SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0537/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. februar 2003)

Om: Kommunal støtte til kommercielle fodboldklubber som tilskyndelse til hård konkurrence og ekstremt høje lønninger

1. Mener Kommissionen, at der længere er nogen forskel på fodboldklubber og andre kommercielle selskaber, i betragtning af at fodbold de seneste årtier hurtigt har udviklet sig fra en fritidsaktivitet for amatører organiseret i en forening via betalingsfodbold, hvor fodboldspillere blev arbejdstagere i ikke-kommercielle klubber, til en underholdningsindustri, hvor der i nogle tilfælde endog er tale om børsnoterede selskaber?

2. Hvad synes Kommissionen om, at kommunal støtte til fodboldklubber, som var uundværlig, dengang der stadig var tale om frivilligt arbejde, fritidsaktiviteter og borgernær amatørsport, stadig forekommer og endog øges i en tid med kommerciel drift, konkurrence og ekstremt højtlønnede professionelle fodboldspillere?

3. Er Kommissionen enig i, at den måde, hvorpå støttestrukturerne fungerer, først og fremmest bevirker, at driftsoverskud kommer selskaberne selv til gode, at risici og tab bæres af skatteyderne, at konkurrencen med andre kommercielle selskaber støttes med skattepenge, og at klubbernes gensidige kapring af professionelle fodboldspillere ved hjælp af ekstremt høje lønninger fremmes?

4. Finder Kommissionen det under de nuværende omstændigheder ønskeligt at beskytte de lokale myndigheder mod det voksende pres for at få dem til ved hjælp af finansielle indsprøjtninger i videst muligt omfang at sikre den lokalt etablerede fodboldklub en gunstig konkurrenceposition? Tilstræber den så vidt muligt at begrænse sådan offentlig støtte, der snarere er konkurrence- end fritidsorienteret, til amatørklubber uden kommerciel baggrund?

5. Hvorledes vil Kommissionen fjerne den uklarhed og fortolkningstvivl, der til stadighed opstår omkring dens holdning til engangsstøtte til fodboldklubbers investeringer, engangsstøtte til afholdelse af store udgifter eller konkursramte klubbers overlevelse, finansiering af opførelse og ombygning af kommercielt drevne stadioner, årlig strukturstøtte, etc.?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. april 2003)

Professionelle fodboldklubber, der udøver økonomiske aktiviteter, f.eks. salg af spillere, indgåelse af reklame- og sponsorkontakter samt distribution af merchandisingsartikler, skal betragtes som virksomheder i den i EF-traktatens konkurrenceregler anvendte betydning. Hvad angår anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 behandles de professionelle fodboldklubber derfor i princippet på samme måde som andre virksomheder.

Med henvisning til svaret på det første spørgsmål skal støtte og enhver anden overførsel af finansielle midler til professionelle fodboldklubber behandles i henhold til EF-traktatens artikel 87 og 88, hvilket betyder, at støtte, der ydes af en offentlig myndighed, og som fordrejer konkurrencen og påvirker handelen, er uforenelig med fællesmarkedet og forbudt, medmindre Kommissionen finder den forenelig med fællesmarkedet.

I dette spørgsmål henvises der til den måde, hvorpå støttestrukturerne fungerer på dette område. Det er dog Kommissionens opfattelse, at statsstøtte inden for fodbold findes under forskellige former, hvilket kræver en anden fremgangsmåde ved analysen af, hvorvidt der er tale om statsstøtte i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, anvendte betydning.

Formålet med foranstaltningerne til kontrol af statsstøtte er at undgå, at en urimelig konkurrencefordrejning påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Det påhviler den kompetente myndighed i de enkelte medlemsstater at planlægge og træffe afgørelse om aktiviteter til fremme af idræt og om finansieringen af disse aktiviteter på enten amatørniveau eller professionelt niveau, og dette i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne om statsstøtte. Det synes således relevant at sondre mellem amatørklubber og professionelle klubber, da det kun er sidstnævnte kategori, der skal betragtes som virksomheder.

Som allerede anført er de professionelle fodboldklubber, der betragtes som virksomheder, omfattet af reglerne om statsstøtte, selv om der i overensstemmelse med Nice-erklæringen skal tages højde for de særlige forhold, der gælder på idrætsområdet. Eftersom anvendelsen af reglerne om statsstøtte er noget forholdsvist nyt inden for denne sektor, skal Kommissionens politik på området udvikles på grundlag af de individuelle sager. Kommissionen har på dette område indtil videre konstateret, at en finansiering under visse omstændigheder ikke udgør statsstøtte i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, anvendte betydning, nemlig når statens midler tjener et uddannelsesmæssigt formål (se Kommissionens beslutning i sag N 118/00, der er offentliggjort på Kommissionens websted), eller når finansieringen ydes med henblik på byggeri af stadioner, der under visse restriktive betingelser kan betragtes som generel infrastruktur.

Kommissionen vil fortsat udvikle og præcisere sin politik på dette område, når den anmodes om at udtale som om specifikke sager. Kommissionen kan naturligvis kun give udtryk for sin officielle holdning inden for rammerne af en notifikation fra en medlemsstat i henhold til reglerne om statsstøtte.