ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1703/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (25. juni 1996)

Om: Kombineret transport

Formaalet med forslaget til Raadets forordning (KOM(95)0377 ((EFT C 253 af 29.9.1995, s. 22. ))) om aendring af Raadets forordning nr. 1107/70 ((EFT L 130 af 15.6.1970, s. 1. )) om stoette, der ydes inden for sektoren for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje, er at forlaenge ordningen for stoette til kombineret transport og aendre visse af dens proceduremaessige aspekter.

Den ulige fordeling af infrastrukturudgifter paa grundlag af transport- og anvendelsesformer og det utilstraekkelig omfang, hvori transportpriserne afspejler de sociale omkostninger, skader al transport, der ikke sker ad landevej, og dermed kombineret transport. Paa baggrund heraf forekommer det noedvendigt at forlaenge den eksisterende ordning for stoette til kombineret transport og at tage hensyn til, at situationen er forskellig fra land til land, og medlemsstaterne skal derfor, under anvendelse af subsidiaritetsprincippet, gives tilladelse til at vaelge den stoetteform, der er mest velegnet og svarer bedst til forholdene i det enkelte land.

Forslaget aabner derfor mulighed for national stoette til kombitransportinfrastrukturer, til materiel til overfoersel fra den ene transportform til den anden og til saerligt materiel til kombineret transport.

Vil Kommissionen sikre, at anvendelsen af forordning nr. 1107/70 ikke begraenses til transport ad landevej, ad landevej/jernbane og ad indre vandveje, men udvides til ogsaa at omfatte transport ad soevejen (kystfart)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (13. september 1996)

Forordning (EOEF) nr. 1107/70 ((EFT L 130 af 15.6.1970. )) gaelder udelukkende stoette, der ydes inden for sektoren for transport med jernbane, ad landevej og sejlbare vandveje. I sin nuvaerende form kan forordningen ikke anvendes til at godkende stoette til kombineret transport ad soevejen.

Hvad angaar spoergsmaalet om kombineret transport, tager den aendring af forordningen, som Kommissionen har foreslaaet, ikke sigte paa at udvide anvendelsesomraadet til at omfatte transport ad soevejen.

Det betyder ikke, at det paa grundlag af den nuvaerende lovgivning er ulovligt at yde statsstoette til transport ad soevejen med det formaal at udvikle kombinerede transportforbindelser. Det skal derimod i hvert enkelt tilfaelde afgoeres, om stoetten i saerlige tilfaelde kan anses for at vaere i den faelles interesse som anfoert i EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra c).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1907/96 af Jaak Vandemeulebroucke (ARE) til Kommissionen (11. juli 1996)

Om: Aftjening af vaernepligt

Ifoelge visse bestemmelser i vedtaegten for tjenestemaend og oevrige ansatte i De Europaeiske Faellesskaber skal en ansoeger have opfyldt bestemmelserne i forbindelse med vaernepligt.

Kommissionen bedes oplyse, hvor mange ansoegere der ikke er blevet taget i betragtning paa grund af ovennaevnte kriterium?

Mener Kommissionen, at denne forudsaetning fortsat skal medtages i vedtaegten i betragtning af, at ikke-aftjening af vaernepligt kan vaere udtryk for en politisk holdning? Et afslag paa grund af dette kriterium ville derfor vaere en kraenkelse af princippet om ligebehandling.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (16. september 1996)

Oplysningerne vedroerende en ansoegers opfyldelse af forpligtelserne i henhold til gaeldende lov om vaernepligt afgives af ansoegeren i form af en tro og love-erklaering, der underskrives samtidig med ansoegningen om deltagelse i en generel udvaelgelsesproeve. Ingen ansoeger, der udfylder et ansoegningsskema i overensstemmelse med anvisningerne i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, afvises paa grundlag af det kriterium, det aerede medlem omtaler. Bevisdokumentet skal foerst fremlaegges ved ansaettelsen. Kommissionen raader ikke over udfoerlige statistikker vedroerende dette spoergsmaal, men i de senere aar er ingen ansoeger blevet afvist paa grundlag af de naevnte bestemmelser.

