ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2866/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(14. september 2000)

Om: Eventuel indgåelse af fiskeriaftale med Brasilien

Da den brasilianske viceudenrigsminister, Luis Felipe de Seixas, deltog i forhandlingerne i Det Blandede Udvalg EU/Brasilien i Bruxelles, udtalte han, at hans land var indstillet på at indgå en fiskeriaftale med EU, hvor der skulle tages hensyn til hele produktionsprocessen. Allerede på nuværende tidspunkt fisker galiciske fartøjer i brasiliansk farvand på grund af de vanskeligheder, de har med at drive fiskeri i egne farvande. Fører Kommissionen fortsat forhandlinger med Brasilien med henblik på indgåelse af en sådan aftale? Er den under alle omstændigheder indstillet herpå?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. oktober 2000)

Ved den seneste Blandede Kommission EF-Brasilien i maj 2000 drøftede de to parter udviklingsperspektiverne for de bilaterale forbindelser på fiskeriområdet. I den forbindelse har Fællesskabet og Brasilien givet udtryk for deres interesse for at udbygge det bilaterale samarbejde inden for denne sektor, og de er blevet enige om at mødes på teknisk plan for at identificere og analysere de områder, hvor der er mulighed for et samarbejde.

Det forventes, at det første møde på teknisk plan mellem Fællesskabet og Brasilien inden for fiskeriområdet vil kunne finde sted her til efteråret.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2305/00 af Carmen Cerdeira Morterero (PSE) til Kommissionen. Leader+-programmet og Ceuta.



EF-Tidende nr. 113 E af 18/04/2001 s. 0084 - 0084



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2305/00 af Carmen Cerdeira Morterero (PSE) til Kommissionen (11. juli 2000) Om: Leader+-programmet og Ceuta Kan Kommissionen oplyse, hvilket beløb der over Leader+-programmet vil blive ydet til den spanske region Ceuta i den kommende periode? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (7. september 2000) Den spanske stat har endnu ikke fremsat forslag til Kommissionen vedrørende Leader+-initiativet for Spanien. Kommissionen er på nuværende tidspunkt endnu ikke i stand til at oplyse det ærede medlem om, hvorvidt de spanske myndigheder agter at fremlægge et Leader+-program for regionen Ceuta.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3760/00

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Bestemmelser om inddrivelse af fordringer

I Italien er udøvelsen af aktiviteterne med inddrivelse af fordringer i øjeblikket fastlagt i artikel 115 i den sammenfattende lov om offentlig sikkerhed (TULP), som blev bekræftet gennem kongeligt dekret nr. 773 af 18.6.1931.

Med ministerielt cirkulære nr. 559/C 22103.1205 af 2.7.1996 begrænsede det italienske indenrigsministerium agenturernes aktiviteter med inddrivelse af fordringer til området i den provins, hvori virksomhedens godkendelse er udstedt, og hvor den har sit administrative hjemsted.

Kan Kommissionen oplyse, om ovenstående begrænsning er forenelig med traktaterne og fællesskabsbestemmelserne, hvori medlemsstaterne forpligtes til ikke at fastsætte restriktioner mod den fri udveksling af tjenesteydelser, der også omfatter aktiviteterne med inddrivelse af fordringer for tredjemand?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(22. december 2000)

Kommissionen har ikke haft kendskab til de nævnte forhold. Den har nu indledt en undersøgelse i den pågældende medlemsstat og skal holde det ærede medlem underrettet om udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2622/00

af Ulpu Iivari (PSE) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Kontrol med uddelingen af EU's fødevarehjælp

I Finland har der i offentligheden cirkuleret oplysninger om, at der sammen med EU's fødevarehjælp også uddeles fødevarer fra andre kilder, hvor forfaldsdatoen er overskredet, således at de har været uegnet som menneskeføde. På denne måde har der bredt sig den opfattelse, at EU uddeler fordærvede fødevarer til sine mindrebemidlede borgere.

