ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3438/01

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(21. december 2001)

Om: Overholdelse af grundlæggende krav til emballage

Et af de få grundlæggende krav i emballagedirektivet er, at der skal sikres en drastisk begrænsning af mængden af tungmetaller i emballage. I Nederlandene kontrollerer den ansvarlige tjeneste, Inspectie Milieuhygiëne, imidlertid dette. Det prioriteres ikke. Følgen er, at der i Nederlandene findes emballage med et alt for højt indhold af chrom.

Er Kommissionen bekendt med dette? Vil Kommissionen i bekræftende fald irettesætte den nederlandske regering for manglende overholdelse af dette grundlæggende krav?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. februar 2002)

I henhold til artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald(1) skal medlemsstaterne fra 31. december 1997 sørge for, at emballage kun markedsføres, hvis den opfylder alle væsentlige krav i direktivet, herunder kravene i bilag II. Et af disse krav går ud på, at emballage skal fremstilles på en sådan måde, at indholdet af skadelige og andre farlige stoffer og materialer som bestanddele af emballagematerialet eller af emballagekomponenterne minimeres for så vidt angår deres tilstedeværelse i emissioner, aske eller perkolat, når emballager eller restprodukter fra håndtering af emballageaffald forbrændes eller deponeres. Desuden er medlemsstaterne i henhold til direktivets artikel 11 forpligtet til at sikre, at summen af koncentrationerne af bly, cadmium, kviksølv og hexavalent chrom i emballage eller emballagekomponenter ikke overskrider 100 ppm (fra den 30. juni 2001).

Kommissionen kender for øjeblikket intet til sager om manglende overholdelse af disse krav. Dog vil Kommissionen nu forhøre sig hos de nederlandske myndigheder om disses forpligtelser i henhold til artikel 9 og 11 i direktiv 94/62/EF.

(1) EFT L 365 af 31.12.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3684/01

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(17. januar 2002)

Om: Dyreforsøg

Agter Kommissionen at tage skridt til at indføre nye forsøg uden anvendelse af dyr i bilag V i direktivet om farlige stoffer med henblik på gennemførelsen af politikken om kemikalier?

Hvilke foranstaltninger vil der blive iværksat for at sikre, at den aktuelle udvikling hen imod validering og accept af nye forsøg uden anvendelse af dyr fremskyndes, således at de eksisterende dyreforsøg kan erstattes inden gennemførelsen af kemikaliepolitikken?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. februar 2002)

Kommissionen støtter udviklingen og valideringen af forsøg uden anvendelse af dyr, i særdeleshed gennem det arbejde, der udføres af det Europæiske Center for Validering af Alternative Metoder (CEVMA), som udgør en del af Det Fælles Forskningscenter. Når sådanne metoder først er valideret, inkluderes de i bilag V i Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. Juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer(1). Udviklingen hen imod validering af forsøg uden anvendelse af dyr vil fortsætte både under forberedelsen og efter gennemførelsen af den nye lovgivning om kemikalier. Der vil også fortsat blive arbejdet hen imod en ændring af de eksisterende metoder med dyreforsøg i bilag V med det formål at reducere antallet af dyr, hvor dette er muligt.

Udviklingen hen imod validering af nye undersøgelsesmetoder uden anvendelse af dyr følges, for at det kan fastslås, hvilke metoder der vil stå til rådighed inden for den tidsskala, der henvises til i hvidbogen om en Strategi for en ny kemikaliepolitik(2).

(1) EFT P 196 af 16.8.1967.

(2) KOM(2001) 88 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3269/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. november 2001)

Om: Kontrol med anthrax-laboratorier i Europa

I USA har Iowa State University destrueret den reserve af anthrax-bakterier, som det lå inde med. Ifølge World Federation for Culture Collection råder foruden Storbritannien, Tyskland, Frankrig og Italien også Tyrkiet, Tjekkiet, Polen, Ungarn samt Schweiz over anthrax-lagre i Europa.

På baggrund af disse oplysninger og under henvisning til de problemer, der er opstået i forbindelse med de konstaterede miltbrand-tilfælde, bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Agter Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne at registrere de laboratorier (militær-,universitets- og veterinærlaboratorier samt farmaceutiske laboratorier) i de femten EU-medlemslande, hvor der opbevares anthrax-bakterier eller andre bakterier, der fremkalder sygdomme såsom kopper, pest, kolera, difteritis, tuberkulose, tyfus, spedalskhed, børnelammelse m.m.?

2. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe med henblik på at begrænse disse laboratoriers anthrax-reserver og føre streng kontrol med henblik på beskyttelse af disse?

