SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0804/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. marts 2000)

Om: Placering af lagre for brandfarligt affald og kemiske produkter i havnen i Vilagarcia de Arousa, Galicien, uden vurdering af indvirkningerne på miljøet

I havnen i Vilagarcia de Arousa, Galicien, er der med EU-finansiering (EFRU) blevet opført en ny kaj, hvor der er placeret lagre for brandfarligt affald og kemiske produkter med en kapacitet på 80.000 m3, uden at man har gennemført de miljørisikovurderinger, som forlanges i direktiv 85/337/EF)(1), og uden at tage hensyn til kommunens byplanlægning. Anlæggene, som tilhører virksomhederne FINSA og FORESA, ligger i en fjord, som er meget sårbar over for håndteringen af disse produkter og for eventuelle uheld på de skibe, der skal fragte dem. Arousa fjorden er usædvanlig rig på skal- og bløddyr og frembringer bl.a. 300.000 tons af de blåmuslinger, som produceres i Galicien, og som udgør 50 % af produktionen i hele verden. Ved Arousa fjorden lever ca. 26.000 mennesker af fangst af fisk og skal- og bløddyr, mens de kemiske anlæg på kajen kun har ført til oprettelse af tre arbejdspladser.

Alle de berørte økonomiske og sociale sektorer har protesteret mod opførelsen af dette anlæg og har rettet adskillige henvendelser til kommunalbestyrelsen, det galiciske provinsstyre og den spanske regering og nu også til Europa-Kommissionen for at hindre, at anlæggene på nogen måde tages i brug.

Under henvisning til, at landets regering ikke har overholdt bestemmelserne i EF-direktivet og helt åbenlyst har ignoreret behovet for en miljørisikovurdering for anlæg til oplagring af olie, petrokemiske og kemiske produkter og uden hensyn til økonomiske aktiviteter, som udgør den bedste garanti nu og i fremtiden for beboerne langs fjorden, tillader de regionale og centrale forvaltninger, at arbejdet fortsættes. Der er en alvorlig risiko for, at anlægget tages i brug i strid med alle lovbestemmelser og til skade for vitale økonomiske og sociale interesser hos de mange mennesker, der er berørt. Endvidere har Kommissionen netop indbragt en klage til den spanske stat for manglende overholdelse af direktiv 85/337/EF.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen på denne baggrund træffe for at sikre, at EF-bestemmelserne overholdes i forbindelse med opførelsen af kajen og lagrene til kemiske produkter og olieprodukter i havnen i Vilagarcia de Arousa og for at hindre iværksættelse eller fortsættelse af aktiviteter, som er farlige og yderst skadelige for fiskeri og turisme, der udgør den vigtigste kilde til velstand for befolkningen langs fjorden og hermed for hele Galicien?

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler P-0790/00 og E-0804/00

(5. april 2000)

I artikel 2 i Rådets direktiv 85/337/EØF(1) af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet er det fastsat, at projekter, der på grund af deres art, dimensioner eller placering kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives en vurdering, inden de kan godkendes. Denne bestemmelse gælder for de projekter, der er opregnet i bilag I og II til direktivet.

Med hensyn til de af det ærede medlem nævnte anlæg indbefatter bilag I, punkt 8, søhandelshavne samt vandveje og havne til indre sejlads, der kan besejles og anløbes af skibe på over 350 tons. Bilag II, punkt 10, litra d), indbefatter anlæg af havne (herunder fiskerihavne), som ikke er omfattet af bilag I. Bilag II, punkt 6, litra d), omhandler anlæg til oplagring af olie samt petrokemiske og kemiske produkter. I henhold til artikel 4 skal der under alle omstændigheder foretages en vurdering af miljøvirkningerne af de projekter, der henhører under de i bilag I nævnte kategorier. Projekter, der er omfattet af bilag II, skal vurderes, når medlemsstaterne finder, at det er påkrævet på grund af deres karakter.

I artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 97/11/EF(2) af 3. marts 1997, som ændrer direktiv 85/337/EØF, er det fastsat, at medlemsstaterne skal efterkomme direktivet senest den 14. marts 1999. Det skal dog understreges, at bestemmelserne i direktiv 85/337/EØF gælder som affattet inden ændringen, hvis en ansøgning om tilladelse er forelagt inden 14. marts 1999, jf. artikel 3, stk. 2. Kommissionen indleder automatisk en procedure, hvis en medlemsstat undlader at fremsende gennemførelsesbestemmelserne inden udløbet af de fastsatte frister, jf. EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169). Da Kommissionen ikke har modtaget nogen officiel meddelelse i henhold til direktiv 97/11/EF, har den fremsat en begrundet udtalelse overfor Spanien.

Under alle omstændigheder vil Kommissionen i sin egenskab af traktaternes vogter træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fællesskabsretten overholdes i det foreliggende tilfælde. Kommissionen har henvendt sig til de spanske myndigheder for at anmode dem om oplysninger om eventuel samfinansiering af de to berørte anlæg.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.