ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0328/98 af Antonio Trizza (NI) til Kommissionen (10. februar 1998)

Om: Oplagringskontrakter for olivenolie for produktionsaaret 1997/1998

Kommissionens forordning (EF) nr. 94/98 ((EFT L 9 af 15.1.1998, s. 25. )) af 14.1.1998 fastsaetter bestemmelser for oplagringskontrakter for olivenolie for produktionsaaret 1997/1998.

Ydelsen af stoette i henhold til denne forordning er betinget af, at olien er i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2568/91 ((EFT L 248 af 5.9.1991, s. 1. )) af 11. juli 1991 om kendetegnene for olivenolie og olie af olivenpresserester og de i den forbindelse anvendte metoder.

Visse italienske jomfruolier er ofte kendetegnet af et lavere beta-sitosterolindhold end den fastsatte graense (93%), som er naevnt i forordningen.

Mener Kommissionen ikke, at man paa denne maade skader den form for olie, som paa grund af absolut naturlige omstaendigheder i forbindelse med miljoeet (saasom klimaet eller den lange oplagringstid for oliven) har et lavere beta-sitosterolindhold?

Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage for at fjerne denne urimelighed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (24. februar 1998)

Som led i bestraebelserne for at sikre og bevare kvaliteten af olivenolie har Kommissionen udstedt den af det aerede medlem naevnte forordning (EOEF) nr. 2568/91. De heri fastsatte bestemmelser om kendetegnene for olivenolie ajourfoeres regelmaessigt under hensyntagen til de seneste fremskridt inden for olivenolieforskningen. Bestemmelserne i denne forordning aabner mulighed for at typeinddele olivenolie og er ufravigelige, baade naar det drejer sig om afsaetningen af olivenolie, og naar det drejer sig om de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i den faelles markedsordning, saasom forbrugerstoette, eksportrestitutioner, intervention og oplagringskontrakter.

Hvis risikoen for svig, f. eks. iblanding af froeolie, skal imoedegaas effektivt, er det tvingende noedvendigt at fastholde de strenge kvalitetskrav. Derfor har Kommissionen altid afvist alle ansoegninger om fravigelse af reglerne, herunder ogsaa anmodninger af den her naevnte art, hvor det drejer sig om at tillade et lavere beta-sitosterolindhold for olivenolie omfattet af ordningen for oplagringskontrakter.

En accept af den af det aerede medlem naevnte fravigelse ville, selv om den var begrundet i saerlige naturgivne forhold, medfoere en stor risiko for svig i hele EU og en gradvis forringelse af kvaliteten af den olivenolie, der afsaettes paa markedet. Et af de argumenter, som det aerede medlem fremfoerer, nemlig den lange oplagringstid for oliven, er en af de vaesentligste forhindringer for at producere olivenolie af hoej kvalitet.

For at begraense de negative konsekvenser af en overskridelse af visse fysisk-kemiske parametre paa grund af saerlige forhold vil Kommissionen i forbindelse med ajourfoeringen af de i foernaevnte forordning fastsatte metoder undersoege, om det er teknisk muligt at erstatte nogle af de nugaeldende metoder med andre parametre, som er mindre foelsomme over for geografiske eller klimatiske forhold.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0294/98 af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen (17. februar 1998)

Om: Forordning (EOEF) 3254/91 om indfoersel af skind fra dyr, som er fanget med raevesaks

Kan Kommissionen bekraefte, at der med virkning fra 1. december 1997 er udstedt forbud mod indfoersel af skind fra lande, som ikke opfylder bestemmelserne i forordning (EOEF) 3254/91 ((EFT L 308 af 9.11.1991, s. 1. )), og kan den forelaegge en liste over lande, der udfoerer skind til EU, og som vil blive beroert af dette forbud?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (24. marts 1998)

Kommissionen kan over for det aerede medlem bekraefte, at Raadets beslutning 97/602/EF af 22. juli 1997 ((EFT L 242 af 4.9.1997, s. 64. )) om listen over de lande, der har lov til at eksportere pelsvaerk og produkter afledt heraf i medfoer af bestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 3254/91, ganske rigtigt er blevet offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Foelgelig er restriktionerne for import af saadanne varer traadt i kraft den 1. december 1997 i overensstemmelse med bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 35/97 af 10. januar 1997 om bestemmelser om udstedelse af certifikater for skind af varer, som er omfattet af Raadets forordning (EOEF) nr. 3254/91 ((EFT L 8 af 11.1.1997, s. 2. )).