3. Vil Kommissionen desuden træffe de samme foranstaltninger over for ansøgerlandene til Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(11. januar 2002)

Som angivet i dens meddelelse til Rådet og Parlamentet(1), har Kommissionen til opfølgning af Det Europæiske Råds anmodning i Gent den 19. oktober 2001 til hensigt at oprette et net i hele Unionen, der skal kunne opdage og identificere biologiske og kemiske agenser, der kan tænkes anvendt i et angreb, og til hurtig og pålidelig bestemmelse og diagnose af relevante tilfælde. En oversigt over laboratoriernes mulighed for at leve op til sådanne situationer i medlemsstaterne vil være en den af denne aktion, som, når tiden er inde, vil blive udvidet til at omfatte ansøgerlandene.

(1) KOM(2001) 707 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3660/01

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(9. januar 2002)

Om: Affaldshåndteringslovgivningen i Irland (miljøafgift)

Kan Kommissionen oplyse, om den finder det acceptabelt, at de irske forslag til forordning om affaldshåndtering, hvis de vedtages i deres nuværende form, vil medføre en indskrænkning i importen af bionedbrydelig emballage og stride imod direktiv 94/62/EF(1) og EF-traktatens artikel 28 og 30?

Denne vurdering er baseret på de krav, som ifølge Kommissionens fortolkning er indeholdt i direktivet og EF-traktaten, hvilket for nylig bekræftedes af generaladvokat Damaso Ruiz-Jarabo Colomer i sag C-246/99 (Kommissionen mod Danmark).

I den nuværende form skelnes der i forslagene til forordning ikke mellem bionedbrydelig og ikke nedbrydelig emballage, navnlig hvad angår indførelse af en ensartet afgift på begge; hvis denne politik gennemføres, vil det fordyre bionedbrydelige plasticposer, hvilket strider mod formålet med ovennævnte direktiv, som er at reducere affaldsmængden.

(1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. januar 2002)

Det irske forslag til forordninger om affaldshåndtering (miljøafgift) (plastikposer) blev meddelt Kommissionen i september 2001 under direktiv 94/62/EF(1) og direktiv 98/34/EF(2). Det foreslås heri, at der opkræves en afgift på 15 cent på visse typer plastikposer på salgsstedet for at reducere mængden af affald fra plastikposer. Nogle poser undtages fra afgiften, herunder genbrugsposer til varer og som koster mindst 70 cent.

Kommissionen afsluttede vurdering af forslaget til skatteforanstalning i november 2001. På baggrund af de foreliggende oplysninger og analyse kan Kommissionen ikke konkludere, at bestemmelserne i forordningsforslagene overtræder fællesskabsretten, dvs. enten direktiv 94/62/EF eller artikel 90 (ex artikel 95) i EF-traktaten. Ifølge direktivets artikel 4 skal medlemsstaterne iværksætte foranstaltninger, der kan forhindre skabelse af emballageaffald. Direktivets artikel 15 giver medlemsstaterne mulighed for at vedtage økonomiske tiltag i henhold til principperne bag Fællesskabets miljøpolitik for at gennemføre direktivets

målsætninger. Forebyggelse og reduktion af miljøvirkningen af emballage og emballageaffald hører til disse målsætninger. Da den foreslåede lovforanstaltning er en skattemæssig og ikke en kvantitativ foranstaltning, kan EF-traktatens artikel 28-30 ikke anvendes til at undersøge foranstaltningens overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald, EFT L 365 af 31.12.1994.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EC af 22. juni 1998 om en informationsprocedure for tekniske standarder og forskrifter, EFT L 204 af 21.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1330/01

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(3. maj 2001)

Om: Flypassagerer og dyb venøs trombose

I sit svar på forespørgsel E-0191/01(1) sagde Loyola de Palacio, næstformand i Kommissionen, den 15. marts 2001, at Kommissionen havde rettet skriftlig henvendelse til forskellige instanser, hvori flyselskaberne opfordres til at træffe en række foranstaltninger, herunder rådgivning af flypassagererne om, hvad man skal gøre for at formindske risikoen for trombose. Hvilke svar har Kommissionen modtaget?

Er der vidnesbyrd om, at flyselskaberne nu gør dette, og navnlig at der foretages en sådan rådgivning i forbindelse med briefingen inden afgang?

Er Kommissionen tilfreds med den hidtidige respons?

(1) EFT C 235 E af 21.8.2001, s. 131.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyla de Palacio

(6. juli 2001)

Kommissionen henviser til sit svar på skriftligt spørgsmål E-1189/01 stillet af Juan Naranjo Escobar(1), som beskriver udviklingerne vedrørende Kommissionens involvering i dette emne.

