ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0860/00

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) og Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Fiskeriaftale med Mexico

Efter undertegnelsen forleden af frihandelsaftalen mellem EU og Mexico har de mexicanske myndigheder givet udtryk for glæde over resultatet, bl.a. fiskeriafsnittet. For nylig brystede et medlem af den mexicanske regering sig af, at Mexico rådede over meget store fiskebanker og et begrænset forbrug af fisk i modsætning til Europa. Da Mexico ikke i aftalen havde forpligtet sig til at udstede fiskerilicenser til den europæiske partner, kunne der stadig ifølge samme kilde forventes en forøgelse af den mexicanske udførsel af fiskerivarer til Europa.

Hvilke forventninger er der med hensyn til fiskeriet i henhold til frihandelsaftalen med Mexico? Omtaler den licenser, så europæiske fartøjer kan drive fiskeri i mexicansk farvand?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. maj 2000)

I den beslutning, der blev truffet den 23. marts 2000 af det fælles Råd for EU og Mexico, og som træder i kraft 1. juli 2000, er det bl.a. fastsat, at der skal oprettes en frihandelszone for EU og Mexico. I den forbindelse vil det meste af samhandelen med fiskeriprodukter, som tegner sig for 74 mio. EUR og 0,3 % af den samlede samhandel, blive liberaliseret over en periode på højest 10 år.

Etableringen af en sådan frihandelszone med Mexico burde automatisk medføre en forøgelse af samhandelen til fordel for både EF og Mexico. Det skal imidlertid bemærkes, at der er taget hensyn til de særlige interesser hos EU's industri gennem en gradvis eller delvis (kontingenter) liberalisering for de pågældende produkter.

Denne handelsaftale indeholder til gengæld ingen bestemmelser om fiskeressourcerne. Mexico er derfor ikke forpligtet til at udstede fiskerilicenser til EU-fiskerfartøjer. Ifølge aftalen er iværksættelsen af handelsindrømmelserne endvidere ikke betinget af, at der forud herfor indgås en fiskeriaftale. En øget eksport af fisk fra Mexico til EU ville derfor ikke være en følge af, at der ikke er indgået en fiskeriaftale, men derimod af frihandelsaftalen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1836/00

af Francesco Musotto (PPE-DE) til Kommissionen

(31. maj 2000)

Om: Innova-foreningen Dionysos-projekt inden for rammerne af Euromed Héritage-programmet

Kommissionens tjenestegrene har for nylig meddelt foreningen Innova, at de har opsagt den kontrakt, de havde indgået med foreningen med henblik på gennemførelse af Dionysos-projektet som led i Euromed Héritage-programmet. Ikke nok med at Kommissionen har opsagt kontrakten, til trods for at projektet faktisk anerkendes som et af de mest interessante projekter, der blev forelagt som led i Euromed Héritage, den har ydermere krævet, at foreningen Innova skal tilbagebetale hele det støttebeløb, den har modtaget fra Kommissionen.

Denne meget alvorlige sanktion kan sætte hele Innovas overleven på spil. Det drejer sig nemlig om en forening, der kun råder over en meget lille egenkapital. Der er ligefrem risiko for, at bestyrelsesmedlemmerne i Innova, hvis Kommissionen gennemfører sin beslutning, bliver tvunget til at bidrage med egne midler for at kunne tilbagebetale Kommissionen. Ifølge italiensk ret hæfter bestyrelsesmedlemmerne i en forening ubegrænset og solidarisk for foreningens gæld.

Det kan diskuteres, hvor relevant en sådan strategi er. Kan man virkelig forvente en positiv holdning fra de europæiske borgere til Kommissionens arbejde, hvis den efter en ensidig beslutning og uden høring kan finde på at sætte Fællesskabets borgere i en så yderst vanskelig økonomisk situation? Mener Kommissionen ikke, at dens tjenestegrenes aktion mildest talt har været overdreven?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(28. juni 2000)

Dionysos-projektet blev udvalgt under Euromed Heritage-programmet og skulle gennemføres og forvaltes af foreningen Innova.

Kommissionen har gentagne gange konstateret, at Innova har misligholdt kontrakten, og har rettet advarsler herom til foreningen. På trods af dette er der ikke sket nogen forbedring.

