ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0685/96 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (26. marts 1996)

Om: Forbruget af »miljoecellulose«

Af de omkring tusind cellulosefabrikker, der findes i verden, anvender kun 27 miljoevenlige metoder til fremstilling af papirmasse, bl.a. ved at bruge ilt i stedet for klor til blegning.

Disse virksomheder har i den forbindelse maattet foretage store investeringer. Denne saakaldte »rene« cellulose er endvidere noget dyrere end de andre produkter paa markedet.

Har Kommissionen overvejet noget initiativ til at fremme forbruget af denne papirmassetype?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (10. maj 1996)

Produktion af papirmasse og papir i Faellesskabet skal ske i overensstemmelse med relevant EF-lovgivning og national lovgivning, som indeholder bestemmelser om begraensning og forebyggelse af vandforurening.

Herudover blev der i 1992 indfoert en frivillig EF-ordning for tildeling af et miljoemaerke til produkter, en ordning som indirekte ogsaa fremmer rene procesteknologier. Inden for den frivillige miljoemaerkeordning er der udviklet

kriterier for tissueprodukter (koekkenruller og toiletpapir), som fremmer en mindsket anvendelse af chlorerede forbindelser via en begraensning af adsorberbare organiske halogener (AOX). Miljoemaerkningskriterier for kopipapir er ligeledes under udarbejdelse.

Eftersom det vigtigste stof, der bidrager til AOX-forbindelser i spildevand fra papirmasse, er chlor, specielt frit chlor, er graensevaerdierne for tildeling af miljoemaerket sat saaledes, at anvendelsen af dette stof ikke tilskyndes. Foelgelig er graensevaerdien for AOX-emissioner under fremstilling af papirmasse og papir sat til 0,5 kg pr. lufttoerret ton papirmasse og papir. Jaevnsides hermed anvender industrien chlordioxid, ilt og ozon under blegningsprocessen som erstatninger for frit chlor. Men disse processer vides at have et energiforbrug under blegning, som ofte er hoejere end ved anvendelse af frit chlor.

Eftersom man med miljoemaerket soeger at beloenne de produkter, der som helhed har mindskede miljoevirkninger, er brugen af frit chlor eller andre blegemetoder kun et af de kriterier, der maa haves in mente. Kommissionen fremmer derfor ikke en bestemt proces paa grundlag af et enkelt kriterium, men enhver proces, som fremmer renere teknologier og opfylder lovens krav.

Saa vidt det er Kommissionen bekendt, har saakaldt »miljoevenlig papirmasse«, specielt TCF (totalt chlorfrit) opnaaet en stoerre efterspoergsel paa markedet, men salgsmaengderne og efterspoergslen er staerkt mindsket i slutningen af 1995 og begyndelsen af 1996, hvor markedspriserne for papirmasse er faldet drastisk.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0300/96 af Honor Funk (PPE) til Kommissionen (7. februar 1996)

Om: Forbud mod anvendelse af BST (bovin somatotrophin) i maelkeproduktionen i EU

I EU er det foreloebig indtil aar 2000 forbudt at anvende BST i maelkeproduktionen. Det tidsbegraensede forbud begrundes med, at det er noedvendigt med yderligere undersoegelser af de langsigtede foelger heraf. I USA er det tilladt at anvende BST. Fagpressen beretter paa indevaerende tidspunkt om en undersoegelse foretaget af tidsskriftet »Dairy Today«, hvori det paavises, at 40% af de amerikanske maelkeproducenter, som har anvendt BST, er ophoert med anvendelsen heraf, da det har medfoert en stigning i antallet af yverbetaendelser og problemer i forbindelse med foedsler.

Kommissionen bedes oplyse foelgende:

1. Har den kendskab til ovennaevnte undersoegelse, og hvilken betydning tillaegger den denne undersoegelse?

2. Giver de loebende undersoegelser i EU lignende resultater?

3. Kan den oplyse, i hvilket omfang den i sine afgoerelser om godkendelse af produkter vil tage hensyn til forsoeg over laengere tidsrum, baade hvad angaar en stigning i maelkeydelsen som foelge af BST og anvendelsen af hormoner og andre vaekstfremmende stoffer inden for kvaegopdraet?

