SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4066/00

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(10. januar 2001)

Om: Prisstigninger som følge af indførelsen af euroen og omregningen af de gamle priser i afrundede beløb

Ifølge en undersøgelse foretaget af det økonomisk-videnskabelige fakultet ved Erasmus-universitetet i Rotterdam vil priserne på daglige indkøb stige med 5-10 % fra den 1. januar 2002 eller kort tid derefter. Der vil også komme prisstigninger på biler og huse. Grunden hertil er, at sælgerne hele tiden benytter runde beløb, f.eks. 100, 99,99 eller 99,95. Hver gang den gamle nationale valuta omregnes til euro, kan de opnå dette ved at runde prisen nedad eller opad. Det forventes, at de næsten altid vil gøre sidstnævnte. Sælgerne vil næsten altid lægge lidt til den gamle pris for igen at opnå en pris, der har blikfang.

Kommissionen bedes på baggrund heraf besvare følgende spørgsmål:

1. Har Kommissionen oplysninger fra andre undersøgelser, som bekræfter resultaterne af den nederlandske undersøgelse?

2. Har Kommissionen oplysninger fra andre undersøgelser, som fører til en konklusion, der går imod denne undersøgelse? I bekræftende fald hvilke argumenter forelægges der i disse undersøgelser, således at det deraf kan konkluderes, at der ikke kan forventes en større prisstigning end den årlige?

3. Hvad agter Kommissionen at gøre i samarbejde med de nationale myndigheder i de pågældende 12 medlemsstater for aktivt at forhindre, at der i første halvdel af 2002 opstår en prisforskel, f.eks. idet den udarbejder bestemmelser for afrunding af beløb, som bevirker, at priserne i gennemsnit forbliver stabile?

4. Hvorledes agter Kommissionen at forhindre, at der allerede i løbet af 2001 sker usædvanlige prisstigninger for at foregribe de afrundede euro-beløb i 2002?

5. Har Kommissionen allerede gjort sig tanker om, hvad der skal ske, hvis man ikke kan forhindre en unormal prisstigning? Hvilke foranstaltninger vil der blive truffet for at udligne lønninger og sociale ydelser, således at købekraftniveauet hos det store flertal af befolkningen, som er afhængig af disse indtægtskilder, bevares?

Kilde: De nederlandske aviser De Telegraaf og Rotterdams Dagblad af 7. december 2000.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(27. februar 2001)

1. Kommissionen kender ikke til nogen økonomisk undersøgelse af emnet. Ophavsmændene til den nederlandske undersøgelse har i øvrigt formelt anfægtet pressens fremstilling af deres slutninger.

2. Den skarpe konkurrence mellem de store kædeforretninger vil få disse til at tilrettelægge overgangen til euroen, således at priserne bliver til fordel for forbrugerne. Ligeledes skal de nærforretninger, der nyder kundernes tillid, nok sørge for, at disse ikke får anledning til at klage over en uberettiget prisforhøjelse og flytte deres indkøb til de store forretningskæder. Flere af de selskaber i euroområdet, der er førende i deres land, imødeser endog en fastfrysning af deres priser i flere måneder fra slutningen af 2001 til begyndelsen af 2002. De fleste af de deltagende medlemsstaters forretninger skilter i øvrigt i dag med to priser, og dette antal vil vokse, når skæringsdatoerne nærmer sig. En aftale, der er indgået mellem forbrugere og erhvervsdrivende under Kommissionens auspicier, om Eurologo tager sigte på at fremme den frivillige dobbeltskiltning og overholdelsen af god forretningsskik. Aftalen er gennemført på nationalt plan i de fleste medlemsstater i euroområdet.

Den dobbelte prisskiltning gør det muligt for forbrugeren og eventuelt de særlige nationale eller regionale kontrolorganer at efterse, at der ikke sker skjulte forhøjelser i anledning af overgangen til euroen. Derfor henstillede Kommissionen også, at der indføres observationscentre vedrørende overgangen til euroen (henstilling af 23. april 1998 98/288/EF(1), særlig artikel 2), hvilket også er sket i de fleste medlemsstater i euroområdet.

Den fremskyndede fastsættelse af priserne i euro i tredje kvartal af indeværende år, som Kommissionen slog til lyd for i henstillingen af 11. oktober 2000(2), har samme formål. Problemet, om der er et sådant, vil sandsynligvis være begrænset til erhvervsgrene med ringe konkurrence eller til de få forretninger, der ikke gennemfører dobbeltskiltning.

3. Den frie prisfastsættelse er et grundlæggende princip for det indre markeds virkemåde. Derimod blev reglerne for afrunding i forbindelse med de nationale møntenheders omregning til euro fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 af 17. juni 1997 om visse bestemmelser om euroens indførelse, og disse er bindende. De erhvervsdrivende skal altså overholde omregningsreglerne, når de gennemfører dobbeltskiltning. Kommissionen foretager for tiden sammen med medunderskriverne af aftalen om eurologo en undersøgelse af, hvorledes aftalen kan styrkes til fordel for den samlede prisstabilitet på grundlag af de bestemmelser, der findes i Spanien og Irland. I samråd med medlemsstaterne vil der ligeledes blive udtænkt foranstaltninger med henblik på en hurtig overvågning af prisudviklingen i begyndelsen af 2002.

4. De eventuelle prisændringer vil hovedsagelig ske én gang for alle i forbindelse med de varer og tjenesteydelser, for hvilke der er fastsat såkaldt psykologiske priser (eller runde priser). Fastsættelse af nye psykologiske priser i euro kan ske ved såvel forhøjelse som nedsættelse. Det er i dag ikke muligt at skære igennem og hævde, at det overalt vil ske ved forhøjelse. De historiske fortilfælde (f.eks. det engelske punds overgang til titalssystemet) har i øvrigt ikke givet sig udslag i nævneværdige prisforhøjelser.

5. Kommissionen tror ikke på, at der er nogen fare for det. Sker der en øjeblikkelig prisforhøjelse, hvilket ovenstående forklaringer samt undersøgelser i de forskellige branchesammenslutninger synes at udelukke, vil den blive af meget ringe omfang, idet de eventuelle oprundinger statistisk set vil blive udlignet af de eventuelle nedrundinger. Der bliver således ikke tale om inflationsfremmende bevægelser, der præges af vedvarende forhøjelser af alle priser. Det er derfor lidet sandsynligt, at en sådan konjunkturbestemt prisafrunding kan bevirke, at borgernes købekraft kommer i fare.

(1) EFT L 130 af 1.5.1998.

(2) EFT C 303 af 24.10.2000.