ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3657/02

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(18. december 2002)

Om: Olieforureningen i Galicia placering af Finisterre-korridoren længere væk fra kysten

Den offentlige opinion i Europa er meget foruroliget over de risici, kysterne udsættes for på grund af olietankskibene, som sejler med yderst forurenende laster ikke langt fra kysten. I forbindelse med den globalisering, vi oplever i dag, er der opstået en gråzone, hvor der sker mange forskellige former for overtrædelser og krænkelser, som f.eks. udnyttelse af arbejdstagere og overgreb på miljøet, og denne gråzone er større end det område, der er underlagt reglerne vedtaget af de internationale organisationer og de forskellige stater. 60 % af den internationale handelsflåde sejler under bekvemmelighedsflag.

Som eksempel kan det nævnes, at Finisterre-korridoren, som ligger 25 sømil fra kysten, hvert år besejles af 65 000 handelsskibe, hvoraf 6 000 sejler med farligt gods, hvilket ville svare til, at Prestige passerede gennem korridoren med halvanden times mellemrum.

Agter Kommissionen at forelægge forslag til etablering af nye korridorer længere væk fra kysten med henblik på at mindske risikoen for nye tilfælde af olieforurening?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-3653/02 og E-3657/02

(11. februar 2003)

Kommissionen er klar over, at det er nødvendigt, at kyststaterne kan beskytte deres kyststrækninger mod de risici, havsejladsen frembyder i tæt besejlede områder, som f.eks. Cap Finisterre.

På denne baggrund forelagde Kommissionen den 20. december 2002 Rådet og Europa-Parlamentet et forslag til forordning om forbud mod transport af svær brændselsolie i enkeltskrogede tankskibe fra eller til havne inden for Unionen samt om fremskynding af udskiftningen af enkeltskrogede fartøjer med dobbeltskrogede.

Endvidere er Kommissionen af den opfattelse, at de internationale havretlige bestemmelser er for gunstige for så vidt angår friheden til sejlads og ikke tager nok hensyn til kyststatenes interesser. Dog har Kommissionen ingen kompetence til selv at fremsætte forslag til nye foranstaltninger, der gør det muligt at fjerne risikable fartøjer mest muligt fra kysterne.

Som bebudet i sin meddelelse af 3. december 2002(1) vil Kommissionen anmode Rådet om et forhandlingsmandat vedrørende de kompetenceområder, der sorterer under Kommissionen, ligesom den vil koordinere medlemsstaternes aktioner på de andre områder med det formål at ændre De Forenede Nationer Havretskonvention, så der opnås en bedre ligevægt mellem miljøbeskyttelseskravene og friheden til sejlads.

Ligeledes vil Kommissionen støtte og om nødvendigt samordne alle aktioner fra medlemsstaternes side inden for Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) med det formål at skabe nye instrumenter til overvågning og forvaltning af skibsfarten, så medlemsstaternes kystfarvande, herunder deres territorialfarvande og eksklusive økonomiske zoner, beskyttes mod truslerne mod havmiljøet.

(1) KOM(2002) 681 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2767/02

af Kathleen Van Brempt (PSE) til Kommissionen

(1. oktober 2002)

Om: CELEX offentlig adgang til informationer om Den Europæiske Unions aktiviteter og lovgivning

Offentligheden har kun adgang til Fællesskabernes databank CELEX:

- enten ved betaling af et standardabonnement på 1 140 EUR pr. år,

- eller via et system pay per view, hvor gennemsnitsgebyret for hvert dokument, der konsulteres, ligger på ca. 1,2 EUR.

