SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0779/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. marts 2001)

Om: Sprogdiskriminering i Den Europæiske Union

I svaret på skriftlig forespørgsel E-4100/00(1) oplyser Kommissionen, at de fælles bestemmelser om fri bevægelighed for arbejdstagere ikke alene forbyder forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, men også skjult forskelsbehandling, der gennem anvendelse af tilsyneladende neutrale kriterier i praksis fører til samme resultat.

Ifølge Kommissionen er der ikke tale om forskelsbehandling, hvis betingelserne, for så vidt angår sprogkundskaber, stilles på grundlag af arten af den stilling, der skal besættes. I nogle situationer kan det derfor være rimeligt af ansøgere at kræve sprogkundskaber på meget højt niveau.

Henvisningen til sag C-281/98 (Selv om det således vil kunne være retmæssigt over for en ansøger til en stilling at stille krav om sprogkundskaber på et vist niveau, og selv om besiddelse af et eksamensbevis som attesten kan være et kriterium for vurderingen af sådanne kundskaber, må det forhold, at det ikke er muligt at føre bevis for dem på anden måde, og navnlig ved at godtgøre, at tilsvarende kundskaber er erhvervet i andre medlemsstater, anses for at stå i et misforhold til det tilstræbte mål) besvarer ikke kernespørgsmålet i E-4100/00.

Det fremgår ikke entydigt af Kommissionens svar, om modersmålskriteriet udgør en overtrædelse af princippet om ikke-forskelsbehandling eller ej. Desuden drejede sag C-281/98 sig ikke om modersmålskriteriet, men om en attest om tosprogethed.

Derfor vil jeg gerne bede om entydige svar på følgende spørgsmål:

1. Mener Kommissionen ikke, at anvendelse af modersmålskriteriet (native speaker) i forbindelse med ansættelse af personale i Den Europæiske Unions medlemsstater strider mod princippet om ikke-forskelsbehandling? Hvilke argumenter kan Kommissionen i benægtende fald anføre for, at denne betingelse ikke strider mod princippet om ikke-forskelsbehandling?

2. Mener Kommissionen ikke, at anvendelse af modersmålskriteriet (native speaker) i forbindelse med ansættelse af personale i Den Europæiske Unions medlemsstater strider mod princippet om arbejdstagernes frie bevægelighed inden for Fællesskabet? Hvilke argumenter kan Kommissionen i benægtende fald anføre for, at denne betingelse ikke strider mod princippet om arbejdstagernes frie bevægelighed inden for Fællesskabet?

(1) EFT C 174 E af 19.6.2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(18. april 2001)

Som angivet i Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-4100/00 til det ærede medlem(1), kan det i visse situationer under hensyntagen til arten af den stilling, der skal besættes, være berettiget at kræve af en ansøger til en stilling, at den pågældende har sprogkundskaber på meget højt niveau.

Når det er ikke er muligt at føre bevis for dette på anden måde, end ved at et sprog er ansøgerens modersmål, kan det imidlertid efter omstændighederne anses for at stå i misforhold til det tilstræbte mål.

Det følger heraf, at modersmålskriteriet under visse omstændigheder kan anses for at være diskriminerende og således uforeneligt med Fællesskabets regler om arbejdstagernes frie bevægelighed i Fællesskabet.

(1) EFT C 174 E af 19.6.2001.