ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2051/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(27. juni 2000)

Om: Mærkning af vin, spiritus og andet alkohol

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor der ikke er krav om mærkning af indholdet, herunder tilsætningsstoffer, i vin, spiritus og andet konsumalkohol i modsætning til, hvad der gælder for levnedsmidler?

Kan Kommissionen ligeledes oplyse, hvorvidt den har planer om at øge mængden af oplysninger, der skal stå på etiketterne af konsumalkohol, således at forbrugerne bedre kan bedømme indholdet i det produkt de drikker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. september 2000)

I artikel 6, stk. 3, i direktiv 79/112/EØF(1) hed det oprindelig: Med hensyn til drikkevarer, der indeholder mere end 1,2 volumenprocent alkohol, vedtager Rådet, på forslag af Kommissionen, inden udløbet af en frist på fire år fra dette direktivs meddelelse reglerne for angivelse af ingredienser og eventuelt af alkoholindhold.

På grund af produkternes særlige karakter var det dog ikke muligt uden videre at anvende direktivets bestemmelser om angivelse af listen over ingredienser i fødevarer i almindelighed.

I oktober 1982 fremsatte Kommissionen derfor et første forslag til Rådet om angivelsen af alkoholindhold og listen over ingredienser ved mærkning af alkoholholdige drikkevarer. Den del af forslaget, som vedrørte ingredienslisten, blev ikke vedtaget og blev taget frem igen i forbindelse med et nyt forslag, som blev fremsat for Rådet i april 1992, men som heller ikke kunne samle et kvalificeret flertal.

I februar 1997 fremsatte Kommissionen således et nyt forslag for Parlamentet og Rådet(2). Efter at forslaget havde været til førstebehandling i Parlamentet i februar 1999, sendte Kommissionen et ændret forslag til Rådet i juli 1999(3).

Rådet har endnu ikke haft forslaget til behandling. Kommissionen er enig med det ærede parlamentsmedlem i, at det er nødvendigt at give forbrugerne flere oplysninger om ingredienserne i alkoholholdige drikkevarer.

Da det er meget vanskeligt at gennemføre en harmonisering på dette område, kan medlemsstaterne dog i overensstemmelse med EF-traktaten vedtage nationale bestemmelser med krav om en liste over ingredienser for visse alkoholholdige drikkevarer, som ikke er omfattet af en særlig fællesskabslovgivning om mærkning.

(1) Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler EFT L 33 af 8.2.1979. Direktivet blev kodificeret ved Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 EFT L 109 af 6.5.2000.

(2) EFT C 106 af 4.4.1997.

(3) KOM(1999) 339, endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2268/00 af Nirj Deva (PPE-DE) til Kommissionen. AVS-stater.



EF-Tidende nr. 053 E af 20/02/2001 s. 0203 - 0203



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2268/00 af Nirj Deva (PPE-DE) til Kommissionen (7. juli 2000) Om: AVS-stater I hvilke AVS-stater har EU faste kontorer? Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler E-2265/00, E-2266/00, E-2267/00 og E-2268/00 (28. august 2000) De ønskede oplysninger sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1650/00

af Kurt Lechner (PPE-DE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Bestemmelser vedrørende opholdsret for ægtefæller fra tredjelande (tiltrædelseslande) i EU

Som bekendt eksisterer der i henhold til tysk udlændingeret ved opholdstilladelser for ægtefæller, som er statsborgere i et tredjeland, restriktioner og frister, som skal overholdes, hvis ægteskabet ophører. Den pågældende ægtefælle skal så i givet fald forlade Tyskland og har ikke nogen selvstændig opholdsret. I denne forbindelse må det spørges, om indledningen af tiltrædelsesforhandlinger med lande som Polen og Ungarn, hvis tiltrædelse altså sker inden for en overskuelig fremtid, allerede bevirker en forbedring af situationen for ægtefællen fra den pågældende tiltrædelsesstat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(31. juli 2000)

1. Ifølge nugældende fællesskabsret henhører bestemmelser om familiesammenføring af statsborgere fra tredjelande under de nationale lovgivninger herunder bestemmelser om ægtefællens erhvervelse af en status, der er uafhængig af den status, som indehaves af den person, vedkommende har sluttet sig til. Statsborgere fra tredjelande, der er gift med en unionsborger, som har benyttet sig af sin ret til fri bevægelighed, henhører dog under fællesskabsretten. I tilfælde af skilsmisse yder fællesskabsretten dog ingen beskyttelse af en ægtefælle, der er statsborger i et tredjeland, med hensyn til bl.a. opholdstilladelse, som i så tilfælde henhører under national ret. I Diatta-dommen(1) har Domstolen afgjort, at artikel 11 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet(2) ikke tildeler en vandrende arbejdstagers familiemedlemmer selvstændig opholdsret.

