ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0023/00

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. januar 2000)

Om: Programmet Leader +

I et udkast til meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne, hvori fastlægges de generelle retningslinjer for fællesskabsinitiativet for udvikling af landdistrikter (programmet Leader +), havde Kommissionen planlagt, at de valgte repræsentanter skulle deltage med op til 50 % på beslutningsniveauet i de lokale aktionsgrupper. Som det fremgår efter drøftelsen af meddelelsen i Forvaltningsudvalget Star, blev der vedtaget en ændring, hvori det fastlægges, at de økonomiske og sociale partnere skal deltage med mindst 50 % på beslutningsniveauet.

Hvorledes vurderer Kommissionen denne bestemmelse? Finder den, at den er mere fleksibel eller mere restriktiv, for så vidt angår de valgte repræsentanter? Har Kommissionen eventuelt visse grunde til på en eller anden måde at udelukke de lokale myndigheder, og i bekræftende fald bedes den meddele disse grunde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. februar 2000)

Ændringen af den bestemmelse, som det ærede medlem henviser til, ændrer intet for lokalpolitikerne i forhold til den af Kommissionen oprindeligt foreslåede bestemmelse. Formålet med den nye formulering er at gøre den oprindelige bestemmelse klarere.

Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at bestemmelsen på ingen måde sigter mod at udelukke lokalpolitikere og lokalforvaltningerne fra de lokale aktionsgrupper (LAG). Kommissionen har med denne bestemmelse villet sikre, at hele den offentlige sektor, inkl. de folkevalgte, ikke overstiger grænsen på 50 % i beslutningssammenhæng med det formål at sikre, at den private sektor kan udvikle sine initiativer. Leader+ skal fungere som igangsætter og har bl.a. til formål at få de socio-økonomiske aktører til aktivt at overveje og involvere sig i lokalområdets fremtid.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0188/00

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Tolkesystemer med over 20 sprog

Hvor langt er Kommissionen nået i sin vurdering af gennemførligheden af et system med tolkning til over 20 sprog på EU-møder efter udvidelsen med de central- og østeuropæiske ansøgerlande? Kan den bekræfte, at det vil blive nødvendigt at lade en væsentlig del af tolkningen ske via et pivot-sprog, hvorfra der så igen vil blive tolket til andre sprog?

Har man i bekræftende fald overvejet at benytte esperanto som pivot-sprog, eftersom

- det er neutralt og på denne måde ikke ville give nogen sproggruppe i EU nogen fortrinsstilling

- det er et struktureret og logisk sprog, der er ideelt til dette formål

- det er et sprog, der kan læres meget hurtigt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(14. marts 2000)

Kommissionen har siden 1990 regelmæssigt afholdt udvælgelsesprøver for freelancetolke i de central- og østeuropæiske landes sprog. I øjeblikket er der akkrediteret ca. 200 tolke for disse sprog. Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-2064/99 fra Dupuis(1) af 22. december 1999.

Der er gennemført flere uddannelsesforanstaltninger i disse lande, og i 1999 og 2000 er der tildelt 120 stipendier til studerende i tolkning fra disse sprog.

Denne politik er i overensstemmelse med respekten for de kulturelle og sproglige forskelligheder, der er hjørnestenen i opbygningen af Europa.

Med hensyn til tolkning bestræber Den Fælles Tolke- og Konferencetjeneste (SCIC) sig for at sikre, at der er direkte tolkning fra ét sprog til de øvrige sprog, og hvis det ikke er muligt, at der højst tolkes via et relæsprog. Dette mellemled eller relæsprog varierer afhængigt af sammensætningen af de tilstedeværende tolke og de sprog, der tales på mødet.

Andelen af tolkning ved hjælp af relæsystemet vil utvivlsomt stige, men det betyder ikke nødvendigvis, at det er det samme relæsystem, der anvendes på alle møder, eller at der anvendes et bestemt relæsprog på bestemte møder. Tolke kan vælge mellem forskellige relæsprog afhængig af kulturelt tilhørsforhold eller naturlige relæer på basis af sprog fra samme sprogfamilie.