Vedrørende luftfartsselskabernes indsats har Kommissionen siden modtaget svar fra de sammenslutninger, den har sat sig i forbindelse med, og fra en række luftfartsselskaber vedrørende den specifikke indsats, de har gjort. Det drejer sig om forskellige former for indsats, f.eks. brochurer til de enkelte passagerer, sider i In Flight-blade, In Flight-videoer, der viser øvelser, som passagererne kan gøre osv. Alt dette bidrager til at øge informationsniveauet og passagererned bevidsthed og i sidste ende til at beskytte dem.

I betragtning af det forholdsvise korte tidsrum siden initiativet blev iværksat og i betragtning af de uviklinger, der har fundet sted på internationalt plan, er Kommissionen på nuværende tidspunkt godt tilfreds med den seriøse behandling af problemet, men den fortsætter med at overvåge alle initiativer.

(1) EFT C 340 E af 4.12.2001, s. 195.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3186/01

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Rådet

(23. november 2001)

Om: Bushmeat

Kan Rådet bekræfte, at den den 16. november har modtaget 340 000 underskrifter fra europæiske borgere, hvormed der protesteres mod det voksende marked i Europa for afrikansk bushmeat, hvoraf der allerede eksporteres 4 millioner tons om året?

Ved Rådet, at dette kød stammer fra forskellige vilde dyr i Afrika, heriblandt dyrearter, der er ved at uddø?

Er Rådet rede til at indføre et importstop for dette kød eller at iværksætte en streng og kontrolleret kvoteordning for importen af dette kød, da visse arter af vildtlevende dyr i Afrika ellers vil kunne uddø inden for 10 år som følge af denne eksport?

Svar

(18. marts 2002)

Rådet noterer sig med interesse det ærede parlamentsmedlems henvisning til et dokument med 340 000 underskrifter fra europæiske borgere, der protesterer mod det voksende salg i Europa af afrikansk bushmeat, men har hidtil ikke modtaget dette dokument.

Rådet noterer sig også oplysningen fra det ærede medlem om, at dette bushmeat stammer fra vilde dyr i Afrika, hvoraf nogle er ved at uddø.

Med hensyn til at indføre et importforbud eller kontrollerede importkvoter er det Kommissionens opgave at undersøge dette spørgsmål indgående samt at rapportere til Rådet og eventuelt fremsætte et konkret forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3486/01

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: EIB

Hvad mener Kommissionen om Den Europæiske Investeringsbank forsøg på at udvide dens kapital?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(25. januar 2002)

Den Europæiske Investeringsbank (EIB) har til opgave at bidrage til integration og en afbalanceret udvikling af det fælles marked samt at fremme den økonomiske og sociale samhørighed blandt medlemsstaterne.

EIB's medlemmer er medlemsstaterne, der alle har tegnet sig for en andel af Bankens kapital svarende til deres respektive økonomiske vægt i Fællesskabet. Bankens øverste beslutningsorgan, Styrelsesrådet, består af ministre udpeget af medlemsstaterne, normalt finansministeren. Bestyrelsen består af 25 medlemmer og 13 suppleanter udpeget af Styrelsesrådet.

EIB har status som en juridisk person med finansiel uafhængighed. Som led i virkeliggørelsen af EU's målsætninger har EIB tætte arbejdsrelationer til de øvrige EU-institutioner. Ved hjælp af dette samarbejde kan Banken koordinere sine aktiviteter med de øvrige institutioner samtidig med, at den bevarer sin uafhængighed og sine egne beslutningsprocedurer, der er fastlagt i EU-traktaterne.

For at undgå væsentlige forstyrrelser af Bankens udlånsaktiviteter skal forslag om kapitalforhøjelse med virkning fra primo 2003 forelægges på det næste møde i Styrelsesrådet i juni 2002. Der er indledt drøftelser i direktionen, således at EIB i foråret 2002 kan behandle forslag vedrørende både strategiske retningslinjer og en eventuel kapitalforhøjelse, som ikke nødvendiggør, at medlemsstaterne øger deres indbetalte kapital, men i stedet gennemføres ved inddragelse af de frie reserver.

Kommissionen er repræsenteret i EIB's Styrelsesråd og udtaler sig om Bankens finansieringsforslag. Da Kommissionen ikke har nogen andel i EIB's kapital, vil en kapitaludvidelse ikke få nogen indvirkning på Fællesskabets budget. Kommissionens repræsentanter i Styrelsesrådet tager imidlertid aktivt del i drøftelserne for at sikre, at Banken bevarer sin fleksibilitet, således at den kan efterkomme Parlamentet og/eller Rådets opfordringer til at bidrage til specifikke politiske foranstaltninger eller behov.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0301/01

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. februar 2001)

Om: Nedrivning af bygning i Viana do Castelo

I Viana do Castelo i Portugal har byrådet besluttet, at den såkaldte Edificio Jardim eller Prédio Coutinho skulle rives ned som led i Polis-programmet, der modtager støtte fra Fællesskabet. Bygningen er opført for omkring 27 år siden i bymidten, men er i god stand og bebos af cirka 90 familier, hvoraf de fleste er ældre mennesker.