2. I december 1999 vedtog Kommissionen et forslag til Rådets direktiv om ret til familiesammenføring(3), der for tiden er til drøftelse i Rådet og i Parlamentet. Forslaget lægger EF-traktatens artikel 63 (tidligere artikel 72 K), stk. 3, til grund og omhandler betingelserne for udøvelse af den ret til familiesammenføring, statsborgere fra tredjelande har. Heri fastsættes det, hvilke familiemedlemmer der kan familiesammenføres, hvilken fremgangsmåde der skal anvendes, herunder klageadgang, hvilke rettigheder familiemedlemmerne har bl.a. med hensyn til erhvervelse af selvstændig status efter en vis opholdsperiode i en medlemsstat. Kommissionens forslag indeholder ligeledes en bestemmelse vedrørende familiesammenføring af unionsborgere, der ikke har udøvet deres ret til fri bevægelighed.

3. De indledte og videreførte forhandlinger om tiltrædelse af ansøgerlande fra Mellem- og Østeuropa har ingen umiddelbare følger for retsstillingen for ansøgerlandenes borgere. Disses retsstilling vil undergå forandringer efter tiltrædelsen, når bestemmelserne om fri bevægelighed kommer til at gælde.

(1) Sag 267/83 af 13. februar 1985.

(2) EFT L 295 af 7.12.1968.

(3) KOM(1999) 638 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2224/00

af Béatrice Patrie (PSE) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Anerkendelse af tandteknikere

Tandtekniker er en medicinsk profession, der er anerkendt i flere europæiske lande (Danmark, Finland, Nederlandene, Portugal, Spanien), og som består i fremstilling af udtagelige tandprotester, både del- og helproteser, tilpasningen heraf og i den bucco-dentale behandling, som kan være nødvendig i denne forbindelse. I de lande, hvor tandteknikere er anerkendt, er der tale om en selvstændig profession, der er adskilt fra tandlæge- og stomatolog-professionerne.

I Frankrig er tandteknikere ikke anerkendt, hvilket indebærer forskelle ikke blot på markedet for tandbehandling, men ligeledes i forhold til anerkendelse af erhverv og ligestilling af eksamensbeviser på europæisk plan.

Er Kommissionen klar over, at der findes en sådan forskel i Den Europæiske Union?

Agter Kommissionen at sikre, at alle medlemsstater anerkender tandtekniker-professionen og det hertil svarende eksamensbevis?

Svar afgivet af Frederik Bolkestein på Kommissionens vegne

(28. juli 2000)

Kommissionen er klar over, at erhvervet som tandtekniker ikke er anerkendt i alle medlemsstater. At dette kan skabe forskelle i tandbehandlingen og anerkendelsen af eksamensbeviser, berører dog på ingen måde, at det falder ind under medlemsstaternes kompetence i givet fald at anerkende erhvervet officielt og regulere det. Kommissionen skal i denne forbindelse henvise det ærede medlem til det svar, den gav på Bart Staes' skriftlige forespørgsel E-2564/99(1) om samme erhverv.

For så vidt angår en eventuel harmonisering på fællesskabsplan af erhvervet i henhold til særdirektiver om samordning af uddannelsen og gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, agter Kommissionen i overensstemmelse med fremgangsmåden i direktiverne om den generelle ordning for anerkendelse af eksamensbeviser (direktiv 89/48/EØF(2) og 92/51/EØF)(3) udelukkende at fremsætte forslag til særlige harmoniseringstiltag for et bestemt erhverv i absolutte undtagelsestilfælde og da kun, såfremt følgende to betingelser er opfyldt: For det første skulle et sådant direktivforslag forbedre de pågældende erhvervsudøveres muligheder for fri bevægelighed markant, og nævnte direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF skulle have vist sig at være utilstrækkelige og ikke at sikre anerkendelsen af eksamensbeviser og erhvervsudøvernes etableringsfrihed. For det andet skulle der være tilstrækkelig enighed om de grundlæggende principper og de væsentlige dele af de påtænkte harmoniseringstiltag, både hos erhvervsudøverne i de enkelte medlemsstater og indbyrdes mellem medlemsstaterne.

