SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2624/99

af Olivier Dupuis (TDI) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Nye retsbestemmelser for udlændinge i Rumænien

Forsvarsudvalget i det rumænske parlaments deputeretkammer vedtog for nylig et lovforslag om ordningen for udlændinge i Rumænien, som allerede var blevet vedtaget af det rumænske senat den 10. september 1998. Ifølge forslaget vil det være forbudt for udenlandske statsborgere, der bor i Rumænien, at finansiere eller grundlægge politiske partier, organisationer eller grupper på rumænsk territorium samt at deltage i manifestationer, der vedrører det politiske liv i landet.

Derudover skal alle fysiske eller juridiske personer, der modtager og huser udlændinge i en periode på over fem dage, underrette de lokale politimyndigheder. Endelig bestemmer lovforslaget, at opholdstilladelse kun kan gives til personer, der dokumenterer, at de har en sygeforsikring.

Mener Kommissionen ikke, at hvis dette lovforslag, som allerede er vedtaget af senatet, bliver vedtaget endeligt og i den foreliggende form af parlamentet i Bukarest, vil Rumænien befinde sig i en situation, hvor landet helt klart krænker sine forpligtelser som et land, der har ansøgt om medlemskab af EU? Hvilke initiativer har Kommissionen allerede taget, og hvilke initiativer agter den at tage for at hindre, at de kompetente rumænske myndigheder, i første række parlamentet, foretager den endelige vedtagelse af dette lovforslag i den foreliggende form?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(22. februar 2000)

Lovforslaget om udlændinges status i Rumænien, som blev vedtaget af Senatet den 10. september 1998, er endnu ikke vedtaget af Deputeretkammeret. Den nuværende lovgivning (lov nr. 25/1969 om udlændinges status) er forældet, og Kommissionen understregede i sin seneste rapport om Rumæniens fremskridt mod tiltrædelse, som blev vedtaget den 13. oktober 1999(1), at der er behov for at erstatte denne lov med moderne lovgivning. Tiltrædelsespartnerskabet, som Rådet vedtog den 6. december 1999(2), understregede ligeledes dette behov.

Det ærede medlem henviser til bestemmelser i lovforslaget, hvorefter udlændinge, der bor i Rumænien, er underlagt restriktioner i deres politiske aktiviteter. Artikel 16 i den europæiske menneskerettighedskonvention, som er ratificeret af Rumænien, giver de kontraherende parter mulighed for at pålægge sådanne restriktioner.

FN's Flygtningehøjkommissariat (UNHCR) i Rumænien har kommenteret de foreslåede restriktioner og har påpeget, at i henhold til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols domspraksis skal sådanne restriktioner være rimelige. En restriktion skal ikke kun forfølge et legitimt formål, men der skal også være et rimeligt forhold mellem de anvendte midler og det legitime formål, der søges realiseret. UNHCR har imidlertid ikke argumenteret for, at de anfægtede bestemmelser skulle være urimelige.

Som medlem af EU efter tiltrædelsen vil Rumænien være nødt til at respektere de rettigheder, der følger af borgerskab af Unionen. I henhold til artikel 19 i EF-traktaten har hver borger i EU, der bor i en medlemsstat, hvor han ikke er statsborger, ret til at stemme og opstille som kandidat ved kommunale valg i den medlemsstat, hvor har er bosiddende. Borgerskab af EU giver også ret til at stemme og opstille som kandidat i opholdslandet ved valg til Europa-Parlamentet. Opstilling som kandidat til valg forudsætter medlemskab af en politisk parti og dermed muligheden for at engagere sig i politiske aktiviteter og bidrage til finansieringen af et parti (i første række gennem medlemsbidrag). Således ville de pågældende restriktioner efter tiltrædelsen være i modstrid med artikel 19. Selv om der for tiden ikke findes nogen formel forpligtelse for Rumænien til ikke at vedtage lovgivning, der indeholder sådanne politiske restriktioner for udlændinge, er det oplagt, at Rumænien som ansøgerland bør bestræbe sig på at sikre, at landets lovgivning gradvis gøres foreneligt med EF's.

Det ærede medlem har allerede givet udtryk for bekymring over to bestemmelser i den foreslåede lovgivning, nemlig forpligtelsen for en person, som modtager en udlænding i mere en fem dage, til at underrette myndighederne, og regelen om, at opholdstilladelse kun gives til personer, der kan dokumentere, at de har en sygeforsikring. Ifølge Europaaftalen har parterne ret til at anvende national lovgivning i spørgsmål om udlændinges indrejse og ophold. Efter tiltrædelsen vil Rumænien imidlertid være forpligtet til at deltage i Schengen-samarbejdet og skal derfor gradvis bringe sin fremtidige lovgivning, nemlig forpligtelsen til at underrette myndighederne om udlændinges indrejse, på linje med Schengen-aftalen.

Kommissionen opretholder en løbende dialog med de rumænske myndigheder om tilpasningen af landets lovgivning med henblik på tiltrædelse af EF og vil ikke undlade at gøre de rumænske myndigheder opmærksomme på behovet for gradvis at bringe de bestemmelser, som det ærede medlem henviser til, på linje med EF's regelværk.

(1) KOM(1999) 510 endelig udg.

(2) EFT L 335 af 28.12.1999.