SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0722/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(15. marts 2002)

Om: Fare for sammenstyrtning som følge af afvigende konstruktion af moteller og restauranter i flere medlemsstater, der er i Van der Valk-koncernens eje

1. Er Kommissionen bekendt med, at taget på parkeringsgaragen til det lokale motel i Tiel (Nederlandene), som er opført mellem 1982 og 1986, søndag den 10. februar styrtede sammen og at denne ulykke kunne have ført til tab af mange menneskeliv, hvis den var sket under computermessen kort tid forinden eller efter den planlagte ombygning af denne parkeringsgarage til en hal, som fremover skulle bruges som festsal?

2. Er Kommissionen ligeledes bekendt med, at det under punkt 1 nævnte motel ejes af Van der Valk-koncernen, som driver mange hoteller, restauranter og fritidsetablissementer i Nederlandene, og at en stor del af disse bygninger er projekteret og opført af koncernens eget byggefirma, som under opførelsen har anvendt lettere funderinger, billigere byggematerialer og afvigende konstruktioner og samtidig har benyttet sig af, at mange kommuner i ønsket om at få et lokalt motel med tilhørende restaurant fra et kendt

koncern til deres eget område har bestræbt sig på ikke at lægge nogen form for hindringer i vejen for opførelsen, hvilket bevirkede, at man under opførelsen lempede på den sædvanlige kontrol med materialernes egnethed, bæredygtighed og stabilitet eller helt undlod at føre en sådan kontrol?

3. Er Kommissionen desuden bekendt med, at denne fremgangsmåde, hvor der ofte mangler konstruktionstegninger og -beregninger og som i den kommende tid måske kan føre til flere helt eller delvis sammenstyrtede bygninger, i Nederlandene har foranlediget, at ikke alene kommunerne, som er ansvarlige på dette område, men også inspektører fra boligministeriet og ministeriet for miljø og fysisk planlægning har skullet gennemføre en kontrol med konstruktionsmetoden og de materialer, der er anvendt i bygningerne, der ejes af Van der Valk-koncernen?

4. Er Kommissionen bekendt med, at Van der Valk-koncernen også har ejendomme uden for Nederlandene, hvoraf mindst 21 ligger i EU-medlemsstater: 3 i Tyskland (hvoraf det ene oprindeligt var projekteret på grundlag af en kontrakt med det tidligere DDR), 6 i Belgien (hovedsagelig i Flandern), 1 i Frankrig (Saint Aygulf) og 1 i Spanien (Barcelona)?

5. Er Kommissionen i lyset af problemets omfang og de mulige katastrofale følger rede til at bistå de nationale og regionale myndigheder i de pågældende medlemsstater med at formidle oplysninger om denne fremgangsmåde og snarest muligt at afsløre skjulte problemer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(26. april 2002)

Kommissionen er ikke i besiddelse af specifikke oplysninger om de ulykker, som det ærede parlamentsmedlem gør rede for, og de nederlandske myndigheder har pr. dags dato ikke givet meddelelse herom eller indsendt en anmodning om støtte.

Reglerne vedrørende konstruktion af bygværker og deres sikkerhed hører udelukkende til medlemsstaternes kompetenceområde. Ansvaret for undersøgelser i forbindelse med ulykker, der skyldes manglende overholdelse af disse regler, er også lagt ud til medlemsstaterne.

Hvad angår bygværker er det eneste relevante EF-instrument er direktiv 89/106/EØF(1), som dog kun regulerer byggevarer(2) med henblik på markedsføring på det indre marked. I førnævnte direktiv præciseres det, at det påhviler medlemsstaterne at sikre sig, at bygge- og anlægsarbejder på deres område konstrueres og udføres på en sådan måde, at de ikke bringer mennesker i fare.

Direktivet omfatter blandt de væsentligste krav til byggevarer mekanisk modstandsdygtighed og bygværkets stabilitet, men regulerer ikke bygværkers og anlægsarbejders sikkerhed efter opførelse.

Da Kommissionen ikke er kompetent på fællesskabsplan hvad angår bygværkers sikkerhed, kan den ikke anvende specifikke procedurer eller netværk med henblik på at gribe ind for at bistå den nederlandske myndigheder på dette område, særligt i lyset af efterforskning af risikosituationer.

(1) Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer EFT L 40 af 11.2.1989.

(2) alle varer, som fremstilles med henblik på at indgå varigt i bygværker, herunder bygninger og anlægsarbejder.