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000.

(2) EFT L 19 af 24.1.1989.

(3) EFT L 209 af 24.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2122/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(30. juni 2000)

Om: Europæisk beskæftigelsespolitik

Har Rådet i betragtning af de positive resultater af visse foranstaltninger som f.eks. Frankrigs indførelse af en lovgivning til fremme af 35-timers arbejdsugen og sådanne foranstaltninger bør finde større udbredelse overvejet muligheden af at inddrage spørgsmålet om en europæisk beskæftigelsespolitik i den af regeringskonferencen planlagte reform af traktaterne og dermed gå ud over, hvad der tidligere er fastsat i Amsterdam-traktaten?

Svar

(23. oktober 2000)

Det ærede medlem er sikkert klar over, at Rådet ikke har nogen rolle overhovedet i konferencen mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer og derfor ikke kan kommenterer konferencens arbejde. Europa-Parlamentet har derimod to observatører, som er tæt knyttet til forberedelsen af konferencens arbejde.

Hvis det ærede medlem ønsker en mere omfattende oversigt over regeringskonferencens arbejde, henvises der til formandskabets rapport til Det Europæiske Råd i Feira og konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Feira herom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2244/00

af Josu Ortuondo Larrea (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. juni 2000)

Om: Fiskeri efter langfinnet tun i det nordlige Atlanterhav

Kommissionen har fremsat et forslag til forordning om tekniske foranstaltninger for at rette op på situationen vedrørende visse bestande af fiskearter, som vandrer over store afstande.

Bl.a. omfatter forordningsforslaget henstillingerne fra 1998 og 1999 fra ICCAT (International Commission for the Conservation of Atlantic Tunas) om begrænsning af fiskerikapaciteten i forbindelse med eller fiskeriet af langfinnet tun ved at nedskære antallet af fartøjer som i fremtiden vil få tilladelse til at fiske op til gennemsnittet af fangsterne i perioden 1993-1995.

I betragtning af, at indeværende fiskerisæson allerede er indledt, må man forvente, at Kommissionen har modtaget alle relevante oplysninger fra de enkelte medlemsstater, og at den har valideret og kontrolleret dem med henblik på at fastsætte det gennemsnitlige antal fartøjer, der var i besiddelse af fiskeritilladelser i perioden 1993-1995, som den skal fastsætte det maksimale antal tilladte fartøjer i 2000 på grundlag af.

Kan Kommissionen fremlægge de samlede årlige tal for hver EU-medlemsstat over antallet af fiskerfartøjer med fiskeritilladelse, som rent faktisk fiskede konstant og i hele fiskesæsonen efter langfinnet tun i det nordlige Atlanterhav for hvert år i referenceperioden, dvs. 1993, 1994 og 1995?

Hvad er det gennemsnitlige antal fartøjer i hver enkelt medlemsstat, som havde tilladelse til at fiske efter langfinnet tun, og som rent faktisk gjorde det i perioden 1993 til 1995?

Kan Kommissionen fremlægge en oversigt for de enkelte medlemsstater over det samlede antal fiskerfartøjer, der har tilladelse til at fiske efter langfinnet tun i 2000?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. juli 2000)

I forbindelse med anvendelsen af rekommendationen fra International Commission for the Conservation of Atlantic Tunas (ICCAT) vedrørende antallet af fartøjer, der fisker efter langfinnet tun, har medlemsstaterne tilsendt Kommissionen data om referenceniveauerne for perioden 1993-1995 og foreløbige data om det antal fartøjer, som de påtænker at give tilladelse til at deltage i fiskeriet i 2000.

Kommissionen gennemgår for tiden oplysningerne sammen med medlemsstaterne, for at ICCAT-foranstaltningen kan anvendes så snart som muligt. Når disse data er blevet bekræftet, vil de blive sendt til det ærede medlem.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1155/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719 endelig). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Det er nødvendigt at tydeliggøre og ajourføre de gældende bestemmelser om fødevarekontrol og sikre, at bestemmelserne dækker alle led i produktionen. Endvidere er det nødvendigt at revidere visse mere præcise krav om kødinspektion (jf. pkt. 85).

