ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3209/98

af Robert Sturdy (PPE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Stoetteordning for kalvekoed (CPAS)

Er Kommissionen bekendt med, at den britiske regering foreslaar, at stoetteordningen for kalvekoed bliver ophaevet pr. 30. november 1998?

Er Kommissionen bekendt med, at uden et eksportmarked for tyrekalve fra malkekvaegbestanden vil ophaevelsen af denne ordning paa mellemlang sigt kunne faa meget alvorlige konsekvenser for den britiske og den europaeiske oksekoedindustri?

Hvilke foranstaltninger traeffer Kommissionen til at sikre en tidlig ophaevelse af eksportforbuddet for kalve?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen traeffe til at sikre, at stoetteordningen for kalvekoed fortsat vil vaere tilgaengelig i Det Forenede Kongerige?

En af grundene til at ophaeve CPAS i Det Forenede Kongerige lader til at vaere omkostningerne ved ordningen paa grund af det hoeje stoetteniveau. Vil Kommissionen se paa muligheden af at tillade udbetaling af en lavere stoette?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. november 1998)

1. Kommissionen er bekendt med, at sagen behandles i den britiske regering, men til dato er den endelige beslutning ikke formelt meddelt Kommissionen.

2. og 4. Fra 1. december 1998 bliver anvendelsen af forarbejdningspraemien frivillig i medlemsstaterne. Beslutningen skal derfor traeffes af de beroerte nationale myndigheder.

3. Eksportordningen for oksekoed goer det muligt at eksportere udbenet oksekoed fra visse nordirske virksomheder, hvis det kommer fra bestande i provinsen, som er underlagt strenge betingelser vedroerende bovin spongiform encephalopati (BSE). Kommissionen har desuden fremlagt et dokumentudkast for Den Staaende Veterinaerkomité om indfoerelse af en datobaseret eksportordning, som skal goere det muligt at eksportere udbenet oksekoed fra kvaeg foedt i Det Forenede Kongerige efter 1. august 1996, ogsaa her under streng kontrol med, at der ikke forefindes BSE. Der er p.t. ikke fremsat forslag om at ophaeve embargoen mod levende kvaeg.

4. I henhold til Raadets forordning (EOEF) 805/68 af 27. juni 1968 om den faelles markedsordning for oksekoed(1) fastsaetter Kommissionen forarbejdningspraemien paa et niveau (eller flere niveauer), som goer det muligt at traekke et tilstraekkeligt stort antal kalve tilbage fra produktion i overensstemmelse med markedskravene. Kommissionen vil, som den ogsaa har gjort tidligere, ikke toeve med at aendre paa betalingsbeloebet i overensstemmelse med ovenstaaende forpligtelse.

(1) EFT L 148 af 28.6.1968.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2444/98

af Angela Sierra González (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Forlydender om det multinationale selskab Chiquita

Paa det seneste har der i medierne vaeret forlydender om, at det udelukkende skulle vaere det multinationale selskab Chiquita, som (i strid med de andre multinationale selskaber, Del Montes og Doles standpunkt) havde lagt pres paa den amerikanske regering for at faa denne til i WTO at bekaempe EU's faelles markedsordning for bananer.

Ifoelge kilderne henstillede en delegation bestaaende af amerikanske kongresmedlemmer, repraesentanter for en raekke organisationer m.m. efter sit besoeg i en lang raekke caribiske stater, at USA burde indlede forhandlinger med disse lande om bananordningen uden at true med ensidige sanktioner. USA burde saaledes ikke gennemtvinge den afgoerelse, som WTOs panel havde truffet, og som gik imod EUs markedsordning for bananer.

Den omtalte delegation kunne ogsaa konstatere, at den pression, som Chiquita udoevede, klart var til skade for de caribiske oestater, som drog fordel af AVS-landenes aftale med EU, og begunstigede det multinationale selskab Chiquita i de latinamerikanske lande, som er kendetegnet ved sine arbejdsforhold, som lader meget tilbage at oenske.

Har Kommissionen kendskab til disse oplysninger?

