SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1693/01

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(14. juni 2001)

Om: Gallipolis kystzone og Isola di Sant'Andrea

Den italienske regering har godkendt opførelsen af et ferieboligprojekt på øen Isola di Sant'Andrea beliggende i Gallipolis kystzone (regionen Puglia) og har tilmed bevilget støtte til byggeriet gennem fonden Sviluppo Italia.

Området er imidlertid med afgørelse COD IT 9150015 udpeget som et område af fællesskabsbetydning og er dermed et område, hvor der skal tages særlig hensyn til miljøet.

Vil Kommissionen hurtigt træffe foranstaltninger med henblik på at undersøge, om det omtalte byggeri er foreneligt med kravet om beskyttelse af miljøet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. september 2001)

Artikel 6 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1) indeholder krav om beskyttelse af de såkaldte særlige bevaringsområder. I henhold til direktivets artikel 4, stk. 5, gælder disse krav også for lokaliteter af fællesskabsbetydning, når de på grundlag af listen over foreslåede lokaliteter af fællesskabsbetydning vedtages efter fremgangsmåden i artikel 4, stk. 2. På indeværende tidspunkt er der endnu ikke udpeget noget særligt bevaringsområde, og listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning er endnu ikke vedtaget. Med hensyn til foreslåede lokaliteter af fællesskabsbetydning, især når disse omfatter prioriterede naturtyper og arter, har medlemsstaterne dog visse forpligtelser til at handle på en måde, der ikke strider mod direktivets målsætninger. Selv i mangel af en fællesskabsliste tilrådes det medlemsstaterne i det mindste at afholde sig fra aktiviteter, som kan føre til forringelse af en foreslået lokalitet.

På grundlag af de informationer, det ærede medlem er fremkommet med, ser det ud til, at den lokalitet, der er udvalgt til det pågældende turistkompleks, henhører under den foreslåede lokalitet af fællesskabsbetydning IT9150015. Imidlertid er projektets særlige kendetegn og disses indflydelse på lokaliteten ikke beskrevet.

I henhold til direktiv 92/43/EØF er det ikke forbudt at anlægge turistkomplekser i naturbeskyttelsesområder. Godkendelse af projekter, som må forventes at kunne få betydelig indvirkning på en lokalitet af fællesskabsbetydning, finder sted efter den procedure, der er foreskrevet i direktivet. Der er ikke fremført elementer eller omstændigheder, som må anses for at udgøre et brud på denne ordning. Det forhold, at et foreslået turistkompleks opnår godkendelse, er ikke i sig selv nogen overtrædelse af direktivet.

I lyset af ovenstående kan der derfor ikke konstateres nogen overtrædelse af direktiv 92/43/EØF.

Det projekt, det ærede medlem omtaler, vil kunne henhøre under bilag II til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige eller private projekters indvirkning på miljøet(2), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997(3) (i det følgende benævnt kaldet VVM-direktivet). I henhold til VVM-direktivet er medlemsstaterne forpligtet til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at projekter, der bl.a. på grund af deres art, dimensioner eller placering kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse hertil. Projekter, som er omfattet af direktivet, er opført i bilagene. For de projekter, der henhører under bilag II, foreskriver direktivet, at medlemsstaterne vurderer disse fra sag til sag eller i henhold til tærskler eller kriterier med hensyn til, hvorvidt et projekt skal gøres til genstand for en vurdering i henhold til artikel 5 til 10, eller ej.

Dog kan der på grundlag af de oplysninger, det ærede medlem er fremkommet med, ikke fastslås forhold, der kan anses for at være en overtrædelse af direktivet. Alene dette, at et projekt i form af et turistkompleks opnår godkendelse, er ikke i sig selv nogen overtrædelse af direktivet. VVM-direktivet er ikke til hinder for anlæggelse af turistkomplekser. Det gør godkendelsen af disse projekter til genstand for den procedure, der er foreskrevet i VVM-direktivet.

Derfor har der indtil nu i lyset af det ovenstående, ikke kunnet fastslås nogen form for overtrædelse af direktiv 85/337/EØF, som ændret.

Hvorom alting er, kan Kommissionen oplyse det ærede medlem om, at den allerede har indledt en overtrædelsesprocedure i forbindelse med det omtalte projekt på grundlag af en klageskrivelse. Denne klage er nu til behandling. Skulle Kommissionen nå frem til, at der foreligger vidnesbyrd om, at fællesskabslovgivningen er overtrådt i det foreliggende tilfælde, ville den i sin egenskab af EF-traktatens vogter omgående træffe alle nødvendige forholdsregler, herunder overtrædelsesprocedurerne i medfør af artikel 226 (fhv. artikel 169) i EF-traktaten, for at sikre, at den pågældende fællesskabsret efterkommes.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985.

(3) EFT L 73 af 14.3.1997.