1. Indeholder EU's retsforskrifter om uddeling af fødevarehjælp bestemmelser om, at de ansvarlige for uddelingen ikke må uddele fødevarer, som stammmer fra andre kilder og er blevet for gamle?

2. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i benægtende fald træffe for at ændre retsforskrifterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. oktober 2000)

I henhold til EF-retsforskrifterne(1) uddeles der EF-produkter, der kommer fra interventionslagre, eller som er fremstillet af sådanne produkter, hvilket kan indebære, at produkter fra interventionslagre ombyttes med andre tilsvarende produkter, som uddeles til de socialt dårligst stillede personer. Kommissionen opstiller årsplaner, som medlemsstaterne gennemfører. Sidstnævnte udpeger bl.a. de organisationer, som uddeler fødevarer til de socialt dårligst stillede.

Der er fastsat en tidsplan i retsforskrifterne. Uddelingen skal lige fra afhentningen på interventionslagrene til distributionen til velgørenhedsorganisationerne foregå inden for ganske bestemte frister, således at hele foranstaltningen forløber efter årsplaner.

I henhold til artikel 9 og 10 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3149/92 anvender medlemsstaterne forskellige kontrolforanstaltninger. De skal også sende Kommissionen en rapport, når årsplanen er gennemført. De iagttagelser, som de forskellige involverede har gjort på stedet, bliver også fulgt op af Kommissionen.

Ifølge det spørgsmål, det ærede medlem har stillet, er uddelingen af produkter, hvis holdbarhedsdato er overskredet, ikke sket i henhold til EF-foranstaltningen. Det drejer sig snarere om andre produkter, som uddeles af organisationer, der i øvrigt er udpeget af de finske myndigheder til uddeling af EF-fødevarehjælp. Kommissionen har imidlertid anmodet de finske myndigheder, der er ansvarlige for gennemførelsen af planen i Finland, om oplysninger herom. De er desuden forpligtet til at fremsende en rapport, når den igangværende årsplan er gennemført.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 3730/87 af 10. december 1987 om almindelige regler for levering til visse organisationer af levnedsmidler fra interventionslagre med henblik på uddeling til de socialt dårligst stillede personer i Fællesskabet, EFT L 352 af 15.12.1987 og Kommissionens forordning (EØF) nr. 3149/92 af 29. oktober 1992 om gennemførelsesbestemmelser for levering af levnedsmidler fra interventionslagre til de socialt dårligst stillede personer i Fællesskabet, EFT L 313 af 30.10.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3067/00

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(22. september 2000)

Om: Det internationale bjergår

Med henblik på at De Forenede Nationer har proklameret år 2002 som det internationale bjergår, samt med henblik på, at Alpinkonventionen er ved at træde i kraft, og at der for øjeblikket foregår drøftelser om et europæisk charter for bjergegne, bliver der i EU-landene stadig mere diskussion om begrebet bjerge i fællesskabssammenhæng, navnlig på grund af de mange forskellige klassifikationskriterier, der er vedtaget i den nationale lovgivning; endvidere fremgår det af disse diskussioner tydeligt, ikke blot at der ikke findes nogen EU-definition på bjerge, men også at der følgelig ikke findes nogen specifik europæisk politik for bjergområder, og at dette ikke kompenseres ved, at bjergområder hvad der imidlertid er muligt af forskellige grunde får adgang til de forskellige eksisterende regionalpolitikker og de forskellige disponible midler, som det tydeligt er blevet forklaret i et dokument for nylig fra Kommissionen om bjergområder i Europa.

Kan Kommissionen oplyse, om der er fastsat foranstaltninger med henblik på det internationale bjergår, og om den ikke finder, at det er nødvendigt at udarbejde en egnet strategi for europæiske bjerge og at fastsætte specifikke foranstaltninger også gældende efter år 2006 som også fremhæver de særlige karakteristika ved bjergområder og deres økonomiske udvikling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. oktober 2000)

Kommissionen har sat sig det mål at ville gøre strukturfondenes indsats mere transparent. I den forbindelse ønsker den at give bjergområderne bedre kendskab til de muligheder, som EU-politikken giver dem. Derfor har den for nylig offentliggjort en brochure om strukturpolitikken og bjergområderne.

