkes, at Agenda 2000-reformen fik enstemmig tilslutning fra Det Europæiske Råd i Berlin. Disse reformer har således givet medlemsstaterne mulighed for at tilpasse gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik til deres egen situation og sætte øget fokus på udviklingen i landdistrikterne og på miljøproblemerne.

Kommissionen deler derfor ikke det synspunkt, som den britiske minister tillægges.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0117/00

af Mathieu Grosch (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Forbud mod natflyvning på den internationale lufthavn i Zaventem, Belgien

Den belgiske vicepremierminister og transportminister forelagde den 31. december 1999 et forslag til ministeriel bekendtgørelse, som blev trukket tilbage den 12. januar 2000 i forbindelse med en bredere aftale. I forslaget til bekendtgørelse ville den belgiske minister fastsætte støjkvoter gennem indførelse af maksimale lydgrænser. Bekendtgørelsen fastsatte imidlertid ligeledes, at der efter sommeren 2003 ikke ville blive givet tilladelse til kommerciel beflyvning mellem kl. 1 og kl. 5 om morgenen.

Forslaget til ministeriel bekendtgørelse var navnlig baseret på artikel 9 i Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 af 8. juli 1992(1) om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet, som fastsætter, at den ansvarlige medlemsstat, når der er tale om alvorlige overbelastnings- eller miljøproblemer, kan indføre betingelser for, begrænse eller nægte udøvelsen af trafikrettigheder.

1. Hvorledes skulle den belgiske transportminister have opfyldt forpligtelsen i Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92, artikel 9, stk. 3, til mindst tre måneder før foranstaltningens ikrafttræden at underrette de andre medlemsstater og Kommissionen?

2. Vil et forbud mod natflyvning, der udelukkende omfatter Zaventem lufthavn, ikke føre til konkurrenceforvridning mellem de belgiske og europæiske luftfartsselskaber, jf. artikel 9, stk. 2, 4. led, når der ikke findes europæiske regler om forbud mod natflyvning?

(1) EFT L 240 af 24.8.1992, s. 8.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. marts 2000)

Kommissionen noterer sig, at forslaget til ministeriel bekendtgørelse om forbud mod natflyvning på Zaventem lufthavn aldrig er blevet offentliggjort i Moniteur Belge og blev trukket tilbage 12. januar 2000, som angivet af det ærede medlem. Eftersom den belgiske lovgivning om forbud mod natflyvning på Zaventem er blevet trukket tilbage, inden den trådte i kraft, har spørgsmålet ikke længere nogen relevans.

Kommissionen forstår, at de belgiske myndigheder nu i stedet er ved at forberede et omfattende sæt regler til imødegåelse af støjproblemerne om natten i Zaventem-området.

Kommissionen har i sinde at tage fat om problemerne omkring begrænsningen af flyoperationer i lufthavnene ved at opstille rammer herfor og fastlægge regler for god praksis, jf. dens nylige meddelelse om lufttransport og miljø(1).

(1) KOM(1999) 640 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1012/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(31. marts 2000)

Om: Regler for import og besiddelse af farlige dyr

Ifølge journalistkilder anslås der at være over 11 200 sjældne og farlige dyr i Italien. Fra tid til anden berettes der i nyhedsrubrikkerne om, at vilde dyr har sønderrevet og såret deres ejere eller forsvarsløse borgere, som befandt sig på deres flugtvej, forfærdeligt. For så vidt angår zoologiske haver, er hold

af disse dyr omfattet af bestemmelser, medens der med hensyn til privat hold af sådanne dyr måske findes enkle sikkerhedsregler, og disse dyr lever generelt under utålelige hygiejniske og sundhedsmæssige forhold. I Italien har man i overensstemmelse med Washington-konventionen fra 1975 pligt til at registrere disse dyr, men de officielle tal får en til at frygte, at mange af dem importeres og holdes i smug.

1. Eksisterer der i EU fælles regler for import og hold af denne type dyr?

2. Retter alle medlemsstater sig i benægtende fald efter Washington-konventionen?

3. Hvilke garantier findes der for borgernes sikkerhed, når disse dyr holdes af privatpersoner?

4. Hvilke kriterier og parametre lægges der til grund ved fastsættelse af hygiejnevilkår og sundhedsmæssige vilkår, som er gyldige for både dyr og mennesker?

5. Findes der specielle årsager, ud over i forbindelse med videnskabelig forskning og optrin, som tillader privatpersoner at importere og holde vilde dyr?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(25. maj 2000)

Rådets forordning (EF nr. 338/97af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed(1) indeholder bestemmelser om transport, hold og opbevaring af vilde dyr, der er optaget på listerne i konventionen om international handel med vilde dyr og planter (CITES).