Hvorledes retfærdiggør Kommissionen denne situation, især i betragtning af, at det i forskellige fællesskabsdokumenter fastlægges, at borgerne har ret til adgang til informationer om Den Europæiske Unions arbejde og lovgivning, og at borgerne har lige adgang til disse oplysninger?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, således at denne krænkelse af de europæiske borgeres rettigheder hurtigst muligt bringes til ophør, og i bekræftende fald hvornår?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(13. november 2002)

Offentlighedens adgang til informationer om institutionernes lovgivningsaktiviteter og EU's lovgivning sikres via systemet EUR-Lex. Denne internettjeneste har siden 1. januar 2002 været helt gratis, og hele den gældende europæiske lovgivning er dermed frit tilgængelig.

Igangværende udviklinger gør det muligt med de involverede institutioners samtykke at gøre samtlige forberedende retsakter udarbejdet i løbet af en lovgivningsprocedure tilgængelige gennem EUR-Lex, allerede før de offentliggøres i EF-Tidende. Nu anmeldes disse forberedende retsakter i Parlamentets, Rådets og Kommissionens offentlige registre. Akternes fulde ordlyd vil gradvist blive gjort tilgængelig i EUR-Lex og via registrene. Man har desuden påbegyndt et redigeringsarbejde, der skal gøre adgangen til teksterne mere letforståelig for borgerne.

Celex er mere end blot et program, der giver adgang til lovtekster; det er en database, der dækker hele lovgivningen, de forberedende arbejder, retspraksis og parlamentsforespørgsler. Dokumenterne bliver systematisk analyseret, indekseret og forbundet med hinanden. Celex gør det muligt at foretage en meget avanceret søgning med flere søgekriterier og imødekommer således specifikke professionelle behov. Celex giver i øvrigt adgang til brugerdefinerede displaymuligheder såsom simultan visning af en tekst på to sprog, zoomfunktion i teksten og visning af et udvalg af de data, der er søgt på. Dette kræver store investeringer, som til dels finansieres af indtægterne fra abonnementer og licenser.

Bortset fra abonnementerne (direkte og via indehavere af licenser eller gateways) tilbydes Celex gratis eller til en lavere pris gennem anerkendte informations- og dokumentationscentre (netværket af europæiske dokumentationscentre, Euro Infor Centrene, Info Points, informationscentre for landdistrikterne osv.). Når borgeren benytter sig af disse centre, er det med den garanti, at vedkommende i princippet kan bede om råd fra specialiserede dokumentalister med stor rutine i brug af databasen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2930/02

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(17. oktober 2002)

Om: Medicin til brevduer

Ser Kommissionen nogen grund til, at artikel 67 i reformforslaget af 2001 (reform af fællesskabsbestemmelser om lægemidler) kræver, at lægemidler til brevduer kun kan købes på recept?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. november 2002)

Artikel 4, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler(1) giver medlemsstaterne mulighed for at indføre undtagelser for så vidt angår veterinærlægemidler, der udelukkende er bestemt til visse artskategorier, herunder brevduer. Denne nationale bestemmelse fritager disse produkter for kravene til markedsføringstilladelse. Sådanne produkter må dog ikke indeholde stoffer, hvis anvendelse kræver dyrlægekontrol, og de pågældende medlemsstater skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at undgå misbrug af disse lægemidler på andre dyrearter. I artikel 67 i direktiv 2001/82/EF fastsættes mindstekravene for udlevering af veterinærlægemidler, uden at det berører strengere fællesskabsregler eller nationale regler. Medlemsstaterne kan

derfor i henhold til national lovgivning kræve, at strengere betingelser finder anvendelse. Anvendelsen af artikel 67 i direktiv 2001/82/EF på lægemidler til brevduer afhænger altså af nationale bestemmelser og selve lægemidlets egenskaber.

(1) EFT L 311 af 28.11.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3351/02 af Jean Lambert (Verts/ALE) til Kommissionen. Andragende 566/2000.



