ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2901/00

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Rådet

(18. september 2000)

Om: Valg i Kosovo

FN's repræsentant for Kosovo, Kouchner, har bebudet afholdelse af offentlige valg i Kosovo i udgangen af oktober 2000. På baggrund af Den Europæiske Unions erklæringer om skabelsen af et multikulturelt Kosovo bedes Rådet oplyse, hvorledes dette mål kan realiseres med de valg, som skal gennemføres, når det største flertal af serberne i Kosovo er blevet fordrevet, og de øvrige lever under mordtrusler?

Svar

(20. november 2000)

Rådet følger meget nøje udviklingen i situationen i Kosovo. Det har gentagne gange tilkendegivet, at det støtter sikkerhedsrådsresolution 1244 af 10. juni 1999 samt UNMIK's og KFOR's indsats med henblik på at gennemføre resolutionen i alle enkeltheder.

Rådet støtter den afgørelse, FN-generalsekretærens særlige repræsentant Bernard Kouchner traf den 12. august om afholdelse af kommunalvalg i Kosovo den 28. oktober. Det støtter ligeledes alle de bestræbelser Bernard Kouchner og UNMIK har iværksat for at sikre, at de ikke-albanske minoriteter kan deltage i folkeafstemningen samt sidde i de fremtidige lokale institutioner, således at Kosovo bevarer sit multi-kulturelle og multi-etniske præg.

Den Europæiske Union har via Kommissionen og medlemsstaternes bilaterale bistand ydet en væsentlig hjælp til serberne i Kosovo: på sikkerhedsområdet (bidrag til FN's politistyrker, støtte til etablering af et upartisk retssystem) medierne (økonomisk støtte til den serbiske radio i Kosovo, TV- og radioprogrammer med interetnisk eller multikulturelt præg) samt på infrastrukturområdet i kvarterer og kommuner med serbisk flertal (rehabilitering af vand- og elforsyningsnettet, bygning af skoler, offentlig transport, osv.).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1609/00

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Mikrokredit

Kan Kommissionen efter Nielsons løfte om at koncentrere sig om politikken på området for mikrokredit redegøre for, hvilke bestræbelser der er gjort inden for dette felt, efter at den nye Kommission trådte til?

Hvorledes vil Kommissionen sikre, at behandlingen af ansøgninger om mikrokreditlån sker hurtigt og effektivt?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson på skriftlige forespørgsler E-1547/00 og E-1609/00

(12. juli 2000)

Fællesskabet spiller en aktiv rolle ved at finansiere aktiviteter på dette område. I en undersøgelse, der blev gennemført sidste år, skønnedes det, at der i tidsrummet 1995-1999 blev bevilget 214 mio. til finansiering af mikroprojekter, herunder til aktiviteter, der blev udført af ikke-statslige organisationer (ngo'er). Dette er dog kun et skøn. Tallet kan ligge betydeligt højere, fordi mikrokredit indgår i mange forskellige aktiviteter, især i projekter til udvikling af landdistrikter og til aktiviteter, der tager sigte på kvinder. Med hensyn til den nuværende finansiering på årsbasis er Kommissionen desværre ikke i stand til lige nu at oplyse det præcise tal.

Kommissionens strategi på dette område er i færd med at blive revideret. På grundlag af evalueringer af interventioner på området for mikrokredit har Kommissionen indledt en proces, hvor den tidligere politik tages op til kritisk vurdering. Dette er en følge af den verserende debat i donorsamfundet vedrørende den såkaldte mikrofinansieringsrevolution. I 1998 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om mikrofinansiering og fattigdomsbekæmpelse(1) samt retningslinjer for de fremgangsmåder, der bør anvendes.

Med den nye strategi fremhæves betydningen af at tilgodese flertallets forskellige finansielle behov på en mere integreret, bæredygtig måde, og ikke blot koncentrere opmærksomheden om låneaspektet, der tidligere blev ensidigt understreget i mikrokreditordningerne. Tidligere førte fokuseringen på dette ene aspekt ofte til ineffektive interventioner, markedsforstyrrelser og udbredelse af gældsætningskulturen, uden at der opnåedes nogen afgørende, bæredygtig virkning med hensyn til fattigdomsbekæmpelse. Ud fra det nye perspektiv bør der lægges særlig vægt på styrkelse af institutioner og kapacitetsopbygning til fordel for mikrofinansieringsinstitutioner og de ngo'er, der for tiden beskæftiger sig med mikrofinansiering, med henblik på at støtte deres udvikling hen imod større professionalisme og stærkere institutionalisering.

