SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2771/00

af Neil MacCormick (Verts/ALE) til Kommissionen

(2. august 2000)

Om: Klimaændringsafgift vandkraft

I kommissionsmedlem de Palacios svar på forespørgerens skriftlige forespørgsel E-1811/00(1) har forespørgeren navnlig hæftet sig ved de Palacios udtalelse om, at vandkraft helt klart er en vedvarende energikilde, men at elektricitet produceret af store vandkraftværker generelt er konkurrencedygtig og ikke har behov for særlig støtte.

Hvor der er tale om store vandkraftværker, hvis mekaniske komponenter er ved at være udtjente, kræver vedligeholdelsen af disse energikilder helt klart betydelige udgifter til nye komponenter. I Skotland f.eks. er de fleste relevante vandkraftværker over 40 år gamle. Har Kommissionen nogen dokumentation for, at udgifterne til modernisering af vandkraftværker, der er så gamle, er af en sådan art, at vandkraft fortsat vil kunne konkurrere med andre vedvarende energikilder, hvis disse sidstnævnte nyder fordele, som ikke kommer vandkraft til gode?

Vil Kommissionen, hvis den ligger inde med en sådan dokumentation, redegøre nærmere for den eller oplyse, i hvilke offentliggjorte kilder den kan konsulteres? Vil Kommissionen, hvis ikke den ligger inde med en sådan dokumentation, tage sin holdning med hensyn til vandkraftværker, hvor en modernisering af mekaniske komponenter snart bliver en absolut nødvendighed, op til fornyet overvejelse?

Er Kommissionen enig i, at dens egne målsætninger med hensyn til klimaændringer ikke vil kunne nås, hvis dens forslag resulterer i lukning af eksisterende vandkraftværker i Skotland og andre dele af EU, der befinder sig i en lignende situation?

(1) EFT C 89 E af 20.3.2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(28. september 2000)

Det ærede medlem stiller spørgsmål om den fortsatte konkurrencedygtighed for store vandkraftværker i den foreliggende situation, hvor anlæggene er over 40 år gamle og skal moderniseres.

Kommissionen vil først og fremmest gerne understrege, hvor vigtigt det er, at vandkraftværker moderniseres, så de bliver mere effektive og miljøvenlige.

Kommissionen er ikke i besiddelse af nogen undersøgelser, som angiver de gennemsnitlige omkostninger for modernisering i forhold til konkurrencesituationen. Kommissionen gør opmærksom på, at moderniseringsomkostninger er afhængige af placeringen og i høj grad betinget af, hvilken type moderniseringsforanstaltninger der er tale om.

Kommissionens statsstøttepolitik for så vidt angår vedvarende energikilder sigter først og fremmest mod at fokusere offentlig støtte på teknologi til vedvarende energikilder, som endnu ikke er tilstrækkelig udviklet til at kunne trænge ind på markedet ved egen kraft. Kommissionen mener principielt, at rene genanskaffelsesinvesteringer, som f.eks. modernisering af store vandkraftanlæg, bør ske ud fra kommercielle kriterier som fremtidig efterspørgsel efter elektricitet eller rådighed over finansielle reserver, som er opbygget over vandkraftanlæggets levetid. I henhold til statsstøttereglerne kan medlemsstaterne kun under særlige omstændigheder opmuntre til investeringer, som går ud over, hvad der kræves for at anlægget opfylder de pålagte miljøkrav.

Kommissionen mener, at dens politik til fremme af vedvarende energi ikke medfører lukning af vandkraftanlæg, og at statsstøttepolitikken gavner indsatsen mod klimaforandringer, samtidig med at uhensigtsmæssig brug af offentlige midler forhindres.