ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2875/02

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. oktober 2002)

Om: Ulovlig statsstøtte til våbenfabrikken FN

For nylig kom det frem, at der i Belgien er udstedt statslig delcrederegaranti som led i en kontrakt indgået mellem våbenfabrikken FN og Nepals regering om levering af 5 500 stk. Minimi-maskingeværer. Hermed tilsidesættes ikke blot Code of Conduct on Arms Trade (adfærdskodeks for våbenhandel), købsprisen på 15,4 mio. EUR vil tilmed også blive betalt, selv om våbnene ikke skulle blive leveret.

Afgørelsen blev truffet den 5. august 2002 uden tilstedeværelse af et beslutningsdygtigt flertal, hvorefter policen blev fremsendt og afgørelsen forelagt til bekræftelse.

FN-fabrikken i Herstal skulle således være sikret betaling for de 5 500 maskingeværer, også selv om den belgiske regering måtte inddrage eksportlicensen.

Det må derfor konkluderes, at der her er tale om statsstøtte til en virksomhed.

Vil Kommissionen undersøge, hvorvidt denne statsstøtte er tildelt i overensstemmelse med de på dette område gældende EU-direktiver?

Hvilke argumenter lægger Kommissionen i bekræftende fald til grund?

Kan Kommissionen i benægtende fald redegøre for, hvilke skridt der vil blive taget over for de belgiske myndigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(30. oktober 2002)

Med hensyn til eksportstøtte påpeger Kommissionen, at den hidtil ikke har fået kendskab til, at FN Herstal har modtaget statsstøtte. Den har ingen oplysninger om, at det belgiske delcrederekontor skulle have handlet anderledes end et privat forsikringsselskab, og har ikke i øjeblikket præcise oplysninger om betingelserne i og indholdet af den kontrakt, der blev indgået mellem det belgiske delcrederekontor og FN Herstal.

Kommissionen understreger dog på nuværende tidspunkt, at det ærede medlems udtalelser udelukkende vedrører overholdelsen af kontrakten om eksportkreditforsikring. Disse kontraktbestemmelser er i overensstemmelse med Rådets direktiv 98/29/EF af 7. maj 1998 om harmonisering af de væsentligste bestemmelser vedrørende eksportkreditforsikringsdækning af mellem- og langfristede forretninger(1). I dette direktiv tillades eksplicit denne form for garanti, og medlemsstaterne forpligtes til at indføre et privat eller offentligt eksportforsikringssystem for at dække blandt andet politiske risici. Blandt de risici, der bør dækkes af eksportkreditforsikringen, nævnes i direktivet blandt andet beslutninger om eksportforbud truffet af regeringen i forsikringstagerens hjemland. Man kan således konkludere, at det belgiske delcrederekontors intervention er et udtryk for korrekt anvendelse af direktivet.

(1) EFT L 148 af 19.5.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2064/01

af Sir Robert Atkins (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Luftfartsforsinkelser

Hvilke konsultationer har Kommissionen haft med den britiske og den spanske regering om aftalen om Gibraltar lufthavn af 1987?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-2064/01, E-2065/01 og E-2066/01

(17. september 2001)

Kommissionen har forklaret baggrunden for sit initiativ vedrørende det fælles luftrum i sine svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsler nr. P-0312/01(1) og P-2062/01(2).

Kommissionen er klar over, at der er behov for at fremsætte forslag til foranstaltninger meget hurtigt for at afhjælpe forsinkelser og tage fat på problemerne med tilrettelæggelse af den eksisterende lufttrafikstyring og den har derfor indledt sit arbejde endnu før afslutningen på rapporten fra gruppen på højt plan, som er nævnt i tidligere svar, med henblik på at forberede den tekniske baggrund for eventuelle lovgivningsforslag.

I forbindelse hermed er der givet en række forskellige undersøgelser i opdrag, hvis resultater findes på netadressen: http://europa.eu.int/comm/transport/themes/air/english/single_eur_sky_en.html; og som drøftedes på en offentlig workshop i slutningen af maj 2001.

Kommissionen forventer nu at kunne fremsætte forslag til retsakter lige efter sommerpausen.

