ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3395/98

af Marco Cellai (NI) til Kommissionen

(17. november 1998)

Om: Virksomhedslukning i Firenzes opland

Selskabet CERDEC i Castello ved Firenze har meddelt, at det af sine 115 medarbejdere vil fritstille 101. Virksomheden, der fremstiller farver til keramik og lignende, er tilsyneladende i faerd med helt at lukke det paagaeldende anlaeg for at samle produktionen i en anden produktionsenhed i Fiorano ved Modena.

Beslutningen forekommer forhastet, og fagforbundene er aabenbart ikke blevet orienteret. Tvaertimod loed der for et par maaneder siden forsikringer fra direktoeren med hensyn til medarbejdernes beskaeftigelsesmaessige fremtid.

De teknologiske, konkurrencemaessige, synergimaessige og indtjeningsmaessige aarsager, der laegges til grund for CERDEC's beslutning, synes uden hold i virkeligheden. I oevrigt er selskabet CERDEC, der nu ejer denne historiske virksomhed i Firenzes opland, tyskejet.

Det viser sig stadig oftere (jf. den aktuelle Levi Strauss-sag), at der i forbindelse med virksomhedsflytninger og virksomhedskoncentrationer kun et hensyn, der taeller, nemlig profitten, og at dette hensyn ikke er i overensstemmelse med oensket om en fornuftig balance mellem befolkning og lokalomraade, hvilket vil kunne faa alvorlige sociale foelger paa laengere sigt.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen traeffe for hindre, at denne udvikling, der foelger rent oekonomiske og finansielle hensyn, faar lov at tilsidesaette sociale hensyn, bl.a. i dette konkrete tilfaelde?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(23. december 1998)

Kommissionen mener, at det er vigtigt, at arbejdstagernes repraesentanter informeres og hoeres i forbindelse med omstruktureringer.

Kommissionen har ingen yderligere oplysninger om de afskedigelser, det aerede parlamentsmedlem omtaler.

I direktivet om kollektive afskedigelser(1) er fastsat, at naar arbejdsgiveren paataenker at foretage kollektive afskedigelser, er vedkommende forpligtet til i tilstraekkelig god tid at foretage hoeringer af arbejdstagernes repraesentanter med henblik paa at naa frem til en aftale. Endvidere er det i Raadets direktiv om indfoerelse af europaeiske samarbejdsudvalg(2) fastsat, at der skal foretages en tvaernational information og hoering, naar en virksomhed eller en koncern er omfattet af dette direktivs anvendelsesomraade, og der efter aftale eller ved brug af de subsidiaere bestemmelser i bilaget er nedsat et europaeisk samarbejdsudvalg.

Med henblik paa at supplere de nuvaerende faellesskabsbestemmelser og nationale bestemmelser vedroerende information og hoering af arbejdstagerne og for at oege disse bestemmelsers afskraekkende virkning og sikre, at de er med til at forebygge de negative virkninger af omstruktureringer i koncerner, har Kommissionen for nylig vedtaget et forslag til direktiv(3) om indfoerelse af en generel ramme for information og hoering af arbejdstagerne i Det Europaeiske Faellesskab.

(1) Raadets direktiv 98/59/EF, EFT L 225 af 12.8.1998.

(2) Raadets direktiv 94/45/EF, EFT L 254 af 30.9.1994.

(3) KOM(98) 612 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3490/98

af Luigi Moretti (NI) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Forekomst af uranium i byggecement

Videnskabelige undersoegelser har for nylig paavist, at det er muligt at finde rester af uranium i den cement, som i almindelighed anvendes ved opfoerelse af bygninger, bl.a. huse, skoler og hospitaler.

Er Kommissionen informeret om disse videnskabelige undersoegelser?

Hvad agter den at goere for at sikre, at disse bygninger er sikre?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(16. februar 1999)

Alle byggematerialer, som udvindes af klippe og jord, og heriblandt cement, indeholder naturlige radionuklider af uran (238U), thorium (232Th) og den radioaktive kaliumisotop (40K). Verden over ligger gennemsnitskoncentrationen af disse nuklider i jordskorpen henholdsvis paa omkring 40, 40 og 400 becquerel pr. kilogram. 238U og 232Th er foerste trin i en radioaktiv henfaldsproces, som danner radionuklider i sekvenser, bl.a. radon, og som afsluttes med stabile blynuklider.

