ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/336

(2004/C 78 E/0354)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3925/03

af Raina Echerer (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om: Katte- og hundepels — det indre marked

Vil Kommissionen i betragtning af, at der officielt ikke produceres og markedsføres katte- og hundepels i EU's medlemsstater, foreslå et EU-forbud mod produktion, markedsføring og anvendelse af katte- og hundepels i det indre marked? Hvis svaret er nej, hvad er det da, der taler imod et sådant initiativ?

Er Kommissionen klar over, at en medlemsstat for nylig har indført et nationalt forbud mod handel med katte- og hundepels, og at ni medlemsstater har udtrykt ønske om at indføre et sådant forbud i betragtning af, at disse produkter for øjeblikket kan købes på EU-markedet, da der ikke findes lovgivning herom?

Er Kommissionen — hvad angår eventuelle WTO-konsekvenser — klar over, at USA allerede har indført et forbud for det nationale marked, omfattende handel, produktion og import fra tredjelande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. januar 2004)

Kommissionen er gjort opmærksom på den mulige indførsel af katte- og hundepelse i Fællesskabet. Kommissionen er også underrettet om de foranstaltninger, der er truffet af visse medlemsstater og af De Forenede Stater med hensyn til forbud mod handel med og indførsel af sådanne pelse.

Dette spørgsmål blev også drøftet i Rådet (landbrug) den 17. november 2003. Som svar på medlemsstaternes anmodning om, at der udarbejdes forslag til fællesskabsbestemmelser på området, præciserede Kommissionens medlem med ansvar for sundhed og forbrugerbeskyttelse, at medlemsstaterne har ret til at indføre egne foranstaltninger, hvis EF-traktatens generelle bestemmelser overholdes. Kommissionen overvåger situationen for dermed at kunne bedømme muligheden af at træffe foranstaltninger på fællesskabsplan.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/764

(2004/C 78 E/0813)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2911/03

af Glenys Kinnock (PSE) til Rådet

(2. oktober 2003)

Om: Fodboldrelateret vold

Er Rådet klar over, at walisiske fodboldtilhængere blev udsat for grov vold under kampen mellem Italien og Wales i Milano den 6. september?

Vil Rådet iværksætte en undersøgelse af denne sag, og vil det gøre en indsats for at sikre, at sådanne uacceptable handlinger ikke gentager sig?

Svar

(4. marts 2004)

1. Med hensyn til de spørgsmål, der er nævnt i den skriftlige forespørgsel, kan Rådet ikke gribe ind i enkelte sager i medlemsstaterne og kan således ikke efterkomme det ærede parlamentsmedlems anmodning.

2. Med hensyn til sikkerhed under fodboldkampe har Rådet vedtaget nogle tekster med det formål at øge samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente organer og myndigheder. Rådet har især vedtaget: — henstillingen af 22. april 1996 om retningslinjer for forebyggelse og bekæmpelse af uroligheder i forbindelse med fodboldkampe (1), — resolutionen af 9. juni 1997 om forebyggelse og bekæmpelse af fodboldvandalisme gennem erfaringsudveksling, stadionforbud og mediepolitik (2), — resolutionen af 6. december 2001 vedrørende en håndbog med henstillinger for det internationale politisamarbejde og foranstaltninger med henblik på forebyggelse og bekæmpelse af vold og uroligheder i forbindelse med fodboldkampe med international dimension, som mindst en medlemsstat deltager i (3), og — afgørelsen af 25. april 2002 om sikkerhed i forbindelse med internationale fodboldkampe (4). På initiativ af det italienske formandskab er Rådet ved at gennemgå et udkast til resolution om vedtagelse af adgangsforbud i medlemsstaterne til anlæg, hvor der spilles internationale fodboldkampe.

(1) EFT C 131 af 3.5.1996, s. 1.

(2) EFT C 193 af 24.6.1997, s. 1.

(3) EFT C 22 af 24.1.2002, s. 1.

(4) EFT L 121 af 8.5.2002, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/407

(2004/C 78 E/0429)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2537/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. juli 2003)

Om: Nettobidrag til den fælles landbrugspolitik

I den anden beretning om den økonomiske og sociale samhørighed i EU anførte Kommissionen, at Portugal var nettobidragyder til den fælles landbrugspolitik.

Som svar på min skriftlige forespørgsel P-0897/01 (1) angav Kommissionen de data, der lå til grund for denne udtalelse. Ifølge Kommissionen skal Portugal mellem 1989 og 1998 have ydet et nettobidrag på 2 000 mio. EUR til den fælles landbrugspolitik, dvs. over 260 EUR pr. indbygger.

