ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0438/00

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Virkningerne for det indre marked af et britisk forbud mod pelsdyravl

Det Forenede Kongerige planlægger at forbyde pelsdyravl i England og Wales. Ifølge forslaget skal dyrehold udelukkende af hensyn til dyrenes pels forbydes fra 2003. Underhuset behandlede den 25. februar 1999 et lovforslag om forbud mod avl af pelsdyr. Forslaget blev andenbehandlet den 5. marts 1999. Forslaget blev forelagt Underhuset den 22.11.1999. I øjeblikket ser Kommissionen nærmere på dette forslag til ny retsakt.

Ifølge Landbrugsministeriets parlamentariske statssekretær, Elliot Morley, mener regeringen, at det er forkert, at dyr slagtes udelukkende på grund af deres pels. Han konstaterer, at dette ikke er foreneligt med værdien af og respekten for dyrs liv. Forbuddet mod pelsindustri i Storbritannien er ifølge Elliot Morley baseret på etiske årsager, da pelsdyravl ikke er etisk acceptabel i UK. Ifølge denne argumentation er det ikke etisk tvivlsomt at slagte en ko for læderets skyld, men at dræbe en mink for pelsens skyld er etisk forkasteligt.

Har Kommissionen overvejet følgerne af dette planlagte forbud mod pelsdyravl ikke blot for den britiske pelsindustri, men også for Den Europæiske Unions indre marked? Vil forbuddet være i overensstemmelse med handelsbestemmelserne, eller kan det efter Kommissionens mening, direkte eller indirekte, faktisk eller potentielt, hindre den interne handel?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe, hvis dette forbud gennemføres? Har Kommissionen overvejet det forhold, at et forbud mod pelsdyravl i Europa blot vil medføre, at denne industri flytter væk fra Europa og derved unddrager sig kontrol fra Den Europæiske Unions og medlemsstaternes myndigheder?

Svar af givet på Kommissionens vegne af David Byrne

(9. marts 2000)

Kommissionen er bekendt med lovforslaget fra Det Forenede Kongerige om at forbyde opdræt af dyr, der skal slagtes udelukkende for pelsens skyld. Kommissionen er blevet underrettet om lovforslaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(1).

Ifølge direktivets bestemmelser er en status-quo periode på tre måneder gyldig fra den dag, hvor Kommissionen underrettes af medlemsstaten om det pågældende lovforslag. Denne periode udløber den 13. marts 2000.

Kommissionen undersøger i øjeblikket de foranstaltninger, som Det Forenede Kongerige har underrettet Kommissionen om, på baggrund af de gældende fællesskabsbestemmelser, herunder også de bestemmelser, som det ærede medlem henviser til.

Hvis Kommissionen efter endt undersøgelse måtte konkludere, at lovforslaget fra Det Forenede Kongerige ikke er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, meddeler den medlemsstaten sine bemærkninger i den forbindelse i overensstemmelse med proceduren i direktiv 98/34/EF.

Kommissionen vil holde det ærede medlem underrettet om sin holdning til dette emne, så snart den har truffet en endelig afgørelse i henhold til ovennævnte direktiv.

(1) EFT L 204 af 21.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0184/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Grækenlands manglende gennemførelse af fællesskabslovgivningen

Ifølge årsberetningen for 1998 om harmoniseringen af medlemsstaternes nationale lovgivning med fællesskabsbestemmelserne ser det ud til, at Grækenland i 241 tilfælde ikke har foretaget denne harmonisering. Kan Kommissionen i forhold til situationen i 1999 oplyse, i hvor mange og i hvilke tilfælde den græske lovgivning ikke er blevet harmoniseret med fællesskabslovgivningen? Hvilke fremskridt er der gjort i Grækenland med hensyn til de 241 tilfælde af manglende harmonisering, der blev konstateret i 1998?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(9. marts 2000)

Årsberetningen om gennemførelsen af fællesskabsretten, som udarbejdes af Kommissionen, indeholder en oversigt over de overtrædelsesprocedurer, som Kommissionen i medfør af artikel 226 (tidl. artikel 169) i EF-traktaten i anledning af en klage eller på eget initiativ har indledt mod en medlemsstat for manglende overholdelse af EF-lovgivningen. Den 31. december 1998 var der indledt 241 procedurer mod Grækenland. Den 31. december 1999 var tallet 259.

