SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0728/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. marts 2000)

Om: Dæmningsbyggeriet i Vuotos i det nordlige Finland

Der er stor bekymring i det nordlige Sverige for, at dæmningsbyggeriet i Vuotos i det nordlige Finland vil forårsage miljøskader i form af kraftigt øgede udslip af næringsstoffer og tungmetaller i Den Botniske Bugt. Det frygtes blandt andet, at koncentrationen af methylkviksølv kan blive øget med 20-30 %. Dette indebærer naturligvis, at kviksølvindholdet i fisk fra svenske farvande øges. Det er planen, at et moseområde på 240 km2 lægges under vand. Flere svenske myndigheder har protesteret mod bygningsplanerne.

Har Kommissionen haft mulighed for at studere dette byggeri, og har man undersøgt, om det opfylder kravene i EU's direktiv om vurdering af indvirkning på miljøet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. maj 2000)

Kommissionen har kendskab til projektet vedrørende kraftanlægget og den kunstige sø i Vuotos, hvortil vanddomstolen i det nordlige Finland for nylig (den 29. februar 2000) har givet byggetilladelse. Ifølge oplysninger i pressen vil afgørelsen kunne ankes.

Selv om projekter som sådan principielt falder ind under Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1), har medlemsstaterne i henhold til direktivet ikke pligt til at lade det gælde for projekter, for hvilke godkendelsesprocedurerne er blevet indledt forud for gennemførelsesfristen, hvilket var den 1. januar 1995 for Finlands vedkommende (jf. sag C-362/92, Bund Naturschutz in Bayern, punkt 19, og C-431/92 Kommissionen versus Tyskland, punkt 29). Ansøgningen vedrørende Vuotos-projektet blev indgivet i 1992. De finske myndigheder har meddelt Kommissionen, at den finske lov om miljøvurderingsprocedurer ikke omfatter projekter, hvor den offentlige høring er gennemført inden den 14. januar 1994, hvilket gælder Vuotos-projektet.

Under alle omstændigheder er der i forbindelse med godkendelsesproceduren, som er gennemført i henhold til den finske vandlov, foretaget en vurdering af, hvilke miljøvirkninger projektet vil afstedkomme med hensyn til næringsstoffer og tungmetaller. I afgørelsen om anlægstilladelsen undersøges de skønnede effekter af den kunstige sø på vandkvaliteten og på fiskene i den kunstige sø, i Kemielven og i den nordlige del af Den Botniske Bugt. Det skønnes, at vandkvaliteten og lystfiskeriet vil blive berørt af det øgede næringsstofniveau, især kvælstof og fosfor, men at effekten vil være koncentreret i den kunstige sø og nedstrøms i elven, og at den vil blive meget ringe i den nordlige del af Den Botniske Bugt. Desuden skønnes det, kviksølvforekomsten i visse fisk (gedde, aborre og ferskvandskvabbe) i løbet af de første 8-15 år efter anlægget vil stige betydeligt (over 1 mg/kg) i den kunstige sø, markant (mellem 0,5 og 1.0 mg/kg) i Kemielven, men i mindre grad i den nordlige del af Den Botniske Bugt. Vanddomstolen understregede, at sundhedsskadelige virkninger kan undgås ved at overvåge situationen og holde offentligheden informeret herom. Endvidere skønnedes det, at det på grundlag af de gennemførte undersøgelser var usandsynligt, at mobiliseringen af andre tungmetaller ville have samme effekt som mobiliseringen af kviksølv. Vanddomstolen pålagde ansøgeren at foretage yderligere vurderinger og overvåge effekten på fiskeri og fisk.

Ud fra de oplysninger, som Kommissionen har modtaget fra de finske myndigheder, har Finland i forbindelse med godkendelsesproceduren underrettet de kompetente svenske myndigheder om projektets skønnede miljøvirkninger på den svenske side.

På grundlag af de oplysninger, som Kommissionen for tiden ligger inde med, har den følgelig ingen grund til at gribe ind over for de miljøvurderingsprocedurer, der er gjort brug af som led i dette projekt. Kommissionen vil fortsat holde sig underrettet om den procedure, der gennemføres på nationalt plan.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.