Efter flere anmodninger fra Parlamentet har Kommissionen anmodet SCIC om at nedsætte en arbejdsgruppe, der skal undersøge Neighbour and Relais-projekterne vedrørende indlæring af esperanto samt undersøge, i hvilket omfang dette sprog kan anvendes som forbindelsessprog ved tolkning.

(1) EFT C 219 af 1.8.2000, s. 81.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0202/00

af Dominique Souchet (UEN) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Toldtiltag over for Saint Pierre og Miquelon

Som følge af en undersøgelse, som Enheden for Samordning af Bedrageribekæmpelse har gennemført, har visse toldmyndigheder i Europa set sig nødsaget til at afvise toldcertifikater for fri omsætning, der er udstedt i medfør af artikel 101 i afgørelse 91/482/EØF(1) af de lokale myndigheder på Saint Pierre og Miquelon.

Kan Kommissionen i det foreliggende tilfælde nærmere angive, hvordan den fortolker de toldtransaktioner, som ikke indebærer hel eller delvis fritagelse for eller godtgørelse af told eller afgifter med tilsvarende virkning ?

Vil Kommissionen i betragtning af de enorme nuværende og fremtidige vanskeligheder for de lokale myndigheder på Saint Pierre og Miquelon som følge af denne procedure give dem udsættelse med gennemførelsen, indtil de endelige resultater af den igangværende undersøgelse foreligger, idet disse myndigheder har erklæret sig rede til at foretage samtlige korrektioner, som Kommissionen måtte foreslå?

(1) EFT L 263 af 19.9.1991, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(25. februar 2000)

I den sag, det ærede medlem omtaler, har man konstateret, at der bl.a. på det oversøiske territorium Saint Pierre og Miquelon blev ydet transportstøtte til virksomheder, som dér havde omladet visse varer.

Kommissionen undersøger også i lyset af de oplysninger, de franske myndigheder og myndighederne på Saint Pierre og Miquelon er fremkommet med om denne transportstøtte kan sidestilles med refusion af told i henhold til Rådets afgørelse 91/482/EØF af 25. juli 1991 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab(1). I henhold til denne afgørelse kan varer, der ikke har oprindelse i OLT, men som der er overgået til fri omsætning og genudføres til Fællesskabet i uændret stand, indføres i Fællesskabet med fritagelse for told og afgifter med tilsvarende virkning, for så vidt som de i artikel 101, stk. 2, anførte betingelser er opfyldt (at der er blevet betalt told og afgifter med tilsvarende virkning i det pågældende OLT, at de ikke har været genstand for hel eller delvis fritagelse for eller godtgørelse af told eller afgifter med tilsvarende virkning, og at de ledsages af en eksportlicens).

For at beskytte Fællesskabernes finansielle interesser er de nationale myndigheder på nuværende tidspunkt blevet opfordret til at træffe beskyttelsesforanstaltninger (anmodning om sikkerhedsstillelse fra de pågældende virksomheder).

Kommissionen vil underrette de pågældende myndigheder om konklusionerne af sin undersøgelse direkte.

(1) EFT L 263 af 19.9.1991. Afgørelse ændret af afgørelse 97/803/EF, EFT L 329 af 29.11.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2531/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(4. januar 2000)

Om: Oprettelse af et center til fremme af klassiske studier og undervisning i oldgræsk og latin i undervisningsinstitutionerne

I 1995 fik Rådet (uddannelse) forelagt et memorandum om oprettelse af et center til fremme af undervisning i latin og oldgræsk i EU's undervisningsinstitutioner, og navnlig i gymnasieskolerne. Som repræsentanterne for den italienske, franske, græske og spanske regering karakteristisk understregede det, er den klassiske litteratur i vore tidsalder mere end nogen sinde et fag af enorm værdi for de unge menneskers udvikling, og takket være denne fælles intellektuelle arv kan de erhverve sig i en autentisk europæisk bevidsthed parallelt med deres legitime nationale følelser.