Er det Kommissionens opfattelse, at WTO-panelets afgoerelse om markedsordningen for bananer snarere gavner Chiquitas end de latinamerikanske banandyrkende landes interesser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. september 1998)

Kommissionen er bekendt med den medieomtale, som det aerede medlem refererer til.

Kommissionen gaar staerkt ind for, at enhver international handelstvist boer bilaegges i henhold til de relevante procedurer, der er vedtaget i forbindelse med de multilaterale handelsaftaler, og at de enkelte lande ikke boer traeffe ensidige foranstaltninger uden om disse procedurer.

Kommissionen kan ikke udtale sig om virkningerne af Verdenshandelsorganisationens (WTO) afgoerelser for bestemte virksomheder, da WTO-procedurerne vedroerer lande og ikke individuelle virksomheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3541/98

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) og Pedro Marset Campos (GUE/NGL) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: EFRU-stoette til et projekt om opfoerelse af et kraftvarmevaerk for traebiomasse i Salinas de Pisuerga (Palencia - Spanien)

I sit svar af 5. oktober 1998 paa skriftlig forespoergsel E-2145/98(1) fastslaar kommissionsmedlemmet Christos Papoutsis, at der ikke var bevilget midler fra hverken EFRU eller Samhoerighedsfonden til projektet vedroerende et kraftvarmeforbraendingsanlaeg til traebiomasse i Salinas de Pisuerga (Palencia, Spanien) - besvarelsens punkt 2.

Ikke desto mindre oplyste statssekretaeren for forbindelserne mellem det spanske parlament (Cortes) og regeringen den 13. april 1998 som svar paa en forespoergsel fra senatoren Heliodoro Gallego, at der til det naevnte projekt fra EFRU var bevilget et beloeb paa 279.902 mio ptas. samt et beloeb fra statens almindelige budget paa 119.958 mio ptas.

1. Kan Kommissionen i betragtning af den manglende overensstemmelse mellem de to svar meddele, hvilke oplysninger, den ligger inde med om stoette fra EFRU til forbraendingsanlaegget som omtalt af statssekretaeren?

2. Mener Kommissionen ikke, at den boer afklare dette spoergsmaal saa detaljeret som muligt for at sikre borgerne i EU adgang til oplysninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(22. januar 1999)

Der erindres om, at programmeringsordningen for strukturfondene er baseret paa naerhedsprincippet og derfor indeholder bestemmelse om, at Kommissionen traeffer beslutning om de generelle retningslinjer (EF-stoetterammen), ud fra hvilke programmerne godkendes. Med undtagelse af projekter af et vist omfang, der allerede er identificeret i stoetterammen, udvaelger de ansvarlige myndigheder for ivaerksaettelsen de projekter, der skal finansieres. Kommissionen faar foerst naermere kendskab til de enkelte projekter, naar gennemfoerelsen starter, efterhaanden som den modtager de aarlige situationsrapporter, eller naar den deltager i moederne i overvaagningsudvalgene.

Hvad angaar biomasseforbraendingsanlaegget i Salinas de Pusuerga, havde Kommissionen ikke officielle oplysninger til raadighed ved modtagelsen af skriftlig forespoergsel E-2145/98 fra det aerede medlem(2). Derfor raadfoerte Kommissionen sig med de spanske myndigheder, som svarede, at der ikke var ydet nogen stoette fra Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) til dette projekt.

Kommissionen har i mellemtiden faaet mere detaljerede oplysninger fra de naevnte myndigheder. Industriministeren skulle have forpligtet sig til at yde 400 mio. ESP (2,4 mio. EUR) i stoette til det paagaeldende projekt, som desuden ville faa 280 mio. ESP (1,8 mio. EUR) i stoette fra EFRU. Der er dog stadig ikke foretaget nogen betalinger til projektet.

(1) EFT C 135 af 14.5.1999, s. 23.