EU-Tidende nr. 161 E af 10/07/2003 s. 0084 - 0084



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3351/02 af Jean Lambert (Verts/ALE) til Kommissionen (19. november 2002) Om: Andragende 566/2000 Kommissionen gav i skrivelse af 19. juni 2002 udtryk for den opfattelse, at det ikke var nødvendigt at undersøge markedet for mikrobølgeovne i EU og EFTA. På høringen i Udvalget for Andragender den 21. februar 2002 udtalte Kommissionen imidlertid, at den havde gennemført en sådan undersøgelse. Kan Kommissionen give et endeligt svar på, om en sådan undersøgelse er blevet gennemført, og vil den i bekræftende fald omgående sende resultatet af undersøgelsen til Parlamentet? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti (6. december 2002) Kommissionen skal meddele det ærede medlem, at ordet undersøgelse, som der henvises til i Udvalget for Andragender, blev anvendt i betydningen analyse af markedssituationen og kendsgerningerne, i overensstemmelse med Kommissionens sædvane i alle de konkurrencesager, den får forelagt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3773/02

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(16. december 2002)

Om: Spaniens overtrædelse af direktiv 91/680/EØF om momsharmonisering

Der henvises til artikel 6 og 7 i EU-traktaten, artikel 13 i EF-traktaten og Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991 om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og om ændring, med henblik på afskaffelse af de fiskale grænser, af direktiv 77/388/EØF(1).

Der er nu gået mere end ti år, siden Spanien tiltrådte Den Europæiske Union, og omtalte direktiv burde følgelig have været gennemført fuldt ud i spansk lovgivning.

Kommissionen rettede den 23. november 1989 skriftlig henvendelse til Spaniens Faste Repræsentation ved EU for at minde om, at ovennævnte direktiv ikke omhandler skattefordele som den momsfritagelse, den katolske kirke i Spanien som det eneste trossamfund nyder godt af i overensstemmelse med aftalen om økonomiske anliggender indgået mellem Kongeriget Spanien og Vatikanet i 1979. Den spanske regering reagerede herpå ved at påpege, at denne aftale var indgået inden Spaniens tiltrædelse af EF i 1986.

I henhold til artikel 5 i akten vedrørende tiltrædelsesvilkårene for Spaniens tiltrædelse af EF finder EF-traktatens artikel 307 anvendelse på Spanien. Denne artikels stk. 2 foreskriver, at medlemsstaterne bringer alle egnede midler i anvendelse med henblik på at fjerne de konstaterede uoverensstemmelser mellem fællesskabsretten og de forpligtelser, der som i ovennævnte tilfælde følger af konventioner indgået før tiltrædelsesdatoen.

Den katolske kirke er på grundlag af omtalte aftale om økonomiske anliggender det eneste trossamfund, som modtager støtte fra den spanske stat, der i sit budget for 2001 havde afsat et månedligt mindstebeløb på 11 109 169,68 EUR svarende til et beløb på 133 310 036,16 EUR på årsbasis, og som dermed praktiserede forskelsbehandling i forhold til andre trossamfund.

Kan Kommissionen på denne baggrund besvare følgende spørgsmål:

- Hvilke skridt agter den at tage for at bringe denne overtrædelse fra Spaniens side til ophør?

- Er der andre medlemsstater, som befinder sig i samme situation?

- Mener den ikke, at denne overtrædelse indebærer forskelsbehandling af andre trossamfund?

(1) EFT L 376 af 31.12.1991, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(24. januar 2003)

Kommissionen har undersøgt foranstaltningen som led i proceduren i henhold til EF-traktatens artikel 226 over for Spanien og Portugal. For Portugals vedkommende blev proceduren afsluttet, fordi der ikke var tale om en fritagelse, men om en efterfølgende godtgørelse af moms. For Spaniens vedkommende besluttede Kommissionen for at sikre samme behandling af de to medlemsstater, som befandt sig i samme situation, og på baggrund af, at de egne indtægter, der knyttede sig til denne fritagelse, blev betalt af Spanien også at afslutte denne procedure.

