På grundlag af arbejdet i Gruppen på Hłjt Plan for Asyl og Migration, der blev nedsat i 1999, vedtog
Rådet (almindelige anliggender) i juli 2000 en omfattende handlingsplan for Albanien og naboregionen(lignende handlingsplaner er blevet vedtaget for Iraq og Sri Lanka) med fokus på bekæmpelse ogforebyggelse af ulovlig indvandring. Ligeledes er der i forbindelse med stabilitetspagten for Sydłsteuropaog Adriaterhavsinitiativet og med udgangspunkt i Ancona-erklæringen af 19.-20. maj 2000 blevet fastlagten række foranstaltninger vedrłrende retlige og indre anliggender med henblik på beskyttelse modmenneskesmugling og -handel.
2. Som fłlge af statskrisen i 1997 og senest Kosovo-konflikten i 1999 er den organiserede kriminalitet
steget i Albanien. Bekæmpelsen af organiseret kriminalitet skal ses i en stłrre sammenhæng, hvor der erbehov for at forbedre den offentlige orden og håndhævelsen af loven og sætte stærkere ind over forkorruption (også inden for landets egen administration). Som et fłrste skridt på vejen er det vigtigt atindfłre de relevante lovgivningsrammer. I samarbejde med CAM-A er der i 1999 udarbejdet og vedtageten ny toldkodeks, der udgłr et solidt retsgrundlag for handelen, og som de albanske myndigheder skalhåndhæve fuldt ud. Med hensyn til handel med mennesker, der i særlig grad har grebet om sig siden 1999,er den nuværende lovgivning absolut utilstrækkelig til at hindre ulovlige handelsnetværk. Dette problem er
blevet behandlet gentagne gange ved bilaterale forbindelser. Et nyt sæt love forventes vedtaget i lłbet af
efteråret 2000.
3. Fællesskabets bistand til Albanien tager specielt sigte på opbygning af institutioner (herunder reform
af toldvæsen, politi, retsvæsen og offentlig administration) og udvikling af infrastruktur (veje, vandforsy-ning, kloakering). Der ydes budgetstłtte under specifikke sektorbetingelser eller, som i 1999, for at dækkeudgifter i forbindelse med Kosovo-krisen, under hvilken Albanien  det fattigste land i Europa midlertidigt tog imod 500 000 kosovoalbanere (over 8 % af landets egen befolkning). Kommissionen er afden opfattelse, at det kun ville have en destabiliserende virkning, hvis man indefrłs stłtten til Albanien pågrund af utilfredsstillende kontrol med ulovlig indvandring.
4. Om sommeren er omfanget af ulovlig indvandring og menneskehandel ofte stłrre end normalt,
hvilket også forårsager hændelser som den, det ærede medlem nævner. Bortset fra den menneskeligetragedie i dette tilfælde, viser det desuden, at der skal skelnes mellem albaneres ulovlige indvandring oghandel med flygtninge eller indvandrere fra tredjelande. Albanien vil bestemt ikke være i stand til atimłdegå dette problem alene, selv med den stłrst mulige indsats. Problemet skal gribes an fra en megetbredere vinkel, idet alle landene langs de ulovlige indslusningsveje og de pågældende menneskers hjemlandskal inddrages i arbejdet. Dette er grunden til, at EU aktivt er i gang med forhandlinger med De ForenedeNationer (FN) om en protokol om menneskehandel, der skal supplere FN-konventionen om bekæmpelse afgrænseoverskridende organiseret kriminalitet.
(2001/C 163 E/011) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2806/00
af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen
(4. september 2000)
Om: ¯relange forsinkelser i tildelingen af nłd- og udviklingshjælp fra Den Europæiske Union
1. Er Kommissionen bekendt med rapporten fra et særligt undersłgelsesudvalg i det britiske parlament
benævnt Commons Select Committee on International Development (undersłgelsesudvalg om internationaludvikling), hvori det anfłres, at det i gennemsnit varer fire år og to måneder, inden et udviklingsprojektunder Kommissionen påbegyndes, eller inden nłdhjælp er nået frem til bestemmelsesstedet?
