ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4212/97 af Bryan Cassidy (PPE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: EF-Domstolens dom af 24. oktober 1996 i sagen Elida Gibbs Ltd (sag C-317/94)

Denne dom afsagt af EF-Domstolen synes at blive gjort virkningsloes som foelge af dens manglende gennemfoerelse i Tyskland og dens delvise gennemfoerelse i Frankrig og Graekenland.

Vil Kommissionen oplyse, om der i Tyskland findes nogen regel, der forbyder visse former for salgsfremmende ordninger som f.eks. anvendelsen af producenters money-off-kuponer eller producenters cash-back-tilbud? Hvis dette er tilfaeldet, hvad er da logikken bag forbuddet, og er et saadant forbud acceptabelt i det indre marked?

Hvis der findes en saadan regel, og den ikke er acceptabel, hvilke foranstaltninger har Kommissionen da truffet, og i henhold til hvilke bestemmelser i traktaten?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (10. marts 1998)

Der findes faktisk nogle meget strenge, tyske bestemmelser om rabat- og bonusydelse.

Zugabeverordnung (forordning om gratisgaver) fra marts 1932 forbyder, med meget faa undtagelser, ydelser af enhver form for gaver i forbindelse med salg af varer eller tjenester. Undtagelserne vedroerer for eksempel kun emballage eller gaver af ringe vaerdi (under ca. 50 pfennig). Rabattgesetz (lov om rabatter) fra november 1933 forbyder rabatter paa over 3%.

Paa baggrund af de oplysninger, Kommissionen raader over, var den lovgivende myndigheds hensigt dengang dobbel. Paa den ene side skulle forbrugeren beskyttes ved at rette koebskriterierne mod produktets eller tjenestens saerlige kvalitet samt prisen herpaa. Paa den anden side skulle en redelig handel sikres ved at undgaa en adfaerd, som kunne fordreje konkurrencen. I 1920'erne var det isaer stormagasinerne i Tyskland, der anvendte bonus, og som foelge af den oekonomiske afmatning var det dengang hensigtsmaessigt gennem en foranstaltning, der blev betragtet som midlertidig, at beskytte de smaa og mellemstore virksomheders struktur.

Den tyske regering fremsatte i 1993/1994 et forslag om ophaevelse af disse to love. Forslaget blev ikke vedtaget som foelge af modstand fra Bundesrat, og siden er dette forslag ikke blevet genfremsat.

Det kan ikke benaegtes, at en saadan lovgivning - som ikke findes i et tilsvarende omfang i Faellesskabet - kunne vaere uforenelig med hensigten med det indre marked. Faktisk kan virksomhederne ikke vedtage en tvaereuropaeisk salgs- og markedsfoeringsstrategi, uden at de skal aendre grundlaeggende paa deres kommercielle kommunikations indhold og form for at overholde lovgivningen paa et af de stoerste markeder i Faellesskabet. Kommissionen har desuden modtaget adskillige klager over dette emne (se for eksempel svar paa Gijs de Vries' skriftlige forespoergsel nr. 64/98 ((Se side 26. ))).

I mangel af harmonisering inden for Faellesskabet paa dette omraade undersoeger Kommissionen nu i forbindelse med behandlingen af ovennaevnte klager og i lyset af EF-Domstolens retspraksis denne lovgivnings eventuelle konkurrencebegraensende virkninger og proportionalitet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3931/97 af John CUSHNAHAN til Kommissionen. Konkurrence



EF-Tidende nr. C 323 af 21/10/1998 s. 0004



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3931/97 af John Cushnahan (PPE) til Kommissionen (4. december 1997) Om: Konkurrence Kommissionen bedes oplyse, om den nuvaerende situation i Irland, hvor det ikke er muligt at saelge standardlaesebriller paa apoteker, udgoer en restriktiv praksis i henhold til traktatens konkurrencebestemmelser? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (13. januar 1998) Kommissionen beklager, at den ikke er i besiddelse af tilstraekkelige oplysninger til at besvare spoergsmaalet. Det aerede medlem bedes meddele Kommissionen, hvorvidt den beskrevne situation skyldes den irske lov eller administrative bestemmelser eller er resultatet af det forhold, at en eller flere leverandoerer naegter at saelge briller til apotekere.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3981/97 af Angela Billingham (PSE) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Sammenlignende analyse af nationale mindsteloenninger i Europa

Kan Kommissionen oplyse, om der foretages en regelmaessig statistisk undersoegelse eller sammenlignende analyse af nationale mindsteloenninger i Den Europaeiske Union?