Endelig forventes den samlede reformpakke, som Kommissionen vedtog den 16. maj vedrørende styring af bistanden til tredjelande at få en positiv indflydelse på effektiviteten og hurtigheden i forbindelse med behandlingen af finansieringsafgørelser, herunder afgørelser vedrørende mikrokredit.

(1) KOM(98) 527 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3022/00

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(26. september 2000)

Om: Behovet for harmonisering af køretøjers udrykningsblink i Fællesskabet

I Spanien er farven på køretøjers udrykningsblink for tiden ikke harmoniseret med resten af medlemsstaterne, hvor blinkene er blå. Således

deler udrykningstjenester f.eks. brandbiler og ambulancer den ravgule farve med andre tjenester som f.eks. renovation og andre langsomme køretøjer, mens den blå farve er reserveret for politiet. Denne forvirrende situation medfører også trafikproblemer for udrykningskøretøjer samt risiko for borgerne.

I oktober 1995 og i maj 1996 bad Føderationen af Brandofficersforeninger, FEU, indtrængende de spanske trafikmyndigheder om at revidere regulativet om udrykningskøretøjers blink. De spanske brandfolks faglige organisation, APTB, har ligeledes gentagne gange anmodet trafikmyndighederne om harmonisering med resten af de europæiske lande i form af udskiftning de ravgule udrykningsblink med blå. Endelig har de spanske myndigheder for civilbeskyttelse også erklæret sig enige i, at der er behov for harmonisering med resten af EU-landene.

Indtil nu har trafikmyndighederne argumenteret med, at ikke alle de berørte sektorer ønsker at skifte den ravgule farve ud med den blå. Denne oplysning modsiges dog af APTB's ledelse og af de forskellige tilkendegivelser fra de implicerede parter, som er nævnt ovenfor.

I mangel af et specifikt europæisk regelsæt for dette spørgsmål bedes Kommissionen besvare følgende: Finder den ikke, at der af hensyn til borgernes sikkerhed burde foretages en harmonisering af reglerne for udrykningsblink i alle medlemsstaterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(14. november 2000)

Det er korrekt, at der for øjeblikket ikke findes et direktiv om harmonisering på fællesskabsplan af typegodkendelsen af udrykningsblink til bestemte køretøjer.

I regulativ nr. 65 fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa behandles problemet imidlertid, og regulativet indeholder tekniske bestemmelser om typegodkendelse af særligt udstyr som roterende blinklys, særlige signalblink og advarselslys.

Fællesskabet har ikke tiltrådt dette regulativ, da medlemsstaterne især med hensyn til politiets køretøjer stadig ønsker at kunne fastsætte bestemmelser om dette udstyrs anvendelse og tekniske specifikationer.

Hvis medlemsstaterne skulle ændre opfattelse, kan Fællesskabet tiltræde dette regulativ og harmonisere udrykningskøretøjers udstyr for at skelne dem fra langsomme køretøjer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3268/00

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(20. oktober 2000)

Om: Indvirkningen af langlinefiskeri på havfugle

Nylige rapporter har fokuseret på den trussel, langlinefiskeri udgør for visse havfugle, f.eks. albatrosser. Kan Kommissionen redegøre for, hvad den agter eller planlægger at foretage sig for at imødegå indvirkningen af langlinefiskeri på havfuglebestande i lyset af direktiv 79/409/EØF(1) om beskyttelse af vilde fugle og Kommissionens meddelelse af juli 1999 til Rådet og Europa-Parlamentet om fiskeriforvaltning og naturbeskyttelse i havmiljøet?

(1) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-3268/00, E-3378/00 og E-3379/00

(5. december 2000)

Indtil nu har hovedparten af de bekymringer, der er kommet til udtryk over for Kommissionen, vedrørt de utilsigtede bifangster i form af havfugle i oceanerne på den sydlige halvkugle. Kommissionen er ved at indhente informationer om, i hvilket omfang dette spørgsmål udgør noget reelt problem i fællesskabsfarvandene.

