ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3286/02

af Carlos Coelho (PPE-DE) til Rådet

(20. november 2002)

Om: Princippet om ikke-diskriminering og respekt for forskellige kulturer og traditioner

Jeg har modtaget en klage fra en portugisisk statsborger, som sætter spørgsmålstegn ved den lov om navneregistrering, der er i kraft i Spanien (Ley 40 af 5.11.1999). Efter hvad han siger, krænker denne lov børn af portugisisk-spanske ægteskaber, eftersom den ændrer børnenes navne og navnenes indbyrdes rækkefølge uden forældrenes samtykke.

Problemet opstår, når det nyfødte barn med en far eller en mor af spansk nationalitet bliver registreret i folkeregistret eller på et spansk konsulat med det formål tillige at opnå spansk nationalitet. Under udførelsen af denne registrering foretager både spanske folkeregistre og konsulater en ændring af børnenes navne (idet de bytter om på familienavnene) uden samtykke fra forældrene, og næsten altid imod disses vilje, og uden at anerkende identitetspapirer, fødselsattester eller nogen andre officielle dokumenter fra Portugal.

Når man holder sig de principper for øje, som den europæiske konstruktion bygger på, dvs. i et Europa med fri bevægelighed for personer, med gensidig anerkendelse af diplomer, med gensidig anerkendelse af retskendelser, blandt mange andre ting, mon vi så ikke her har at gøre med en krænkelse af en grundlæggende rettighed, nemlig et individs ret til frit at vælge det navn, han/hun ønsker for sine børn? Mon ikke der her er tale om manglende respekt for en persons identitet (navn), en persons kultur og traditioner i dette tilfælde en tradition, som personen holder af, og som indebærer, at man giver sin fars og sin bedstefars navn kontinuitet?

Svar

(3. marts 2003)

Rådet skal meddele det ærede medlem af Europa-Parlamentet, at det ikke har nogen kompetence inden for navneret.

Rådet benytter imidlertid lejligheden til at gøre det ærede medlem opmærksom på, at der allerede er udarbejdet flere konventioner på dette område inden for rammerne af Den Internationale Civilstandskommission. Selv om Det Europæiske Fællesskab ikke er kontraherende part i denne internationale organisation, er de fleste af dets medlemsstater det.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3429/02

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(2. december 2002)

Om: Frosinone Kommunes udnyttelse af midler fra Equal, ESF og fjerde handlingsprogram om lige muligheder for kvinder og mænd

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt de lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte. Til eksempel kan nævnes, at forpligtelserne i 2000 faktisk kun skulle have udgjort 2 % af den samlede EF-støtteramme.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår de lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Frosinone Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til erhvervsuddannelse og beskæftigelse, lige muligheder og integration. Kan Kommissionen derfor oplyse

1. om Frosinone Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Equal, ESF og fjerde handlingsprogram om lige muligheder for kvinder og mænd?

2. om Frosinone Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(20. januar 2003)

Inden for rammerne af strukturfondene for perioden 2000-2006 har Kommissionen godkendt det operationelle program for mål nr. 3 i regionen Lazio den 21. september 2000. Det til rådighed værende budget er på 884 mio. EUR (45 % fra Den Europæiske Socialfond, 44 % nationale midler og 11 % regionale midler), heraf er 90 mio. EUR (10,3 %) sat af til området lige muligheder

Da det drejer sig om begyndelsen af programmeringsperioden, er der kun blevet udvalgt få projekter. Det er forklaringen på den lave gennemførelsesprocent. Der er imidlertid blevet indsendt 740 projekter inden for området lige muligheder i perioden 2000-2001. Heraf er 188 blevet udvalgt og finansieret.

Equal-initiativet, der ligeledes finansieres af Den Europæiske Socialfond, gør det muligt at eksperimentere med nye midler til bekæmpelse af forskelsbehandling og uligheder, som både personer i beskæftigelse og personer, der søger arbejde, kan være udsat for. Equal-tiltag dækker ni emneområder, herunder lige muligheder for kvinder og mænd. Frosinone kommune har på nuværende tidspunkt ikke deltaget i Equal-projekter.

Frosinone kommune har ikke modtaget støtte i forbindelse med det IV. handlingsprogram for lige muligheder for kvinder og mænd.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2474/02

af Daniela Raschhofer (NI) til Rådet

(6. september 2002)

Om: Katastrofefond for ofrene for oversvømmelserne

Østrig blev ligesom Tyskland og Den Tjekkiske Republik for nogle uger siden ramt af en oversvømmelseskatastrofe af uanet omfang.