Vedrørende de nærmere oplysninger om arten af de overtrædelser, som det er konstateret, at Grækenland har begået i 1999, henvises det ærede medlem til den syvogtyvende årsberetning, som i øjeblikket er under udarbejdelse og vil blive forelagt parlamentet i løbet af de kommende uger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0048/00

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2000)

Om: Köln-processen: tilpasning af Poseima-programmet hvad angår handel med landbrugsprodukter

Rådets forordning (EØF) nr. 3763/91(1) (Poseidom) omhandler særlige foranstaltninger vedrørende markedsføring af visse landbrugsprodukter fra regioner i de yderste randområder til naboregioner.

Transportproblemer og markedsstrukturer betyder, at mælke- og oksekødsprodukter af høj kvalitet fremstillet i den autonome region Azorerne normalt kun sælges på det europæiske fastland.

Mener Kommissionen ikke, at det vil være muligt i Poseima-programmet at indføre sådanne foranstaltninger, som er omhandlet i artikel 3 i Poseidom-forordningen, med henblik på at fremme eksporten af landbrugsprodukter fra Azorerne til andre naboregioner, som f.eks. øriget Makaronesien og de østlige egne af USA og Canada?

(1) EFT L 356 af 24.12.1991, s. 1.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-E-0038/00, E-0043/00, E-0044/00, E-0045/00, E-0046/00, E-0047/00, E-0048/00, E-0049/00, E-0050/00, E-0051/00 og E-0052/00

(28. februar 2000)

Det ærede parlamentsmedlem har stillet en række spørgsmål vedrørende Poseima-programmet for Azorerne.

Hvad angår Kommissionens rapport om foranstaltninger til gennemførelse af EF-traktatens artikel 229 (tidl. artikel 227), stk. 2, kan det oplyses, at den er under udarbejdelse.

Kommissionen kan derfor ikke på nuværende tidspunkt besvare det ærede parlamentsmedlems spørgsmål vedrørende rapportens indhold. Rapporten skal først godkendes af Kommissionen.

Med hensyn til Kommissionens arbejdsprogram for 2000 kan det oplyses, at der ifølge programmet skal forelægges en rapport for Rådet og Parlamentet om gennemførelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1600/92 af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira (Poseima)(1) vedrørende landbrugssektoren under Poseima-programmet, i givet fald ledsaget af forslag om de tilpasningsforanstaltninger, som måtte vise sig nødvendige for at nå programmets mål. Samtlige foranstaltninger vedrørende landbruget på Azorerne vil blive behandlet i denne forbindelse.

(1) EFT L 173 af 27.6.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0949/00

af Marie-Noëlle Lienemann (PSE) til Kommissionen

(29. marts 2000)

Om: Kollektiv afskedigelse inden for ABB-Alsthom-gruppen

Kan Kommissionen undersøge, om de afskedigelser, der er planlagt inden for ABB-Alsthom-Power-gruppen i flere lande i Unionen ikke strider mod fællesskabsretten og kan den gribe ind for at undgå disse afskedigelser?

Ikke blot er de fleste af disse arbejdspladsnedlæggelser ikke reelt baseret på tvingende forhold inden for industrien og giver anledning til enorme sociale problemer, men disse beslutninger er truffet uden dialog og forhandling med fagforeningsorganisationer og de europæiske samarbejdsudvalg.