Som led i dette arbejde har Kommissionen anmodet Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) om oplysninger og råd med hensyn til det tryk, fiskernes virksomhed udøver på havmiljøet, herunder især på de ikke-kommercielle arter. Endelig skal Kommissionen henvise de ærede medlemmer til dens svar på skriftlig forespørgsel nr. E-3126/00(1) fra Davies.

(1) EFT C 136 E af 8.5.2001, s. 190.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3353/00

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(27. oktober 2000)

Om: Støttemekanismer inden for filmsektoren

I den binære indkodnings tidsalder gør den tekniske udvikling og digitaliseringen det ikke blot påkrævet at revidere regelsættet om den audiovisuelle sektor i direktiv 89/552/EØF(1) (som skal revideres inden udgangen af år 2002), men også at udarbejde et nyt direktiv om filmkunst. Hvilke mekanismer benytter Kommissionen i øjeblikket indtil den har foretaget en grundig undersøgelse af filmkunstens muligheder til at styrke og sikre en bedre samordning af den eksisterende støtte til filmsektoren i det europæiske indre marked?

(1) EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(30. november 2000)

Kommissionen anerkender betydningen af den europæiske filmkunst og behovet for at styrke den europæiske audiovisuelle industris konkurrencedygtighed. Dette mål førte frem til vedtagelsen af MEDIA og MEDIA II-programmet, som trådte i kraft i januar 1996, og hvor der er fastsat en række støtteforanstaltninger vedrørende uddannelse af fagfolk, udvikling af projekter og produktionsselskaber samt distribution af biograffilm og audiovisuelle produktioner.

I december 1999 vedtog Kommissionen sit forslag til et støtteprogram for den europæiske audiovisuelle industri, Media Plus (2001-2005)(1), der skal lanceres i 2001 som opfølgning til Media-II-programmet, der slutter den 31. december 2000.

Samtidig med dette initiativ meddelte Kommissionen, at den agtede at vedtage en meddelelse om filmkunst, hvor den vil se på forskellige aspekter af dette emne, herunder en definition af europæisk arbejde samt andre spørgsmål, der kan forbedre udbredelsen af film. Kommissionen vil starte en offentlig høring, når meddelelsen er blevet vedtaget, og opfordrer til indsendelse af skriftlige kommentarer og forslag. Der vil også blive afholdt én eller flere høringer for at give alle interesserede mulighed for at fremføre deres synspunkter.

Med hensyn til nationale støttesystemer er det Kommissionens rolle at undersøge, om disse ordninger er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.

(1) KOM(2000) 658 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2695/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Landbrugsstøtte og Cyperns EU-medlemskab

1. Kan Kommissionen give et overslag over, hvor meget de årlige udgifter til landbrugsstøtte vil vokse, hvis den nuværende EU-landbrugsstøttepolitik udvides til at omfatte Cypern, når landet bliver medlem af Den Europæiske Union, og det forudsættes

a) at der ikke sker ændringer i den nuværende cypriotiske landbrugsproduktion;

b) at der sker ændringer i den cypriotiske landbrugsproduktion i takt med ændrede økonomiske incitamenter, efterhånden som støtte- og strukturforanstaltninger bringes på linje med de nugældende EU-politikker?

2. Hvor høje bliver de anslåede årlige udgifter for Garantifonden og for strukturfondene i hvert enkelt tilfælde?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-2690/00, E-2691/00, E-2695/00, E-2699/00, E-2700/00 og E-2701/00

(29. september 2000)

For at kunne anslå de yderligere årlige udgifter til landbrugsstøtte som følge af Polen, Tjekkiet, Cypern, Ungarn, Slovenien og Estlands tiltrædelse af EU er det nødvendigt med nogenlunde sikkerhed at kende dato, vilkår og betingelser for landenes tiltrædelse af EU. Disse aspekter skal fastlægges under tiltrædelsesforhandlingerne med landene, hvoraf landbrugskapitlet blev åbnet i juni 2000. Ethvert overslag over udgifter på grundlag af de antagelser, der fremføres af det ærede medlem, må derfor nødvendigvis have en hypotetisk, spekulativ og usikker karakter. På det nuværende tidspunkt i forhandlingsprocessen er Kommissionen derfor ikke i stand til at besvare de spørgsmål, som det ærede medlem har stillet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2430/00 af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Rådet. Folkene.



