ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2572/97 af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen (24. juli 1997)

Om: Indfoersel af smittefarlige veterinaersygdomme til EU fra nabolandene

1. Er Kommissionen ikke enig i, at den voksende handel og trafik oeger risikoen for indfoersel til EU af smittefarlige veterinaersygdomme fra nabolandene, som f.eks. de central- og oesteuropaeiske lande?

2. Anser Kommissionen det i bekraeftende fald for hensigtsmaessigt, at den veterinaere infrastruktur i disse lande bliver forbedret, saaledes at risikoen for indfoersel til EU af smittefarlige veterinaersygdomme reduceres?

3. Kan Kommissionen oplyse, i hvilken udstraekning PHARE- og MEDIA-midlerne allerede nu er anvendt til disse formaal, og er Kommissionen rede til at fremme anvendelsen af disse midler til bekaempelse af smittefarlige veterinaersygdomme i disse lande, hvor den veterinaere infrastruktur er utilstraekkelig, hvilket baade vil vaere i de paagaeldende landes egen og i Den Europaeiske Unions interesse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (16. oktober 1997)

1. Med hensyn til tredjelande og isaer de lande, som naevnes af det aerede medlem, raader Faellesskabet over instrumenter, der goer det muligt at sikre, at der ikke vil kunne spredes dyresygdomme i forbindelse med import af levende dyr og animalske produkter. Faellesskabet fastsaetter saaledes veterinaere importbetingelser, og om noedvendigt ivaerksaettes der beskyttelsesforanstaltninger. Endvidere findes der et net af graensekontrolsteder, som muliggoer ivaerksaettelse af passende kontrolforanstaltninger. Hvad angaar veterinaeromraadet er den bedste garanti dog et hoejt dyresundhedsmaessigt niveau i de eksporterende tredjelande. I den henseende er den veterinaere infrastruktur paa stedet et vigtigt element.

2.-3. Inden for rammerne af PHARE-programmet er der og bliver der fortsat stillet betydelig faglig bistand og bistand i form af udstyr til raadighed for at forbedre den veterinaere kontrolinfrastruktur i landene i Central- og OEsteuropa. Dette goeres ved saavel landeprogrammer som flerlandeprogrammer

I lyset af Kommissionens udtalelser vil der i de kommende aar ske en intensivering af den tekniske og investeringsmaessige bistand til den formelle indfoerelse af den gaeldende faellesskabsret inden for det veterinaere omraade, og der vil ske en forbedring af infrastrukturen for haandhaevelse og kontrol.

MEDA kunne bidrage til at finansiere tiltag med henblik paa at forbedre den veterinaere infrastruktur i partnerlandene i Middelhavsomraadet underforudsaetning af, at disse tiltag indgaar i de nationale vejledende programmer
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3080/97 af Herbert Boesch (PSE) til Kommissionen (2. oktober 1997)

Om: EU-medfinansiering af ombygningen af tidligere EU-toldkontorer ved de indre graenser

En af de tilsigtede bivirkninger ved oprettelsen af EU's indre marked er, at toldkontorerne ved graenserne mellem medlemsstaterne bliver overfloedige. Det har til foelge, at de personer, der passerer de tidligere toldgraenser, ofte faar et daarligt foerstehaandsindtryk ved synet af de forladte toldsteder og -bygninger.

I Vorarlberg i OEstrig har man som et led i en droeftelse om placeringen af en motorvejsrasteplads bl.a. foreslaaet det sted, hvor toldkontoret Hoerbranz/Lindau ligger. Ud over adskillige andre grunde, som taler for denne loesning, er en vigtig grund ogsaa, at det nedlagte toldsted kan anvendes paa ny.

Kommissionen bedes i forbindelse hermed besvare foelgende:

1. Har EU allerede ydet stoette til ombygningen af toldkontorer/toldsteder ved de tidligere indre graenser i EU?

2. I bekraeftende fald hvor og med hvilket beloeb?

3. I benaegtende fald kan Kommissionen forestille sig at fremme et saadant projekt for foerste gang (som pilotprojekt)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (13. november 1997)

1. & 2. Kommissionen har ikke finansieret nogen aktioner, der specifikt tager sigte paa at omdanne overfloedige toldsteder til bygninger med andet formaal, og har heller ikke modtaget anmodninger herom. I betragtning af de oevrige behov for dens budgetmidler har den ikke til hensigt at lancere et nyt projekt i den retning. Kommissionen finder, at medlemsstaterne i forbindelse med forvaltningen af deres ejendomme boer udvise den rette opmaerksomhed om den saerlige arv fra toldkontorer og andre bygninger ved de indre graenser.