Har Kommissionen efterkommet sine forpligtelser i sin udtalelse fra 1993 om en rimelig loen, hvori den kraever foranstaltninger til forbedring af aabenheden omkring loenninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (18. februar 1998)

Kommissionens udtalelse om en rimelig loen ((KOM(93) 288 endel. udg. )) indeholdt en henstilling til medlemsstaterne om at forbedre transparensen paa arbejdsmarkedet gennem en bedre indsamling og udbredelse af sammenlignelige statistiske data om loenstrukturer.

Den 8. januar 1997 vedtog Kommissionen en situationsrapport om rimelig loen ((KOM(96) 698 endel. udg. )), ifoelge hvilken transparens i oplysningerne om loenninger stadig er et problematisk omraade i alle medlemsstaterne. Statistikkerne om loenninger, som er tilgaengelige i vidt omfang i medlemsstaterne, er ofte for generelle eller for utidssvarende til at understoette transparensen, og oplysninger om loenninger uddraget af oplysninger om ledige stillinger har et for smalt grundlag til at goere nytte.

Det blev endvidere konstateret, at strukturelle data om indkomst og indkomstaendringer ikke kan faas generelt paa faellesskabsplan. Kommissionen har dog givet stoedet til, at der er etableret nye informationskilder, og i de naermeste aar skulle der saaledes fremkomme nyttige indikatorer.

Som en del af det stadige forsoeg paa at forbedre transparensen i spoergsmaalet om loenninger og til opfoelgning af situationsrapporten for 1997 vil der i marts 1998 udkomme en sammenlignende undersoegelse om mindsteloen med udgangspunkt i situationen i 1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4180/97 af Riitta Myller (PSE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Udarbejdelse af en foreloebig rapport om den nordlige dimension

Den Europaeiske Unions udvidelse med de nordiske lande Sverige og Finland har flyttet EU's tyngdepunkt mod nord. Beslutningen om at indlede tiltraedelses- og foertiltraedelsesforhandlinger med de nye ansoegerlande og behovet for at udvikle EU's politik over for Rusland fremhaever til stadighed vigtigheden af den nordlige dimension i EU's politikker.

I formandskabets konklusioner fra topmoedet i Luxembourg konstateres det om den nordlige dimension, at Det Europaeiske Raad noterer sig Finlands forslag om den nordlige dimension i EU's politikker, og at det anmoder Kommissionen om at forelaegge en foreloebig rapport herom paa et kommende moede i Det Europaeiske Raad i 1998. Der henvises ogsaa til den nordlige dimension i Kommissionens beretning om det regionale samarbejde (forelagt i Luxembourg).

Vil kommissionsmedlemmet med ansvar for dette omraade venligst oplyse, hvilke forberedelser Kommissionen har truffet for at sikre, at der er tilstraekkelige ressourcer til at udarbejde den foreloebige rapport, og hvordan den nordlige dimension skal inddrages i de kommende EU-konferencers arbejde?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek (19. februar 1998)

Kommissionen deler det aerede medlems opfattelse, nemlig at Nordeuropa har antaget stoerre betydning for Faellesskabet baade som foelge af den seneste og den kommende udvidelse af Faellesskabet, og som foelge af den uddybelse af Faellesskabets forbindelser til Rusland, der er resultatet af partnerskabs- og samarbejdsaftalen. De spoergsmaal dette rejser, er der allerede taget hoejde for inden for Faellesskabets politik og ordninger paa en lang raekke omraader, saavel internt som i forbindelserne til nabolandene. I denne forbindelse boer naevnes de rammer, der er etableret ved de aftaler, som Faellesskabet har indgaaet med de enkelte nabolande i regionen, samt de fora, der er oprettet som led i de regionale samarbejdsinitiativer vedroerende OEstersoeen og Barentshavet. Faellesskabet stoetter udviklingen i regionen via sin regionalpolitik og sine programmer for ekstern bistand. Dette vil fortsat udgoere en stor og integrerende del af det arbejde, der udfoeres inden for disse rammer. Kommissionen agter med udgangspunkt heri at forelaegge en foreloebig rapport om dette emne for Det Europaeiske Raad.

