SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1568/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. maj 2000)

Om: Statsstøtte til audiovisuelle produktioner

Kommissionen vil begrænse statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget. Kommissionen anvender i dette forslag for første gang konkurrencebestemmelserne i fuld udstrækning på det kulturelle område.

Denne foranstaltning her negative følger for de audiovisuelle initiativer i de små og mellemstore EU-medlemsstater og på de kulturelle områder. De har i modsætning til de store EU-medlemsstater og kulturelle områder mere begrænsede finansieringsmuligheder. Endvidere formidler en relativ målestok (i det foreliggende tilfælde 50 %-ordningen), som den håndhæves af Kommissionen, et forvrænget billede af de rent faktisk investerede beløb.

1. Agter Kommissionen at begrænse statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget? I bekræftende fald med hvilke argumenter gennemfører Kommissionen denne begrænsning?

2. Erkender Kommissionen, at den med dette forslag for første gang anvender konkurrencebestemmelserne i bred udstrækning på det kulturelle område? I benægtende fald hvorledes skal begrænsningen af statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget derpå fortolkes?

3. Er begrænsningen af statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget efter Kommissionens opfattelse forenelig med dens mål med fremme af små og mellemstore EU-medlemsstater og de kulturelle områder? I bekræftende fald hvorledes bidrager en begrænsning af statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget til fremme af små og mellemstore EU-medlemsstater og de kulturelle områder?

4. Vil Kommissionen tage sit forslag om en begrænsning af statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget tilbage i betragtning af de negative følger for de audiovisuelle initiativer i de små og mellemstore EU-medlemsstater og på de kulturelle områder? I benægtende fald hvorfor ikke, og med hvilke argumenter fastholder Kommissionen sit forslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(25. september 2000)

1. Med hensyn til statsstøtte til film har Kommissionen i alle nylige beslutninger anvendt de samme regler og principper på filmstøtte som i beslutningen af 29. juli 1998 om godkendelse af den franske ordning for støtte til filmproduktion (N 3/98), hvilket betyder, at:

- staten skal stille visse garantier for at sikre filmenes kulturelle værdi, således at det kan undgås, at der ydes tilskud til kommercielle produktioner, der ikke har nogen kulturel værdi, f.eks. audiovisuelle reklamer

- støtteintensiteten skal begrænses til 50 %, bortset fra smalle film med et lille budget, med henblik på at fremme almindelige kommercielle tiltag i forbindelse med en markedsøkonomi og undgå, at medlemsstaterne overbyder hinanden

- tillægsstøtte til visse særlige former for virksomhed tillades ikke, idet det skal sikres, at støtten har en neutral fremmende virkning; og

- produceren må have lov til at anvende mindst 20 % af filmbudgettet i andre medlemsstater, hvilket fremmer udveksling inden for Unionen; med andre ord må den fulde støtte stadig komme til udbetaling, når blot 80 % af budgettet anvendes inden for den medlemsstat, der yder støtten.

Anvendelsen af disse principper bevirker, at de anmeldte systemer kan være omfattet af den i EF-traktatens artikel 87 (tidligere artikel 92), stk. 3, litra d), fastsatte undtagelsesbestemmelse.

2. Der er her ikke tale om førstegangsanvendelse af konkurrencereglerne på kulturområdet. Kommissionen har anvendt konkurrencereglerne på kulturstøtte, allerede inden der i traktaten blev indført mulighed for at afvige fra det principielle forbud mod støtte til fordel for kulturstøtte (EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra d)). Det skal erindres, at for at kunne være omfattet af den i artikel 87, stk. 3, litra d), fastsatte undtagelsesbestemmelse, skal den pågældende støtte anvendes til særskilte kulturelle produkter, f.eks. filmproduktion. Ellers vil den være at betragte som almindelig industristøtte. Industristøtte, der ikke er beregnet til særskilte kulturprodukter, omfattes af de almindelige statsstøtte- og rammebestemmelser, herunder dem, der gælder for små og mellemstore virksomheder.

3. Kommissionen anser fremme af kultur for at være én af dens vigtigste målsætninger. Selv om traktatens artikler om statsstøtte ikke kan benyttes hertil, tager Kommissionen bestemt hensyn til denne målsætning, når den anvender disse regler.

Som følge af at anvendelse af ovennævnte regler for statsstøtte styrker konkurrencen, er denne anvendelse til stor nytte, især for de små og mellemstore stater, eftersom den bidrager til, at der opstår et EU-kulturområde uden grænser gennem bekæmpelse af opsplitning og afgrænsning af markedet for filmproduktion.

4. Kommissionen har i mellemtiden anvendt de principper, der blev knæsat i beslutningen om den franske ordning for støtte til filmproduktion, på støtteordninger i Tyskland (ordning på forbundsplan), i Irland, i Nederlandene og i Sverige. I de kommende måneder vil den i snævert samarbejde med de pågældende medlemsstater anvende de samme principper på gældende støtteordninger i Belgien, i Tyskland (på delstatsplan), i Spanien, i Italien, i Luxembourg og i Det Forenede Kongerige.