SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2369/97 af Carmen Fraga Estévez (PPE) til Kommissionen (1. juli 1997)

Om: Formanden for Kommissionen og magtmisbrug

Den 17. juni 1997 sendte formanden for Europa-Kommissionen, Santer, en skrivelse til Det Forenede Kongeriges premierminister, Blair, hvori Santer tilbyder at lade Kommissionens GD XIV hjaelpe den britiske regering med at finde en loesning paa striden med en raekke andre medlemsstater i spoergsmaalet om retten til udstedelse af nationalitetsbeviser til skibe i enhver medlemsstat; og selv om denne ret hidtil har vaeret en del af de grundlaeggende principper i traktaten i forbindelse med fri bevaegelighed for personer, kapital og varer paa hele Faellesskabets omraade, saa tilbydes der i skrivelsen en raekke foranstaltninger til begraensning af denne ret til en af medlemsstaterne. Dette alvorlige skridt fra Santers side, som indebaerer tilsidesaettelse af traktatbestemmelser og Domstolens afgoerelser til fordel for formandens helt personlige oensker og venskabelige forbindelser, giver anledning til foelgende spoergsmaal til Kommissionen: Vil Kommissionen forklare og begrunde Santers beslutning, dels under henvisning til den tvivlsomme lovmaessighed af de foranstaltninger, der foreslaas i skrivelsen, dels fordi denne ensidige handling i hoej grad skader faellesskabsinstitutionernes demokratiske omdoemme i forholdet til borgerne og paa en meget beklagelig maade giver anledning til at tro, at det meget omtalte »demokratiske underskud« i Kommissionen langt fra er en ubegrundet formodning?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino paa skriftlige forespoergsler P-2334/97, P-2369/97, E-2389/97, E-2390/97, E-2391/97 og E-2392/97 (29. juli 1997)

I henhold til artikel 9, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 3760/92 om en faellesskabsordning for fiskeri og akvakultur ((EFT L 389 af 31.12.1992. )) meddeler medlemsstaterne hvert aar Kommissionen, hvilke kriterier de har anvendt ved fordelingen af de disponible fangstmaengder, de har faaet tildelt i overensstemmelse med faellesskabsretten og den faelles fiskeripolitik, og hvilke naermere regler de har anvendt ved udnyttelsen af dem. Medlemsstaterne har saaledes kompetence til at fastsaette licensbetingelser, for saa vidt som disse ikke henhoerer under faellesskabsretten, men medlemsstaterne skal ved udoevelsen af deres kompetence respektere faellesskabsretten og underrette Kommissionen.

Inden for disse rammer har Kommissionen befoejelser til at tage stilling til foreslaaede nationale foranstaltningers forenelighed med faellesskabsretten og at tilkendegive sin mening over for hver medlemsstat, der anmoder Kommissionen om at bekraefte denne forenelighed.

Domstolen har accepteret, at sigtet med kvoteordningen faktisk kan berettige betingelser, der skal sikre, at der er en reel oekonomisk forbindelse mellem fartoejet og den paagaeldende medlemsstat, hvis formaalet med saadanne betingelser er, at de befolkningsgrupper, der er afhaengige af fiskeri og dertil knyttet industri, skal drage fordel af kvoterne.

Det Forenede Kongerige har som andre medlemsstater kompetence til at traeffe foranstaltninger til sikring af en reel oekonomisk forbindelse med det fiskerfartoej, der foerer dets flag. Det Forenede Kongerige anmodede om bekraeftelse af, hvorvidt visse foranstaltninger kunne vaere forenelige med faellesskabsretten.

Kommissionens formand svarede i sit brev til Tony Blair, at de foreslaaede krav kunne vaere forenelige med faellesskabsretten, hvis de er ikke-diskriminerende, staar i rimeligt forhold til formaalet med dem og er alternative, idet de giver fiskerivirksomhederne mulighed for at opfylde et eller flere af disse krav eller eventuelle andre elementer for at bevise, at der er en oekonomisk forbindelse med flagstaten.

Brevvekslingen med Tony Blair fandt sted efter tekniske droeftelser mellem de britiske myndigheder og Kommissionen, og resultaterne heraf meddeltes rettidigt de spanske myndigheder.

Kommissionen vil under alle omstaendigheder noeje undersoege enhver specifik foranstaltning, Det Forenede Kongerige maatte beslutte at vedtage vedroerende tildeling af kvoter, saaledes som den som traktaternes vogter tidligere har gjort det og fortsat vil goere det med hensyn til samtlige medlemsstaters lovgivning.

Kommissionen vil kun godtage eventuelle endelige foranstaltningers forenelighed med faellesskabsretten, hvis de er ikke-diskriminerende, forholdsmaessige, alternative og fuldt ud i overensstemmelse med Domstolens retspraksis, idet Kommissionen, som det er dens pligt, vil tage hensyn til samtlige medlemsstaters legitime interesser.