ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1689/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. juni 2001)

Om: Retsgyldigheden af udbuddet om privatisering af Olympic Airways

Den 14. maj afsluttedes udbuddet om privatisering af Olympic Airways, og den rådgiver, der af regeringen er blevet pålagt denne opgave, vil sørge for offentliggørelse af detaljerne fra de bud, der er modtaget fra interesserede købere. I nogle avisartikler (Eleftherotipia 19/5/2001, Kathimerini 25/5/2001) nævnes det, at der udover udbudsbetingelserne også er blevet ført forhandlinger på et andet niveau, hvor de bydende selskaber har krævet modydelser for at købe Olympic, såsom ordrer på levering til de væbnede styrker (kampvogne, helikoptere, telekommunikationsmateriel) eller køb af jord fra den tidligere lufthavn Ellinikos på gunstige betingelser.

Agter Kommissionen at undersøge disse alvorlige anklager, der, hvis de er sande, betyder, at der er sket overtrædelse af EU's konkurrenceregler?

Agter Kommissionen i givet fald at skride ind for at få udbuddet annulleret, så der ufortøvet kan søges lovlige, troværdige og holdbare løsninger for Olympic Airways?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(5. juli 2001)

Kommissionen følger udviklingerne i privatiseringsprocessen nøje. Den har i denne forbindelse ved skrivelse af 26. april 2001 informeret de græske myndigheder om, at udbudsproceduren skal undersøges i forbindelse med EF-traktatens bestemmelser om statsstøtte. Når den græske regering derfor har udvalgt en bydende og er blevet enige om en transaktion, skal meddelelser om privatiseringsprojektet omgående følge. I overensstemmelse med procedurebestemmelserne om statsstøtte skal enhver transaktion have Kommissionens godkendelse på grundlag af en fuldstændig meddelelse af salgsordningerne, inkl. købspris og alle spørgsmål forbundet med rettigheder og forpligtelser.

Det ærede medlem har sikkert allerede hørt, at den græske regering har besluttet at betragte den anden udbudsfase som mislykket og har opfordret alle forududvalgte parter til at indsende retligt bindende og fuldstændige bud senest den 28. juni 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1456/01

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(17. maj 2001)

Om: Sæler

Hvordan har Kommissionen støttet projekter for Middelhavets munkesæler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. juli 2001)

I henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1) (habitatdirektivet) skal medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger for at indføre en streng beskyttelsesordning til sikring af en gunstig bevaringsstatus for munkesælen (Monachus monachus). Endvidere skal de udpege lokaliteter, der kan indgå i det økologiske Natura 2000-net.

Kommissionen er naturligvis klar over, at Fællesskabet har et særligt ansvar for denne prioriterede dyreart i betragtning af, at en stor del af munkesælens naturlige levesteder befinder sig på Fællesskabets territorium.

Projekter vedrørende denne art kan forelægges til EU-samfinansiering efter de gældende regler (en liste med nogle af de projekter eller undersøgelser, der har tilknytning til Middelhavsområdet, sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets sekretariat). På grundlag af resultaterne af disse projekter søger Kommissionen at finde nye fremgangsmåder til forbedring af arternes bevaringsstatus.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1414/01

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(14. maj 2001)

Om: Statsstøtte af skattemæssig art

I en erklæring af 23. februar 2000 (IP/00/182) udtalte kommissær Mario Monti, at han havde pålagt Kommissionens generaldirektorat for konkurrence at undersøge alle relevante tilfælde af statsstøtte af skattemæssig art i forbindelse med beskatning af virksomheder, for at gøre det muligt for Kommissionen omgående og fuldt ud at opfylde sine egne institutionelle forpligtelser også på grundlag af Kommissionens meddelelse om anvendelsen af bestemmelserne om statsstøtte for foranstaltninger i forbindelse med direkte beskatning af virksomheder af 11. november 1998.

1. Kan Kommissionen venligst oplyse, hvad den hidtil har gjort for at undersøge relevante tilfælde af statsstøtte af skattemæssig art i forbindelse med virksomhedsbeskatning?

2. Har Kommissionen konstateret nogen tilfælde, hvor statsstøtte af skattemæssig art er blevet anvendt, idet der er sket krænkelse af Fællesskabets bestemmelser om statsstøtte, og hvad har Kommissionen i bekræftende fald da gjort?

