ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2230/99 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen. Overtrædelsesprocedurer mod medlemsstater.



EF-Tidende nr. 203 E af 18/07/2000 s. 0153 - 0154



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2230/99 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen (1. december 1999) Om: Overtrædelsesprocedurer mod medlemsstater Hvor mange overtrædelsesprocedurer er der i alt blevet henholdsvis indledt/verserede der mod de enkelte medlemsstater ved udgangen af sidste måned (oktober 1999)? Anfør venligst de tilsvarende tal ved årets udgang i de foregående fem år. Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (3. december 1999) De oplysninger, det ærede medlem ønsker om verserende overtrædelsesprocedurer ved årets udgang, findes i Kommissionens årlige beretning om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten: for 1998: KOM(1999) 301 af 9. juli 1999, som kan findes på Europa-webstedet på følgende adresse: http://europa.eu.int/comm/sg/sgb/infringements/report98_en.htm., for 1997: KOM(1998) 317 endelig udg.(1) for 1996: KOM(97) 299 endelig udg.(2) for 1995: KOM(96) 600 endelig udg.(3) for 1994: KOM(95) 500 endelig udg.(4). Ajourførte oplysninger om det samlede antal verserende overtrædelsesprocedurer mod de enkelte medlemsstater kan findes på Europa-webstedet på følgende adresse: http://europa.eu.int/comm/sg/sgb/infringements/pdf/ms_en.pdf. Disse oplysninger ajourføres hver måned. (1) EFT C 250 af 10.8.1998. (2) EFT C 332 af 3.11.1997. (3) EFT C 303 af 14.10.1996. (4) EFT C 254 af 29.9.1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1882/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. oktober 1999)

Om: Byplanlægning i et yderst jordskælvstruet område

Ministeriet for miljø, regionalplanlægning og offentlige arbejder fremmer et byplanlægningsprojekt for Rio kommune i Achaia amt.

Eftersom dette område er et af de mest jordskælvstruede områder i Europa, og der findes et betydeligt antal aktive spalter, giver geologer udtryk for bekymring.

Kommissionen bedes oplyse:

1. Bliver byplansundersøgelsen finansieret under fællesskabsstøtterammen?

2. Er der foretaget de nødvendige mikrozoneundersøgelser med henblik på fuld jordskælvssikring af byggeriet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(8. december 1999)

Byplanundersøgelsen for Rio samfinansieres ikke med midler fra fællesskabsstøtterammen for Grækenland for perioden 1994-1999. Kommissionen har desuden ingen oplysninger om, hvorvidt der er blevet gennemført jordskælvsundersøgelser i området.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1986/99

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(5. november 1999)

Om: Antikorruptionsforanstaltninger

På baggrund af de foruroligende forlydender om korruption blandt de russiske ledere har G7 fornylig besluttet at indefryse lånene til Rusland efter at have krævet en kvartaltsrapport om kontiene som betingelse for at genoptage lånudbetalingen til det tidligere sovjetiske rige.

Vil Kommissionen henvende sig til de russiske myndigheder inden for rammerne af de eksisterende aftaler og kræve, at de eksisterende interne kontrolprocedurer til bekæmpelse af korruption styrkes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. november 1999)

Der er på det seneste dukket forlydender op om korruption og bedrageri i forbindelse med bistandsmidler fra internationale organisationer til Rusland. På baggrund af disse forlydender har Den Internationale Valutafond (IMF) opstillet visse krav for at frigive næste tranche (på 640 mio. USD) af det strukturtilpasningslån på 4,5 mia. USD, der blev indgået aftale med Rusland om i juli 1999. Kravene omfatter øget gennemsigtighed hvad angår forvaltningen af statsfinanserne i almindelighed og de officielle reserver i særdeleshed, kvartalsvise revisioner af den russiske nationalbanks udenlandske valutareserver, anvendelse af internationale regnskabsføringsstandarder i den russiske centralbanks regnskaber samt tilbagetrækning af Centralbankens aktiver fra statsejede datterselskaber i udlandet, som tidligere er blevet anvendt til at forvalte Ruslands reserver i udenlandsk valuta.