Der er allerede gået fem år, uden at EU har truffet konkrete foranstaltninger. Da det kommende århundrede ikke bør markere afskaffelsen af klassiske studier i gymnasieskolerne, og da kendte eksperter i klassiske studier, som f.eks. Jacqueline de Romilly, medlem af Det Franske Akademi, og Jean Pierre Vernant, begge professorer ved franske universiteter har givet udtryk for deres fortvivlelse over, at de klassiske studier forsvinder fra gymnasieskolen (Le Monde af 12. november 1999), bedes Kommissionen oplyse, hvilke initiativer den vil tage med henblik på at bidrage positivt til oprettelsen af dette center?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(15. marts 2000)

Den græske minister forelagde den 31. marts 1995 for Rådet (Uddannelse) et græsk memorandum om oprettelse af et europæisk center for klassiske humaniora. Det blev drøftet indgående.

Rådet (Uddannelse) noterede sig den 6. maj 1996 det initiativ, den græske regering havde taget til at oprette et sådant center. Kommissionen erklærede, at den var rede til at tage stilling til et sådant initiativ, men den har endnu ikke modtaget en anmodning fra de græske myndigheder.

I øvrigt støtter Kommissionen bl.a. inden for rammerne af Socrates-programmet regelmæssigt projekter på dette område. Inden for rammerne af Comenius og Erasmus har således flere samarbejdsprojekter mellem skoler eller universiteter været rettet mod undervisning i klassisk kultur og sprog. Inden for rammerne af aktiviteterne på området voksenundervisning er der indledt et projekt, som tager sigte på opbygning af en europæisk identitet ved at vende tilbage til denne identitets kilder, herunder den græske og latinske mytologi.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2451/99

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Overlapninger mellem Kommissionens og Europa-Parlamentets møder

Kommissionen tilrettelægger regelmæssigt møder eller (presse)konferencer på tidspunkter, hvor Europa-Parlamentet afholder sin mødeperiode i Strasbourg eller Bruxelles. Kommissær Kinnock afholdt f.eks. fredag den 19. november 1999 en pressekonference og arbejdsfrokost i Haag, hvortil også medlemmer af Europa-Parlamentet var indbudt, mens Europa-Parlamentet samme dag var samlet i Strasbourg.

1. Deler Kommissionen den opfattelse, at en sådan overlapning af møder og konferencer er uhensigtsmæssig, eftersom Kommissionen bør være til stede ved Parlamentets møder?

2. Er Kommissionen klar over, at pressens dækning af resultaterne af Parlamentets mødeperioder lider under disse overlapninger, da journalisterne kun kan være ét sted ad gangen?

3. Deler Kommissionen den opfattelse, at det ville gavne det billede, offentligheden har af EU i almindelighed og Europa-Parlamentet i særdeleshed, hvis institutionerne tog hensyn til hinandens mødekalendere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(25. januar 2000)

Kommissærerne prøver i høj grad at undgå, at sådanne møder overlapper med deres tilstedeværelse i Parlamentet. Som alle kommissærer er Neil Kinnock særdeles bevidst om, at hans vigtigste opgave under Parlamentets samlinger er at deltage i debatter eller besvare spørgsmål, der falder inden for hans ansvarsområde.

Kommissionen er bekendt med mødekalenderen og vil forsøge at undgå uhensigtsmæssige overlapninger. Den er helt enig med det ærede medlem i, at det er vigtigt, at de europæiske institutioner tager hensyn til hinandens mødekalender.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2646/99

af Reinhold Messner (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Forbindelsen E78-E45 gennem Val del Cerfone

Afdelingen for vejnettet i Toscana under det nationale italienske vejselskab (azienda nazionaleautonoma strade italiana (ANAS)) agter at bygge en forbindelsesvej med fire baner mellem vejene E78 Grosseto-Fano og E45 Cesena-Orte mellem byerne Le Ville (Monterchi, Arezzo) og Selci Lama (San Giustino, Perugia).