Det ser rent faktisk ud til, at det europæiske direktiv om europæiske samarbejdsudvalg ikke er tilpasset til tilfælde af fusion mellem to virksomheder, navnlig når den sker med lige stor deltagelse, og ikke garanterer en høring af medarbejderne om afskedigelser som følge af en fusion.

Under alle omstændigheder burde dette direktiv forbedres for at råde bod på denne mangel, hvis den skulle vise sig at være rigtig. Agter Kommissionen således at foreslå en ajourføring og en forbedring af direktivet om oprettelse af europæiske samarbejdsudvalg, når det drejer sig om virksomhedsfusioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(17. april 2000)

Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems mundtlige forespørgsel H-0238/00 i spørgetiden under Parlamentets møde den marts I 00(1).

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger ( marts I 00).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0077/00

af Gianfranco Dell'Alba (TDI) til Kommissionen

(24. januar 2000)

Om: Manglende udnævnelse af en generaladvokat ved Domstolen

Det fastsættes i EF-traktatens artikel 222, at Domstolen bistås af 9 generaladvokater indtil den 6. oktober 2000. Efter at generaladvokat La Pergola er udnævnt til dommer som følge af dommeren Mancinis død, er hans mandat blevet ledigt, og den pågældende medlemsstat har efter flere måneders forløb ikke sørget for en efterfølger. Det utilstrækkelige antal generaladvokater udgør en reel krænkelse af traktaten.

Mener Kommissionen ikke, at den i sin egenskab af traktaternes vogter bør gøre opmærksom på denne uregelmæssighed over for medlemsstaterne og særlig over for den italienske regering, uden hvis udpegelse det ikke er muligt efter fælles overenskomst at udnævne en ny generaladvokat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(25. februar 2000)

I henhold til EF-traktatens artikel 223 (tidl. artikel 167) henhører udnævnelsen af dommere og generaladvokater ved Domstolen under de beføjelser, der tilkommer medlemsstaternes regeringer, der skal nå frem til en fælles overenskomst.

Det er sandt, at en manglende eller forsinket udnævnelse af Domstolens medlemmer er til skade for denne institutions tilfredsstillende funktion.

Det ærede medlem bør dog være opmærksom på, at det i det pågældende tilfælde drejer sig om udnævnelsen af en niende generaladvokat for den resterende embedsperiode til en stilling, der blev oprettet i anledning af sidste udvidelse, og som skal afskaffes den 6. oktober 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0053/00

af Torben Lund (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Nitrosaminer i kødprodukter

Fem forbrugerorganisationer har netop offentliggjort konklusionerne af en undersøgelse om indholdet af nitrosaminer i en række almindeligt anvendte kødprodukter i fem EU-lande (Belgien, Frankrig, Spanien, Italien og Portugal). Der er foretaget i alt 600 prøver.

Nitrosaminer, der er stærkt kræftfremkaldende, dannes af tilsat nitrat/nitrit i kødprodukter. Efter diverse-direktivet (direktiv 95/2/EF(1) om andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer) opgøres de tilladte grænseværdier efter restmængden af nitrat og nitrit i et kødprodukt. Restmængden siger imidlertid intet om den tilsatte mængde af nitrat og nitrit. Til gengæld er der en klar sammenhæng mellem de tilsatte mængder af nitrat og nitrit og mængden af nitrosaminer. Sammenhængen er bekræftet af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler i 1990 og 1995.

Den nævnte undersøglese har afsløret, at der i et meget stort antal prøver fandtes nitrosaminer i et helt uacceptabelt omfang.

På denne baggrund stilles følgende spørgsmål: Vil Kommissionen tage initiativ til,

- at ændre målemetoden for nitrat/nitrit i kødprodukter fra restmængden til tilsat mængde,

- at nedsætte de tilladte grænseværdier meget betydeligt,

- at fastsætte grænseværdier for indholdet af nitrosaminer i kødprodukter,

- at iværksætte et obligatorisk kontrolsystem for indholdet af nitrosaminer i kødprodukter, som er tilsat nitrat/nitrit og

- at forbedre mærkningsreglerne, så forbrugerne oplyses om de tilsatte mængder af nitrat/nitrit og om nitrosaminers sundhedsskadelige virkninger?