Hvad angår den påståede forskelsbehandling til ugunst for andre trossamfund end den katolske kirke, minder Kommissionen om, at spørgsmålet om finansiering af trossamfund, således som EU-retten i øjeblikket er udformet, alene henhører under medlemsstaternes kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2620/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. september 2002)

Om: De seneste spanske beslutningers præcedensvirkning for det parlamentariske demokratis funktion i Den Europæiske Union

1. Hvilken præcedens har den spanske beslutning om Herri Batasunas (og dermed Euskadiko Herritarroks) ret til at eksistere for det parlamentariske demokratis funktion på alle niveauer i de nuværende og fremtidige medlemsstater i EU? Bliver det nu gjort lettere for parlamentariske flertal og regeringer at udelukke mindretal, som de ikke bryder sig om, fra deltagelse?

2. Forventer Kommissionen, at politiske bevægelser med mange tilhængere forsvinder, hvis de bliver erklæret ulovlige, eller fører disse bestræbelser på at udrydde dem efter Kommissionens opfattelse i sidste ende navnlig til, at det parlamentariske demokrati bliver ufuldstændigt og mindre troværdigt?

3. Kan det parlamentariske demokrati efter Kommissionens opfattelse fortsat fungere i fuldt omfang i regionerne Baskerlandet (Euskadi, País Vasco) og Navarra, hvis et parti, som i øjeblikket i nogle kommuner har flertal i kommunalbestyrelsen, i maj 2003 udelukkes fra at deltage i valget, og hvis det i juni 2004 ikke får mulighed for på ny at lade sine repræsentanter indvælge i Europa-Parlamentet?

4. Er valget til det næste Europa-Parlament efter Kommissionens opfattelse retsgyldigt, hvis partier med en reel tilhængerskare blandt vælgerne i nogle medlemsstater udelukkes fra at deltage i dette valg?

5. Hvordan agter Kommissionen at bidrage til opretholdelse af fuldt parlamentarisk demokrati i medlemsstaten Spanien og dermed også i regionerne Euskadi og Navarra og til, at venstreorienterede baskiske nationalisters ret til at deltage i det næste valg til Europa-Parlamentet sikres?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af António Vitorinopå skriftlige forespørgsler E-2619/02 og E-2620/02

(21. november 2002)

Kommissionen skal anføre, at de spørgsmål, der stilles af det ærede medlem vedrørende politiske bevægelser og deres deltagelse i parlamentsvalg i al almindelighed og vedrørende den særlige situation i en medlemsstat, hører under medlemsstaternes kompetenceområde.

Med hensyn til valg til Europa-Parlamentet fastsættes det på den anden siden både i den nuværende retsakt fra 1976(1) og i forslaget til beslutning om ændring af retsakten(2), at proceduren ved valg til Europa-Parlamentet i hver enkelt medlemsstat reguleres ved nationale bestemmelser. Det gælder ligeledes de regler og betingelser, der gælder for politiske partier ved udvælgelse af kandidater og deltagelse i valg.

Kommissionen er derfor ikke i stand til at besvare de stillede spørgsmål.

(1) Lov om valg af repræsentanter til Europa-Parlamentet ved direkte universal valg knyttet til Rådets beslutning 76/787/EKSF; EØF, Euratom af 20. september 1976, EFT L 278 af 8.10.1976.

(2) Udkast til Rådets beslutning (8964/2002) om ændring af lov om valg af repræsentanter til Europa-Parlamentet med direkte universel valg knyttet til Rådets beslutning 76/787/EKSF, EØF, Euratom af 20. september 1976.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3876/02

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(10. januar 2003)

Om: Tiårsjubilæum for den andalusiske teknologipark (Málaga)

Den andalusiske teknologipark i Málaga har netop haft tiårsjubilæum, og i den anledning er der gjort status over resultaterne af dette initiativ, der har bidraget til at ændre det teknologiske landkort i Andalusien generelt og i Málaga-provinsen specielt.