Under det forberedende projekteringsarbejde (den endelige version forelå den 5.2.1999) blev der foretaget en miljøindvirkningsvurdering af tre forskellige rutemuligheder, hvoraf den ene går gennem Sovara-floddalen og de to andre gennem Cerfone-floddalen. De parametre, der benyttedes ved miljøindvirkningsvurderingen, var brug af jordbunden, den fysiske orden, den naturlige orden, flora og vegetation, landskab og støj, idet man undlod at tage faktorerne fauna, luft, klima, materielle goder, kulturarven og samspillet mellem disse faktorer med i betragtningen, hvilket var i strid med bestemmelserne i artikel 3 i direktiv 85/337/EØF(1) som ændret ved direktiv 97/11/EF(2). Dette er særlig alvorligt, eftersom et af verdenshistoriens mest imponerende kunstværker, la Madonna del Parto af Piero della Francesca, befinder sig i Cerfone-dalen, og eftersom hele det område, der eventuelt vil blive gennemskåret af E78, er karakteriseret ved vigtige kunstværker og historiske levn, navnlig med tilknytning til nævnte kunstværk. De berørte kommuner selv strides indbyrdes om valget af rute.

Mener Kommissionen ikke, at det er nødvendigt at foretage en ny miljøindvirkningsvurdering med det formål også at tage hensyn til materielle goder og kulturarv og til samspillet mellem faktorer således som fastsat i fællesskabsdirektiverne?

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. februar 2000)

Kommissionen finder, at de oplysninger det ærede medlem giver ikke klart viser, at alle de faktorer, der efter sigende skulle mangle i den miljøvurdering, der skulle være foretaget i forbindelse med det pågældende firesporsvejprojekt kan identificeres som værende i overensstemmelse med artikel 3 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters virkninger på miljøet, og derfor relevante for vurderingen.

Det er desuden ikke muligt klart at identificere det pågældende vejprojekt. Det ærede medlem anfører, at det skulle forbinde hovedvej nr. 45 Cesena-Orte og hovedvej nr. 78 Grosseto-Fano. Det ser imidlertid ud til, at den sidstnævnte hovedvej ikke findes, og at det ud fra de forskellige oplysninger, det ærede medlem giver, ser ud til at være forbindelsesvejen mellem S. Giustino (Perugia) på hovedvej nr. 45 (S 45 Cesena-Orte) og Le Ville (Arezzo) på den interregionale vej nr. 73 (S 73, der forbinder den nationale vej Siena-Bettolle S 326 til San Sepolcro).

Kommissionen har ikke kendskab til de beskrevne forhold, men vil indsamle detaljerede oplysninger herom og sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2821/99

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Administrative undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig i Den Europæiske Centralbank og i Den Europæiske Investeringsbank

I henhold til artikel 4, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999(1) af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), skal alle institutioner, organer, kontorer og agenturer vedtage beslutninger til fastsættelse af betingelserne og de særlige vilkår for OLAF's interne undersøgelser, for så vidt som disse ikke allerede fremgår af selve forordningen.

Rådet (økonomi og finans) udtrykte på samlingen den 8. oktober 1999 beklagelse over, at hverken Den Europæiske Centralbank eller Den Europæiske Investeringsbank havde vedtaget disse beslutninger.

Rådet opfordrede Kommissionen til på grundlag af EF-traktatens artikel 211 at tage de nødvendige retlige skridt til at sikre, at forordningen finder anvendelse i sit fulde omfang.

I mellemtiden har Den Europæiske Centralbank offentliggjort en afgørelse om bekæmpelse af svig (1999/726/EF)(2). Den Europæiske Investeringsbank har den 16. november 1999 fremsendt en beslutning om samarbejdet med OLAF.

Er bestemmelserne i forordningens artikel 4, stk. 1, efter Kommissionens opfattelse dermed opfyldt?

Hvilke skridt vil Kommissionen i benægtende fald træffe for at håndhæve de to bankers overholdelse af forordningen?

