ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2936/00

af Brian Simpson (PSE) til Rådet

(20. september 2000)

Om: Cypern

Kan Rådet oplyse, hvilke skridt det agter at tage over for Tyrkiet for at få ophævet dette lands ulovlige embargo mod alle handelsskibe, der har anløbet havne på Cypern, og kan det forklare Parlamentet, hvorfor det ikke for længst har taget sådanne skridt?

Svar

(26. februar 2001)

1. Rådet er sig det ærede medlems spørgsmål fuldt bevidst. Dette spørgsmål henhører ikke blot under de aftalemæssige forbindelser mellem EU og Tyrkiet men rejser sig også i forbindelse med Tyrkiets øvrige internationale forpligtelser. Allerede i 1998 tog EU-formandskabet i tilslutning til et møde i OECD dette spørgsmål op over for Tyrkiet. Det har tillige regelmæssigt stået på dagsordenen for drøftelserne i Det Blandede Toldunionsudvalg, som EU og Tyrkiet mødes i, navnlig på mødet den 8. december 2000.

2. På et møde for Rådets kompetente forberedende instanser har Kommissionen, der som led i sine beføjelser også skal behandle sagen, meddelt, at den havde nævnt dette problem over for Tyrkiet i oktober måned i forbindelse med første forhandlingsrunde med Tyrkiet om tjenesteydelser og offentlige aftaler. Den peger desuden regelmæssigt på problemet i sine jævnlige beretninger om de fremskridt, Tyrkiet gør i retning af tiltrædelse, jf. navnlig den seneste beretning af 13. november 2000.

3. Rådet gør det ærede medlem opmærksom på, at formandskabet i en tale til FN's Generalforsamling den 12. september 2000 på Unionens vegne gav udtryk for, at situationen i Cypern var uacceptabel og erklærede at støtte FN-generalsekretærens bestræbelser på at nå frem til en samlet, retfærdig og varig forhandlingsløsning, som svarer til Sikkerhedsrådets resolutioner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3943/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(13. december 2000)

Om: Omkostninger i forbindelse med bankoverførsler

1. Kan Kommissionen anslå de gennemsnitlige eller typiske omkostninger for en kunde i en forretningsbank, der overfører EUR 50 til en anden bankkunde:

a) inden for hver enkelt af medlemsstaterne?

b) mellem hver enkelt medlemsstat inden for eurozonen og hver enkelt af de andre medlemsstater inden for eurozonen?

2. Er det Kommissionens mål, at omkostningerne i forbindelse med samtlige bankoverførsler inden for eurozonen, inklusive grænseoverskridende overførsler, bør være de samme som inden for de enkelte medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(15. februar 2001)

1. a) Kommissionen har ikke tilstrækkelige oplysninger til at vurdere den gennemsnitlige eller typiske pris for en bankoverførsel på 50 EUR mellem to banker inden for hver enkelt medlemsstat. Der er ca. 10 000 banker i EU, og hver bank fastsætter selv sin prispolitik. Det forhold, at en banks kunder enten ikke direkte opkræves gebyrer eller betaler gebyrer på en ikke-gennemsigtig måde (med en pris for hver transaktion) betyder ikke, at kunderne ikke betaler gebyrer (krydssubsidiering, priser for en pakke af tjenester osv.). Betalingsoverførsler koster penge.

b) Kommissionen har ikke oplysninger om prisen på en grænseoverskridende bankoverførsel på 50 EUR. En undersøgelse udført af Institut Européen Interrégional de la Consommation i efteråret 1999 viste imidlertid, at det gennemsnitlige gebyr for en grænseoverskridende overførsel på 100 EUR mellem to lande i euroområdet beløb sig til ca. 17 EUR. Yderligere oplysninger om overførsler mellem individuelle banker i euroområdet findes på adressen:

(http://www.europa.eu.int/comm/dgs/health_consumer/library/surveys/sur14_en.html).

På basis af resultaterne af denne undersøgelse og uden at tage hensyn til metoderelaterede argumenter kan det konkluderes, at prisforskellen for henholdsvis indenlandske og grænseoverskridende overførsler er meget stor.