Ifoelge artikel 28, stk. b), i vedtaegten for tjenestemaend og oevrige ansatte kan en person kun udnaevnes til tjenestemand, saafremt han »har opfyldt sine forpligtelser i henhold til de for ham gaeldende love om vaernepligt«. Det fremgaar saaledes paa ingen maade af denne bestemmelse, at det kun er ansoegere, der har aftjent vaernepligt, der opfylder betingelserne for ansaettelse.

Kommissionen mener ikke, at der er anledning til at aendre bestemmelsen i vedtaegten, idet den kun oensker sikre sig, at ansoegeren har overholdt de nationale love om vaernepligt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1547/96 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (17. juni 1996)

Om: Deponering af radioaktivt affald

Ifoelge oplysninger fra Skopje-avisen Devnik den 18. og den 20. maj 1996 har denne stats myndigheder - under paaskud af, at der skal skabes faciliteter til deponering af radioaktive lynafledere - i samarbejde med Den Internationale Atomenergiorganisation planer om at oprette deponeringssteder for nukleart affald importeret fra udlandet. Avisen offentliggoer synspunkter fremsat af miljoeforkaempere der haevder, at der ikke foretages nogen som helst kontrol af den radioaktive straaling fra det importerede materiale.

Paa baggrund af den almindelige skepsis i Europa med hensyn til transport og deponering af radioaktivt affald samt den omstaendighed, at der ikke er taget hensyn til de stater, der graenser op til dette land, bedes Kommissionen besvare foelgende: Hvilke foranstaltninger agter den omgaaende at traeffe? Hvilke foranstaltninger vil den traeffe for at forhindre, at den tidligere jugoslaviske republik Makedonien forvandles til en radioaktiv losseplads?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (6. september 1996)

Svaret paa det aerede medlems forespoergsel vil i hoej grad afhaenge af, om deponeringsstedet for radioaktivt affald befinder sig, i eller uden for Den Europaeiske Union. Oplysninger herom samt om muligt vedroerende det paagaeldende affalds art og oprindelse vil i givet fald goere det muligt for Kommissionen at besvare den stillede forespoergsel mere noejagtigt.

Dog kan det allerede nu bemaerkes, at enhver overvaagning af og kontrol med forsendelser af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt til og fra Faellesskabet er omfattet af Raadets direktiv 92/3/Euratom af 3. februar 1992 ((EFT L 35 af 12.2.1992. )), og at saadanne forsendelser er undergivet forhaandstilladelse. Desuden skal al oplagring af radioaktivt affald paa en medlemsstats territorium opfylde kravene i Raadets direktiv 80/836/Euratom ((EFT L 246 af 17.9.1980. )) om grundlaeggende sikkerhedsnormer i overensstemmelse med Euratom-traktatens artikel 30. Ydermere skal alle anlaeg, der udelukkende er bestemt til varig oplagring eller endelig bortskaffelse af radioaktivt affald i Faellesskabet, goeres til genstand for en miljoerisikovurdering i medfoer af artikel 4 i Raadets direktiv 85/337/EOEF af 27. juni 1985 ((EFT L 175 af 5.7.1985. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1793/96 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (3. juli 1996)

Om: Gennemfoerelse af direktiv 91/492/EOEF

Direktiv 91/492/EOEF ((EFT L 268 af 24.9.1991, s. 1.)) vedroerer de sundhedsmaessige betingelser for produktion og afsaetning af levende toskallede bloeddyr (muslinger). I henhold til direktivet skal ekspeditionscentrene og renseanlaeggene bringes i overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet senest den 31. december 1995. Da direktivets hovedformaal er at beskytte folkesundheden, bedes Kommissionen oplyse foelgende:

