ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/301

(2004/C 84 E/0348)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0046/04

af Jan Dhaene (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om: Europæiske stillingsopslag, hvor der kræves engelsk som modersmål

Europæiske organisationer, der helt eller delvis finansieres af Kommissionen, og private virksomheder, der har indgået kontrakter med Kommissionen, indrykker regelmæssigt stillingsannoncer, hvori der kræves »English mother tongue« eller »English native speakers« (engelsk som modersmål).

Nu synes organisationerne på gr. a. advarsler fra bl.a. Kommissionen at erstatte udtryk som »English mother tongue« med »English mother tongue or equivalent« og »English native speaker level«, for derefter kun at indbyde personer med engelsk som modersmål. En fuldstændig liste med omkring 700 sådanne annoncer, indsamlet af den europæiske Esperanto-sammenslutning, kan ses på: (http://lingvo.org/eo/2/15).

1. Kan Kommissionen træffe foranstaltninger, f.eks. gennem passende lovgivning, inklusive stop for finansiering over Kommissionen, mod europæiske organisationer, der helt eller delvis finansieres af Kommissionen, og mod private virksomheder, der har indgået kontrakter med Kommissionen, og som diskriminerer på grundlag af ovenanførte kriterier?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/250

(2004/C 88 E/0254)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0933/04

af John Purvis (PPE-DE) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om: Energi fra SNG

Hvilke planer har Kommissionen om at forbedre elektricitetsnettets forbindelser mellem SNG og EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. april 2004)

Kommissionen støtter den undersøgelse, som Unionen for samordning af elektricitetstransmission (UCTE) — det organ, der er ansvarligt for koordinering af driften af det kontinentaleuropæiske elnet — og dets modparter i Rusland og De Nye Uafhængige Stater har i gang for at undersøge mulighederne for sammenkobling mellem det integrerede system i Samfundet af Uafhængige Stater (SNG) og EU's elnet. Sammenkoblinger med Rusland og andre SNG (1)-stater såsom Ukraine er anført i bilag III (Projekter af fælles interesse) til Rådets beslutning nr. 1229/2003/EF af 26. juni 2003 om opstilling af et sæt retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet og om ophævelse af beslutning nr. 1254/96/EF (2) og er derfor berettiget til eventuel finansiel støtte.

En klar forudsætning for integrering i EU's og dets nabolandes elmarked er dog, at der overholdes ensartede spilleregler med hensyn til markeds- og miljøstandarder, inkl. nuklear sikkerhed.

(1) Communauté des Etats Indépendants.

(2) EUT L 176 af 15.7.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/839

(2004/C 84 E/0932)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0668/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om: Den irske regerings manglende samarbejde i forbindelse med Lough Ree-undersøgelsen

Hvilket svar — om noget — har Kommissionen modtaget fra Irland på den åbningsskrivelse, som Irland modtog i april 2003, og som blev offentliggjort i IP/03/544, angående den irske regerings manglende samarbejde i forbindelse med Kommissionens undersøgelse af klager over forringelsen af kvaliteten af vandet i Lough Ree, især hvad angår hensyntagen til de kumulative effekter af ny udvikling i overensstemmelse med habitatdirektivet (92/43/EØF (1))?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller påtænker den at træffe i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(7. april 2004)

Kommissionens åbningsskrivelse, som det ærede medlem henviser til, vedrørte manglende samarbejde fra Irlands side i og med, at den irske regering ikke havde svaret på en anmodning om oplysninger om miljølovgivningens overholdelse i forbindelse med Lough Ree, Roscommon County. Irland gav efterfølgende et detaljeret svar på Kommissionens oprindelige anmodning. Dette svar anses for at have bragt overtrædelsesproceduren for manglende samarbejde i henhold til EF-traktatens artikel 10 til ophør, og der overvejes ingen yderligere skridt på dette grundlag. Kommissionen reflekterer stadig over de væsentlige punkter i den oprindelige klage (2).