3. Det vil eventuelt vaere muligt at opnaa faellesskabsfinansiering til at omdanne disse bygninger til andre formaal, saafremt en saadan ombygning indgaar som led i en faellesskabsaktion, der har bredere maal end blot bygningsbevarelse. Saaledes vil en foranstaltning af denne art eventuelt kunne modtage finansiel bistand under Faellesskabets strukturfonde, isaer faellesskabsinitiativet INTERREG IIA. Der gennemfoeres i oejeblikket et projekt af denne type inden for rammerne af det belgisk-tysk-nederlandske handlingsprogram »Meuse/Maas-Rhein«, som tager sigte paa at omdanne de tidligere belgisk-tyske graenseovergangsfaciliteter ved Raeren-Eynatten (Belgien) / Aachen-Lichtenbusch (Tyskland). Det anslaas, at der under INTERREG IIA er ydet 1,15 mio. ECU til omkosningerne, mens Den Europaeiske Regionaludviklingsfond bidrager med 50% samfinansiering.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2208/97 af Hartmut Nassauer (PPE) til Raadet (18. juli 1997)

Om: Protokoller til Den Europaeiske Unions konventioner vedroerende Domstolen

Kan Raadet for hver enkelt protokol til EU's konventioner under tredje soejle vedroerende Domstolens praejudicielle afgoerelser oplyse dato for undertegnelse, dato for offentliggoerelse i EFT, hvilke medlemsstater der til dato har afgivet en erklaering om at ville acceptere Domstolens jurisdiktion i henhold til den relevante artikel i protokollen, dato for afgivelse af denne erklaering samt dato for erklaeringens offentliggoerelse i EFT?

Svar (10. november 1997)

Nedenfor foelger til det aerede parlamentsmedlem en oversigt over protokollerne vedroerende praejudiciel fortolkning ved De Europaeiske Faellesskabers Domstol af konventioner, som er vedtaget paa omraadet retlige og indre anliggender.

1. Protokol om praejudiciel fortolkning ved De Europaeiske Faellesskabers Domstol af konventionen om oprettelse af en europaeisk politienhed, undertegnet den 24. juli 1996 og offentliggjort i EFT C 299 af 9. oktober 1996.

2. Protokol om praejudiciel fortolkning ved De Europaeiske Faellesskabers Domstol af konventionen om beskyttelse af De Europaeiske Faellesskabers finansielle interesser, undertegnet den 29. november 1996 og offentliggjort i EFT C 151 af 20. maj 1997.

Denne protokol finder ligeledes anvendelse paa foerste og anden protokol til konventionen om beskyttelse af De Europaeiske Faellesskabers finansielle interesser. Foerste protokol blev undertegnet den 27. september 1996 og offentliggjort i EFT C 313 af 23. oktober 1997 (jf. art. 1 i protokol af 29. november 1996). Anden protokol blev undertegnet den 19. juni 1997 og offentliggjort i EFT C 221 af 19. junli 1997 (jf. art. 13, stk. 3, i sidstnaevnte protokol).

3. Protokol om praejudiciel fortolkning ved De Europaeiske Faellesskabers Domstol af konventionen om brug af informationsteknologi paa toldomraadet, undertegnet den 29. november 1996 og offentliggjort i EFT C 151 af 20. maj 1997.

4. Protokol om praejudiciel fortolkning ved De Europaeiske Faellesskabers Domstol af konventionen om forkyndelse i Den Europaeiske Unions medlemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile eller kommercielle anliggender, undertegnet den 26. maj 1997 og offentliggjort i EFT C 261 af 27. august 1997.

Medlemsstaternes erklaeringer om, at de accepterer Domstolens kompetence, er offentliggjort i de numre af De Europaeiske Faellesskabers Tidende, hvori protokollerne er offentliggjort, og de er blevet afgivet paa datoen for undertegnelsen af protokollerne med undtagelse af den svenske erklaering om, at Sveringe accepterer De Europaeiske Faellesskabers Domstols kompetence i forbindelse med Europol-konventionen; denne erklaering blev afgivet den 27. marts 1997 og er offentliggjort i EFT C 100 af 27. marts 1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2668/97 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Sikkerhed i forbindelse med steroider

Kan Kommissionen bekraefte, at der vil blive ivaerksat en undersoegelse af sikkerheden i forbindelse med steroider, og i bekraeftende fald med hvilken tidshorisont?