Endvidere agter Kommissionen i 2002 som led i det internationale bjergår at afholde et seminar om, hvordan EU-politikken bedst iværksættes i bjergområderne.

For programmeringsperioden 2000-2006 anerkendes eksistensen af et alpint område i del B Tværnationalt samarbejde i EU-initiativet Interreg III. I forbindelse med dette initiativ kan der finansieres samarbejdsforanstaltninger for hele det alpine område i EU, der omfatter Østrig og en del af de tyske, franske og italienske regioner.

Endelig er Kommissionen for øjeblikket ved at udarbejde den anden rapport om den økonomiske og sociale samhørighed, der skal danne udgangspunkt for debatten om den fremtidige samhørighedspolitik i et udvidet EU.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2550/00

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(28. juli 2000)

Om: Statistiske data vedrørende De Kanariske Øers geografiske beliggenhed, arbejdsløshedstal og afstand til Madrid

Den almene beskrivelse af regionerne i den yderste periferi (de franske oversøiske departementer (OD), De Kanariske Øer (Spanien) og de portugisiske øhave ved Azorerne og Madeira), som Kommissionens generalsekretariat giver (på sin webside om disse regioner), indeholder statistiske data for de forskellige regioner i EU's yderste periferi, og undertegnede er der blevet opmærksom på visse aspekter vedrørende De Kanariske Øer. Navnlig når det fremgår, at øerne ligger ved Marokkos kyst, at arbejdsløshedstallet ikke nævnes, og afstanden mellem hovedbyerne på De Kanariske Øer og Madrid ikke angives.

Er Kommissionen indstillet på i givet fald at ændre de statistiske data for De Kanariske Øer med hensyn til deres nøjagtige geografiske placering, arbejdsløshedstallet og afstanden til Madrid?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(13. oktober 2000)

De nuværende udgaver af teksterne på fransk, spansk, portugisisk og engelsk på hjemmesiden europa.eu.int omfatter oplysninger vedrørende arbejdsløshedsprocenten og afstanden mellem de kanariske hovedbyer og Madrid. Med hensyn til De Kanariske Øers beliggenhed i Atlanterhavet, så er det rigtigt, at udtrykket i den spanske udgave ikke er korrekt. Herefter vil der blive anvendt udtrykket Océano Atlántico (cerca de las costas de Marruecos) som bedre gengiver de franske udtryk Océan Atlantique (au large du Maroc) og udtrykkene i de øvrige sprogudgaver.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3356/00

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(27. oktober 2000)

Om: Fransk forbud mod anvendelse af oksetarme

Det er netop blevet meddelt, at de franske myndigheder inden for rammerne af forsigtighedsforanstaltningerne mod kogalskab har besluttet at forbyde anvendelsen af oksetarme til levnedsmidler. Dette indebærer åbenlyse følger for sektoren for pølsevarer. I ingen anden EU-medlemsstat synes der at være truffet afgørelser af denne art.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke videnskabelige årsager der ligger til grund for denne forsigtighedsforanstaltning, og hvilke følger den vil få for Frankrigs import/eksport af disse produkter?

Finder Kommissionen endvidere ikke, at kogalskab og beskyttelsen af forbrugerne kræver ensartede foranstaltninger på europæisk plan, hvis ikke ligefrem på verdensplan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(24. november 2000)

De franske myndigheder har for nylig besluttet at forbyde brugen af tarme fra kvæg uanset alder i levnedsmidler og foder. Tarmene skal fjernes i slagteriet og destrueres som specificeret BSE-risikomateriale.

De franske foranstaltninger går videre end fællesskabslovgivningen på dette område. I henhold til Kommissionens beslutning 2000/418/EF om regulering af anvendelsen af materiale, der udgør en risiko med hensyn til overførbare spongiforme encephalopatier(1) skal en del af tarmen (ileum) fra kvæg på over 12 måneder fjernes og destrueres i alle medlemsstater. I Det Forenede Kongerige og Portugal skal hele tarmen fra kvæg på over 6 måneder fjernes og destrueres.