En revision, der gennemførtes på Kommissionens anmodning, bekræftede, at en stor del af udgifterne ikke var støtteberettigede, og at kontrakten ikke var blevet overholdt (adskilte regnskaber, rapporter, interesser).

Ved et brev af 23. marts 2000 opsagde Kommissionen kontrakten og angav årsagerne til denne beslutning. For at sikre Fællesskabets økonomiske interesser har Kommissionen udstedt en indtægtsordre på hele det beløb, der er udbetalt som forskud til foreningen Innova.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1572/00

af Nicholas Clegg (ELDR) til Rådet

(12. maj 2000)

Om: Offentlige udtalelser fra tjenestemænd i Rådet

Er Rådets formandskab enig i den udtalelse, som Rådets vicegeneralsekretær, De Boisseau, ifølge European Voice den 6. april 2000, skal have fremsat om, at det ikke er særlig vigtigt at sikre åbenhed om, hvordan der træffes afgørelse i Rådet, da det er et beslutningstagende organ?

Hvilket mandat har Rådets vicegeneralsekretær? Hvem rapporterer han til i udførelsen af sine opgaver?

Findes der en adfærdskodeks eller interne bestemmelser for, hvordan tjenestemænd i Rådets generalsekretariat skal optræde offentligt? Hvis det ikke er tilfældet, bedes det oplyst hvorfor?

Svar

(18.-19. september 2000)

Pierre de Boissieu, vicegeneralsekretær for Rådet, mødtes den 3. april 2000 med Europa-Parlamentets Udvalg om Konstitutionelle Anliggender efter indbydelse fra formanden for dette udvalg. Referatet af hans udtalelser i The European Voice af 6. april 2000 er udelukkende denne avis' ansvar. Medlemmerne af Udvalget om Konstitutionelle Anliggender, der deltog i dette møde, havde mulighed for at høre, hvad Pierre de Boissieu rent faktisk sagde.

I henhold til artikel 207, stk. 2, første afsnit, i EF-traktaten bistås Rådet af et generalsekretariat, som ledes af en generalsekretær, der er højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, bistået af en vicegeneralsekretær med ansvar for generalsekretariatets daglige drift. Generalsekretæren og vicegeneralsektretæren udnævnes af Rådet, der træffer afgørelse med enstemmighed.

For så vidt angår offentlige meningstilkendegivelser fra tjenestemænd i Generalsekretariatet for Rådet er de omfattet af vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, navnlig artikel 12.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1404/00

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(5. maj 2000)

Om: Foranstaltninger mod korrupte tjenestemænd

I sin bog Blowing the Whistle henviser Paul Van Buitenen til en række tjenestemænd i Kommissionen, som var korrupte.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger der er truffet over for de tjenestemænd, der i den officielle rapport nævnes som værende korrupte?

Er nogen af dem blevet afskediget med pension, således som Van Buitenen hævder i sin bog?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock på skriftlige forespørgsler E-1404/00 og E-1420/00

(3. juli 2000)

Kommissionen undersøger alle påstande om handlinger begået af tjenestemænd, som kan give anledning til, at der indledes disciplinærsager.

I de tilfælde, der er relevante for det ærede medlems forespørgsel, blev der indledt disciplinærsager for nogen tid siden, og, hvor det er relevant, er der blevet sendt dossierer til medlemsstaternes retsmyndigheder.

Efter behørig behandling er disciplinærsagerne vedrørende seks tjenestemænd, som er nævnt i Paul Van Buitenens bog, blevet afsluttet. I to tilfælde blev tjenestemændene frifundet, i et tilfælde fik tjenestemanden en irettesættelse, i to tilfælde blev tjenestemændene afskediget og i et tilfælde blev tjenestemanden afskediget med delvis indskrænkning af retten til alderspension.

I andre tilfælde er disciplinærsager og administrative undersøgelser i gang, som er iværksat før og efter datoen for offentliggørelsen af denne bog.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2004/00

af Margot Keßler (PSE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Forslag til Rådets forordning om fastlæggelse af listen over tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af et visum, når de krydser de eksterne grænser, og de tredjelande, hvis statsborgere er undtaget fra dette krav

1. Efter hvilken tidsplan skal denne forordning træde i kraft, så Bulgarien kan komme af listen over lande med visumpligt?