Vil Kommissionen, hvis der ivaerksaettes en saadan undersoegelse, hoere ofrene for bivirkninger af disse stoffer, og i bekraeftende fald hvordan?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann paa skriftlige forespoergsler E-2648/97 og E-2668/97 (8. oktober 1997)

Steroider har vaeret til raadighed i mange aar, de er staerke laegemidler, som har bevist, at de er effektive i forskellige terapeutiske sammenhaeng. I nogle situationer har de dog alvorlige, uoenskede virkninger. Ordinering af steroider skal derfor foelge det velkendte princip inden for humanmedicin, at man skal vurdere fordele og ulemper ved laegemidlet.

Alle laegemidler indeholdende steroider, der er paa markedet paa nuvaerende tidspunkt, er blevet godkendt af medlemsstaterne, som i henhold til gaeldende faellesskabsret paa den ene side skal indsamle alle oplysninger om overvaagning af saadanne laegemidler, navnlig laegemidler der kan have uoenskede virkninger hos mennesker, og som paa den anden side paa videnskabeligt plan skal vurdere disse oplysninger blandt andet i forbindelse med forbruget af steroider under hensyntagen til ukorrekt brug og misbrug af disse laegemidler, hvilket ofte er blevet konstateret.

Hvis en medlemsstat paa grundlag af laegemiddelovervaagningsoplysninger mener, at en markedsfoeringstilladelse for et laegemiddel skal aendres, annulleres eller tilbagetraekkes, skal den oejeblikkelig informere Det Europaeiske Laegemiddelagentur om dette. En medlemsstat har i oevrigt mulighed for, hvis den oensker det, at henvende sig til agenturet, foer den traeffer en beslutning. Ingen af disse to procedurer er indtil nu blevet paabegyndt for steroider i laegemidler.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2468/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (16. juli 1997)

Om: Retlig beskyttelse af moenstre

I forbindelse med vedtagelsen af Medina-betaenkningen om retlig beskyttelse af moenstre foreslog Europa-Parlamentet i et intelligent forsoeg paa at forlige interesserne hos producenterne af originale produkter med interesserne hos producenterne af efterligninger, at sidstnaevnte betalte et rimeligt vederlag for anvendelsen af moenstre (artikel 14).

I sin faelles holdning lod Raadet artikel 14 udgaa.

Mener Kommissionen ikke, at dette valg:

1. er med til at bevare protektionistiske politikker, som ophaever fordelene ved eksistensen af alternative markeder?

2. vender op og ned paa bestemmelserne vedroerende det indre marked ved at skabe 15 forskellige lukkede og beskyttede nationale markeder, hvorved man gaar ind paa de bilfabrikanters leg, som efter forgodtbefindende lader reservedele fremstille i udviklingslandene til meget lave priser for derefter at saelge dem til meget hoeje priser i en monopolsituation?

3. straffer forbrugerne, som maa betale meget hoeje priser for reservedele og dermed for reparationer og forsikringspraemier?

4. af ovennaevnte aarsager vil foere til lukning af et utal af smaa virksomheder, som fremstiller reservedele?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (18. september 1997)

Kommissionen henviser til de svar, den har givet paa skriftlig forespoergsel E-891/97 fra Marset Campos ((EFT C 373 af 9.12.1997, s. 35. )) og E-1455/97 fra Stenmarck ((EFT C 45 af 10.2.1998, s. 36. )), hvori Kommissionen angiver, at der i forslaget til Raadets og Parlamentets direktiv om retlig beskyttelse af moenstre ((KOM(96) 66. )) boer vaere en rimelig ligevaegt mellem en vidtgaaende beskyttelse af indehavere af industrielle ejendomsrettigheder og opretholdelse af retfaerdige konkurrencevilkaar inden for det indre marked. Denne holdning, som stemmer overens med Kommissionens politik hvad angaar beskaeftigelse, de smaa og mellemstore virksomheder og beskyttelse af forbrugerne, kom konkret til udtryk i artikel 14 (»reparationsklausulen«), som Raadet valgte ikke at medtage i den faelles holdning.

Kommissionen kan derfor i en vis udstraekning dele det aerede medlems bekymring med hensyn til netop reservedelsmarkedet, hvis direktivet i sin endelige udgave ikke kommer til at indeholde en reparationsklausul for de synlige dele af komplekse produkter. Det vil kunne bryde den balance, der soeges mellem de forskellige involverede interesser, nemlig bilproducenterne paa den ene side og producenter af reservedele, forsikringsselskaber og forbrugerne paa den anden side.

