SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2154/01

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(18. juli 2001)

Om: Regionale fiskeriorganisationer

I sit svar på min forespørgsel nr. E-1378/01(1) understregede medlem af Kommissionen, Franz Fischler, betydningen af de regionale fiskeriorganisationer som en af de fundamentale udfordringer til fremtidens fælles fiskeripolitik. Som prioriterede opgaver nævnte han en større EU-deltagelse i disse organisationer på de områder, hvor Unionen har enebeføjelser, samt gennemførelse i fællesskabsretten af de henstillinger, der vedtages af organisationerne.

Ved samme lejlighed oplyste kommissær Fischler, at der ville blive oprettet en enhed, som skulle have til opgave at følge aktiviteterne i alle de regionale fiskeriorganisationer (med undtagelse af nogle organisationer for det nordøstlige Atlanterhav), og at der ville blive foretaget en reorganisering af Generaldirektoratet for Fiskeri for mere effektivt at kunne tage de spørgsmål op, der måtte opstå, og på en mere effektiv og kohærent måde at sørge for EU's inddragelse og deltagelse i de regionale fiskeriorganisationer.

Kan Kommissionen forelægge en liste over alle de henstillinger og andre foranstaltninger, der er vedtaget af de regionale fiskeriorganisationer, og som allerede er blevet gennemført i fællesskabsretten, eller som vil blive det? Kan Kommissionen orientere om, hvilke henstillinger o.l., som ikke er blevet gennemført, og hvad grunden hertil er?

Kan Kommissionen gøre detaljeret rede for arbejdsmåde, organisation og sammensætning (menneskelige, faglige og finansielle ressourcer) af den enhed, hvis opgave det er at følge arbejdet i alle fiskeriorganisationerne? Hvad er grunden til, at nogle regionale fiskeriorganisationer i det nordøstlige Atlanterhav ikke er medtaget, og hvilke er der tale om?

Kan Kommissionen gøre detaljeret rede for, hvordan den endelige organisationsplan i Generaldirektoratet for Fiskeri ser ud efter reorganiseringen?

(1) EFT C 350 E af 11.12.2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. september 2001)

Kommissionen kan udmærket fremlægge en liste over de forskellige henstillinger og bevarelsesforanstaltninger, som de regionale fiskeriorganisationer (RFO) har vedtaget, men det vil helt sikkert være temmelig svært på et sådant grundlag at redegøre for omfanget af deres gennemførelse i EF-lov. Kommissionen for Konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (CCAMLR) f.eks. har vedtaget ca. 60 henstillinger og bevarelsesforanstaltninger, hvoraf mange ikke kræver nogen gennemførelse, da de henviser til tilladelser til visse parter om at drive forsøgsfiskeri, mens andre fastsætter grænser for eller forbud mod fangster sammen med tekniske foranstaltninger og/eller kontrolforanstaltninger, alle i samme tekst. Andre RFO vedtager foranstaltninger med lignende komplekst indhold og i lignende stort tal. De fleste af disse bevarelsesforanstaltninger vedrører grænser for eller forbud mod fangster, og de omsættes i EF-lov hvert år i forbindelse med de samlede tilladte fangstmængder (TAC) og kvoter. I betragtning af den komplekse situation, der følger af de mange RFO og deres forskellige arbejdsmetoder for vedtagelse af bevarelsesforanstaltninger, klassificeres andre foranstaltninger end dem, der gennemføres via TAC og kvoter, traditionelt i tre hovedområder med henblik på deres gennemførelse: tekniske foranstaltninger, kontrolforanstaltninger og foranstaltninger til indførelse af en ordning for sporing af fangster igennem industri- og handelskæden.

Ved at se på fortegnelsen over den gældende EF-lovgivning bemærkes det, at Fællesskabet i relation til de RFO, der har vedtaget foranstaltninger for disse tre områder, selv har vedtaget relevante gennemførelsesforordninger. Der er nemlig fællesskabsforordninger om kontrol i kraft, der er en gennemførelse af NAFO(1)-, NEAFC(2)- og CCAMLR-foranstaltninger, og vedtagelsen af en kontrolforordning om fiskeri efter stærkt vandrende arter er undervejs(3). Fællesskabsforordninger om kontrol vil sluttelig også indbefatte det arbejde, der er udført i forbindelse med ICCAT(4) og IOTC(5), med Fællesskabets aktive engagement. Dette vil uden tvivl betydeligt lette gennemførelsen af disse to kontrolordninger, når de er vedtaget af nævnte organisationer.

Med hensyn til tekniske forordninger er de foranstaltninger, som NAFO, NEAFC og CCAMLR har vedtaget, også blevet omsat til forskellige lovtekster. Det samme kan siges om bestande af stærkt vandrende fiskearter med vedtagelsen i år af Rådets forordning (EF) nr. 973/2001 af 14. maj 2001 om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter(6).

Endelig har Rådet med hensyn til sporing af fangster lige vedtaget forordning (EF) nr. 1035/2001 om en dokumentationsordning for fangster af Dissostichus spp(7). Kommissionen vil også snart forelægge Rådet et forslag om et tunsporingssystem i forbindelse med AIDCP(8).