Kommissionen mener derfor ikke, at der har været tale om forsinkelse, for så vidt angår forberedelsen af forslagene vedrørende det fælles luftrum.

I betragtning af Kommissionens erfaringer på området flytransport, hvor flere af dens forslag er blevet forsinket i Rådet på grund af vanskelighederne vedrørende deres anvendelse på lufthavnen i Gibraltar, håber den, at Det Forenede Kongerige og Spanien kan love, at disse vanskeligheder ikke opstår i forbindelse med forslagene om det fælles luftrum.

Kommissionen bemærker sig, at der er ved at blive etableret kontakter mellem de pågældende medlemsstater om dette spørgsmål, og udtrykker håbet om, at disse kontakter vil munde ud i en snarlig enighed. Dog kan Kommissionen, da den ikke deltager i disse drøftelser, ikke oplyse det ærede medlem om, hvor langt disse drøftelser er nået, eller hvad de måtte indebære.

(1) EFT C 235 E af 21.8.2001.

(2) EFT C 350 E af 11.12.2001, s. 237.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2364/01

af Marco Cappato (TDI) til Rådet

(3. august 2001)

Om: G8 i Genova og EU's databanker

Informationssystemet Schengen er blevet oprettet med henblik på at lagre data vedrørende registrerede eller eftersøgte personer, og det får oplysninger

direkte fra medlemsstaternes kompetente myndigheder. I forbindelse med G8-topmødet i Genova satte Italien Schengen-aftalen ud af kraft og genoprettede kontrollen ved de italienske grænser, men på trods af disse kontroller anrettede talrige personer bl.a. fra lande uden for Italien skader på personer og ejendom i Genova. Af forskellige kilder fremgår det, at nogle af disse allerede var kendt af ordensmagten, naturligvis fordi de var registreret i EU's databanker på grund af overtrædelser af den offentlige orden eller sikkerhed.

Rådet bedes besvare følgende spørgsmål:

- Konsulterede de italienske myndigheder databankerne i informationssystemet Schengen i forbindelse med grænsekontrollen før G8-mødet? I bekræftende fald, hvor mange personer blev afvist ved grænsen på grundlag af disse data?

- Var nogle af de personer, der blev arresteret under G8-topmødet, allerede registreret i Schengen-informationssystemets databank eller i andre EU-databanker som følge af tidligere tilfælde af voldshandlinger? I bekræftende fald, med hvilken begrundelse fik disse personer lov til at rejse ind på italiensk territorium?

- Var oplysningerne vedrørende personer, der blev arresteret eller registreret under Rådets møde i Göteborg og andre demonstrationer blevet indføjet i informationssystemet Schengen eller i andre EU-databanker?

Svar

(29. november 2001)

Det ærede parlamentsmedlems spørgsmål vedrører de italienske myndigheders anvendelse af databankerne i Schengen-informationssystemet i forbindelse med G8 i Genova.

Da anvendelsen af databankerne i Schengen-informationssystemet henhører under medlemsstaternes nationale kompetence, kan Rådet ikke oplyse, hvorvidt og i givet fald hvordan de italienske myndigheder konsulterede databankerne i Schengen-informationssystemet i forbindelse med grænsekontrollen før G8-mødet, og hvilke eventuelle resultater denne kontrol gav for så vidt angår afvisning af indrejse på italiensk område. Rådet ønsker dog at gøre det klart, at en suspension af Schengen-konventionen på grundlag af denne konventions artikel 2, stk. 2, kun vedrører genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser og ikke har konsekvenser for adgangen til Schengen-informationssystemet eller dets funktionsmåde.

Rådet kan heller ikke besvare det andet spørgsmål, da det ikke råder over oplysninger om, hvilke personer, der blev arresteret i forbindelse med G8.