EF-Tidende nr. 103 E af 03/04/2001 s. 0155 - 0156



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2430/00 af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Rådet (24. juli 2000) Om: Folkene Hvordan fortolker Kommissionen begrebet folkene i EF-traktatens artikel 151, 189 og 190? Svarer dette begreb for staten Spaniens vedkommende til det, som i den spanske forfatning benævnes som nationaliteter? Svar (7. november 2000) Rådet har ikke kompetence til at fortolke EF-traktatens bestemmelser. Rådet minder om det princip, der er fastlagt af Domstolen, og hvorefter fortolkningen af fællesskabsretten ikke kan henhøre under de nationale retter. Ordlyden af en fællesskabsretlig bestemmelse, som ikke indeholder nogen udtrykkelig henvisning til medlemsstaternes ret med hensyn til fastlæggelsen af dens betydning og rækkevidde, skal normalt undergives en selvstændig fortolkning, som skal søges under hensyntagen til bestemmelsens kontekst og formålet med den pågældende ordning; hvis der ikke er nogen udtrykkelig henvisning til medlemsstaternes ret, er det kun, når Fællesskabets retsinstanser ikke i fællesskabsretten eller almindelige fællesskabsretlige principper kan finde elementer, der gør det muligt for dem at fastlægge bestemmelsens indhold og rækkevidde ved en selvstændig fortolkning, at anvendelsen af fællesskabsretten i givet fald kan indebære en henvisning til medlemsstaternes ret (Retten i Første Instans, dom af 18. december 1992, Diaz Garcia mod Parlamentet, sag T-43/90, Domssaml. s. II-2619).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2762/00

af Mark Watts (PSE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Natnavigationsudstyr for højhastighedsfartøjer

Har Kommissionen kendskab til eksistensen af et smuthul i IMO-bestemmelserne for højhastighedsfartøjer, som kunne medføre, at et højhastighedsfartøj til passagertransport fuldt lovligt kan operere uden natnavigationsudstyr i kraft af definitionen på højhastighedsfartøjer, som snarere vedrører skrogets udformning end navigationssikkerheden ved høj hastighed?

Har Kommissionen forslag til en løsning af dette problem?

Er Kommissionen enig i, at de relevante direktiver bør bringes i overensstemmelse med den afgørelse, som Hong Kongs Søfartsdepartement har truffet om indførelse af et generelt krav til alle fartøjer, der om natten sejler med en hastighed på 25 knob eller derover, om at være udrustet med godkendt natnavigationsudstyr?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. oktober 2000)

Udrustning med natnavigationsudstyr er omfattet af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO)'s kode for højhastighedsfartøjer (HSC Code), som er vedtaget af Den Maritime Sikkerhedskomité i 1994. Den 1. januar 1996 blev denne kode juridisk bindende for højhastighedsfartøjer i international fart. Højhastighedsfartøjer til passagerbefordring, der er bygget på eller efter denne dato og er i indenlandsk fart, skal også opfylde kravene i denne kode i medfør af Rådets direktiv 98/18/EF af 17. marts 1998 om sikkerhedsregler og -standarder for passagerskibe(1).

Den pågældende bestemmelse i HSC Code lyder således: Såfremt de driftsmæssige forhold berettiger til installering af udstyr til forbedring af natnavigation, skal dette installeres. Det betyder, at det er flagstatens ansvar at beslutte, om sådant udstyr skal installeres eller ej under hensyntagen til de herskende forhold for sejlads på den rute, hvor højhastighedsfartøjet er i drift.

I betragtning af, at der i Fællesskabets farvande er mange forskellige havområder med vidt forskellige forhold for sejlads, og med nærhedsprincippet in mente har Kommissionen ikke til hensigt at fremsætte forslag til yderligere foranstaltninger på indeværende tidspunkt.