2. Kommissionen deler det ærede medlems bekymring over de høje priser for grænseoverskridende betalinger. Grænseoverskridende overførsler er fortsat betydelig dyrere end indenlandske overførsler. Det er Kommissionens mål at gøre grænseoverskridende betalinger, herunder overførsler af småbeløb, mere pålidelige, billigere og hurtigere. Kommissionen har fremført dette synspunkt ved flere lejligheder, f.eks. i meddelelsen om detailbetalinger i det indre marked fra januar 2000(1), i svar på Peijs-rapporten i Europa-Parlamentet den 26. oktober 2000 og ved Kommissionens rundbordskonference Establishing a Single Payment Area den 9. november 2000(2).

(1) KOM(2000) 36 endelig udg.

(2) (se web-site http://www.europa.eu.int/comm/dgs/internal_market/index_en.html).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3368/00

af Thierry de La Perriere (UEN) til Kommissionen

(20. oktober 2000)

Om: Problemer med venskabsbyer

Flere borgmestre har gjort mig opmærksom på de problemer, de er stødt på i år i forbindelse med venskabsbysordninger og på deres bekymringer for fremtiden. Det ser ud til, at vi styrer lige i retning af en lammelse, hvis der ikke hurtigt stilles flere midler til rådighed for de ansvarlige for disse venskabsbyer og udarbejdes mindre teknokratiske retningslinjer.

Der er navnlig to punkter, som giver anledning til problemer:

- ventetider i forbindelse med behandling af ansøgninger om støtte;

- forpligtelsen til at indsende licitationstilbud, hvilket vil gøre det vanskeligere for små kommuner, som ikke råder over personale, der er specialister i de indviklede udbudsprocedurer og som har meget få finansielle midler til deres rådighed, at få del i disse midler.

1. Kan Kommissionen oplyse, hvad årsagen er til disse forsinkelser?

2. Hvad agter den at gøre for at sikre, at udbudsprocedurerne fortsat er tilgængelige for det størst muligt antal kommuner, navnlig for de mindste af dem?

3. Kan Kommissionen oplyse, om der findes en protokol over vurderingen af resultaterne af dette program?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(7. december 2000)

Kommissionen er fortsat meget opmærksom på behovet for at sikre en effektiv forvaltning af programmet for støtte til venskabsbyer for at sikre, at det bliver vellykket.

I lyset af de problemer, som det meget store antal meget forskelligartede forslag skaber, og de deraf følgende behov for at gribe ind indfører Kommissionen en ny procedure, som forventes at øge effektiviteten.

Den nye procedure for indkaldelse af forslag er allerede blevet behandlet på et informationsmøde den 23. oktober 2000, der havde deltagelse af repræsentanter for De Europæiske Kommuners og Regioners Råd, nationale organisationer fra EU-landene, de central- og østeuropæiske lande, Malta, Cypern og Tyrkiet, United Town Organisation og Forsamlingen af Regioner i Europa.

Det ærede medlems spørgsmål er allerede blevet behandlet i forbindelse med den nye indkaldelse af forslag.

Kommissionen noterer sig det ærede medlems betænkeligheder og vil holde Europa-Parlamentet orienteret om, hvorledes den nye procedure fungerer.

På konferencen i Bilbao i december 1999 blev der gjort status over de ti års EU-støtte til venskabsbyerne. Det ærede medlem og Parlamentets Generalsekretariat får tilsendt en brochure med denne statusoversigt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3120/00

af Gerhard Hager (NI) til Rådet

(16. oktober 2000)

Om: Reaktionen på ændringen af loven om udenrigshandelsselskaber (Foreign Sales Corporations)

En ændring af USA's bestemmelser om udenrigshandelsselskaber i Kongressen er umiddelbart forestående. Herefter vil der ikke ske nogen beskatning af indkomst fra salg i udlandet. Ifølge udtalelser fra Stuart Eizenstat, statssekretær i USA's finansministerium, har WTO's ankeinstans fastslået, at det fuldstændig er op til medlemmerne selv at bestemme, om de vil beskatte disse indtægter eller ej.

