SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1630/99

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(15. september 1999)

Om: Sukker og ændring af forordning nr. 1600/92

Fremstillingen og raffineringen af sukker på øen São Miguel i den autonome region Azorerne er af meget stor økonomisk betydning.

For det første opretholdes der herved over 100 arbejdspladser på det lokale sukkerraffinaderi, og for det andet fastholdes der et vigtigt landbrugsmæssigt alternativ, som sammen med andre afgrøder skaber mulighed for en mere effektiv vekseldrift.

I henhold til forordning nr. 1600/92(1) (POSEIMA) har EU indført en vigtig ordning for beskyttelse af forskellige landbrugsproduktioner, bl.a. sukkerroer.

Af forskellige årsager, som hænger sammen med den beskedne kvote og vanskelighederne inden for landbruget, har sukkerroeproduktionen været faldende i de senere år. Dette har bevirket, at der er fare for sukkerproduktionens og raffineringens fortsatte beståen på Azorerne, medmindre der træffes modforanstaltninger.

Mener Kommissionen ikke, at der på baggrund af principperne for den fælles landbrugspolitik, jf. EF-traktatens artikel 299, stk. 2, og afgørelserne fra Køln om regionerne i Fællesskabets yderste periferi bør gennemføres en ændring af forordning nr. 1600/92 for at sikre, at produktionen og raffineringen af sukker kan opretholdes på Azorerne?

(1) EFT L 173 af 27.6.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. oktober 1999)

Rådets forordning (EØF) 1600/92 af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira omhandlede særligt dyrkning af sukkerroer og forarbejdning heraf til sukker. I forordningen er der fastsat en hektarstøtte for sukkerroer samt støtte til industriel forarbejdning af sukkerroer til sukker.

Støtten til forarbejdning af sukkerroer blev forøget fra 10 til 27 pr. 100 kg ved Kommissionens forordning (EF) 0562/98 af 12. marts 1998 om tilpasning af den særlige præmie for forarbejdning af sukkerroer til hvidt sukker på Azorerne, der er omhandlet i artikel 25 i forordning (EØF) 1600/92(1).

På trods af disse foranstaltninger har dyrkningen af sukkerroer været faldende siden 1994 efter først at have taget et nyt opsving i forbindelse med POSEIMA-programmet. Forarbejdningsindustrien er dog ikke direkte berørt af denne skuffende udvikling, for den kan importere og raffinere råsukker for at opfylde Azorernes behov. De økonomiske vilkår er ikke forringet for industrien, tvært imod, da den kan importere dette sukker til verdensmarkedspris (eller med den tilsvarende støtte, hvis den køber EF-kvotesukker).

Hvis landbrugerne på Azorerne vælger at dyrke andre afgrøder end sukkerroer, skal årsagerne derfor findes i de generelle vilkår for landbrugsproduktionen. Sukkerindustriens levedygtighed afhænger snarere af sukkerforbruget, som i de seneste år har været faldende. Det er principperne i den særlige forsyningsordning, og særlig princippet om dækning af de lokale behov, som udstikker rammerne for, i hvilken udstrækning raffineringskapaciteten for importeret råsukker anvendes.

Kommissionen vil undersøge disse spørgsmål i forbindelse med den igangværende revision af POSEIMA, hvis de portugisiske myndigheder skulle anmode herom.

(1) EFT L 76 af 13.3.1998.