SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2078/99

af Mary Banotti (PPE-DE) til Kommissionen

(12. november 1999)

Om: Incitamenter til at cykle

Kan Kommissionen oplyse, hvilke incitamenter, ordninger eller retningslinjer, der eventuelt findes med henblik på at tilskynde ansatte i den offentlige sektor i særdeleshed og ligeledes ansatte i den private sektor til at cykle?

Er Kommissionen klar over, at visse statsligt finansierede virksomheder tilskynder til køb og brug af privatbiler ved hjælp af økonomiske incitamenter, mens cyklister ikke får samme tilbud?

Kan Kommissionen oplyse, om der foreligger forslag med henblik på at undersøge, om det er muligt at fremme incitamenter til at cykle, f.eks. ved at kigge på kilometergodtgørelser i forbindelse med arbejdsrelateret kørsel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. december 1999)

Kommissionen er klar over, at arbejdsgiverne spiller en vigtig rolle, når det drejer sig om at fremme bæredygtig mobilitet ved at opmuntre personalet til i højere grad at anvende alternativer til privatbilen, f.eks. at gå, cykle, at bruge offentlig transport og at være flere om en bil(1).

I overensstemmelse med nærhedsprincippet må myndighederne og arbejdsgiverne i medlemsstaterne gå forrest, når det drejer sig om lokal og regional transport. Fællesskabet har derfor ikke vedtaget incitamenter, ordninger eller retningslinjer om dette emne.

Kommissionen har ikke for øjeblikket oplysninger, der gør det muligt at besvare det ærede medlems spørgsmål. Den har dog iværksat to projekter, som i fremtiden skulle give relevante oplysninger. Den har for nylig bestilt en undersøgelse om ukonventionelle betalings- og afgiftsformer med henblik på at støtte offentlig transport og afgiftsincitamenter for pendultransport. Denne undersøgelse skal foreligge i foråret 2000. Den skal resumere, hvorledes medlemsstaternes afgiftssystemer påvirker incitamenter til at få enkeltpersoner til at vælge andre former for transport til arbejde og få arbejdsgiverne til at hjælpe dem med deres rejsearrangementer inklusive anvendelse af cykel. Kommissionen har sammen med seks medlemsstater skabt en europæisk platform til forvaltning af mobilitet (EPOMM). Her vil man dele god praksis om, hvorledes offentlige og private organisationer tilskynder til bæredygtige transportmønstre hos ansatte og besøgende. Disse oplysninger bliver tilgængelige på Internettet.

Kommissionen sponsorerer også den europæiske lokale transportinformationsservice (Eltis) (www.eltis.org) for at hjælpe transportmyndighederne, transportvirksomhederne og brugergrupperne med at finde frem til god praksis inden for lokal og regional transport. Det drejer sig om over 300 individuelle

tilfælde, hvoraf mange som f.eks. cykelstrategien i Helsingfors og Nottingham Commuter Planners Club omfatter initiativer, som sigter på at fremme cyklen som transportmiddel til og fra arbejde.

Kommissionen har for nylig offentliggjort en håndbog Cykling: vejen frem for byerne(2). Denne offentliggørelse, som sigter på lokale beslutningstagere, viser forskellige eksempler på god praksis inden for fremme af cykling og understreger fordelene for forretningsverdenen ved at fremme cykling.

Ved hjælp af sin grønne husholdnings-politik af 1997 fremmer Kommissionen som arbejdsgiver anvendelsen af bæredygtige transportmåder som et alternativ til privatbiler. Som en del af denne politik er den ved at skabe cykelparkeringspladser på personalets bilparkeringspladser med interne cykelstier, hvor pladsen tages fra bilparkeringspladserne. På nuværende tidspunkt foreligger der 250 cykelparkeringspladser.

(1) Se meddelelsen Udvikling af borgernes transportnet: KOM(1998) 431 endelig udg.

(2) ISBN: 92-828-5725-5 Katalognummer CR-17-98-693-FR-C.