På denne baggrund bedes Rådet besvare følgende spørgsmål:

1. Er Rådet enig med det ansvarlige kommissionsmedlem Pascal Lamy i, at de planlagte bestemmelser ikke er i overensstemmelse med WTO-reglerne?

2. Hvilke handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger kan Rådet i givet fald forestille sig?

3. Hvilke varer eller virksomheder ville i givet fald blive ramt af sådanne tiltag?

4. Hvilke alternative foranstaltninger til handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger som defineret i artikel 133 i EF-traktaten kunne Rådet forestille sig?

5. Har de enkelte EU-medlemsstater efter Rådets opfattelse kompetence til selv at fastlægge beskatningen af sådanne indtægter?

Hvis det ikke er tilfældet, bedes Rådet begrunde denne opfattelse.

Svar

(26. februar 2001)

I forlængelse af en aftale om proceduren med Den Europæiske Union anmodede USA den 29. september 2000 WTO's Instans til Bilæggelse af Tvister (DSB) om at udskyde fristen for iværksættelse af ankeinstansens anbefalinger vedrørende tvisten om udenrigshandelsselskaber (Foreign Sales Corporations) en måned (til den 1. november 2000). DSB efterkom denne anmodning.

Som bekendt har USA først kunnet godkende den nye lovgivning den 15. november 2000.

Under disse omstændigheder indgav Den Europæiske Union i overensstemmelse med forståelsen vedrørende reglerne og procedurerne for tvistbilæggelse den 17. november 2000 en anmodning om suspension af indrømmelser til et beløb af 4 043 mia. US-dollar samt en foreløbig liste over produkter, som kunne blive genstand for sanktioner. USA har anmodet om, at den foreslåede suspension går til voldgift.

Den Europæiske Union mener fortsat, at den nye amerikanske lovgivning er uforenelig med WTO's regler. EU, der altid har haft den opfattelse, at overensstemmelsen med WTO's regler ikke kan vurderes unilateralt, indledte dog ligeledes formelle konsultationer med USA, hvorefter EU den 7. december 2000 besluttede at anmode om nedsættelse af et panel med henblik på at vurdere denne overensstemmelse. Voldgiftsprocedurerne udsættes efter fælles aftale, indtil resultatet af panelets drøftelser foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3713/00

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Forskning i følgerne af forbudet mod tobakseksport

De begrænsninger af fremstilling og udførsel af tobaksprodukter, som foreslås i forbindelse med det nye tobaksdirektiv, vil ifølge tobaksindustrien føre til en forringelse af beskæftigelsen i EU. Hvilken omfattende forskning om det nye tobaksdirektivs indflydelse på beskæftigelsen i tobaksindustrien i EU-landene råder Kommissionen over?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(8. marts 2001)

Det fremgår ikke klart, i hvilket omfang Fællesskabets produktion af cigaretter til eksport overskrider de foreslåede lofter for tjære, nikotin og kulilte. Efter oplysninger, der er fremkommet under møder mellem Kommissionen og repræsentanter for tobaksindustrien, skulle eksporten af cigaretter fra Fællesskabet svare til ca. 15 % af Fællesskabets samlede cigaretproduktion, men selvfølgelig ville kun en brøkdel af de eksporterede cigaretter overskride de foreslåede lofter.

Det er derfor vanskeligt at skønne om, hvilken procentdel af Fællesskabets produktion der ville blive berørt, hvis de foreslåede foranstaltninger vedtages, hvilke muligheder for at overgå til andre produkter, der findes, eller hvilken virkning en overgangsperiode kunne have. Mere generelt til spørgsmålet om beskæftigelsen i tobaksindustrien udgav Den Europæiske Sammenslutning af Cigaretfabrikanter i 1997 en rapport(1), hvori det på side 11 blev konstateret, at beskæftigelsen i tobaksindustrien efter de oplysninger, fabrikantsammenslutningerne i medlemsstaterne havde indsendt, havde været for nedadgående siden 1990. For EU12 faldt antallet af fuldtidsstillinger med 23 % til 64 184 i 1994 fra 83 419 i 1990. Et sådant fald ligger på linje med de tendenser, der findes i de fleste producerende sektorer i EU. Denne tendens til, at der bliver færre arbejdspladser, skyldes hovedsagelig konstante forbedringer af produktiviteten, som skyldes industriens investeringer i mere effektivt udstyr.