For så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt oplysninger om personer, der blev arresteret eller registreret i Göteborg, blev indføjet i Schengen-informationssystemet, erindres der om, at dette henhører under de svenske myndigheders kompetence; det bør endvidere erindres, at oplysninger i henhold til Schengen-konventionens artikel 94 kun kan indføjes, hvis de er nødvendige til at opfylde de formål, der nævnt i artikel 95-100. Konventionen(1) er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

(1) EFT L 239 af 22.9.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1651/01

af John Cushnahan (PPE-DE) til Rådet

(12. juni 2001)

Om: Rusland undlader til stadighed at opfylde sine løfter

Er Rådet klar over, at Rusland endnu ikke har oprettet en national undersøgelseskommission som krævet i den beslutning om Tjetjenien, Parlamentet vedtog sidste år? Hvilke skridt agter Rådet nu at tage for at forfølge denne sag?

Svar

(8. oktober 2001)

FN's Menneskerettighedskommission (UNCHR) vedtog på sin 56. samling en resolution nr. 2000/58. Heri opfordres Den Russiske Føderations regering til snarest og i henhold til anerkendte internationale standarder at nedsætte en national, bredt funderet og uafhængig undersøgelseskommission til omgående at undersøge, om påstandene om krænkelser af menneskerettigheder og overtrædelser af den humanitære folkeret begået i Republikken Tjetjenien er sande og finde frem til de ansvarlige med henblik på at stille dem for en domstol og undgå, at de slipper for straf.

Den 20. februar 2001 udsendte FN's højkommissær for menneskerettigheder en rapport om situationen i Republikken Tjetjenien i Den Russiske Føderation. Den Russiske Føderations regering gav højkommissærens kontor skriftlige meddelelser som bidrag til udarbejdelsen af rapporten. Den anførte i disse, at der var blevet oprettet en National Offentlig Kommission til Efterforskning af Krænkelser af Menneskerettigheder og Overvågning af Menneskerettigheder i Republikken Tjetjenien, under ledelse af P.V. Krasheninnikov, medlem af Statsdumaen i Den Russiske Føderations Føderale Forsamling.

UNCHR vedtog på sin 57. samling en resolution nr. 2001/24. Heri noterer den sig oprettelsen af den Nationale Offentlige Kommission til Efterforskning af Krænkelser og Overholdelse af Menneskerettigheder i Det Nordlige Kaukasus (Krasheninnikov-kommissionen).

Det er måske værd at minde om, at det var EU, som forelagde resolution 2000/58 for UNCHR. Igen i år var det EU, som stod bag resolution 2001/24. EU har faktisk til stadighed taget til orde over for alle angreb mod menneskerettigheder og menneskeværdighed i Tjetjenien, uanset hvem der har været gerningsmændene. Igen og igen har EU anvendt alle tilgængelige fora til at rejse spørgsmålet på allerhøjeste plan over for de russiske myndigheder. EU forventer, at disse fuldt ud vil leve op til deres forpligtelser. Den ser frem til at modtage den første rapport fra Krasheninnikov-kommissionen, som den bidrog til oprettelsen af.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3624/98

af Stanislaw Tillich (PPE) til Kommissionen

(24. november 1998)

Om: Europa-Kommissionens udbud af 18. juli 1998 nr. 98/S137-92959, nr. 98/S137-92298, nr. 98/S137-92958 og nr. 98/S138-91477

Kan Kommissionen forklare, hvorfor de ovennaevnte udbud blev offentliggjort med ekstremt korte frister i den stoerste ferietid og tilmed paa et tidspunkt, hvor man var i faerd med at omlaegge offentliggoerelsen af udbuddene fra papir til CD-ROM. Dette bevirkede, at mange personer og organisationer ikke kunne deltage rettidigt i disse udbudsprocedurer.

Ser Kommissionen sig i stand til at forlaenge fristerne for disse udbud, da der allerede er indgaaet klager herover, og fordi den dermed kunne undgaa det indtryk, at kun insidere har kunnet overholde fristerne i denne sag, som vedroerer GD XXIII?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis

(15. januar 1999)

Udbud nr. 98/S137-92959, 98/S137-92298 og 98/S137-92958 blev offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende den 18. juli 1998 med frist indtil 8. september 1998. 295 organisationer anmodede om udbudsmateriale, selv om der var tale om en specialiseret arbejde.

