ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1529/96 af Yvan Blot (NI) til Kommissionen (6. juni 1996)

Om: Benaevnelsen af den faelles valuta

1. Europa-Kommissionen har tilsyneladende vedtaget ordet »cent« som betegnelse for hundrededelen af euroen. Kan Kommissionen bekraefte denne oplysning fra de franske aviser?

2. Er Kommissionen - hvis denne betegnelse er blevet vedtaget - klar over, at dette ord skaber uklarhed paa fransk, hvis det udtales korrekt? (Hvad vil det sige, at der gaar »cent cents« paa en euro?)

Er Kommissionen ligeledes klar over, at ordet saaledes boer udtales paa engelsk, hvilket atter skaber uklarhed paa grund af sammenblandingen med betegnelsen for en hundrededel af dollaren? Boer navnet »cent« saaledes ikke aendres til centieuro, der er en klar betegnelse?

Jeg minder i denne forbindelse om, at Tyskland anvendte et tilsvarende argument for at faa aendret betegnelsen ecu til euro, da den tyske udtale skabte forvirring mellem valutaenheden og det ord, der betyder »ko« paa tysk.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (4. juli 1996)

Spoergsmaalet om benaevnelsen af hundrededelen af euroen blev diskuteret paa oekonomi- og finansministrenes moede i Verona den 13. april 1996. Der var her enighed om betegnelsen »cent«.

Som betegnelsen for den faelles valuta skal ogsaa betegnelsen for hundrededelen vaere kort, klar og nem at udtale.

Ud fra det ovennaevnte vil Raadet definitivt vedtage betegnelsen for hundrededelen af euroen paa grundlag af Kommissionens forslag til forordning om de retlige bestemmelser for euroens anvendelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1008/96 af Sebastiano Musumeci (NI) til Kommissionen (26. april 1996)

Om: Sicilianske fiskerfartoejer

Den 25. februar 1996 blev en motorfiskerbaad fra Mazzara del Vallo offer for en konflikt i Den Sicilianske Kanal, hvor en tunesisk patruljebaad aabnede direkte ild, og hvor vores fiskere kun kunne redde sig takket vaere indgreb fra den italienske flaade i form af patruljeskibet Cassiopea.

Farvandet i Den Sicilianske Kanal har flere gange vaeret arena for konflikter mellem sicilianske fiskere og patruljebaade fra de nordafrikanske lande, og der synes at vaere sikkerhed for, at der eksisterer en blandet italiensk/tunesisk organisation, der paalaegger de italienske fiskerbaade en »afgift« til gengaeld for deres tilladelse til at fiske i dette farvand.

Fiskerfartoejet fra Mazzara fiskede i internationalt farvand og overholdt til fulde de eksisterende regler.

Hvilke hasteforanstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at garantere de italienske fiskere retten til at udoeve deres erhverv i fuldstaendig respekt for de regler, der gaelder for de internationale forbindelser, og uden at blive udsat for saadanne piratangreb?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (7. juni 1996)

Kommissionen raader ikke for oejeblikket over yderligere oplysninger vedroerende den tildragelse, det aerede medlem omtaler, hverken fra de italienske eller tunesiske myndigheder. Det er dens opfattelse, at saadanne tildragelser kan underminere det samarbejde mellem Middelhavslandene om forvaltning og bevarelse af fiskeressourcerne, som EF soeger at fremme gennem flere initiativer, f. eks. afholdelsen af diplomatkonferencen om forvaltning af Middelhavets fiskeressourcer paa Kreta i 1994. Dette samarbejde har bl. a. til formaal at ivaerksaette faelles foranstaltninger til sikring af, at de internationale regler i hoejsoeen overholdes.

Kommissionen bestraeber sig paa at opnaa, at forbindelserne mellem medlemsstaterne og de tredjelande, der graenser op til Middelhavet, forloeber i en aand af gensidig tillid, navnlig ved hjaelp af periodiske moeder, som Kommissionen organiserer med dem. I denne sammenhaeng er det vigtigt at notere sig, at den anden diplomatkonference om forvaltning af Middelhavets fiskeressourcer vil blive afholdt i Venezia i slutningen af 1996.