Kan Kommissionen bekræfte, at Portugal fortsat er nettobidragyder til den fælles landbrugspolitik? Kan Kommissionen efter samme metode, som den fulgte for perioden 1989-1998, forelægge ajourførte data for perioden 1998-2002?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. oktober 2003)

Hvad angår metoderne for måling af virkningerne i Portugal af pris- og markedspolitikken på landbrugsområdet, som derfor ikke omfatter politikken for landdistrikternes udvikling (anden søjle), som de blev anvendt i 2. samhørighedsrapport, bør det bemærkes, at der med disse metoder tages hensyn til velfærdsvirkningerne ikke blot for landbrugsproducenter og fødevareproducenter, men også forbrugere og skatteydere. I den sammenhæng afviger de fra de beregninger, der er baseret på nettobudgetsituationen, men de giver et mere komplet billede af Portugals position med hensyn til omkostninger eller gevinster for Portugals økonomi af landbrugsmarkedspolitikken (første søjle).

Ved beregningen af disse tal har Kommissionen lagt stor vægt på at indsamle de data, som det ærede medlem har anmodet om for perioden 2000 til 2002, for at kunne overvåge ændringerne siden gennemførelsen af Agenda 2000.

Ved at benytte samme metoder som for perioden 1989 til 1998 kan Kommissionen berette, at den årlige nettovirkning i den pågældende periode, udtrykt i løbende priser, er som følger:

(Mio. EUR) 2000 2001 2002 Nettovirkning for Portugal - 227,1 + 4 - 108,7

Hvad angår budgetoverførsler, beregnet på basis af gevinst eller tab i forhold til EUGFL, Garantisektionen, for det procentuelle bidrag til det samlede EU-budget, har nettopositionen for Portugal, der har været positiv siden 1994, vist følgende udvikling:

(Mio. EUR) 2000 2001 2002 Nettobudget-overførsler til Portugal + 74,7 + 221,6 + 115,8

(1) EFT C 261 E af 18.9.2001, s. 213.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/307

(2004/C 78 E/0309)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3658/03

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om: Antimobningsdag — fremtidige aktioner

Eftersom mobning på arbejdspladsen er et voksende problem for arbejdstagere i mange medlemsstater, har fagforeningen Amicus de seneste ti år gennemført kampagner og tilstræbt lovgivning i Det Forenede Kongerige og Irland, der kan beskytte arbejdstagerne mod de forskellige former for dårlig behandling, som mobning omfatter. Jeg synes, at Amicus' og flere andre britiske organisationers beslutning om at erklære den 26. oktober 2003 (i den europæiske arbejdsmiljøuge) for antimobningsdag var et skridt i den rigtige retning.

Agter Kommissionen at undersøge, hvor stort et problem mobning på arbejdspladsen er i hele EU, og om der i de forskellige medlemsstater gælder lovbestemte og andre beskyttelsesregler, med henblik på at udarbejde en rapport og forslag til aktioner under særlig hensyntagen til Amicus' og Det Europæiske Arbejdsmiljøagenturs synspunkter samt melde tilbage til Parlamentet med en tidsplan for aktionerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(16. januar 2004)

I meddelelsen »Tilpasning til ændringerne i arbejdslivet og i samfundet: en ny fællesskabsstrategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2002-2006« (1), bebudede Kommissionen, at den ville »undersøge, om det er hensigtsmæssigt med et fællesskabsinstrument om psykisk chikane og vold på arbejdspladsen, og hvilket omfang et sådant instrument skulle have«.

Kommissionen samler og gennemgår i øjeblikket den viden og de oplysninger, der findes på dette område. I den forbindelse tages der bl.a. hensyn til love og/eller administrative bestemmelser, som medlemsstaterne har vedtaget eller planlægger at vedtage.

Der vil også blive taget hensyn til Parlamentets beslutning om mobning på arbejdspladsen (2), udtalelsen om vold på arbejdspladsen fra Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen (3) og til de oplysninger, der er tilgængelige via Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur. Kommissionen vil endvidere tage hensyn til særlige erfaringer vedrørende vold på arbejdspladsen, som f.eks. dem, der er nævnt i den skriftlige forespørgsel.

På baggrund af ovenstående agter Kommissionen i løbet af 2004 at høre arbejdsmarkedets parter vedrørende den mulige udformning af en fællesskabsaktion på dette område i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 138. Høringen er et led i Kommissionens arbejdsprogram for 2004 (4).