Hvad angår de sundhedsmæssige forhold for dyrene, er der fastsat importbestemmelser i Rådets direktiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF(2). Direktivet indeholder særlige bestemmelser om transport af dyr mellem zoologiske haver.

Andre foranstaltninger til begrænsning af import eller besiddelse af vilde dyr eller vedrørende problemer i forbindelse med hold af eksotiske dyr uden for zoologiske haver falder ikke ind under EUs kompetence.

(1) EFT L 61 af 3.3.1997.

(2) EFT L 268 af 14.9.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0972/00

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(31. marts 2000)

Om: Fællesskabsstøtte

Mere end 150 arbejdstagere fra LISNAVE Estaleiros Navais de Lisboa, Sarl, har i mere end 15 år ventet på genansættelse i virksomheden efter ufrivilligt at være blevet afskediget.

Ifølge forlydender har imidlertid hverken LISNAVE eller GESTNAVE Serviços Industriais, SA, virksomhedens efterfølger, modtaget fællesskabsstøtte.

På baggrund af ovennævnte bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Hvilke virksomheder har modtaget fællesskabsstøtte, og i bekræftende fald hvilken form for støtte?

2. Blev tildelingen af fællesskabsstøtte gjort betinget af nødvendigheden af at bevare arbejdspladser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(26. maj 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1337/00 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen. Sammenslutningen af Commercial Intertech Corporation og Parker Hannifin Corporation.



EF-Tidende nr. 046 E af 13/02/2001 s. 0173 - 0173



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1337/00 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (4. maj 2000) Om: Sammenslutningen af Commercial Intertech Corporation og Parker Hannifin Corporation Er Kommissionen bekendt med sammenslutningen af Commercial Intertech Corporation og Parker Hannifin Corporation og konsekvenserne for Europas konkurrencevene? Vil Kommissionen være rede til at undersøge, om det er hensigtsmæssigt, at denne sammenslutning finder sted på baggrund af den europæiske konkurrencepolitik? Vil den være rede til at mødes med medarbejderne for at høre deres synspunkter? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti (14. juni 2000) Kommissionen er ikke blevet underrettet om den fusion, det ærede medlem omtaler i sin forespørgsel. Hvad angår et møde mellem Kommissionen og repræsentanter for medarbejderne i de virksomheder, der deltager i en anmeldt fusion, er Kommissionen generelt villig til at mødes for at høre, hvad medarbejderne mener om transaktionens konkurrenceaspekter. Endvidere giver fusionsforordningen, Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser(1), i sin artikel 18, stk. 4, anerkendte repræsentanter for virksomheders arbejdstagere mulighed for efter egen anmodning at blive hørt i specifikke tilfælde, især i forbindelse med tilbundsgående undersøgelser. (1) EFT L 395 af 30.12.1989.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0258/00

af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen

(7. februar 2000)

Om: EU-fangstmængder efter omfang og værdi

Kan Kommissionen oplyse, om den har en oversigt over den samlede fangstmængde opstillet efter omfang og værdi for hver enkelt medlemsstats fiskerflåde, og har den også en oversigt over, hvor disse flåder lander deres fangster (enten i eller uden for EU), og kan disse statistikker gøres tilgængelige?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. marts 2000)

I henhold til fællesskabsbestemmelserne(1) skal medlemsstaterne indberette mængden af deres årlige fangster (i tons levende vægt) fordelt på arter og fangstområder til Kommissionen. Der kræves ingen tal i forbindelse med disse indberetninger. En sådan taloversigt findes i de statistiske meddelelser fra Generaldirektoratet for Fiskeri. Et eksemplar af de seneste meddelelser sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

En detaljeret oversigt over, hvor Fællesskabets fartøjer lander deres fangster, findes ikke. I henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2104/93 af 22. juli 1993 til ændring af forordning (EØF) nr. 1382/91 om fremsendelse af data vedrørende landinger af fiskerivarer i medlemsstaterne(2) skal medlemsstaterne indsende månedlige rapporter om mængden (i tons i varens vægt) og gennemsnitsprisen for 120 fiskeriprodukter, der er landet i deres havne. De nationale rapporter er opdelt i landinger fra samtlige fællesskabsfartøjer (uden identifikation af den medlemsstat, fartøjet tilhører), fartøjer fra landene i Det Europæiske Frihandelsområde (EFTA) og ikke-obligatorisk fartøjer fra tredjelande. Rapporterne omfatter ikke tal på nationale fartøjers landinger i fremmede havne (hverken i eller uden for Fællesskabet).

Disse fangst- og landingsstatistikker findes på Eurostats New Cronos database under fiskeristatistikker.

I henhold til forordning (EØF) nr. 2847/931 skal medlemsstaterne sikre kontrol med og registrering af landinger af fangster af arter, der er taget i en anden medlemsstat eller i et tredjeland.