Dette er først og fremmest af interesse for Verdensbanken og G7-landene, som er de største ydere af direkte finansiel bistand. De ovennævnte beskyldninger vedrører ikke fællesskabsmidler. Kommissionen er imidlertid enig i, at disse beskyldninger giver grund til bekymring i hele det internationale samfund, og har allerede inden for rammerne af partnerskabs- og samarbejdsaftalen insisteret på, at Rusland effektivt søger at løse problemerne med korruption og hvidvaskning af penge. Kommissionen ser det som et yderst positivt skridt, at premierminister Putin på G8-landenes ministermøde om organiseret kriminalitet, der blev afholdt i Moskva den 19. og 20. oktober 1999, forpligtede sig til at indføre love til bekæmpelse af hvidvaskning af penge, der er i overensstemmelse med internationale standarder, inden for den nærmeste fremtid, samt at Rusland vil placere korruptionsbekæmpelse øverst på prioriteringslisten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1898/99

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(29. oktober 1999)

Om: PESCA (1994-1999)

Fællesskabsstøtten fra fællesskabsinitiativet PESCA om omstrukturering af fiskerisektoren for tidsrummet 1994-1999 beløber sig til 36,5 mio. ecu (svarende til ca. 70 mia. lire).

Kan Kommissionen oplyse, hvilke organer (offentlige eller private), institutioner, selskaber, andelsvirksomheder og personer der er blevet tildelt hvilke beløb eller bidrag (herunder udbetalinger, hvad enten de allerede er foretaget eller ej), for så vidt angår PESCA.

Står det klart, hvad beløbene rent faktisk er blevet brugt til, og om initiativerne har været en succes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. november 1999)

Fællesskabsinitiativet PESCA i Italien modtager fra EF en støtte på 37,8 mio. EUR fra det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Den Europæiske Socialfond (ESF). Midlerne er fordelt på forskellige anvendelsesformål, nemlig etablering af servicecentre for virksomheder (11,9 mio. EUR), erhvervsinvesteringer (4,6 mio. EUR), praktiske projekter (10,1 mio. EUR), diversificering af de økonomiske aktiviteter i støtteberettigede områder (9,9 mio. EUR), jobskabelse (0,7 mio. EUR), finansieringsteknik (0,4 mio. EUR) og faglig bistand (0,2 mio. EUR). Ifølge de senest foreliggende oplysninger svarer den del af EF-bidraget, der hidtil er indgået forpligtelser for, til 38 % af det samlede beløb, medens de foretagne betalinger beløber sig til 8 % heraf.

Selv om programmet officielt godkendtes i maj 1995, har en række organisatoriske problemer medført forsinkelser, således at programmets egentlige iværksættelse først for nylig har fundet sted.

De fleste foranstaltninger er således først i slutningen af 1998 eller i 1999 blevet indledt af de nationale myndigheder, der står for planens gennemførelse. De myndigheder, der forestår gennemførelsen af fællesskabsinitiativet PESCA, er det italienske landbrugsministerium og nogle regioner.

I betragtning af den lave gennemførelsesgrad for foranstaltningerne under programmet, har Kommissionen endnu ikke foretaget kontrol på stedet. Der er dog planlagt en række kontrolbesøg i løbet af de kommende uger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2210/99

af Gérard Caudron (PSE) til Rådet

(30. november 1999)

Om: Bankudgifter til grænseoverskridende pengeoverførsler

Stilleren af forespørgslen tillader sig at gøre Rådet opmærksom på, at han er fortvivlet over visse bankers holdning, som fortsat pålægger skandaløst høje bankudgifter på betalinger i euro på tværs af grænserne, og udviser en uacceptabel mangel på gennemskuelighed.

Kommissionen er selv særlig opmærksom på disse problemer, som skader euroens integrering i borgernes dagligdag, og som vidner om bankinstitutternes manglende hensyn til borgerne.

Kommissionen har således selv siden årets begyndelse gennemført flere undersøgelser, hvis resultater er mildest talt utilfredsstillende.

