DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/212

(2004/C 88 E/0219)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0765/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: Kreditvurderingsinstitutters adgang til fortrolige oplysninger

I henhold til hvilket/hvilke EU-retsgrundlag har kreditvurderingsinstitutter mulighed for at få adgang til fortrolige oplysninger fra virksomheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. april 2004)

I henhold til artikel 3, litra a), og artikel 6, stk. 3, første afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug (1)) må en udsteder (eller en person, der handler på dennes vegne eller for dennes regning) meddele tredjemand intern viden som et normalt led i udøvelsen af sin beskæftigelse, sit erhverv eller sin funktion. Udstederen skal offentliggøre den pågældende viden samtidig med, at den meddeles tredjemand, eller hurtigt derefter, medmindre den person, der modtager den interne viden, er pålagt tavshedspligt, uanset om denne pligt er fastsat ved lov, administrative bestemmelser, vedtægter eller en kontrakt. På denne måde kan kreditvurderingsinstitutter få adgang til intern viden fra udstedere, hvis de er pålagt en sådan tavshedspligt.

Da kreditvurderingsinstitutter imidlertid ikke er udtrykkeligt nævnt i ovennævnte bestemmelser, er det i praksis medlemsstaterne selv, der må afgøre, om de har ret til at modtage intern viden fra udstedere eller ej. Der findes endnu ingen harmoniseret lovgivning i EU på dette område. Det gør der til gengæld i USA, hvor officielt anerkendte kreditvurderingsinstitutter har ret til at modtage sådanne oplysninger.

Det er årsagen til, at det daværende medlem af Kommissionen med ansvar for beskæftigelse og sociale anliggender under debatten den 9. februar 2004 om Europa-Parlamentets betænkning om kreditvurderingsinstitutter (ordfører: Giorgos Katiforis) udtalte, at der var mindst fire spørgsmål, der skulle løses i forbindelse med kreditvurderingsinstitutterne: »For det første er den lovgivningsmæssige behandling af spørgsmålet om kreditvurderingsinstitutternes adgang til intern information fra udstederne ikke afklaret i Europa. Der findes ingen harmoniseret europæisk lovgivning eller national regulering for den sags skyld. Hvis vurderingsinstitutterne skal have adgang til intern information fra udstederne, må vi sikre, at de samme oplysninger er tilgængelige for alle vurderingsinstitutter. Jeg mener, at det fremgår af hr. Katiforis« betænkning. (…) Vi bør snarest gribe ind på disse (…) områder. Europa-Kommissionen gav tilsagn herom på Det Europæiske Råd i Oviedo i april 2002. Vi må holde vores løfter, inden der kommer en ny skandale. Europa-Kommissionen vil følgelig tage stilling til denne sag senest i løbet af sommeren eller efteråret 2004. Hr. Katiforis betænkning vil bl.a. udgøre et vigtigt bidrag til vores overvejelser.

Med hensyn til andre typer fortrolige oplysninger, som ikke opfylder de specifikke kriterier i definitionen på »intern viden« i artikel 1, nr. 1, i direktiv 2003/6/EF, er disse hverken behandlet i dette direktiv eller i nogen anden EU-retsakt. Der findes heller ingen EU-regler om andre virksomheder end udstedere eller personer, der handler på deres vegne eller for deres regning.

(1) EUT L 96 af 12.4.2003.