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(2) P2001/4787.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/697

(2004/C 84 E/0784)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0934/04

af Mogens Camre (UEN) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om: EU-ansattes fordeling på lønkategori A, B, C og D

I 2003 er der i alt bevilget penge fra EU's budget til 31 000 faste stillinger og 1 966 midlertidige stillinger i EU's institutioner.

Fordelt på institutionerne ser tallene således ud:

Faste stillinger Midlertidige stillinger Kommissionen 21 849 685 Parlamentet 4 170 790 Rådet 2 866 53 Domstolen 862 278 Revisionsretten 509 279 Det Økonomiske og Sociale Udvalg 501 24 Regionsudvalget 230 22 Ombudsmanden 13 18

Der ønskes en redegørelse for, hvorledes det samlede antal ansatte i hver af kategorierne (kategori A, B, C og D) fordeler sig på nationaliteter inden for EU.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(19. april 2004)

Pr. 31. december 2003 var det samlede antal fastansatte og midlertidigt ansatte i Kommissionen 21 166. Fordelingen af ansatte pr. kategori som fastsat i personalevedtægten og efter oprindeligt statsborgerskab var følgende:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/349

(2004/C 84 E/0406)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0279/04

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om: Forskning i embryoner og stamceller

I maj 2003 rettede jeg en skriftlig forespørgsel (E-1494/03 (1)) om »interessetilkendegivelser« vedrørende forskning i embryoner og stamceller under det sjette rammeprogram om forskning.

Kommissionen oplyser i sit svar, at omkring 80 af de 2 000 interessetilkendegivelser, forskningstema nr. 1 tiltrak, vedrørte stamcelleforskning (stamceller fra dyr eller mennesker).

Der er til forskningstema nr. 1 modtaget 26 interessetilkendegivelser om stamcelleforskning. I tre af forslagene påtænkes det at bruge lagrede eller isolerede humane embryonale stamceller i kultur.

Den 31. december udløber stoppet. Det indebærer, at EU-støtte til stamcelleforskning nu er mulig.

Kan Kommissionen på den baggrund svare på følenge spørgsmål:

1. Har Kommissionen allerede imødekommet ansøgninger om støtte til stamcelleforskning?

2. Hvor mange har i bekræftende fald indtil nu ført til udbetaling?

3. Hvilke medlemsstater stammer disse fra?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(15. marts 2004)

Resultaterne fra evalueringen af den første indkaldelse af forslag i forbindelse med det sjette rammeprogram om forskning viser, at der på nuværende tidspunkt er 18 projekter, der kan modtage fællesskabsfinansiering, og som i det mindste indeholder et forskningselement, der vedrører anvendelsen af menneskelige stamceller. Dette antal skal endnu betragtes som foreløbigt og ikke endeligt, idet visse projekter stadig er i forhandlingsfasen.

Tolv af projekterne var rettet mod det prioriterede forskningstema »Biologiske videnskaber, genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste« og seks mod temaet »Nanoteknologi og nanovidenskab, videnbaserede multifunktionelle materialer, nye produktionsprocesser og nyt udstyr« (vævsteknologi).

Hvad angår de forskningsprojekter, der vedrører humane embryonale stamceller, er der kun to inden for det prioriterede forskningstema »Biologiske videnskaber, genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste«. I de to tilfælde vil forskerne anvende humane embryonale stamcellelinjer, der er optaget i registeret over humane embryonale stamceller hos »National Institutes of Health« i U.S.A. (2) og altså udvundet før den 9. august 2001. Det ene forskerhold, der ønsker at anvende disse stamcellelinjer, er placeret i Tyskland og Italien, og det andet i Finland. Disse oplysninger skal dog på ingen måde anses for at være endelige, da der stadig forhandles om begge projekter, og fordi de to forskerhold endnu ikke har modtaget finansieringsaftalen fra programudvalget, jf. artikel 6, stk. 3, i særprogrammet »Integration og styrkelse af det europæiske forskningsrum«.

(1) EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 127.