Agter Kommissionen at flytte tyngdepunktet i forbindelse med kødinspektion fra den rutinemæssige kontrol af det endelige produkt til kontrol under produktionsprocessen? Har Kommissionen i bekræftende fald allerede taget skridt i den retning? I benægtende fald, hvorfor forholder Kommissionen sig afvisende til en sådan omlægning?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 og E-1162/00

(9. juni 2000)

De spørgsmål, det ærede medlem har rejst, er ved at blive undersøgt med henblik på fremsættelse af lovgivningsforslag i overensstemmelse med den tidsplan, der er fastsat i hvidbogen om fødevaresikkerhed.

Det ville være uhensigtsmæssigt på dette stadium at foregribe detaljerne i de enkelte forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2104/00

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Lobbygrupper

Tirsdag den 6. juni 2000 camperede en række lobbyorganisationer på tredje sal i Europa-Parlamentets bygning i Bruxelles. Blandt dem var der repræsentanter for Unge Europæiske Føderalister, Europabevægelsen og Unionen af Europæiske Føderalister.

Mener Kommissionen det er berettiget, at sådanne organer modtager EU-midler for at udføre lobbyarbejde for EU-lovgivningen med henblik på at opnå et politisk mål? Er dette ikke en lidt mærkværdig holdning til begrebet demokrati?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(18. juli 2000)

De tre organisationer, det ærede medlem nævner, har modtaget støtte to af dem efter budgetmyndighedens særlige anmodning i anmærkningerne til budgetpost A-3021 den første som en international ikke-statslig ungdomsorganisation under budgetpost A-3029 og de to andre som organisationer der fremmer og udbreder den europæiske idé under A-3021. Kommissionen har ikke noget at indvende imod, at organisationer, der modtager EF-støtte, deltager i lovlige kampagneaktiviteter for at nå deres fastsatte mål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1341/00

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Forbud mod bundtrawl i visse områder i Biscaya-bugten

Fiskersammenslutninger i Cantabrien er foruroligede over den manglende information om områder, hvor bundtrawl er forbudt. Fiskerne mener, at det er nødvendigt omgående at indføre fredede områder, fordi de videnskabelige rapporter, der er udarbejdet af det spanske institut for havforskning henviser til, at det er absolut nødvendigt at iværksætte foranstaltninger til beskyttelse af områder med høj koncentration af unge marine organismer, hvis man vil undgå, at kulmulebestanden går til grunde. Det spanske generalsekretariat for havfiskeri anmodede Kommissionen om en bindende rapport i december 1999.

Hvorledes forholder Kommissionen sig til en fornyet undersøgelse af spørgsmålet om forbud mod bundtrawl i visse områder i den nordøstlige del af Biscaya-bugten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(8. juni 2000)

Kommissionen er fuldt ud opmærksom på det af det ærede medlem rejste problem.

Kommissionens Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité har behandlet og godkendt den videnskabelige udtalelse, og de spanske myndigheder har kontaktet Kommissionen i denne forbindelse.

Kommissionen er for øjeblikket ved at udarbejde et forslag til ændring af Rådets forordning nr. (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer(1), og i forbindelse hermed vil det spørgsmål, det ærede medlem har rejst, blive behandlet. Vi håber, Kommissionens forslag vil være tilgængeligt inden august i år.

(1) EFT L 125 af 27.4.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1412/00

af Marietta Giannakou-Koutsikou (PPE-DE) til Kommissionen

(3. maj 2000)

Om: Diamantis-sagen

I omtrent et år er det udøbte barn af Ioannis Diamantis, græsk statsborger og ortodoks kristen af religion, med de officielle myndigheders accept ulovligt blevet tilbageholdt i Alexandria i Ægypten af faderen til hans ægyptiske ægtefælle (de er borgerligt gift). Hans ægtefælles far stiller som betingelse for at udlevere barnet til dets retmæssige forældre, at faderen bliver ægyptisk statsborger og konverterer til islam. Til trods for de bestræbelser, der er gjort af forældrene, som er bosat i Grækenland, det græske udenrigsministerium (Direktoratet for Administrative og Retlige Anliggender) samt INTERPOL (på anmodning fremsat i begyndelsen af april), er der ikke sket fremskridt. Denne uhørte sag udgør en alvorlig krænkelse af de elementære personlige rettigheder og vedrører direkte de europæiske borgere, som lider under følgerne af en række tilfælde af diskrimination på grundlag af deres oprindelse og religiøse overbevisning.