1. Opfylder de ekspeditionscentre, der i dag findes i Graekenland, bestemmelserne i direktiv 91/492?

2. Der verserer rygter om, at store maengder muslinger eksporteres til direkte forbrug paa udenlandske markeder (hovedsagelig Italien), uden at betingelserne i direktivet er opfyldt. Kan Kommissionen af- eller bekraefte disse oplysninger? Hvilke foranstaltninger agter den at tage?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (5. august 1996)

Ved udstedelsen af direktiv 91/492/EOEF fik medlemsstaterne en frist til at bringe ekspeditionscentrene for levende toskallede bloeddyr i overensstemmelse med forskrifterne. Kommissionen er blevet enig med medlemsstaterne om at udsaette de i artikel 6 i naevnte direktiv fastsatte kontrolbesoeg til efter udloebet af denne frist. Fristen udloeb den 31. december 1995, og Kommissionen har planlagt en lang raekke besoeg i medlemsstaterne i 1996 og 1997 for at vurdere, om de kompetente myndigheder overholder sundhedsforskrifterne. Resultaterne af disse besoeg vil blive nedfaeldet i en rapport, der udarbejdes af Den Staaende Veterinaerkomité. Foerst naar denne rapport foreligger, kan Kommissionen udtale sig om, hvorvidt de graeske ekspeditionscentre for toskallede bloeddyr er i overensstemmelse med forskrifterne.

Direktiv 91/492/EOEF giver producenterne mulighed for at sende skaldyr i loes last fra hoestomraadet til et renseanloeg eller et ekspeditionscenter i samme medlemsstat eller i en anden medlemsstat, hvis de ledsages af et registreringsdokument som fastsat i kapitel II i bilaget til dette direktiv. Disse produkter kan foerst afsaettes til konsum, naar de er blevet pakket og maerket i overensstemmelse med de forskrifter, der er fastsat i kapitel VII og X i bilaget til direktivet. Det paahviler de kompetente myndigheder at sikre, at disse bestemmelser overholdes. Da Kommissionen endnu ikke har faaet forelagt den naevnte rapport og heller ikke har modtaget nogen klager, kan den ikke tage stilling til spoergsmaalet om en eventuel overtraedelse af EF-lovgivningen som anfoert af det aerede medlem. Den vil dog vaere opmaerksom paa problemet under de forestaaende kontrolbesoeg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2333/96 af Anita POLLACK til Kommissionen. Timeshares



EF-Tidende nr. C 365 af 04/12/1996 s. 0109



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2333/96 af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen (27. august 1996) Om: Timeshares Hvad kan der goeres for at beskytte forbrugerne mod skrupelloese selskaber, der saelger timeshares i Spanien? Der er tale om selskaber, som ikke er registrerede som selskaber hverken i Spanien eller Det Forende Kongerige. Timeshare-direktivet synes ikke at indeholde bestemmelser, der beskytter mod saadanne selskaber. Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (3. oktober 1996) Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 94/47/EF af 26. oktober 1994 om beskyttelse af koeber i forbindelse med visse aspekter ved kontrakter om brugsret til fast ejendom paa timeshare-basis ((EFT L 280 af 29.10.1994. )), ogsaa kaldet timeshare-direktivet, har, som det fremgaar af navnet, til formaal at regulere en raekke aspekter i forbindelse med timeshare. Det omhandler imidlertid ikke almindelige salgs- og markedsfoeringsmetoder, som er et problemkompleks, der raekker langt videre end spoergsmaalet om timeshare alene. De naevnte metoder er endnu ikke omfattet af EU-forskrifter og henhoerer under de enkelte medlemsstaters kompetence.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2007/96 af Miguel Arias Cañete (PPE) til Kommissionen (17. juli 1996)

Om: Oliventraeer i Graekenland

Hvor mange oliventraeer findes der efter Kommissionens oplysninger i oejeblikket i Graekenland?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-2006/96, E-2007/96, E-2008/96, E-2009/96, E-2010/96, E-2011/96, E-2012/96 og E-2013/96 (9. september 1996)

De statistiske oplysninger om olivendyrkning kan variere maerkbart fra kilde til kilde og efter de anvendte definitioner. De skal derfor omgaas med forsigtighed. Med hensyn til de oplysninger, som det aerede medlem oensker, kan nedenstaaende statistikker fremlaegges.