4. Kan den oplyse, om disse resultater - saafremt ovennaevnte undersoegelser viser sig at bekraefte dette - vil faa betydning for de nuvaerende droeftelser mellem EU og USA om godkendelse af import af henholdsvis maelk og maelkeprodukter, som er fremstillet ved anvendelse af BST, og koed, som er fremstillet ved anvendelse af hormoner?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (4. marts 1996)

1. Kommissionen har ikke kendskab til den af det aerede medlem omtalte artikel og kan derfor ikke kommentere den.

2. Studier i medlemsstaterne viser, at koeer, der er blevet behandlet med bovin somatotropin (BST), har en oeget forekomst af yverbetaendelse. Kommissionen er i faerd med at nedsaette en gruppe af videnskabelige eksperter, som skal vurdere alle foreliggende oplysninger om BST, herunder oplysninger fra tredjelande, hvor anvendelse af stoffet er tilladt.

3. Resultaterne af studier over laengere tidsrum i praksis er et vigtigt kriterium ved evalueringen af stoffer som BST, og der tages altid hensyn hertil i godkendelsesprocessen.

4. Kommissionen droefter ikke for oejeblikket spoergsmaalet om handel med maelk fra dyr, der har faaet BST, med tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0050/96 af Stephen Hughes (PSE) til Kommissionen (25. januar 1996)

Om: Skaermterminaludstyr

Hvor mange medlemsstater har forsoegt at gennemfoere direktiv 90/270/EOEF ((EFT L 156 af 21.6.1990, s. 14. )), omend Kommissionen mener, de har gjort det i et utilstraekkeligt omfang?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (1. marts 1996)

Alle medlemsstaterne med undtagelse af Spanien har meddelt Kommissionen de nationale bestemmelser, der tager sigte paa omsaetning af direktiv 90/270/EOEF i national lovgivning.

Hvorvidt disse foranstaltninger er i overensstemmelse med direktivet droeftes med de forskellige medlemsstater.

I givet fald og under hensyntagen til resultatet af dette arbejde kan Kommissionen traeffe passende foranstaltninger til at rette op paa eventuelle mangler.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0863/96 af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (12. april 1996)

Om: Forvaltning af PHARE- og TACIS-programmerne

Raadet (OEkofin) gav under sit moede den 11. marts 1996 udtryk for, at det stillede sig positivt til en forbedring af forvaltningen af PHARE- og TACIS-programmerne, idet det fremfoertes, at stoerstedelen af de midler, der ydes til programmerne, var gaaet til undersoegelser, der var blevet gennemfoert af konsulenter fra de vestlige lande og ikke var kommet modtagerlandene i programmerne til gode.

Hvordan ser Kommissionen paa denne vurdering fra Raadets (OEkofin) side. Mener den, at en forbedring af de omtalte programmer er noedvendig?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (13. maj 1996)

Kommissionen deler ikke det synspunkt, at hovedparten af de midler, der tildeles PHARE- og TACIS-programmerne, er gaaet til undersoegelser, som er gennemfoert af konsulenter fra de vestlige lande. Det er korrekt, at Kommissionen ved ivaerksaettelsen af begge programmer havde brug for at danne sig et klart billede af situationen i de forskellige oekonomiske og sociale sektorer i de paagaeldende lande. Med henblik herpaa kontraherede Kommissionen med konsulenter fra de vestlige lande specialiseret i de forskellige omraader. Efter at have erhvervet kendskab til situationen har Kommissionen imidlertid gradvis overfoert midlerne til projekter, som har direkte virkning i de beroerte PHARE- og TACIS-lande.

