SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2433/02

af Ian Hudghton (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. august 2002)

Om: Forvaltning af fiskebestandene i Nordsøen

Hvordan kan Kommissionen retfærdiggøre sine forslag om at åbne Nordsøen, så der bliver frit slag for alle, når der helt klart er utilstrækkelig videnskabelig dokumentation for, at vigtige fiskebestande vil blive beskyttet?

Vil Kommissionen genoverveje sit potentielt katastrofale forslag, som er indeholdt i reformen af den fælles fiskeripolitik, og hvorefter Nordsøen kun vil være underlagt en ordning med TAC (højst tilladte fangstmængder), og kvoter, som i lyset af dens skriftlige svar P-1902/02(1) er baseret på manglende videnskabelig rådgivning og utilstrækkelige oplysninger?

Kommissionen har indrømmet, at:

1. der vides meget lidt om omfanget af og situationen med hensyn til fiskearter i Nordsøen, der ikke er omfattet af kvoter;

2. fiskeri efter mange arter, der ikke er omfattet af kvoter, med stor sandsynlighed vil indebære bifangster af arter omfattet af kvoter, af hvilke mange allerede er fuldt udnyttede og overfiskede, og i visse tilfælde har behov for beskyttelsesforanstaltninger; og at

3. der er utilstrækkelige informationer til fastlæggelse af værdien af arter, der ikke er omfattet af kvoter.

Vil Kommissionen i lyset af sine egne indrømmelser forklare, hvorfor den foreslår et forvaltningssystem for Nordsøen, som kan indebære en drastisk nedgang i fiskebestande, som allerede er i alvorlig tilbagegang, med potentielt katastrofale konsekvenser for fiskeriafhængige samfund omkring Nordsøen?

(1) EFT C 28 E af 6.2.2003, s. 154.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. oktober 2002)

I svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-1902/02(1) henviste Kommissionen til arter, for hvilke der ikke er fastsat fangstbegrænsninger i Nordsøen. Det bør dog erindres, at alle de kommercielt vigtigste arter i Nordsøen er underlagt samlede tilladte fangster (TAC) og kvoter. Eventuelle bemærkninger om arter uden for kvoter bør derfor ses på baggrund af de eksisterende bevarelsesforanstaltninger for de vigtigste bestande.

I lyset af TAC og kvoter og de allerede gældende tekniske foranstaltninger for de vigtigste arter i Nordsøen er der bestemt ingen grund til at antage, at EU's politik tillader frit slag for alle. EU's politik har tværtimod skærpet bevarelsen af disse arter i årenes løb på Kommissionens initiativ.

Enhver bemærkning om arter uden for kvoter i Nordsøen bør ses i perspektiv. Arter uden for kvoter kan næppe berettige til målrettet fiskeri, og Kommissionen har ikke kendskab til større fiskeri efter arter uden for kvoter i Nordsøen uden for 12-sømilegrænsen. Kommissionen er derfor overbevist om, at langt den største del, hvis ikke det samlede fiskeri i Nordsøen faktisk er underlagt gældende bevarelsesforanstaltninger. Kommissionen er under alle omstændigheder fuldt ud forberedt (som det fremgår af nylige initiativer som f. eks. genopretningsplanerne for torsk og kulmule) på at gøre alt muligt for at forbedre bevarelsen af bestande i alle EU's regioner, herunder at indføre begrænsninger af fiskeriindsatsen ved siden af fangstbegrænsninger og tekniske regler for fiskeriet.

Kommissionen har i vejkortet for reformen af den fælles fiskeripolitik også oplyst, at den vil bringe så mange arter som muligt ind under EU's lovgivning i Nordsøen, efterhånden som det videnskabelige grundlag tilvejebringes.

(1) EFT C 28 E af 6.2.2003, s. 154.