Det samlede antal producerende oliventraeer i hver af de paagaeldende medlemsstater, som de nationale administrationer officielt meddeler Kommissionen i forbindelse med forordningerne om oliven- og olivenolieudbyttet, er for produktionsaaret 1994/95 foelgende:

>TABLE>

Oliventraeernes gennemsnitlige beplantningstaethed i de samme medlemsstater er foelgende udtrykt i traeer pr. hektar:

>TABLE>

Denne gennemsnitlige beplantningstaethed, der er meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat, kan variere betydeligt fra region til region, ja fra bedrift til bedrift, ud fra olivendyrkningens mere eller mindre specialisering eller systematisering.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2285/96 af Raymonde DURY til Kommissionen. Det europæiske net for arbejde og familieliv



EF-Tidende nr. C 365 af 04/12/1996 s. 0104



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2285/96 af Raymonde Dury (PSE) til Kommissionen (27. august 1996) Om: Det europaeiske net for arbejde og familieliv Der er gjort fremskridt med hensyn til udvikling af aktiviteterne under det europaeiske net for arbejde og familieliv - en europaeisk pris for social innovation, arbejdsgrupper, nationale seminarer m.v. - men de mennesker, der arbejder med dem, stoeder i oejeblikket paa store vanskeligheder, fordi restbeloebet af den foerste tranche (1994-95) endnu ikke er blevet udbetalt, og det samme goer sig gaeldende for den foerste tranche for det andet aar (1995-96). Dette oedelaegger alle aktiviteterne, netop nu hvor man gaar ind i det tredje aar (1996-97), og det kunne foere til, at nettet nedlaegges, hvorved to aars arbejde i medlemsstaterne gaar til spilde. Hvad agter Kommissionen at goere for hurtigst muligt at afhjaelpe denne situation og sikre den noedvendige finansiering af arbejdet i denne sektor? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (30. september 1996) Kommissionen har udbetalt den sidste tranche for 1. aar (1994-1995) foerst i august 1996 efter i maj 1996 at have modtaget et fuldstaendigt og endeligt regnskab fra den ansvarlige. Kommissionen foretog en forudbetaling for 2. aar i august 1995 og foerst i august 1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1763/96 af Ria Oomen-Ruijten (PPE) til Kommissionen (3. juli 1996)

Om: Deponering af radioaktivt materiale

Radioaktivt materiale deponeres ikke sjaeldent i en medlemsstats graenseomraade som f.eks. i Ahaus/Nordrhein-Westfalen.

Hvad mener Kommissionen om denne fremgangsmaade, der anvendes i flere medlemsstater, og hvad agter Kommissionen at foretage sig for at bremse dette, og er Kommissionen enig i, at det i disse tilfaelde er noedvendigt at arbejde sammen paa faellesskabsplan for at give de beroerte borgere i en nabostat effektiv medbestemmelse?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-1762/96, E-1763/96 og E-1764/96 (16. september 1996)

Alle medlemsstater benytter midlertidige deponeringsanlaeg til radioaktivt affald, indtil der er etableret slutdeponeringsanlaeg for visse kategorier eller alle typer affald. Medlemsstaterne er ansvarlige for udstedelse af tilladelse til at drive disse anlaeg og for kontrollen hermed, men beskyttelsen af befolkningen i medlemsstaterne skal vaere i overensstemmelse med bestemmelserne i de grundlaeggende normer for beskyttelse mod bestraaling (Raadets direktiv 80/836 og 84/467 Euratom). De tilladte doser er blevet nedsat i de normer, som blev vedtaget for nylig (Raadets direktiv 96/29/Euratom), og som skal vaere implementeret i de nationale bestemmelser inden 13. maj 2000.