(1) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

(2) EFT L 291 af 13.11.1999.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer på skriftlige forespørgsler E-2821/99 og E-2822/99

(25. februar 2000)

Kommissionen mener ikke, at den beslutning, som Den Europæiske Centralbank (ECB) vedtog den 7. oktober 1999 om bekæmpelse af svig, eller den beslutning, som Den Europæiske Investeringsbank (EIB) meddelte, at den havde vedtaget, er i overensstemmelse med de retlige rammer for oprettelsen af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), især med hensyn til de interne undersøgelser, som er fastsat i Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om de undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF).

At forordningen ikke bliver overholdt underminerer tillige den fælles tilgang til bekæmpelse af svig, som Fællesskabets lovgivere har ønsket for at beskytte Fællesskabets finansielle interesser.

Derfor har Kommissionen indgivet to klager til Domstolen. Disse klager blev indgivet den 13. januar 2000 for ECB's vedkommende og den 19. januar 2000 for EIB's vedkommende.

De oplysninger, som det ærede medlem har fremsendt om EIB, er blevet sendt til OLAF.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2743/99

af Emilia Müller (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Særlige støttemidler til Frankrig

I forbindelse med Spaniens og Portugals tiltrædelse fik Frankrig i medfør af Rådets forordning af 7. oktober 1980 (EØF nr. 2615/80)(1) tildelt særlige støttemidler til regionaludvikling for området ved grænsen til Spanien.

Hvor omfattende var støtten, og for hvilket tidsrum og for hvilke områder blev den ydet?

(1) EFT L 271 af 15.10.1980, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(3. februar 2000)

Ifølge Rådets forordning (EØF) nr. 2615/80 af 7. oktober 1980 om gennemførelse af en særlig fællesskabsaktion, der skal bidrage til udviklingen i visse franske og italienske regioner i forbindelse med udvidelsen af Fællesskabet,(1) skulle hver af de pågældende lande forelægge Kommissionen et særligt program. Med henblik på iværksættelsen af denne fællesskabsaktion vedtog Rådet forordning (EØF) nr. 2088/85 af 23. juli 1985 om de integrerede Middelhavsprogrammer(2). Denne forordning indeholder bl.a. bestemmelserne om programmeringsperioden, den finansielle støtte fra Fællesskabet og det geografiske anvendelsesområde for de integrerede middelhavsprogrammer.

For perioden 1986-1992 er den finansielle støtte fra Fællesskabet til gennemførelsen af de nævnte middelhavsprogrammer fastsat til et samlet beløb på 4 100 mio. EUR, heraf 844 mio. EUR til Frankrig.

Middelhavsprogrammernes geografiske anvendelsesområde omfatter for Frankrigs vedkommende regionerne Languedoc-Roussillon, Korsika, Provence-Alpes-Côte-d'Azur, Aquitaine og Midi-Pyrénées og departementerne Drôme og Ardèche, bortset fra de store byområder Marseille, Bordeaux og Toulouse og kystområdet med sammenhængende bymæssig bebyggelse og løbende turistaktiviteter.

(1) EFT L 271 af 15.10.1980, s. 1.

(2) EFT L 197 af 27.7.1985, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2850/99

af Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Ombytning af kørekort for vandrende arbejdstagere

I Rådets direktiv 91/439/EØF(1) af 29. juni 1991 om kørekort åbnes der mulighed for, at et kørekort fra en medlemsstat kan ombyttes til et tilsvarende fra en anden medlemsstat. Medlemsstaterne kan i særlige tilfælde også forlænge gyldigheden af kørekort fra andre medlemsstater.

1. Har Kommissionen kendskab til, hvordan bestemmelserne fungerer i praksis? Hvilke problemer optræder der?

2. Vil Kommissionen, dersom den ikke har kendskab til, hvordan direktivet virker, foretage en undersøgelse af dette spørgsmål i betragtning af de ikke helt få klager, der indgives på dette område, fordi de nationale myndigheder ikke altid er sig direktivets bestemmelser bevidst?