Ifølge den relevante industrisammenslutning skulle det faldende antal arbejdspladser således skyldes faktorer, der ligger uden for fællesskabslovgivningens kontrol.

Der gøres endvidere opmærksom på de igangværende forhandlinger i WHO om en rammeaftale for kontrol med tobak, idet der i denne sammenhæng planlægges etablering af en internationalt anerkendt produktstandard, som i givet fald vil være et supplement til de standarder, der drøftes på fællesskabsplan.

Kommissionen ligger ikke inde med detaljerede forskningsresultater af den type, det ærede medlem nævner.

(1) The tobacco industry in the European Union 1997, Pieda plc.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3890/00

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(13. december 2000)

Om: Finansiel støtte til Latinamerika

Kommissionen oplyste for nylig i en artikel i den spanske presse, at EU's finansielle støtte til Latinamerika var på 2 420 millioner euro i perioden 1995-1999.

Dette område er vigtigt for Den Europæiske Union, men udnyttelsen af bevillingerne på de relevante budgetposter er ringe. På den baggrund bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvad var fordelingen af de 2 420 millioner euro pr. år i perioden 1995-1999?

2. Hvilke budgetposter fordelte de sig på?

3. Hvordan fordelte de 2 420 millioner euro sig på udbetalinger pr. år.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(23. februar 2001)

Et skema med de ønskede oplysninger sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4079/00

af Ioannis Souladakis (PSE) til Rådet

(10. januar 2001)

Om: Støtte fra EU til forbedring af de nukleare reaktorer

Som led i EU's økonomiske støtte til de østeuropæiske lande til forbedring af driftssikkerheden af deres nukleare reaktorer, hvis teknologi er forældet, har EU besluttet at stille midler til rådighed for Bulgarien, Litauen og Slovakiet, som har søgt om tiltrædelse af Den Europæiske Union.

Hvor langt er man nået i procedurerne for denne økonomiske støtte? Hvad er udnyttelsesgraden af bevillingerne i de pågældende lande? Hvordan vurderer Rådet virkningerne af denne støtte, hvad angår sikkerheden af disse ansøgerlandes nukleare reaktorer, på grundlag af den hidtidige udnyttelse af midlerne?

Svar

(14. maj 2001)

EU har lige fra begyndelsen af tiltrædelsesforhandlingerne over for samtlige ansøgerlande understreget betydningen af en høj standard for nuklear sikkerhed og en høj grad af miljøbeskyttelse ved at indskrive dette mål i sin generelle forhandlingsposition.

Rådet har gentagne gange bekræftet sit tilsagn til ansøgerlandene om at yde bistand til forbedring af den nukleare sikkerhed og til udvikling af energistrategier på mellemlang og lang sigt til afløsning af de mindre sikre atomreaktorer. Rådet understreger i denne forbindelse, at for de lande, der driver reaktorer, som ikke med rimelige udgifter kan opgraderes til internationalt accepterede sikkerhedsniveauer, må der sørges for hurtigst mulig lukning af reaktorerne i overensstemmelse med de prioriteter, der er aftalt i tiltrædelsespartnerskaberne med de pågældende lande.

EU's bistand stilles til rådighed både gennem Phare-programmet og Euratom-lån som led i en samlet strategi, som skal støtte ansøgerlandenes bestræbelser på at nedlægge nukleare anlæg og højne sikkerhedsniveauet og modernisere de reaktorer, der fortsat skal være i drift.