Kommissionen er i gang med at revidere forvaltningssystemerne for begge programmer gennem oeget gennemsigtighed ved tildelingen af kontrakter og ved at lade en undersoegelse af programgennemfoerelsen indgaa deri med henblik paa i hoejere grad at inddrage de lokale myndigheder og ikke-statslige organisationer. Der udarbejdes forslag som led i udkastet til TACIS-forordning ((KOM(95) 12. )) og paa grundlag af den nye approach, som Phare er blevet forlenet med paa de seneste moeder i Det Europaeiske Raad.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1481/96 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (12. juni 1996)

Om: Udviklingen i forbindelse med delprogram 5, Stereaellas, foranstaltning 2, sociale infrastrukturer, under den anden faellesskabsstoetteramme

Under foranstaltning 5.2 under regionalprogrammet Stereaellas er der afsat midler til sociale infrastrukturer inden for sundhedsforsorg, som vedroerer indbyggerne i regionens departementer. Formaalet er konkret at forsyne regionen med yderligere ca. 500 hospitalssenge ved opfoerelsen af det regionale hospital i Lamia og gennem de sundhedsinfrastrukturer, der indgaar i det nationale hospitalsvaesen. Ved fordelingen af bevillingerne blev der afsat 1.500.000 ecu for 1994 og 3.052.000 ecu for 1995.

1. Hvad har udnyttelsesgraden vaeret for 1994 og 1995?

2. Hvis der har vaeret forsinkelser i udnyttelsen, hvad var saa hovedaarsagerne hertil?

3. Kan der gives oplysninger om den konkrete udvikling?

Samlet Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies paa skriftlige forespoergsler E-1479/96, E-1480/96, E-1481/96, E-1482/96, E-1483/96, E-1484/96, E-1485/96 og E-1486/96 (26. juni 1996)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0900/96 af Michl Ebner (PPE) til Kommissionen (23. april 1996)

Om: Forvekslelige betegnelser for bordvine i Italien

Italien har gennem dekret fra Ministeriet for Landbrug, Ernaering og Skovvaesen af 22. november 1995, der blev offentliggjort i Republikken Italiens Officielle Tidende, tilladt vinproducenterne i den autonome provins Trient at anvende den geografiske betegnelse »Atesino« som betegnelse for den lokale bordvin.

Dette er sket, selv om Den Europaeiske Union med Raadets forordning (EF) nr. 2392/89 ((EFT L 232 af 9.8.1989, s. 13. )) har fastsat, at der for bordvine ikke maa anvendes geografiske betegnelser, som kan forveksles med betegnelser for kvalitetsvine, der er klassificerede som kvbd.

Betegnelsen »Atesino« er adjektivet til navnet »Adige«, som er betegnelsen for baade de sydtyrolske kvalitetsvine kvbd. og kvalitetsvinen kvbd. »Valdadige«. Navnlig de sydtyrolske kvalitetsvine kvbd. sendes paa markedet med betegnelsen »Alto Adige«. For de italienske forbrugere er en vin fra Sydtyrol derfor en »vino altoatesino«. Forbrugeren skelner desuden naeppe mellem »Atesino« og Altoatesino«, da der i Italien ikke findes nogen Adige-region og for saa vidt ingen produkter med betegnelsen »Atesino«, men derimod en autonom provins »Alto Adige« (Sydtyrol) og foelgelig produkter med betegnelsen »Altoatesino«.

Det maa desuden understreges, at den skade, der opstaar for de sydtyrolske vinproducenter paa grund af den forvekslelige betegnelse »Atesino«, er meget stor, da vinproducenterne har beskyttet praktisk talt hele deres produktion som kvalitetsvine kvbd. »Alto Adige« (»Sydtyrol«).

Hvad har Kommissionen til hensigt at goere for at beskytte forbrugerne mod faren for forveksling mellem bordvinbetegnelsen »Atesino« og de allerede anvendte og oekonomisk vigtige betegnelser for kvalitetsvine kvbd. »Alto Adige« og »Valdadige«, samt for at afboede skaderne for de sydtyrolske vinproducenter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler 15. maj 1996)

Kommissionen erindrer det aerede medlem om, at det i EF-reglerne for bordvin, der benaevnes med en geografisk betegnelse, er fastsat, at det er de producerende medlemsstater, der traeffer afgoerelse om reglerne for anvendelse af bordvin under overholdelse af minimumsbetingelserne i EF-reglerne, og som anerkender listen over navne paa mindre geografiske enheder end medlemsstaten, der kan anvendes for denne vin.