2. Fører undtagelsesbestemmelserne for Det Forenede Kongerige, Danmark og Irland ikke til et Europa med forskellig hastighed, og hvilket signal sender det til ansøgerlandene?

3. I betragtning af de mange undtagelsesbestemmelser har forordningen kun ringe værdi. Er Kommissionen enig i denne vurdering?

4. I forbindelse med ændringer i de politiske forhold skal et lands listeplacering også kunne ændres, med andre ord, hvor hurtigt kan et land flyttes fra én liste til en anden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(12. juli 2000)

1. Kommissionen fremsatte den 26. januar 2000 et forslag til Rådets forordning om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og dem, hvis statsborgere er fritaget for dette krav(1). Forslaget drøftes i Rådet og Europa-Parlamentet. Kommissionen kan ikke forudse, hvornår denne forordning træder i kraft.

2. Ansøgerlandene kan ikke påberåbe sig de protokoller, der er knyttet som bilag til Amsterdam-traktaten om Danmarks og Irlands stilling og om Det Forenede Kongeriges stilling. I øvrigt hedder det i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union, at Schengen-reglerne og yderligere foranstaltninger, der træffes af institutionerne inden for rammerne heraf, betragtes som gældende regler, der skal accepteres fuldt ud af alle stater, der søger om optagelse.

3. I Kommissionens forslag har medlemsstaterne mulighed for at give visse kategorier af personer fritagelse eller dispensation i henhold til praksis i international ret eller sædvane.

4. I EF-traktatens artikel 62, 64 og 67 (tidligere artikel 73 J, 73 L og 73 O) er det fastsat, hvordan tredjelande kan overføres fra listen over de lande, hvis statsborgere skal have visum, til listen over de lande, hvis statsborgere er fritaget fra dette krav.

(1) KOM(2000) 27 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2289/00

af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen

(11. juli 2000)

Om: Tilskud til sundhedsfremme

Er Kommissionen klar over, at medens der blev afgivet tilbud på handlingsprogrammet til sundhedsfremme i henhold til indkaldelsen af bud fra september 1999 ud fra den angivne finansieringsopdeling på 90 % EU-tilskud og 10 % til ansøgeren, har ansøgerorganisationerne nu uden varsel eller høring fået meddelelse om, at finansieringsopdelingen er blevet ændret til henholdsvis 70 % og 30 %? Er Kommissionen yderligere klar over den negative virkning, det vil få for små, men effektive organisationer, som hidtil har leveret kvalitetsarbejde til Kommissionen, og vil Kommissionen tage sin beslutning op til fornyet overvejelse, navnlig i forbindelse med de mindre organisationer, der betragtes som partnere, som det er tilfældet i andre direktorater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(13. september 2000)

Kommissionen har ikke på noget tidspunkt oplyst, at det normale grundlag for finansieringen under sundhedsprogrammerne var 90 % EU-tilskud og 10 % til ansøgeren.

I 1999 blev det som orientering for ansøgerne omtalt i indkaldelsen af bud, at den gennemsnitlige finansiering for 1998-projekterne lå på ca. 60 %. Der blev ikke givet nogen anden oplysning vedrørende minimums- eller maksimumssatser i procent for EU-finansieringen.

Det er rigtigt, at nogle få projekter i 1999 blev finansieret med op til 90 % af de direkte støtteberettigede udgifter. I ansøgningsformularen blev det altid gjort klart, at dette var en undtagelse og det absolutte maksimum, som Kommissionen kunne tillade, og at det aktuelle tilskud ville blive vedtaget af Kommissionen fra sag til sag. Udvalget for programmet var fuldt ud informeret herom.

I 1999 blev det imidlertid besluttet, at finansieringen normalt skulle begrænses til højst 70 % af de støtteberettigede udgifter. Ellers kunne der opstå usikkerhed om modtagerens økonomiske formåen og den foreslåede aktions levedygtighed, og Kommissionens tilskud ville miste sin igangsættende og komplementære karakter.

