SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1722/00

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Kommissionen

(20. maj 2000)

Om: Foranstaltninger til sikring af sikkerheden i biltunneller

De europæiske bilistorganisationer fik foretaget en undersøgelse, hvor man med stikprøver undersøgte sikkerhedsniveauet i 25 biltunneller i otte europæiske lande. De tunneller, der indgik i undersøgelsen, blev udvalgt fra de ruter, som mest benyttes af turister.

I undersøgelsen anvendtes ti forskellige kriterier, der blev anvendt til at vurdere tunnellernes sikkerhed. De vigtigste vurderingskriterier var bl.a. brandsikkerhed, kørebaners bredde, tilstrækkelig plads til redningskøretøjer i tilfælde af ulykker, eventuel videovervågning og ventilation ved ulykkestilfælde.

Samtidig undersøgtes det, hvor hurtigt brandvæsen, ambulancer og andet redningsmandskab nåede frem ved ulykker. Ud over at undersøge hvor hurtigt redningsmandskabet nåede frem, undersøgtes det også, hvorvidt redningsfolkene havde modtaget undervisning, der er relevant ved tunnelulykker.

Af undersøgelsen fremgik det, at en del af tunnellerne viste sig at være særdeles farlige og mangelfulde med hensyn til sikkerhedsniveauet. I forbindelse med nogle tunneller var indstillingen til sikkerhedsspørgsmål præget af klar skødesløshed, eller at disse spørgsmål snarere var blevet behandlet som en formalitet således, at der slet ikke var blevet taget hensyn til sikkerheden.

Kommissionen har også modtaget den pågældende undersøgelse, og derfor bedes den oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at træffe, for at de eksisterende biltunneller kan gøres mere sikre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. juni 2000)

Undersøgelsen som det Ærede Medlem henviser til viste faktisk, at der er er store forskelle i sikkerhedsniveauerne i europæiske biltunneller, især hvis der opstår en stor brand. Det skyldes især den teknologiske udvikling siden tunnellerne blev taget i brug samt ændringer i trafikken. De nyeste tunneller har derfor generelt et bedre sikkerhedsniveau.

De ansvarlige myndigheder, entreprenører eller koncessionsindehavere skal først og fremmest sikre en passende sikkerhed i tunnellerne, enten gennem tekniske tilpasninger af tunnellen eller sikkerhedsudstyret, håndhævelse af trafikregler der mindsker risikoen, eller foranstaltninger, der letter redningsmandskabets arbejde i tilfælde af ulykker.

Der er alt for stor forskel på de meget lange biltunnellers struktur, beliggenhed og alder til at den gængse fremgangsmåde med fælles normer kan bruges her.

Der skal dog foretages løbende vurderinger af tunnellernes sikkerhed så man kan udnytte teknologiske fremskridt. Her vil Kommissionen gerne tilskynde til, at der udarbejdes en harmoniseret metode.

Kommissionen støtter ligeledes arbejdet i de internationale organisationer som f.eks. OECD eller en internationale automobilforening, som søger at forbedre tunnellernes sikkerhed ved at poole deres medlemmers erfaringer og oversigter over teknikker og procedurer. Kommissionen ønsker ikke at kopiere eller gentage dette arbejde.

I forbindelse med det femte forskningsprogram har Kommissionen indkaldt til forslag om forbedring af teknikker, der reducerer risikoen for og følgerne af tunnelulykker. Forskningen i teknikker skal bl.a. søge at forbedre brandkontrol- og brandslukningsteknikker, men skal især fokusere på brandforebyggelse.