Ved anerkendelsen af disse geografiske navne tager medlemsstaterne alle noedvendige forhold i betragtning for at undgaa forvirring af forbrugerne og kontrollerer overholdelsen af EF-reglerne.

Kommissionen maerker sig dog de forhold, som det aerede medlem goer den bekendt med, og som vil blive analyseret og taget i betragtning ved behandlingen af dette dossier, som der er indgivet klage over til Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0632/96 af Eolo Parodi (UPE) til Kommissionen (15. marts 1996)

Om: Hoej doedelighed blandt strandfyr, der er angrebet af matsucoccus feytaudi duc.

I Tigullio-bugten i Ligurien - og navnlig i kommunerne Casarza Ligure, Sestri Levante, Castiglione Chiavarese og Moneglia - er standfyrrene blevet angrebet af en parasit ved navn matsucoccus feytaudi duc., en skjoldlus, der udpiner de angrebne traeer, saa de til sidst helt gaar ud.

Denne snyltesygdom, der saa smaat begyndte at brede sig i 1986-1987, rammer nu med stor hast nye omraader som eksempelvis det beskyttede omraade Punta Manara - Punta Moneglia.

I betragtning af problemets bekymrende omfang (200.000 hoejstammede traeer vil gaa tabt i de naermeste aar), den meget alvorlige skade paa miljoeet og oekonomien og endelig den forhoejede risiko for skovbrande, der skyldes den store forekomst af toert materiale - hvilke foranstaltninger vil Kommissionen da traeffe for at:

1. redde miljoearven f.eks. ved at indkredse og isolere snyltesygdommen?

2. stoette en indsats til forebyggelse af brande og dermed af naturkatastrofer?

3. stoette en indsats til genopretning af miljoeet og genbeplantning med skov?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (12. april 1996)

Faellesskabet har mulighed for at gribe ind i tilfaelde af skader paa skovtraeer som led i de skovbrugsforanstaltninger, der er fastsat ved foelgende retsakter:

- Raadets forordning (EOEF) nr. 1610/89 af 29. maj 1989 ((EFT nr. L 165 af 15.6.1989. )) om gennemfoerelsesbestemmelser for forordning (EOEF) nr. 4256/88 for saa vidt angaar foranstaltningen til udvikling og udnyttelse af skovene i landdistrikterne i Faellesskabet ((EFT nr. L 374 af 31.12.1988. )): foranstaltninger vedroerende gendannelse af oedelagte skove, forbedring af skove og beskyttelse af skove mod brande;

- Raadets forordning (EOEF) nr. 2158/92 af 23. juli 1992 om beskyttelse af skovene i Faellesskabet mod brande ((EFT nr. L 217 af 31.7.1992. )): foranstaltninger vedroerende forebyggelse af skovbrande;

- for saa vidt angaar de kommuner, der er stoetteberettigede under maal 5b, Kommissionens beslutning nr. C (95) 737 af 3. april 1995 om godkendelse af det samlede programmeringsdokument for Faellesskabets strukturinterventioner i regionen Liguria under maal 5b for perioden 1994-1999: foranstaltningerne nr. 2.1 og 2.2 vedroerende udvikling, opretholdelse og udnyttelse af skovene og regulering af vandsituationen.

Det paahviler derfor de italienske myndigheder at anvende de paagaeldende instrumenter bedst muligt og om noedvendigt at foretage passende aendringer i de paagaeldende regionale udviklingsprogrammer og i det regionale program for beskyttelse af skovene mod brande.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0852/96 af David Hallam (PSE) til Kommissionen (12. april 1996)

Om: Et Europaeisk Overvaagningscenter for Racisme og Fremmedhad

Hvilken meddelelse henviste kommissaer Flynn til i sit svar paa min forespoergsel (E-2750/95) ((EFT C 340 af 18.12.1995, s. 53. )) om oprettelse af et Europaeisk Overvaagningscenter for Racisme og Fremmedhad? Hvad er datoen for denne meddelelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (15. maj 1996)

Den 13. december 1995 vedtog Kommissionen en meddelelse om racisme, fremmedhad og antisemitime samt et forslag til Raadets afgoerelse om udpegning af 1997 som Det Europaeiske AAr mod Racisme ((KOM(95) 653 endelig udg. )).