(2) http://stemcells.nih.gov/registry/index.asp
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/639

(2004/C 84 E/0719)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0619/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om: Skader på grund af ekstreme vejrforhold i Grækenland

I Grækenland har kraftige snefald og ekstremt lave temperaturer forårsaget meget store og omfattende skader på landbrugsproduktionen, afgrøderne og husdyrbestanden samt landbrugsarealerne (drivhuse, opstaldningsfaciliteter til dyr m.m.) i mange områder af landet.

Eftersom ikke alene producenternes indkomster men også produktionsmidlerne har lidt så stor skade, bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Vil Kommissionen finansiere foranstaltninger med henblik på at kompensere for indkomsttab og genoprette de beskadigede produktionsmidler?

2. Hvilke muligheder er der for at anvende bevillinger fra det operationelle program »Udvikling af Landdistrikter 2000-2006« eller reserverne fra den tredje fællesskabsstøtteramme?

3. Vil Kommissionen godkende et nationalt støtteprogram i tilfælde af, at Grækenland anmoder herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. marts 2004)

Kommissionen har endnu ikke modtaget detaljerede oplysninger fra Grækenland om konsekvenserne for landbruget af det ekstreme vejrlig, der ramte landet i februar 2004. Alt efter skadernes omfang kan der blive tale om støtte fra EU's solidaritetsfonde med henblik på hurtigst muligt at løse landdistrikternes problemer og at genopbygge produktionsmidlerne. Er produktionsmidlerne ødelagt som følge af de ekstreme vejrforhold, kan der desuden blive tale om støtte fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) inden for rammerne af den finansielle tildeling for Grækenland for programmeringsperioden 2000-2006 og mere specifikt gennem implementeringen af det nationale operationelle program for udvikling af landdistrikterne (2000-2006). Det skal imidlertid bemærkes, at der ingen midler er til rådighed i øjeblikket, og at det derfor er nødvendigt med en omprogrammering. De græske myndigheder har i forbindelse med den nuværende midtvejsrevision ret til at anmode om at få omlagt prioriteringerne og de pågældende finansielle tildelinger. Det bør understreges, at EUGFL-støtte kun må anvendes til genopbygning af produktionsmidlerne og ikke til dækning af indkomsttab, hvortil der ikke ydes støtte.

Tildelingen af resultat- og programreserven under den 3. EF-støtteramme for Grækenland er allerede foretaget på nationalt plan, idet midlerne er fordelt på forskellige programmer, bl.a. det nationale operationelle program for udvikling af landdistrikterne (2000-2006). Det er derfor op til det græske landbrugsministerium at foreslå en omfordeling af de nødvendige midler til det relevante programafsnit i forbindelse med den midtvejsrevision, der gennemføres i øjeblikket.

Kommissionen vil kunne godkende et nationalt støtteprogram, der er anmeldt i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, hvis alle de relevante betingelser i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren er opfyldt.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/156

(2004/C 84 E/0193)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0062/04

af Giorgio Calò (ELDR) og Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om: Ph.d.-studerende fra Fællesskabet diskrimineres i Tyskland

I Tyskland har udenlandske ph.d.-studerende, ifølge Max-Planck selskabets interne regler, ikke som deres tyske kollegaer adgang til den lovbestemte arbejdskontrakt BAT IIa/2, men modtager derimod et stipendium, som er skattefrit og ikke indeholder sikringsbidrag.

Hundredvis af udenlandske studerende, af dem mange EU-borgere, diskrimineres på denne måde, hvilket naturligvis har betydelige konsekvenser for deres sikkerhed og rettigheder med hensyn til social sikring og sundhed.

Max-Planck selskabet, som modtager 80 % af sin finansiering fra offentlige midler, er forpligtet af traktatens forfatningsmæssige og grundlæggende principper om ikke-forskelsbehandling, fri bevægelighed og ophold, etableringsfrihed og ligestilling.

