SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4128/97

af Monica Baldi (PPE) til Kommissionen

(21. januar 1998)

Om: Forsikringskoncernen Fondiaria Assicurazioni

Den nye omstruktureringsplan, som koncernen Fondiaria Assicurazioni er ved at gennemføre og som omfatter ca. 2.000 jobnedskæringer i de kommende fem år, 900 afskedigelser og reduktion af antallet af ledere og ansatte samt en nedskæring på 40 % i agenternes kontraktmæssige godtgørelser, med trussel om tilbagekaldelse af mandatet, har skabt generel forvirring på det italienske og europæiske forsikringsmarked.

Som begrundelse for denne foranstaltning har Fondiaria-koncernen anført, at produktionsomkostningerne er højere i Italien end i de andre europæiske lande, over 20 % i Italien mod 10,15 % i Europa. Af en undersøgelse, der for nylig blev udført af CEA (Den Europæiske Forsikringskomité) med en sammenligning af distributionsomkostningerne inden for skadesbranchen i de forskellige europæiske lande, fremgår imidlertid lige det modsatte, dvs., at omkostningerne i Italien er under en fjerdedel lavere end gennemsnittet i Europa, medens Fondiaria-koncernens tariffer over for forbrugerne er højere end gennemsnittet i Europa.

Forsikringsagenten som juridisk person er forskellig fra den ene stat til den anden med forskellige skatteregler og kontraktforhold, og kun i Italien har man den "delvise eneret".

Kan Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvad agter den at foretage sig for at undgå fordrejninger i konkurrencereglerne mellem de europæiske investorer?

2. Hvad agter den at gøre for at forsøge at harmonisere det europæiske forsikringsmarked yderligere?

3. Hvilke foranstaltninger kan den træffe, for at udvirke, at de skattemæssige og kontraktmæssige bestemmelser, der gælder for forsikringsagenten som juridisk person, ikke er så forskellige fra det ene land til det andet på det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(12. marts 1998)

1. På grundlag af de foreliggende oplysninger er Kommissionen af den opfattelse, at omstruktureringen af Fondiaria-koncernen ikke skaber konkurrencefordrejning i henhold til EF-traktatens artikel 85-94.

Det er ikke muligt at give et kort svar på spørgsmålet om forbrugernes rettigheder. Selv om det almindelige princip om overholdelse af overenskomster naturligvis finder anvendelse, kan der være særlige omstændigheder, der berettiger en opsigelse. Kontraktklausuler, der gør dette muligt, kan betragtes som værende urimelige i henhold til Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler(1). Dette kan dog ikke fastslås uden en nærmere undersøgelse.

2. Kommissionen har siden 1964 vedtaget adskillige bestemmelser vedrørende forsikringslovgivningen i det indre marked. Med de tredje forsikringsdirektiver om samordning i forbindelse med forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring, direktiv 92/49/EØF(2), og i forbindelse med livsforsikringsvirksomhed, direktiv 92/96/EØF(3), er der indført en tilsynsordning med forsikringsselskaberne i Fællesskabet. Denne ordning består af en enkelt administrativ tilladelse og af et finansielt tilsyn med forsikringsselskabet. Udstedelsen af den administrative tilladelse og ansvaret for det finansielle tilsyn henhører under den medlemsstat, hvor forsikringsselskabet har sit hjemsted. For øjeblikket diskuteres der to forslag til direktiver i Fællesskabets institutioner. Det ene er et forslag til direktiv om supplerende tilsyn med forsikringsselskaber i en forsikringskoncern(4), og det andet er et forslag til direktiv om ansvarsforsikring for motorkøretøjer, som supplerer de eksisterende direktiver med henblik på at forbedre beskyttelsen af personer, der lider skade ved uheld forvoldt af motorkøretøjer i en anden medlemsstat end den, hvor skadelidte er bosat(5).

3. Hvad det tredje spørgsmål angår, og i overensstemmelse med det tilsagn, Kommissionen gav i sin meddelelse om øget forbrugertillid(6), er Kommissionen i færd med at revidere Rådets direktiv 77/92/EØF af 13. december 1976 om foranstaltninger med henblik på at lette den faktiske udøvelse af etableringsfriheden og den fri udveksling af tjenesteydelser inden for virksomhed som forsikringsagent eller forsikringsmægler (ex gruppe 630 CITI) herunder navnlig overgangsforanstaltninger for disse former for virksomhed(7). Kommissionen er ligeledes ved at vurdere, hvor meget der er gennemført af Kommissionens henstilling 92/48/EØF om forsikringsmæglere(8). Formålet hermed er at vurdere, om det er nødvendigt med nye tiltag, herunder en eventuel udvidelse af direktivets anvendelsesområde for at kunne fastsætte nogle betingelser for adgang til og udøvelse af erhvervet. I den forbindelse har Kommissionen siden oktober 1997 hørt de berørte kredse.

(1) EFT L 95 af 21.4.1993.

(2) EFT L 228 af 11.8.1992.

(3) EFT L 360 af 9.12.1992.

(4) EFT C 241 af 19.12.1995.

(5) KOM(97) 510 endelig udg.

(6) KOM(97) 309 endelig udg.

(7) EFT L 26 af 31.1.1977.

(8) EFT L 19 af 28.1.1992.