Denne meddelelse blev sendt til Parlamentet ved brev af 22. januar 1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0523/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (11. marts 1996)

Om: HELIOS-programmet

Hvor stort et antal og hvilken procentdel af de personer, der er blevet interviewet eller kontrolleret som led i evalueringen af HELIOS-programmet, er selv handicappede?

Er stoetten til programmet forskellig, alt efter om der er tale om interview af handicappede eller ikke-handicappede?

I hvilken udstraekning har handicappede forestaaet den paagaeldende evaluering?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (23. april 1996)

Evalueringen af Helios II-programmet gennemfoeres af et eksternt organ uafhaengigt af Kommissionen.

Efter de oplysninger, dette organ har indsendt, repraesenterede 18 af 57 personer, som har vaeret til saerlig samtale med henblik paa etablering af en foreloebig evalueringsrapport, forskellige handicaporganisationer.

Det synes ikke at vaere muligt paa dette stadium at konstatere vaesentlige forskelle mellem de synspunkter, der fremsaettes af handicaporganisationerne og de andre typer af deltagere i programmet. De samme forskelle i vurderingen synes at kunne genfindes i alle kategorier af deltagere.

Endelig vides det, at evalueringsorganet har inddraget handicappede i gennemfoerelsen af sine opgaver.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0775/96 af Thomas Megahy (PSE) til Kommissionen (1. april 1996)

Om: Information om offentlig sundhed

Jeg har fra et medlem af min valgkreds modtaget klage over, at han blev udsat for risiko for smitte af legionaersygen paa grund af utilstraekkelig kommunikation paa omraadet offentlig sundhed mellem Tyrkiet og Det Forenede Kongerige. Dette spoergsmaal kan ligeledes vedroere andre EU-lande.

Han anfoerer, at legionaersygen blev konstateret paa et hotel i Kusadisi i maj 1995. Der var i alt 11 tilfaelde. Men foerst sidst i september blev turisterne fjernet fra hotellet, og i denne periode har 4.500 britiske feriegaester vaeret i smittefare.

Hvilke ordninger eksisterer der mellem EU og Tyrkiet for udveksling af vigtige oplysninger vedroerende den offentlige sundhed? Er det Kommissionens opfattelse, at de nuvaerende metoder til oplysning om farer af risici for den offentlige sundhed er tilfredsstillende? Hvad kan der i modsat fald goeres for at forbedre dem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (8. maj 1996)

Kommissionen finansierer et netvaerk - kaldes European Working Group for Legionnaires' Infections - som indeholder oplysninger om legionaersygen og har til formaal at registrere og analysere oplysninger fra 24 lande, heraf EU's medlemsstater (med undtagelse af Luxembourg), Kroatien, Den Tjekkiske Republik, Malta, Norge, Rusland, Den Slovakiske Republik, Schweiz og Tyrkiet. Formaalet med systemet er hurtigt at paavise samlede tilfaelde, som kan stamme fra samme smittekilde, og hurtigt at sende advarsler til de oevrige lande, som deltager i netvaerket. Netvaerket blev etableret i 1987. Indsamlingscentret - The Communicable Disease Surveillance Centre - var oprindeligt beliggende i Stockholm, men har siden 1. juli 1993 haft til huse i Colindale ved London.