2. I rapporten nævnes der en række eksempler på forsinkelser i udviklings- og nłdhjælpsprojekter.
Således er der f.eks. to år efter Mitch-katastrofen i Mellemamerika endnu ikke modtaget nogen som helstłkonomisk hjælp i området. Ligeledes er tidsfristen for et minerydningsprojekt i Bosnien overskredet. Erdet korrekt, at det forholder sig således, og kan Kommissionen opstille en udtłmmende liste overforsinkede projekter?
3. Som årsager til forsinkelserne nævnes der »dårlig forvaltning« og et nærmest kafkask bureaukrati i
Kommissionen. Tilslutter Kommissionen sig denne konklusion? Hvad kan årsagerne i benægtende fald efterKommissionens opfattelse tilskrives?C 163 E/10 DA 6.6.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
4. Deler Kommissionen den opfattelse, at disse forsinkelser må bringes til ophłr, og er den villig til at
głre en ekstra indsats for at bringe dem til ophłr? Hvilke skridt påtænker den foruden de eksisterendebestræbelser at tage for at głre arbejdsgangen mere strłmlinet? Hvilket resultat skal der på dette områdeefter Kommissionens opfattelse tilstræbes for den europæiske udviklings- og nłdhjælpspolitik?
5. Vil den i ovennævnte rapport anfłrte kritik af, at europæiske penge fortrinsvis går til lande omkring
Den Europæiske Union og i alt for ringe grad til lande andre steder i verden med åbenlys fattigdom,foranledige Kommissionen til at tilpasse sin politik på dette punkt?
6. Deler Kommissionen den opfattelse, at konsekvenserne af forsinkelserne på nłdhjælpsområdet er
endnu værre? Hvilken lære er der i mellemtiden draget af tildelingen af nłdhjælp til mindskelse affłdevaremanglen i det nordłstlige Afrika, hvor hundredetusinde af mennesker risikerer at blive ofre forhungersnłd som fłlge af tłrken? Kommissionen udtrykte så sent som i april i år sin foruroligelse (jf.beretning af 5. april 2000 med titlen »Famine in Ethiopia« (hungersnłd i Etopien). Kan den anfłre,hvorledes nłdhjælpstildelingen til dette område er forlłbet (hvor meget, hvortil, distribution osv.), og omde opstillede mål er nået? Hvad var i benægtende fald årsagerne og konsekvenserne, og hvilke konklusionerdrager den heraf for tilrettelæggelsen af den europæiske nłdhjælp?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson
(13. november 2000)
1. Kommissionen er bekendt med den af det ærede medlem nævnte rapport og hilser Europa-
Parlamentets interesse og muligheden for at głre klart rede for de faktiske forhold velkommen. Kommis-sionen łnsker også at påpege, at der sommetider sker en forveksling af katastofebistand, hvor der ikkefinder nogen ophobning sted, og udviklingsbistand.
2. Det ærede medlem nævner to eksempler på påståede forsinkelser med bistanden: bistanden til det
område, der blev ramt af orkanen Mitch, og et projekt for minerydning i Bosnien.
Hvad angår den bistand, der blev ydet efter orkanen Mitch, kunne Kommissionen i ugerne efter katastrofen
(oktober 1998) hurtigt iværksætte sin bistand ved hjælp af sine instrumenter for humanitær bistand. Inden
udgangen af 1998 var der afholdt udgifter på mere end 9,8 mio. EUR, og dette belłb var inden udgangen
af 1999 vokset til 35,3 mio. EUR. Med dette belłb var det muligt at bygge 9 500 latriner, 300 vandfor-syningssystemer, 1 700 brłnde og 7 100 huse og derved direkte eller indirekte yde bistand til 2 000 000personer i regionen.
Desuden blev der mellem juni 1999 og juni 2000 i fłdevarehjælpsinstrumentets regi (til fremme af
fłdevareproduktion) gennemfłrt 11 projekter til et belłb af 13 mio. EUR efterfulgt af et nyt program til etbelłb af 5 mio. EUR. Der er således ydet bistand til 45 000 familier til såsæd, ligesom der er finansieret8 000 have- og gartneribrug, 200 kunstvandingssystemer, 5 700 opdrætningsanlæg for fjerkræ og svin og1 800 stykker kvæg.