Tusinder af mennesker er fuldstændig berøvet deres livsgrundlag og står nu foran resterne af deres hidtidige eksistens.

Oversvømmelserne forårsagede skader for flere milliarder euro.

På grundlag af denne katastrofale situation bedes Rådet besvare følgende spørgsmål:

1. Går Rådet ind for, at der oprettes en særlig EU-katastrofefond med henblik på hurtigst muligt at afhjælpe de skader, oversvømmelserne forårsagede i medlemsstaterne?

2. Hvilke foranstaltninger påtænker Rådet i bekræftende fald at træffe med henblik på oprettelse af en sådan katastrofefond?

3. Hvornår kan der påregnes de første konkrete foranstaltninger til oprettelse af denne fond?

Svar

(18. februar 2003)

Som det ærede medlem vil vide, har Den Europæiske Union handlet meget hurtigt for at kunne reagere omgående, navnlig i økonomisk henseende, på de frygtelige katastrofer, som oversvømmelserne i august 2002 forårsagede i Østrig, Tyskland og nogle af kandidatlandene. Rådet minder det ærede medlem om, at Rådets formand under Europa-Parlamentets debat om oversvømmelserne den 3. september 2002 meddelte Europa-Parlamentet, at han politisk støtter oprettelsen af en katastrofefond.

Den 11. september 2002 forelagde Europa-Kommissionen et udkast til interinstitutionel aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om finansieringen af Den Europæiske Unions solidaritetsfond, og den 18. september 2002 forelagde den et forslag til Rådets forordning om oprettelse af Den Europæiske Unions solidaritetsfond.

Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen afholdt allerede den 23. september 2002 i Strasbourg et trepartsmøde om den interinstitutionelle aftale. I betragtning af sagens hastende karakter udviste alle parter betydelig fleksibilitet og var indstillet på at nå til enighed om hele ordningen hurtigst muligt, således at der snarest muligt i 2002 kan ydes reel bistand til de befolkninger, der er ramt af oversvømmelserne.

Den 16. oktober 2002 blev der i Rådets forberedende organer opnået enighed om en fælles indstilling til forslaget til forordningen.

Rådet erindrer endelig om, at spørgsmålet om finansieringen af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond har fundet en løsning i den interinstitutionelle aftale af 7. november 2002 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen(1)). Fonden blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002(2).

(1) EFT C 283 af 20.11.2002, s. 1.

(2) EFT L 311 af 14.11.2002, s. 3.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2613/02

af Sérgio Marques (PPE-DE) til Kommissionen

(18. september 2002)

Om: Konvent om Den Europæiske Unions fremtid

Det Europæiske Råd i Laeken besluttede at indkalde et konvent, som det gav til opgave at fastlægge de store retningslinjer for Den Europæiske Unions fremtid. Konventets konklusioner skal tjene som grundlag for den regeringskonference til revision af traktaterne, der er planlagt til 2004.

I den første fase af konventets arbejde undersøgelsesfasen har flere enheder sendt deres bidrag til konventet. Kommissionen forelagde også i maj 2002 sine overvejelser om Unionens grundlæggende opgaver og om de konstitutionelle rammer, der kan bruges til at udvikle dem. Kommissionens overvejelser har vist sig at være omfattende og meget nyttige.

De forskellige bidrag, som konventet har modtaget i undersøgelsesfasen, der sluttede i juli 2002, afslører allerede visse retningslinjer for den endelige udformning, som de forskellige spørgsmål under drøftelse vil få, og i den forbindelse bedes Kommissionen svare på følgende:

1. Hvad er Kommissionens holdning til de retningslinjer, som begynder at kunne skimtes for de forskellige spørgsmål, der skal behandles af konventet?

2. Agter Kommissionen at udtale sig formelt i denne fase af arbejdet og sende nye synspunkter til konventet om de specifikke spørgsmål, der er dukket op under de omfattende undersøgelser, som er foretaget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(11. oktober 2002)

Kommissionen tager via indlæg fra dens repræsentanter i konventet stilling til de forskellige spørgsmål, konventet skal tage op, når de stilles til den på plenarmøder eller i arbejdsgrupper. Den har til hensigt i efteråret at supplere sin meddelelse af 22. maj 2002 om et forslag til et fremtidigt EU(1) med en meddelelse vedrørende institutionelle spørgsmål.

