DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/308

(2004/C 78 E/0310)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3659/03

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om: Fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser

Jeg går helhjertet ind for princippet om, at fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser kræver fælles europæiske regler og forskrifter for store virksomheder, der eksporterer deres produkter til andre lande, men synes Kommissionen ikke, at små virksomheder med lav omsætning, der arbejder lokalt og regionalt inden for samme medlemsstat, bør aflastes noget? Har Kommissionen en forestilling om, hvor store udgifter sådanne SMV'er påføres som følge af reguleringen af det indre marked, og har Kommissionen planer om at fritage disse virksomheder, i betragtning af at kendskab til lokale forhold for offentligheden er en tilstrækkelig garanti for pålidelighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. januar 2004)

Det indre marked rummer efter Kommissionens opfattelse store muligheder for små og mellemstore virksomheder (SMV'er). Kommissionen mener, at mangelen på integrerede europæiske regelrammer på visse områder forhindrer SMV'erne i at kunne øge og udvide deres aktiviteter hen over landegrænserne i det indre marked (1).

Kommissionen er helt enig med det ærede medlem i, at harmoniseringen på det indre marked ikke bør medføre overdrevent store omkostninger på grund af overholdelsen af forskellige regelrammer. Hovedformålet med harmoniseringen på det indre marked er til enhver tid at lette den frie bevægelighed. Hvis nationale begrænsninger for udenlandske virksomheder eller produkter ikke står i rimeligt forhold til dette mål, sikres den frie bevægelighed ved at anvende princippet om gensidig anerkendelse, så virksomheden fra oprindelseslandet kan levere sine varer og tjenesteydelser i værtslandet på basis af landets egne nationale forskrifter. En sådan anvendelse af principperne for det indre marked påfører ikke virksomhederne yderligere overholdelsesomkostninger. Tværtimod betyder den markant lavere omkostninger, da grænseoverskridende erhvervsdrivende kun skal arbejde efter ét og ikke 2-15 (og snart 25) regelsæt.

Når det er nødvendigt med en harmonisering på EU-plan, f.eks. for at beskytte forbrugerne og miljøet, skal proportionalitetsprincippet desuden overholdes. Der skal med andre ord være tale om bestemmelser, der sikrer det krævede høje fælles beskyttelsesniveau gennem tiltag, der begrænser handelen mindst muligt. En sådan harmonisering betyder ikke nødvendigvis nye forskrifter for de nationale erhvervsdrivende, men ændrer typisk de gældende forskrifter, så de varetager de ønskede almene hensyn effektivt og samtidig giver mulighed for fri bevægelighed.

For at sikre, at proportionalitetsprincippet bliver overholdt, må der foretages en korrekt vurdering af, hvilke overholdelsesomkostninger og administrative byrder der er forbundet med tiltag fra Fællesskabets side. Selv om Kommissionen ikke har nogen systematiske oplysninger om omkostningerne i forbindelse med overholdelsen og de administrative byrder, for så vidt angår ældre EU-lovgivning, spiller vurderingen af disse omkostninger og byrder en vigtig rolle i forbindelse med den nye konsekvensanalyseprocedure, Kommissionen har indført (2). Den nye konsekvensanalyseprocedure samler alle nuværende konsekvensanalyseordninger i Kommissionen under én enkelt ordning, herunder også de erhvervskonsekvensanalyser, som Kommissionen har underkastet sine lovgivningsforslag siden 1986. Den nye konsekvensanalyseprocedure betyder for ethvert berørt forslag, at der foretages en systematisk gennemgang af det pågældende problem, målsætningen, de forskellige muligheder til at nå målet og de forventede virkninger. Høringen af de berørte parter, herunder SMV'erne, om vigtige forslag vil være en væsentlig del af dette arbejde.

Sammenfattende skal det bemærkes, at Kommissionen i bestræbelsen på at nå målet om at skabe et velfungerende indre marked søger at tage fuldt hensyn til de omkostninger, der opstår for virksomhederne som følge af overholdelsen. Kommissionen kan derfor ikke tilslutte sig det ærede medlems forslag om, at små virksomheder bør kunne fravige harmoniseringsbestemmelser, der søger at nå det fornødne høje beskyttelsesniveau for at tilgodese almene hensyn som f.eks. beskyttelse af folkesundheden, forbrugerbeskyttelse og miljøbeskyttelse. Dette ville ikke alene undergrave beskyttelsen af legitime almene hensyn og dermed være til skade for EU-borgerne, men ville også undergrave tilliden og tiltroen til EU-virksomheders aktiviteter i almindelighed.

(1) Som eksempel kan nævnes, at Kommissionen i rapporten om første fase af strategien for tjenester i det indre marked påpegede, at det er SMV'erne, der lider mest under de nuværende opsplittede regelrammer i EU, KOM(2002)441 endelig udg.

(2) KOM(2002)278 endelig udg. Se http://europa.eu.int/comm/governance/suivi_lb_en.htm