SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0584/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. februar 2003)

Om: Risikoen i forbindelse med strømførende skinner i snævre metrotunneler uden gangbro for passagerer, der flygter fra en brand

1. Er Kommissionen bekendt med, at de fleste metrosystemer til underjordisk offentlig transport i byerne fungerer ved strømtilførsel via en tredje skinne ved siden af selve togskinnerne og at disse højere placerede strømførende skinner i visse tilfælde nok har en afskærmning af træ (Hamburg) eller kunststof (i de fleste byer), men at der til enhver tid er risiko for, at mennesker kommer i kontakt med disse skinner med døden tilfølge?

2. Er Kommissionen endvidere bekendt med, at passagerer i tilfælde af brand i metrotunneler som følge af tekniske fejl eller bevidst forsøg på at fremkalde en katastrofe hurtigt må kunne forlade stedet, blandt andet fordi den sparsomme ilt i tunnelen hurtigt opbruges af ilden, men at der i næsten samtlige metrotunneler konstrueret inden 1980 mangler en separat gangbro for flygtende passagerer?

3. Er Kommissionen enig i, at der er tale om en uacceptabel stor risiko for passagerer, som skal flygte gennem snævre og gamle tunneler over skinnerne ved siden af den fortsat strømførende skinne, fordi de ikke blot skal skynde sig væk fra ilden, men også skal undgå enhver berøring med den strømførende skinne, som virker som et lavt hegn?

4. Deler Kommissionen den opfattelse, at der her ikke længere er tale om et rent lokalt problem, men om et fælles sikkerhedsproblem af stadig større betydning, som optræder i mange byer i Europa, og at vi ikke kan vente på lokale løsninger, som ofte først kommer, efter at den pågældende by har oplevet en katastrofe?

5. Er Kommissionen rede til at foranledige, at samtlige metrotunneler i Europa efter en nærmere fastlagt dato skal være udstyret med en sikker flugtvej, som ikke fører over selve skinnerne, og at der i de tilfælde, hvor tunnelen ikke er tilstrækkelig bred eller ikke kan udvides til at etablere en sådan flugtvej, kun kan gives tilladelse til strømtilførsel via en luftledning (i lighed med sporvogne og tog) eller via en strømførende skinne foroven (som den anvendes i Madrid)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(8. april 2003)

De nationale og lokale myndigheder bærer det direkte ansvar for konstruktionen af de metrosystemer, hvortil det ærede medlem henviser. Der bør ikke herske nogen tvivl om, at Kommissionen vægter passagersikkerhed højt. Derfor reagerede Kommissionen i sin nyligt forelagte anden jernbanepakke på offentlighedens øgede bekymringer over de risici, som den potentielt kan blive udsat for. Som en del af pakken har Kommissionen forelagt et forslag til direktiv(1) om fremme af fælles sikkerhedsmål og sikkerhedsmetoder for EU's jernbanesystemer i medlemsstaterne, (der for øjeblikket behandles af Rådet). Det foreslåede direktiv giver tydeligvis medlemsstaterne en vis margen i forbindelse med vedtagelsen af gennemførelsesforanstaltninger for metrosystemer, sporvogne og andre light rail-trafiktjenester. Direktivet giver ligeledes medlemsstaterne mulighed for at udvide sådanne sikkerhedskrav til at omfatte bymæssig skinnetransport for således at gennemtvinge højere beskyttelsesniveauer.

I forlængelse af henstillingerne i en nylig undersøgelse, som Kommissionen har bestilt, om hindringer for det indre marked for massetransport på jernbaneområdet (RMT) (Obstacles to the Internal Market on Rail Mass Transit (RMT))(2), er Kommissionen desuden i færd med at vurdere muligheden for at indlede en høring af alle de interesserede parter om harmonisering af sikkerhedskravene for RMT-knudepunkter. Formålet med denne høring er at sikre, at alle meninger høres, inden det overvejes, om der skal fremsættes et forslag til retsakt om dette emne.

(1) EFT C 126 E af 28.5.2002.

(2) http://europa.eu.int/comm/enterprise/rail_guided_transport/rail_mass_transit.pdf.