Kan Kommissionen i betragtning af det åbenlyse brud på disse principper gribe ind og tage forholdsregler for at modvirke diskrimination af ph.d.-studerende fra Fællesskabet i Tyskland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(23. februar 2004)

EU-statsborgere har ret til at arbejde i andre medlemsstater (EF-traktatens artikel 39). Denne ret til fri bevægelighed for arbejdstagere omfatter også retten til samme adgang til job og samme behandling med hensyn til arbejdsforhold som værtslandets statsborgere.

På grundlag af artikel 39 skal statsborgere i andre medlemsstater derfor kunne søge forskerstillinger, for hvilke der tilbydes en arbejdskontrakt (jf. de BAT IIa/2-stillinger, som er omtalt i den skriftlige forespørgsel) ved det tyske Max-Planck-Gesellschaft, på samme måde som tyske statsborgere.

Ifølge Kommissionens oplysninger har også statsborgere fra andre medlemsstater ret til at søge forskerstillinger (f.eks. stillinger for ph.d.-studerende). I de jobtilbud vedrørende stillinger for ph.d.-studerende, som i øjeblikket ligger online på Max-Planck-Gesellschaft's hjemmeside (23. januar 2004), er der ikke fastsat noget krav om statsborgerskab.

For yderligere at kunne vurdere, om de oplysninger, der er anført i den skriftlige forespørgsel, kunne udgøre en overtrædelse af EU-lovgivningen, beder Kommissionen derfor de ærede medlemmer om at sende yderligere oplysninger til Kommissionen (Generaldirektoratet for Beskæftigelse og Sociale anliggender), herunder oplysninger om tilfælde af ikke-tyske statsborgere fra EU, som blev nægtet adgang til at søge en sådan stilling for ph.d.-studerende på grundlag af deres statsborgerskab, eller som har fået en sådan en stilling, men som ikke arbejder på de vilkår, der er fastsat for BAT IIa/2-ansatte.
—

Hvad angår fædreorlov, behandles dette spørgsmål i direktiv 2002/73/EF (3) om ændring af Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår: i betragtning 13 henvises der til resolutionen af 29. juni 2000, hvori medlemsstaterne opfordredes til at overveje at vurdere muligheden for, at de enkelte retssystemer giver mandlige arbejdstagere en personlig ret til fædreorlov, som ikke kan overføres til moderen, med bevarelse af deres rettigheder i henhold til ansættelsesforholdene. Det understreges, at det er medlemsstaterne, der skal afgøre, om de vil indføre en sådan ret, og som skal fastlægge de vilkår, ud over afskedigelse og tilbagevenden til arbejdet, som falder uden for dette direktivs anvendelsesområde. Den nye artikel 2, stk. 7, (i direktiv 76/207/EØF, som indsat ved direktiv 2002/73/EF) bestemmer, at direktivet gælder »med forbehold af medlemsstaternes ret til at anerkende en særskilt ret til fædreorlov og/eller adoptionsorlov«. Kommissionen har på nuværende tidspunkt ikke planer om at fremsætte nye forslag på dette område.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/157

(2004/C 84 E/0195)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0075/04

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(13. januar 2004)

Om: Kontrol af flysikkerhed

EU har via Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet opfordret de enkelte stater til at sikre en effektiv kontrol af flysikkerheden, hvilket der er et udtalt behov generelt og ikke blot på grund af den seneste tragiske begivenhed. Vil Kommissionen oplyse, om den ikke finder det nyttigt at indhente oplysninger fra de enkelte stater om den kontrol, der foretages af flyenes tilstand, og om resultaterne heraf? Er flyene blevet kontrolleret enkeltvis, i hvor mange og hvilke tilfælde er kontrollen i de enkelte lande blevet gennemført uden forudanmeldelse, og hvordan er fordelingen på fly, der anvendes til ruteflyvninger, og fly, der anvendes til charterflyvninger? Er der noget steds taget fat på det ikke helt uløste problem med forholdet mellem på den ene side lave priser og på den anden side omkostninger ved flyvningerne og ved såvel den almindelige som ekstraordinær vedligeholdelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(25. februar 2004)

Medlemsstaterne kontrollerer de udenlandske fly, der lander på deres område, og deltager i koordinations-programmet SAFA, Safety Assessment of Foreign Aircraft, under Den Europæiske Konference for Civil Luftfart. Der har været talt og skrevet meget om denne kontrol og om SAFA-programmet i pressen efter ulykken med Boeing 737-flyet fra selskabet Flash Airline i Sharm-El-Sheikh den 3. januar 2004. Kontrollen af dette fly viste dette programs begrænsninger.

Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om sikkerhed forbundet med tredjelandes luftfartøjer, der benytter Fællesskabets lufthavne (1) skulle afhjælpe svaghederne ved SAFA-programmet, især ved at gøre kontrollen obligatorisk og muliggøre fælles tiltag over for selskaber eller lande, der lader hånt om sikkerheden. Der skal ligeledes offentliggøres en årsrapport om kontrollerne. Når dette direktiv er blevet gennemført i medlemsstaterne, vil Kommissionen have detajlerede oplysninger til rådighed om alle kontroller, der udføres i Fællesskabets lufthavne.

Kommissionen disponerer i øjeblikket over følgende oplysninger: I 2002 gennemførte de medlemsstater, der deltager i SAFA-programmet, 3234 kontroller af fly, der drives af 529 luftfartsselskaber fra 127 forskellige lande.

Kommissionen gør opmærksom på, at det er de civile luftfartsmyndigheder i de lande, hvor selskaberne er etableret, og hvor flyene er registreret som værende i overensstemmelse med reglerne i Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO), der godkender luftfartsselskaberne og de enkelte fly. Det er denne nationale myndigheder der skal kontrollere, om de internationale sikkerhedsstandarder overholdes, uafhængigt af forholdet mellem priserne på den ene side og omkostningerne og flyenes vedligeholdelse på den anden. Myndighederne skal kontrollere alle selskaber, og medlemsstaternes registreringsmyndighe-der skal kontrolleres af OACI.

(1) EUT C 103 E af 30.4.2002.
5.

Det bør bemærkes, at medlemsstaterne, uanset hvornår en rulletrappe er blevet installeret, er ansvarlige for, at rulletrapper på den pågældende medlemsstats område er sikre. Det er også vigtigt at huske på, at ulykker også kan forekomme i forbindelse med »sikre« rulletrapper, der opfylder alle lovmæssige krav, i tilfælde af uforudseeligt misbrug. De to harmoniserede standarder, der vedrører de væsentligste sikkerheds- og sundhedskrav for rulletrapper er: — EN 115: 1995 Rulletrapper og rullefortove. Sikkerhedsforskrifter for udførelse og installationer (2). — EN 115.A1: 1998 Rulletrapper og rullefortove. Sikkerhedsforskrifter for udførelse og installationer — ændring 1 (3). Kommissionen er ikke blevet informeret om mangler i forbindelse med de harmoniserede standarder for rulletrapper.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/199

(2004/C 84 E/0243)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0338/04

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(4. februar 2004)

Om: Fødevaresikkerhed

Er det sandt, at EFSA (Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet) har godkendt anvendelsen af genetisk modificeret majs (NK603)? Har EFSA gennemført nye og upartiske undersøgelser af fødevaresikkerheden? Hvor stor en eventuel andel af den information, som er nødvendig for en sikkerhedsvurdering, blev tilvejebragt af selskaber med en kapitalinteresse i produktet?

Hvorledes kan EFSA give garantier med hensyn til fødevaresikkerhed, hvis den baserer sig på forsøg gennemført af selskaber med en kapitalinteresse i produktet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. februar 2004)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), som er et uafhængigt sikkerhedsvurderingsorgan, har efter anmodning fra Kommissionen udarbejdet en videnskabelig udtalelse om den genetisk modificerede majs NK 603, hvori den konkluderede, at denne majs er lige så sikker som konventionel majs, og at import af NK 603 til anvendelse i fødevarer og foder næppe kan tænkes at få skadelige virkninger for menneskers eller dyrs sundhed. Ansvaret for godkendelse af majsen påhviler Kommissionen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 258/97 af 27. januar 1997 om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser (1) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (2).