Hertil kommer at den europaeiske konference, jf. Det Europaeiske Raads udtalelser herom, bliver et multilateralt forum for politisk konsultation. Det er tanken at man inden for dette forum skal behandle spoergsmaal af generel interesse for deltagerne, og at samarbejdet mellem disse skal udvides og uddybes til ogsaa at omfatte samarbejde om udenrigs- og sikkerhedspolitik, retsvaesen og indre anliggender. Inden for samme forum kommer man ogsaa til at tage sig af andre omraader af faelles interesse, saasom oekonomiske spoergsmaal og regionalt samarbejde, hvoraf isaer sidstnaevnte punkt har relevans i forbindelse med det spoergsmaal, som det aerede medlem har rejst.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4090/97 af Peter Truscott (PSE) til Kommissionen (16. januar 1998)

Om: Bevillinger til Hertfordshire under det fjerde rammeprogram og fra de forskellige SOCRATES-uddannelsesfonde fra 1994-1997

Kan Kommissionen oplyse mig om, hvor store beloeb Hertfordshire har modtaget under det fjerde rammeprogram og fra de forskellige SOCRATES-uddannelsesfonde i 1994, 1995, 1996 og 1997?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (11. marts 1998)

Fra 1994 til 1997 har Hertfordshire under det fjerde rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling modtaget nedennaevnte beloeb. De daekker alle former for aktioner, herunder aktioner med omkostningsdeling, samordnede aktioner og ledsageforanstaltninger (specifikke foranstaltninger er inkluderet i de andre aktioner).

(mio.ECU)

>TABLE>

Kilde: Samtlige generaldirektorater med ansvar for forskning

Det skal dog bemaerkes, at den enkelte bevilling kun delvis afspejler de fordele, som en regions forskere faar ud af at deltage i faellesskabets rammeprogrammer.

Det totale beloeb, som blev uddelt (til institutioner og privatpersoner) i Hertfordshire mellem 1994 og 1997 i form af bevillinger fra Socrates-uddannelsesfonde siden 1995 og aeldre uddannelsesfonde, f.eks. Erasmus, foer 1995, beloeb sig til 977.048 ECU.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4105/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (16. januar 1998)

Om: Tyrkiske lastbilers ulovlige aktiviteter i Nordgraekenland

De graeske vognmaend i Nordgraekenland giver til stadighed udtryk for deres klager og utilfredshed over tyrkiske lastbilers ulovlige aktiviteter i denne del af landet. Disse foretager transport i Graekenland uden at udstede fragtbreve og uden at betale moms. De bruger tillige deres transittilladelser bilateralt og indlaster varer fra Graekenland med bestemmelsessted i Tyrkiet, hvilket er strengt forbudt i henhold til de aftaler, Tyrkiet har undertegnet. Hvis denne situation fortsaetter, vil de graeske lastbiler blive tvunget bort fra markedet.

Faenomenet er tillige en provokation, idet der foretages ulovlig transport paa Faellesskabets territorium, uden at lovovertraederne straffes.

Kan Kommissionen oplyse, hvad den vil goere for at saette en stopper for disse ulovlige aktiviteter, og hvordan den vil beskytte de graeske vognmaends interesser, da disse vognmaend er faellesskabsborgere, som lider direkte skade af de tyrkiske vognmaends opfoersel?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (11. marts 1998)

Kommissionen har endnu ikke modtaget nogen af de klager, det aerede medlem naevner.