(1) EFT L 61 af 18.3.1995, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(22. februar 2000)

I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 95/2/EF af 20. februar 1995 om andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer(1) er der fastsat bestemmelser om anvendelse af nitrater og nitritter i bestemte kød- og mejeriprodukter og fiskerivarer. For ost og fiskerivarer og for konserveret bacon udtrykkes de tilladte grænseværdier kun som restmængden. For andre kødprodukter er der udover restmængden angivet en vejledende tilsat mængde. Det er den metode, som Rådet og Europa-Parlamentet godkendte, da direktivet blev vedtaget i 1995. Grænseværdierne blev fastsat således, at der kunne opnås den fornødne konserveringseffekt, og at de samtidig opfyldte det skønnede sikkerhedskrav til de pågældende tilsætningsstoffer. Disse grænseværdier er for tiden genstand for den sag (C-3/00), som Danmark har indbragt for Domstolen mod Kommissionen. Det ærede parlamentsmedlems spørgsmål har derfor relation til emnet for den pågældende sag og bør behandles i det nævnte forum.

I hvidbogen om fødevaresikkerhed har Kommissionen dog allerede sagt, at den vil foretage en generel revision af direktivet i år. Og som led i denne revision vil den tage hensyn til alle resultater, der er fremkommet af nye videnskabelige undersøgelser.

(1) EFT L 61 af 18.3.1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0101/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Rådet

(19. januar 2000)

Om: EU's asylpolitik

I et svar til min mundtlige forespørgsel (H-0722/99) præciserer Rådet, at der i EU mangler fælles definitioner på, hvad der forstås ved et sikkert oprindelsesland og en åbenbart grundløs asylansøgning.

På denne baggrund stilles følgende tillægsspørgsmål:

1. Har de beslutninger om asylpolitikken, som blev truffet på topmødet i Tampere nogen følger for, hvordan medlemslandene skal vurdere asylsager, når asylansøgeren har været udsat for forfølgelse fra ikke-statslig side?

2. Får topmødets beslutning om, at anvendelsen af Genève-konventionen skulle være fuldstændig og inklusiv nogle konsekvenser i praksis for, hvordan medlemslandene skal behandle og vurdere de enkelte asylsager?

Svar

(13. marts 2000)

Det Europæiske Råd i Tammerfors nåede til enighed om et kommende fælles europæisk asylsystem, som skal bygge på en fuldstændig og inklusiv anvendelse af Genève-konventionen, men det opfordrede samtidig til, at der på kort sigt fastsættes bl.a. fælles standarder for en retfærdig og effektiv asylprocedure, tilnærmede bestemmelser om anerkendelse af flygtningestatus og om indholdet af denne status samt foranstaltninger vedrørende subsidiære former for beskyttelse. Det Europæiske Råd opfordrede Rådet til at nå disse mål på grundlag af forslag fra Kommissionen. Konsekvenserne heraf for medlemsstaterne, som nævnt i det ærede parlamentsmedlems forespørgsler, vil afhænge af, hvad disse forslag, som Rådet vil behandle som et prioriteret spørgsmål, kommer til at gå ud på.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0055/00

af Marie-Noëlle Lienemann (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: BSE-screeningsprogram

Hvordan og hvornår agter Kommissionen at iværksætte et systematisk BSE-screeningsprogram, som det Det Schweiziske Forbund har været i gang med siden marts 1999?

Det BSE-screeningsprogram, der bruges i Schweiz, afslører, at den patologiske prion er meget mere udbredt i kvægbestande, end man havde forestillet sig, og at inficerede dyr kan optræde i fødekæden.