Det bør gøres almindelig kendt, at EU har ydet støtte til dette enestående eksempel på udvikling af nye teknologier i en region i fuld udvikling, in casu Andalusien, og dermed har bakket op om et vellykket initiativ, som i dag rummer et betydeligt antal teknologiske virksomheder.

Kan Kommissionen gøre nærmere rede for den støtte, EU har ydet til den andalusiske teknologipark, og for, hvordan den kunne tænke sig, at EU's deltagelse i dette teknologiske udviklingsprojekt i en økonomisk set tilbagestående region som Andalusien blev gjort almindelig kendt i anledning af tiårsjubilæet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. februar 2003)

Kommissionen har siden starten i 1990 fulgt og ydet økonomisk støtte til gennemførelsen og udviklingen af projektet Parque Tecnológico de Andalucía.

Inden for rammerne af det operationelle program Málaga y su Área de Influencia 1990-1993 har Kommissionen bidraget til urbaniseringen og indretningen af PTA med 14,42 mio. EUR til de samlede omkostninger på 24 mio. EUR. Under programmeringsperioden 1994-1999 udgjorde EF-støtten inden for rammerne af det operationelle program for Andalusien 72,5 % af de støtteberettigede udgifter til udvikling og fremme af PTA, der beløb sig til 13,52 mio. EUR. Endelig omfatter programtillægget til det integrerede operationelle program for Andalusien i den nuværende programmeringsperiode (2000-2006) et projekt, som er rettet mod at styrke PTA's tjenesteudbud. EF's medfinansieringssats for dette projekt er 58,3 %.

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at der her er tale om et vellykket projekt, hvor inddragelsen af alle de regionale og lokale aktører, både offentlige og private, har været en afgørende forudsætning, både for udformningen og gennemførelsen. Kommissionen erindrer det ærede medlem om, at det i medfør af artikel 46 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999(1) er forvaltningsmyndighedens ansvar at underrette offentligheden om Fællesskabets rolle i forbindelse med interventionen og dens resultater.

Kommissionen vil på sin side ikke undlade at udnytte disse erfaringer i sin politik for at gøre EF's økonomiske støtte til regionerne mere effektiv.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2833/02

af Anneli Hulthén (PSE) til Kommissionen

(9. oktober 2002)

Om: Salmonella i produkter, der er tilvirket af kød

Siden november 2001 må Sverige i henhold til Kommissionen ikke længere udføre den obligatoriske såkaldte egenkontroll (sundheds- og miljøkontrol) af salmonella i kødprodukter, der stammer fra andre EU-lande. Dette skyldes, at Kommissionen har påpeget, at produkter, der er tilvirket af kød, ikke omfattes af den svenske salmonellagaranti.

I år 2002 har den svenske levnedsmiddelstyrelse og fem svenske kommuner undersøgt forekomsten af salmonella i kødprodukter, bl.a. marineret kylling, kebab, kødfars med krydderier, samt saltet og sprængt kød, indført fra andre af EU's medlemsstater. Resultatet af projektet har hidtil vist, at ca. en tredjedel af de undersøgte partier er salmonella-positive.

Har Kommissionen kendskab til problemet med salmonella i disse kødprodukter, og kan Sverige få sin tidligere undtagelse udvidet til også at gælde for produkter, der er tilvirket af kød?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. november 2002)

Kommissionen har fået oplysninger om hyppige fund af salmonella i tilberedt kød, som indføres i Sverige fra andre medlemsstater. Kommissionen er bekymret over situationen.

Finland og Sverige blev tildelt yderligere salmonellagarantier i forbindelse med deres tiltrædelse af EU. Disse garantier omfatter handel med visse levende dyr, æg, fersk kød, fersk fjerkrækød og hakket kød i Finland og Sverige. For at udvide disse yderligere garantier til tilberedt kød skal den relevante fællesskabslovgivning ændres. Det er dog værd at bemærke, at Rådets direktiv 94/65/EF af 14. december 1994 om krav til fremstilling og afsætning af hakket kød og tilberedt kød(1) allerede indeholder bestemmelser om salmonellakriterier for tilberedt kød. Alt tilberedt kød, som fremstilles i Fællesskabet, skal være i overensstemmelse med disse kriterier.