De foranstaltninger, myndighederne i Hong Kong har truffet, skal ses i lyset af de særlige forhold, der gør sig gældende i disse farvande.

(1) EFT L 144 af 15.5.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2442/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. juli 2000)

Om: Kommissionsmedlem Anna Diamantopoulous rejse til Tyrkiet

Tyrkiets overgang fra at være ansøgerland til at blive fuldgyldigt medlem af Den Europæiske Union vil afhænge af, om landet overholder de nødvendige krav til et demokratisk land, herunder først og fremmest anerkendelse af og respekt for det kurdiske folks kulturelle og nationale egenart. I hvilket omfang behandles dette alvorlige og konditionelle spørgsmål på de forberedende møder, der afholdes af Kommissionens medlemmer i Tyrkiet, og helt konkret på møderne afholdt i den seneste tid af Kommissionens medlem Anna Diamantopoulou og tidligere af Kommissionens medlem Günter Verheugen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(15. september 2000)

Det ærede medlem anfører med rette, at Tyrkiet bl.a. skal opfylde de politiske kriterier for medlemskab, som blev fastlagt af Det Europæiske Råd i København, og som indbefatter respekt for og beskyttelse af mindretal.

Kommissionen har aflagt beretning om udviklingen i Tyrkiet inden for disse områder (i de periodiske rapporter for 1998 og 1999), og den vil fortsætte hermed i rapporten for år 2000, der offentliggøres i november. På samme tidspunkt vil der blive givet nærmere meddelelse om landets første tiltrædelsespartnerskab.

Drøftelserne af disse spørgsmål med de tyrkiske myndigheder foregår regelmæssigt og på forskellige niveauer. De seneste drøftelser heraf fandt sted under besøg i Tyrkiet af hhv. kommissæren for beskæftigelse (22. til 24. juni 2000) og af kommissæren for udvidelse (13. til 14. juli 2000).

Kommissionen fører tillige en dialog med internationale organisationer, ngo'er og andre med henblik på at drøfte udviklingen i Tyrkiet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2396/00

af Lucio Manisco (GUE/NGL), Patricia McKenna (Verts/ALE), Elena Paciotti (PSE) og Giovanni Fava (PSE) til Rådet

(24. juli 2000)

Om: Handel med organer fra dødsdømte i Folkerepublikken Kina

I en brevveksling fra Malaysia, offentliggjort den 15. juni 2000 af International Herald Tribune, omtaler den respekterede journalist Thomas Fuller, at handelen i Folkerepublikken Kina med organer fra unge, som er dømt til døden og henrettes ad hoc, fortsætter under de mest umenneskelige forhold, og at antallet af patienter, som er rejst til kinesiske statsklinikker og har fået foretaget nyretransplantationer til beløb på 10 000-12 000 dollars, alene i Malaysia er steget til over tusind. Ifølge Fuller gør henrettelsesmetoden et pistolskud i nakken disse transplantationer særligt eftertragtede, i og med, at de fjernede organer ikke beskadiges. Så barbariske metoder, som tilsyneladende omfatter udvælgelse og fastsættelse af datoen for henrettelserne afhængigt af efterspørgslen efter organer, er tidligere blevet dokumenteret og påtalt af

Human Rights Watch, humanitære organisationer og internationale institutioner. I en beslutning, som Europa-Parlamentet vedtog den 14. maj 1998 (beslutning B4-0496/98)(1), blev denne grusomme praksis, som rige europæiske patienter tilsyneladende også nød godt af, fordømt, og Kommissionen og Rådet blev opfordret til at gribe ind over for Folkerepublikken Kina for at bringe denne handel med organer til ophør.

1. Mener Rådet, som støtter Kinas indtræden i Verdenshandelsorganisationen med forbehold af overholdelse af menneskerettighedsklausulen, ikke, at den rædsel, som en så umenneskelig praksis vækker i hele verden, skaber væsentlige hindringer for en yderligere normalisering af forbindelserne med Folkerepublikken Kina?

2. Mener Rådet ikke, at det bør præcisere, hvilke indgreb det har iværksat eller agter at iværksætte over for Folkerepublikken Kinas myndigheder, FN og Verdenshandelsorganisationen for at sætte en stopper for denne handel med organer fra dødsdømte?