De franske myndigheders beslutning var baseret på en udtalelse fra det franske agentur for fødevaresikkerhed (AFSSA), hvori der står, at BSE-infektivitet kunne findes i hele tarmen på kvæg uanset alder. Denne udtalelse er med henblik på evaluering blevet forelagt Den Videnskabelige Styringskomité, som rådgiver Kommissionen i sager vedrørende BSE.

Kommissionen har også anmodet om, at medlemsstaterne giver meddelelse om alle de nationale foranstaltninger vedrørende BSE, som er blevet vedtaget. På grundlag af en videnskabelig vurdering af foranstaltningerne fremlægger Kommissionen forslag til medlemsstaterne med henblik på at etablere en sammenhængende EU-struktur.

Kommissionen ønsker et ensartet grundlag for reglerne vedrørende fødevaresikkerhed inden for Fællesskabet og, så vidt muligt, på verdensplan. Dette skal dog ses på baggrund af forskelle med hensyn til BSE-risikoen i forskellige geografiske områder.

(1) EFT L 158 af 30.6.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3400/00

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Cd-rom udgivet af Kommissionen

Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer har udgivet en cd-rom for unge, der er udarbejdet af Enheden for Publikationer i Kommissionens Generaldirektorat for Information, Kommunikation, Kultur og AV-sektoren, og hvis franske titel er Bonjour l'Europe. Le guide des jeunes sur l'Europe et l'Union européenne. Cd-rommen indeholder en uens beskrivelse af mindretalssprogenes situation i medlemsstaterne.

F. eks. viser denne forskel sig tydeligt i beskrivelsen af sprogsituationen i Spanien og Italien, når man klikker på valgmuligheden Yderligere oplysninger og herefter Hør sproget mldr.

- For Spaniens vedkommende oplyses det, at det officielle sprog er castiliansk, der ofte blot benævnes spansk, og at catalansk, baskisk og galicisk derudover har status som officielle sprog i visse regioner,

- mens det under Italien blot fortælles, at sproget er italiensk, og Rom er hovedstaden.

Hvorfor omtaler cd-rommen ikke den sproglige mangfoldighed i Italien som f.eks. fransk i Valle d'Aosta og tysk i Sydtyrol?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(7. december 2000)

Kommissionen har redigeret cd-rom'en Hej Europa for at give unge europæere oplysninger om alle de aspekter ved EU, der kan have interesse for dem. I en beskrivelse af de forskellige medlemsstater gives der en almindelig orientering, som skal hjælpe brugerne af cd-rom'en med at lære de forskellige medlemsstater i EU at kende.

Beskrivelsen omfatter først og fremmest det eller de officielle sprog, der tales i de enkelte medlemslande, hvilket som oftest er anført i deres forfatning. F.eks. er der i artikel 3 i den spanske forfatning fastsat bestemmelser om Spaniens officielle sprog, og heri er sprogene i de selvstyrende regioner opført som officielle sprog. Den italienske stats officielle sprog er italiensk.

For øvrigt fortælles der om den sproglige mangfoldighed i Italien i afsnittet Befolkning på den pågældende cd-rom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2514/00

af Avril Doyle (PPE-DE) til Rådet

(26. juli 2000)

Om: De Forenede Nationers handelsembargo over for Irak

De Forenede Nationers handelsembargo over for Irak i næsten 10 år har ikke kunnet tvinge den irakiske regering til at udlevere sine masseødelæggelsesvåben. Det irakiske folk har lidt enormt under embargoen, som har ført til stor kriminalitet, en voldsom arbejdsløshed, underernæring, omfattende sygdomme og et sammenbrud i infrastrukturer. Endvidere er den dårligt forvaltede og misbrugte ordning om olie i stedet for fødevarer i stor udstrækning slået fejl i humanitær henseende.