Raadets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsaettelse af grundlaeggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende straaling(1), fastsaetter i afsnit VII en ramme for kontrol med arbejdsaktiviteter, hvor tilstedevaerelsen af naturlige straalekilder medfoerer en vaesentlig foroegelse af bestraalingen af arbejdstagere eller enkeltpersoner i befolkningen. Medlemsstaterne identificerer de arbejdsaktiviteter, der kan vaere beroert, og kan bl.a. identificere brugen af byggematerialer med foroeget indhold af naturlig radioaktivitet som en arbejdsaktivitet i afsnit VII's forstand.

Kommissionens henstilling 90/143/Euratom af 21. februar 1990 om beskyttelse af befolkningen mod indendoers eksponering for radon(2) indfoerer en konstruktionsgraensevaerdi for eksponering af radonstraaling i nyt byggeri. Konstruktionsgraensevaerdien svarer til en aarlig gennemsnitlig koncentration af radongas paa 200 becquerel pr. kubikmeter. En konstruktionsgraensevaerdi skal hjaelpe de beroerte myndigheder ved udarbejdelsen af bestemmelser, standarder eller principper for byggepraksis under omstaendigheder, hvor konstruktionsgraensevaerdien ellers ville blive overskredet.

I Raadets direktiv 89/106/EOEF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer(3) fastsaettes vaesentlige krav til byggeri. Bygvaerket skal vaere konstrueret og opfoert paa en saadan maade, at farlig straaling ikke udgoer nogen risiko for beboere eller naboer.

Det gaeldende saerprogram om straalebeskyttelse indeholder syv kontrakter vedroerende radon. De omhandler risikovurdering i forbindelse med inhalation af henfaldsprodukter af radon, risici for lungekraeft og eksponering af radonstraaling i boliger, radon i byggevarer; efterfoelgende vurdering af radon koncentrationer i omraader, der er beroert af uranbrydningsaktiviteter og indbyrdes sammenligning af passive radon detektorer.

(1) EFT L 159 af 29.6.1996.

(2) EFT L 80 af 27.3.1990.

(3) EFT L 40 af 11.2.1989.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3440/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(24. november 1998)

Om: Bortfoerelse af to boern i Libyen

Den italienske presse har for nylig berettet om to piger ved navn Anisa og Amira, der har hver sin mor, henholdsvis Antonia Bartoli og Barbara De Dominicis, men samme far, nemlig en libyer ved navn Abubaker al Sherif. I 1996 bortfoerte manden, der efter sigende var politisk flytning, de to piger. Efter en stribe klager indbragt for de libyske domstole blev det fastslaaet, at den biologiske moder, selv om hun er udlaending, i henhold til libysk lovgivning skal have foraeldreretten, hvis hun har bopael i Libyen. Den 21. juni fik moedrene endnu en gang tilkendt foraeldremyndigheden som afslutning paa en sag, som faderen havde indbragt for domstolen. I dag lever Abukaber al Sherif skjult i Libyen sammen med de to piger.

Vil Kommissionen oplyse, om den ikke finder anledning til at opfordre de libyske myndigheder til at udvise stoerre engagement i bestraebelserne paa at finde faderen og paa at overdrage pigerne til moedrene, hvis foraeldremyndighed er endegyldigt anerkendt i henhold til libysk lov.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(7. december 1998)

Faellesskabet har ingen aftalemaessige forbindelser med Libyen og har derfor ingen foerstehaandsoplysninger om den af det aerede medlem naevnte sag.