Ud over katastrofebistanden og fłdevarehjælpen bidrager Kommissionen til regionens genopbygning via et
program på 250 mio. EUR, hvis forpligtelser antagelig vil strække sig over fire år, og hvis gennemfłrelseventes at ville strække sig over syv år. Iværksættelsen af dette program er uundskyldeligt blevet forsinketmed et år, fordi det ikke har været muligt at opnå de nłdvendige bevillinger til aktivitetens forvaltning, ogfordi politikken for kontorerne for faglig bistand er blevet omlagt. I mellemtiden er delegationen iNicaragua blevet udbygget, og man er i færd med at ansætte eksperter. De forskellige teams på stedetforvalter i łjeblikket iværksættelsen af udbud, udvælgelsesprocedurerne og kontraktforberedelsen vedrł-rende en indledende tranche projekter til et belłb af 82 mio. EUR.
Med hensyn til spłrgsmålet om landmineprojektet i Bosnien blev der rent faktisk afgivet tilsagn til Slovenia
International Trust Fund om et belłb på 1 mio. EUR til minerydning både i Kroatien og i Bosnien-Hercegovina. Dette tilsagn blev ikke indfriet. Hovedårsagen dertil er mangelen på et regionalt retsgrundlagfor den budgetpost, som disse projekter skulle finansieres over. Budgetposten for minerydningsaktioner(B7-661), der blev oprettet af Europa-Parlamentet i 1996, indeholdt ikke noget verdensomspændenderetsgrundlag. Dette er foreslået i det forordningsudkast (
1) af 14. marts 2000, som i łjeblikket behandles i
Europa-Parlamentet og Rådet.6.6.2001 DA C 163 E/11 De Europæiske Fællesskabers Tidende
3. Der er ingen tvivl om, at de udgifter i tredjelande, som forvaltes af Kommissionen, i lłbet af de
seneste ti år er blevet tredoblet uden nogen tilsvarende forłgelse af personalet, og at dette er gået hårdt udover tempoet i gennemfłrelsen af projekter. Ikke desto mindre arbejder alle fire berłrte tjenestegrene, dvs.generaldirektoraterne for udvikling og eksterne forbindelser, EFs kontor for humanitær bistand og DenFælles Tjeneste for Eksterne Forbindelser (SCR) sammen om at koordinere indsatsen og forbedre dennesituation.
Efter Kommissionens opfattelse er der mange forskellige årsager. Hvad angår forsinkelserne med udvik-
lingsbistandens gennemfłrelse, er Kommissionen i de seneste år nået til den erkendelse, at forpligtelses- ogbetalingstempoet i forbindelse med gennemfłrelsen af dens eksterne bistand har været utilstrækkeligt.Dette har ikke alene kunnet tilskrives uforudsete begivenheder og kriser i et voksende antal lande, hvilkethar fłrt til suspension eller formindskelse af samarbejdet med disse lande, men også besværlige interneprocedurer, en inoptimal organisering af Kommissionens tjenestegrene og kronisk personalemangel.Kommissionen gjorde et fłrste forsłg på at lłse disse problemer, da den i 1988 oprettede Den FællesForvaltningstjeneste for EU-bistand til Tredjelande (SCR), men denne gav på kort sigt anledning til storeproblemer, ligesom ansvarsfordelingen var uklar.
4. Kommissionen łnsker i hłj grad at afskaffe disse forsinkelser og er i færd med at tage skridt dertil.
Omlægningen, der er foreslået i forbindelse med den reform af forvaltningen af den eksterne bistand, som
blev vedtaget i maj, har sammen med Kommissionens meddelelse om Fællesskabets politik for udviklings-samarbejde, der blev fremlagt i april, til formål at råde bod på disse ineffektive forhold ved at fokusereressourcerne på nłgleområderne og en mere effektiv organisering. Der vil bl.a. blive oprettet et enkeltorgan, som skal være ansvarligt for hele projektforlłbet for den eksterne bistand (fra identifikationsfasen tilgennemfłrelsen), ligesom der vil blive gjort en særlig indsats til sikring af en effektiv udlægning af opgaverfra hovedsædet til delegationerne.