Med hensyn til det generelle problem om lokalisering af fiskerfartoejer, som til dels ligger til grund for det af det aerede medlem naevnte tilfaelde, har Kommissionen netop vedtaget et forslag om aendring af Raadet forordning (EOEF) nr. 2847/93 ((EFT L 261 af 20.10.1993. )) (kontrolforordningen). Ifoelge dette forslag skal alle EF-fiskerfartoejer paa over 15 m fra den 1. januar 1999 vaere forsynet med et system til automatisk lokalisering af fartoejerne. Kommissionen mener, at saadanne systemer vil lette lokaliseringen af fartoejerne og undgaa enhver tvist om dette spoergsmaal.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 484/96 af Peter CRAMPTON til Rådet. Anvendelse af drivnet



EF-Tidende nr. C 305 af 15/10/1996 s. 0009



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0484/96 af Peter Crampton (PSE) til Raadet (7. marts 1996) Om: Anvendelse af drivnet Raadet (fiskeri) har under sine samlinger i 1995 gentagne gange droeftet spoergsmaalet om anvendelsen af drivnet men uden resultat. Hvornaar forventes det, at forslaget om gradvis afskaffelse af drivnet gennemfoeres? Svar (7. august 1996) Raadet henviser til sit svar paa skriftlig forespoergsel nr. 216/96 fra Undine-Uta Bloch von Blottnitz ((EFT C 280 af 25.9.1996, s. 10. ))
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1158/96 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (15. maj 1996)

Om: Klassificering af landbrugsmaskiner

Den afgoerelse, der blev truffet i det graeske landbrugsministerium (GD3F3) og offentliggjort i Regeringstidende (Nr. 1044/20.12.1995) om udstedelsen af et klassifikationsbevis for en landbrugsmaskine, der blev klassificeret som brugt, har skabt roere i den panhellenske sammenslutning af forhandlere af brugt byggehejsemateriel.

Ministeriets afgoerelse er i modstrid med EU's principper om varers frie bevaegelighed inden for medlemslandene, og bestemmelsen om, at importerede landbrugsmaskiner skal vaere mindre end syv aar gamle det aar, hvor de klassificeres, skaber alvorlige oekonomiske problemer for landbrugerne, som allerede har store vanskeligheder.

Kommissionen bedes besvare foelgende:

Er det graeske landbrugsministeriums afgoerelse i overensstemmelse med EU-lovgivningen? Hvilke skridt agter Kommissionen at tage, hvis dette ikke er tilfaeldet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (26. juni 1996)

Kommissionen takker det aerede medlem, fordi han har henledt dens opmaerksomhed paa, det graeske landbrugsministeriums afgoerelse, vedroerende indfoersel til Graekenland af brugte landbrugsmaskiner.

Det lader til, at denne afgoerelse ikke er i overensstemmelse med faellesskabslovgivningen, herunder isaer EF-traktatens artikel 30 (hindringer for indfoersel af materiel, der cirkulerer frit i en anden medlemsstat, og urimelig foranstaltning). Kommissionen vil tage kontakt med den graeske regering for at uddybe dette problem og finde en loesning paa dette.

Det er sandsynligt, at naevnte ministerielle afgoerelse kan betragtes som en »teknisk forskrift«; i saa fald skulle den have vaeret indberettet til Kommissionen i medfoer af direktiv 83/189/EOEF ((EFT L 109 af 26.4.1983, s. 8 som aendret ved raadsdirektiv 88/182/EOEF - EFT L 81 af 26.3.1988, s. 75, og 94/10/EF - EFT L 100 af 19.4.1994, s. 30. )) om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter. Skulle dette vaere tilfaeldet, vil Kommissionen indlede en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 169. Kommissionen skal i den forbindelse minde om De Europaeiske Faellesskabers Domstols dom af 30. april 1996 (sag nr. C-194/94), i henhold til hvilken tekniske forskrifter, der er vedtaget i modstrid med direktiv 83/189/EOEF, ikke kan goeres gaeldende over for enkeltpersoner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1025/96 af Miguel Arias Cañete (PPE) til Kommissionen (3. maj 1996)

Om: Beskyttelse af EU-producerede avocadoer mod import fra tredjelande

EU-producerede avocadoer beskyttes kun i meget ringe grad ved graenserne.

Isaer konkurrencen fra lande som Israel og Mexico goer det meget vanskeligt for EU-producenter at overleve i denne sektor.