Spoergsmaalet henhoerer ikke under Kommissionens kompetence men er et anliggende for de relevante nationale og konsulaere myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3510/98 af Amedeo AMADEO Levnedsmiddel-, veterinær- og plantesundhedskontrol og tilsyn



EF-Tidende nr. C 289 af 11/10/1999 s. 0054



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3510/98 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (25. november 1998) Om: Levnedsmiddel-, veterinaer- og plantesundhedskontrol og tilsyn Der henvises til Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg om levnedsmiddel-, veterinaer- og plantesundhedskontrol og tilsyn (KOM(98) 0032) og til forhandlingerne inden for WTO med henblik paa at skabe ligevaegt i frihandelen paa internationalt plan. Kan Kommissionen bl.a. under hensyntagen til det sundheds- og sikkerhedsmaessige aspekt bestraebe sig saa aktivt som muligt paa at fastholde Den Europaeiske Unions kontrolpolitik og faa den accepteret af det internationale samfund, for paa denne maade at imoedegaa de problemer, der foelger af liberaliseringen af samhandelen paa levnedsmiddel-, veterinaer- og plantesundhedsomraadet? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (22. december 1998) Kommissionen kan forsikre det aerede parlamentsmedlem om, at den goer alt for at opretholde Faellesskabets politik inden for levnedsmiddelsikkerhed og -kontrol samt paa veterinaer- og plantesundhedsomraadet, navnlig gennem Levnedsmiddel- og Veterinaerkontorets oegede tilsyn og kontrol i tredjelande og i medlemsstaterne. Den arbejder desuden paa at sikre, at denne kontrolpolitik accepteres i alle beroerte internationale instanser. Som Faellesskabets talsmand i Verdenshandelsorganisationens sundheds- og plantesundhedsudvalg fremlaegger, forklarer og forsvarer Kommissionen saaledes paa internationalt plan Faellesskabets sundheds- og plantesundhedspolitik med henblik paa at sikre et hoejt beskyttelsesniveau og samtidig mindske de begraensninger, dette maatte medfoere for verdenshandlen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4007/98

af Frank Vanhecke (NI) til Kommissionen

(5. januar 1999)

Om: Mistede toldafgifter i Antwerpens havn

Ud af en normeret personalestyrke paa 1.600 er 400 toldembedsmandsstillinger ikke besat hos toldvaesenet i Antwerpens havn. Det medfoerer, at mange opkraevninger navnlig af EU-importafgifter ikke kan gennemfoeres. Denne situation har nu varet ved i adskillige aar.

Har Kommissionen kendskab til denne situation?

Findes der et skoen over stoerrelsen af beloebet i mistede toldafgifter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. marts 1999)

Told udgoer traditionelle egne indtaegter i Faellesskabernes budget og opkraeves af de enkelte medlemsstater i henhold til nationale love eller administrative bestemmelser, om noedvendigt tilpasset faellesskabslovgivningen. Medlemsstaterne tilbageholder 10 % af de beloeb, der skal betales i told, for at daekke opkraevningsomkostningerne.

Det hoerer saaledes ind under den enkelte medlemsstats befoejelser at organisere sit egen toldvaesen og ansaette tilstraekkeligt personale til, at disse egne indtaegter kan opkraeves effektivt. Det paahviler ligeledes medlemsstaterne at foretage undersoegelser og kontrol for at sikre at opkraevningssystemet fungerer tilfredsstillende paa deres territorium. Kommissionen, der forvalter indtaegterne, foretager ligeledes kontrol, ogsaa paa stedet, som supplerer medlemsstaternes kontrol.

Kommissionen raader ikke over oplysninger, som giver anledning til at slutte, at opkraevningen af egne indtaegter fungerer daarligt paa grund af mangel paa toldpersonale i Antwerpen havn. Hvis det aerede medlem imidlertid er i besiddelse af oplysninger, som kan give begrundet mistanke om, at dette skulle vaere tilfaeldet, bedes De venligst fremsende disse til Kommissionen, som derefter vil foretage de noedvendige undersoegelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3652/98

af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Agenda 2000 for olieholdige froe

Vil Kommissionen under henvisning til de i Agenda 2000 indeholdte forslag vedroerende olieholdige froe oplyse:

1. om ikke den mener, at betingelserne paa verdensmarkedet ikke laengere berettiger de foreslaaede foranstaltninger?