Det er Kommissionens maal at udvikle saadanne netvaerk paa EU-plan, der ogsaa omfatter andre smitsomme sygdomme, som det fremgaar af meddelelsen vedroerende et overvaagningsnetvaerk for smitsomme sygdomme i Faellesskabet og forslag til Parlamentets og Raadets afgoerelse om oprettelse af et netvaerk til epidemiologisk overvaagning af og kontrol med smitsomme sygdomme i Det Europaeiske Faellesskab ((KOM(96) 78 endelig udg. af 7.3.1996. )), der p.t. ligger til behandling. Sundhedsindikatorerne for Tyrkiet kan i oevrigt indhentes gennem Verdenssundhedsorganisationens regionale kontor for Europa. Dette kontor daekker baade Tyrkiet og samtlige medlemsstater.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0500/96 af Spalato Belleré (NI) til Kommissionen (1. marts 1996)

Om: Foedevarehjaelp til de socialt daarligst stillede personer i Faellesskabet

Kan Kommissionen, under henvisning til *at Den Europaeiske Union har bevilget 200 mio ecu til fortsaettelsen af programmet for foedevarehjaelp til de daarligst stillede personer i Faellesskabet under forordning (EOEF) nr. 2535/95 ((EFT L 260 af 31.10.1995, s. 3. )),

- at Tyskland har givet afkald paa sin andel, og at beloebet derfor er blevet fordelt paa 11 medlemsstater,

oplyse, om ikke den mener, at der for 1996 boer ske en forhoejelse af det hidtil bevilgede beloeb, saaledes at det ogsaa kan komme de nye medlemsstater (OEstrig, Sverige og Finland) og navnlig de medlemsstater, der har haardest brug herfor og har mange arbejdsloese/socialt daarligt stillede personer, til gode?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (26. marts 1996)

I den saerlig strenge vinter 1986/87 indfoerte Faellesskabet et noedprogram for gratis uddeling af levnedsmidler til Faellesskabets socialt daarligt stillede personer i en begraenset periode.

Efter dette noedprogram modtog Faellesskabet mange opfordringer til, at foranstaltningen skulle goeres varig. Paa forslag af Kommissionen vedtog Raadet saaledes forordning (EOEF) nr. 3730/87 ((EFT L 352 af 15.12.1987. )), aendret ved forordning (EF) 2535/95 ((EFT L 260 af 31.10.1995. )), om almindelige regler for levering til visse organisationer af levnedsmidler fra interventionslagre med henblik paa uddeling til de socialt daarligst stillede personer i Faellesskabet samt en gennemfoerelsesforordning ((Erstattet af forordning (EOEF) nr. 3149/92-EFT L 313 af 30.10.1992, senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 267/96 - EFT L 36 af 14.2.1996. )).

Siden 1988 har Kommissionen hvert aar fordelt produkter fra interventionslagre til de enkelte medlemsstater. Det staar medlemsstaterne frit at deltage i ordningen. Bevillingerne til uddelingen androg 100 mio. ECU i 1988 og 1989, 150 mio. ECU fra 1990 til 1993, 175 mio. ECU i 1994 og 200 mio. ECU i 1995. Elleve medlemsstater deltog i 1995. De nye medlemsstater kunne ikke deltage, da gennemfoerelsesperioden begyndte den 1. oktober 1994 inden deres tiltraedelse.

Kommissionen vedtog fordelingsplanen for 1996 ved beslutning af 18. oktober 1995 (95/424/EF) ((EFT L 253 af 21.10.1995. )). De nye medlemsstater kunne deltage heri. Kun Finland oenskede at deltage. Tyskland, Nederlandene, OEstrig, Sverige og Det Forenede Kongerige besluttede ikke at deltage.

De samlede disponible midler i 1996, nemlig 200 mio. ECU, blev saaledes fordelt paa ti medlemsstater. Ved fordelingen tog Kommissionen hensyn til Eurostats seneste data om udviklingen i fattigdommen i Faellesskabet og til anmodningerne fra de uddelende velgoerende organisationer samt til udnyttelsen af midlerne i de foregaaende regnskabsaar. Udviklingen i fattigdomskoefficienterne og det forhold, at Det Forenede Kongerige ikke laengere deltager i foranstaltningen, aendrede fordelingen af de finansielle midler i forhold til de foregaaende regnskabsaar.