SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3603/02

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(13. december 2002)

Om: Den Europæiske Union skal spille en ledende rolle for sikkerhed til søs

Kommissionen afslørede i sin meddelelse KOM(2002) 539, bilag 2, punkt 1.6 eksistensen af en nødplan med et 24 timers alarmeringssystem, der i 2000 blev defineret som en fællesskabsmekanisme til støtte for medlemsstaternes indsatsstyrker i tilfælde af utilsigtet eller overlagt havforurening.

Vil Kommissionen venligst forklare, hvordan det kan gå til, at den, til trods for at den har dette system til sin rådighed, dagen efter at tragedien brød ud, udsendte et kommuniké, der tankevækkende nok blev kaldt Den Europæiske Union skal spille en ledende rolle for sikkerhed til søs, og hvori den, i stedet for at referere til Prestige, refererer til Erikas forlis, der fandt sted for tre år siden?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-3602/02, E-3603/02 og E-3604/02

(11. februar 2003)

Kommissionens pressemeddelelse med titlen Erikas forlis, Den Europæiske Union skal spille en ledende rolle inden for sikkerhed til søs af 14. november 2002 havde som formål som det fremgår af titlen, at gøre status over de foranstaltninger, som Kommissionen havde gennemført tre år efter Erikas forlis.

Teksten vedrører således ikke Prestige og følgerne heraf, idet skibet på dette tidspunkt kun var havareret og endnu ikke sunket, hvilket skete den 19. november 2002.

På trods af denne forvirring omkring datoer ønsker Kommissionen at anføre, at det advarselssystem vedrørende forureningsbekæmpelse, som blev nævnt i meddelelsen mod en strategi for beskyttelse og bevarelse af havmiljøet(1) har fungeret tilfredsstillende.

De ordninger om gensidig bistand med hensyn til bekæmpelse af forurening, som er blevet etableret mellem Kommissionen og de nationale strukturer for denne form for katastrofe gjorde det muligt straks at få adgang til de disponible ressourcer på fællesskabsplan. Således fik de franske, spanske og portugisiske myndigheder hurtigt den disponible distance med hensyn til skibe og andet specifikt udstyr til bekæmpelse af denne forurening.

Kommissionen ønsker at gøre det ærede medlem opmærksom på, at efter Erikas forlis udarbejdede den en række ikke tidligere sete foranstaltninger vedrørende sikkerhed til sød og disse blev vedtaget af de øvrige lovgivende institutioner. Inden for denne ramme beviste den sin faste vilje til at handle.

Desuden har Kommissionen rent faktisk foreslået inden for rammerne af Erika II-pakken, at der oprettes en erstatningsfond for skader som følge af forurening (COPE-fonden), som supplerer op til et samlet loft på 1 mia. EUR, den erstatning, der udbetales til ofrene af den internationale erstatningsfond for skader der skyldes olieforurening (FIPOL) hvis der er tale om skader der overstiger lofterne, som på nuværende tidspunkt er på 200 mio. EUR.

Kommissionens forslag er ikke blevet vedtaget, idet medlemsstaterne fandt, at det var bedre at handle på internationalt niveau end på fællesskabsplan. Der er således blevet udarbejdet et udkast til protokol til FIPOL-konventionen, som er bygget over forslaget om COPE, og dette forslag vil i nær fremtid blive drøftet i Den Internationale Søfartsorganisation (IMO). I Kommissionens meddelelse af 3. december 2002(2) understregede den, at den ville støtte dette udkast, på betingelse af at ofrene får det samme erstatningsniveau som i udkastet til COPE-fonden.

Dette initiativ såvel som de øvrige foranstaltninger som Kommissionen har fremlagt har fået generel støtte. Efter Kommissionens indgreb vedtog Europa-Parlamentet således den 21. november 2002 og den 19. december 2002 beslutninger, hvori de opfordrede Unionen til at træffe øjeblikkelige foranstaltninger med henblik på at bekæmpe forureningen og forbedre sikkerheden til søs. Ligeledes støttede Rådet

(transport) på mødet den 6. december 2002 de forslag som Kommissionen havde fremlagt i sin meddelelse af 3. december 2002. Endelig anerkendte Det Europæiske Råd i København den 12. og 13. december 2002 Kommissionens hurtighed og glædede sig over den indsats, som denne institution havde gjort for at afhjælpe virkningerne af forliset.

Med hensyn til de inspektioner der har fundet sted på Prestige inden for rammerne af havnestatens kontrol, ønsker Kommissionen at underrette det ærede medlem om, at Prestige ikke kom fra en havn i Nordspanien, men fra Rusland og Letland og var på vej mod Singapore.

Skibet blev sidst kontrolleret af havnestaten i september 1999 i Rotterdam. Imidlertid har det efter denne dato været i flere havne i Unionen, eller i lande der er medlem af Paris-memoradummet, herunder Gibraltar.

I denne forbindelse har Kommissionen i overensstemmelse med sin kompetence skrevet til myndighederne i forskellige stater for at få oplysninger vedrørende den manglende kontrol i forbindelse med de havne hvor skibet senest har lagt til, og som hører under disse landes jurisdiktion.

(1) KOM(2002) 531 endelig udg.

(2) KOM(2002) 681 endelig udg.