2. om ikke den finder, at De Forenede Stater ensidigt har kraenket aftalen, idet de ikke i praksis har indfoert en saerlig stoetteordning for olieholdige froe som led i den nye landbrugspolitik under "Fair Act"?

3. om ikke den mener, at det i betragtning af USA's manglende opfyldelse af aftalen ville vaere hensigtsmaessigt med en genforhandling af Blair House-aftalerne?

4. om ikke den mener, at Faellesskabets landbrug har brug for at udvikle dyrkningen af alternative afgroeder til erstatning for korn og goere krav paa retten til at deltage i udvidelsen af markedet for planteolier og planteproteiner, baade inden for EU og paa tredjelandes markeder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. januar 1999)

Hvad forslagene om oliefroe i Agenda 2000 angaar, mener Kommissionen ikke, at markedsvilkaarene har aendret sig saa meget, at det er noedvendigt at aendre dens forslag. Markedspriserne for oliefroe ligger fortsat klart over referenceprisen paa 196,8 EUR pr. ton.

Den amerikanske landbrugspolitik blev aendret ved Fair Trade Act. Det paahviler Verdenshandelsorganisationen (WTO) at undersoege, om denne politik er i overensstemmelse med Uruguay-rundens regler.

Kommissionen er enig med det aerede medlem i, at EU-producenterne skal kunne deltage i den forventede udvidelse af markederne. I Agenda 2000 er dette maal udmoentet i en faelles stoette for oliefroe og andre markafgroeder (f.eks. korn) og udtagning af arealer, for at fjerne den specifikke karakter af den nuvaerende stoette til oliefroe. De bestemmelser, der blev vedtaget i forbindelse med ordningen for markafgroeder i henhold til Blair House-aftalen, skal derfor ikke mere anvendes, og dermed ophaeves de begraensninger, som blev paalagt producenterne. Landbruget i EU vil saaledes fuldt ud kunne deltage i markedsudviklingen for oliefroe og vegetabilske olier.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2919/98

af Antonio Tajani (PPE) til Kommissionen

(18. september 1998)

Om: Privatisering af Roms maelkecentral (Centrale del Latte di Roma)

Er Kommissionen, som har indledt overtraedelsesprocedure mod den italienske stat og Roms Kommune i forbindelse med salget af Centrale del Latte di Roma, klar over de skadelige foelger heraf for forbrugerne og opdraetterne?

Har Kommissionen kendskab til beslutningen om at saenke den literpris, producenterne faar for deres maelk, med 40 lire og til den samtidige forhoejelse af literprisen for maelk til konsum med 100 lire?

Mener Kommissionen ikke, at disse initiativer er i strid med EU's konkurrenceregler?

Hvilke oplysninger har Roms Kommune forelagt Kommissionen vedroerende privatiseringen af maelkecentralen?

Svar afgivet af Franz Fischler paa Kommissionens vegne

(13. oktober 1998)

Kommissionen er ikke bekendt med, at priserne for maelkeproducenterne skulle vaere blevet nedsat, og at forbrugerpriserne skulle vaere blevet forhoejet, saaledes som det aerede medlem anfoerer.

Paa nuvaerende tidspunkt er Kommissionen ved at analysere de bemaerkninger, der er fremsat af "Comune di Roma". Naar dette arbejde er afsluttet, og naar man har gennemgaaet eventuelle bemaerkninger fra interesserede tredjeparter og andre medlemsstater, vil Kommissionen tage endelig stilling til den paagaeldende stoette i overensstemmelse med den i artikel 93, stk. 2, i EF-traktaten omhandlede procedure.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3999/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. januar 1999)

Om: CEDEFOP's drift

CEDEFOP har siden slutningen af 1995 vaeret placeret i Graekenland. Parallelt hermed fungerer ogsaa en afdeling i Bruxelles.