Beboerne har allerede taget flere initiativer som protest mod nedrivningen, men de er ikke blevet hørt. De stillede spørgsmålstegn ved nedrivningen af en bygning i god stand, når der var mange andre problemer at tage fat på. Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål:

1. Er der til Kommissionen blevet fremsendt forslag i forbindelse med Polis-programmet i Viana do Castelo, som omfatter nedrivning af den omtalte bygning?

2. Hvad var i bekræftende fald Kommissionens holdning?

Supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(22. januar 2002)

Ifølge de oplysninger, der er modtaget fra de portugisiske myndigheder, vil nedrivningen af Prédio Coutinho i Viana do Castelo blive finansieret under det nationale POLIS-program som led i fornyelsen af byens historiske kvarter. Udgifterne i forbindelse med nedrivningen vil ikke blive medfinansieret under strukturfondene.

Strukturfondenes interventioner i forbindelse med POLIS-programmet i Viana do Castelo i perioden 2000-2006 omfatter:

- Projekter vedrørende parkeringsmulighederne omkring markedet, lukning af den omgivende ringvej (Fecho do Anel Envolvente), og forbedring af gågaderne (foranstaltning 2.6 i det operationelle program Norte);

- Undersøgelser og aktiviteter til forøgelse af miljøbevidstheden med henblik på at minimere foranstaltningernes miljøvirkninger (foranstaltning 3.16).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3204/01

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. november 2001)

Om: Ulovlig losseplads ved Kotihi-indsøen i Ilia amt

Som det fremgår af nogle oplysninger findes der i området ved Kotihi i Ilia amt en illegal losseplads, hvor der bortkastes affald fra Lehena kommune samt det omkringliggende område. Området er omfattet af den internationale Ramsar-konvention. De hundreder af ton affald, der ophobes i området, er gået i brand med det resultat, at der dels frigøres og spredes yderst farlige gasser, hvis virkninger for indbyggerne i byen Lehena ikke er til at forudse, og dels sker udslip af store mængder giftige stoffer og kunststoffer, der gennem dræningsrenderne trænger ud i Kotihi-indsøen.

Vil Kommissionen undersøge disse påstande, er der tale om overtrædelse af Fællesskabets miljøbestemmelser, og agter Kommissionen at træffe foranstaltninger for at sætte en stopper for disse overtrædelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(24. januar 2002)

Kotihi-indsøen er af Grækenland blevet fredet som særligt beskyttet område (kodenr. GR 2330006) i medfør af Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1). Det samme område er ligeledes, under samme kodenr., blevet foreslået udpeget til lokalitet af fællesskabsbetydning i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(2). Med henblik på den pågældende lokalitets optagelse i det europæiske økologiske Natura 2000-net skal de græske myndigheder tilse, at de aktiviteter, der udøves i området, ikke medfører nogen forringelse af lokaliteten, i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 6 i habitatdirektivet.

På grundlag af de forhold, det ærede medlem har fremført, har Kommissionen indledt en undersøgelse. Der er tilgået de græske myndigheder et brev med anmodning om oplysninger vedrørende overholdelsen af Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975(3) som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991 om affald(4). Efter at have modtaget de græske myndigheders svar vil Kommissionen undersøge, om der er tale om uforenelighed med de ovennævnte fællesskabsbestemmelser, og træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fællesskabslovgivningen på miljøområdet overholdes.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.

(3) EFT L 194 af 25.7.1975.

(4) EFT L 78 af 26.3.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3217/01

af Jean Lambert (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. november 2001)

Om: Kraftværker i Megalopolis i Grækenland

I rapporten om Kommissionens forskningsprojekt ExterneE hedder det, at de opnåede resultater bekræfter, at lignit er en af de mest forurenende af de brændselstyper, der bruges til elproduktion. Dette gælder især i Grækenland på grund den ringe kvalitet, der karakteriserer de græske lignitaflejringer, i særdeleshed deres lave brændværdi og betydelige svovlindhold.

