SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1390/97 af Antonio Tajani (UPE) til Kommissionen (10. april 1997)

Om: Krisen i Albanien

Krisen i Albanien har endnu en gang vist, at det er umuligt for EU at foretage en konkret politisk intervention i staerkt ustabile omraader paa kontinentet. Kommissionen bedes paa denne baggrund oplyse foelgende:

1. Hvilke politiske og humanitaere initiativer agter den specielt at tage for at bidrage til at finde en loesning paa krisen i Albanien?

2. Vil EU bidrage oekonomisk til medlemsstaternes, herunder navnlig Italiens modtagelse af albanske flygtninge?

3. Har regeringerne i EU-landene med diplomatisk repraesentation i Tirana rettidigt underrettet EU-institutionerne om de sociale og politiske spaendinger, der udloeste den interne konflikt?

4. Har den italienske regering efter Kommissionens mening truffet alle noedvendige foranstaltninger i form af oekonomiske og sociale interventioner i Albanien for at foregribe udvandringen af de mange tusinder albanske borgere?

5. Kan krisen vaere blevet forvaerret som foelge af for sen reaktion, manglende opmaerksomhed, ubetaenksomhed eller undervurdering af de foerste symptomer paa krisen i Albanien?

6. Er der tegn paa, at de ansatte inden for visse EU-landes efterretningsvaesener var de foerste til at lade Albanien i stikken i stedet for fortsat at sende efterretninger til deres regeringer om krisens udvikling?

Svar af givet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (6. maj 1997)

1. Faellesskabet har reageret hurtigt paa krisen i Albanien. Efter at Raadet havde sendt en delegation af hoejtstaaende tjenestemaend til Albanien den 17.-19. marts 1997 besluttede det den 24. marts 1997 at tage initiativ til at oprette en raadgivende arbejdsgruppe for Albanien, der skal raadgive med hensyn til den humanitaere, oekonomiske, politiske og sikkerhedspolitiske udvikling i forbindelse med det koordinerede arbejde i Organisationen for sikkerhed og samarbejde i Europa. Faellesskabet og saerlig Kommissionen deltager fuldt ud i denne raadgivende arbejdsgruppe og vil spille en ledende rolle med hensyn til ydelse af humanitaer hjaelp og oekonomisk og finansiel bistand, men vil ligeledes tage del i forberedelsen og tilrettelaeggelsen af valgene, samt yde stoette til det albanske politi.

En raekke besoeg i Albanien har bekraeftet, at selv om det er klart, at der er mennesker i landet, der lider noed, og der er behov for humanitaer noedhjaelp til saerlige befolkningsgrupper, saa er der ikke tale om nogen udbredt og generel humanitaer katastrofe. Paa nuvaerende tidspunkt yder Kommissionen humanitaer hjaelp i form af foedevarer og medicin i begraenset omfang (2 mio.ECU), som Det Internationale Roede Kors uddeler til visse offentlige institutioner, saasom boernehjem, alderdomshjem og hospitaler. Herudover vil den omdirigere foedevarelagre, der allerede er oplagret eller indkoebt til forsendelse til andre lande i omraadet (1000 tons hvedemel), til Albanien. Flere af Kommissionens eksperter inden for humanitaer bistand tager allerede del i den raadgivende arbejdsgruppes arbejde.

Kommissionen har til hensigt at starte PHARE-programmet paany, saa snart sikkerhedssituationen i landet er blevet bedre. Der satses isaer paa at saette gang i de aktiviteter, der tager sigte paa at fremme den oekonomiske vaekst og skabe beskaeftigelse samt at yde faglig bistand til finansministeriet og toldforvaltningen. I den udstraekning, det er noedvendigt, vil midlerne blive koncentreret om rehabilitering af vigtige offentlige infrastrukturer (skoler, faengsler, graenseovergangssteder). En eventuel makrooekonomisk bistand er som tidligere afhaengig af en stabiliseringsaftale mellem Albanien og Den Internationale Valutafond (IMF).

2. Der vil ikke blive ydet nogen midler over faellesskabsbudgettet til daekning af udgifterne i de medlemsstater, der modtager flygtninge fra Albanien.

3. Kommissionen bliver regelmaessigt informeret om udviklingen i Albanien saavel af dens egen delegation i Tirana som inden for rammerne af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik.

4. Kommissionen kan ikke udtale sig om den italienske regerings politik. Selv om Albanien har faaet meget stor stoette fra Faellesskabet i de sidste fem aar, er der alligevel sket en uafbrudt udvandring til medlemsstaterne eller andre steder.

5. I 1996 advarede IMF om de farer, som var forbundet med pyramidesystemerne i Albanien, og Kommissionen tilboed den albanske regering faglig bistand for at faa kontrol over situationen. Tilbudet blev afslaaet, og i november 1996 broed de foerste systemer sammen. Den albanske regering har hovedansvaret for de seneste udviklinger.

6. Kommissionen har ikke nogen oplysninger om medlemsstaternes efterretningsvaeseners aktiviteter.