I henhold til artikel 37 i Euratom-traktaten skal hver medlemsstat forsyne Kommissionen med alle oplysninger vedroerende enhver plan om bortskaffelse af radioaktivt affald, hvis ivaerksaettelsen af denne plan kan medfoere en radioaktiv kontaminering af en anden medlemsstats vande, jord eller luftrum. I sin henstilling af 7. december 1990 (91/4/Euratom) om gennemfoerelsen af artikel 37 foreslaar Kommissionen, at deponeringsanlaeg medtages i denne procedure.

Den foreslaaede revision af Raadets direktiv 85/337/EOEF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet ((EFT L 175 af 5. 7.1985. )) omfatter ikke kun midlertidige deponeringsanlaeg, men ogsaa mere detaljerede proceduremaessige krav om graenseoverskridende konsultationer i tilfaelde, hvor et projekt i en medlemsstat antages at kunne faa vaesentlige virkninger paa miljoeet i en anden medlemsstat. Hvis disse nye bestemmelser vedtages af Raadet i den nuvaerende form vil de imidlertid kun gaelde for de ansoegninger om anlaegstilladelse, som medlemsstaterne har forelagt en kompetent myndighed paa eller efter den gennemfoerelsesdato, der er fastsat i det reviderede direktiv.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1371/96 af Ilona Graenitz (PSE) til Kommissionen (3. juni 1996)

Om: Begraensning paa tandambulatorier

I OEstrig findes der et lovmaessigt forbud (par. 153, stk. 3, ASVG) mod, at tandlaeger, der er ansat i ambulatorier, monterer fastsiddende proteser. Andre arbejder, som f.eks. tandregulering, er tilladte.

Er et saadant forbud i overensstemmelse med den frie erhvervsudoevelse og den frie konkurrence inden for et erhverv?

Findes der i andre lande tilsvarende begraensninger inden for tandbehandling?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (31. juli 1996)

Forbuddet mod, at tandlaeger, der er ansat i ambulatorier, monterer fastsiddende proteser, synes ikke at vaere i strid med faellesskabslovgivningen. Kommissionen er ikke bekendt med, at der skulle gaelde lignende begraensninger i de oevrige medlemsstater. Men Kommissionen er villig til at tage spoergsmaalet op til fornyet overvejelse, hvis det aerede medlem kan forelaegge Kommissionen mere praecise oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1452/96 af Christine Oddy (PSE) til Raadet (19. juni 1996)

Om: FN's fjerde verdenskonference om kvinder og Raadets resolution af 20.12.1995

Hvilke skridt har Raadet taget til gennemfoerelse af sin resolution af 20.12.1995 om integrering af koensaspektet i udviklingssamarbejdet?

Svar (10. oktober 1996)

Resolutionen om integrering af koensaspektet i udviklingssamarbejdet, som blev vedtaget af Raadet og repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer den 20. december 1995, opstiller retningslinjer for Faellesskabets og medlemsstaternes fremtidige politik paa dette omraade. Den angiver navnlig en raekke midler og strategier, der skal anvendes inden for udviklingssamarbejdet med henblik paa overholdelsen af de politiske forpligtelser, der blev indgaaet under den fjerde kvindekonference.

Med hensyn til Faellesskabets stoette, er det Kommissionen, der som forvalter af denne stoette skal foelge de politiske retningslinjer op, som Raadet har fastlagt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1556/96 af Josu Imaz San Miguel (PPE) til Kommissionen (17. juni 1996)

Om: Indvirkningen paa landbruget af EU's aftaler med tredjelande

Den direkte indflydelse, som undertegnelsen af visse aftaler med tredjelande har paa landbrugssektoren, gaar haand i haand med det manglende kendskab, som mange af disse sektorer har til indholdet af disse aftaler. Paa hvilket stadium befinder sig forhandlingerne/forbindelserne eller givet fald de seneste aftaler, som Den Europaeiske Union har indgaaet med Tyrkiet, Egypten, Sydafrika og andre lande syd for Den Europaeiske Union, hvad angaar landbrugssektoren?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (10. juli 1996)

Faellesskabet har for nylig indgaaet aftaler med Tyrkiet, Tunesien, Marokko og Israel.