(2) EFT C 135 af 14.5.1999, s. 23.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-4011/98

af Vincenzo Viola (PPE) til Kommissionen

(22. december 1998)

Om: Procedure paa grundlag af artikel 93, stk. 2, i forbindelse med overdragelsen til Banco di Sicilia SpA af Sicilcassa

I forbindelse med overdragelsen til Banco di Sicilia SpA af Sicilcassa og Kommissionens indledning den 7. maj 1998 af proceduren paa grundlag af artikel 93, stk. 2, bedes Kommissionen oplyse, om den italienske regering har givet de oenskede oplysninger, og hvornaar Europa-Kommissionen agter at udtale sig definitivt for at evaluere denne operation i forhold til beskyttelsen af den fri konkurrence?

Kommissionen bedes saerlig undersoege, om ogsaa interventionen fra "Fondo interbancario di tutela dei depositi" kan betegnes som en uforenelig stoetteforanstaltning, da de tilbagebetalinger, der fortsat finder sted i langt stoerre omfang end formodet, af fordringer fra Sicilcassa (som generelt eksempel kan naevnes tilfaeldet med Banca Agricola Etnea), viser, at disse kreditbeloeb er blevet kunstigt forstoerret og bevidst dramatiseret for at opnaa en tvungen likvidering af dette pengeinstitut, og dermed en intervention fra Fondo interbancario di tutela og overdragelsen til Banco di Sicilia SpA, som efter min mening aldrig har gjort en bedre handel, der ogsaa her er gaaet ud over konkurrence- og markedsbestemmelserne.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(26. januar 1999)

Det aerede medlem anmoder om oplysninger om, hvorvidt den dokumentation, den italienske regering forelagde Kommissionen efter ivaerksaettelsen af proceduren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2, er udtoemmende. Han anmoder ligeledes om, at Kommissionen vurderer, hvorvidt der findes statsstoetteelementer i den stoetteforanstaltning, "Fondo di Garanzia di Tutela dei Depositi" (garantifonden for indskud) gennemfoerte i forbindelse med afviklingen i Sicilcassa.

I den forbindelse skal det for det foerste bemaerkes, at den italienske regering forelagde de fleste af de dokumenter, Kommissionen havde anmodet om, bortset fra dem, der foerst kan udfaerdiges efter, at den igangvaerende undersoegelse af, om der er udvist behoerig omhu ved opgoerelsen af Sicilcassas aktiver og passiver, er tilendebragt.

For det andet gennemgik Kommissionen ved ivaerksaettelsen af den igangvaerende procedure(1) aarsagerne til, at "Fondo di Garanzia dei Tutela dei Depositi"s stoetteforanstaltning ikke indeholder statsstoetteelementer. Disse aarsager staar bl.a. i forbindelse med fondens retlige art, dens sammensaetning samt regler og fremgangsmaader for dens organers beslutningstagning vedroerende stoetteforanstaltningerne. Af den udfoerlige analyse i Kommissionens beslutning fremgaar det, at fonden er en privatretlig organisation, og at dens beslutninger vedtages uafhaengigt af offentlige myndigheders vilje.

(1) EFT C 297 af 25.9.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3594/98

af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Den bangladeshiske forfatter Taslima Nasrin

Hvordan har Kommissionen opfulgt Europa-Parlamentets beslutning af september 1998 med henblik paa at opnaa garantier for Taslima Nasrins sikkerhed under hendes besoeg hos hendes alvorligt syge mor i Bangladesh?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(12. januar 1999)

Kommissionen har via sin delegation i Dhaka fulgt meget noeje med udviklingen i sagen om forfatterinden Taslima Nasrin.

Der har i den seneste tid vaeret en ny udvikling i sagen. Den 22. november 1998 moedte Taslima Nasrin i Hoejesteret, hvor hun opnaaede loesladelse mod kaution i retssag nr. 2 mod hende, som er anlagt af en borger i Bangladesh. Taslima Nasrin blev allerede loesladt mod kaution i den foerste sag, som regeringen anlagde mod hende i 1994. Efter loesladelsen kan hun nu ifoelge sin forsvarsadvokat frit rejse rundt i Bangladesh og til udlandet. Men hendes bevaegelsesfrihed er naturligvis haemmet af risikoen for, at pro-islamiske ekstremistgrupper vil gribe til aktioner imod hende.