Det er Kommissionens opfattelse, at psykisk vold, mobning og intimidering er særlige former for vold på arbejdspladsen. I princippet skal høringen af arbejdsmarkedets parter omfatte alle former for vold, der skader arbejdstagernes sundhed, fysiske og psykiske integritet og værdighed.

(1) KOM(2002) 118 endelig udg.

(2) A5-0283/2001 af 19.9.2001.

(3) KOM(2003) 346 endelig udg.

(4) KOM(2003) 645 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/389

(2004/C 88 E/0395)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2177/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(30. juni 2003)

Om: Udbud

Vil Kommissionen ajourføre sine vurderinger af, hvor stor en andel af den årlige værdi af offentlige udbudskontrakter, opdelt på kapitaludgifter og løbende udgifter, der i hver medlemsstat er indgået med selskaber, der ikke har hjemsted i EU.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(4. august 2003)

Som svar på det ærede medlems tidligere skriftlige forespørgsel E-0563/03 om offentlige indkøb (1) anslog Kommissionen værdien af den direkte og indirekte import mellem EU-medlemsstaterne som en procentdel af de samlede indkøb i 1998 i henhold til en erhvervsundersøgelse.

Kommissionen tilkendegav også, at den var i færd med at undersøge mulighederne for at integrere denne undersøgelse i programmet for erhvervsstrukturstatistik, som Eurostat gennemfører i samarbejde med medlemsstaternes statistiske kontorer. Medlemsstaternes statistiske kontorer har vist sig ikke at ville gennemføre en sådan undersøgelse som led i programmet, og Kommissionen er således for nærværende ikke i stand til at ajourføre de anslåede tal.

Alle foreliggende oplysninger peger i retning af, at direkte import og offentlige kontrakter til udenlandske virksomheder stadig indtager en sjælden og uanseelig rolle i EU's marked for offentlige indkøb i lighed med de tidligere tal. Kommissionen får i øjeblikket gennemført undersøgelser, som vil give nye oplysninger om grænseoverskridende aktiviteter, priser og deltagelse af små og mellemstore virksomheder i markederne for offentlige indkøb. De foreløbige resultater af en panelforundersøgelse, som Kommissionens har fået lavet for nylig og som omfatter både offentlige myndigheder og deres leverandører, viser f.eks., at indirekte import nu repræsenterer ca. 14 % af de samlede offentlige indkøb, hvilket er et højere tal end tidligere. Hvis det holder stik, er det en kraftig stigning i forhold til de 8,5 %, man forventede i 1998.

De foreløbige resultater af dette arbejde, som dog endnu ikke er analyseret i detaljer og efterkontrolleret, antyder også, at udenlandsk ejede datterselskaber, som spiller en vigtig rolle på mange af markederne for offentlige indkøb, har vundet nogenlunde lige så mange udbud som de indenlandsk ejede leverandører. Resultaterne viser også, at EU-virksomhederne fortsat er aktivt interesserede i at byde på offentlige udbudskontrakter i andre medlemsstater end deres egne.

Kommissionen skal med glæde holde det ærede medlem orienteret om de endelige resultater af arbejdet, som ventes at foreligge i oktober 2003, så de kan inddrages i årsberetningen om Fællesskabets produkt- og kapitalmarkeder.

(1) EFT C 330 E af 21.11.2000.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/328

(2004/C 88 E/0333)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0610/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(3. marts 2003)

Om: EU/São Tomé og Principe 1999-2003: Samarbejde, udvikling, menneskerettigheder, bistand o.a.

For så vidt angår årene 1999, 2000, 2001, 2002 og 2003, kan Kommissionen i relation til São Tomé og Principe oplyse: Hvilke programmer har den afviklet eller afvikler den i forhold til dette land? Hvor store pengebeløb er afsat til dem? Hvad er den planlagte varighed for hvert af disse programmer? Hvilke resultater er der opnået med disse programmer, og hvilken evaluering har der været af deres succes eller fiasko? Hvad er det for udviklinger, der i særlig grad kendetegner hvert enkelt af dem?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/501

(2004/C 84 E/0578)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3109/03

af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen

(17. oktober 2003)

Om: Hærdede fedtstoffer

Der sættes spørgsmålstegn ved, om det er sikkert at indtage hærdede fedtstoffer — er Kommissionen på denne baggrund indstillet på at iværksætte et initiativ for at sikre, at den mulige sundhedsrisiko ved hærdede fedtstoffer tydeligt oplyses ved mærkning af varer? Har Kommissionen overvejet et direkte forbud mod disse stoffer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(14. november 2003)

Hærdning gør det muligt for vegetabilske og animalske olier at blive omdannet til fast fedtfase og gør det også mættet. Resultatet af hærdningsprocessen, sammen med andre aktiviteter såsom rensningsprocessen af olier og fedtstoffer, er en ændring i formen af fedtmolekyler. Derfor ændrer den naturlige konfiguration af fedtsyremolekyler, kendt som cis-konfiguration, sig meget ofte til en anden, kendt som transkonfiguration. De ovennævnte aktiviteter, der bruges til mange anvendelser af produkter, kan føre til uacceptable mængder af transfedtsyrer.

