SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0812/96 af Edith Mueller (V) til Kommissionen (3. april 1996)

Om: Udnyttelse af budgetposterne for menneskerettigheder

1. Visse programmer vedroerende politik for menneskerettigheder udviser overlapninger. Ved hvilken procedure sikrer Kommissionen, at der inden for EU's eksterne menneskerettighedspolitik ikke anvendes

forskellige finansieringsprocedurer, og at der ikke ydes dobbelt stoette til de enkelte projekter over forskellige budgetposter? Kan Kommissionen i denne forbindelse give oplysninger vedroerende effektiviteten af arbejdsgruppen (Interservicegroup) om menneskerettigheder?

2. Hvorledes goer Kommissionen sine gennemfoerelses- og afregningsprocedurer gennemskuelige for at undgaa senere besvaerlige rettelser? Efter hvilke ensartede kriterier bedoemmer Kommissionens tjenestegrene paa forhaand de ikke-statslige organisationers paalidelighed med hensyn til indholdet af deres arbejde og korrekt bogfoering? Hvilke forestillinger goer Kommissionen sig med hensyn til noedvendigheden af at fremskynde bevillings- og udbetalingsproceduren?

3. Hvordan og hvor intensivt gennemfoerer Kommissionen en indholdsmaessig evaluering af sin politik paa menneskerettighedsomraadet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (17. juni 1996)

Kommissionen oensker foerst og fremmest at understrege visse vanskeligheder med forvaltningen af kapitel B7-700. Dette kapitel, som blev oprettet paa Parlamentets initiativ, omfatter geografiske og tematiske omraader, hvor der i bemaerkningerne ofte henvises til samme emner (f.eks. indfoedte folk og medierne).

1. Anvendelsen af budgetposterne for menneskerettigheder er omfattet af saerlige forholdsregler, der tager sigte paa at sikre hensigtsmaessig koordinationen af initiativerne, gennemsigtighed og information:

- I september 1991 blev der nedsat en faellesgruppe (Interservice group) vedroerende menneskerettigheder.

- De personer, der forvalter de forskellige poster under B7-700, raadfoerer sig med hinanden inden for rammerne af ad hoc-grupperne for de enkelte projekter.

- Kommissionen traeffer afgoerelse for hvert enkelt projekt.

- Der udgives hvert aar to rapporter; den ene om ivaerksaettelsen af resolutionen om menneskerettigheder, demokrati og udvikling af 28. november 1991, den anden om anvendelsen af budgetposterne for menneskerettigheder.

Sidstnaevnte rapport indeholder hensigtsmaessige oplysninger om faellesgruppens arbejde, specielt hvad angaar fastlaeggelsen af prioriteringer og kriterier for udvaelgelsen af projekter, samt oplysninger om Unionens standpunkter i de internationale og regionale fora.

2. Der foeres en loebende dialog med ikke-statslige organisationer (NGO'er) og andre stoettemodtager (organisationer i det civile samfund og under offentlige institutioner) og aflaegges lokale besoeg, saaledes at man kan indhente de oplysninger, der er noedvendige for at opnaa sikkerhed for de forskellige NGO'ers paalidelighed. Desuden anmodes NGO'erne under hele projektgennemfoerelsen om at fremlaegge en beskrivende og en finansiel rapport over deres aktiviteter. Den beskrivende rapport og den finansielle beretning sammenholdes med de oprindelige arbejdsplaner og budgetter, idet der isaer laegges vaegt paa overensstemmelse med de oprindelige maalsaetninger, omkostningseffektivitet, virkninger og multiplikatoreffekt og synliggoerelse af Faellesskabet. Saafremt der konstateres uregelmaessigheder, som modtagerne ikke kan forklare, kan Kommissionen og eventuelt ogsaa Revisionsretten gennemfoere kontrol paa stedet.

Desuden lader Kommissionen uafhaengige eksperter gennemfoere regelmaessige evalueringer af gennemfoerelsen af de mest betydningsfulde projekter og foerer selv via sine delegationer kontrol med de finansierede projekter.

3. Kommissionen laegger i sin meddelelse »Den Europaeiske Union og de udenrigspolitiske aspekter af menneskerettighederne fra Rom til Maastricht-traktaten og i tiden fremover« ((KOM(95)567 endelig udg. )) vaegt paa, at det er noedvendigt med fleksibilitet for at sikre effektiviteten af initiativerne paa menneskerettighedsomraadet; en saadan fleksibilitet er vanskelig at forene med de stramme regler for anvendelsen af finansieringsinstrumenter (punkt 100). Parlamentets samarbejde i den henseende er naturligvis af afgoerende betydning.

Ovennaevnte meddelelse er et foerste, betydningsfuldt eksempel paa den evaluering, Kommissionen foretager paa dette omraade. Det er nu vigtigt at indhente kommentarer og forslag fra Raadet og Parlamentet, som fik forelagt meddelelsen den 27. november 1995.