Denne strategi blev bekræftet af Parlamentet, da det vedtog budgettet for 2000 og eksplicit krævede, at alle tilskud skulle omfatte mindst en medfinansieringsdel på 20 % fra modtageren (anmærkning til budgetkonto A-302).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1456/00

af Francesco Turchi (UEN) til Kommissionen

(10. maj 2000)

Om: Forsinkelse af erhvervslivets udvikling i Toscana

I begyndelsen af juli 1999 indsendte regionen Toscana en plan om udvikling af landdistrikterne, som blev udfærdiget efter retningslinjerne i EF-forordning 1257/1999(1) og 1750/1999(2) med henblik på en hurtig godkendelse i de første måneder af 2000. Regionen har endnu ikke modtaget noget svar, hvilket har skabt store vanskeligheder for provinsforvaltningerne, som ikke kan udstede de foreløbige tilladelser til påbegyndelse af arbejdsopgaver, da de ikke kender de endelige godkendelsesbetingelser for planen til udvikling af landdistrikterne. Dette blokerer støtten til virksomhederne vedrørende det arbejde, der er udført siden den 1. januar 2000. Kan Kommissionen redegøre for årsagerne til denne forsinkelse, som har bremset udviklingen i erhvervslivet i Toscana?

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.

(2) EFT L 214 af 13.8.1999, s. 31.

Svar afgivet af Franz Fischler på Kommissionens vegne

(14. juni 2000)

Planen for udvikling af landdistrikterne i regionen Toscana i perioden 2000-2006 blev i overensstemmelse med artikel 44, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(1) meddelt Kommissionen med brev af 14. december 1999, der suppleredes med breve af 30. december 1999 og 26. januar 2000, hvorved vigtige elementer under hensyn til artikel 43 i samme forordning indarbejdedes.

Kommissionen modtog officielt den fuldstændige plan efter indarbejdelsen af de sidste elementer den 1. februar 2000. Denne dato er grundlaget for begyndelsen af den 6-måneders frist, som Kommissionen har til rådighed til vurderingen deraf, jf. artikel 44, stk. 2, i den nævnte forordning, og til i snævert samarbejde med de italienske myndigheder og hurtigst muligt at godkende den pågældende plan for udvikling af landdistrikterne.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1755/00

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Rådet

(5. juni 2000)

Om: Grupper om beskatning

Kan Rådet forelægge nærmere oplysninger om alle formelle og uformelle grupper og udvalg, der i øjeblikket beskæftiger sig med beskatning og beskatningspolitik på EU-plan, og

især angive:

a) disse gruppers mandat,

b) deres sammensætning,

c) datoen for gruppernes første møde og

d) kommende fastlagte møder?

Svar

(23. oktober 2000)

Rådets kompetente grupper med hensyn til beskatning er Fiskalgruppen og Gruppen vedrørende en Adfærdskodeks (erhvervsbeskatning).

Fiskalgruppen har til opgave at forberede arbejdet i Coreper og Rådet inden for beskatning, bortset fra de spørgsmål, der henhører under Gruppen vedrørende en Adfærdskodeks (erhvervsbeskatning). Gruppen er sammensat af nationale embedsmænd og en repræsentant for Kommissionen med kompetence på de områder, der er omfattet af gruppens arbejde.

Gruppen vedrørende en Adfærdskodeks (erhvervsbeskatning) har til opgave at vurdere, hvilke skatteforanstaltninger der kan falde ind under kodeksens anvendelsesområde, og føre tilsyn med udvekslingen af oplysninger om disse foranstaltninger. Gruppen er sammensat af en højtstående repræsentant samt en suppleant for hver medlemsstat og for Kommissionen. Medlemsstaterne og Kommissionen kan udnævne indtil to stedfortrædere, der kan træde i stedet for den højtstående repræsentant eller suppleanten, hvis de pågældende er forhindret i at deltage i et møde i gruppen. Gruppen holdt sit første møde den 8. maj 1998.