Fristen for indsendelse af tilbud er i overensstemmelse med artikel 18 i Raadets direktiv 92/50/EOEF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmaaderne ved indgaaelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler(1). I henhold til denne artikel kan fristen for indsendelse af tilbud ikke vaere mindre end 52 dage at regne fra datoen for bekendtgoerelsens afsendelse.

Udbud nr. 98/S138-91477 blev offentliggjort den 21. juli 1998 med frist indtil 10. september 1998. Kommissionen har modtaget 24 tilbud, hvilket er et betragteligt antal i betragtning af kontraktens art.

Udbuddene blev offentliggjort paa disse datoer med henblik paa overholdelse af fristerne for indgaaelse af de finansielle forpligtelser i 1998. Kommissionen var klar over, at offentliggoerelsestidspunkterne ikke var ideelle, men alt blev sat i vaerk for at offentliggoere udbuddene paa anden maade, bl.a. ved formidling via Euro Info Centrene.

(1) EFT L 209 af 24.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3272/98

af Kyoesti Virrankoski (ELDR) til Kommissionen

(30. oktober 1998)

Om: Udvaelgelse af Natura 2000-omraader i Finland

Den finske regering har truffet afgoerelse om omraaderne til Natura 2000-programmet, der skal forelaegges Kommissionen. Mange af disse omraader er kontroversielle, hvilket medfoerer, at der forventes mange klager til den hoejeste forvaltningsdomstol over det finske statsraads afgoerelse.

Kan Kommissionen oplyse, om den agter at behandle og bekraefte de omraader, som skal indgaa i Natura 2000-programmet for Finland, ogsaa de dele, der er blevet klaget over, inden afgoerelsen fra den hoejeste forvaltningsdomstol? Med andre ord er Kommissionen interesseret i at vide, om de finske borgere i denne sag har faaet en behandling i overensstemmelse med loven?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(7. december 1998)

Listen over saerlig udvalgte lokaliteter af faellesskabsbetydning for Natura 2000-nettet udarbejdes i henhold til en procedure, skridt for skridt, hvorefter hver enkelt medlemsstat foerst foreslaar en national liste over lokaliteter paa grundlag af de kriterier, der er fastsat i bilag III til Raadets direktiv 92/43/EOEF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1). Denne liste skulle have vaeret fremsendt til Kommissionen inden den 10. juni 1995. Kommissionen havde derefter tre aar, dvs. frem til den 10. juni 1998, til at udarbejde en faellesskabsliste over omraader paa grundlag af de enkelte landes nationale lister. Det fremgaar af direktivet, at Kommissionen foerst kan vedtage den endelige faellesskabsliste over omraader, naar den har modtaget den endelige udgave af hver medlemsstats nationale lister.

Kommissionen vil tage fornoedent hensyn til samtlige lokaliteter, der er foreslaaet udpeget fra finsk side, naar meddelelsen herom foreligger officielt.

Det kan bemaerkes, at der i medfoer af artikel 169 i EF-traktaten er indledt en raekke overtraedelsesprocedurer mod forskellige medlemsstater herunder Finland.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/559

(2004/C 88 E/0570)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1004/04

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(31. marts 2004)

Om: Truslen mod fred og demokrati i Adjara

Den autonome region Adjara, som er selvstyrende i henhold til den georgiske forfatning, har overlevet 13 år, hvor freden og stabiliteten i regionen var truet af den nu fortrængte Eduard Sjevardnadses regime. Her i 2004 er Adjara, som fuldt ud anerkender centralregeringen i Tbilisi, nok engang truet af destabilisering grundet den nyvalgte regering under præsident Mikhail Saatrasjvili. Søndag den 14. marts dukkede pansrede mandskabsvogne og tungt bevæbnede tropper op ved Adjaras administrative grænser. Man frygter, at dette har til formål at underminere det kommende parlamentsvalg (den 27. marts 2004).