Kommissionen mener, at når fællesskabslovgivningen allerede indeholder bestemmelser om kriterier for salmonella i tilberedt kød, er der ikke behov for at udvide de yderligere salmonellagarantier til disse produkter. Kommissionen er dog opmærksom på, at det kan være nødvendigt at revidere de ovennævnte salmonellakriterier. I den forbindelse er Kommissionen i gang med at revidere de nuværende mikrobiologiske kriterier i fællesskabslovgivningen, og man overvejer at foreslå forbedrede regler for prøvetagning og en lavere grænse for salmonella i tilberedt kød. Det skulle bidrage til at reducere salmonellakontamineringen i tilberedt kød i hele Fællesskabet.

Derudover vil den igangværende revision af fællesskabslovgivningen vedrørende fødevarehygiejne og zoonoser styrke kontrollen med salmonella i hele fødevarekæden fra jord til bord. Det vil få positiv betydning for salmonellasituationen i en række fødevarer, herunder tilberedt kød.

(1) EFT L 368 af 31.12.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2834/02

af Karin Riis-Jørgensen (ELDR) til Kommissionen

(2. oktober 2002)

Om: Momsrefusion

Momsrefusion skulle ifølge det ottende momsdirektiv havde været afskaffet for mange år siden, og bestemmelserne herom skulle i stedet have været indarbejdet i det sjette momsdirektiv. De momsregistrerede virksomheder i EU kunne herefter fratrække EU-momsen i deres egne nationale periodiske momserklæringer. EU-landene ville så senere foretage en clearing af momsen mellem de forskellige lande.

Forslaget om at indføre en europæisk ordning for momsrefusion blev aldrig ført ud i livet, hvilket har skabt store bureaukratiske problemer for de europæiske virksomheder. Vil Kommissionen på baggrund heraf besvare følgende spørgsmål:

Er der taget initiativer til at lette virksomhedernes byrde i forbindelse med momsrefusion, og hvilke alternativer findes der ifølge Kommissionen til en europæisk ordning for momsrefusion?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(6. november 2002)

Det ærede medlem henviser til det forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF med hensyn til ordningen for fradrag af merværdiafgift(1), som Kommissionen forelagde i juni 1998, og som skal erstatte proceduren for tilbagebetaling, der er omhandlet i ottende momsdirektiv(2), med en ret for den afgiftspligtige til direkte at fratrække moms i den periodiske momsangivelse, som han forelægger i sin etablerings-medlemsstat. Denne stat får derefter overdraget beløbene fra den medlemsstat, hvor afgiften forfaldt, via en betalingsordning mellem medlemsstaterne.

Til trods for fuld opbakning fra erhvervslivets side og positiv udtalelse fra Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg er det endnu ikke lykkedes at nå til enstemmig enighed i Rådet om dette forslag.

Det skyldes bl.a., at Rådet i en vis tid ikke har drøftet sagen, da andre sager har været anset for at være prioriterede.

På ØKOFIN-samlingen den 4. juni 2002 bebudede Rådets formandskab, at det agtede at genoptage drøftelserne om sagen. Det danske formandskab har indfriet dette tilsagn og har gjort en stor indsats for at nå til et for alle medlemsstaterne acceptabelt kompromis.

Endelig er Kommissionen fortsat overbevist om, at forslaget er den eneste vej til en væsentlig forenkling for erhvervslivet, som vil kunne få tilbagebetalt moms erlagt i en anden medlemsstat på samme måde som national moms.

(1) EFT C 219 af 15.7.1998.

(2) Rådets direktiv 79/1072/EØF af 6. december 1979 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter foranstaltninger til tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet, EFT L 331 af 27.12.1979.