Kommissionen henleder det aerede medlems opmaerksomhed paa Raadets forordning (EOEF) nr. 881/92 om adgang til markedet for vejgodstransport i Faellesskabet, som udfoeres fra eller til en medlemsstats omraade eller gennem en eller flere medlemsstaters omraade ((EFT L 95 af 9.4.1992, s. 1. )). I henhold til denne retsakt har Kommissionen forelagt en henstilling om indledning af forhandlinger med en raekke tredjelande, herunder Tyrkiet, om gensidig adgang til vejtransportmarkederne. Indtil nu har Raadet kun godkendt, at der indledtes forhandlinger med Bulgarien, Rumaenien og Ungarn.

Samarbejde paa transportomraadet indgaar i en resolution vedtaget af Associeringsraadet EF-Tyrkiet den 6. marts 1995, men det har ikke vaeret muligt i praksis at gennemfoere nogen form for samarbejde inden for denne sektor paa grund af omfattende restriktioner for det finansielle samarbejde med Tyrkiet.

Foelgelig er vejgodstransport mellem Graekenland og Tyrkiet samt inden for Graekenlands egne graenser (cabotagekoersel) udfoert af tyrkiske vognmaend et anliggende, som udelukkende sorterer under de to paagaeldende lande, i overensstemmelse med de relevante internationale bestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4127/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Vaevsteknik

De europaeiske virksomheder, som arbejder med teknologisk anvendelse inden for sundhedssektoren, har udviklet forskellige teknikker til at faa hud til at vokse i laboratoriet.

En teknik gaar ud paa at faa hud til at vokse paa dertil egnede medier som f.eks. hyaluronsyre. I Amerika har et firma fra Californien markedsfoert et produkt, der er udviklet af celler fra opererede boern, og som koster 700.000 lire for seks cm.

Den amerikanske teknik anvendes hovedsagelig i forbindelse med transplantation af fremmed vaev.

I betragtning af, at vaevsteknik ikke blot omfatter hud, men ogsaa andre former for vaev, kan Kommissionen da oplyse, om den anser det for hensigtsmaessigt at udarbejde et nyt direktiv i tilslutning til de gaeldende bestemmelser om organtransplantation, som supplerer betemmelserne om fremstilling af vaev?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (14. april 1998)

Kommissionen er bekendt med de laegevidenskabelige, sociale og etiske spoergsmaal, der er forbundet med organ- eller allotransplantation. Det er op til medlemsstaterne at lovgive om disse spoergsmaal.

Kommissionen skal dog henlede det aerede parlamentsmedlems opmaerksomhed paa Raadets direktiv 93/42/EOEF af 14. juni 1993 om medicinske anordninger ((EFT L 169 af 12.7.1993. )), der tager sigte paa masseproducerede produkter. I forbindelse med forslaget til direktiv om medicinske anordninger til in vitro-diagnostik ((KOM(96) 643. )) har Kommissionen ogsaa forslaaet at aendre direktiv 93/42/EOEF for at udvide direktivets anvendelsesomraade til at omfatte anordninger, der er fremstillet paa grundlag af stoffer af menneskelig oprindelse. Lovgivningsproceduren er ivaerksat. Forslaget tager sigte paa en raekke produkter, som er fremstillet paa grundlag af stoffer, der stammer fra aendrede vaev af menneskelig oprindelse, som ikke laengere er levedygtige.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3962/97 af Edith Mueller (V) til Kommissionen (5. december 1997)

Om: Den planlagte golfbane i Koeln-Porz-Zuendorf

Der er i forbindelse med planlaegningen af en golfbane i Koeln-Porz-Zuendorf blevet indgivet en klage til Kommissionen under sagsnummer 97/4826SG(97)A/17838.

1. Hvor langt er man kommet i behandlingen af denne klage?

2. Er Kommissionen enig med de af klageren fremfoerte klagepunkter?

3. Hvad vil Kommissionen i givet fald foretage?

4. Foreligger der allerede udtalelser fra delstaten Nordrhein-Westfalen eller fra Koeln by, og hvad indeholder disse udtalelser i givet fald?