Kommissionen bedes oplyse:

1. Hvor mange faste tjenestemaend er ansat paa centret i Thessaloniki og hvor mange i afdelingen i Bruxelles?

2. Hvad er driftsomkostningerne (loenninger, udgivelser, vedligeholdelse af bygninger osv.) af centret i Thessaloniki, og hvad er de for afdelingen i Bruxelles?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(8. marts 1999)

Kommissionen kan oplyse det aerede medlem om, at Det Europaeiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (CEDEFOP) har haft et informationskontor i Bruxelles siden 1991. Dette kontor i Bruxelles spiller endvidere en vigtig rolle som forbindelsesled til alle Faellesskabets institutioner og centrets partnere paa det europaeiske plan (f.eks. arbejdsmarkedets parter). Tilstedevaerelsen af en ekspert paa stedet giver mulighed for, at centret er repraesenteret og deltager paa en passende maade i en lang raekke aktiviteter af europaeisk karakter.

1. Kontoret i Bruxelles beskaeftiger i oejeblikket tre tjenestemaend, nemlig l A5 (en ekspert, der har til opgave at repraesentere centret og udarbejde monografier om medlemsstaternes erhvervsuddannelse), 1 B1 og 1 C1, som deltager i personalets treaarige rotationsordning. Disse tre personer udgoer ca. 3 % af centrets samlede personale (97), som bestaar af tjenestemaend (27), midlertidigt ansatte, hjaelpeansatte, lokalt ansatte og udstationerede nationale eksperter.

2. Kontoret i Bruxelles har aarlige driftsomkostninger paa 259 800 euro (fordelt paa loenninger (246 800 euro), lokaler, varme, elektricitet og vand (3 000 euro) og telefon, fax, osv. (10 000 euro). Centrets aarlige driftsomkostninger for 1998 var i stoerrelsesorden 13, 3 mill. euro (fordelt paa (a) personaleomkostninger (6,5 mill. euro), (b) administrative omkostninger til bygninger, infrastrukturer, osv. (1,4 mill. euro) og (c) driftsomkostninger for dokumentation, udbredelse af materiale, projekter, osv. (5,4 mill. euro).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3082/98

af José Pomés Ruiz (PPE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Gennemfoerelse af Raadets forordning (EOEF) 3696/93

I betragtning af vigtigheden af Raadets forordning (EOEF) 3696/93(1), som sigter mod en harmonisering af kriterierne for statistisk aktivitetstilknyttet produktklassifikation (CPA) i EU oenskes det oplyst:

Hvor langt er man i de forskellige medlemsstater kommet med gennemfoerelsen af denne forordning?

Har Kommissionen ivaerksat opfoelgning eller kontrol med henblik paa at konstatere, om denne forordning faktisk gennemfoeres?

Ligger Kommissionen inde med bevis for eventuel manglende gennemfoerelse i medlemsstaterne? Og hvilke sanktioner er i givet fald blevet anvendt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(24. november 1998)

Raadets forordning (EOEF) 3696/93 af 29. oktober 1993 om den statistiske aktivitetstilknyttede produktklassifikation (CPA) for Faellesskabet aendret ved Kommissionens forordning (EF) 1232/98(2) skal sikre sammenlignelighed mellem de nationale klassifikationer og faellesskabsklassifikationerne og saaledes ogsaa mellem nationale statistikker og faellesskabsstatistikker.

Forordningen giver de medlemsstater, der oensker det, mulighed for at anvende en national klassifikation, der er afledt af CPA. Ni medlemsstater (Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien, Nederlandene, OEstrig, Portugal, Finland og Sverige) har udviklet nationale produktklassifikationer, som er baseret paa CPA. I seks medlemsstater (Belgien, Danmark, Graekenland, Irland, Luxembourg og Det Forenede Kongerige) foretages der en harmonisering med CPA inden for visse sektorer.

Kommissionen kontrollerer udviklingen gennem Udvalget for Det Statistiske Program, der er nedsat i henhold til artikel 4 i forordningen. Det forventes, at en yderligere revision vil finde sted i 1999 som en del af den naeste ajourfoering af CPA i 2002.

(1) EFT C 342 af 31.12.1993, s. 1.

(2) EFT L 177 af 22.6.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3679/98

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. december 1998)

Om: Europaeiske tekstilprodukter af hamp

Det graeske politi gennemfoerte for nylig en raekke aktioner mod butikker, der saelger beklaedningsgenstande og andre produkter fremstillet af tekstilhamp (cannabis sativa). Disse produkter er som regel importeret fra andre af EU's medlemsstater, hvor handel med disse produkter er lovligt og der naturligvis ikke forekommer nogen sanktioner.