Er det ikke, ud fra forsigtighedsprincippet, der er et obligatorisk juridisk kriterium, virkelig påtrængende og nødvendigt, at Kommissionen får klarhed over dette skrækkelige problem, før der opstår andre levnedsmiddelkatastrofer i Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(9. februar 2000)

Som jeg erklærede i min høring i Parlamentet i september sidste år, er jeg af den opfattelse, at der burde gennemføres en systematisk prøveudtagning for BSE. Kommissionen har indledt drøftelser med medlemsstaterne om indførelse af post-mortem kontrol af BSE med det formål at forelægge et forslag for Den Stående Veterinærkomité inden april 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2655/99

af Guido Podestà (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Flyforsinkelser

I år har flyforsinkelserne i Europa nået et uacceptabelt niveau. Alene mellem juli og september var over 30 % af flyene på de europæiske ruter forsinkede med over 15 minutter. Disse forsinkelser, som ifølge visse skøn skulle koste over 5 mia. euro om året, påfører passagererne betydelige gener og skader.

Det er derfor nødvendigt straks at træffe foranstaltninger til beskyttelse af lufttransportbrugerne og f.eks. vedtage et fællesskabsdirektiv svarende til det, der gælder for overbooking, og omdefinere begrebet forsinkelse i Warszawa-konventionen.

1. Kan Kommissionen oplyse, hvornår den agter at træffe konkrete foranstaltninger til beskyttelse af passagererne, navnlig for så vidt angår deres ret til at blive underrettet om årsagerne til forsinkelserne samt til at få fyldestgørende erstatning i tilfælde af ikke begrundede forsinkelser?

2. Kan Kommissionen ligeledes oplyse, om den agter at træffe ad hoc-foranstaltninger for også at beskytte forbrugerne i andre dele af den offentlige transportsektor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. marts 2000)

For så vidt angår forsinkelser i lufttrafikken, vedtog Kommissionen d. 1. december 1999 en meddelelse om den nuværende situation og nye initiativer, der bør tages for at forsyne Fællesskabet med et lufttrafikstyringssystem (ATM), der kan sikre, at det indre marked fungerer ordentligt(1).

Det ærede medlems spørgsmål vedrørende underretning af passagererne om forsinkelser i flytrafikken besvares i meddelelsen, der er videresendt til Rådet og Parlamentet. I indeværende år vil Kommissionen foreslå et system med offentliggørelse af puntlighedsindikatorer, der gør det muligt for passagererne at danne sig deres egen mening om situationen og dens årsager.

Det ærede medlems opmærksomhed henledes på Rådets forordning (EØF) nr. 295/91 af 4. februar 1991 om en ordning for kompensation til ruteflypassagerer, der afvises på grund af overbooking(2). Denne forordning sikrer allerede flypassagererne ret til en erstatning i tilfælde af overbooking.

Med hensyn til det mere generelle spørgsmål om beskyttelse af passagerer har Kommissionen netop udsendt et høringsdokument om flypassagerers rettigheder med det formål at indhente synspunkter, der kan bidrage til at udvikle den fremtidige politik. Indtil videre er kun lufttrafikken omfattet af denne undersøgelse, men også de andre transportformer vil komme ind i billedet. Selv om problemerne varierer fra transportform til transportform, er det vigtigt at sikre, at alle passagerer generelt nyder samme rettigheder.

(1) KOM(1999) 614 endelig udg.

(2) EFT L 36 af 8.2.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2649/99

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Justering af Urban-initiativet i Rom

Kan Kommissionen under henvisning til tidligere forespørgsel E-0568/99(1) og på baggrund af kommissionsmedlem Wulf-Mathies' svar herpå af 3. maj 1999 oplyse:

1. om den har sænket bevillingerne på grund af de voksende forsinkelser?

2. om Rom Kommune siden slutningen af april har indhentet noget af det forsømte og indgået forpligtelser for 70 % af midlerne således om forudset af Kommissionen?