5. Har Kommissionen kendskab til lignende tilfaelde, og hvordan blev disse behandlet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (14. januar 1998)

1. - 4. Kommissionen er, som det aerede medlem ganske rigtigt fremfoerer, allerede blevet underrettet om sagen via en klage. De oplysninger, der er blevet indgivet af den klagende part, er blevet gennemgaaet af Kommissionen. I betragtning af, at disse oplysninger ikke er tilstraekkelige til at kunne paavise at der er tale om en overtraedelse, har Kommissionen opfordret klageren til at fremkomme med supplerende oplysninger i sagen. Hidtil er der dog ikke modtaget noget svar.

5. Det boer bemaerkes, at den samme sag er blevet forelagt for Kommissionen af to andre klagere, som ligeledes er blevet opfordret til at fremkomme med yderligere oplysninger. Bortset herfra kender Kommissionen ikke noget til andre lignende tilfaelde med golfbaner og disses indvirkning paa Faellesskabets lovgivning vedroerende naturbevarelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3731/97 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (21. november 1997)

Om: Tekniske handelshindringer i forbindelse med import

Til trods for at de tekniske handelshindringer i forbindelse med import som led i GATT og senere WTO er blevet afskaffet af disse organisationers signatarstater, ser virkeligheden helt anderledes ud.

Dagligdagen viser, at der i realiteten findes tekniske handelshindringer, som ikke kan begrundes rent teknisk. F.eks. de bestemmelser, der haandhaeves af USA's Food and Drug Administration og de canadiske bestemmelser for import af fiskekonserves.

Mener Kommissionen ikke, at disse lande med henblik paa at skabe en mere retfaerdig og velafbalanceret samhandel burde acceptere EU-bestemmelserne som en legitim beskyttelse af forbrugernes interesser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (13. januar 1998)

Efter oprettelsen af Verdenshandelsorganisationen (WTO) har medlemslandene afskaffet et stort antal handelshindringer, men der findes dog nogle endnu.

Det aerede medlem henviser til saerlige nationale standarder, som er indfoert for at beskytte menneskers liv og sundhed. Alle lande anvender saadanne standarder, herunder Faellesskabet, som normalt vaelger at fastlaegge et temmeligt hoejt niveau.

Ifoelge WTO's aftale om anvendelse af sundhedsmaessige foranstaltninger (SPS-aftalen) boer disse kun anvendes i det omfang de beskytter menneskers liv og sundhed samt plantelivet og er baseret paa videnskabelige principper og ikke opretholdes uden tilstraekkeligt videnskabeligt bevis. De maa desuden ikke udgoere nogen vilkaarlig eller uberettiget diskriminering mellem WTO's medlemslande ved at standarderne, hvadenten disse er identiske eller af samme art, fungerer som eller medfoerer en skjult handelshindring. Disse foranstaltninger skulle enten baseres paa internationale standarder, som f.eks. Codex Alimentarius eller standarderne for Det Internationale Kontor for Epizootier eller, hvis dette er videnskabeligt berettiget, paa en afgoerelse om et hoejere beskyttelsesniveau, som et medlemsland finder passende i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i artikel 5 i SPS-aftalen (risikovurdering).

Faellesskabet stoetter som regel udarbejdelsen af internationale normer i multilateral sammenhaeng ved gradvis afskaffelse af de forskellige nationale handelshindringer.

Kommissionen har ikke kendskab til eventuelle nuvaerende importproblemer i forbindelse med De Forenede Staters eller Canadas bestemmelser for import af fiskekonserves.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3696/97 af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Anvendelsen af Phare-midlerne i Polen

Den Europaeiske Union yder med Phare-programmet bistand til de central- og oesteuropaeiske lande. Dette har formodentlig i hoej grad bidraget til udviklingen i de lande, der ansoeger om medlemskab. Kommissionen bedes redegoere for anvendelsen af de Phare-midler, der i 1997 blev givet til Polen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (6. januar 1998)

Kommissionen kan give det aerede medlem foelgende oplysninger om 1997-Phare-programmet for Polen:

1. Det nationale Phare-program

Phare-forvaltningsudvalget afgav den 30. oktober 1997 positiv udtalelse om det operative landeprogram for 1997. Tildelingerne er fordelt som vist nedenfor:

(mio.ECU)

>TABLE>

Desuden er der godkendt en tildeling paa 20 mio. ECU og 1,5 mio. ECU til henholdsvis Tempus-programmet og Europakollegiet i Natolin.