(1) KOM(2002) 247 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2113/02

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(17. juli 2002)

Om: Digitalradioen i informationssamfundets tjeneste i hele EU

Radiomediet står over for en stor udfordring i det 21. århundrede, nemlig at skulle tilpasse sig den digitale revolution. Det forhold at den offentlige radio i de fleste EU-medlemsstater holder fast ved målsætningen om at optræde som motor for udviklingen af digitalradioen gør udfordringen uigenkaldelig trods vanskelighederne.

Lejligheden er derfor gunstig til at foreslå, at EU anvender det radiomedie, der udspringer af den digitale revolution, som et middel til at fremme oplysningen af borgerne om alle Unionens aktiviteter, således at radioen kommer til at tjene som bindeled mellem EU-institutionerne og borgerne.

Har Kommissionen i sit program for bedre oplysning af borgerne overvejet at udnytte de fordele, som udbredelsen af det radiomedie, der bliver resultatet af den digitale revolution, kan tilbyde og foreslå, at der udnævnes en radiotalsmand for EU's almindelige virksomhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(11. september 2002)

I meddelelsen om en informationsstrategi for Den Europæiske Union(1), som blev vedtaget den 2. juli 2002, konstaterer Kommissionen, at radioen får en stadig stigende betydning, og at nyhedsformidlingen bør tilpasses det kommunikationsmedie, der benyttes. Der udfoldes nu bestræbelser for at afbalancere informationspolitikken, således at der lægges mere vægt på informationsformidlingen via radio og tv, eftersom EU-borgerne klart foretrækker disse medier.

Med hensyn til, hvilket radiosystem der benyttes, er det op til markedet at afgøre, med hvilken hastighed digitale radiotjenester skal udbredes. Kommissionen har aktivt støttet udviklingen af den nye teknologi, og den sikrer, at dens eget informationsprodukt (inklusive Europe by Satellite (EbS) altid er tilgængeligt i digital form. Hvis flere mennesker, som et resultat af den digitale revolution, får adgang til radiomediet, vil informationen om EU kunne nå ud til et endnu større antal borgere.

(1) KOM(2002) 350 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2899/02

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Rådet

(14. oktober 2002)

Om: Overtrædelse af EU's adfærdskodeks for våbeneksport

Ifølge de seneste forlydender har den belgiske Nationale Delcredere Dienst ydet en statsgaranti som et led i en kontrakt, der er indgået mellem FN og regeringen i Nepal, om leveringen af 5 500 små maskingeværer.

For det første var der tale om en overtrædelse af adfærdskodeksen for våbeneksport, eftersom den tyske regering ikke havde givet tilladelse til denne leverance, hvorimod den belgiske regering havde. Endvidere vil købsprisen på 14,4 mio. EUR blive betalt, selv om våbenleverancen ikke gennemførtes.

Er der her ikke tale om en uretmæssig præferencebehandling af en privat virksomhed og konkurrencefordrejning?

Undergraver dette ikke også de aftaler, der er blevet indgået som et led i EU's adfærdskodeks for våbeneksport?

Svar

(18. februar 2003)

Det specifikke tilfælde, som det ærede parlamentsmedlem omtaler, har ikke været drøftet i Rådet, idet det er den enkelte medlemsstat selv, der træffer beslutning om at indrømme en eksporttilladelse under fuld hensyntagen til adfærdskodeksen og de deri fastsatte kriterier. Adfærdskodeksen pålægger ikke medlemsstaterne at oplyse, hvorfor de har indrømmet eller nægtet en eksporttilladelse, og det tilkommer heller ikke Rådet at udtale sig om bestemte transaktioner. Medlemsstaterne har imidlertid pligt til hvert år at orientere Rådet om deres våbeneksport; på grundlag af disse oplysninger udarbejdes der så en årlig beretning. Det er således muligt at foretage en fælles vurdering af, hvordan kodeksen virker.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1461/02

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(23. maj 2002)

Om: Arrestation af ti journalister i Eritrea

Baggrundsinformation:

- Yosef Mohamed Ali (m), chefredaktør, Tsigenay

- Amanuel Asrat (m), chefredaktør, Zemen

- Seyoum Tsehaye (m), freelanceredaktør/fotograf, tidligere direktør for Eritreas statsfjernsyn

- Temesgen Gebreyesus (m), journalist, Keste Debena

- Mattewos Habteab (m), redaktør, Meqaleh

- Dawit Habtemichael (m), vicechefredaktør, Meqaleh

- Medhanie Haile (m), videchefredaktør, Keste Debena

- Dawit Isaac (m), journalist, Setit (svensk statsborger)

- Fessahaye Yohannes (Joshua) (m), journalist, Setit

- Said Abdulkadir (m), chefredaktør, Admas

Har Kommissionen kendskab til arrestationen af de ovennævnte ti journalister?