3. om det ville være muligt at få forelagt et sammenligningsgrundlag fra de øvrige medlemsstater?

4. hvorledes den endelige balance ser ud?

(1) EFT C 370 af 21.12.1999, s. 63.

Supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(31. oktober 2001)

Der er ikke foretaget reduktion af bevillingerne til fællesskabsinitiativprogrammet for byområder (Urban) i Rom i perioden 1994-1999. Efter de seneste oplysninger, som de italienske myndigheder har fremlagt, er Rom kommune pr. 31. december 1999 nået op på et forpligtelsesniveau, der svarer til det samlede beløb, der er afsat til dette initiativ. Da de ansvarlige myndigheder har frist til den 31. december 2001 til at supplere udbetalingerne fra strukturfondene for denne programmeringsperiode, kan der på dette tidspunkt endnu ikke opstilles en endelig opgørelse for Urban.

Nedenstående tabel viser, hvor langt man på nuværende tidspunkt er kommet med at gennemføre Urban-programmet i de forskellige medlemsstater for samme periode.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2664/99

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Information om Urban-programmet

Urban-programmet og Urban-pilotprojektet har tilsammen været et vellykket forsøg fra Unionens side på at tackle de dybtgående problemer forbundet med social udstødelse, som er fremherskende i byområder.

1. Vil Kommissionen redegøre for sine fremtidige planer vedrørende et nyt Urban-program/Urban-pilotprojekt?

2. Hvilke midler er på nuværende tidspunkt til rådighed for dette program/pilotprojekt?

3. Hvad er retningslinjerne herfor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. februar 2000)

1. EF-initiativet for byområder, Urban, og Urban-pilotprojekter udgør en væsentlig del af Kommissionens bestræbelser på at hjælpe medlemsstaterne med at øge livskvaliteten i vanskeligt stillede byområder. Under hensyntagen til de synspunkter, Parlamentet gav udtryk for under drøftelserne af reformen af strukturfondene, har Kommissionen besluttet at igangsætte et nyt EF-initiativ for byområder, som skal omfatte omkring 50 byområder i perioden 2000-2006.

Et udkast til retningslinjer for det nye Urban-initiativ blev godkendt af Kommissionen den 13. oktober 1999(1). Det bliver for øjeblikket drøftet med Parlamentet og medlemsstaterne. Kommissionen regner derfor med at vedtage den endelige udgave af retningslinjerne i marts eller april 2000. Medlemsstaterne vil derefter blive opfordret til at fremsætte forslag inden for seks måneder efter offentliggørelsen af retningslinjerne i De Europæiske Fællesskabers Officielle Tidende.

Kommissionen har ikke til hensigt at igangsætte en ny bølge af Urban-pilotprojekter inden programperioden 2000-2006. Men de fleste af projekterne vil fortsætte indtil slutningen af 2000.

2. I løbet af programperioden 1994-1999 har Urban finansieret programmer i 118 byområder. Den samlede støtte fra EU beløb sig til omkring 900 mio. EUR i 1999-priser. Med yderligere 164 mio. EUR tildelt mellem 1989 og 1999 har man støttet 59 Urban-pilotprojekter inden for rammerne af de innovative aktioner under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU).

Det samlede bidrag fra EFRU til EF-initiativet for byområder i perioden 2000-2006 er fastsat til 700 mio. EUR i 1999-priser.

3. Retningslinjerne hjælper medlemsstaterne med at forberede deres programmer, som skal finansieres under Urban. De fastlægger målsætningerne og principperne for EF-initiativet, definerer de prioriterede områder for aktioner og kriterierne for udvælgelse af støtteberettigede byområder og fastlægger procedurerne for forberedelse, godkendelse og iværksættelse af programmerne. De indeholder også en vejledende liste over støtteberettigede foranstaltninger med sigte på social, økonomisk og miljømæssig fornyelse af byområder.

(1) KOM(1999) 477 endelig udg.