SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0511/98

af Dominique Souchet (I-EDN) til Kommissionen

(2. marts 1998)

Om: Forbud mod anvendelse af drivgarn

Der er ingen tvivl om, at der sker uønsket fangst i forbindelse med fiskeri med drivgarn i Østersøen. Oplysninger, indsamlet af CIEM, Côte d'Ivoires Center for havopdræt, viser, at fangsterne inkluderer flere fuglearter (lomvie og alk) og havpattedyr (sæler og marsvin). Blandt havpattedyrerne er der arter, hvor antallet i disse områder er blevet betydelig reduceret (marsvin og spættede sæler). Derudover er bestanden af vilde laks i Østersøen truet.

Mener Kommissionen på baggrund af disse oplysninger, at det er logisk at forbyde brugen af drivgarn på 2,5 km i Atlanterhavet (uden for kystområder), og tillade drivgarn på 21 km (plus reservegarn) i Østersøen?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Emma Bonino på skriftlige forespørgsler E-0503/98, E-0505/98, E-0507/98, E-0509/98 og E-0511/98

(21. april 1998)

Det forslag, som Kommissionen udarbejdede i 1994(1), omfattede Østersøen. Kommissionen fik ikke nogen tilslutning hertil fra Parlamentet. Generelt har det ikke været muligt at opnå et kvalificeret flertal for dette forslag i Rådet, bl.a. som følge af at Østersøen var medtaget. Det britiske formandskab har til hensigt at fremlægge et kompromisforslag, der ikke vil omfatte Østersøen, idet Østersøen vil blive undergivet en særlig ordning. Under hensyntagen til situationens udvikling og den viden, der er opnået siden 1991, finder Kommissionen ikke, at dette er nogen dårlig ide. Bifangsterne, bl.a. dem det ærede medlem omtaler, tages nemlig hovedsageligt i Østersøen ved hjælp af andre fiskeredskaber end drivgarn; drivgarn anvendes normalt i den centrale zone, medens de omhandlede arter fortrinsvis lever i kystfarvandene. Hvad angår målarten, nemlig laks, er Kommissionen ret bekymret over udviklingen. Men den har med stor tilfredshed bemærket sig indførelsen af en redningsplan for bestandene af vildlaks i Østersøen, ved hvilken der, som det sig hør og bør, tages hensyn til de alle de problemer, der truer denne fiskeressource.

Hvad angår en eventuel særlig behandling af kystfarvandene og nærmere bestemt de tolv mil, skal Kommissionen minde om, at dens forslag intet indeholdt om en sådan ordning. Selv om Parlamentets beslutning (A-0009/94) omhandlede denne mulighed, har det britiske formandskab i øvrigt, efter hvad der er Kommissionen bekendt, heller ikke nogen planer om at fastsætte forskellige bestemmelser for farvandene inden for og uden for tolvmilegrænsen.

Til gengæld mener Kommissionen stadig, at det vil være uheldigt at tillade en videreførelse af fiskeriet med store drivgarn. En fortsat mulighed for at anvende denne fangstmetode vil nemlig indebære store risici såvel af økologisk som af socioøkonomisk art; Kommissionen har foretaget en analyse af disse risici i den meddelelse til Rådet, som den udarbejdede i 1994 (KOM(94) 50 endelig udg.). En tilladelse til at benytte denne fangstmetode ville således være i strid med forsigtighedsprincippet. Det ville tillige være at gå imod et ønske, som der er bredt flertal for i Fællesskabet, og som er kommet til udtryk ved drøftelser såvel i Parlamentet som i Rådet. Kun at tillade denne fangstmetode for en eller flere medlemsstaters flåder, ville til gengæld være uretfærdigt. Kommissionen finder derfor fortsat, at der bør planlægges en omstilling for de pågældende garnfartøjers vedkommende. Der skal selvfølgelig stadig være mulighed for tunfiskeri, men med andre fangstmetoder end drivgarn. Flydetrawl er også et vigtigt fangstredskab for de franske tunfiskere. Generelt er Kommissionen overbevist om, at der vil være behov for støtteordninger for at lette omstillingen til andre fangstmetoder end drivgarn.

Med hensyn til situationen i Middelhavsområdet skal Kommissionen udtrykke sin tilfredshed med de italienske myndigheders indførelse af en ordning, der har enstemmig tilslutning i Rådet, og som netop går ud på en omstilling af de italienske "spadare". Kommissionen glæder sig over de fremskridt, der i 1997 er opnået på kontrolområdet, men ønsker fortsat yderligere fremskridt.

Kommissionen er endnu ikke i stand til at evaluere de faktiske resultater af den italienske diversificeringsplan for de fiskerfartøjer, der anvender drivgarn, idet planen løber over flere år til og med 1999. Det er derfor på nuværende tidspunkt umuligt at drage konklusioner med hensyn til afskaffelsen af dette segment af den italienske flåde. Under alle omstændigheder er gennemførelsen af omstillingsplanen for de italienske "spadare" blevet forsinket af en uvished med hensyn til, hvorledes omstillingspræmierne ville blive behandlet i det italienske skattesystem, men denne uvished er nu blevet fjernet.

(1) KOM(94) 131 endelig udg.