Er Kommissionen rede til at anmode regeringen i Eritrea om oplysninger om disse arrestationer?

Hvad kan Kommissionen gøre for at bidrage til frigivelsen af journalisterne for at undgå, at denne form for arrestationer gentager sig i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(25. juni 2002)

Kommissionen er bekendt med arrestationen af de omtalte journalister. Den politiske udvikling i Eritrea siden september 2001 giver Kommissionen anledning til alvorlig bekymring. Kommissionen finder, at arrestationen af politiske afvigere og journalister, forbuddet mod den frie presse og udskydelsen af parlamentsvalget er alvorlige tilbageskridt i den politiske udvikling i Eritrea.

Kommissionen beklager, at der ikke er truffet afgørelse om, hvornår de arresterede vil blive stillet for retten eller frigivet, og at dannelsen af politiske partier er blevet udskudt. Det er at håbe, at det udvalg, der blev nedsat for at se på fremtiden for pressen i Eritrea, snart vil tillade, at forbuddet mod den private presse bliver ophævet.

Kommissionen arbejder for øjeblikket sammen med formandskabet og medlemsstaterne på at formulere et beslutsomt svar på den aktuelle krise og mener, at dialogen bør videreføres inden for rammerne af artikel 8 i Cotonou-aftalen.

Den 5. april 2002 drøftede trojkaen i Asmara jounalisternes situation og pressede regeringen til enten at indlede en retssag mod dem eller frigive dem.

Det er planen, at trojkaen med repræsentanter på højt niveau skal aflægge besøg i landet for at finde en løsning på den nuværende blokerede situation. Formålet med denne mission er at drøfte den interne situation i Eritrea samt de potentielle fordele, Cotonou-aftalen kan medføre, og de bagvedliggende årsager til dens fundamentale elementer og værdier. Følgerne for relationerne mellem EU og Eritrea af yderligere manglende fremskridt i de interne anliggender vil også blive præciseret over for regeringen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3442/02

af Jean-Maurice Dehousse (PSE) til Kommissionen

(26. november 2002)

Om: Forhandlinger og anvendelse af sprog

Det hævdes i pressen og nærmere bestemt La Quinzaine Européenne (nr. 27 af 18. november til 1. december), at Kommissionens formand, Romano Prodi, og medlem af Kommissionen, Günter Verheugen skulle have givet instrukser om, at alle tiltrædelsesforhandlingerne skal foregå på engelsk.

Er denne oplysning helt eller delvis korrekt?

Hvad er bevæggrundene til sådanne instrukser, hvis dette er tilfældet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(20. december 2002)

Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at hverken Kommissionens formand eller kommissionsmedlemmet med ansvar for udvidelsen nogen sinde har givet instrukser om, at alle tiltrædelsesforhandlingerne skal foregå på engelsk.

Tiltrædelseskonferencerne er regeringskonferencer. Derfor bestemmes sprogordningen for disse konferencer af de deltagende lande og ikke af Kommissionen.

Ifølge Kommissionens erfaring har der ikke, siden tiltrædelsesforhandlingerne startede, på noget niveau været nogen begrænsning af sprogordningen, hverken til engelsk eller noget andet officielt EU-sprog, og alle officielle EU-sprog har kunnet anvendes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3289/02

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(14. november 2002)

Om: Redning af André Bretons og surrealismens arkiv fra at blive spredt på aktion

Det er officielt blevet meddelt, at den store samling af kunst, malerier, bøger og fotografier samt hele arkivet over den surrealistiske bevægelse, som siden André Bretons død i 1996 har været opbevaret i hans hus på rue Fontaine 42 i Paris, vil blive solgt på auktion i april 2003 på Hôtel Drouot i Paris.

Det vil være meget sørgeligt, hvis denne umådelig værdifulde kulturelle ejendom bliver splittet ved et offentligt salg.

Mener Kommissionen ikke, at det ville være bedst, om denne usædvanlige og enestående surrealistiske samling forblev samlet og tilgængelig for alle forskere og for offentligheden, idet det drejer sig om en dokumentarisk kilde til europæisk kultur i 1900-tallet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(9. december 2002)

Kommissionen deler det ærede medlems opfattelse, men bør samtidig meddele, at der på fællesskabsniveau ikke findes lovgrundlag for en indsats, som den det ærede medlem omtaler i sin forespørgsel.