Kommissionen ser dog helst, at sagen skrider positivt frem, da direktivudkastet er af stor betydning for industrien og de europaeiske oekonomier som helhed. Kommissionen haaber derfor, at der efter Parlamentets andenbehandling vil kunne findes en samlet kompromisloesning, saa det ikke bliver noedvendigt hverken at opgive eller udsaette projektet i dets helhed, hvilket ville vaere til endnu stoerre skade.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2988/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Kommissionens beretning om de europaeiske havne

Under droeftelserne mellem Europa-Parlamentet, Kommissionen og Raadet om de transeuropaeiske net paatog Kommissionen sig en udtrykkelig forpligtelse til i begyndelsen af 1997 at udarbejde og forelaegge en beretning for Europa-Parlamentet om foranstaltninger og aktioner med henblik paa udvikling af de europaeiske havne.

Har Kommissionen udarbejdet dette dokument? Hvornaar vil det blive forelagt for Parlamentet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (4. november 1997)

I forbindelse med vedtagelsen af Faellesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropaeiske transportnet lovede Kommissionen i loebet af 1997 at forelaegge en beretning samt i givet fald et forslag til havneprojekter under anvendelse af en lignende fremgangsmaade som for lufthavnenes vedkommende.

Kommissionen er for oejeblikket ved at udarbejde denne beretning, som den haaber at kunne forelaegge for Europa-Parlamentet og Raadet inden udgangen af 1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3190/97 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (16. oktober 1997)

Om: Harmonisering af filmklassifikation

Har Kommissionen planer om at indfoere et faelles filmklassifikationssystem for hele Unionen i betragtning af, at visse selskaber paa interne EU-fly og EU-faerger ignorerer filmklassifikation?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (11. november 1997)

Filmklassifikation henhoerer i foerste raekke under medlemsstaternes kompetence. En given film kan blive klassificeret forskelligt, alt efter om den skal vises i biograf, i fjernsyn eller paa video. Der paagaar ikke for oejeblikket nogen indgaaende undersoegelse paa EU-plan af eventuelle problemer paa grund af disse klassifikationsforskelle, da der ikke foreligger konkrete eksempler paa, at de udgoer alvorlige hindringer for den frie vareudveksling.

Derimod omfattede arbejdet med sigte paa beskyttelse af mindreaarige, isaer i forbindelse med groenbogen »Beskyttelse af mindreaarige og den menneskelige vaerdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester« ((Dok. KOM(96) 483 endelig udg. )) en kulegravning af alle relevante spoergsmaal paa dette omraade. Til opfoelgning af groenbogen og efter modtagelse af Parlamentets udtalelse udarbejder Kommissionen en meddelelse med et forslag til henstilling om styrkelse af samarbejdet mellem de interesserede parter.

Spoergsmaalet om indholdsklassifikation indgaar i problemkredsen i forbindelse med »indholdsdeklaration« og er et af de omraader, hvor samarbejdet skal udbygges. Som led i beskyttelsen af mindreaarige i forbindelse med alle former for audiovisuelle tjenester skal forholdet mellem de eksisterende filmklassifikationer (biograf, fjernsyn, video) og indholdsdeklarering af on-line-tjenester tages op til behandling. Dette arbejde vil foere til en undersoegelse af spoergsmaalet om klassifikation paa europaeisk plan.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2599/97 af Bill Miller (PSE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Udvidelse af Unionen

Er Kommissionen enig i, at de midler fra strukturfondene, der efter planen skulle anvendes til at hjaelpe de central- og oesteuropaeiske lande i forbindelse med tiltraedelse af Den Europaeiske Union, nu efter resultaterne af Amsterdam-topmoedet ikke laengere er saa bydende noedvendige?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (29. september 1997)

Hvorvidt udvidelsen af Unionen til at omfatte landene i Central- og OEsteuropa bliver en succes, afhaenger i vidt omfang af ansoegerlandenes forberedelser i foer-tiltraedelsesperioden. Udgifterne hertil vil hovedsagelig blive afholdt af ansoegerlandene, men faglig og finansiel bistand fra Unionen vil ogsaa blive noedvendig. I sin meddelelse »Agenda 2000« foreslaar Kommissionen, at foer-tiltraedelsesstrategien intensiveres ved at instrumenterne for bistandsydelsen koordineres med selve tiltraedelsesforhandlingerne. Den foreslaaede foer-tiltraedelsesbistand omfatter et aarligt beloeb paa 1 000 mio. ECU under rubrik 2 paa budgettet for perioden 2000-2006. Denne bistand har navnlig til formaal at bringe ansoegerlandenes infrastruktur paa omraaderne miljoe og transport i overensstemmelse med Faellesskabets normer og goere det muligt for de paagaeldende lande at faa kendskab til strukturelle foranstaltninger. Som et udtryk for, at udvidelsen er en altomfattende proces, vil bistanden blive ydet til alle ansoegerlande, uanset datoen for deres tiltraedelsesforhandlinger.