Det er kendt, at et højt indtag af visse mættede fedtsyrer er forbundet med en øget risiko for koronar hjertesygdom. For nylig er forbehold også blevet taget vedrørende transfedtsyrer i kosten. Som følge deraf har Kommissionen bedt Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) om at evaluere beviserne vedrørende transfedtsyrers virkning på helbredet, og hvordan virkningen, hvis der er nogen, er i forhold til helbredspåvirkningen af andre typer fedtsyrer i kosten. EFSA er blevet bedt om at give en videnskabelig udtalelse inden udgangen af maj 2004.

Vedrørende mærkning af varer angiver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (1), at når et levnedsmiddel indeholder hærdede olier eller fedtstoffer, skal beskrivelsen »hærdet« ledsage angivelsen af hærdede olier eller fedtstoffer ved mærkning af levnedsmidlet. Rådets direktiv 90/496/EØF af 24. september 1990 om næringsdeklaration af levnedsmidler (2) omfatter muligheden for at deklarere mættede fedtsyrer i næringsdeklarationen. Spørgsmålet om, hvorvidt næringsdeklarationer skal indeholde transfedtsyrer, overvejes på baggrund af en igangværende revision af direktiv 90/496/EØF.

(1) EFT L 109 af 6.5.2000.

(2) EFT L 276 af 6.10.1990.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/454

(2004/C 78 E/0480)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3012/03

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(14. oktober 2003)

Om: Vin

I forbindelse med de vanskelige forhandlinger om alkoholholdige drikkevarer og levnedsmidler bedes Kommissionen oplyse, om det har været muligt for den eller ej at forhandle listen med geografiske betegnelser, som EU ønsker beskyttet på internationalt plan, med andre WTO-medlemmer.

På denne liste findes flere oprindelsesbetegnelser for vin som f.eks. Rioja-vin og andre levnedsmidler.

Mener Kommissionen, at man kan nå frem til nogen aftale på dette område i betragtning af den stærke modvilje, der udvises af lande som USA, der er vant til frit at tilegne sig EU's oprindelselsesbetegnelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. november 2003)

Fællesskabet fremlagde i forbindelse med Verdenshandelsorganisationens (WTO) landbrugsforhandlinger i slutningen af august 2003 i Geneve sin korte liste over geografiske betegnelser. På grund af den korte frist mellem fremlæggelsen af listen for WTO og den femte ministerkonference, var der ikke tid til at diskutere listen før Cancun. På grund af begivenhedernes forløb på konferencen var det desværre heller ikke muligt at diskutere listen i Cancun.

Ifølge Kommissionenens holdning er det et meget vigtigt punkt i bestræbelserne på at sikre en effektiv beskyttelse af de geografiske betegnelser, som uretmæssigt bruges overalt i verden. Den vil derfor fortsat anmode om, at dette punkt indgår som en integreret del af forhandlingerne i Geneve, selv om de øvrige WTO-medlemmer på nuværende tidspunkt ikke i synderlig grad synes at være rede til at acceptere forslaget.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/384

(2004/C 78 E/0406)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1739/03

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(26. maj 2003)

Om: EU-afdeling for frigivelse af bortførte europæiske turister

De hyppige tilfælde af bortførelse af europæiske turister i tredjelande, som de besøger på grund af disse landes historiske og kulturelle tiltrækning m.m., har gjort det klart, at EU bør råde over et permanent hold af forhandlere og mæglere, som kan tage kontakt med de relevante nationale myndigheder med henblik på frigivelse af EU-borgere, som har været ofre for denne umenneskelige praksis fra lokale terroristers side.

EU-forhandlerne vil løbende kunne orientere ofrenes pårørende mere fyldestgørende, end det i øjeblikket er muligt for de lokale myndigheder, som ønsker at skjule, at deres forskellige forsøg på at få de bortførte frigivet er slået fejl.

Vil Kommissionen foreslå medlemsstaterne, at der oprettes stående EU-enheder for forhandlinger om frigivelse af europæiske turister, der er blevet bortført i tredjelande af interne politiske grunde i disse lande, som de pågældende turister absolut intet har med at gøre?

