SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0403/01

af Toine Manders (ELDR), Ward Beysen (ELDR), Graham Watson (ELDR), Elspeth Attwooll (ELDR) og Ole Andreasen (ELDR) til Kommissionen

(15. februar 2001)

Om: Klage mod UEFA's misbrug af magtposition

For kort tid siden har vi erfaret, at UEFA har forbudt et nyt initiativ, Euroleague, på fodboldmarkedet. Hvis den nævnte Euroleague startes, så vil både de deltagende klubber og deres spillere blive udelukket fra andre af de arrangementer, der organiseres af UEFA, og de vil ligeledes få forbud mod at spille i de nationale mandskaber.

Fodboldklubbernes indtægter bestemmes ikke længere af tilskuerantallet men af medie-indtægterne, og herigennem kan man betale spillernes løn. De små EU-lande rammes i denne forbindelse uforholdsmæssigt hårdt og kan derfor ikke længere klare sig i konkurrencen mod de store lande. For at imødegå dette har en række små lande (Belgien, Portugal, Skotland, Sverige, Nederlandene og Danmark) foreslået, at deres bedste klubber konkurrerer indbyrdes i et mesterskab (Euroleague). Ved at disse lande slås sammen bliver spilleområdet større, og det bliver mere interessant for medierne og sponsorerne, og således kan de igen begynde at konkurrere med de store fodboldlande, som f.eks. Spanien, Frankrig, Tyskland, England

og Italien. I betragtning af, at Kommissionen er enig med os i, at professionel fodbold er en økonomisk aktivitet, skal klubberne også have mulighed for at udvikle økonomiske strategier på det indre marked. Et forbud fra UEFA's side, som indtager en monopolmagtposition, er efter vor mening i strid med den europæiske lovgivning.

Vi bemærker oftere og oftere, at UEFA også misbruger sin monopolposition på andre områder. I den forbindelse tænkes der på transfersystemerne, som Kommissionen er i færd med at undersøge.

Når Opel og Volkswagen af Kommissionen tvinges til at tilpasse deres arbejdsform til deres forhandlere, bør UEFA tilpasse sin arbejdsform til klubbernes.

1. Er Kommissionen enig i, at UEFA i ovennævnte tilfælde misbruger sin magtposition og således handler i strid med den europæiske lovgivning?

2. I bekræftende fald er den rede til at undersøge forbudet mod Euroleague og træffe de nødvendige foranstaltninger, således at den ønskede konkurrence fra Den Europæiske Unions side kan finde sted på retfærdige betingelser, også for fodboldklubber fra mindre lande?

3. Vil Kommissionen undersøge, om UEFA også misbruger sin monopolposition på andre områder, og er den i den forbindelse også rede til at træffe de nødvendige foranstaltninger?

4. Såfremt det ønskes, kan der fremlægges yderligere beviser herfor. I benægtende fald, hvilke muligheder ser Kommissionen for, at klubber fra mindre lande kan imødegå konkurrencen på det indre marked, når de er forpligtet til udelukkende at operere inden for medlemsstaten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(9. april 2001)

Kommissionen har gennem pressen fået kendskab til forslaget om oprettelse af et nyt europæisk mesterskab, Euroleague, som de bedste hold fra de belgiske, danske, nederlandske, portugisiske, svenske og skotske mesterskaber skulle deltage i.

Kommissionen har hidtil ikke modtaget nogen ansøgning om tilladelse eller fritagelse fra lederne af dette projekt eller fra de pågældende klubber eller nogen klage i forbindelse med projektet eller et afslag fra UEFA (forbundet af europæiske fodboldsammenslutninger). Skulle Kommissionen modtage det ene eller det andet, vil den ved vurderingen undersøge de eventuelle konkurrenceproblemer, samt bl.a. de fordele, dette nye mesterskab vil kunne indebære for forbrugerne. Som led i undersøgelsen vil der ligeledes under henvisning til Helsingfors-rapporten om sport(1) og Nice-erklæringen om idrættens særegenhed og dens sociale funktioner i Europa(2) blive taget hensyn til de særegne forhold, som gælder for idrætten.

(1) Kommissionens rapport til Det Europæiske Råd med henblik på at bibeholde de nuværende strukturer på sportsområdet og at bevare sportens samfundsmæssige funktion inden for Fællesskabets rammer - KOM(1999) 644 endelig udg.

(2) Formandskabets konklusioner - Det Europæiske Råd i Nice - den 7., 8. og 9. december 2000 - bilag IV: erklæring om idrættens særegenhed og dens sociale funktioner i Europa, som den skal tage hensyn til ved gennemførelsen af de fælles politikker.