Kommissionens forslag i »Agenda 2000« tager hensyn til resultaterne af regeringskonferencen. Samtidig understreger Kommissionen, at Faellesskabets politik paa alle omraader boer udvikles og uddybes med henblik paa et udvidet og styrket Europa. Foerst og fremmest boer institutionerne og deres funktion uddybes i god tid i overensstemmelse med Protokollen, der medfoelger som bilag til Traktaten. Arbejdet med at gennemfoere de noedvendige institutionelle reformer komplicerer udvidelsesproceduren, men behoever ikke noedvendigvis at forsinke denne. I mellemtiden er tidsplanen for udvidelsen helt afhaengig af omfanget af de forberedelser, der goeres foer tiltraedelsen. Derfor er gennemfoerelsen af en intensiveret foer-tiltraedelsesstrategi, herunder strukturel stoette, yderst noedvendig.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3287/97 af David Hallam (PSE) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Transmission paa tvaers af graenserne af groft pornografisk materiale i Den Europaeiske Union

I sit svar paa min skriftlige forespoergsel P-2792/96 ((EFT C 83 af 14.3.1997, s. 68. )) meddelte kommissionsmedlemmet, at Kommissionen ville anmode Det Forenede Kongerige om at meddele, paa hvilket grundlag det mener, at »Adult Channel«, Fantasy Channel« og »Playboy Channel« (som myndighederne i Det Forenede Kongerige har klassificeret som »bloed pornografi«) ikke overtraeder artikel 22 i direktiv 89/552/EOEF ((EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23. ))?

Har Kommissionen modtaget svar fra Det Forenede Kongerige, og er den i bekraeftende fald tilfreds med det grundlag, som ovennaevnte kanalers virksomhed anses for at vaere i overensstemmelse med artikel 22 paa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (6. november 1997)

Kommissionen kan bekraefte, at den har taget kontakt til Det Forenede Kongeriges myndigheder vedroerende det spoergsmaal, det aerede medlem omtaler i sin forespoergsel. De britiske myndigheder har svaret, at i modsaetning til de udenlandske licenskanaler (eksempelvis Erotica og Rendez-vous), som der er udstedt forbud imod i henhold til bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, i direktiv 89/552/EOEF, anses indholdet af de tre paagaeldende kanaler for at vaere acceptabelt. I henhold til artikel 22 i dette direktiv er transmission af programmer: »som i alvorlig grad kan skade mindreaariges fysiske, mentale eller moralske udvikling« forbudt, »med mindre det ved valget af sendetidspunkt eller ved tekniske foranstaltninger sikres, at mindreaarige i udsendelsesomraadet normalt ikke ser eller hoerer udsendelserne«. De tre britiske kanaler er alle betalingskanaler, kodet og sender sent paa aftenen. De indeholder sjaeldent egentlige sexscener eller unoedvendigt raa voldelige optrin, og hvis der er tale om sexscener, praesenteres disse paa en ganske anden maade end i udsendelserne paa de forbudte kanaler, hvor der er tale om haard porno.

De britiske myndigheder har ikke desto mindre forsikret Kommissionen om, at udvalget »the Independent television commission« er opmaerksom paa disse kanalers specielle karakter, og jaevnligt foerer tilsyn med dem med henblik paa at sikre, at de overholder programkoden, hvilket er en forudsaetning for at opnaa licens. De britiske myndigheder meddelte endvidere Kommissionen, at der kun var indgivet 11 klager fra seere i loebet af de sidste 12 maaneder, oftest fordi et kabelfjernsynsselskab havde haft tekniske problemer og ved en fejltagelse havde sendt ukodet. I alle disse tilfaelde blev klagen straks taget til efterretning og det tekniske problem loest.

Kommissionen stiller sig derfor tilfreds med, at der foeres omhyggeligt tilsyn med de britiske licenskanaler, at deres indhold ikke » i alvorlig grad kan skade mindreaariges fysiske, mentale eller moralske udvikling«, hvilket er forbudt i henhold til ovennaevnte direktiv, og at de tekniske foranstaltninger og udsendelsestidspunktet er tilstraekkeligt til at sikre, at mindreaarige under normale omstaendigheder ikke har adgang til dem.