SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3873/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Rådet

(20. december 2000)

Om: Våbenmarkedet

Ved hjælp af olieindtægterne er landene i Mellemøsten begyndt at investere i militæret igen. I år vil lande som Saudi-Arabien, Israel og De Forenede Emirater anvende mere end 60 mia. USD på militærudgifter, hvilket er en stigning på 5 %.

Følgelig har også USA øget sine forsvarsbevillinger, mens Europa med undtagelse af Det Forenede Kongerige har nedskåret sit militærbudget med 6 %.

Vil Rådet på denne baggrund iværksætte foranstaltninger til begrænsning af våbenhandlen og i denne forbindelse tage udgangspunkt i:

1. en henstilling til de olieproducerende lande om at overholde de foranstaltninger med henblik på at begrænse olieprisen, der vedtoges på topmødet i Caracas,

2. et forbud mod den illegale handel med diamanter for at forhindre, at indtjeningen herfra omsættes til våben,

3. en opfordring til EU-landene om at forhøje midlerne til forskning og udvikling inden for den militære sektor for at kunne leve op til forpligtelsen med hensyn til oprettelsen af en fælles europæisk hær.

Svar

(7. maj 2001)

EU's hovedprincipper for så vidt angår våbenmarkedet er fastsat i EU-programmet til forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig handel med konventionelle våben, der blev vedtaget den 26. juni 1997, EU's adfærdskodeks for våbeneksport, der blev vedtaget den 8. juni 1998, EU's fælles aktion om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben, der blev vedtaget den 17. december 1998.

Navnlig adfærdskodeksen indeholder en definition af de specifikke betingelser, som medlemsstaterne skal overholde i forbindelse med våbeneksport. Kriterium 4 omhandler kravet om opretholdelse af regional fred, sikkerhed og stabilitet. Medlemsstaterne udsteder derfor ikke en eksporttilladelse, hvis der foreligger en klar risiko for, at den påtænkte modtager vil anvende de potentielle eksportvarer aggressivt mod et andet land eller til at forsvare et territorialt krav med magt. I kriterium 8 i denne kodeks fastsættes det yderligere, at der skal tages hensyn til våbeneksportens forenelighed med modtagerlandets tekniske og økonomiske formåen. Staterne vil derfor på grundlag af oplysninger i rapporter fra relevante kilder såsom UNDP, Verdensbanken, IMF og OECD vurdere, om den påtænkte eksport i alvorlig grad vil hæmme en bæredygtig udvikling i modtagerlandet. De vil i den forbindelse vurdere den relative størrelse af modtagerlandets militære og sociale udgifter, også under hensyntagen til eventuel EU-bistand eller bilateral bistand.

Medlemsstaterne er i henhold til adfærdskodeksen forpligtet til at vurdere situationen i de lande, der modtager eller ønsker at modtage våbeneksport fra Den Europæiske Unions medlemsstater. De vil også gøre alt for at tilskynde andre våbeneksporterende stater til at tiltræde principperne i denne adfærdskodeks.

EU har altid fuldt ud støttet den internationale indsats for at standse den ulovlige udnyttelse af diamanter og andre værdier. I den sammenhæng er EU navnlig fortaler for at indføre et effektivt internationalt system til certificering af uslebne diamanter for at få handelen med ulovligt udvundne diamanter til at ophøre. Rådet mener imidlertid, at der bør tages hensyn til, at lovlig handel med diamanter har stor betydning for adskillige stater, hvilket kan bidrage til stabilitet og velfærd, og at det derfor ikke er hensigtsmæssigt at bringe hele den lovlige diamantindustri i miskredit.

I forbindelse med en kapacitetsbidragskonference, der fandt sted i Bruxelles den 20. november 2000, meddelte EU's medlemsstater, hvilke militære midler de er rede til at stille til rådighed for Petersberg-opgaver, der gennemføres af EU i overensstemmelse med de overordnede mål, der blev fastsat af Det Europæiske Råd i Helsingfors. Ved samme lejlighed gav de tredjelande, der er medlemmer af NATO men ikke af EU, og som er kandidater til optagelse i EU, den 21. november 2000 ligeledes besked om, hvilke militære midler de er rede til at stille til rådighed.

Målet er at gøre EU bedre i stand til at styre kriser på det militære plan ved brug af eksisterende styrker. Heraf følger ikke, at det er udelukket, at det vil være nødvendigt at forbedre den militære kapacitet på visse områder. Der foretages undersøgelser af dette spørgsmål.

Det bør noteres, at ESFP ikke indebærer, at der oprettes en europæisk hær, men derimod en hurtig udrykningsstyrke på grundlag af frivillige bidrag (Det Europæiske Råd i Helsingfors besluttede, at medlemsstaterne senest i 2003 skal være i stand til inden for en frist på 60 dage at udsende og i mindst et år opretholde militære styrker på op til 50 000-60 000 mand, der kan påtage sig at løse enhver Petersberg-opgave.)