2. Programmer for graenseoverskridende samarbejde PL/D (49 mio. ECU) og PL/OEstersoeen (3,4 mio. ECU)

CBC-programmerne mellem Polen og Tyskland og Polen og OEstersoeregionen, der blev forelagt Phare-forvaltningsudvalget i april og oktober 1997, fik en positiv modtagelse. De bestaar af foelgende prioriteter og foranstaltninger:

a. CBC-programmet PL/D

(mio.ECU)

>TABLE>

b. CBC-programmet PL/OEstersoeregionen

(mio.ECU)

>TABLE>

Det samlede Phare-budget for Polen i 1997 er dermed paa 149,4 mio. ECU.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3672/97 af Patricia McKenna (V) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Rullende transport af nukleart affald fra Hamburg i Tyskland til Sellafield i Det Forenede Kongerige

Ifoelge planen skulle en rullende transport af nukleart affald forlade Krummel-nuklearanlaegget i Hamburg i Tyskland inden for den kommende uge. Affaldet er bestemt til oparbejdning paa nuklearanlaegget i Sellafield i Det Forenede Kongerige.

Ifoelge forlydender har Krummel-anlaegget ikke tilstraekkelig oplagringsplads til sine 150 brugte braendselsstave, og driftsledelsen oensker derfor, at de oparbejdes.

Har Kommissionen modtaget oplysninger om denne affaldstransport? Har den evalueret sikkerhedsaspekterne i forbindelse med transporten? Foeler den sig overbevist om, at affaldet vil blive transporteret i egnede beholdere? Hvilke foranstaltninger agter den at traeffe i forbindelse med transporten?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (30. januar 1998)

Det bestraalede nukleare braendsel, der er afsendt fra nuklearanlaegget i Kruemmel til Sellafield (Det Forenede Kongerige), vil blive gjort til genstand for oparbejdning. Forsendelserne indgaar i langfristede kontrakter med Sellafield, og formaalet hermed er at genindvinde nukleart materiale.

Praksis med hensyn til transport af radioaktivt materiale er omfattet af de europaeiske grunddirektiver for sikkerhedsstandarder, nemlig 96/29/Euratomog 80/836/Euratom om krav med hensyn til straalingsbeskyttelse ((EFT L 159 af 29.6.1996 og EFT L 246 af 17.9.1980. )). Ved forsendelser over land tages der hensyn til disse krav ved via faellesskabslovgivningen om transport af farligt gods med jernbane og ad landevej (Raadets direktiv 94/55/EF og 96/49/EF ((EFT L 319 af 12.12.1994, s. 7 og EFT L 235 af 17.9.1996, s. 25. ))). Transport ad soevejen er reguleret af IMDG-kodeksen ((Den internationale kodeks for soetransport af farligt gods, klasse 7 (radioaktivt materiale). )) fra Den Internationale Soefartsorganisation (IMO). Begge saet bestemmelser er baseret paa de vejledende forskrifter fra Det Internationale Atomenergiagentur (IAEA) - bestemmelser om sikker transport af radioaktivt materiale ((Sikkerhedsserien, nr. 6 - 1985-udgangen (med aendringer fra 1990). )). Derudover skal de skibe, der befordrer beholderne med bestraalet nukleart braendsel, fuldt ud opfylde IMO's adfaerdskodeks (INF) ((INF-kodeksen: »Adfaerdskodeks for sikker transport af bestraalet nukleart braendsel, plutonium og hoejradioaktivt affald i transportbeholdere om bord paa skibe«, vedtaget ved IMO-resolution nr. A.748(18). )).

Det er op til afsenderen at forelaegge emballagen og forsendelsesattesterne i overensstemmelse med ovennaevnte forskrifter for myndighederne i de involverede medlemsstater til godkendelse.

Paa basis af de ovennaevnte direktiver, som er omsat til de enkelte medlemsstaters lovgivning, er der sikret et forsvarlig sikkerhedsniveau, og der foreligger for oejeblikket ingen planer om yderligere foranstaltninger.