Desuden er det i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 af 18. december 1989 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1628/94 af 4. juli 1994 Europa-Kommissionen, der er ansvarlig for gennemførelsesforanstaltningerne i forbindelse med

Phare-programmet. Som det fremgår af Kommissionens meddelelse om støtte til nuklear sikkerhed i Central- og Østeuropa og de nye uafhængige stater, er Kommissionen begyndt at yde finansiel bistand til nedlæggelse af atomkraftværker i Litauen og Slovakiet og vil yde størstedelen af denne finansielle støtte via de internationale nedlæggelsesfonde, der forvaltes af EBRD.

Det fællesskabsorgan, der har kompetence til i detaljer at besvare det ærede medlems spørgsmål, er således Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3556/00

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(15. november 2000)

Om: Gennemførelse af fællesskabsdirektiverne i Den Europæiske Centralbank (ECB)

I artikel 36, stk. 1, i protokol om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank har Styrelsesrådet til opgave at fastlægge ansættelsesvilkårene for ECB's ansatte. Imidlertid giver ECB's beslutningstagende organer denne artikel en meget bred fortolkning, f.eks. ved at nægte at forhandle om ovennævnte vilkår med de ansattes fagforeningsrepræsentanter og undlade at gennemføre fællesskabsdirektiverne.

1. Har Kommissionen kendskab til denne brede fortolkning, der kommer til udtryk i ECB's interne dokumenter og i et pressekommunike, der udsendtes den 5. oktober 2000?

2. Mener Kommissionen, at fællesskabsdirektiverne, f.eks. arbejdstidsdirektiverne, bør finde anvendelse på ECB's ansatte i deres egenskab af europæiske borgere?

3. Dersom Kommissionen erklærer, at ECB er underkastet disse direktiver, hvilke foranstaltninger agter den at træffe for at sikre overholdelse heraf?

4. Kan Kommissionen oplyse, hvilken lovgivning der finder anvendelse på arbejdsvilkårene for ECB's ansatte, således at man kan sikre, at arbejdstagernes grundlæggende rettigheder og de generelle principper i den europæiske lovgivning ikke overtrædes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(26. januar 2001)

Kommissionen er bekendt med Den Europæiske Centralbanks (ECB) pressemeddelelse af 5. oktober 2000 med titlen Personaleforholdene i ECB og dialogen mellem arbejdsmarkedets parter med hensyn til Det Europæiske System af Centralbanker og det dermed forbundne, mere detaljerede dokument med samme titel og af samme dato.

I henhold til artikel 249 (tidligere artikel 189) i EF-traktaten er Fællesskabets direktiver stilet til medlemsstaterne. For så vidt angår de ansatte ved ECB, fastlægger Styrelsesrådet ansættelsesvilkårene på grundlag af artikel 36, stk. 1, i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3270/00

af Graham Watson (ELDR) til Rådet

(23. oktober 2000)

Om: Indflyvning i eller overflyvning af fransk luftrum med fly ført af piloter over 60 år

For øjeblikket må ingen pilot over 60 år flyve ind i eller over Frankrig som led i en offentlig transportoperation. Dette rejser særlige problemer for britiske piloter, der rent geografisk er klart ugunstigt stillet.

Kan Rådet oplyse, om Frankrig har ret til at nægte en pilot over 60 år, som har et gyldigt JAA-certifikat og opfylder JAA-kravene, at overflyve andre JAA-lande, herunder at flyve gennem fransk luftrum og til franske destinationer? Kan Rådet endvidere oplyse, om Frankrig i henhold til JAA-aftalen har ret til at indføre strengere regler end dem, JAA har fastsat i JAR-FCL?

Svar

(12. februar 2001)

Det ærede medlem af Parlamentet henvises til det svar, Rådet gav allerede den 22. november 1999 på skriftlig forespørgsel E-1636/99 om samme emne(1).

De juridiske forhold har ikke ændret sig siden da, hverken i Fællesskabet eller internationalt.

(1) EFT C 170 E af 20.6.2000, s. 59.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3451/00

af Nicole Thomas-Mauro (UEN) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Ikke-kommerciel selskabsdyretransport

I Veil-rapporten (Gruppen på Højt Plan om Fri Bevægelighed for Personer) fremhævedes de utallige hindringer, som stadig findes på dette område.