3. Kan Kommissionen fremlægge en oversigt over antallet af tilfælde pr. medlemsstat?

4. Har Kommissionen nogen planer om at ændre eller opdatere meddelelsen om gennemførelsen af bestemmelserne om statsstøtte for foranstaltninger i forbindelse med direkte beskatning af virksomheder (SEK(1998) 1800)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(20. juli 2001)

I overensstemmelse med sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten undersøger og evaluerer Kommissionen løbende nye og eksisterende statsstøtteordninger, herunder statsstøtte af skattemæssig art, i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88 (tidl. artikel 93). Som led i denne løbende opgave har den også påbegyndt en undersøgelse af alle de skatteforanstaltninger, som Gruppen Vedrørende en Adfærdskodeks forelagde Økofin-Rådet den 29. november 1999.

I forbindelse hermed besluttede Kommissionen den 11. juli 2001 at iværksætte støtteundersøgelser i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende selskabsskatteordninger i 8 medlemsstater og anmodede om, at eksisterende skattefordele blev bragt til ophør i 4 medlemsstater, jf. traktatens artikel 88, stk. 1. Disse ordninger er ikke længere berettigede på grund af den øgede integration af medlemsstaternes økonomier efter gennemførelsen af det indre marked, liberaliseringen af kapitalbevægelser og oprettelsen af Den Økonomiske og Monetære Union.

Kommissionen vil forsat overvåge skattesystemerne i alle medlemsstaterne, og det kan ikke udelukkes, at der i fremtiden vil blive indledt tilsvarende statsstøtteundersøgelser.

Kommissionen er i færd med at evaluere den erfaring, der er indhøstet i forbindelse med meddelelsen om gennemførelsen af bestemmelserne om statsstøtte for foranstaltninger i forbindelse med erhvervsbeskatning for at få et grundlag for at foretage en ajourføring af denne meddelelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0776/01

af Luigi Vinci (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. marts 2001)

Om: Benmel i foder til kulturfisk

I betragtning af den stadig større risiko for spredning af BSE og de deraf følgende indvirkninger for menneskers helbred, kan Kommissionen:

1. oplyse, hvilke EU-bestemmelser der findes vedrørende fodring af kulturfisk med animalske produkter?

2. bekræfte, om den har kendskab til sundhedsmæssige problemer på fiskefarme, hvor der er anvendt benmel i foderet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(11. juni 2001)

Ved besvarelsen af det ærede medlems spørgsmål er det nødvendigt at understrege, at de fleste af de fiskearter, der opdrættes med henblik på levnedsmiddelproduktion, er kødædende i deres naturlige miljø. Når de opdrættes som kulturfisk, skal deres foder hovedsagelig være sammensat af store mængder af produkter af animalsk oprindelse, især fiskemel og fiskeolie.

1. Retsgrundlaget for anvendelsen af produkter af animalsk oprindelse til dyrefoder, herunder til kulturfisk, er Rådets direktiv 90/667/EØF af 27. november 1990, der fastsætter de sundhedsmæssige bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsætning af animalsk affald og for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og om ændring af direktiv 90/425/EØF(1). Rådets beslutning 2000/766/EF af 4. december 2000 om en række beskyttelsesforanstaltninger over for overførbare spongiforme encephalopatier og fodring med animalsk protein(2), senest ændret ved Kommissionens beslutning 2001/165/EF af 27. februar 2001(3), indfører yderligere restriktioner med hensyn til anvendelsen af produkter af animalsk oprindelse til dyrefoder.

2. Visse fiskesygdomme kan overføres til kulturfisk, der fodres med rå fisk eller ubehandlet fiskeaffald. Det er derfor gældende praksis at undgå disse former for foder.

Kommissionen følger nøje enhver ny videnskabelig udvikling med hensyn til muligheden for, at agenser indeholdende overførbare spongiforme encephalopatier (transmissible spongiform encephalopathies - TSE) kan overføres til andre kulturdyr, herunder fisk. I denne forbindelse har Kommissionen ikke modtaget oplysninger om særlige sundhedsmæssige problemer med kulturfisk, der er blevet fodret med mel af animalsk oprindelse. Men Kommissionen yder i øjeblikket støtte inden for rammerne af Handlingsplanen om TSE til et forskningsprojekt, der skal undersøge, hvorvidt bovin spongiform encephalopati (BSE) og scrapie kan overføres til fisk. De foreløbige resultater af projektet ventes at foreligge om kort tid og vil derefter blive vurderet.