Kommissionens delegation i Dhaka er til stadighed i naer kontakt med medlemsstaternes diplomatiske missioner og er rede til at deltage i alle initiativer, som anses for at vaere nyttige for Taslima Nasrins sag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3487/98

af Anne McIntosh (PPE) til Raadet

(24. november 1998)

Om: Oplysningsmateriale om Den Europaeiske Union

Kan Raadet oplyse, hvor meget det oplysningsmateriale, der i oejeblikket udsendes til de britiske skoler om Den Europaeiske Union, har kostet, og hvem der baerer disse omkostninger?

Er Raadet enig i, at materiale af denne art, der udsendes i medlemsstaterne, og som vedroerer fordelene ved EU-medlemskab og deltagelse i euroen, boer indeholde synspunkter baade for og imod?

Svar

(8. februar 1999)

Raadet er ikke i stand til at udtale sig om spoergsmaalet om udsendelse af oplysningsmateriale om Den Europaeiske Union til de britiske skoler eller andetsteds, da det ikke paa nogen maade deltager i saadanne aktiviteter.

Hvis det aerede parlamentsmedlem henviser til Europa-Kommissionens materiale, skal spoergsmaalene snarere stiles direkte til Kommissionen.

I denne sammenhaeng skal der goeres opmaerksom paa, at Raadet den 29. juni 1998 har meddelt, at det "stoetter oeget samarbejde mellem EU-institutionerne paa det informationspolitiske omraade". Paa nuvaerende tidspunkt er et saadant samarbejde imidlertid kun effektivt mellem Parlamentet og Kommissionen.

Endvidere har Raadet den 7. september 1998 vedtaget foelgende konklusioner:

"Raadet maerker sig medlemsstaternes ansvar for oplysning om Den Europaeiske Union.

Raadet erkender Kommissionens rolle med hensyn til at fremme det interinstitutionelle samarbejde inden for information om Den Europaeiske Union.

Raadet noterer sig, at Kommissionen vil udarbejde mekanismer, som goer det muligt for informationsmedarbejderne i medlemsstaterne og i EU-institutionerne at udveksle erfaringer, kommunikere med hinanden og afholde konsultationer vedroerende information om Den Europaeiske Union, samt til regelmaessigt at aflaegge rapport om de fremskridt, der er gjort.

Raadet noterer sig, at Kommissionen vil fremsaette forslag om interinstitutionelt samarbejde med navnlig Europa-Parlamentet og Raadet."
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3183/98

af Marie-Noëlle Lienemann (PSE) til Kommissionen

(27. oktober 1998)

Om: Sport og doping

Hvorledes har Kommissionen til hensigt at ivaerksaette en mere aktiv faellesskabspolitik for bekaempelse af doping under store europaeiske sportsbegivenheder for at fremme en sund sportsudoevelse?

Kommissionen bedes ligeledes oplyse, hvilke konkrete initiativer der er truffet med henblik paa at harmonisere bestemmelser og praksis paa europaeisk niveau vedroerende et forbud mod dopingmidler eller mere generelt mod doping og for at skabe offentlig bevidsthed om farerne ved disse misforhold inden for sport?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(11. december 1998)

Faellesskabets befoejelser i henhold til EU-Traktaten giver det ikke mulighed for at udvikle nogen faelles politik til bekaempelse af doping.

Kommissionen, der er opmaerksom paa dette store problem, er ikke desto mindre villig til at mobilisere de instrumenter, den raader over inden for de forskellige EU-politikker og inden for samarbejdet om retlige og indre anliggender. Doping inden for sporten er for eksempel et af hovedemnerne i det ny 5. Rammeprogram for Forskning og Teknologisk Udvikling (1998-2002)(1), bl.a. for saa vidt angaar aspekterne vedroerende begraensning af efterspoergslen og aspekterne doping og sportsudoevelse. Ogsaa i forbindelse med bedrageribekaempelse er dette problem genstand for undersoegelse som led i aktiviteten "Maaling og forsoeg" inden for programmet "Konkurrencedygtig og varig vaekst".