Ganske vist har visse banker nedsat deres omkostninger, men de udgør stadig undtagelsen. Kommissionen fortsætter derfor med at gennemføre overraskelsesundersøgelser, som det skete for 14 dage siden i Nederlandene, Irland og Belgien.

Banksektoren udviser en åbenbar mangel på vilje, hvilket også gælder medlemsstaterne. Direktiv 97/5/EF(1) om grænseoverskridende pengeoverførsler, der indeholder bestemmelser om, at omkostningerne skal være gennemskuelige, burde være blevet omsat til national lov inden 14. august 1999. Hvis man imidlertid ønsker at undersøge nationale foranstaltninger med hensyn til omsætning til national lov, er svaret det samme i alle medlemsstaterne: ingen disponible referencer!! Medlemsstaterne har trods alt haft to år til at omsætte dette direktiv til deres juridiske system. Fristen er overskredet, og de står til et sagsanlæg for manglende omsætning af fællesskabsretten. Hvornår agter medlemsstaterne at overholde de forpligtelser, der følger af fællesskabsretten?

(1) EFT L 43 af 14.2.1997, s. 25.

Svar

(31. januar 2000)

Ifølge artikel 11, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/5/EF af 27. januar 1997 om grænseoverskridende pengeoverførsler skal medlemsstaterne sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 14. august 1999. De underretter straks Komissionen herom. Ifølge stk. 2 i samme artikel meddeler medlemsstaterne Kommissionen teksten til de vigtigste love og nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Med hensyn til det specifikke spørgsmål, det ærede medlem har rejst, påhviler det ikke Rådet at indhente denne type oplysninger. Ifølge traktatens artikel 211 skal Kommissionen drage omsorg for gennemførelsen af de i traktaten indeholdte bestemmelser; finder Kommissionen, at en medlemsstat ikke har overholdt en forpligtelse i henhold til traktaten, træffer den i medfør af artikel 226 de nødvendige foranstaltninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1768/99

af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen

(11. oktober 1999)

Om: Situationen for handicappede ansatte ved Kommissionen

Jeg modtog for nylig en kopi af et åbent brev til Europa-Parlamentets formand. I brevet, som Kommissionen sikkert har fået kendskab til (i benægtende fald vil jeg sende en kopi af brevet), beskrives arbejdsforholdene for en blind freelanceoversætter ved Kommissionen. Beskrivelsen af arbejdsforholdene giver det indtryk, at Kommissionens bestræbelser på at forbedre arbejdssituationen for handicappede lader en hel del tilbage at ønske. Eftersom jeg er interesseret i at få kendskab til de faktiske forhold i sagen, ville jeg være taknemmelig, hvis Kommissionen kunne besvare følgende spørgsmål:

Kan Kommissionen kommentere de omstændigheder, som omtales i det åbne brev fra freelanceoversætteren, samt gengive indholdet af de planer, som i det mindste burde findes hos Kommissionen, for at forbedre arbejdsforholdene for og ansættelsen af handicappede?

Svar fra Neil Kinnock på Kommissionens vegne

(10. december 1999)

Kommissionen vedtog den 22. september 1998 en adfærdskodeks for ansættelse af handicappede(1). Denne kodeks er baseret på Parlamentets beslutninger af 13. december 1996(2) og på Rådets resolution af 20. december 1996(3), hvorved alle institutioner blev opfordret til at bedst muligt integrere princippet om lige muligheder for handicappede i deres interne politikker og procedurer.

For at realisere dette mål fokuserer Kommissionens kodeks ikke blot på udvælgelsesprocedurerne, men også på spørgsmål som den pågældende gruppes karriereudvikling samt på praktiske aspekter, f.eks. uhindret adgang til bygningerne.

Forfatteren til det åbne brev, som det ærede medlem henviser til, er en blind freelance tolk beskæftiget i Den Fælles Tolke og Konferencetjeneste (SCIC). Denne tjenestegren beskæftiger blandt sin faste stab nogle tolke, som er svagtseende eller blinde. Desuden anvender SCIC regelmæssigt svagtseende freelance tolke. Som helhed beskæftiger SCIC ca. 10 svagtseende eller blinde tolke.