(1) EFT L 363 af 27.12.1990.

(2) EFT L 306 af 7.12.2000.

(3) EFT L 58 af 28.2.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1518/01

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(21. maj 2001)

Om: Tildeling af licenser til frie minearbejdere i Dean skoven

Om end det er helt forståeligt, at frie minearbejder skal have licens udstedt af de kompetente myndigheder, synes det uklart, hvorfor der kræves et så højt gebyr for disse licenser.

De frie minearbejdere har fået oplyst, at dette skyldes europæisk lovgivning. Kan Kommissionen bekræfte, at dette er tilfældet, og i bekræftende fald oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at træffe for at ændre de nødvendige foranstaltninger, således at enkelt personer ikke tvinges til at betale disse høje gebyrer i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(27. juli 2001)

Medlemsstaterne ejer selv deres mine- og energiressourcer og tildeler derfor også selv licenserne til udnyttelse heraf.

Der findes ingen fællesskabslovgivning om tildeling af licenser til udnyttelse af kulforekomster. Det Forenede Kongerige har meddelt Kommissionen, at den britiske Coal Authority er det ansvarlige organ i denne sammenhæng.

Det skal dog understreges, at der i EKSF-traktatens artikel 67 står følgende: Formindsker en medlemsstats handling forskellene i produktionsomkostninger ved at give kul- eller stålvirksomheder under dens jurisdiktion særlige fordele eller ved at pålægge dem særlige byrder i sammenligning med de andre industrier i samme land, er Kommissionen bemyndiget til at rette de nødvendige henstillinger til denne stat efter høring af Det Rådgivende Udvalg og Rådet.

Kommissionen har ikke modtaget nogen officiel meddelelse desangående fra Det Forenede Kongeriges regering.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0297/01

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(9. februar 2001)

Om: Integrering af havnene på De Kanariske Øer i de transeuropæiske transportnet

Kan Kommissionen bekræfte, at samtlige havne, som er beliggende på De Kanariske Øer (der er et randområde i EU), er blevet integreret i de transeuropæiske transportnet og i bekræftende fald, om de er blevet føjet til den liste over transportinfrastrukturprojekter, som fastsattes af Det Europæiske Råd i Essen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(9. april 2001)

Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 fastsætter fællesskabsretningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet(1), som identificerer projekter af fælles interesse. En beslutning om ændring af ovennævnte beslutning, hvad angår søhavne og flodhavne samt projekt nr. 8 i bilag III er under behandling i Parlamentet og Rådet. Samrådsudvalget vedtog et fælles udkast på sit møde den 13. marts 2001.

Den ændrede tekst definerer de kategorier havne, der inkluderes i nettet, samt de generelle betingelser og specifikationer for projekter af fælles interesse vedrørende søhavne i nettet. Ethvert havnerelateret projekt af fælles interesse, der opfylder disse betingelser og specifikationer, er således egnet til finansiering med midler fra det transeuropæiske transportnet.

I henhold til den ændrede tekst bliver alle havne på De Kanariske Øer en del af det transeuropæiske transportnet, hvis de forbinder øer, forbinder perifære eller de fjernt beliggende regioner ad søvejen og/eller forbinder dem med centrale regioner i Fællesskabet. Fiskerihavne og lystbådehavne er udelukket.

Hvad angår de prioriterede projekter forbundet med Spanien fra Det Europæiske Råd i Essen, kan Kommissionen oplyse det ærede medlem om, at det prioriterede projekt nr. 8, vedrørende multimodale forbindelser Portugal/Spanien-Europa rent faktisk indeholder havneområder, men De Kanariske Øers territorium er ikke omfattet af dette projekt.

(1) EFT L 228 af 9.9.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0329/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. februar 2001)

Om: Statsstøtte til Olympic Airways med henblik på overflytning til Spata

I Kommissionens beslutning 1999/332/EF(1), punkt 57, 2. led, opfordres Olympic Airways (OA) til at sikre, at den græske regerings kompensation for tabet af investeringer i lufthavnen i Hellenikon reelt vil være til rådighed så betids, at de projekterede investeringer kan gennemføres i lufthavnen i Spata. I modsat fald kunne selskabet blive udsat for større likviditetskrav.