Endnu fłr denne reform finder sted, er der i de seneste to år truffet visse foranstaltninger til at forbedre det
årlige forpligtelsestempo. I samarbejde med Kommissionens delegationer har Generaldirektoratet forUdvikling opstillet et system med regelmæssig detaljeret overvågning og revision af de årlige forpligtel-
sesmål for hvert land for sig på et månedligt grundlag.
Desuden er der truffet foranstaltninger til at afklare situationen på længere sigt. Eksempelvis vedtog
AVS-EU-Rådet i sin afgłrelse af 27. juli en fłrtidig gennemfłrelse af det nye system med »rullendeprogrammering«, der blev fastsat i Cotonou-aftalen. Dette system vil blive taget i brug af Kommissionen fraudgangen af indeværende år. Disse foranstaltninger kombineret med reformen fra maj 2000 af de eksterneforbindelser vil antagelig sikre, at de årlige forpligtelser fra ikrafttrædelsen af den niende europæiskeudviklingsfond i 2002 vil nå op på 3 500 mio. EUR, og at de årlige betalinger i 2004 vil nå samme niveau.
Kommissionen har også fremsat adskillige forslag  hvoraf nogle er temmelig radikale  til forbedring af
de nuværende procedurer og den nuværende praksis for samvirket mellem Kommissionen og medlems-staterne med det formål at sikre en langt hurtigere godkendelse af projekter (f.eks. omlægning afmedlemsstaternes udvalgsopgaver til at omfatte de mere strategiske aspekter ved samarbejdet og forenklingaf finansforordningen). Disse forslag er blevet eller vil blive drłftet i Rådet og Europa-Parlamentet.Kommissionen har under disse drłftelser erklæret, at den har brug for medlemsstaternes stłtte, og atvirkningerne af fremskridtet hen imod interne kommissionsregler, der głr en mere effektiv gennemfłrelsemulig, vil blive mærkbart mindre, hvis der ikke foretages en gennemgribende revision af den institutionelleramme for udviklingsbistandens gennemfłrelse.
Derudover har Kommissionen truffet en række foranstaltninger, herunder fłlgende: afklaring i midten af
1999 af det udbredte supplerende problem med sen betaling af gyldige fakturaer, forenkling ogharmonisering ved udgangen af 1999 af procedurerne for indgåelse af kontrakter, udarbejdelse vedudgangen af 2000 af forenklede standardkontrakter om gavebistand, tjenesteydelser, bygge- og anlægs-arbejder samt leverancer, ophævelse i midten af 2000 af rundt regnet en tredjedel af de udestående inaktiveforpligtelser fra fłr 1995, modernisering af dens interne kontrolprocedurer, sikring af en meget mereudtalt udlægning af ansvar til vore delegationer begyndende med en indledende gruppe på ca. 20delegationer forskellige steder i udviklingslandene og fremsættelse af forslag til en forhłjelse i 2001 af depersonaleressourcer, der afsættes til planlægning og forvaltning af disse programmer.C 163 E/12 DA 6.6.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Det ærede medlems opmærksomhed henledes ligeledes på de forslag, der i łjeblikket drłftes med Europa-
Parlamentet og Rådet i sammenhæng med budgettet for regnskabsåret 2001, og som også demonstrererKommissionens łnske om at lłse disse problemer så direkte som muligt. Selv om det vil være nłdvendigt,at Kommissionen afventer resultatet af andenbehandlingen in plenum af budgettet for 2001, har denallerede ved ændringsskrivelse 1/2001 til budgettet for 2001 (i tilknytning til henstillingerne fra denfornyede peer-gruppe-undersłgelse af ressourcerne og prioriteringen) anmodet budgetmyndigheden omłjeblikkelige yderligere midler. ˘ndringsskrivelsen indeholder også bestemmelser om skabelse af yderligerefleksibilitet, der kan głre det muligt at anvende nogle af pengene til finansiering af kontorer for fagligbistand til det nłdvendige interne midlertidige personale.