Er Kommissionen enig i, at regionale spørgsmål skal løses gennem fredelig dialog uden trussel om militære indgreb; at de bedste betingelser for afholdelse af valg er stabilitet og tillid, samt at den georgiske nationalgardes tilstedeværelse i gaderne i en hidtil fredelig og økonomisk velfungerende region, hvor præsidentens parti kun har få støtter, udgør en aggressiv handling mod Georgiens borgere fra deres egen regerings side?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(23. april 2004)

Kommissionen ønsker at henlede det ærede medlems opmærksomhed på formandskabets erklæring på Den Europæiske Unions vegne om situationen i Den Georgiske Autonome Republik Adsjarien, der blev fremsat den 17. marts 2004. EU appellerer her til alle parter om at afstå fra yderligere optrapning, der vil kunne føre til voldshandlinger. EU opfordrer også indtrængende myndighederne i Den Georgiske Autonome Republik Adsjarien til at respektere menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstatsprincippet og lade forberedelserne til et frit og retfærdigt parlamentsvalg foregå i god ro og orden.

Kommissionen henleder også det ærede medlems opmærksomhed på formandskabets erklæring på Den Europæiske Unions vegne om parlamentsvalget i Georgien, og specielt til erklæringens henvisning til de foreløbige konklusioner fra den internationale valgobservationsmission (IEOM) og dennes betænkeligheder over, at myndighederne i Adsjarien overhovedet ikke havde givet tilsagn om at sikre tilfredsstillende vilkår for gennemførelse af et meningsfuldt demokratisk valg i denne region. I erklæringen tilskyndes de georgiske myndigheder også til at arbejde konstruktivt sammen med OSCE og Europarådet med henblik på yderligere demokratisering.

Kommissionen vil fortsat indtrængende opfordre centralregeringen i Tbilisi og myndighederne i Batumi til at arbejde sammen om at finde en fredelig løsning, der kan accepteres af alle, og som er i Georgiens interesse.
2.

Mener Kommissionen, at disse forsinkelser gør det vanskeligt for OPTA at reagere effektivt og dermed er til fordel for dominerende parter og medfører, at et monopol kan udøves længere?
—

Eller mener den, at det vil være muligt og kompatibelt at lade begge ordninger finde anvendelse samtidig? Og hvordan? Hvordan kan der samtidig endnu være grænser for og allerede fri adgang for fiskeri i et og samme farvand? I hvilken forstand, i hvilket omfang og på hvilket retsgrundlag?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/197

(2004/C 84 E/0240)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0315/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om: Sprogprogram for mindretalssprog

I juli 2003 offentliggjorde Kommissionen en indkaldelse af forslag (GD EAC/45/03) om at lægge grunden til gennemførelsen af handlingsplanen for sproglæring og sproglig mangfoldighed (1).

Et af de eksplicit anførte formål i indkaldelsen er at formidle information og øge opmærksomheden om mulighederne i de eksisterende programmer og aktiviteter med henblik på at fremme regionale sprog og mindretalssprog. Ved fristen for indgivelse af projektforslag i slutningen af september (!) blev syv ud af de 33 projektforslag, der var modtaget, godkendt.

Mener Kommissionen, at de godkendte projekter vil opfylde formålene i handlingsplanen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(3. marts 2004)

Som svar på det ærede medlems spørgsmål vedrørende handlingsplanen for sproglæring og sproglig mangfoldighed ønsker Kommissionen at understrege, at inden for rammerne af indkaldelse af forslag EAC/45/03 udvalgte man de syv bedste forslag, som opfylder to af formålene i punkt 2:

1. at formidle information og øge opmærksomheden om mulighederne i de eksisterende programmer og aktiviteter med henblik på at fremme regionale sprog og mindretalssprog

2. at lancere netværk for at forberede gennemførelsen af den kommende handlingsplan for sproglæring og sproglig mangfoldighed.

Kommissionen mener, at de udvalgte projekter opfylder formålene i handlingsplanen og bidrager til at forberede gennemførelsen heraf. Som Kommissionen har redegjort for i sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-4031/03 (2), vedrører tre af disse syv projekter direkte regionale sprog og mindretalssprog.

(1) EUT C 180 af 31.7.2003, s. 34.

(2) EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 681.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/421

(2004/C 84 E/0492)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0524/04

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om: Forfatningen

Kan Kommissionen bekræfte, at den præcedens, som Algeriet har skabt, ville finde anvendelse, hvis en medlemsstat blev opdelt på grund af, at en region på demokratisk vis blev selvstændig?