Disse tal indgår i de meddelelser, medlemsstaten i henhold til forordning (EØF) nr. 2104/93 indsender til Kommissionen, og kan stilles til rådighed for det ærede medlem.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91 af 17. december 1991 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster, taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige atlanterhav EFT L 365 af 31.12.1991, Rådets forordning (EØF) nr. 2018/93 af 30. juni 1993 om indberetning af statistiske oplysninger om medlemsstaternes fangster og fiskeriaktivitet i det nordvestlige Atlanterhav EFT L 186 af 28.7.1993, Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under en fælles fiskeripolitik EFT L 261 af 20.10.1993, Rådets forordning (EF) nr. 2597/95 af 23. oktober 1995 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav EFT L 270 af 13.11.1995.

(2) EFT L 191 af 31.7.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1110/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(4. april 2000)

Om: Fri bevægelighed i Italien for personer, der ikke kan identificeres

Den 6. marts i år udsendte indenrigsministeriet et cirkulære til samtlige politistationer i Italien, hvori det henstilles, at der ikke længere sker pågribelse af statsborgere fra tredjelande, der tilhører nationaliteter eller etniske grupper, som det på grundlag af erfaringerne har vist sig at være vanskeligt at repatriere, bl.a. på grund af den manglende vilje til samarbejde hos de diplomatiske repræsentationer for de lande, de pågældende formodes at have oprindelse i, inden for det tidsrum, de kan tilbageholdes i de centre for midlertidigt ophold, som er indrettet med henblik på modtagelse af ulovligt indvandrede personer (illegalt indvandrede, personer uden legitimation eller personer, som venter på hjemsendelse). Bestemmelserne skulle navnlig omhandle jugoslaviske, algeriske, ecuadorianske, irakiske og tyrkiske statsborgere eller kurdere. Sagt med andre ord opnår personer, der er indvandret ulovligt, eller som ikke kan identificeres, med dette cirkulære fri bevægelighed. Dette er blandt andet i strid med Napolitano-Turco-loven om indvandring. Konsekvensen vil være, at der i Italien sker en de facto-anerkendelse af princippet om fri bevægelighed for indvandrede, som ikke kan fremvise nogen legitimation eller ikke vil oplyse deres identitet.

1. Har Kommissionen kendskab til de nævnte bestemmelsers indhold?

2. Har Kommissionen vurderet konsekvenserne af deres anvendelse også for de medlemsstater, som har grænser fælles med Italien og/eller har underskrevet Schengen-aftalen?

3. Mener Kommissionen, at disse forslag er i overensstemmelse med Schengen-aftalen?

4. Hvorfor stiller Kommissionen i benægtende fald ikke forslag om at suspendere Italien fra deltagelse i denne aftale for at sikre medlemsstaternes rettigheder med hensyn til kontrol med indvandringen på deres område?

5. Mener Kommissionen ikke, at sådanne ufornuftige bestemmelser bidrager til at skabe fremmedhad i befolkningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(19. april 2000)

Kommissionen har ikke haft kendskab til de nævnte forhold. Den har nu indledt en undersøgelse i den pågældende medlemsstat og skal holde det ærede medlem underrettet om udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0493/00

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: Den korrekte afvikling af et udbud om leverance af spisekuponer, som er udskrevet af det italienske ministerium for statens finanser

1. Kan Kommissionen kontrollere, om der er sket en korrekt afvikling af det udbud, der blev udskrevet i december 1998 af det italienske ministerium for statens finanser (statens generelle direktorat) om leverance af spisekuponer til de ansatte i ministeriet?

Udbuddet var af en størrelsesorden på 180 milliarder pr. år, opdelt i tre lige store partier.

2. Er Kommissionen underrettet om, at det italienske ministerium for statens finanser efter den regionale forvaltningsdomstols afgørelse om at acceptere de påstande, der var fremsat af de virksomheder, som ikke fik tildelt kontrakten, og at standse udbuddet, og efter revisionsrettens indsigelse mod udbudsakternes korrekthed, har annulleret indkaldelsen af udbuddet og samtidig udskrevet et nyt udbud på 180 milliarder, som er opdelt i tre partier af en varighed på et år, som kan fornys i en tilsvarende periode?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frits Bolkestein

(23. marts 2000)

Kommissionen ville være taknemmelig, hvis det ærede parlamentsmedlem kunne sende den de oplysninger, han har, om den formodede overtrædelse af EU's udbudslovgivning, som har fundet sted i forbindelse med det italienske finansministeriums udbud.

Kommissionen har ikke kendskab til oplysninger, som giver den mulighed for at gribe ind over for de kompetente italienske myndigheder for at kontrollere, om ovennævnte bestemmelser er blevet overholdt i forbindelse med udbudsproceduren.

