SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1835/01

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(18. juni 2001)

Om: De sundhedsmæssige konsekvenser af udvidelsen

Med Maastricht-traktaten blev folkesundheden indføjet blandt EU's officielle kompetenceområder, dog kun som et supplement til de nationale politikker. Fællesskabets indsats skal således være rettet mod forebyggelse af sygdomme, herunder navnlig de største trusler mod sundheden, gennem fremme af forskningen i deres årsager og spredning samt sundhedsoplysning og -uddannelse.

I forbindelse med udvidelsen optræder sundheden ikke blandt de højest prioriterede spørgsmål, selv om den anvendes som indikator for de problemer og opgaver, som skal løses af de central- og østeuropæiske lande, hvorfor den burde tillægges en passende vægt i overgangspolitikkerne. Sundheden burde anerkendes som en væsentlig faktor i den økonomiske udvikling og gives høj prioritet.

Ifølge et arbejdsdokument fra Kommissionen (SEK(1999) 713, juni 1999) giver sundhedsforholdene i de central- og østeuropæiske lande i stadig større grad anledning til bekymring, navnlig hvad angår overførbare sygdomme. De fleste af ansøgerlandene har stadig ikke indført moderne overvågningsmetoder, deres laboratorier er underudstyrede, og de savner ressourcer, ligesom de har vanskeligheder ved at opretholde passende ordninger for underretning om overførbare sygdomme. Da der forventes øget migration i forbindelse med udvidelsen, vil der være øget risiko for spredning af overførbare sygdomme, herunder navnlig sygdomme, der overføres seksuelt.

Herudover er den sociale og økonomiske status for erhvervene i sundhedssektoren samt de hertil knyttede karrieremuligheder meget på det jævne i sammenligning med forholdene for deres kolleger i EU, hvilket indvirker negativt på motivationen hos de pågældende. Man må derfor forvente en stærk tendens til udvandring blandt dem, der behersker fremmedsprog.

Kommissionen bedes på den baggrund oplyse følgende: Gennem hvilke støtteforanstaltninger agter den, eventuelt i samarbejde med EIB, at bidrage til en forbedring af denne situation?

Agter den at lade ansøgerlandene deltage i det femte rammeprogram på sundhedsområdet?

Overvejer den en støttemekanisme, der kan sikre en øget udveksling af erfaringer med hensyn til anvendelsen af informationssystemer og -teknologier inden for sundhedspleje?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(31. juli 2001)

Kommissionen er helt enig med det ærede medlem om de betydelige sundhedsmæssige udfordringer, som ansøgerlandene står over for. EU må derfor spille sin fulde rolle med at bistå ansøgerlandene i deres forsøg på at løse disse problemer, og alle forhåndenværende midler må tages i brug. I sine forhandlinger med ansøgerlandene har EU derfor understreget den betydning, den tillæger et højt beskyttelsesniveau for den menneskelige sundhed i udformningen og gennemførelsen af alle EU's politikker.

I denne forbindelse er Kommissionen skredet til handling på en række fronter med det formål at yde praktisk støtte og bistand til ansøgerlandene. Her drejer det sig først og fremmest om at opmuntre ansøgerlandene til at deltage aktivt i EU's aktiviteter med hensyn til folkesundheden, såsom EU's net til epidemiologisk overvågning af og kontrol med overførbare sygdomme, som blev oprettet ved Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2119/98/EF af 24. september 1998 om oprettelse af net til epidemiologisk overvågning af og kontrol med overførbare sygdomme i Fællesskabet(1). Ansøgerlandene opfordres også til at skabe et system for sundhedsovervågning for at indhente sundhedsdata og -indikatorer, der kan sammenlignes med EU's system for sundhedsovervågning, og til at aflægge beretning til EU om de gjorte fremskridt.

Desuden opfordres ansøgerlandene til at deltage i det foreslåede ny program for folkesundhed allerede fra begyndelsen. Desuden er de blevet opfordret til at give detaljerede oplysninger om, hvorledes de forbereder sig på at deltage i EU's aktiviteter inden for folkesundhed (EF-traktatens artikel 152 (tidligere artikel 129)) og om, hvilke ændringer der formodentlig vil være nødvendige i deres sundhedssystemer som følge af disse aktiviteter. De opfordres endelig til at deltage i aktiviteterne i det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling på sundhedsområdet.

Mere generelt er Kommissionen i kontakt med Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og de relevante internationale organisationer, såsom Verdenssundhedsorganisationen (WHO), for at styrke samarbejdet om at yde støtte og bistand til ansøgerlandene.

(1) EFT L 268 af 3.10.1998.