Kan Rådet på baggrund heraf forelægge en kritisk vurdering af resultaterne af handelsembargoen set i forhold til dens målsætninger og udtale sig om, hvorvidt embargoen efter dets opfattelse bør fortsættes og i bekræftende fald på hvilken måde samt redegøre for dets fremtidige strategi over for Irak?

Svar

(20. november 2000)

1. Det er rigtigt, at målene for embargoen over for Irak og for olie for mad-programmet, som er at tvinge den irakiske regering til at give afkald på sine masseødelæggelsesvåben og at undgå, at det irakiske folk udsættes for urimelige lidelser og afsavn, ikke

er nået fuldt ud. Det er ganske vist lykkedes for FN's våbeninspektører at afvikle det irakiske arsenal af masseødelæggelsesvåben delvis, men den irakiske regering har ikke samarbejdet med FN og dens underorganer. Det har siden slutningen af 1998 ikke været muligt at foretage nogen kontrol for at verificere, om Irak efterkommer resolutionerne om våbenprogrammerne.

2. Derudover glæder Rådet sig over, at der er nedsat en arbejdsgruppe under De Forenede Nationer, som skal fremsætte generelle henstillinger til, hvorledes FN's sanktioners effektivitet kan forbedres, bl.a. gennem en bedre målretning, og hvorledes unødige menneskelige lidelser kan undgås.

3. FN's Sikkerhedsråds resolution 1284/99 af 17. december 1999 giver Bagdad mulighed for at få sanktionerne suspenderet, hvis Iraks regering samarbejder fuldt ud med de inspektører, der er ansvarlige for nedrustningen. Sanktionerne kan ikke hæves, før Irak har opfyldt de forpligtelser, der er fastsat i Sikkerhedsrådets resolutioner. Indtil da opretholdes den dekreterede embargo. EU iværksætter samtlige Sikkerhedsrådets resolutioner i fuldt omfang.

4. Det er nødvendigt, at den irakiske regering samarbejder, og at FN's resolutioner overholdes, for at situationen kan forbedres. Enhver aktion fra EU's side finder sted inden for rammerne af disse resolutioner, navnlig resolution 1284.

5. Rådet har noteret sig, at FN's Sikkerhedsråd i sin resolution 1302 af 8. juni 2000 opfordrer FN's generalsekretær til at udnævne nogle uafhængige eksperter, der skal udarbejde en detaljeret rapport med en analyse af den humanitære situation i Irak og af de humanitære behov, denne situation medfører, og forelægge nogle henstillinger til, hvorledes disse behov kan imødekommes.

6. Som led i de eksisterende resolutioner vil Rådet i de kommende måneder få forelagt nogle konkrete forslag vedrørende samarbejdet mellem EU og Irak inden for det humanitære og det kulturelle område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2233/00

af Elisa Damião (PSE) til Kommissionen

(5. juli 2000)

Om: Aftale mellem Sydafrika og EU

Ifølge eksportører i Portugal forekommer der trods aftalen mellem Sydafrika og EU stadig tilfælde af dumping, som er i strid med aftalens artikel 2, hvad der medfører ulemper for portugisisk erhvervsliv.

Kommissionen bedes derfor oplyse, hvad den har foretaget sig for at hindre illoyal konkurrence, og hvad den eventuelt har gjort for at sikre, at portugisisk erhvervsliv ikke lider skade?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(18. september 2000)

Sydafrika har fortsat ret til at træffe handelsbeskyttelsesforanstaltninger mod dumpingimport, men Fællesskabet er meget urolig over Sydafrikas udbredte anvendelse af antidumpinginstrumentet. Sydafrika er nu et af de lande i verden, der hyppigst anvender antidumpingforanstaltninger, og Fællesskabets eksport rammes i stigende grad af sådan told. Kommissionen har gentagne gange over for de sydafrikanske myndigheder peget på dette problem og udtrykt tvivl om, hvorvidt nogle af de sydafrikanske undersøgelser er forenelige med Verdenshandelsorganisationens (WTO's) relevante aftale. Sydafrika har endnu ikke reageret på Kommissionens indvendinger.