Den græske regering tilkendegav ligeledes sin hensigt om at gøre brug af den øvrige godkendte støtte til lånegarantier for lån, der vedrører overflytningen; det foreløbige budget er på 70,2 mia. drakmer, og der skal hvert kvartal foretages en konkret analyse af hvert enkelt projekt, der skal gennemføres.

Hvad mener Kommissionen er årsagerne til problemerne med den forsinkede overflysning af OA?

På hvilke punkter er der afvigelser fra de betingelser, der stilles i beslutning 1999/332/EF og derefter?

Hvem bærer ansvaret?

Hvornår vil overflytningen af den tekniske ledelse blive gennemført?

(1) EFT L 128 af 21.5.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. april 2001)

Athens nye lufthavn blev indviet den 27. marts 2001. Som følge af åbningen af denne lufthavn er aktiviteterne for de luftfartsselskaber, der tidligere opererede i Hellinikon-lufthavnen, nu blevet overført til den nye lufthavn. Kommissionen råder på indeværende tidspunkt ikke over informationer om, at visse luftfartsselskaber, herunder navnlig Olympic Airways, skulle være stødt på driftsmæssige vanskeligheder i denne lufthavn. Endvidere fremgår det af Kommissionens oplysninger, at overførslen af denne virksomheds tekniske ledelse til den nye lufthavn efter planerne skal være tilendebragt i år.

Kommissionen har ved beslutning af 14. august 1998 givet tilladelse til, at der udbetales støtte til Olympic Airways på grundlag af en omstruktureringsplan, som omfatter tidsrummet 1998-2002. Kommissionen følger på nært hold og i kontakt med de græske myndigheder forløbet af den igangværende omstruktureringsproces, såvel som privatiseringsproceduren for luftfartsselskabet, der blev indledt i december 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0945/01

af Graham Watson (ELDR) til Rådet

(29. marts 2001)

Om: Taiwanesiske regeringsembedsmænds besøg i EU

Kan Rådet bekræfte, om det er EU's politik, at taiwanesiske regeringsembedsmænd ikke får tilladelse til at aflægge besøg i ethvert EU-land? I bekræftende fald, kan Rådet oplyse, hvem der har truffet denne afgørelse?

Kan Rådet desuden gøre rede for, hvorfor en sådan afgørelse blev truffet og stadig er i kraft i dag, hvor Taiwan er en stabil demokratisk stat med venskabelige forbindelser med EU, mens Folkerepublikken Kina gentagne gange er blevet kritiseret på grund af krænkelse af menneskerettigheder?

Svar

(27. september 2001)

Rådet minder det ærede medlem om sin holdning til dette spørgsmål, som navnlig fremgår af erklæringen fra formandskabet på Den Europæiske Unions vegne af 20. juli 1999, hvori det fastslås, at EU støtter princippet om ét Kina. EU begrænser ikke økonomiske, kulturelle og videnskabelige kontakter med det taiwanske folk, men opfordrer ikke til officielle besøg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0909/01

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(28. marts 2001)

Om: Ændringer i den spanske ellovgivning

Med lovdekret nr. 2/2001 af 2. februar 2001 er ordlyden af overgangsbestemmelse nr. 6 i den spanske lov for elsektoren blevet ændret. Den spanske regering prøver med denne omformulering at få udsat en retssag vedrørende statsstøtte til elselskaberne til dækning af de såkaldte omkostninger ved overgang til konkurrence (CTC) ved at fjerne det mest graverende punkt i den nævnte lov, der gav elselskaberne ret til at modtage et beløb uafhængigt af udviklingen i energipriserne og andre omkostninger. Dette beløb blev finansieret af de spanske forbrugere gennem et taksttillæg på 4,5 %, hvorved elselskaberne har modtaget et beløb på ca. 500 mia. pesetas.

Ved at ændre den nævnte bestemmelse har regeringen givet Kommissionen ret i dens synspunkt, der deles af de spanske forbrugere og undertegnede, nemlig af CTC-lovgivningen i princippet udgør en form for skjult statsstøtte.