Kommissionen vil i oevrigt deltage i verdenskonferencen om doping, der er tilrettelagt af Den Internationale Olympiske Komité i Lausanne i februar l999.

Kommissionen skal erindre om, at alle medlemsstaterne er ved at ratificere en europaeisk konvention om doping inden for Europaraadets rammer. Anvendelsen af denne konvention ville allerede vaere et positivt led i bekaempelsen af denne svoebe.

(1) EFT C 137 af 7.6.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3910/98

af Raimo Ilaskivi (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Beskatning af brugte importerede biler til Finland

Efter Kommissionens officielle skrivelse af 4.5.1998 til den finske regering med en anmaerkning om importen af brugte biler fra andre medlemslande til Finland, har den finske regering den 27.11.1998 i den finske Rigsdag stillet et lovforslag, der har til formaal at aendre beskatningen af de paagaeldende biler, men kun i meget begraenset omfang.

Ifoelge min opfattelse er den finske lov om beskatning af biler med hensyn til importerede brugte biler stadig i strid med EF-traktatens artikel 95, da de afgiftsmaessige konsekvenser er saa betydelige, at den hoeje beskatning i praksis er en diskrimination af importerede brugte biler fra andre medlemslande i forhold til de brugte biler, der koebes i Finland. Det nye lovforslag har ikke afgoerende aendret paa den situation, som jeg allerede gjorde opmaerksom i min skriftlige forespoergsel til Kommissionen den 11.12.1997.

Det afgoerende punkt i den finske lov om beskatning af biler er §7, som Kommissionen ogsaa har gjort opmaerksom paa. Denne paragraf aendres paa en saadan maade, at afgiftsnedsaettelsen for den brugte bil, der indfoeres i Finland, som hovedregel vil vaere paa 0,6 % pr. maaned, bilen har vaeret i brug, mens den ifoelge den gaeldende lov er paa 0,5 %. Det er indlysende, at en saa begraenset aendring ikke retter op paa det grundlaeggende problem med, at de mest efterspurgte importerede biler med et par aars levetid ogsaa i fremtiden vil vaere uden for den finske forbrugers raekkevidde.

Situationen forvaerres yderligere af, at Finlands naermeste EU-naboland, Sverige, afskaffede bilafgiften i 1996. Dette indebaerer, at importen af en brugt bil i Sverige er en realistisk mulighed for privatpersoner.

Kommissionen boer endvidere goeres opmaerksom paa, at det indre markeds funktion ogsaa hindres af, at den finske lov om beskatning af biler ogsaa i den aendrede form er indviklet og indeholder adskillige tekniske detaljer, som giver toldmyndighederne alt for stor mulighed til at traeffe afgoerelser, der bygger paa fortolkninger.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at bringe den nye finske lov om beskatning af biler i overensstemmelse med traktatens artikel 95?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(18. februar 1999)

Kommissionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3439/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(24. november 1998)

Om: Hygiejniske regler paa Prima Porta-kirkegaarden

Det er kommet frem, at der paa Prima Porta-kirkegaarden er sket klare overtraedelser af sundhedsbestemmelserne og kravet om behoerig respekt for stedet. Der er saaledes fundet udsivende vaesker fra lig, der er blevet toerret op med avispapir og savsmuld, og i kapellet mangler der disinficerende midler, selv om 200 ligkister i flere maaneder har ventet paa at blive gravsat.

Vil Kommissionen paa denne baggrund oplyse,

1. om der ud over overtraedelse af de italienske sundheds- og hygiejniske bestemmelser ogsaa er sket overtraedelse af EU-direktiver eller -forordninger og i givet fald hvilke?

2. om der findes undersoegelser eller dokumenter om emnet udarbejdet af Kommissionen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(28. januar 1999)

1. Hvad angaar arbejdstagernes beskyttelse, er de foranstaltninger, som er fastlagt i faellesskabslovgivningen om sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen som f. eks. i Raadets direktiv 80/1107/EOEF(1), 89/391/EOEF(2), 89/654/EOEF(3), 89/655/EOEF(4)89/656/EOEF(5), 90/394/EOEF(6), 90/679/EOEF(7) og 98/24/EF,(8) relevante. I disse er der fastlagt minimumsforskrifterne i henhold til artikel 118A i EF-traktaten, som skal anvendes paa arbejdspladsen for at sikre, at der tages alle noedvendige skridt for at forebygge eksponering af arbejdstagere eller for at kontrollere denne paa passende maade.