Kan Kommissionen i betragtning af, at der skal underskrives en associeringsaftale mellem EU og Ægypten oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at træffe for snarest muligt at bringe den ulovlige tilbageholdelse af dette barn til afslutning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(22. maj 2000)

Den sag, som det ærede medlem omtaler, er Kommissionen kun informeret om via den meget omfattende mediedækning, den har fået i Grækenland i den seneste tid. På grundlag af disse oplysninger er Kommissionen ikke i stand til at fremkomme med detaljerede kommentarer hverken til de retlige spørgsmål i forbindelse hermed eller til spørgsmålet om, hvorvidt sagen er et rent bilateralt konsulært anliggende. Imidlertid har Kommissionen fået at vide, at det pågældende barn er blevet udleveret til forældrene. Hvis denne oplysning stemmer, synes sagen dermed at være løst.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1005/00

af Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) til Kommissionen

(31. marts 2000)

Om: EU's programmer

Den 26. november 1999 vedtog Kommissionen 19 nationale programmer om fremme af og reklame for forbrug af mælk og mejeriprodukter, hvortil der blev bevilget 1,2 mia. pta. til Spanien i 2000.

Er der forelagt et program for De Baleariske Øer? Hvor stort var det pågældende beløb?

Kommissionen bedes i bekræftende fald tilsende mig en udtømmende begrundelse for hvert af programmerne for De Baleariske Øer.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. maj 2000)

Kommissionen vedtog den 26. november 1999 19 handlingsprogrammer, der skulle øge forbruget af mælk og mejeriprodukter inden for EU og udvide markedet for disse produkter. Udgifterne til disse reklameforanstaltninger beløber sig til 8 mio. EUR, og de finansieres fuldt ud af EU. De planlagte programmer tager hovedsagelig sigte på unge under 25 år, og blandt de aspekter, der skal vægtes, er, at der er tale om ernæringsrigtige og tjekkede produkter.

Kommissionen har godkendt to programmer for Spanien, som skal udføres af agenturerne eller sammenslutningerne Contrapunto SA (603 000 EUR) og INLAC (CCAE) (605 000 EUR).

De planlagte foranstaltninger (reklame og PR) gælder for hele landet og omfatter derfor også De Baleariske Øer. Der findes ikke nogen særlige foranstaltninger for disse øer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1414/00 af David Bowe (PSE) til Kommissionen. Projekter forbundet med dyrkning af bioteknologiske afgrøder i udviklingslande.



EF-Tidende nr. 072 E af 06/03/2001 s. 0054 - 0054



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1414/00 af David Bowe (PSE) til Kommissionen (3. maj 2000) Om: Projekter forbundet med dyrkning af bioteknologiske afgrøder i udviklingslande Vil Kommissionen redegøre klart for sin kategorisering af de projekter, den støtter for så vidt angår dyrkning af genetisk modificerede afgrøder i afrikanske og vestindiske stater og Stillehavsstater eller i andre udviklingslande? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson (21. juni 2000) I Kommissionens udviklingssamarbejde indgår ingen projekter til fremme af genetisk modificerede afgrøder i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet (AVS) eller i andre udviklingslande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1936/00

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Budgetkonto A-3024

Kommissionen bedes præcisere, hvilke organisationer der modtager midler over budgetkonto A-3024, Sammenslutninger og foreninger med europæisk sigte.

Hvilke projekter deltager disse organisationer på indeværende tidspunkt i?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(13. september 2000)

Bevillingerne under budgetkonto A-3024 skal bruges til at yde støtte til de informations- og kommunikationsaktiviteter som led i drøftelser på EU-plan om den europæiske integrations værdier og kilder, der udføres af sammenslutninger og foreninger med europæisk sigte. Støtten kan ikke anvendes til dækning af organisationernes driftsudgifter.

Siden Kommissionens vademecum om forvaltning af tilskud trådte i kraft i 1999, udvælges de projekter, der modtager finansiel støtte under budgetkonto A-3024, ved hjælp af en årlig indkaldelse af bud, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende og på netstedet Europa. Dette års indkaldelse af bud blev offentliggjort den 15. februar i De Europæiske Fællesskabers Tidende(1).

Den type foranstaltninger, der støttes, omfatter konferencer, seminarer, radio- og tv-programmer, film og videoer, oprettelse af netværk, publikationer samt IT-produkter.

Projekterne for år 2000 blev udvalgt i maj 2000, men de finansielle og administrative procedurer er endnu ikke afsluttet. Så snart kontrakterne er sendt ud til de udvalgte organisationer, vil den endelige liste blive gjort tilgængelig.

(1) EFT C 42 af 15.2.2000.