DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/88

(2004/C 88 E/0096)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2512/03

af Koenraad Dillen (NI) til Kommissionen

(29. juli 2003)

Om: Støtte til ofrene for krisen i de palæstinensiske områder

Tirsdag den 8. juli 2003 godkendte Kommissionen et humanitært bidrag på 10 mio. EUR til de palæstinensiske ofre for krisen i Mellemøsten og de palæstinensiske flygtninge i Libanon. Denne finansielle støtte bringer Kommissionens samlede støtte til palæstinenserne op på 100 mio. EUR siden begyndelsen af den anden intifada. Pengene skal gå til sanitære installationer, infrastruktur, uddannelse osv.

Hvilken bilateral (multilateral?) aftale ligger til grund for denne støtte? Hvordan udbetales den konkret? Gennem hvilke banker, statslige organer, ngo'er?

Hvordan vil Kommissionen kontrollere, at midlerne anvendes korrekt?

Hvordan sikrer Kommissionen sig, at støtten ikke anvendes til uretmæssige formål? Jeg tænker i den forbindelse på antisemitisk og antiisraelsk propaganda eller støtte til terroristiske organisationer.

Kan Kommissionen give en oversigt over, hvad der pr. dags dato konkret er gennemført med alle de humanitære bidrag til palæstinenserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(9. september 2003)

Den finansieringsafgørelse til et beløb af 10 mio. EUR, det ærede medlem henviser til, blev vedtaget af Kommissionen den 1. juli 2003 inden for rammerne af budgetpost B7-210, humanitær bistand, der forvaltes af Europa-Kommissionens Kontor for Humanitær Bistand (ECHO).

I kraft af denne afgørelse stilles der midler til rådighed for ofrene for den aktuelle krise i de palæstinensiske områder og palæstinensiske befolkningsgrupper i Libanon med fokus på følgende sektorer: forsyning af fødevarer og andre varer, sundhed og psykologisk og social støtte, forbedring af vand- og sanitetsfaciliteter, støtte til husstandsindkomst og beskyttelsesaktiviteter.

De finansieringsafgørelser, Komissionen vedtager inden for rammerne af budgetpost Β7-210, er til humanitære bistandsforanstaltninger, som gennemføres af ikke-statslige organisationer (ngo) fra EU, FN-organer og organisationer under Røde Kors.

Ngo'er i EU skal for at kunne komme i betragtning som ECHO's gennemførelsespartnere have undertegnet en rammeaftale om partnerskab, som kun kan indgås efter en screening-procedure, som giver brede garantier for humanitært kald, teknisk kompetence, administrativ kapacitet samt finansiel ansvarlighed og solvens. De humanitære organisationers generelle opfyldelse af de kriterier for at kunne komme i betragtning til EF-finansiering, der er fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. 1257/96 af 20. juni 1996 om humanitær bistand (1) (artikel 7) tjekkes, før der indgås en partnerskabsaftale. Desuden gennemfører ECHO's tjeneste for ekstern revision regelmæssigt revisioner af partnerorganisationerne inden for rammerne af et årligt revisionsprogram.

De finansieringsafgørelser, Kommissionen vedtager inden for rammerne af budgetpost B7-210, træffes på grundlag af nedenstående proces.

Identifikationen af prioriteter er resultatet af en fortløbende behovsvurdering, som ECHO foretager, både i hovedkontorerne, bla. via regelmæssige missioner, og gennem sine eksperthold i regionen. Denne vurdering er baseret på systematisk overvågning af udviklingen i den humanitære situation på stedet, herunder gennemførelsen af igangværende ECHO-finansierede foranstaltninger samt høring af alle relevante aktører gennem de eksisterende koordinationsmekanismer, som omfatter medlemsstaterne, FN-organer, ngo'er og organisationer under Røde Kors. De humanitære bistandsforanstaltninger, der finansieres af ECHO, udgør et supplement til mere strukturerede interventioner på længere sigt, som finansieres ved hjælp af andre EF-instrumenter.

For bedre at kunne vurdere de humanitære behov hos de palæstinensiske befolkningsgrupper, der er berørt af den aktuelle krise i Mellemøsten, benytter ECHO udstationeret og lokalt personale i to kontorer med sæde i Jerusalem og Amman.

ECHO-finansierede foranstaltninger skal i kraft af deres natur opfylde rent humanitære behov, de må ikke være bundet til politiske overvejelser, og deres resultater er nemme at identificere.

Der er ingen ECHO-midler, som kanaliseres via banker eller lignende mekanismer, der ydes til nationale myndigheder og/eller internationalt anerkendte administrative enheder.

På baggrund af ovenstående er der, hvad angår den specifikke situation i de besatte palæstinensiske områder, mildest talt kun en yderst begrænset risiko for, at de midler, der stilles til rådighed via budgetpost B7-210, bruges til andre formål end til at yde humanitær bistand. I praksis er der hidtil ikke forekommet et eneste tvivlsomt tilfælde.

Siden begyndelsen af den anden intifada i september 2000 har hundrede tusindvis af de mest sårbare palæstinensere nydt fordel af dusinvis af ECHO-finansierede foranstaltninger. Disse foranstaltninger har styrket fødevaresikkerheden for særligt sårbare grupper som f.eks. børn og ammende kvinder og bidraget til at sikre forsyningen af ufarligt drikkevand. De har forbedret hygiejneforholdene, især i flygtningelejre, bl.a. gennem rehabilitering af yderst prekære nødlyfaciliteter. De har bidraget med beskyttelse og psykologisk støtte samt adgang til grundlæggende primær sundhedspleje og nødhjælp. Man har fremmet selvforsyningsaktiviteter og beskæftigelsesmuligheder. Der er i videst mulig udstrækning blevet givet prioritet til lokalt producerede, forarbejdede eller pakkede produkter som f.eks. olivenolie for at stimulere den lokale økonomi.

Disse foranstaltninger har været genstand for en ekstern evaluering i 2001; resultaterne heraf var overvejende positive. De anbefalinger, der blev fremsat med hensyn til at forbedre de ECHO-finansierede projekters effektivitet og bæredygtighed i området, er blevet fulgt under leveringen af yderligere humanitær bistand i 2002 og 2003. Det ærede medlem kan, hvis det ønskes, få tilsendt et eksemplar af evalueringsrapporten.

Der er planlagt en ny ekstern evaluering i første halvår af 2004.

(1) EFT L 163 af 2.7.1996.