Ud af en samlet befolkning på 370 mio. mennesker er for øjeblikket ca. 5,5 mio. personer (eller 1,5 % af den samlede befolkning) bosiddende i en anden medlemsstat end deres hjemland.

De udgør derfor en begrænset andel af borgerne, men deres betydning for Unionen er meget vigtig.

Kommissionen har klaget over de vanskeligheder, som den havde med at rekruttere tilstrækkeligt med medarbejdere (f. eks. til forvaltning af Life-programmet).

Hvert år efterlades et stort antal kæledyr i forskellige lande.

1. Mener Kommissionen virkelig, at forslaget til forordning om dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel selskabsdyretransport er nødvendigt?

2. Hvor mange personer vil være omfattet af denne forordning? Har Kommissionen vurderet, hvor mange dyr, der vil være omfattet af denne forordning?

3. Hvilke kriterier har Kommissionen anvendt med hensyn til effektivitet og lovgivningsmæssig prioritet?

4. Hvilke foranstaltninger vil en medlemsstat kunne træffe i tilfælde af alvorlige sundhedsrisici?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(8. december 2000)

1. Kommissionen har ment, at det var nødvendigt at fastsætte sundhedsmæssige betingelser for Ikke-kommerciel selskabsdyretransport på fællesskabsplan. Det drejer sig om en tekst om harmonisering(1) på grundlag af de eksisterende bestemmelser i de forskellige medlemsstater, som skal bidrage til en ophævelse af uberettigede nationale særordninger, som er uforståelige for de europæiske borgere.

2. Bestemmelserne i dette forslag berører ikke kun borgere, der er bosiddende uden for deres oprindelige medlemsstat, men alle borgere, der rejser eller holder ferie uden for den medlemsstat, hvor de bor, og medbringer deres hund eller kat. Det er således mange millioner af europæiske borgere, der berøres af dette forslag om harmonisering.

3. De britiske myndigheders opgivelse af karantæneordningen for katte og hunde siden begyndelsen af år 2000 inden for rammerne af et eksperimentelt program har givet Kommissionen mulighed for i en roligere atmosfære at forelægge dette forslag om harmonisering, som indtil dette tidspunkt var utænkeligt. Kommissionen har således benyttet den lejlighed, at den britiske regering traf en historisk beslutning, til at udarbejde et forslag om harmonisering, som den har ment var nyttigt, nødvendigt og gavnligt for et meget stort antal mennesker.

4. Skulle en så alvorlig sundhedsrisiko opstå, at det er nødvendigt at indføre hasteforanstaltninger, dækkes denne situation af den bestemmelse i forslagets artikel 8, tredje afsnit, hvor det fastsættes, at Kommissionen efter udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinærkomité kan vedtage en beslutning efter en hasteprocedure.

(1) Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel selskabsdyretransport, KOM(2000) 529 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3630/00 af Stefano Zappalà (PPE-DE) og Antonio Tajani (PPE-DE) til Rådet. Virksomhedsledernes situation i Den Europæiske Union.



EF-Tidende nr. 235 E af 21/08/2001 s. 0010 - 0010



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3630/00 af Stefano Zappalà (PPE-DE) og Antonio Tajani (PPE-DE) til Rådet (22. november 2000) Om: Virksomhedsledernes situation i Den Europæiske Union Under henvisning til, at Udvalget om Sociale Anliggender, Beskæftigelse og Arbejdsmiljø i sin tid vedtog betænkning A3-0196/93(1), og at Europa-Parlamentet den 25. juni 1993 godkendte beslutningen om virksomhedsledernes situation i EF (A3-0196/93), bedes Rådet oplyse, hvorledes det har fulgt Europa-Parlamentets anmodninger op? (1) EFT C 194 af 19.7.1993, s. 347. Svar (7. maj 2001) Rådet har ikke hidtil fået forelagt noget forslag fra Kommissionen om virksomhedsledernes situation i Den Europæiske Union.