Med Tyrkiet traadte toldunionen i kraft den 1. januar 1996. Forhandlinger om gensidige landbrugsindroemmelser er i gang efter associeringsraadets beslutning i marts 1995.

Euro-Middelhavsaftaler med Israel og Tunesien blev undertegnet i 1995 og med Marokko i 1996. Disse aftaler indeholder et kapitel om handel med gensidige indroemmelser for handel med landbrugsprodukter. Disse aftaler er for oejeblikket ved at blive ratificeret og vil efter al sandsynlighed traede i kraft i begyndelsen af 1997. Landbrugspakken i aftalen med Israel traadte dog i kraft den 1. januar 1996 i form af en interimsaftale, der kun indeholder kapitlet om handel. Paa samme maade har nogle af de landbrugsindroemmelser, der blev givet Marokko, vaeret i kraft siden den 1. december 1995.

For Jordans, Egyptens og Libanons vedkommende er der forhandlinger i gang om Euro-Middelhavsaftaler paa grundlag af Raadets forhandlingsdirektiver. Disse forhandlinger er endnu ikke afsluttet.

Vedroerende Algeriet vedtog Raadet forhandlingsdirektiver om Euro-Middelhavsaftaler den 10. juni 1996, men forhandlingerne er endnu ikke blevet indledt.

Hvad angaar Sydafrika, har Raadet vedtaget forhandlingsdirektiver om en handels- og samarbejdsaftale, og forhandlingerne om handelsaspekterne begyndte den 21. juni 1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1544/96 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (17. juni 1996)

Om: Konstant forbedring af badevandet i Graekenland

Af Kommissionens aarsberetning for 1995 om kvaliteten af badevandet i medlemsstaterne fremgaar det, at Graekenland har det reneste havvand til badning i EU, og at situationen i de faa tilfaelde, hvor der er konstateret forurening, med tiden forbedres. Denne udvikling skyldes naturligvis blandt andet den oegede bevidstgoerelse af offentligheden samt de langvarige bestraebelser gennem faellesskabsprogrammer og finansieringsbidrag til forbedring af havmiljoeet. Eftersom vi finder det noedvendigt at fremhaeve disse foranstaltninger, bedes Kommissionen besvare foelgende:

1. Hvilke projekter mener Kommissionen direkte eller indirekte har bidraget til at forbedre havmiljoeet (de integrerede middelhavsprogrammer, faellesskabsstoetterammerne, herunder isaer den anden faellesskabsstoetteramme, samt andre programmer)? Hvor meget blev der investeret i disse projekter?

2. Hvilke andre oplysninger kan Kommissionen give? Hvilke andre kilder kan den henvise til, som kan give et indtryk af bestraebelsernes omfang?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (22. juli 1996)

Som naevnt af det aerede medlem er forbedringen af badevandets kvalitet i Graekenland resultatet af bevidstgoerelsen af offentligheden og af de langsigtede arbejder.

Efter Kommissionens opfattelse er de arbejder, der har bidraget mest til denne forbedring, anlaeggelsen af kloakeringsnet og af kommunale anlaeg til rensning af spildevand, hvoraf en meget stor del er blevet medfinansieret, foerst og fremmest via de integrerede middelhavsprogrammer, EF-stoetterammerne og Samhoerighedsfonden.

Udgifterne til disse arbejder beloeber sig for hele Graekenland og for perioden 1986-1996 til skoensmaessigt 650 mio. ECU.

Endvidere medfinansieres gennem det operationelle program for miljoe rensning af strande (fast affald), og denne rensning medvirker til at bevare vandets kvalitet og strandenes udseende. De graeske kystvagter er blevet udstyret med to moderne fartoejer, som er blevet medfinansieret ved hjaelp af ENVIREG-initiativet, og som skal bruges til at bekaempe forureningsulykker til havs.