Kommissionen må dog stadig betragte denne proces som dynamisk, da den nuværende gennemførelse langt mere indebærer ajourføring og forbedring af bevarelsesforanstaltningerne end den regulerer nye områder. Kommissionen anser det derfor for nødvendigt at revidere gennemførelsesforordningerne for CCAMLR-foranstaltningerne, selv om gennemførelsesteksten

blev vedtaget for kun tre år siden (Forordning (EF) nr. 66/98(9)). Den agter derfor til næste efterår at forelægge Rådet et fælles forslag til to udkast til forordninger, den ene om kontrol af fiskeriaktiviteter i CCAMLR-konventionens område og den anden om tekniske foranstaltninger for de samme fiskerier.

Et andet område, hvor en ajourføring af EF-forordningerne i princippet forekommer berettiget, er inspektion og kontrol af fiskeriaktiviteterne i forbindelse med NAFO-konventionen(10). Denne organisation agter dog at foretage en fuldstændig omarbejdelse af sin kontrol- og inspektionsordning i nær fremtid. Det er derfor nødvendigt uden at udelukke denne mulighed omhyggeligt at overveje, om dette er det rette tidspunkt til at indlede procedurerne for ajourføringen af de relevante EF-forordninger.

Med hensyn til det følgende spørgsmål, som det ærede medlem stiller, tæller den enhed, der er ansvarlig for internationale og regionale arrangementer i generaldirektoratet for fiskeri, 10 tjenestemænd og en udsendt national ekspert til dækning af de elleve RFO's aktiviteter og tilhørende dossierer. Ud over konsoliderede organisationer såsom ICCAT, NAFO, CCAMLR, IATTC(11) og CFCM(12), der udviser en høj aktivitet igennem hele året, dækker enheden andre organisationer, der er ved at blive oprettet (SEAFO(13) og WCPOFC(14)) eller netop på forhandlingsstadet (SIOFC(15)). De to tilbageværende organisationer, WECAFC og CECAF(16), er rådgivende komitéer under De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO), der udviser en forholdsvis lav aktivitet, men som på mellemlang sigt skulle blive uafhængige organisationer med deres eget budget og deres egen forvaltning. Enheden er inddelt i teams med ansvar for flere organisationer, så tilsynet med organisationernes aktiviteter og deres repræsentanternes tilstedeværelse kan sikres både på højt og lavt niveau.

De to organisationer for det nordøstlige Atlanterhav, som det ærede medlem henviser til. er NEAFC og IBSFC(17). Ansvaret for tilsynet med deres og NASCO's(18) aktiviteter er overdraget enheden med ansvar for forvaltning af bestandene under direktoratet for bevarelsespolitik. De forvaltningsmetoder, disse organisationer anvender for de bestande, de dækker, den særlige position, som Fællesskabet indtager i dem som et kystland, det særlige samarbejde og den særlige ordning for samhandel med Norge, Grønland, Færøerne og de baltiske lande og de forbindelser, der er etableret i denne forbindelse med ansøgerlandene, adskiller Fællesskabets deltagelse i NEAFC og ISBFC fra dets deltagelse i andre RFO. Det skal dog bemærkes, at de bilaterale fiskeriaftaler med Grønland forvaltes af enhed B3. De tætte bånd mellem begge organisationers aktivitet og forvaltning af de interne fiskeressourcer begrunder også overdragelsen af ansvaret for tilsynet med dem til ovennævnte enhed.

Med hensyn til organisationsplanen og opgaverne for GD for fiskeri offentliggøres disse dokumenter og er straks til rådighed via Internet på generaldirektoratets hjemmeside i Europa-netstedet: http://europa.eu.int/comm/dgs/fisheries/index_es.htm

(1) Organisationen for fiskeriet i det nordvestlige Atlanterhav.

(2) Kommissionen for Fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav.

(3) Forslag til en rådsforordning om visse kontrolforanstaltninger for fiskeri efter visse bestande af stærkt vandrende fiskearter, KOM/2000/619 endelig udg. - EFT C 62 E af 27.2.2001.

(4) Den internationale kommission for bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet.

(5) Indian Ocean Tuna Commission.

(6) Forordning af 14. maj 2001, EFT L 137 af 19.5.2001.

(7) Forordning af 22. maj 2001, EFT L 145 af 31.5.2001.

(8) Aftale om det internationale program for bevarelse af delfiner.

(9) Forordning (EF) nr. 66/98 af 18. december 1997 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2113/96 (EFT L 6 af 10.1.1998), ændret.

(10) Rådets forordning (EØF) nr. 1956/88 af 9. juni 1988 om bestemmelser til gennemførelse af den ordning for fælles international inspektion, som er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (EFT L 175 af 6.7.1988) Rådets forordning (EF) nr. 3069/95 af 21. december 1995 om en EF-observatørordning for Fællesskabets fiskerfartøjer, som fisker i det område, som reguleres af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) (EFT L 329 af 30.12.1995).

(11) Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk.

(12) General Fisheries Commission for the Mediterranean.

(13) South-Eastern Atlantic Fisheries Organisation.

(14) Western and Central Pacific Ocean Fisheries Commission (også kaldet MHLC process).

(15) Southern Indian Ocean Fisheries Commission.

(16) Henholdsvis Kommissionen for Fiskeriet i det Vestlige Centrale Atlanterhav og Komitéen for Fiskeriet i det Østlige Centrale Atlanterhav.

(17) Den Internationale Østersø-fiskerikommission.

(18) Organisationen til Bevarelse af Laksebestanden i Nordatlanten.