SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0033/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. januar 2001)

Om: Stigning i forekomsten af bromholdige flammehæmmende midler, der kan sammenlignes med PVC, i mennesker og deres fødevarer

1. Kan Kommissionen bekræfte, at bromholdige flammehæmmende midler med hensyn til giftighed udviser lighed med de i 80'erne omdiskuterede pvc'er, da de er tungt nedbrydelige, samtidig med at de via fødevarekæden oplagres i menneskets fedtceller og ødelægger hormoner, og at de ifølge en svensk undersøgelse ophober sig i modermælken, hvorved børnenes hukommelse og motorik allerede beskadiges inden fødslen?

2. Kan Kommissionen ligeledes bekræfte, at disse flammehæmmende midler tillige spredes i miljøet via emissioner ved produktionen, tab ved imprægnering af plastic og ved oplægning af produkter, der er behandlet med disse stoffer, og at de i stigende grad forefindes i kød, fisk og markafgrøder, bestemt til menneskeligt forbrug, og endog forekommer i fisk, der skylles i land?

3. Er det rigtigt, at man allerede har forsøgt via aftaler med industrien at begrænse disse flammehæmmende midler frivilligt, men at brugen heraf i mellemtiden tiltager, hvorved farerne i stærkt omfang kommer til at ligne farerne ved pvc for kort tid siden?

4. Kan Kommissionen bekræfte, at Tyskland allerede i 1986 forbød giftige flammehæmmende midler, men at den pågældende industri i andre lande vedbliver med at modsætte sig et sådan forbud, idet den nederlandske regering er af den opfattelse, at man må afvente alternativer og et forbud mod de giftigste varianter i 2008 gældende for hele Den Europæiske Union?

5. Er der noget, der forhindrer andre medlemsstater end Tyskland i at foregribe eller gå videre end det kommende forbud, der nævnes i spørgsmål 4? Hvad gør Kommissionen for at fjerne disse hindringer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(27. marts 2001)

Kommissionen henviser til ærede medlem til svar på det skriftlige spørgsmål om samme emne E-2616/00(1) stillet af Davis, E-2504/99(2) stillet af Thors, P-1976/99(3) stillet af Schörling, E-3004/98(4) stillet af Eisma og til mundtlig spørgsmål H-776/99(5) stillet af Schörling.

I overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer(6), har Det Europæiske Kemikaliekontor i samarbejde med medlemsstaterne samordnet de videnskabelige drøftelser der har ført til vedtagelse af omfattende risikovurdering af tre brominerede flammehæmmende stoffer, som findes i handelen.

Det drejer sig om følgende tre stoffer:

- Pentabromdiphenyl ether (pentaBDPE), (CAS 32534-81-9) Referent: Det forenede Kongerige

- Octabromdiphenyl ether (octaBDPE), (CAS 32536-52-0) Referent: Frankrig og Det Forenede Kongerige

- Decabromdiphenyl ether (decaBDPE), (CAS 1163-19-5) Referent: Frankrig og Det Forenede Kongerige.

Risikovurderingsrapporten om pentaBDPE konkluderer, at stoffet er stærkt persistent og bioakkumulativt og i udstrakt omfang forekommer i miljøbiota, inklusive fedtvæv hos fisk og havdyr. Det er også blevet påvist i brystmælk hos mennesker, ganske vist i relativt, men muligvis stigende, koncentrationer. Kommissionen vedtog efter disse konklusioner den 5. marts 2001 en henstilling om resultaterne af risikoevaluering og risikonedskæringsstrategier for disse stoffer: diphenyl ehter /pentabromderivativ and cumen(7), idet den henstillede, at markedsføring og brugsrestriktioner på markedsføring af stoffet bør overvejes inden for rammerne af direktivet vedrørende restriktioner på markedsføring og anvendelse af bestemte farlige stoffer og præparater (Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater(8).).

Risikovurderingsrapporten konkluderer, at de brominerede kongener i højere potens, OctaBDPE og DecaBPPE tilsyneladende ikke biokoncentrerer og derfor formentlig ikke i så høj grad biokoncentrerer og bioakkumulerer. Risikovurderingsrapporterne for begge disse kongener konkluderer dog, at der er behov for bedre oplysning med henblik på en tilstrækkelig beskrivelse af eventuelle risici. Et yderligere arbejdsprogram er derfor iværksat; navnlig undersøger man muligheden for nedbrydelse i miljøet til brominerede diphenyl ethere med en lavere potens. Denne konklusion blev støttet af Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø i dennes udtalelse af 19. juni 2000.

Der er visse kemiske ligheder mellem brominerede diphenyl ethere and PCB'er. Der er dog også forskelle, navnlig, hvad angår i hvor høj grad der er potentiale for bioakkumulering og toksicitet blandt de forskellige polybrominerede congener. Dette afspejles i resultaterne af risikovurderingerne.

Kommissionen har vedtaget et forslag til direktiv om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr(9) (RoHS). Kommissionen overvejer også restriktioner inden for rammerne af direktiv 76/769 vedrørende restriktioner på markedsføring og anvendelse af bestemte farlige stoffer og præparater. I henhold til forslaget om elektrisk eller elektronisk udstyr skal medlemsstaterne pr. 1. januar 2008 sikre, at anvendelsen af bestemte tungmetaller og to grupper bromerede flammehæmmende stoffer, polybrominerede biphenyler (PBB) og polybromineret diphenyl ether (PBDE) erstattes med andre stoffer. Dette forslag drøftes på nuværende tidspunkt i Rådet og Parlamentet.

Industrien omfattende flammehæmmende stoffer har siden frivilligt forpligtet sig over for OECD's miljø- og sundhedsprogram med henblik på bedre kontrol af anvendelsen af brominerede diphenyl ethere. I den periode hvor denne frivillige indsats har fundet sted, er importen af pentaBDPE i Fællesskabet faldet.

Kommissionen er endvidere informeret om, at den tyske kemiske industrisammenslutning i 1986 frivilligt forpligtede sig til ikke at anvende PBB og PBDE til fremstillingsformål.

Potentielle ensidede nationale forbud om stoffer, før der træffes harmoniserede risikonedskæringsforanstaltninger på fællesskabsniveau, kan eventuelt være uforenelige med bestemmelserne i artikel 28-30 (tidligere

artikel 30-36) i EF-traktaten. Sådanne forbud kan dog berettiges på grundlag af grundlæggende krav, som anerkendes af fællesskabsret (bl.a. beskyttelse af sundhed og liv for mennesker dyr og/eller planter) men må ikke være diskriminerende eller udgøre en uberettiget hindring for handelen mellem medlemsstaterne.

(1) EFT C 113 E af 18.4.2001, s. 134.

(2) EFT C 330 E af 21.11.2000.

(3) EFT C 203 E af 18.7.2000.

(4) EFT C 142 af 21.5.1999.

(5) Europa-Parlamentets forhandlinger (december II 1999).

(6) EFT L 84 af 5.4.1993.

(7) EFT L 69 af 10.3.2001.

(8) EFT L 262 af 27.9.1976.

(9) KOM(2000) 347 endelig.