Paataenker Kommissionen i betragtning heraf at ivaerksaette konkrete foranstaltninger, som kan sikre EU-producenterne en rentabel produktion?

Agter Kommissionen endvidere at indfoere mindstenormer for kvaliteten, som i praksis vil virke kontrollerende og begraensende for importen fra tredjelande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (4. juni 1996)

Kommissionen overvejer ikke saerlige foranstaltninger for avocadosektoren.

Med hensyn til kvalitetsnormerne og kontrollen med overholdelsen af disse foreslaar Kommissionen i forbindelse med reformen af den faelles markedsordning for frugt og groentsager at opretholde de allerede eksisterende bestemmelser for ca. 30 produkter.

Paa anmodning af medlemsstaterne kan disse bestemmelser ligeledes bringes i anvendelse for andre frugter og groentsager, f. eks. avocadoer, under forudsaetning af, at disse handelsnormer ikke udgoer en hindring for den internationale samhandel i henhold til de aftaler, der er indgaaet under Verdenshandelsorganisationen.

Under ingen omstaendigheder kan disse normer tjene som instrument til beskyttelse af EU-markedet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1889/96 af Luigi Florio (UPE) til Kommissionen (5. juli 1996)

Om: Kommissionens bygninger

1. Hvor mange bygninger raader Kommissionen i oejeblikket over, naar man medregner Kommissionens kontorer i medlemsstaterne?

2. Hvor mange bygninger raader Kommissionen i oejeblikket over i lande uden for EU?

3. Beliggenhed (adresser) og stoerrelse for de enkelte kontorer under punkt 1 og 2?

4. Formaalet med hvert enkelt af disse kontorer?

5. Kommissionens raadighedsret over de enkelte bygninger (er Kommissionen ejer, eller bor den til leje osv.)?

6. Saafremt bygningen ikke er Kommissionens ejendom, udgifterne til hver enkelt ejendom i 1994 og i 1995?

7. Antallet af ansatte i hver enkelt bygning?

8. Telefonudgifterne for hver enkelt bygning i 1994 og i 1995?

9. Elektricitetsudgifterne for hver enkelt bygning i 1994 og i 1995?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (15. juli 1996)

Kommissionen er i faerd med at indhente de noedvendige oplysninger for at besvare spoergsmaalet og vil snarest muligt meddele resultatet af sine undersoegelser.

Eftersom det aerede medlem har anfoert, at det drejer sig om en prioriteret forespoergsel, vil Kommissionen minde om, at prioriterede forespoergsler i henhold til Parlamentets forretningsorden er »forespoergsler, der kraever omgaaende svar, men ikke nogen dybtgaaende undersoegelser«.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1223/96 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (23. maj 1996)

Om: Arbejdsloesheden i Graekenland

Kommissionens Generaldirektorat V har udgivet en publikation med titlen »Employment Observatory Tableau de Bord 1995« (opfoelgning af konklusionerne om beskaeftigelsespolitik fra Raadets moede i Essen), og paa side 146 og 147 anfoeres arbejdsloeshedsprocenterne i medlemsstaterne. For Graekenlands vedkommende anfoeres en arbejdsloeshedsprocent paa 8,8% for 1994. Det graeske statistiske kontor offentliggjorde en procentsats paa 9,6% for samme aar.

Hvad er aarsagen til, at det nationale statistiske kontor og Kommissionens generaldirektorat offentliggoer forskellige tal?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (1. juli 1996)

Arbejdsloeshedsprocenterne, som forelaegges i publikationen »Tableau de bord 1995« (opfoelgning af konklusionerne om beskaeftigelsespolitik fra Raadets moede i Essen), s.146-147, gengiver de data, der offentliggoeres af Eurostat i publikationerne »Arbejdsloeshed« ((ISSN 0252-9912. )).

De arbejdsloeshedsprocenter, det graeske statistiske kontor og Kommissionen offentliggoer, stammer begge fra indsamlingen af data om arbejdsstyrken, som det graeske statistiske kontor gennemfoerer hvert aar i foraaret.

I begge tilfaelde anvendes den definition af arbejdsloeshed, der anbefales af ILO: en arbejdsloes er en person uden beskaeftigelse, som soeger beskaeftigelse og er disponibel til at arbejde.

