SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1864/02

af Niall Andrews (UEN) til Rådet

(28. juni 2002)

Om: Det spanske formandskab og Afrika syd for Sahara

Da det spanske formandskab nærmer sig sin afslutning, ønskes oplyst af Rådet, i hvilket omfang dets ønske om at sikre Den Europæiske Unions politik i Afrika syd for Sahara kontinuitet og nye perspektiver er blevet opfyldt, især ved at tilstræbe løsninger på de større væbnede konflikter (De Store Søers Område, Vestafrika og Afrikas Horn) og de indenlandske problemer, som lande som Angola og Zimbabwe er udsat for?

Svar

(19. december 2002)

Da spørgsmålet vedrører første halvår af 2002, kan Rådet give det ærede parlamentsmedlem følgende oplysninger:

1. Med hensyn til De Store Søers Område har EU givet udtryk for tilfredshed med de fremskridt, der blev gjort på møderne under dialogen mellem de congolesiske parter. Denne dialog, der strakte sig over 52 dage, blev afsluttet i Sun City i Sydafrika den 19. april 2002. Det var desværre ikke alle de drøftede

resolutioner, der kunne vedtages. Men EU er af den opfattelse, at de 37 rapporter, som blev godkendt, er et uigendriveligt bevis på parternes meget store engagement i bestræbelserne på at skabe national forsoning og fred i Den Demokratiske Republik Congo. EU har bevilget 3,2 mio. EUR til støtte for mæglingsbestræbelserne og tilrettelæggelsen af dialogen. EU blev under hele perioden løbende orienteret om forløbet gennem rapporter fra EU's særlige repræsentant, Aldo Ajello.

2. EU har nøje fulgt udviklingen på det politiske, militære og humanitære område i Vestafrika. EU er navnlig bekymret over de negative konsekvenser, som den fortsatte vold i Manoflodsunionen (Sierra Leone, Guinea og Liberia) har for fredsprocessen i området. Den humanitære situation er fortsat usikker og forskellig i de tre lande. Udviklingen i Sierra Leone er gået i den rigtige retning, men der er ingen positive tendenser i Guinea, og situationen i Liberia forværres. I en erklæring fra formandskabet på Den Europæiske Unions vegne den 12. marts 2002 gav EU udtryk for sin støtte til den marokkanske konges initiativ, som bragte alle tre statschefer sammen i Rabat til topmødet for landene i Manoflodsunionen (den 27. februar 2002). EU er alvorligt bekymret over, at kampene i Liberia på det seneste er taget til i styrke, da dette kun kan føre til yderligere destabilisering og øge befolkningens lidelser. EU støtter alle lokale og regionale mæglingsbestræbelser. Den vil samtidig også gennem formandskabets særlige repræsentant i området, Hans Dahlgreen, fortsat presse på for at bringe al vold til ophør og for at videreføre den politiske dialog.

3. Den Europæiske Union har aktivt støttet fredsinitiativerne i Afrikas Horn inden for rammerne af Den Mellemstatslige Organisation for Udvikling (IGAD).

Hvad angår fredsprocessen i Somalia var EU specielt tilfreds med IGAD's henstilling til den somaliske overgangsregering og alle andre parter om at forpligte sig til at bekæmpe alle former for terrorisme, og henstillingen til alle parter om uden forudgående betingelser at deltage i den dialog, som IGAD formidlede. EU understreger, at den er rede til at undersøge, hvordan man kan støtte IGAD's bestræbelser med henblik på at finde en løsning på den nationale forsoningsproces og fuldende denne proces.

Inden for rammerne af IGAD støtter EU også initiativer til fremme af en omfattende fredsløsning i Sudan. Da den fortsatte konflikt og krænkelserne af menneskerettighederne er de vigtigste hindringer for social og økonomisk udvikling, mener EU, at det er en prioritet at bidrage til fredsprocessen.

EU har med tilfredshed noteret sig afgørelsen fra FN's Boundary Commission om den endelige retlige fastlæggelse af grænsedragningen mellem Etiopien og Eritrea. Denne anses for en central del af den samlede fredsaftale, som de to lande undertegnede den 12. december 2000. På baggrund af sin bekymring over den alvorlige forværring af den interne situation i Eritrea siden årsskiftet gentog EU, at det er nødvendigt at løse disse problemer inden for rammerne af den fortsatte dialog med myndighederne.

4. Det Europæiske Råd i Barcelona gav udtryk for tilfredshed med regeringens meddelelse af 13. marts om, at fjendtlighederne i Angola er indstillet med henblik på opnåelse af en generel våbenhvile i landet. Denne erklæring blev fulgt op af Rådet (almindelige anliggender) den 13. maj, som hilste det velkommen, at Kommissionen agter at bidrage til at afhjælpe den humanitære situation og bistå i fredsprocessens forskellige faser. Rådet gav også udtryk for, at det er parat til at støtte den angolanske befolknings bestræbelser på at skabe varig fred, stabilitet og bæredygtig udvikling i landet. I den forbindelse vil Rådet også tage sin fælles holdning vedrørende Angola op til overvejelse.

5. Rådet var alvorligt bekymret over udviklingen frem til valget i Zimbabwe den 9.-11. marts i år. Det holdt derfor først konsultationer med landet i henhold til artikel 96 i Cotonou-aftalen.

6. På samlingen den 18. februar 2002 mindede Rådet om sine konklusioner af 28. januar, hvor det blev besluttet at iværksætte målrettede sanktioner, hvis Zimbabwes regering lagde hindringer i vejen for gennemførelsen af en valgobservatørmission, eller hvis den forhindrede denne mission i at fungere effektivt eller forhindrede de internationale medier i at få fri adgang til at dække valghandlingerne, eller hvis der skulle indtræde en alvorlig forværring af den faktiske situation, f.eks. en forværring af menneskerettighedssituationen eller angreb mod oppositionen, eller hvis det vurderedes, at valghandlingerne ikke havde været frie og retfærdige. I betragtning af de stadige politiske voldshandlinger, de grove overtrædelser af menneskerettighederne og de restriktioner, medierne udsættes for i Zimbabwe, nåede Rådet den

18. februar til enighed om at træffe passende foranstaltninger(1) og anvende målrettede sanktioner, specielt mod en række personer i Zimbabwe med nær tilknytning til regimet. Da Zimbabwe efterfølgende hindrede valgobservatører fra EU i at udføre deres arbejde, og da det blev bekræftet, at valget efter alle demokratiske standarder ikke var frit og retfærdigt, besluttede Det Europæiske Råd den 15.-16. marts at udsende en trojka på højt plan til SADC-området for at drøfte EU's bekymring over Zimbabwe. Trojkaen, der blev ledet at statssekretær Miquel Nadal, besøgte Mozambique, Sydafrika og Malawi den 19.-22. maj og aflagde rapport til Rådet den 17. juni om sine resultater.

7. Den 17. juni gav Rådet udtryk for, at det fortsat var dybt foruroliget over den forværrede situation, og at det ville følge udviklingen og træffe relevante foranstaltninger. Unionen forpligtede sig til at reagere positivt på FN's appeller om at afhjælpe den fødevaremæssige og humanitære krise i Zimbabwe og andre lande i området, og den opfordrede endvidere myndighederne i Zimbabwe kraftigt til at tage jordreformprocessen op til revision i overensstemmelse med UNDP's forslag.

(1) EFT L 50 af 21.2.2002.