I henhold til de oplysninger, Kommissionen for oejeblikket ligger inde med, skulle det tredjeland, der er haardest ramt af embargoen, vaere Argentina. I 1995 eksporterede dette land baeverskind for en samlet sum af 51 000 ecu til Faellesskabet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0432/98 af Leonie van Bladel (UPE) til Kommissionen (24. februar 1998)

Om: Den serbiske forfatning og de garanterede mindretalsrettigheder for Kosovo.

Situationen i den serbiske provins Kosovo, hvor etniske albanere udgoer befolkningsflertallet, forvaerres hurtigt. Naesten daglig meldes der fra begge sider i omraadet draebte og/eller saarede.

Det er tilsyneladende umuligt at slaa bro over kloeften mellem paa den ene side Serbiens politiske ledelse, som betragter Kosovo som en integreret del af Serbien, og paa den anden side lederne for den albanske befolkning, som oensker at goere Kosovo til en uafhaengig republik.

Kommissionen har i lighed med andre internationale organer flere gange udtalt, at problemet maa soeges loest inden for Serbiens henholdsvis Jugoslaviens graenser, forudsat at albanerne faar udvidet autonomi. De serbiske myndigheder fastholder, at den serbiske forfatning sikrer alle mindretal i Serbien og derved ogsaa den albanske befolkning autonomi i et omfang, som opfylder alle internationalt anerkendte normer med hensyn til mindretals stilling.

Kan Kommissionen oplyse, om garantierne i den serbiske forfatning for mindretallene i Serbien er fyldestgoerende?

Skulle det ikke vaere tilfaeldet, kan Kommissionen saa oplyse, paa hvilke punkter den serbiske forfatning boer justeres?

Hvis garantierne er tilstraekkelige, kan Kommissionen saa oplyse, hvorvidt de serbiske myndigheder overholder forfatningen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne Hans Van den Broek (25. marts 1998)

Selvstyreelementet i Republikken Serbiens forfatning af 1990 er meget begraenset, isaer da de oekonomiske beslutninger traeffes centralt. Kosovo-albanerne har mistet al den lovgivningsmaessige og udoevende myndighed, som de havde opnaaet i 1974 under det foederale styre.

Menneske- og mindretalsrettigheder er i Kosovo - som alle andre steder i Serbien og Forbundsrepublikken Jugoslavien - i teorien sikret i meget hoej grad gennem Republikken Serbiens forfatning af 1990 og Forbundsrepublikken Jugoslaviens forfatning af 1992. Desuden er Forbundsrepublikken Jugoslavien i henhold til artikel 16 i forfatningen af 1992 forpligtet til at efterleve de forskellige internationale traktater og konventioner, som den er kontraherende part i (herunder de fleste vaesentlige internationale konventioner om menneskerettighederne).

Imidlertid overholdes disse rettigheder ikke i praksis af de serbiske myndigheder. Som eksempel kan naevnes loven om saerlige handler med fast ejendom, der forbyder Kosovo-albanere at koebe fast ejendom af serbiske ejere - i modstrid med ejendomsrettens ukraenkelighed og dekreterne om lige adgang til offentlig og privat ejendomsret.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0128/98 af John Iversen (PSE) til Kommissionen (22. januar 1998)

Om: Kalvetransporter og vaegtgraenser

I Kommissionens svar P-3757/97 ((EFT C 174 af 8.6.1998, s. 120. )) anfoeres det uden dokumentation, at de bedste slagtekalve med en levende vaegt paa 300 kg kan give et saa hoejt slagteudbytte, at den slagtede vaegt kommer op paa over 160 kg slagtet vaegt.