De procentsatser, det graeske statistiske kontor og Kommissionen offentliggoer, er forskellige, fordi Kommissionen anvender et strengere kriterium for det at soege beskaeftigelse end det graeske statistiske kontor. En person uden beskaeftigelse og disponibel til at arbejde anses saaledes ikke for at vaere arbejdsloes i Faellesskabets statistik. medmindre den paagaeldende »aktivt« soeger beskaeftigelse, mens den samme person i den graeske statistik anses for arbejdsloes, hvis den paagaeldende er skrevet op hos arbejdsanvisningen eller venter paa resultater af en udvaelgelsesproeve, hvilket ikke i egentlig forstand svarer til aktivt at soege beskaeftigelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1040/96 af José VALVERDE LÓPEZ til Kommissionen. Spaniens manglende overholdelse af direktivet om udledning af visse farlige stoffer i vandmiljøet



EF-Tidende nr. C 305 af 15/10/1996 s. 0041



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1040/96 af José Valverde López (PPE) til Kommissionen (3. maj 1996) Om: Spaniens manglende overholdelse af direktivet om udledning af visse farlige stoffer i vandmiljoeet Hvorledes vurderer Kommissionen paa omraaderne miljoe, nuklear sikkerhed og beskyttelse af borgerne Spaniens manglende overholdelse af direktiv 76/464/EOEF ((EFT L 129 af 18.5.1976, s. 23. )), 82/176/EOEF ((EFT L 81 af 27.3.1982, s. 29. )), 86/280/EOEF ((EFT L 181 af 4.7.1986, s. 16. )), 84/156/EOEF ((EFT L 74 af 17.3.1984, s. 49. )), 83/513/EOEF ((EFT L 291 af 24.10.1983, s. 1. )) og 84/491/EOEF ((EFT L 274 af 17.10.1984, s. 11. )) om udledning af farlige stoffer i vandmiljoeet? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (11. juni 1996) Det aerede medlem henvises til Kommissionens tolvte aarsberetning til Europa-Parlamentet om kontrollen med gennemfoerelsen af faellesskabsretten (1994) ((EFT C 254 af 29.9.1995, s. 1. )) til samt den trettende tilsvarende beretning (1995) ((KOM (96) 600. )), navnlig bilagene hertil (»Status over gennemfoerelsen af direktiverne«). Den 13. aarsberetning fremsendes i naer fremtid til Europa-Parlamentet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0509/96 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (11. marts 1996)

Om: EF-stoette

Kan Kommissionen forelaegge en opstilling over den EF-stoette, der hvert aar i de sidste ti aar er ydet til de enkelte EF-valgkredse i Det Forenede Kongerige?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (4. juni 1996)

Kommissionen oplyser i forlaengelse af sit svar af 17. april 1996 ((EFT C 183 af 24.6.1996, s. 35. )) det aerede medlem om, at den ikke er i stand til at udarbejde en oversigt over EU-stoette i de enkelte EU-valgkredse.

En lang raekke brochurer, detaljer fra programmer, statistikker og anden information om omraader, der er stoerre end EU-valgkredsene sendes til det aerede medlem og til Parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1653/96 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: »Egina-jordnoedder«

»Egina-jordnoedder« er et beskyttet varemaerke (FEK bind B af 14.1.1994), og i henhold til markedsbestemmelse 38/F1/1720/10.12.90 maa betegnelsen »Egina-jordnoedder« kun anvendes paa de jordnoedder, der produceres paa oeen Egina. Produkter af samme sort kan markedsfoeres under betegnelsen »jordnoedder af Egina-sorten«, men samtidig skal produktionsstedet paategnes. Der saelges ogsaa jordnoedder med den generelle betegnelse »jordnoedder« eller »jordnoedder med skal«, og produktionsstedet behoeves ikke anfoert, hvis jordnoedderne har oprindelse i et EU-land.

I de seneste aar indfoeres der jordnoedder af Egina-sorten til Graekenland fra tredjelande (f.eks. Iran, Irak, Syrien, Tyrkiet osv.), og de markedsfoeres med paategnelsen »Egina-jordnoedder«. Paa denne maade foeres forbrugerne bag lyset, og konkurrencen fordrejes til ulempe for jordnoeddeproducenterne paa Egina.