SCIC prøver ved hjælp af tekniske faciliteter at lette disse tolke ved udøvelsen af deres erhverv (arbejdsstationer for tolke) og at sikre dem uhindret adgang til intern og ekstern information.

Kommissionen søger energisk at forbedre arbejdsmuligheder og vilkår for kvalificerede mennesker med handicaps. Den oprettede derfor den 22. marts 1999 for at imødekomme mere specifikke behov en arbejdsgruppe bestående af svagtseende og blinde medarbejdere. Denne gruppe vil efter at have fastlagt brugernes behov undersøge de produkter, der er til rådighed på markedet, hvorefter den vil fremlægge henstillinger. Kommissionen har forpligtet sig til på grundlag af disse henstillinger at forbedre arbejdsforholdene for de pågældende medarbejdere.

Desuden er Kommissionen for at forbedre erhvervsudsigterne for tolkestuderende med denne form for handicap ved at undersøge mulighederne for at drage nytte de erfaringer, som undervisningsinstitutioner i medlemsstaterne har erhvervet, og for udveksling af viden på dette område.

(1) SEC(98) 1559/2.

(2) R4/039196.

(3) EFT C 12 af 13.1.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1842/99

af William Newton Dunn (PPE-DE) til Kommissionen

(13. oktober 1999)

Om: Finansiel godtgørelse for fratagelse af embede

Hvor meget udbetaltes i finansiel godtgørelse til de afgående kommissærer, som trådte tilbage i marts 1999:

1. til dem, der ikke vendte tilbage?

2. til de fire, som vendte tilbage som kommissærer i september 1999?

3. til dem, som blev valgt til medlemmer af EP i juni 1999?

Svar fra Neil Kinnock på Kommissionens vegne

(26. november 1999)

1 og 3. 16 medlemmer af Kommissionen gik af. To af dem blev indvalgt i Europa-Parlamentet. Alle 16 afgåede medlemmer af Kommissionen modtager i overensstemmelse med artikel 7 i Rådets forordning nr. 422/67/EØF, 5/67 Euratom, af 25. juli 1967 om lønningsregulativ for Kommissionens formand og medlemmer og for Domstolens præsident, dommere, generaladvokater og justitssekretær(1), med senere ændringer, en månedlig overgangsydelse beregnet på grundlag af den tid, de gjorde tjeneste som kommissionsmedlemmer. I nævnte forordning fastsættes følgende:

Tidligere medlemmer af Kommissionen og Domstolen modtager i tre år fra den første dag i den måned, der følger efter deres fratræden fra tjenesten, en månedlig overgangsgodtgørelse, som fastsættes efter nedenstående regler:

- 40 % af den grundløn, som det pågældende medlem oppebar ved sin fratræden fra tjenesten, hvis tjenesteperioden har været under to år;

- 45 % af denne grundløn, hvis nævnte periode har været over to år, men under tre år;

- 50 % af denne grundløn, hvis nævnte periode har været over tre år, men under fem år;

- 55 % af denne grundløn, hvis nævnte periode har været over fem år, men under ti år;

- 60 % af denne grundløn, hvis nævnte periode har været over ti år, men under femten år;

- 65 % af denne grundløn i andre tilfælde.

Retten til denne godtgørelse ophører, hvis det tidligere medlem af Kommissionen udnævnes til tjenestemand i Kommissionen eller i Revisionsretten, eller ved den pågældendes død. I tilfælde af en sådan udnævnelse udbetales godtgørelsen indtil tiltrædelsestidspunktet. Ved død sker den sidste udbetaling i den måned, hvor dødsfaldet indtræffer. Vælges den pågældende til medlem af Europa-Parlamentet, finder akkumuleringsreglen anvendelse (forordningens artikel 7, stk. 3).