I forordningen fastsættes det, at ansøgeren skal indsende de oplysninger, der er nødvendige for at gennemføre en sikkerhedsvurdering. Dette er den sædvanlige fremgangsmåde ved godkendelse af produkter. Da Panelet for Genetisk Modificerede Organismer, som er sammensat af højt kvalificerede, uafhængige eksperter, udarbejdede sin udtalelse af 25. november 2003 (3), havde det foruden den dokumentation, ansøgeren havde indsendt, adgang til uafhængige peer review-undersøgelser, som det tog hensyn til, da det afgav sin konklusion, og som der er henvist til i udtalelsen.

(1) EFT L 43 af 14.2.1997.

(2) EFT L 106 af 17.4.2001.

(3) http://www.efsa.eu.int/pdf/gmo/opinion_gmo_02_final_en.pdf.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/294

(2004/C 84 E/0341)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0006/04

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om: Anerkendelse af begunstiget skattemæssig status til Sicilien

Et af Den Europæiske Unions vigtigste mål, som fastlagt i EU-traktatens artikel 2, er at fremme et højt beskæftigelsesniveau.

Irland og Wales er blevet bevilget begunstiget skattemæssig status.

De betydelige skattemæssige begunstigelser, der er givet til Irland og i mindre grad til Wales, Storbritannien, har medført en kraftig stigning i indkomsten pr. indbygger og har reduceret arbejds-løshedsniveauet betydeligt.

Sicilien har de samme karakteristiske træk som Irland: området er bagefter i udviklingen, og det er ugunstigt stillet, fordi det er en ø med en befolkning på ca. fem millioner.

Sicilien har et potentiale for stor økonomisk vækst, men denne vækst hæmmes dels af retlige dels af afgiftsmæssige restriktioner, der pålægges af Fællesskabet.

Vil Kommissionen give Sicilien en begunstiget skattemæssig status, da dette ville:

1. gøre det muligt for den at tiltrække flere udenlandske investeringer, skabe et større udviklingspotentiale og dermed beskæftigelse;

2. gavne de sicilianske virksomheder i høj grad uden at overtræde Fællesskabets konkurrenceregler;

3. medføre lavere indtægter på Siciliens budget, men ikke berøre statens indtægter, idet de lavere indtægter ville blive udlignet af den større velstand?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(9. marts 2004)

Kommissionen minder om, at direkte beskatning hører under medlemsstaternes kompetence, såfremt de respekterer principperne i EF-traktaten, mens indirekte beskatning er harmoniseret på EU-plan. Hvis en skatteforanstaltning imidlertid medfører en selektiv fordel for bestemte virksomheder, sektorer eller regioner, kan det blive aktuelt at anvende EF-traktatens regler om statsstøtte.

På grundlag af de givne oplysninger står det ikke klart for Kommissionen, hvilke skattesystemer det ærede medlem henviser til.

Kommissionen finder generelt, at skattefordele, der kun gælder visse dele af en medlemsstat, udgør statsstøtte. En sådan statsstøtte kan godkendes efter betingelserne i Kommissionens retningslinjer for national regionalstøtte (1). Støtte, der ikke står i forbindelse med investeringer eller specifikke projekter, og som kun har til formål at fritage virksomheder fra at skulle afholde normale omkostninger, er principielt forbudt.

I henhold til adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning (2) har medlemsstaterne ligeledes forpligtet sig til ikke at indføre nye skadelige skatteforanstaltninger, og de har derfor pligt til at sikre, at deres skatteforanstaltninger ikke går imod denne forpligtelse.

(1) EFT C 74 af 10.3.1998.

(2) Konklusionerne fra Økofin-Rådets møde den 1. december 1997 om skattepolitik.