Selvom dette antages at vaere rigtigt, er det stadig matematisk umuligt at faa et gennemsnit paa 162 kg for alle kalve med en levende vaegt under 300 kg.

I rapporten KOM(97)0165 vises paa side 12 en fordeling af de slagtede kalve i Nederlandene for perioden december 1996 til uge 12 1997. I kolonne II anfoeres de kalve, der uanset tidlig markedsfoeringspraemie ville vaere leveret i disse vaegtgrupper, det vil sige fordelingen for 1995. Disse 84.464 kalve har en gennemsnitlig vaegt paa 118,7 kg.

Hvis kolonne II viderefoeres med vaegtgrupperne op til 165 kg, er det matematisk umuligt at placere de resterende 284.150 kalve, der leveres i en 16 ugers periode i Nederlandene, paa en saadan maade i disse vaegtgrupper, at gennemsnittet for de i alt 368.614 kalve faar en vejet gennemsnitlig vaegt paa 162 kg. Selvom de resterende 284.150 kalve antages alle at have en vaegt paa 162 kg, bliver det vejede gennemsnit kun 154 kg.

Da alle andre kalve naturligvis ikke er leveret ved 300 kg levende vaegt med en »god til udmaerket kropsbygning« maa der vaere en fejl i de nederlandske og belgiske indberetninger til Eurostat.

1. Kommissionen bedes dokumentere det gennemsnitlige slagteudbytte for kalve med en levende vaegt paa under 300 kg?

2. Kommissionen bedes oplyse fordelingen af de slagtede kalve i 1995 i Nederlandene og Belgien fordelt paa vaegtgrupper?

3. Hvis dette haevdes ikke at vaere muligt, bedes Kommissionen anfoere den skoennede fordeling paa vaegtgrupper for Nederlandene og Belgien af slagtede kalve, der giver en gennemsnitlig vaegt paa 162 kg?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (13. februar 1998)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0136/98 af Shaun Spiers (PSE) til Kommissionen (23. januar 1998)

Om: Beskaeftigelsessituationen for praester og kirkelige medarbejdere

Er Kommissionen bekendt med, at praesternes aeldgamle ret til livslang embede i et sogn i Den Etablerede Kirke i England er ved at blive udvandet, hvorfor de rettigheder, som gaelder i henhold til EU-lovgivningen, ikke finder anvendelse paa alle arbejdstagere i Den Europaeiske Union, da praester fra alle trosretninger i Storbritannien ikke er omfattet af den nationale arbejdsmarkedslovgivning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (24. februar 1998)

Faellesskabsdirektivernes bestemmelser paa det arbejdsretslige omraade gaelder generelt for alle loenmodtagere. De i oejeblikket gaeldende direktiver definerer dog ikke selv begrebet loenmodtager.

Saa laenge der ikke findes en ensartet faellesskabsdefinition paa det arbejdsretslige omraade, gaelder de enkelte medlemsstaters nationale retsbegreber, og det er dem, der afgoer, hvilken kategori af personer, der defineres som loenmodtager og dermed daekkes af de paagaeldende bestemmelsers anvendelsesomraade. Denne opfattelse bekraeftes af Domstolens retspraksis.

Det betyder dog ikke, at en medlemsstat frit kan indskraenke eller udvide begrebet loenmodtager og saaledes bestemme anvendelsesomraadet for de enkelte faellesskabsdirektiver individuelt. Det er den generelt gaeldende arbejdsret i medlemsstaterne, der skal anvendes i denne sammenhaeng.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0108/98 af Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen (30. januar 1998)

Om: Virksomhedslukning i Castelo Branco (Portugal) med eventuel flytning for oeje

Den multinationale italienske skotoejsvirksomhed TRENOGARINE raader over en fabrik i Castelo Branco i Portugal, hvor den gaar under navnet DUCALBI.