2. Der findes ikke nogen undersoegelser eller dokumenter fra Kommissionen om dette emne.

(1) EFT L 327 af 3.12.1980.

(2) EFT L 183 af 29.6.1989.

(3) EFT L 393 af 30.12.1989.

(4) EFT L 393 af 30.12.1989.

(5) EFT L 393 af 30.12.1989.

(6) EFT L 196 af 26.7.1990.

(7) EFT L 374 af 31.12.1990.

(8) EFT L 131 af 5.5.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3410/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(17. november 1998)

Om: Forskelsbehandling af borgere i provinsen Bolzano

Den autonome provins Bolzano er i faerd med at behandle provinslov nr. 131/97, der drejer sig om bestemmelser for offentligt stoettet boligbyggeri i provinsen. I lovens artikel 4 hedder det, at personer, der er udvandret til udlandet, og som inden udvandringen har boet 5 aar i provinsen, samt deres ikke fraseparerede aegtefaeller ligestilles med personer, der er bosiddende i provinsen, naar de maatte oenske at flytte tilbage til Bolzano-provinsen. Mens denne bestemmelse viser imoedekommenhed over for personer, der er udvandret til udlandet, udsaetter den de borgere for forskelsbehandling, som af lignende aarsager har vaeret tvunget til at forlade provinsen og slaa sig ned i en anden provins i Italien. Den foerste gruppe indroemmes samme erhvervede rettigheder som de fastboende, mens den sidste afskaeres herfra.

Selv om bestemmelsen principielt rammer hele befolkningen i Alto-Adige uanset sproggruppe (italiensk, tysk og latinsk), er det klart, at det isaer er den italiensksprogede befolkningsgruppe, der vil blive ramt, eftersom det er i denne gruppe, man finder de personer, der - enten for at gaa paa universitetet (hvilket medfoerer bopael i de paagaeldende italienske universitetsbyer) eller som et udslag af erhvervsmobilitet (ansaettelse i staten, i haeren eller lign.) - er noedt til at flytte til en anden italiensk by, og som, saa snart de har boet et andet sted bare en enkelt dag, mister retten til at komme i betragtning ved tildelingen af en "social" bolig i 5 aar.

Finder Kommissionen ikke, at artikel 4 i provinslov nr. 131/97 indebaerer en forskelsbehandling mellem europaeiske borgere, idet de ikke indroemmes samme muligheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(22. januar 1999)

Der henvises til Kommissionens svar paa det aerede medlems skriftlige forespoergsel E-3040/98(1).

(1) Se side 40.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3507/98

af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Faellesskabets statistiske program

I forbindelse med Forslag til Raadets beslutning om Faellesskabets statistiske program 1998-2002 (KOM(97) 0735-98/0012 CNS) og (OESU 800/98-98/0012 CNS) kan forslaget til Raadets beslutning godkendes og Kommissionens valg i fastsaettelsen af prioriteringer kan evalueres positivt i betragtning af den utilstraekkelige budgetkonto, der er tildelt Eurostat.

Kan Kommissionen paa denne baggrund soerge for, at den oekonomiske og sociale samhoerighed tilfoejes til de tre prioriteringer, der naevnes i artikel 2 i forslaget til beslutning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(5. februar 1999)

Der blev i Europa-Parlamentets endelige udtalelse, der blev afgivet paa plenarforsamlingen den 9. oktober 1998 og forelagt Kommissionen og Raadet, ikke lagt op til nogen efterfoelgende aendringer, saaledes som det foreslaas af det aerede parlamentsmedlem. Ved behandlingen af Europa-Parlamentets udtalelse i Raadets arbejdsgruppe blev det dog forslaaet at foeje den oekonomiske og sociale samhoerighed til listen over politikker, der skal prioriteres saerlig hoejt.