Der findes ingen fast mødeplan for disse grupper. Fiskalgruppen holder sædvanligvis møde en eller to gange om ugen. Gruppen vedrørende en Adfærdskodeks (erhvervsbeskatning) har holdt 20 møder, siden den blev nedsat. I henhold til Rådets konklusioner af 9. marts 1998 holder gruppen møde mindst to gange om året på højt plan for at udstikke politiske retningslinjer for gruppens arbejde

Der skal desuden erindres om Ad hoc-gruppen vedrørende Skattesvig og om Gruppen på Højt Plan vedrørende Beskatning, der for nylig har afsluttet deres arbejde.

Endelig bør det nævnes, at der findes grupper og udvalg i Kommissionen, som beskæftiger sig med beskatning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0588/00

af Mark Watts (PSE) til Kommissionen

(29. februar 2000)

Om: En bæredygtig europæisk transportpolitik

Hvordan kan medlemsstaterne fremskynde anlægget af de prioriterede projekter, som blev vedtaget på topmødet i Hessen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(2. maj 2000)

Af Kommissionens rapport til Det Europæiske Råd i Cardiff(1) i 1998 fremgår det, at tre af de 14 Essen-projekter nærmer sig deres afslutning (omkring 2000). Seks andre projekter skal være færdige omkring 2005, og finansieringen er i det store hele på plads. Af de resterende fem projekter er de tre korridorprojekter (multimodal forbindelse Portugal/Spanien-Europa, den nordiske trekant og vejforbindelsen Irland-UK-Benelux), hvilket gør det meget vanskeligt at fastlægge samlede tids- og finansieringsplaner, fordi korridorerne består af en lang række mindre projekter.

Hvad angår de sidste to projekter, nemlig højhastighedstogforbindelserne Nord-Syd og Lyon-Trieste, er anlægsarbejdet i gang på flere vigtige sektioner af projekterne, men der er stadig finansieringsproblemer og forsinkelser på nogle sektioner, bl.a. de to forbindelser gennem Alperne.

Ifølge de tidsplaner og budgetoverslag, som medlemsstaterne har sendt til Kommissionen vil der ske en betydelig forøgelse af udgifterne til de 14 højt prioriterede projekter i perioden 2000-2006, hvor mange af de større projekter bevæger sig ind i den fulde byggefase. For de få resterende sektioner af de 14 prioriterede projekter, hvor der endnu ikke er lagt en fast tids- og finansieringsplan, er der brug for en kombination af offentlig og privat finansiering, samtidig med at medlemsstaterne må give disse specifikke projekter højere prioritet i deres nationale planlægning.

Det kommende forslag om revision af retningslinjerne for transeuropæiske net (TEN) vil indeholde en detaljeret statusoversigt over de enkelte projekter.

Det haster med for de enkelte projekter at tage konkrete skridt til at nå til enighed om parametre og mekanismer for etableringen af offentlig-private partnerskaber. Sker dette, kan det bidrage til en hurtigere projektimplementering og give mere valuta for pengene. Der er behov for faste tilsagn fra medlemsstaterne, hvis den private sektor skal investere i udviklingen af de nødvendige finansielle

instrumenter og metoder. Kommissionen fortsætter samarbejdet med Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og Den Europæiske Investeringsfond (EIF) for at sikre, at de forskellige EU-instrumenter udnyttes effektivt til at støtte offentlig-private partnerskaber, navnlig i forbindelse med de 14 højrt prioriterede projekter.

(1) KOM(98) 356.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1588/00

af Richard Corbett (PSE) til Rådet

(24. maj 2000)

Om: Vestsahara

Mener Rådet ikke, at retssituationen i Vestsahara på en række punkter minder om situationen i Østtimor inden dets nylige selvstændighed?

Vil Rådet understrege over for Marokko, at dets fortsatte besættelse af Vestsahara skader landets omdømme og medfører enorme økonomiske omkostninger?

Vil Rådet presse på for en hurtig gennemførelse af den planlagte folkeafstemning og modsætte sig ethvert forsøg på at forsinke den?

Svar

(23. oktober 2000)

Enhver varig løsning vedrørende Vestsahara må accepteres og støttes af alle involverede parter. Rådet er overbevist om, at en sådan løsning kun kan tilvejebringes i FN-regi, og støtter derfor fuldt ud de bestræbelser, som udfoldes af FN's generalsekretær, hans særlige repræsentant for Vestsahara og hans personlige

udsending James Baker. Det støtter fuldt ud fredsplanen, i henhold til hvilken der skal afholdes en fri, korrekt og upartisk folkeafstemning.

