DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/70

(2004/C 84 E/0075)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3597/03

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om: Udbudsprocedurer for udvikling og humanitær bistand(

Vil Kommissionen udtale sig om, hvor mange medlemsstater der har mindre streng kontrol med udbud end den, EU håndhæver?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. februar 2004)

Alle offentlige kontrakter, der indgås af en medlemsstat mod betaling, er omfattet af EU's direktiver om offentlige indkøb (1), forudsat at deres værdi overstiger den grænse, der er fastsat i det relevante direktiv. Dette omfatter kontrakter finansieret gennem bilateral udviklingsbistand ydet af den medlemsstat, hvis kontraherende myndigheder indgår aftalen, og på hvis finansielle ansvar udbuddet afholdes.

Efter at have modtaget en klage foretog Europa-Kommissionen en grundig undersøgelse af alle 15 medlemsstaters offentlige indkøbspraksis i forbindelse med køb finansieret af udviklingsbistand, hvilket førte til indledning af en række overtrædelsesprocedurer. Det syntes at være tilfældet, at flere medlemsstater havde gjort indrømmelsen af bistand til udviklingslande betinget af, at der blev købt varer, tjenesteydelser eller bygge- og anlægsarbejder med oprindelse i donorlandet (»bundet bistand«). Efter Kommissionens undersøgelse er kun fire medlemsstater stadig ved at tage skridt til at afhjælpe overtrædelserne af lovgivningen om offentlige indkøb.

For så vidt angår udviklingsbistand ydet af Kommissionen selv finder særlige bestemmelser anvendelse i overensstemmelse med finansforordningen (2), gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen (3), den generelle forordning om kontrakter om tjenesteydelser, indkøb samt bygge- og anlægsarbejder finansieret af Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) (4) og finansforordningen for 9. EUF (5). Der anvendes i denne forbindelse detaljerede bestemmelser om kontrol med offentlige indkøb.

For så vidt angår humanitær bistand ydet af medlemsstaterne er Kommissionen ikke i øjeblikket bekendt med problemer i forbindelse med den måde, hvorpå medlemsstaterne gennemfører udbudsprocedurer. For så vidt angår Fællesskabets humanitære bistand har Kommissionen — som fastsat i artikel 238, stk. 3, i gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen — vedtaget specifikke indkøbsprocedurer, der er beskrevet i bilag V til rammeaftalen om partnerskab om humanitære aktioner. Disse procedurer har de samme mål med hensyn til økonomi og effektivitet som andre eksterne aktioner (det økonomisk set mest fordelagtige tilbud, det bedste forhold mellem pris og kvalitet, ingen interessekonflikter). De giver dog en vis grad af fleksibilitet, der er knyttet til den humanitære bistands særlige karakter. Disse nye regler er blevet positivt modtaget af ikke-statslige organisationer som en betydelig forbedring af den tidligere praksis.

(1) Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, EFT L 209 af 24.7.1992, Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb, EFT L 199 af 9.8.1993 og Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, EFT L 199 af 9.8.1993.

(2) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002, EFT L 248 af 16.9.2002.

(3) Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002, EFT L 357 af 31.12.2002.

(4) AVS-EF-Ministerrådets afgørelse nr. 2/2002 af 7. oktober 2002, EFT L 320 af 23.11.2002.

(5) Rådets forordning af 27. marts 2003, EUT L 83 af 1.4.2003.