SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2881/01

af Torben Lund (PSE) til Kommissionen

(22. oktober 2001)

Om: Hårfarvemidler og forfærdelige sundhedsmæssige følgevirkninger

Mange forbrugere, der jævnligt eller dagligt anvender hårfarvemidler, oplever desværre, at diverse hårfarver har forfærdelige sundhedsmæssige følgevirkninger. Reaktionerne varierer fra svie, kløe, sår, hævelser i hovedbunden, allergi og hårtab i nogle tilfælde også besvimelse. Endvidere er det velkendt, at der er en potentiel risiko for udviklingen af blærekræft ved brug af hårfarver. Mange af disse følgevirkninger skyldes bl.a. det kemiske farvestof para-phenylendiamin (PPD), der hyppigt anvendes i disse produkter.

I den forbindelse bedes Kommissionen forklare, hvorfor farvestoffet PPD er tilladt i mængder op til 6 % i hårfarver, når det er forbudt i andre produkter i en mængde op til 5 % (f.eks. maling)?

Endvidere bedes Kommissionen oplyse, hvorfor der ikke eksisterer en positivliste for hårfarvestoffer, når der eksisterer positivliste for farvestoffer i alle andre kosmetiske produkter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(17. januar 2002)

Kommissionen er bekendt med de bekymringer, det ærede medlem giver udtryk for, hvad angår brugen af hårfarvemidler. Der har været afholdt flere møder med repræsentanter for både forbrugere, industrien og medlemsstaterne.

Med hensyn til markedsføring og anvendelse af farvestoffet para-phenylendiamin (PPD) i maling er der ingen generelle begrænsninger, selv om denne type maling skal klassificeres og forsynes med faresymboler og sikkerhedsdatablade i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF af 31. maj 1999 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater(1). I henhold til dette direktiv skal maling forsynes med etiketten giftig og med et dødningehoved-symbol for maling, som indeholder over 25 % af PPD, med etiketten lokalirriterende for koncentrationer over 20 %, med angivelse som hudirriterende for koncentrationer over 1 % og som miljøfarlige ved koncentrationer over 0,25 %. Etikettens nøjagtige udformning varierer således afhængig af koncentrationen.

For så vidt angår anvendelse af PPD i hårfarvemidler, vedrører den gældende lovgivning ikke blot etiketteringen, men den fastsætter også strenge grænser for højeste tilladte koncentration for brugen af dette stof. Den højest tilladte koncentration i hårfarvemidler for para-phenylendiamin (PPD) er baseret på udtalelse nr. 863/91 fra Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Forbrugsvarer end Levnedsmidler og den heraf resulterende bestemmelse i Bilag III/1/8 til kosmetikdirektivet, Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler(2). Den maksimalt tilladelige koncentration anføres som 6 %, men i samme udtalelse står der, at forbindelsen leveres som et oxiderende hårfarvemiddel i koncentrationer på op til 4 % og anvendes i en koncentration på 50 % af det leverede middel efter fortynding med hydrogenperoxid (hvilket resulterer i brug af en koncentration på 2 %). Desuden er brugen af dette stof underkastet andre betingelser, som anført i Bilag III. Følgende tekst skal være påtrykt på etiketten: Midlet kan fremkalde allergisk reaktion og Må ikke anvendes til farvning af øjenvipper og -bryn.

Hvad angår hårfarvemidler generelt, er der allerede blevet forelagt sikkerhedsdatablade for omkring 150 hårfarvemidler af industrien for Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Forbrugsvarer end Levnedsmidler med henblik på evaluering, og der er afgivet udtalelser om ca. halvdelen af dem. Som en øjeblikkelig foranstaltning vil 60 hårfarvemidler blive underkastet strenge bestemmelser i forbindelse med den kommende 26. ændring af kosmetikdirektivet. Disse midler skal lægges til det antal hårfarvemidler, der allerede er fastsat bestemmelser for i Bilag II eller III i kosmetikdirektivet. I denne forbindelse er der for øjeblikket drøftelser i gang mellem medlemsstaterne, Kommissionen og repræsentanter for industrien om spørgsmålet vedrørende positivlisten. I henhold til artikel 2 i kosmetikdirektivet er det industriens ansvar kun at markedsføre varer, som ikke er til skade for menneskets sundhed, når de anvendes under med rimelighed forudsigelige forhold. Og endelig skal medlemsstaterne i henhold til direktivets artikel 3 træffe alle hensigtsmæssige foranstaltninger for, at kosmetiske midler kun kan bringes i handelen, hvis de opfylder direktivets bestemmelser.

Det er Kommissionens hensigt at fortsætte den videnskabelige evaluering, der foretages af Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Forbrugsvarer end Levnedsmidler, og at fortsætte drøftelserne med medlemsstaterne med henblik på at prioritere de nødvendige foranstaltninger.

(1) EFT L 200 af 30.7.1999.

(2) EFT L 262 af 27.9.1976.