Svar på Kommissionens vegne af Chris Patten

(24. juni 2003)

Unionsborgernes beskyttelse er indskrevet i artikel 20 i EF-traktaten. Enhver unionsborger nyder i trejdelande, hvor den medlemsstat, hvori han er statsborger, ikke er repræsenteret, enhver medlemsstats diplomatiske og konsulære myndigheders beskyttelse på samme vilkår, som statsborgere i denne medlemsstat. Efter artikel 20 i EF-traktaten gælder dette også for Kommissionens missioner.

Inden for rammerne af disse bestemmelser har Kommissionen hidtil haft et snævert samarbejde med medlemstaterne for at løse krisesituationer eller problemer i forbindelse med kidnapning af unionsborgere. Dette samarbejde har fundet sted både i Bruxelles og ude i Kommissionens delegationstjenester. Men efter artikel 20 i EF-traktaten er konsulær beskyttelse først og fremmest medlemstaternes eget ansvar, og for indeværende er der ingen planer om at oprette et specialiseret organ på EU-niveau.
2.

Er det ligeledes Kommissionen bekendt, at de afsatte midler til udbetaling af maksimalt 7 700 EUR pr. person forvaltes af Den Internationale Organisation for Migration (IOM) i Genève i form af IOM-projektet for tysk kompensation for tvangsarbejde?
—

Vil Romano Prodi træde tilbage fra hvervet som kommissionsformand for at fortsætte sit engagement i italiensk partipolitik? Eller føler Kommissionen sig tryg ved at have en formand, som tilsyneladende er gået direkte ind i striden om lederskabet af venstrefløjen i Italien? Hvorledes vil den fremover sikre, at dens bestræbelser og vurderinger er upartiske?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/292

(2004/C 84 E/0338)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4054/03

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(13. januar 2004)

Om: Nationale farvande inden for EU's eksklusive økonomiske zone (EEZ)

I sit svar på skriftlig forespørgsel P-3011/03 (1) erklærede kommissær Fischler den 24. oktober 2003, at det er medlemsstaternes ansvar at definere deres eksklusive økonomiske zoner og grænserne mellem havområder, når en sådan definition er nødvendig. Kommissionen gav indtryk af, at den ikke havde umiddelbar adgang til de ønskede oplysninger. I sin meddelelse om vejen til en ensartet og effektiv gennemførelse af den fælles fiskeripolitik (2) oplyser den imidlertid på side 8, at over halvdelen af fangsterne af nordlig kulmule tages i irske farvande. Yderligere henviser den på side 11 til den nordlige del af nederlandske farvande.

Kan Kommissionen i lyset af ovennævnte oplysninger, der vedrører nationale farvande snarere end ICES-zoner, bekræfte, at den rent faktisk ligger inde med de oplysninger, der anmodedes om i forespørgsel P-3011/03 vedrørende nationale grænser inden for særlige ICES-zoner, og kan den nu forelægge disse oplysninger? Kan den, såfremt den ikke er i besiddelse af disse oplysninger, på den anden side forklare, på hvilket grundlag den baserede sine påstande i KOM(2003) 130?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. februar 2004)

I forbindelse med den fælles fiskeripolitik defineres udtrykket »EF-farvande« som farvande, der er under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion, med undtagelse af farvande, der grænser op til de ikke-EF-territorier, der er nævnt i bilaget til traktaten. Derfor er medlemsstaterne som nævnt i svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-3011/03 ansvarlige for afgrænsningen af de farvande, der henhører under deres højhedsområde eller jurisdiktion.

Kommissionen har ikke præcise oplysninger om afgrænsningen af farvande, som medlemsstaterne har defineret som henhørende under deres højhedsområde eller jurisdiktion.

De udtalelser i meddelelsen: »Vejen til en ensartet og effektiv gennemførelse af den fælles fiskeripolitik (2)«, som der henvises til i den skriftlige forespørgsel, er baseret på følgende oplysning: udtalelsen »over halvdelen af fangsterne af nordlig kulmule tages i irske farvande« er baseret på en tilnærmelsesvis aggregering af fangststatistikker for de statistiske rektangler, der formodes at ligge i de farvande, som Irland definerer som farvande henhørende under dets højhedsområde eller jurisdiktion, medens henvisningen til »den nordlige del af nederlandske farvande« er baseret på nederlandske oplysninger.

(1) EUT C 78 E af 27.3.2004.

(2) KOM(2003) 130 endelig udg.