Siden november (inklusive denne maaned) har virksomheden TRENOGARINE/DUCALBI ikke udbetalt loen til de ansatte, og produktionen har vaeret indstillet siden den 4. december paa grund af materialemangel.

Der er meget, som tyder paa - og visse oplysninger bestyrker det - at ledelsen af den italienske multinationale virksomhed oensker at lukke virksomheden og flytte fabrikken vaek fra Castelo Branco, eventuelt til et tredjeland.

Kommissionen bedes derfor oplyse, om der er givet EF-stoette til etableringen af TRENOGARINE/DUCALBI's produktionsanlaeg i Castelo Branco (i form af midler fra PEDIP = det saerlige program for industriudvikling, og/eller andre kilder), og om virksomheden i bekraeftende fald har opfyldt sine forpligtelser i denne forbindelse, navnlig med hensyn til opretholdelse og fremme af beskaeftigelsen og fabrikkens viderefoerelse.

Endvidere bedes Kommissionen oplyse, hvilken holdning den vil indtage, hvis det viser sig, at ledelsen af TRENOGARINE/DUCALBI har til hensigt at flytte produktionsanlaegget i Castelo Branco til et tredjeland.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (16. marts 1998)

Ifoelge de oplysninger, Kommissionen har, og som er bekraeftet af de portugisiske myndigheder, modtog virksomheden Trenogarine, ogsaa kendt under navnet Ducalbi, ingen stoette inden for PEDIP I- og PEDIP II-programmerne.

Virksomheden fremlagde et projekt i forbindelse med stoetteordningen Sistema de incentivos a base regional (SIBR) inden for den foerste EF-stoetteramme, men det godkendtes ikke.

Kommissionen oensker ikke at kommentere en hypotetisk flytning af en industrienhed til et andet sted.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0103/98 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (30. januar 1998)

Om: Hurtig EU-bistand til afhjaelpning af virkningerne af den alvorlige afbrydelse af trafikforbindelsen til byen Ferrol i Galicien (Spanien) efter et uvejr

Under et voldsomt uvejr den 13. januar 1998 gik fortoejningerne til en olieboreplatform i stykker, og der blev slaaet hul i broen i As Pías, den eneste nuvaerende direkte adgangsvej til Ferrol i Galicien. Ferrol og det tilhoerende distrikt har i laengere tid vaeret beroert af en alvorlig oekonomisk krise, og omraadet er genstand for forskellige oekonomiske planer til bedring af industrien inden for den samlede zone under maal nr. 1 i den europaeiske regionalpolitik, som udgoeres af den autonome region Galicien.

I forbindelse med denne alvorlige situation opfordres EU til omgaaende at vise sin solidaritet i form af bistand til afhjaelpning af de alvorlige skader, der er sket i Ferrol og det tilhoerende distrikt.

Kommissionen bedes oplyse, hvilke hurtige ekstraordinaere hjaelpeforanstaltninger EU kan bevilge til at afhjaelpe de alvorlige virkninger af denne nye, alvorlige situation.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at traeffe i denne forbindelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (19. marts 1998)

Under hensyn til strukturfondenes karakter og formaal er der ikke afsat specifikke midler til ekstraordinaere noedhjaelpsforanstaltninger. Alligevel vil Kommissionen tage stilling til alle forslag fra nationale eller regionale myndigheder, hvis disse skulle anmode om specifik stoette hertil inden for rammerne af et program under EF-stoetterammen for Spanien.

