SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2490/98

af Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) og Edith Mueller (V) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: EU-stoette og forbedring af den nukleare sikkerhed i Central- og OEsteuropa

Inden for rammerne af Phare- og Tacis-programmerne anvender EU betydelige beloeb til forbedring af den nukleare sikkerhed i Central- og OEsteuropa. Anvendelsen af disse bevillinger er blevet evalueret i en undersoegelse udarbejdet af Europa-Parlamentet (STOA, PE 166.083/endel.) Kommissionen har bestilt en tilsvarende undersoegelse, men har ikke givet Europa-Parlamentet adgang til resultaterne. Erfaringerne fra igangvaerende Phare- og Tacis-programmer tyder paa, at der ikke er blevet aendret noget som helst eller kun meget lidt ved de svagheder ved de EU-finansierede stoetteprogrammer, som allerede STOA-undersoegelsen gjorde opmaerksom paa.

1. Er det korrekt, at undersoegelser, der udarbejdes inden for rammerne af Phare- og Tacis-programmerne, og/eller resultaterne heraf ikke videregives til de ansvarlige myndigheder i modtagerlandene, og hvor berettigede er de store oekonomiske omkostninger i denne forbindelse efter Kommissionens opfattelse?

2. Er Kommissionen bekendt med, at vesteuropaeiske kontrahenter overdrager ordrer til underkontrahenter i modtagerlandene, der kan arbejde langt billigere, og at de vesteuropaeiske konsulentfirmaer beholder de store prisdifferencer, og hvordan stiller Kommissionen sig til denne omgang med EU-midler?

3. Hvordan er de ydelser, der erlaegges som led i Phare- og Tacis-programmerne, fordelt (i procent og konkrete tal) mellem de vesteuropaeiske konsulentfirmaer og deres underkontrahenter i Central- og OEsteuropa?

4. Hvornaar vil Kommissionen omsider give Europa-Parlamentet adgang til de foreliggende undersoegelser af anvendelsen af EU-midler til forbedring af den nukleare sikkerhed i Central- og OEsteuropa og i landene i det tidligere Sovjetunionen?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek paa skriftlige forespoergsler E-2488/98, E-2489/98 og E-2490/98

(6. oktober 1998)

Kommissionen har bevilget omkring 720 mio. ECU til den nukleare sikkerhedssektor under PHARE- og TACIS-programmerne (1990-1997). En interimsevaluering har bekraeftet programmernes positive virkning. Det er klart, at der som foelge af programmerne er etableret et snaevert samarbejde med alle partnerlandenes nationale sikkerhedsmyndigheder og kraftvaerksoperatoerer.

Der er gennemfoert foranstaltninger til en effektivisering af aktiviteterne i sektoren for nuklear sikkerhed, uden at det har vaeret noedvendigt at aendre den grundlaeggende forordning. I den forbindelse henviser Kommissionen det aerede medlem til de kommentarer, der er fremsat til Hoff-betaenkningen(1).

Kommissionen deltager aktivt i alle relevante fora og opretholder regelmaesige kontakter til de bilaterale og multilaterale donorer.

For ikke at forsinke ivaerksaettelsen af TACIS-programmet har Kommissionen indgaaet kontrakter i henhold til programmet af 1991, der - som foelge af en vis usikkerhed om den gaeldende ordning vedroerende det civilretlige ansvar - omfattede nogle restriktive bestemmelser med hensyn til videregivelsen af undersoegelsesresultaterne til bistandsmodtagerne. Kommissionen har tilstraebt en midlertidig loesning paa dette problem, under afventning af Ruslands ratificering af Wienerkonventionen. Disse bestraebelser mundede i 1995 ud i undertegnelsen af et aftalememorandum med Den Russiske Foederation, der rummer en bestemmelse om det civilretlige ansvar paa det nukleare omraade. Efter undertegnelsen af memorandummet er alle restriktive bestemmelser, som de kontraherende parter har foreslaaet, systematisk blevet afvist. I loebet af 1997 er der ogsaa fundet en loesning for de kontrakters vedkommende, der blev indgaaet inden undertegnelse af memorandummet. De paagaeldende kontraherende parter og Den Russiske Foederations ministerium for atomenergi (Minatom) foretager en brevveksling, hvorefter resultaterne af de respektive undersoegelser fremsendes til bistandsmodtagerne.

Benyttelsen af agenturer til levering af udstyr vedroerende en raekke opgaver, som ikke henhoerer under de offentlige myndigheder.

PHARE- og TACIS-kontrakternes honorarstruktur forhindrer, at eksperter fra partnerlande betales efter Faellesskabets satser. Andelen af det arbejde, der udfoeres som underleverancer af eksperter i partnerlande, varierer alt efter arten af det paagaeldende projekt. Undersoegelser af sikkerheden i forbindelse med de forskellige reaktortyper kraever normalt et vaesentligt input fra den oprindelige konstruktoers side (i visse tilfaelde 50 %). Kontrakter vedroerende bistand paa selve anlaegsstedet kraever en meget mere begraenset involvering af lokale underkontrahenter.

(1) EP 223.140.