(1) EFT L 237 af 24.8.1991, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(13. marts 2000)

Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort(1) fastsætter i artikel 8, stk. 1, at når indehaveren af et gyldigt kørekort udstedt i en medlemsstat får sædvanlig bopæl i en anden medlemsstat, kan han anmode om at få sit kørekort ombyttet med et tilsvarende kørekort. Artikel 8, stk. 3, indeholder de bestemmelser, der skal overholdes i forbindelse med ombytningen. Disse bestemmelser er blevet korrekt gennemført i de forskellige nationale lovgivninger og har aldrig givet anledning til klager fra borgernes side.

Derimod behandler Kommissionen en lang række klager, underskriftindsamlinger og andre henvendelser fra borgerne om problemer vedrørende anerkendelse og fornyelse af deres kørekort som følge af bestemmelserne om

gyldighedsperiode og krav om fornyelse af lægeerklæringer. Hvad angår disse forhold, foreskrives det i artikel 1, stk. 3, i direktiv 91/439/EØF, at når indehaveren af et gyldigt kørekort erhverver sædvanlig bopæl i en anden medlemsstat end den, der har udstedt kørekortet, kan værtsmedlemsstaten lade sine nationale bestemmelser med hensyn til gyldighedsperiode, lægekontrol .... finde anvendelse på den pågældende person. Kommissionen har indledt overtrædelsesprocedurer mod flere medlemsstater for ikke at have gennemført denne bestemmelse korrekt.

(1) EFT L 237 af 24.8.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2735/99

af Carlo Fatuzzo (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Gratis adgang til museer for fællesskabsborgere i den anden alder

Kulturturisme for borgere i den anden alder i Europa er en kilde til kulturel berigelse, en sund anvendelse af fritiden og skaber mange nye arbejdspladser.

Agter Kommissionen at udarbejde et direktiv for at udvide kulturturismen og fremme adgangen hertil?

Kan Kommissionen endvidere anmode den italienske minister Melandri om at ændre den i det italienske lovtidende offentliggjorte forordning nr. 253 af 27.10.1999, som udelukkende giver gratis adgang til monumenter, museer, udgravninger, parker osv. til borgere over 65 år, således at den udvides til også at omfatte fællesskabsborgere mellem 55 og 65 år?

Svar afgivet på vegne af Kommissionen af Erkki Liikanen

(13. marts 2000)

Kommissionen er opmærksom på kulturturismens betydning som en potentiel jobskabende aktivitet. Der er dog ingen planer om at udstede et direktiv på dette område.

Det er i medfør af subsidiaritetsprincippet op til Italien selv at afgøre, hvilken aldersgruppe der kan få gratis adgang til landets kulturelle seværdigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2629/99

af Francesco Speroni (TDI), Umberto Bossi (TDI) og Gian Gobbo (TDI) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Kommissionsformand Romano Prodis deltagelse i venstrefløjpartiernes internationale topmøde

Lørdag den 20. og søndag den 21. november 1999 deltog Romano Prodi i sin egenskab af formand for Europa-Kommissionen i det internationale topmøde mellem venstrefløjspartiernes ledere sammen med Jospin, D'Alema, Clinton, Blair og andre.

Mener Kommissionens formand, at han ved at deltage i dette møde helt har repræsenteret de forskellige politiske og kulturelle tendenser i Den Europæiske Union og dennes institutioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(21. februar 2000)

Romano Prodi deltog søndag den 21. november 1999 som observatør i et møde mellem stats- og regeringschefer fra venstrefløjspartier om emner, som direkte vedrører perspektiverne for udviklingen i Europa i lyset af globaliseringen. Han tog ordet lørdag den 20. november 1999 i forbindelse med mødets åbning, der blev afviklet særskilt fra det formelle program for topmødet.

Hans bidrag til mødet kan kort opsummeres som en skitsering af hans visioner og idéer om den europæiske socialmodel og kampen mod arbejdsløsheden.

Disse idéer har han givet udtryk for ved talrige lejligheder, ikke mindst i Parlamentet. Kommissionens formand har en politisk funktion. Han respekterer de forpligtelser, denne funktion pålægger ham, men forbeholder sig retten til give udtryk for sin politiske holdning helt uafhængigt og under eget ansvar.