Hvad angaar mulighederne for oejeblikkelig hjaelp til katastroferamte befolkninger, minder Kommissionen om, at der ikke laengere kan interveneres symbolsk til fordel for borgerne, efter at budgetpost B4-3400 er udgaaet af EU-budgettet fra og med indevaerende budget.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0433/98 af Leonie van Bladel (UPE) til Kommissionen (24. februar 1998)

Om: Bidrag til den positive udvikling i Montenegro

I den jugoslaviske delrepublik Montenegro er processen til etablering af et aabent og demokratisk samfund laengere fremme end i den anden delrepublik, Serbien. En uhindret udvikling i denne retning kan allerede paa kort sigt have en afsmittende virkning paa situationen i saavel Serbien som Jugoslavien som helhed. Denne positive udvikling bremses imidlertid af saavel interne som eksterne faktorer.

Indadtil er der tale om en negativ paavirkning fra de serbiske myndigheder, baade direkte og via den jugoslaviske foederations organer. De offentlige medier i Serbien har i flere maaneder foert en smaedekampagne mod Montenegros nye praesident Djukanovic og hans aandsfaeller.

Udadtil stilles Montenegro overfor de begraensende foranstaltninger af saavel finansiel som handelsmaessig art, som det internationale samfund har paalagt Jugoslavien som helhed.

Kan Kommissionen oplyse, om og ad hvilken vej det er muligt med konkrete foranstaltninger at fremme den positive udvikling af situationen i Montenegro?

Er Kommissionen rede til ad de dertil egnede kanaler at opfordre saavel de serbiske som de jugoslaviske myndigheder til at overholde den i den jugoslaviske forfatning forankrede ret, der indebaerer, at republikken Montenegro kan ordne sine egne anliggender?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (25. marts 1998)

Kommissionen bidrager til den fortsat positive udvikling i Montenegro ved at yde stoette til demokratisering, menneskerettigheder, mindretalsrettigheder og uafhaengige medier, der alle spiller en vigtig rolle. Unionen foretager ogsaa en klart politisk opbakning af alle aegte demokratiseringsbestraebelser, der udfoldes i Montenegro.

Forbundsrepublikken Jugoslaviens ret til at blive part i den autonome handelsordning og PHARE-programmet afhaenger af, om landet opfylder de relevante politiske og oekonomiske betingelser, hvilket fortsat ikke er tilfaeldet. Eftersom disse foranstaltninger og programmer finder anvendelse paa stater (f.eks. Forbundsrepublikken Jugoslavien) og ikke dele af stater (f.eks. republikkerne Serbien og Montenegro), er hverken handelspraeferencerne eller Phare-programmet tilgaengelig for Montenegro for oejeblikket. Dog vil eventuelle passende projekter kunne finansieres over det budget, der staar til raadighed for genopbygningen af det tidligere Jugoslavien.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0110/98 af Esko Seppaenen (GUE/NGL) til Kommissionen (22. januar 1998)

Om: Fjernelse af handelshindringer og arbejdstagernes strejkeret

Europa-Kommissionen godkendte i november 1997 et forslag til forordning, der er til hoering blandt medlemsstaterne. Kommissionen ville faa ret til at gribe ind, hvis en medlemsstat udsteder et forbud mod indfoersel af varer, eller hvis varer konfiskeres eller destrueres.

Agter Kommissionen at gennemfoere forslaget til forordning uden om trepartsproceduren saaledes, at arbejdstagernes organisationer ikke bliver hoert?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (30. marts 1998)