På grundlag af de oplysninger, som det ærede parlamentsmedlem fremlægger, vil Kommissionen foretage de nødvendige undersøgelser for at finde ud af, om der fortsat finder overtrædelser af EU's udbudslovgivning sted, således at den kan træffe de foranstaltninger i henhold til EF-traktaten, som eventuelt måtte være nødvendige for at bringe den pågældende procedure i overensstemmelse med EU's udbudslovgivning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0013/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. januar 2000)

Om: Oprettelse af en græsk tjeneste i Euronews

Nyhedsbureauet Euronews har siden 1. november også udsendt på et sjette sprog, portugisisk. Lederen af kanalen har oplyst, at Euronews har muligheder for at udvide sin virksomhed til også at omfatte andre sprog.

Kommissionen bedes oplyse: Overvejer den eventuelt at oprette en græsk tjeneste på kanalen, så at den kan orientere det store antal grækere og græsktalende i udlandet, som er interesseret i transmission af nyheder på græsk?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(21. februar 2000)

Spørgsmålet om oprettelse af en græsk udsendelse under nyhedsbureauet Euronews henhører ikke under Kommissionens kompetence, men skal afgøres af de myndigheder, der leder nyhedsbureauet Euronews.

Kommissionen er imidlertid enig i, at det er ønskeligt, at Euronews sender på så mange fællesskabssprog som muligt. At der i dag sendes på seks sprog kan anses for at være et væsentligt skridt i retning af det endelige mål.

Kommissionen vil gennem sine kontakter viderebringe det ærede medlems ønske.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0164/00 af Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) og Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen. Den spanske ordning vedrørende omkostninger ved overgangen til fri konkurrence (CTC).



EF-Tidende nr. 303 E af 24/10/2000 s. 0154 - 0154



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0164/00 af Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) og Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen (31. januar 2000) Om: Den spanske ordning vedrørende omkostninger ved overgangen til fri konkurrence (CTC) Kan Kommissionen uden at foregribe den vurdering af den spanske el-sektor, som den har givet en uvildig ekspert i opdrag, gøre rede for, hvorledes den har fastslået, hvilke af de omkostninger, der formentlig ikke vil blive amortiseret ved overgangen til fri konkurrence, som direkte hidrører fra Spaniens tidligere reguleringsordning? Har Kommissionen undersøgt, om der eventuelt tidligere er ydet kompensation for disse omkostninger? Finder den det ikke uacceptabelt, at forbrugerne (støtteberettigede eller ej) som led i CTC-ordningen skal bære omkostninger, der intet har at gøre med det, den definerer som støtteberettigede CTC-omkostninger? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti (28. februar 2000) Kommissionen har endnu ikke afsluttet sin undersøgelse af strandede omkostninger i Spanien og kan derfor ikke umiddelbart besvare de ærede medlemmers første spørgsmål. Under alle omstændigheder står det klart, at de omkostninger, der tidligere er godtgjort, ikke kan betragtes som strandede omkostninger. Elektricitetsforbrugerne kan kun påtage sig de omkostninger, som Kommissionen har betegnet som strandede.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0016/00

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(19. januar 2000)

Om: Oplysninger om bestemmelserne om statsstøtte til virksomheder i forfaldne kvarterer i byerne

Under henvisning til meddelelse 97/C 146/08 og til min tidligere forespørgsel P-3945/97(1) vil Kommissionen da oplyse følgende:

1. Hvilke EU-medlemsstater har draget fordel af ovennævnte bestemmelser og ydet støtte til virksomheder i forfaldne kvarterer i byerne?

2. Findes der undersøgelser og/eller rapporter desangående?

3. Findes der eksempler på god praksis på dette område?

(1) EFT C 187 af 16.6.1998, s. 99.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(23. februar 2000)

I øjeblikket er Frankrig det eneste land, der har ydet statsstøtte i henhold til rammebestemmelserne om statsstøtte til dårligt stillede byområder(1).

I øvrigt skal Kommissionen henvise til sine svar til det ærede medlem på skriftlig forespørgsel P-2628/97(2), P-3945/97(3) og E-173/99(4). Ovennævnte rammebestemmelser har til formål at præcisere de kriterier, i henhold til hvilke Kommissionen gennemgår regnskaberne vedrørende det fælles marked for statsstøtte til dårligt stillede byområder, men de pålægger ikke medlemsstaterne at yde den slags støtte.

På grund af den hidtil begrænsede anvendelse af disse rammebestemmelser er det ikke i øjeblikket muligt at udarbejde nogen rapport eller opstille en liste over god praksis.

(1) EFT C 146 af 14.5.1997.

(2) EFT C 82 af 17.3.1998.

(3) EFT C 18 af 16.6.1998.

(4) EFT C 341 af 29.11.1999.