Rådet har noteret sig FN's generalsekretærs bemærkninger om, at tidsplanen for folkeafstemningen ikke længere står ved magt, og at datoen for folkeafstemningen endnu ikke kan fastsættes med sikkerhed, som situationen er nu. I den forbindelse hilser Rådet med tilfredshed møderne i London den 14. maj og 28. juni og tilslutter sig situationens kompleksitet taget i betragtning mere generelt princippet om direkte forhandlinger mellem konfliktens parter. Det håber, at parterne vil reagere positivt på den mission, der er pålagt James Baker, og som går ud på at undersøge, hvordan man kan nå frem til en hurtig, varig og konkret og samordnet løsning af konflikten.

Rådet understreger i sine kontakter med FN og konfliktens parter, at det er rede til at bidrage til denne proces og hjælpe med at skabe et klima af tillid, således at der kan findes en løsning baseret på respekt for menneskerettighederne og demokratiske principper.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0981/00

af Hartmut Nassauer (PPE-DE) til Kommissionen

(31. marts 2000)

Om: Diskriminerende bestemmelser i Den Tjekkiske Republiks formueret

Er det korrekt, at kommissionsmedlem Verheugen, som er ansvarlig for udvidelsen, under et besøg for nylig i Den Tjekkiske Republik har udtalt, at Kommissionen vil sikre, at den fortsatte eksistens af visse love og dekreter fra 1945 og 1946 i Den Tjekkiske Republik ikke får nogen diskriminerende virkning i nuværende og fremtidige sager, navnlig på restitutionsområdet?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen på skriftlige forespørgsler E-0980/00, E-0981/00 og E-0982/00

(15. maj 2000)

Det fastslås i EF-traktaten, at de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke på nogen måde berøres af traktaten (artikel 295 tidligere artikel 222). Derfor har Kommissionen ingen beføjelse til at gribe ind i spørgsmål vedrørende tilbagegivelse af ejendom i en nuværende eller kommende medlemsstat.

Af denne grund regner Kommissionen ikke med at offentliggøre nogen hvidbog om dette emne.

Af ovennævnte årsager tilkommer det ikke Kommissionen at tage stilling til de specifikke tilfælde, det ærede medlem gør opmærksom på.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2031/00

af Olivier Dupuis (TDI) til Kommissionen

(21. juni 2000)

Om: Vietnam: møde mellem Prodi og Lê Kha Phiêu

Selv om det fungerende regime i Vietnam på ingen måde signalerer en positiv udvikling, og der tværtimod berettes om nye fængslinger af politiske og religiøse personligheder, så oplyser det vietnamesiske pressebureau, at formanden for Kommissionen planlægger at mødes lørdag den 27. maj med Lê Kha Phiêu, generalsekretær for det vietnamesiske kommunistparti, dvs. med den politiske personlighed, der på højeste niveau og mest direkte repræsenterer det antidemokratiske styre i Vietnam.

Kan man tolke Kommissionsformandens handling som et udgangspunkt for et omslag i den ellers yderst kritiske politik, EU hidtil har ført over for Vietnam, og som en afståelse fra navnlig Europa-Parlamentets konkrete krav til de vietnamesiske myndigheder om reformer på områderne politik, økonomi og menneskerettigheder? Hvis dette ikke er tilfældet, hvilke garantier har formanden for Kommissionen i givet fald modtaget fra generalsekretæren for det vietnamesiske kommunistparti, hvad angår de vietnamesiske myndigheders hensigt om hurtigt at gennemføre reformer, der gør det muligt at indføre et demokrati og en retsstat i Vietnam?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(17. juli 2000)

Kommissionen skal henvise til Kommissionens svar på det ærede medlems forespørgsel E-1517/00 og kan bekræfte, at mødet den 27. maj 2000 mellem formanden for Kommissionen og generalsekretæren for det vietnamesiske kommunistparti ikke på nogen måde udgjorde en afvigelse fra Unionens politik over for Vietnam.