Kan Kommissionen forklare, hvad der præcist skete i tilfældet med Algeriet?

Kan Kommissionen bekræfte, om en region, der netop er blevet selvstændig, skal træde ud af EU og derpå søge om genoptagelse?

Vil en ansøgning af denne type kræve en genforhandling af traktaterne på en regeringskonference samt en enstemmig holdning blandt de 25 medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(1. marts 2004)

De Europæiske Fællesskaber og Den Europæiske Union er oprettet på grundlag af traktater, der er indgået mellem medlemsstaterne herom. Traktaterne gælder for medlemsstaterne (EF-traktatens artikel 299). Hvis en del af en medlemsstats territorium ophører med at høre under den pågældende stat, f.eks. fordi området bliver en selvstændig stat, gælder traktaterne ikke længere for det pågældende område. En ny selvstændig region bliver med andre ord et tredjeland i forhold til Unionen som følge af sin selvstændighed, og fra selvstændighedsdagen gælder traktaterne ikke længere for det pågældende område.

I henhold til artikel 49 i traktaten om Den Europæiske Union kan enhver europæisk stat, der opfylder principperne i artikel 6, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union, ansøge om at blive medlem af Unionen. En ansøgning af denne type kræver, hvis ansøgningen accepteres af Rådet med enstemmighed, at der forhandles en aftale mellem ansøgerstaten og medlemsstaterne om tiltrædelsesvilkår og de tilpasninger til traktaterne, som en sådan tiltrædelse medfører. Denne aftale skal ratificeres af alle medlemsstaterne og ansøgningsstaten.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/665

(2004/C 84 E/0749)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0726/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: Støtte til fiskeriets producentorganisationer

De italienske fiskeriforeninger har i nogen tid tilstræbt at komme fiskerisektoren til undsætning, bl.a. gennem en korrekt og præcis fortolkning af artikel 15 i forordning (EF) nr. 2792/1999 (1). I denne artikel opstilles navnlig en række parametre for medlemsstaternes tildeling af støtte i tre år efter oprettelsen af producentorganisationer.

Ifølge den konstante fortolkning, som er anlagt af kommissæren med ansvar for området, Franz Fischler, er denne støtte tænkt som værende kumulativ, således som det kan udledes af Europa-Kommissionens beslutning af 11. juli 2001 SG (2001) D/289689 statsstøtte nr. 768/2001 España (Baleares); beslutning af 20. februar 2001 nr. 529/01 Ireland; beslutning af 3. april 2002 nr. 803/01 España (Andalucia); beslutning af 3. april 2002 nr. 820/01 Portugal.

Men efter ovennævnte foreningers opfattelse har direktøren for Generaldirektoratet for Fiskeri, Lea Verstraete, med notat af 5. februar 2004 nr. 017040 ved fortolkningen af ovennævnte forordnings artikel 15 ønsket at indsnævre anvendelsesområdet ved at pege på den mest restriktive af de to nævnte parametre, hvilket står i klar modsætning til udmeldingerne fra kommissær Franz Fischler.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. hvad der er den korrekte fortolkning og anvendelse af artikel 15 i forordning (EF) nr. 2792/1999?

2. hvilken af de to fortolkninger, som er anlagt af henholdsvis kommissær Franz Fischler og direktøren i Generaldirektoratet for Fiskeri, Lea Verstraete, der skal lægges til grund?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(31. marts 2004)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem følgende:

— Fortolkningen af artikel 15 i forordning (EF) nr. 2792/199 af 17. december 1999, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2369/2002 af 20. december 2002 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet (2), er tilsendt dels de italienske myndigheder med brev nr. 17040 af 5. februar 2004 underskrevet af Lea Verstraete, dels Legapesca med brev nr. 017049 af 16. februar 2004 ligeledes underskrevet af Lea Verstraete.

— Der er intet modstridende mellem disse svar og de kommissionsbeslutninger, som det ærede medlem henviser til i sin forespørgsel.

(1) EFT L 337 af 30.12.1999, s. 10.

(2) EFT L 358 af 31.12.2002.