Hvad Portugal angår, er der en enkelt foranstaltning i kraft: en endelig dumpingtold på importen af acrylbånd. Kommissionen har i forbindelse med denne sag nærmere undersøgt de faktiske omstændigheder for at vurdere, om der foreligger tilstrækkelige elementer til at berettige til, at sagen indbringes for WTO, hvis den skulle vælge denne løsning. Der er forskellige både policy- og substansspørgsmål, der skal løses, inden der træffes en endelig beslutning. Kommissionen er klar over, at der er gået en rum tid siden indførelsen af tolden, men det ærede medlem vil forstå, at sagens komplicerede karakter kræver en udtømmende debat og overvejelse.

Kommissionen har i denne forbindelse været i kontakt med den berørte portugisiske eksportør, som naturligvis vil blive holdt underrettet om resultatet af evalueringen, så snart der er nået til en konklusion.

Hvad angår aftalen med Sydafrika om handel, udvikling og samarbejde, skal det nævnes, at artikel 2 vedrører aftalens væsentlige elementer (demokrati, menneskerettigheder, retsstaten), som ikke synes at være direkte påvirket af de sydafrikanske foranstaltninger. Aftalens artikel 23, stk. 1, fastsætter på sin side, at aftalen ikke berører nogen af parternes ret til at træffe antidumpingforanstaltninger, der er forenelige med WTO-forpligtelserne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2616/00

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Brandsikkerhed for fjernsynsapparater direktivet om affald i form af elektrisk og elektronisk affald

I fortsættelse af drøftelserne med kommissær Wallström i Miljøudvalget den 20. juni om direktivet om affald i form af elektrisk og elektronisk udstyr og direktivet om begrænsningen af visse farlige stoffer bedes Kommissionen bekræfte, at der ikke vil ske nogen afvikling af eksisterende flammehæmmende teknologier i fjernsynsapparater, før der er fundet tilsvarende brandsikringsteknologier?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. oktober 2000)

Nogle flammehæmmere, der ofte anvendes i tv-apparater, skal underkastes en risikovurdering i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer(1).

Hvis der påvises uacceptable risici ved de pågældende flammehæmmere og der som følge heraf foreslås en strategi til mindskelse af risikoen, som indebærer, at markedsføring og anvendelse af stofferne skal begrænses, vurderes fordelene og ulemperne ved en sådan begrænsning i lyset af muligheden for substitution med andre stoffer og alternativ brandsikringsteknologi.

Indtil vedtagelsen af forslaget til et direktiv(2) om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr, vil Kommissionen kun foreslå begrænsninger som led i Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater(3), hvis den er forvisset om, at fordelene ved en sådan begrænsning vejere tungere end ulemperne.

I henhold til artikel 4, stk. 1, i forslaget om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr skal medlemsstaterne sikre, at anvendelse af visse tungmetaller og to kategorier af bromerede flammehæmmere, polybromerede biphenyler (PBB) og polybromeret diphenylether (PBDE) i elektrisk og elektronisk udstyr substitueres den 1. januar 2008.

Det anerkendes i forslaget, at direktivet ikke indskrænker Fællesskabets lovgivning om sikkerhed. Hvis substitution af de pågældende stoffer ikke er mulig eller hvis de negative miljø- eller sundhedsvirkninger som følge af substitutionen vejer tungere end de mulige miljøfordele herved, bør anvendelsen af det pågældende stof undtages fra substitutionskravet. Der er imidlertid ikke noget, der tyder på, at det i tilfældet med substitution af PBB og PBDE vil blive nødvendigt at udnytte denne undtagelse. Resultaterne fra forskning vedrørende elektrisk og elektronisk udstyr synes at vise, at det vil være muligt at brandsikre dette udstyr fyldestgørende uden anvendelse af PBB og PBDE. Dette er blevet bekræftet i diverse offentlige erklæringer fra producenter af dette udstyr.

(1) EFT L 84 af 5.4.1993.

(2) KOM(2000) 347 endelig udg.

(3) EFT L 262 af 27.9.1976.