Kan Kommissionen derfor oplyse, hvorledes den inden for rammerne af forbrugerbeskyttelsespolitikken har til hensigt at gribe ind over for de ansvarlige graeske myndigheder, med henblik paa at de ovennaevnte markedsbestemmelser respekteres, og at der saettes en stopper for ulovlig markedsfoering af jordnoedder med oprindelse i tredjelande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (11. juli 1996)

Kommissionen kan meddele det aerede medlem, at de graeske myndigheder har anmodet om registrering af betegnelsen »Egina-jordnoedder« som oprindelsesbetegnelse, der er beskyttet paa EF-niveau, jf. artikel 17 i forordning (EOEF) nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler ((EFT L 208 af 24.7.1992. )).

Den forskriftskomité, der er omtalt i artikel 15 i ovennaevnte forordning, udtalte sig den 14. juni 1996 til fordel for EF-registrering af den paagaeldende betegnelse.

I artikel 13 i ovennaevnte forordning (EOEF) nr. 2081/92 defineres de konkrete juridiske rammer, der goer det muligt for de nationale instanser og EF-instanserne i givet fald at modsaette sig illoyal konkurrence som omtalt af det aerede medlem.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0861/96 af Christine Crawley (PSE) til Kommissionen (12. april 1996)

Om: OEsttimor

Vil Kommissionen aflaegge beretning om resultatet af dets Europa-Asien-moede i Bangkok tidligere paa maaneden, og navnlig om de droeftelser der fandt sted om menneskerettigheder i OEsttimor?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marin (10. maj 1996)

En helt ny fremgangsmaade i forholdet til Asien var kendetegnende for Europa-Asien-moedet, nemlig en fremgangsmaade baseret paa gensidig tillid, respekt og forstaaelse mellem parterne. Topmoedet i Bangkok gav forbindelserne til Asien en helt ny drejning og fremstod som et partnerskab mellem to ligestillede regioner med stor kulturel, oekonomisk og politisk rigdom. Desuden bekraeftede moedet, at parterne er villige til at samarbejde paa alle niveauer paa den internationale scene for at sikre stabilitet, sikkerhed og fremgang.

Topmoedet markerede dialogens og samarbejdets betydning, at der er behov for samraad snarere end sammenstoed, og at det isaer er vigtigt at droefte de forskellige synspunkter med hensyn til vaerdier i en konstruktiv atmosfaere og i respekt for de kulturelle forskelligheder.

EU foreslog paa topmoedet, at man fortsaetter den politiske dialog om foelsomme spoergsmaal som menneskerettighederne, og at det maa ske i en atmosfaere af gensidig tillid og forstaaelse. Denne holdning er angivet i formandskabets slutkommuniké, som blev godkendt af alle de asiatiske moededeltagere, og som understreger de to parters vilje til at styrke den politiske dialog og henviser til betydningen af at fremme de grundlaeggende frihedsrettigheder.

Hvad angaar spoergsmaalet om OEsttimor, var topmoedet i Bangkok anledning til, at Indonesiens praesident og Portugals premierminister kunne droefte spoergsmaalet direkte paa bilateralt plan. Portugals premierminister foreslog, at man enes om at aabne en diplomatisk afdeling i de respektive hovedstaeder mod, at den oesttimorske leder Xanana Gusmao og hans medarbejdere bliver frigivet, og at der bliver givet sikkerhed for, at menneskerettighederne overholdes i OEsttimor under FN's kontrol.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0272/96 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (15. februar 1996)

Om: Reklamer for boernelegetoej i fjernsynet

Ifoelge Agence Europe af 11. december 1995 laegger store reklamesammenslutninger pres paa Kommissionens formand, J. Santer, og mange andre kommissaerer, idet de protesterer imod de love, der gaelder for legetoejsreklamer i det graeske fjernsyn. Verdensforbundet af reklamebureauer kraever, at Kommissionen tager skridt til at faa ophaevet det eksisterende forbud imod legetoejsreklamer i Graekenland, idet den henvender sig til Domstolen.

