SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2748/00

af Luisa Morgantini (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. august 2000)

Om: Ukorrekt anvendelse af aftalen mellem EF og Israel

I 1998 bekræftede Israel over for Kommissionen sin officielle politik og almindelige praksis med at mærke produkter, som udelukkende er fremstillet eller i væsentlig grad forarbejdet i israelske bosættelser i de områder, Israel har holdt besat siden 1967, som havende oprindelse i staten Israel. Under forhandlingen i Parlamentet den 2. marts om den ukorrekte anvendelse af handelsaftalen mellem EF og Israel gentog den

israelske repræsentation ved EU denne holdning offentligt. Repræsentationen tilkendegav, at staten Israels grænser intetsteds er defineret i aftalerne mellem EF og Israel, og at Israel definerer sit territorium i henhold til national lov og udsteder oprindelsescertifikater i overensstemmelse hermed. Som angivet i Kommissionens meddelelse fra maj 1998(1) har Israel annekteret væsentlige dele af de områder, landet besatte i 1967, og de udgør i henhold til den nationale lovgivning en del af staten Israel. I henhold til denne lovgivning oprettes der israelske bosættelser, og de besatte områder inkorporeres i Israels internationale aftaler på handelsområdet. Israels anneksions- og bosættelsespolitik og den israelske lovgivning, hvorved denne politik gennemføres, anses af det internationale samfund, herunder Den Europæiske Union og alle medlemsstater, for at være en klar og alvorlig krænkelse af folkeretten.

I marts meddelte Kommissionen, at Israels fortolkning af de territoriale bestemmelser i dets aftaler ikke svarer til Fællesskabets. Ikke desto mindre vedtog Kommissionen i april at iværksætte en ny associeringsaftale med Israel indeholdende samme territoriale bestemmelse. Giver denne aftale, således som den er udformet, Israel mulighed for at gennemføre sine aftalemæssige forbindelser med Fællesskabet på en måde, som krænker centrale bestemmelser i folkeretten, som er bindende for Israel og Fællesskabets medlemsstater, således som Israel hævder? Er indgåelsen af en sådan aftale i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union (Amsterdam-traktaten) på baggrund af Den Europæiske Unions fastlagte politikker med hensyn til overholdelse af international offentlig ret, med særlig henvisning til den fjerde Genève-konvention af 1949?

(1) SEK(1998) 695 endelig udg.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler P-2748/00 og P-2786/00

(18. september 2000)

Meddelelsen til importører fra Europa er fortsat gældende, da der ikke er offentliggjort en ny meddelelse om, at den ikke længere er gyldig. De israelske myndigheder har truffet de nødvendige foranstaltninger til at tillade administrativt samarbejde, men problemet om hvilket område der er omfattet, er endnu ikke løst, hvilket forklarer, hvorfor meddelelsen stadig er gældende.

Beslutningen om at sætte associeringsaftalen mellem EU og Israel i kraft blev ikke truffet af Kommissionen, men er et resultat af, at både Europa-Parlamentet (den 29. februar 1996) og parlamenterne i medlemsstaterne har afsluttet ratifikationsproceduren.

Kommissionen bekræfter, at Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Fællesskaberne og deres medlemsstater på den ene side og Israel på den anden side gælder for medlemsstaternes område og for Staten Israels område.

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at i anledning af det første møde i Associeringsrådet den 13. juni 2000 gav både EU's formandskab og Kommissionen udtryk for, at EU lægger vægt på, at det område, der er omhandlet i associeringsaftalen med Israel, overholdes.