Da Kommissionen den 18. november 1997 vedtog et forslag til Raadets forordning om indfoerelse af en interventionsmekanisme for Kommissionen med henblik paa at bringe bestemte handelshindringer til ophoer ((EFT C 10 af 15.1.1998. )), blev anmodningen fra Det Europaeiske Raad i Amsterdam effektivt imoedekommet. Disse handelshindringer kan vaere et resultat af en medlemsstats handling eller passivitet. Passivitet er, naar den beroerte medlemsstat undlader at traeffe nogen form for generel eller saerlig foranstaltning, der er noedvendig og passende med henblik paa at saette en stopper for privatpersoners handlinger, som skaber hindringer. I den forbindelse goeres det aerede medlem opmaerksom paa, at Domstolen, i sin dom af 9. december 1997 ((Sag C-265/95 - Kommissionen mod Frankrig. )), fandt, at en medlemsstats passivitet er uforenelig med EF-traktatens artikel 30, sammenholdt med artikel 5. Som Kommissionen understregede det i sit svar paa Inger Schoerlings mundtlige forespoergsel H-155/98 under spoergetiden i forbindelse med Parlamentets session i februar 1998 ((Parlamentsdebatter (februar 1998). )), kraenker den foreslaaede interventionsmekanisme ikke udoevelsen af de grundlaeggende rettigheder, saasom isaer strejkeretten, og den griber heller ikke ind i de sociale dialoger, der foeres paa nationalt plan. Strejkerettens bestaaen og udoevelse sikres faktisk af de nationale lovgivninger og beroeres ikke af EF-retten. Faellesskabspagten af 1989 om arbejdstagernes grundlaeggende sociale rettigheder har endvidere ophoejet strejkeretten til arbejdstagernes grundlaeggende rettighed.

Hvis Raadet vedtager forslaget til forordning, vil Kommissionen i sin vurdering fra sag til sag undersoege, om den beroerte medlemsstat, under hensyntagen til dens nationale lovgivning, har truffet de fornoedne og passende foranstaltninger, som staar til denne medlemsstats raadighed i dens nationale lovgivning (for eksempel ivaerksaettelse af passende hoeringer) med henblik paa hurtigt at bringe den af Kommissionen konstaterede hindring til ophoer og derved bevare fri bevaegelighed for varer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 73/98 af Mark WATTS til Kommissionen. Eksport af levende kvæg fra EU til tredjelande



EF-Tidende nr. C 223 af 17/07/1998 s. 0103



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0073/98 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (30. januar 1998) Om: Eksport af levende kvaeg fra EU til tredjelande I fortsaettelse af kommissaer Fischlers svar paa skriftlig forespoergsel E-3253/97 ((EFT C 134 af 30.4.1998, s. 127. )), som han afgav paa Kommissionens vegne den 7. november 1997, bedes Kommissionen nu meddele, hvor meget der er blevet udbetalt i restitutioner for eksport af levende kvaeg til tredjelande i perioden fra den 16. oktober 1996 til den 15. oktober 1997? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (17. februar 1998) Et foreloebigt tal for perioden 16. oktober 1996 til 15. oktober 1997 viser, at der blev ydet 134,9 mio. ECU i eksportstoette for levende dyr. For 1997 viser et skoen baseret paa licensansoegningerne, at EF eksporterede 271 483 dyr.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0501/98 af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Raadet (17. februar 1998)

Om: Aftapning fra amerikansk side af europaeiske telefon-, fax- og e-mail-forbindelser

1. Er Raadet bekendt med indholdet af rapporten »An Appraisal of Technologies of Political Control« udarbejdet paa foranledning af Europa-Parlamentet?

2. Er det rigtigt, at USA foretager en systematisk aftapning af al telefon-, fax-, e-mail og telextrafik i EU-medlemsstaterne?

3. Er det korrekt, at Det Forenede Kongerige i den forbindelse fungerer som mellemled? Sker det i saa fald med de oevrige EU-medlemsstaters medviden og er de indforstaaet hermed? Kan Raadets formand maaske skabe klarhed om denne sag?

4. Har den omfattende aflytning af kommunikationskanaler fundet sted under GATT- og WTO-forhandlingsrunderne og under de endelige forhandlinger om Basic Telecoms Agreement? I bekraeftende fald, hvorvidt har det haft negative konsekvenser for Den Europaeiske Unions stilling og hvorvidt har det skadet europaeiske virksomheders kommercielle interesser?

Svar (30. april 1998)

Den rapport, som der henvises til i punkt 1, er ikke blevet fremsendt officielt til Raadet. Raadet er ikke bekendt med de forhold, som det aerede parlamentsmedlem naevner i punkt 2, 3 og 4.