Hvordan har Kommissionen forsvaret Graekenlands holdning, som er i overensstemmelse med den aand, der praeger de bestemmelser for legetoejsreklamer, som er indeholdt i direktivet om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedroerende udoevelse af tv-radiospredningsvirksomhed (89/552/EOEF) ((EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23. ))?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (3. juni 1996)

Hovedformaalet med direktivet om »fjernsyn uden graenser« er at skabe den noedvendige juridiske ramme om den fri udveksling af fjernsynsudsendelser inden for Faellesskabet. Ud fra dette formaal samordner direktivet de nationale lovgivninger paa en raekke omraader. Et af disse omraader behandles i direktivets kapitel IV, som omhandler beskyttelse af seerne, herunder mindreaarige, mod udnyttelse og skadelig indflydelse fra reklamer og sponsorvirksomhed. Der finder en saerlig bestemmelse (art. 16) som opstiller en raekke kriterier, der isaer tager sigte paa at beskytte boern.

Kommissionen er i lighed med det aerede medlem optaget af at sikre, at boern bliver beskyttet, i overensstemmelse med Domstolens retspraksis. Imidlertid maa Kommissionen ogsaa soerge for, at disse bestemmelser ikke gaar ud over, hvad der er noedvendigt for at naa dette maal. Det vil sige, at bestemmelserne ikke maa begraense den frie bevaegelighed for tjenesteydelser. Ud fra denne betragtning undersoeger Kommissionen for oejeblikket, om der er overensstemmelse mellem faellesskabsretten og de love, Graekenland har vedtaget.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0946/96 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (26. april 1996)

Om: HIV-smitte og organtransplantationer

En haendelse, der nu er til behandling ved en domstol i Bologna, boer foere til en styrkelse af de forebyggende aktioner mod AIDS.

Her er der nemlig sket det, at to unge maend er doede kort tid efter, at de gennemgik en nyretransplantation, hvor organerne hentedes fra en anden ung mand, der doede efter en ulykke.

Af undersoegelserne efter sidstnaevnte doedsfald fremgik det, at organdonoren var AIDS-ramt. Retssystemet boer naturligvis finde frem til den ansvarlige for det skete, men for at undgaa smitte med HIV boer der indfoeres en laegeetisk forholdsregel og en klar lovgivningsmaessig bestemmelse om, at der i forbindelse med transplantationer udfoeres en obligatorisk, forebyggende test af de udtagne organer.

Finder Kommissionen det ikke i denne forbindelse vigtigt, at den i forlaengelse af sine aktioner og kampagner mod AIDS minder medlemsstaterne om deres forpligtelse til at gennemfoere obligatoriske forebyggende tests, ikke mindst da transplantationsorganer ofte kommer fra donorer i andre medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (25. juni 1996)

Artikel 129 i EF-traktaten vedroerende Faellesskabets aktion paa omraadet folkesundhed udelukker udtrykkeligt enhver harmonisering af medlemsstaternes lovgivning og administrative regler. Derfor henhoerer kravet om at foretage forebyggende undersoegelser forud for udtagning af organer til transplantation under medlemsstaternes kompetence.

Faellesskabets handlingsprogram om forebyggelse af AIDS og andre smitsomme sygdomme, som blev vedtaget den 29. marts 1996 i Parlamentet og Raadet ((EFT L 95 af 16.4.1996. )), fastsaetter en stoette til udveksling af informationer og erfaringer, baade af politisk og praktisk art i forbindelse med AIDS-tests (HIV) og udvikling af en kodeks for god praksis paa omraadet. Inden for denne ramme kan Kommissionen tilskynde til foranstaltninger, der tager sigte paa at minde om noedvendigheden af foretage saadanne tests i tilfaelde af organtransplantation og afgivning af blod og saed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1214/96 af Clive Needle (PSE) til Kommissionen (10. maj 1996)

Om: Slagtemetoder

Hvilke foranstaltninger traeffer Kommissionen efter klager fra RSPCA m.fl. om de slagtemetoder man var vidne til i henhold til »halal«-bestemmelserne i Frankrig under festivalperioden ved udgangen af april?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (23. maj 1996)

Kommissionen har taget kontakt med de franske myndigheder i dette spoergsmaal. Den har dog endnu ikke medtaget noget formelt svar paa sine forespoergsler.

Ifoelge Raadets direktiv 93/119/EOEF om beskyttelse af dyr paa slagte- eller aflivningstidspunktet ((EFT L 340 af 31.12.1993. )) er det tilladt at gennemfoere religioese slagtninger af dyr uden human bedoevelse. Saadanne slagtninger skal dog finde sted paa et slagteri og opfylde andre EF-regler med hensyn til folkesundheden og dyresundhed og -velfaerd.