Vi er blevet gjort opmærksomme på, at to kraftværker i Megalopolis i Grækenland, som øjensynlig er lignitkraftværker, forårsager stor forurening. Kan Kommissionen derfor oplyse:

om den har tal for, hvor stor forureningen fra disse to kraftværker er?

om den finder det godtgjort, at disse kraftværker ikke overtræder EU's emissionsbestemmelser?

om den yder støtte til initiativer med henblik på undersøgelse af alternativer til lignitkraftværker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. januar 2002)

I fællesskabslovgivningen er alle emissioner fra kraftværker i dag omfattet af Rådets direktiv 88/609/EØF af 24. november 1988 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg(1). I direktivet skelnes der mellem eksisterende anlæg og nye anlæg. For de værker, hvis oprindelige driftstilladelse er udstedt før 1. juli 1987 (defineret som eksisterende anlæg), rummer direktivet en række forpligtelser i form af overgrænser og reduktionsmæssige mål for emissioner af svovldioxid og nitrogenoxider fra denne kategori af anlæg på nationalt niveau. For de anlæg, der har fået driftstilladelse efter denne dato, er der i direktivet fastsat en pligt til overholdelse af emissionsgrænseværdierne i direktivet.

Kommissionen vil hos de græske myndigheder forhøre sig om, hvorvidt de omtalte anlæg kan betragtes som værende nye eller eksisterende i henseende til Rådets direktiv 88/609/EØF, og for så vidt angår deres overensstemmelse med de forskellige forpligtelser.

For så vidt angår finansieringen af initiativer, der skal finde alternativer til brunkulfyrede kraftværker, går en betragtelig del af de midler, der er til rådighed via Energi-delen af femte rammeprogram (1998-2002), til vedvarende energikilder med det endelige mål at få nedbragt Fællesskabets afhængighed at fossile brændsler, især sten- og brunkul.

For de eksisterende brunkulfyrede kraftværkers vedkommende finansieres der som led i det samme program initiativer om udvikling af tilsatsfyring med biomasse i disse anlæg med henblik på at mindske brugen af brunkul og de hermed forbundne emissioner, navnlig af drivhusgasser.

(1) EFT L 336 af 7.12.1988.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3313/01

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(28. november 2001)

Om: Støtte til fremme af vinforbruget i EU

Den spanske vinsektor befinder sig i en særlig vanskelig situation på grund af problemerne med overskudsproduktion og lave priser. Ved begyndelsen af dette produktionsår er der i vinlagrene en stor overskudsproduktion. Den oplagrede mængde bordvin skal være på mere end 1 mio. hektoliter, og derfor er priserne på druer faldet til under minimum?

Brancheforeningen har derfor ansøgt om at måtte anvende handelsfremmende foranstaltninger for at øge salget i tredjelande og gennemføre afsætningskampagner i EU.

Kan Kommissionen oplyse, om den, som det har været tilfældet med andre landbrugsvarer, vil finansiere en kampagne til fremme af vinforbruget i og uden for EU for at hjælpe den spanske vinsektor, som befinder sig en vanskelig situation, kan overvinde krisen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. januar 2002)

Kommissionen har netop vedtaget beslutningen om godkendelse af programmerne for fremme af landbrugsprodukter i tredjelande. To af de atten godkendte programmer vedrører spanske vine med oprindelsesbetegnelse.

Hvad angår de handelsfremmende foranstaltninger i Fællesskabet, står Kommissionen umiddelbart over for at skulle forelægge den fælles forvaltningskomité for handelsfremmende foranstaltninger et forslag til gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 af 19. december 2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked(1).

Dette forslag til forordning omfatter i bilag III retningslinjer for handelsfremmende foranstaltninger i vinsektoren.

(1) EFT L 328 af 23.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2695/01

af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen

(3. oktober 2001)

Om: Støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Regionalpolitik

Kan Kommissionen opstille en liste over de projekter, som de italienske regioner Liguria, Lombardia, Piemonte og Valle d'Aosta i løbet af 2000-2001 har fremlagt i forbindelse med støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Regionalpolitik, og over de projekter, der efterfølgende er blevet godkendt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(31. januar 2002)

Generaldirektoratet for Regionalpolitik medfinansierer ikke projekter, men regionale og tværregionale udviklingsprogrammer.

I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) påhviler det ikke Kommissionen at vurdere og udvælge projekter, men derimod de regionale og nationale forvaltningsmyndigheder, hvortil de omtalte projekter også skal indsendes. De pågældende myndigheder har pligt til at stille oplysningerne til rådighed for Kommissionen i forbindelse med kontrol.

Kommissionen opfordrer derfor det ærede medlem til at rette henvendelsen om en liste over de indsendte og godkendte projekter i 2000 og 2001 til myndighederne i de pågældende regioner.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.