3. Mener Rådet ikke, at det bør informere Europa-Parlamentet om de nærmere bestemmelser og udfaldet af de initiativer, som kræves i beslutningen af 14. maj 1998?

(1) EFT C 167 af 1.6.1998, s. 224.

Svar

(10. november 2000)

Rådet er bekendt med de forhold, som det ærede parlamentsmedlem henviser til. EU understreger systematisk sine bekymringer for menneskerettighederne i Kina, især under dialogmøder om menneskerettigheder mellem EU og Kina. Disse bekymringer indbefatter den overdrevne anvendelse af dødsstraf i Kina. I denne forbindelse tager Rådet i sine holdninger naturligvis hensyn til de relevante beslutninger fra Europa-Parlamentet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2892/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(14. september 2000)

Om: Krænkelse af meningsfriheden og menneskerettighederne i Italien

Giuseppe Segato, født i Borgoricco (Padova) den 17. juni 1954 er blevet idømt tre år og syv måneders fængsel for samfundsnedbrydende virksomhed i form af moralsk støtte til den gruppe mennesker, som den 9. maj 1997 uden anvendelse af

vold besatte klokketårnet på Markuspladsen i Venedig med det formål at kræve selvstyre for regionen Veneto. I Italien er bestemmelser som f.eks. straffelovens artikel 241, der stammer helt tilbage fra Mussolinis diktatorstyre, stadig gældende. Heri fastlægges, at personer som fredeligt med politiske midler stræber efter at indføre uafhængighed for et område under den nuværende republik Italien, straffes med fængsling.

Kan Kommissionen undersøge, om de italienske dommeres adfærd i denne og andre sager ikke er en åben krænkelse af meningsfriheden, som danner grundlag for ethvert demokrati, samt EU-traktatens artikel 6?

Er det Kommissionens opfattelse, at de artikler i den italienske straffelov, der går under betegnelse Rocco, især artiklerne vedrørende de såkaldte meningslovovertrædelser og personer, som bringer statens enhed i fare, som stammer helt tilbage fra Benito Mussolinis fascistiske diktatur og stadig er i kraft, krænker principperne for frihed, demokrati, overholdelsen af menneskerettigheder og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincipperne, der stadfæstes i traktaten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(13. oktober 2000)

Det tilkommer ikke Kommissionen at føre tilsyn med dommeres adfærd, idet denne vurderes af de organer, der ifølge de nationale lovgivnings- og domstolssystemer har beføjelser hertil. I den sag, det ærede medlem bringer på bane, drejer det sig om den behørige appeldommer og omstødelsesdomstolen.

For så vidt angår den italienske straffelovs artikler, er det heller ikke op til Kommissionen på forhånd at udtale sig om, hvorvidt de er forenelige med EF-traktaten. Fastsættelse af straffenormer henhører nemlig under medlemsstaternes beføjelser, mens Domstolen har beføjelser i tilfælde af overtrædelse af EF-retten.

Mener den person, det ærede medlem omtaler, derimod, at han er offer for en overtrædelse af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, er det op til ham at henvende sig til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg. En sag kan dog først indbringes herfor, efter at alle interne klagemuligheder er udtømt og senest seks måneder efter datoen for den endelige interne afgørelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2731/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Rådet

(3. august 2000)

Om: Asylansøgere

Kan Rådet oplyse, hvor mange mennesker der har søgt asyl i hver enkelt medlemsstat hvert år i de seneste fem år, og hvor stor en andel af disse mennesker der indtil videre har fået asyl i hvert enkelt tilfælde?

Kan Rådet oplyse, hvilken andel af asylansøgere der hvert år i de seneste fem år er kommet fra lande med aktuelle eller nylige civile konflikter?

Svar

(16. november 2000)

Med hensyn til statistiske oplysninger om asylsager henviser Rådet det ærede medlem til de regelmæssige bulletiner, der offentliggøres af Eurostat, samt til de udmærkede statistiske oplysninger, der offentliggøres af UNHCR, og som er tilgængelige på dennes Internetsted på adressen www.unhcr.ch.