Dette forhindrer imidlertid ikke, at ændringen kan være rent kosmetisk og udelukkende tilsigte at undgå en retssag, for der er stadig en række uklarheder i lovgivningen, som fortsat tenderer i retning af at styrke de nuværende elselskabers position og dermed vanskeliggøre nye operatørers adgang til markedet. For eksempel har man i den nuværende affattelse bibeholdt retten til en

kompensation, hvis størrelse skal fastsættes hvert år af regeringen uden hensyntagen til udviklingen i omkostningerne eller på markedet. Desuden er den vurdering af aktiverne, som danner grundlag for retten til kompensation, foretaget på grundlag af et tvivlsomt system, der ikke tog hensyn til investeringerne. Såvel disse som andre punkter (bl.a. forhøjelsen af det nævnte beløb med omkring 100 mia. pesetas, uklarhederne omkring betalingsmetoden m.m.) gør det tilrådeligt, at Kommissionen på ny undersøger ordningens eventuelle konkurrenceforvridende virkninger.

Mener Kommissionen, at de nævnte ændringer i den spanske ellovgivning forhindrer, at der kan indledes en retssag om statsstøtte i forbindelse med de såkaldte omkostninger ved overgang til konkurrence? Hvis ikke, hvorfor har man da stadig ikke indledt proceduren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. maj 2001)

Kommissionen har endnu ikke besluttet, om det er berettiget at indlede proceduren under EF-traktatens artikel 88, stk. 2, (tidligere artikel 93) i dette tilfælde. Den undersøger i øjeblikket virkningen af de ændringer, der er sket ved lovdekret nr. 2/2001 af 2. februar 2001. Den fortsætter ligeledes sine overvejelser af konsekvenserne af Domstolens dom af 13. marts 2001 i sag nr. C-379/98 PreussenElektra AG c/Schlesswag AG(1).

Som det ærede medlem vil vide, er problemet med bundne omkostninger i elektricitetssektoren aktuelt i adskillige medlemsstater, ligesom det også forårsager indviklede og usædvanlige problemstillinger i forbindelse med statsstøtte. Derfor har Kommissionen vurderet, at det vil være hensigtsmæssigt at afvente ovennævnte dom, inden proceduren indledes i denne sag.

(1) Endnu ikke offentliggjort i Samling af Afgørelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0248/01

af Cristina García-Orcoyen Tormo (PPE-DE) til Rådet

(14. februar 2001)

Om: Bestemmelser om indtagelse af alkohol i transportmidler, især inden for lufttransporten

Det forekommer ret hyppigt, at der i forskellige transportmidler forekommer episoder med berusede passagerer, hvor der, som det f.eks. er tilfældet i fly, udskænkes gratis alkohol i ubegrænsede mængder.

På grund af de gener, som sådanne situationer indebærer for passagererne og besætningen, ligesom det er sundhedsskadeligt at indtage alkoholiske drikke under rejsen, især på de lange flyrejser, kan Rådet da oplyse, om den har gjort sig tanker om dette aspekt med henblik på indføre bestemmelser om indtagelse af alkohol i transportmidler, især i fly? I bekræftende fald, med hvilke resultater?

Svar

(10. juli 2001)

Rådet er opmærksomt på, at alkoholmisbrug om bord på luftfartøjer muligvis kan påvirke kropsfunktionerne stærkere end alkoholmisbrug andre steder.

Med hensyn til flysikkerhedsaspekterne gælder der meget strenge bestemmelser for piloternes og kabinepersonalets alkoholindtagelse.

Rådet har aldrig haft lejlighed til at drøfte det emne, som det ærede parlamentsmedlem henviser til i sin forespørgsel.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1881/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Portugal)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Portugal omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Portugal omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(24. juli 2001)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1396/01

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(10. maj 2001)

Om: Direktiv om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne

Har Kommissionen foretaget en konsekvensevaluering for ovennævnte forslag til direktiv? Hvad var resultatet i bekræftende fald? Mener Kommissionen i benægtende fald, at det er ansvarlig lovgivningspraksis at gå videre med vedtagelsen af et nyt direktiv, hvis man ikke er klar over konsekvenserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(12. juli 2001)

Inden vedtagelsen af sit forslag til Rådets direktiv om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab(1) gennemførte Kommissionen, som det er gængs praksis, en evaluering af dets virkninger på virksomhederne, især på små og mellemstore virksomheder (SMV'er).

Det ærede medlem vil finde resultaterne af denne evaluering i et bilag til Kommissionens forslag.

(1) EFT C 2 af 5.1.1999.