DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/884

(2004/C 84 E/0978)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0818/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om: Deponering af slam i området Ingensche Waarden

Provinsen Gelderland agter at give tilladelse til deponering af 11 mio. m3 slam i et sandudvindingsområde ved Ingen. Ifølge planen skal den eksisterende sandgrube uddybes fra 25 til ca. 40 meters dybde ved hjælp af to sandsugere.

Hensigten er, at man over et forventet tidsrum på 15-20 år vil deponere (opmudret) slam, som bl.a. kommer fra flodlejer. Slam i klasse 3 og 4 indeholder bl.a. tungmetaller.

Tidevandsområdet Ingensche Waarden er — som en del af Nedre Rhin — udpeget som et særligt bevaringsområde inden for rammerne af Natura 2000. Området er kendt som overvintringsområde for pibesvanen og blisgåsen og som rugeplads for engsnarren.

Ifølge den obligatoriske miljøvurderingsrapport forventes der — som følge af deponeringen — ikke omfattende ødelæggelser.

Ikke desto mindre omtales der i miljøvurderingsrapporten intet alternativ til slamdeponering, såsom forarbejdning til klinker eller mursten eller som vejbygningsmateriale.

Der tales heller ikke om kompenserende (natur)foranstaltninger. Det regionale miljøvurderingsudvalg konstaterer, at der i den foreliggende rapport ikke blev henvist til den manglende viden om de rent faktiske følger af forureningskoncentrationer for vilde dyr og planter.

Under og efter deponeringen af det udgravede materiale vil der midlertidigt være tale om en dårligere lokal vandkvalitet. Det kan ikke udelukkes, at der for nogle stoffers vedkommende vil være tale om en midlertidig overskridelse af det maksimalt tilladte risikoniveau. I miljøvurderingsrapporten foretages der ingen kvantificering af de eventuelle øko (toksiko)logiske risici i sådanne situationer for særlige førerarter.

Habitat-direktivet og vurderingsrammen for Habitat-direktivet finder anvendelse for de særlige beskyttelsesområder, hvilket betyder, at indgreb i disse områders naturlige karakteristika kun er tilladt, hvis der ingen alternativer findes, og hvis der er tale om tvingende grunde af stor betydning for offentligheden.

Mener Kommissionen, at denne fremgangsmåde er i modstrid med principperne i Habitat-direktivet, direktivet om vilde fugle og Natura 2000?

Har Kommissionen til hensigt at undersøge samtlige aktiviteter i særlige beskyttelsesområder, først og fremmest i Waal's og Nedre Rhins flodbækken?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(29. april 2004)

I henhold til artikel 6, stk. 3, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (1), som ifølge dets artikel 7 også gælder særligt beskyttede områder, der er udlagt i medfør af Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2), skal alle planer eller projekter, der ikke er direkte forbundet med eller nødvendige for lokalitetens forvaltning, men som kan påvirke en sådan lokalitet væsentligt, vurderes med hensyn til deres virkninger på lokaliteten under hensyn til bevaringsmåisætningerne for denne.

Det særligt beskyttede område »Neder-Rijn« dækker et samlet areal på ca. 2 900 hektarer (ha). Ifølge de oplysninger, det ærede medlem er fremkommet med, vil den planlagte deponering af slam muligvis lokalt og midlertidigt påvirke vandkvaliteten inden for det pågældende område. Det fremgår af oplysningerne, at der er foretaget en vurdering af projektet, som viser, at der ikke er sket en væsentlig påvirkning af lokaliteten. Der er ingen yderligere oplysninger, der kunne tyde på en overtrædelse af proceduren i artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43/EØF. Spørgsmålet om alternativer er taget op i artikel 6, stk. 4, i direktiv 92/43/EØF, der kun finder anvendelse, hvis projektet kan påvirke lokaliteten væsentligt, men alligevel skal gennemføres af bydende nødvendige hensyn til væsentlige samfundsinteresser. Da oplysningerne fra det ærede medlem vedrører en vurdering, hvori det konkluderes, at der ikke er sket nogen væsentlig påvirkning, ser det umiddelbart ud til, at bestemmelserne i direktivet er blevet overholdt. Spørgsmålet om nødvendigheden af at overveje alternativer er desuden omtalt i artikel 5 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (3), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (4). Det fremgår dog ikke tydeligt af oplysningerne fra det ærede medlem, at der skulle være sket en overtrædelse af dette direktiv.

Det er medlemsstaternes og ikke Kommissionens ansvar at undersøge aktiviteter i særligt beskyttede områder for at sikre, at beskyttelsesforanstaltningerne i artikel 6, stk. 2, 3 og 4, overholdes. I forbindelse med aktiviteter, hvor Kommissionen har modtaget overbevisende dokumentation for overtrædelse af EU's lovgivning om naturbeskyttelse, har Kommissionen mulighed for at indlede overtrædelsesprocedurer mod den ansvarlige medlemsstat.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.

(2) EFT L 103 af 25.4.1979.

(3) EFT L 175 af 5.7.1985, som ændret ved Kommissionens direktiv 91/224/EØF af 6. marts 1991, EFT L 115 af 8.5.1991.

(4) EFT L 73 af 14.3.1997.