SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0396/03

af Hugues Martin (PPE-DE) til Kommissionen

(10. februar 2003)

Om: Associeringsaftale mellem EU og Chile

EU og Chile har netop indgået en associeringsaftale(1), der siges at være den mest nyskabende og omfattende aftale, der nogensinde er indgået med en stat, der ikke er et kandidatland.

Kommissionen har som led i denne associeringsaftale direkte indgået en aftale om vin og spiritus og navnlig om de krav, der stilles til de traditionelle udtryk.

Selv om aftalen om vin vækker almindelig tilfredshed, gjorde den franske delegation imidlertid Kommissionen opmærksom på, at Chile anvender traditionelle franske udtryk som château, grand cru, cru bourgeois og clos, hvilket kan vildlede forbrugeren om vinens oprindelse samt føre til unfair konkurrence. Kommissionen synes ikke at have taget dette i betragtning under forhandlingerne.

Fremfor alt er det ikke bevist, at der er juridisk præcedens for anvendelsen af disse udtryk i Chile. Selv om gældende chilensk lovgivning anerkender supplerende kvalitetsbetegnelser, findes der hverken lister eller definitioner desangående.

1. Hvorfor tog Kommissionen ikke højde for den franske delegations bemærkninger til dette præcise spørgsmål?

2. Kan Kommissionen fremlægge beviser for, at Chile, før aftalen blev indgået, anerkendte betegnelserne château, grand cru, cru bourgeois og clos i sin interne lovgivning, og er den klar over, at, såfremt dette ikke er tilfældet, vil der opstå et problem med hensyn til juridisk præcedens for anvendelsen?

3. Vil Kommissionen, hvis juridisk præcedens bevises, sætte dette punkt på dagsordenen for det førstkomne blandede forligsudvalg og fastsætte praktiske regler, som gør det muligt, at skelne de enslydende traditionelle udtryk og kvalitetsoplysninger, der er nævnt i stk. 5, fra hinanden, samtidig med, at der tages hensyn til behovet for, at de berørte producenter får ensartet behandling, og at forbrugerne ikke vildledes (artikel 8, stk. 5)?

(1) EFT L 352 af 30.12.2002, s. 3.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(14. marts 2003)

Kommissionen forhandlede associeringsaftalen med Chile i samråd med de 15 EU-medlemsstater. Kommissionen har gennemgået alle kommentarer og forslag fra alle medlemsstater, der til stadighed var meget tæt involveret, især i alle tekniske aspekter af vinaftalen. Ministerrådet har godkendt, at visse bestemmelser i associeringsaftalen, herunder vinaftalen, anvendes midlertidigt.

Der var særlig opmærksomhed om spørgsmålet om traditionelle betegnelser, og dette spørgsmål blev behandlet i overensstemmelse med de retningslinjer for vin og spiritus med henblik på forhandlinger med tredjelande, som Rådet gav Kommissionen i oktober 2000.

Det er fastlagt i EU-lovgivningen, at internationale aftaler mellem EU og tredjelande har forrang i forhold til afledt fællesskabsret, og den slags aftaler kan således indeholde regler, der afviger fra afledt fællesskabsret.

Med hensyn til spørgsmålet om juridisk præcedens, som det ærede medlem nævner, skal Kommissionen anføre, at mærkningsforordningen(1) først træder i kraft den 1. august 2003.

Endvidere åbner den nuværende vinlovgivning mulighed for, at tredjelande kan anvende traditionelle betegnelser på visse betingelser. I Chiles særlige tilfælde mente Kommissionen, at anvendelsen af visse traditionelle betegnelser som nævnt i det skriftlige spørgsmål opfyldte betingelserne i vinaftalen om, at de berørte producenter får ensartet behandling, og at forbrugerne ikke vildledes.

I henhold til associeringsaftalen skal parterne gennemgå dokumentationen for visse definitioner på det fælles udvalgs første møde.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002 af 29. april 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 118 af 4.5.2002.