5. Hvad angår Fællesskabets udviklingspolitik, er denne i dag en af de tre vigtigste dele af Unionens
eksterne indsats (de to andre er handelspolitik og den politiske dimension). Et af de hłjtprioriteredeområder er stabilitet og udvikling i nabolande. Men udviklingspolitikken har stadig Øt altdominerende mål:at bekæmpe fattigdommen i udviklingslandene og at sikre en bæredygtig udvikling. I overensstemmelsemed den fokusering på fattigdom, der blev fastsat i den politiske erklæring fra april 2000, vil der blive lagtsærlig vægt på de mindst udviklede lande og lavindkomstlandene.
6. Endelig har Kommissionen, for så vidt angår bistanden til Afrikas Horn, reageret hurtigt og effektivt
på situationen for de mange ofre for tłrken i dette område ved at afgive tilsagn om og sende betydeligemængder fłdevarehjælp dertil. For Etiopien alene er der planlagt levering af sammenlagt 432 000 tonskorn endnu i år efterfulgt af yderligere 110 000 tons i begyndelsen af 2001. Siden årets begyndelse er der
ankommet 736 000 tons fłdevarehjælp til Etiopien. På trods af betydelige logistiske hindringer som fłlge
af den begrænsede havnekapacitet og lokale transportkapacitet i regionen har leverancerne hidtil fundetsted efter planen. På trods af en næsten kontinuerlig fællesskabsbistand i form af fłdevarehjælp ogfłdevaresikkerhed i de seneste 15 år (ansat til 365 mio. EUR i de seneste fem år alene) er det desværreendnu ikke lykkedes Etiopien at lłse sine strukturbetingede problemer med fłdevaresikkerheden. Alt i altvil Fællesskabet efter planen levere mere end 660 000 tons fłdevarehjælp til det samlede łstafrikanskeområde i sammenhæng med den fremherskende tłrke.
Ud over leveringen af disse betydelige mængder fłdevarehjælp til Etiopien har Kommissionen via ECHO
stillet katastrofebistand på ca. 7 mio. EUR til rådighed for tłrkeramte befolkninger. De af ECHOfinansierede hjælpeprogrammer er koncentreret om Ogaden-regionen og supplerer de almindelige udde-linger af fłdevarer. De af ECHO stłttede aktiviteter varierer fra komplementære og supplerende fłdevare-
programmer til terapeutisk fłde, sundhedspleje, tilvejebringelse af drikkevand, logistisk stłtte og fordeling
af såsæd og redskaber. Yderligere bidrag er under forberedelse.
Kommissionen łnsker ligeledes at påpege en række andre eksempler på bistand ydet af ECHO. I de seneste
måneder har en række katastrofer i forskellige lande i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet, navnligAfrika, gjort det nłdvendigt for Kommissionen at reagere hurtigt for at redde liv ved hjælp af katastrofebi-stand. Via ECHO har Kommissionen hurtigt været i stand til at gribe ind i situationer som f.eks.oversvłmmelserne i Mozambique, orkanen på Madagascar og grænsekrigen i Eritrea. Afgłrelserne omden indledende finansiering blev truffet umiddelbart efter katastroferne. Dette var især tilfældet forMozambique, hvor den fłrste finansieringsafgłrelse blev truffet efter otte dage.
Da ECHO ikke selv implementerer bistanden, kan midlerne kun anvendes, efter at partnere som f.eks. ikke-
statslige organisationer, Rłde Kors eller FNs underorganisationer har fremsat anmodninger om finansieringaf nłdhjælpsprojekter. Desuden forudsætter anvendelsen af skatteydernes penge et minimum af kontrol ogansvarlighed. ECHO kan kun indgå forpligtelser til at afholde udgifter, hvis det er tilstrækkelig doku-menteret, at midlerne anvendes effektivt.
Eksterne evalueringer har bekræftet, at humanitær bistand ydet af ECHO som hovedregel er yderst hurtig
og effektiv. Da Kommissionen imidlertid til stadighed nyvurderer sine egne resultater og tilstræberforbedringer, undersłger ECHO i łjeblikket, hvorledes beslutningsprocessen kan afkortes yderligere.
(1) KOM(2000) 111.6.6.2001 DA C 163 E/13 De Europæiske Fællesskabers Tidende