Kommissionen bedes oplyse:

1. Foreligger der nogle oplysninger for EU, der giver grund til at tro, at saadanne produkter paa nogen maade kan foere til en foroegelse af forbruget eller afhaengigheden af narkotika?

2. Hvorledes agter Kommissionen i bekraeftende fald at sikre sig, at salg af disse produkter forbydes i Tyskland, Danmark, Det Forenede Kongerige og andre medlemsstater?

3. Hvorledes agter Kommissionen i benaegtende fald at soege hindringerne for salget af disse produkter i Graekenland fjernet? Kunne man yde stoette til produktion af tekstilhamp ogsaa i Graekenland?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3577/98

af Concepció Ferrer (PPE) til Kommissionen

(1. december 1998)

Om: Udvidelse af eksportkontingentet for japanske biler

Med hensyn til anvendelsen af kompromiset mellem EU og Japan fra 1991 om reduktionen af eksporten af japanske biler til EU enedes forhandlerne fra Kommissionen og det japanske industriministerium mandag eftermiddag om de endelige kontingenter for 1998. Ifoelge den paagaeldende aftale vil Japan i det paagaeldende aar kunne eksportere maksimalt 1.190.000 biler til faellesskabsmarkedet, hvilket er en forhoejelse paa ca. 23.000 enheder.

Har Kommissionen overvejet, hvilken indvirkning denne forhoejelse kan faa paa Faellesskabets automobilsektor? Har Kommissionen endvidere kraevet nogen form for modydelse, der tilgodeser andre EU-industrisektorer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(8. februar 1999)

Ifoelge den aftale om motorkoeretoejer, som Faellesskabet indgik med Japan i juli 1991 ("konsensuselementerne") skal Japan overvaage sin eksport til Faellesskabet og de fem medlemsstater, der tidligere har begraenset importen (Spanien, Portugal, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige) i en overgangsperiode, der slutter den 31. december 1999.

Det vigtigste formaal med denne overgangsperiode er at give Faellesskabets producenter et klart afgraenset tidsrum, hvori de kan traeffe de noedvendige tilpasningsforanstaltninger og opnaa konkurrencedygtighed paa et internationalt plan, samtidig med at de tidligere begraensede markeder gradvis aabnes for eksport fra Japan. Denne gradvise markedsaabning staar naturligvis i forbindelse med bilefterspoergselens udvikling paa de paagaeldende markeder. Konsensuselementernes grundprincipper bygger derfor paa prognoser for Japans eksport i forbindelse med overslag over efterspoergslen paa biler i almindelighed.

Prognoserne skal udarbejdes ved samraad mellem Kommissionen og den japanske regering to gange om aaret. Der skal under denne proces tages hensyn til markedsudviklingen. Det seneste af disse samraad fandt sted den 12. oktober 1998. Da den faktiske efterspoergsel i 1998 havde vaeret hoejere i baade Spanien og Faellesskabet end oprindelig antaget, blev efterspoergsels- og eksportoverslagene revideret tilsvarende.

Forskellen mellem den oprindelige prognose fra marts 1998 og den reviderede prognose fra oktober, dvs. i alt 23 000 enheder, er derfor det logiske resultat af en stoerre efterspoergsel paa biler og er, ligesom det hvert aar er tilfaeldet, i fuld overensstemmelse med aftalens grundprincipper.

Aftalen er en selvstaendig aftale under GATT/WTO og gaelder kun motortoejssektoren. Faellesskabets motorkoeretoejsproducenter har faktisk forbedret deres konkurrencedygtighed betydeligt i overgangsperioden, og det har sat dem i stand til at forbedre deres stilling i Europa og paa verdensmarkedet. Det har desuden skabt muligheder for Faellesskabets motorkoeretoejsindustri som helhed, heriblandt ogsaa leverandoerer af udstyr, komponenter og tjenesteydelser.