Hvis det tidligere medlem i denne treårsperiode får anden indtægtsgivende beskæftigelse, trækkes den bruttoløn (dvs. før skat), som han/hun modtager for det nye arbejde, fra godtgørelsen, såfremt denne indtægt sammen med godtgørelsen overstiger det beløb (før skat), som det tidligere medlem modtog som medlem af Kommissionen. Alle former for indtægt, som modtages for det nye arbejde, skal tages i betragtning, undtagen hvis der er tale om godtgørelse for udgifter.

2. En sådan udbetaling har ikke været foretaget.

(1) EFT 187 af 8.8.1967.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1584/99

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: Industrielt fiskeri

Det industrielle fiskeri i Nordsøen er i den senere tid eksploderet, f.eks. har Danmark øget sin produktion af fiskemel fra 16.000 t i 1986 til 320.000 i 1994. Mener Kommissionen ikke, at kvoterne ud fra miljømæssige og økologiske hensyn bør reduceres?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. oktober 1999)

Kommissionen mener ikke, at der er sket en eksplosion i industrifiskeriet mellem 1986 og 1994. De tal, der er forelagt af Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), viser snarere, at der har været tale om en forholdsvis stabil udvikling inden for fiskeriet, og at der kun har været tale om naturlige svingninger i tilstedeværelsen af de bestande, der primært fiskes efter.

Siden indførelsen af den fælles fiskeripolitik har der været forvaltningsregler for industrifiskeri fra EU-fiskerfartøjer i Nordøstatlanten. Disse regler omfatter i dag også fangstbegrænsninger ved hjælp af TAC's (samlede tilladte fangstmængder), der omfatter alle de arter, der fiskes efter til industriformål. De samlede tilladte fangstmængder fastsættes hvert år af Rådet på forslag af Kommissionen, der baserer sig på de seneste relevante videnskabelige informationer. Disse videnskabelige informationer omfatter også de miljømæssige og økologiske aspekter.

Hvis det ud fra et videnskabeligt synspunkt skulle vise sig, at det er nødvendigt at nedsætte de samlede tilladte fangstmængder for at sikre fiskeriets bæredygtighed, vil Kommissionen udarbejde et forslag til Rådets forordning for at tilpasse de samlede tilladte fangstmængder og kvoterne i overensstemmelse hermed. Kommissionen vil endvidere parallelt hermed evaluere behovet for at foreslå yderligere nødvendige forvaltningsforanstaltninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2067/99

af Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) til Kommissionen

(5. november 1999)

Om: Overholdelse af forordningen om afskaffelse af drivgarn

I kommissionsmedlem Fischlers svar under ét af 8. oktober 1999 på mine to tidligere spørgsmål (P-1537/99 og E-1561/99)(1) om opfølgning af overholdelsen af den tidsplan, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1239/98(2) om forbud mod at drive fiskeri med drivgarn, forsikres det ordret, at tidsplanen, som fastsætter, at kun 60 % af de fartøjer, der havde tilladelse i perioden 1995-1997 kunne drive fiskeri med drivgarn i 1998. Antallet af fiskerfartøjer, som havde tilladelse til at drive fiskeri med drivgarn, var ifølge svaret 43 franske, 18 irske og 6 britiske fartøjer i 1998 og 41 franske, 18 irske og 6 britiske fartøjer i 1999. Bortset fra Irland overstiger antallet af tilladelser 60 % af tilladelserne i referenceperioden. Kan Kommissionen på den baggrund oplyse følgende:

Hvordan kan Kommissionen forsikre, at tidsplanen for afskaffelse af drivgarn overholdes, når dens egne tal viser, at det ikke er tilfældet, og hvilke øjeblikkelige foranstaltninger påtænker den at træffe for at rette op på situationen og sikre, at bestemmelserne overholdes?

(1) EFT C 170 E af 20.6.2000.

(2) EFT L 171 af 17.6.1998, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. november 1999)

Ifølge artikel 11a, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1239/98 af 8. juni 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 894/97 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne(1) må det højeste antal fiskerfartøjer, der af en medlemsstat kan få tilladelse til at opbevare om bord eller drive fiskeri med et eller flere drivgarn, ikke overstige 60 % af det antal fiskerfartøjer, der anvendte et eller flere drivgarn i perioden 1995-97.