I EF-traktatens artikel 151 fastsættes det, at Fællesskabet har beføjelser til:

- at fremme kultursamarbejdet mellem medlemsstaterne;

- at støtte og udbygge medlemsstaternes indsats (om nødvendigt via finansiel støtte) på følgende områder:

a) forbedring af kendskabet til og formidlingen af de europæiske folkeslags kultur og historie

b) bevarelse og beskyttelse af den kulturarv, der er af europæisk betydning

c) ikke-kommercielle udvekslinger

d) kunstneriske og litterære frembringelser, herunder i den audiovisuelle sektor.

Derfor hører det ærede medlems spørgsmål ikke under Fællesskabets kompetenceområder, men udelukkende under den pågældende medlemsstats kompetencer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2267/02

af Astrid Lulling (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juli 2002)

Om: Maltesisk vin og udvidelsesforhandlinger

Hvordan har Kommissionen til hensigt at håndtere det særlige program for maltesisk landbrug, Special Market Policy Programme for Maltese Agriculture (SPMMPA), som sigter mod at indføre undtagelser fra gældende fællesskabsret i forbindelse med vinproduktion?

Hvordan ser Kommissionen især den maltesiske regerings ønske om:

- at subventionere import af druemost (især fra Italien)?

- på ubegrænset tid at tillade maltesiske vinproducenter at tilsætte sukker for at kunne opfylde de internationale specifikationer for minimumsindhold af alkohol?

- at fortolke reglerne i forbindelse med oprindelsesbetegnelsen for kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsområder bredere, således at betegnelsen kvalitetsvin fra Malta udvides til også at omfatte vin, der er produceret af en kombination af importeret druemost, druer, sukker osv.?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(6. september 2002)

Kommissionen har under tiltrædelsesforhandlingerne konstant mindet om sin almindelige forhandlingsposition om, at overgangsordninger er en undtagelse, som skal begrænses i tid og omfang. Kommissionen bestræber sig på at sikre, at sådanne overgangsordninger ikke medfører ændringer af EU's regler og politik, forhindrer et velfungerende marked eller giver anledning til betydelig konkurrenceforvridning.

Hvad angår tiltrædelsesforhandlingerne med Malta om kapitlet landbrug, har Kommissionen anvendt de samme principper. Den er derfor ved at undersøge alle anmodninger fra Malta individuelt for at vurdere, om de særlige omstændigheder for Malta retfærdiggør en særlig ordning, og hvis dette er tilfældet, finde en løsning, der er forenelig med gældende fællesskabsret og et velfungerende indre marked.

I denne forbindelse skal Kommissionen også tage hensyn til det maltesiske landbrugs yderst begrænsede omfang, øens særlige naturlige begrænsninger og de eksisterende forskelle mellem produktionspriserne for de lokale produkter og produkter fra EU. Under hensyntagen til disse betingelser vil Kommissionen ikke udelukke visse midlertidige foranstaltninger, der har til formål at sikre en vellykket omstrukturering af det maltesiske landbrug og dets bæredygtighed inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik.

Hvad angår vinsektoren på Malta, undersøger Kommissionen Maltas særlige anmodninger efter de samme generelle retningslinjer. Forhandlingerne er endnu ikke afsluttet, og det er endnu for tidligt at vurdere resultatet heraf.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3562/02 af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen. Direktivet om kosttilskud.



EU-Tidende nr. 137 E af 12/06/2003 s. 0226 - 0227



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3562/02 af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen (12. december 2002) Om: Direktivet om kosttilskud Der er fra forskellig side givet udtryk for, at incitamentet til nylige direktiver skulle være udgået fra store farmaceutiske virksomheder. Vil Kommissionen på denne baggrund gøre rede for, i hvilket omfang medicinalvarevirksomheder har været inddraget i udarbejdelsen af forslaget til direktiv om kosttilskud (2002/46/EF(1)) og nævne de pågældende virksomheder? (1) EFT L 183 af 12.7.2002, s. 51. Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne (23. januar 2003) Ingen medicinalvirksomheder eller andre virksomheder har været inddraget i udarbejdelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/46/EF af 10. juni 2002 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om kosttilskud(1). (1) EFT L 183 af 12.7.2002.