Navnelisterne over de fartøjer, der fik denne tilladelse i 1998 og 1999, er blevet fremsendt til Kommissionen, der har efterprøvet listerne på grundlag af oplysningerne om alle fartøjer, der under bare én enkelt fangstrejse har anvendt et eller flere drivgarn i hvert af årene i den pågældende periode. Denne efterprøvning viser, at førnævnte bestemmelse er overholdt. I lyset af alle de oplysninger, som Kommissionen råder over, har den derfor ikke nogen grund til at drage modsatte konklusioner.

Som følge af efterprøvninger i henhold til artikel 29 i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik(2) er Kommissionen på basis af alle de oplysninger, som de berørte medlemsstater skal fremsende, nu ved at udarbejde en beretning om EF-lovgivningens anvendelse på fiskeri med drivgarn i det nordøstlige Atlanterhav og Middelhavet. Så snart beretningen foreligger, vil den blive fremsendt til medlemmerne af Europa-Parlamentets fiskeriudvalg.

(1) EFT L 171 af 17.6.1998.

(2) EFT L 261 af 20.10.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2117/99

af Sir Robert Atkins (PPE-DE) til Kommissionen

(22. november 1999)

Om: Flyvelederkontrol

Hvad er Kommissionens politik med hensyn til liberaliseringen/privatiseringen af statslige flyvelederkontroller i EU-medlemsstaterne?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio på skriftlige forespørgsler E-2106/99, E-2107/99, E-2108/99, E-2109/99, E-2110/99, E-2111/99, E-2112/99, E-2113/99, E-2114/99, E-2115/99, E-2116/99 og E-2117/99

(20. december 1999)

Kommissionen har offentliggjort en meddelelse(1) om den nuværende situation med hensyn til forsinkelser i lufttrafikken og om nye initiativer, der bør tages for at forsyne Fællesskabet med et trafikstyringssystem (ATM), der kan sikre, at det indre marked fungerer ordentligt. De fleste af det ærede medlems spørgsmål er besvaret i dette dokument, der blev vedtaget 1. december 1999 og oversendt til Rådet og Parlamentet.

Under udarbejdelsen af meddelelsen arbejdede Kommissionen tæt sammen med de involverede parter, herunder brugerne af luftrummet, lufthavnene, arbejdstagerne og udbyderne af lufttransportydelser via disses brancheorganisationer. Den hørte også de civile luftfartsmyndigheder i alle medlemsstater vedrørende de forskellige skridt, der kunne tages for at forbedre situationen.

Det er først og fremmest op til medlemsstaterne selv og deres koordinationsorgan, Eurocontrol, at gøre noget ved forsinkelserne i lufttrafikken. Hvad angår de operative procedurer og tekniske forbedringer, er det specialisternes opgave at udtænke løsninger og gennemføre disse. Fællesskabets rolle består hovedsagelig i at skabe de organisatoriske rammer på nationalt og europæisk niveau, så det kan sikres, at der er generel enighed om løsningerne, og at de gennemføres på koordineret og sammenhængende vis. Derfor besluttede Fællesskabet i 1998 at tilslutte sig Eurcontrol, så det kunne udøve politisk kontrol med denne organisation. Forhandlingerne herom er næsten afsluttet, men ratificeringsprocedurerne risikerer at strække sig over adskillige år. Kommissionen agter derfor at anmode om fremskyndet implementering af EU-medlemsskabet.

ATM 2000-strategien er et dokument udarbejdet af Eurocontrol, hvis ansvar det er at vedtage og gennemføre forslagene heri. Kommissionen har bidraget til udarbejdelsen af dette dokument sammen med brugerne af luftrummet, medlemsstaterne og internationale organisationer. Den støtter de generelle målsætninger og de strategiske principper i dokumentet, men stiller sig selv det spørgsmål, om der ikke bør gøres en større indsats for at udvikle en moden og solid plan, som tager højde for de teknologiske fremskridt, der er nødvendige for at kunne klare den forventede fordobling af lufttrafikken hen imod 2015.

(1) KOM(1999) 614.