SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2801/00

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(4. september 2000)

Om: Forbud mod såkaldte kamphunde

Jeg anmoder Kommissionen om at kommentere følgende udtalelse, som for nylig stod på den tyske regerings webside:

mldr en reduktion i antallet af aggressioner skal opnås ved at forbyde [32] hunderacer. Herudover tog forbundsminister Schilly initiativ til at anmode om et generelt forbud mod kamphunde på EU-plan. Han anmodede det franske formandskab om at behandle emnet: Den Europæiske Union Forbud mod import og avling af kamphunde på næste møde i Kommissionen (retlige anliggender).

1. Vil spørgsmålet om repressive foranstaltninger mod 32 kamphunderacer blive behandlet på næste møde i Kommissionen?

2. I bekræftende fald, hvornår vil Europa-Parlamentet blive forelagt forslagene?

3. Hvilke afdeling i Europa-Kommissionen behandler dette spørgsmål, og hvem kan tusinder af hundeejere i Det Forenede Kongerige gøre indsigelser til vedrørende dette spørgsmål?

4. Hvad har dette spørgsmål at gøre med Den Europæiske Union overhovedet? Hvordan hjælper det det indre marked? Bør hver enkelt medlemsstat ikke fastlægge sin egen politisk vedrørende disse spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(6. oktober 2000)

1. Rådet (retlige og indre anliggender) behandlede på sin samling af 28. september et punkt om kamphunde under eventuelt.

2. Resultatet af drøftelserne om dette emne på Rådets kommende samling vil blive meddelt Parlamentet inden for rammerne af den sædvanlige opfølgning på Rådets møder.

3. På nuværende tidspunkt, og fordi reglerne for besiddelse af kamphunde ikke er harmoniseret på fællesskabsniveau, er Kommissionen af den opfattelse, at det påhviler medlemsstaterne på grundlag af subsidiaritetsprincippet og under hensyntagen til traktaten, særlig artikel 28 og 30 (tidligere artikel 30 og 36), at vedtage passende foranstaltninger for at beskytte borgernes helbred.

Medlemsstaterne må således i henhold til artikel 28 i EF-traktaten ikke vedtage nationale bestemmelser, der kan forhindre den fri bevægelighed af de pågældende hunde. Artikel 30 i EF-traktaten tillader dog, at der vedtages sådanne bestemmelser, når de begrundes i hensynet til den offentlige sædelighed eller beskyttelsen af menneskers og dyrs liv og sundhed. Disse restriktioner må dog hverken udgøre et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne.

Disse overordnede principper begrænser i dette tilfælde medlemsstaternes råderum, fordi de bestemmelser, der finder anvendelse på dyr, som er avlet på deres område, ikke må adskille sig fra de bestemmelser, der finder anvendelse på dyr, som er avlet i en anden medlemsstat.

Enhver medlemsstat kan dog, såfremt disse overordnede principper overholdes, vedtage nationale bestemmelser til beskyttelse af menneskers liv. De pågældende bestemmelser må dog ikke overskride grænserne for det, der er nødvendigt for at forebygge den risiko, som disse hunde repræsenterer.

4. Kommissionen gør i øvrigt det ærede medlem opmærksom på, at de tyske myndigheder inden for rammerne af den informationsprocedure, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(1), har meddelt et lovforslag om beskyttelse mod farlige hunde. Da behandlingen af dette lovforslag endnu ikke er afsluttet, kan Kommissionen på nuværende tidspunkt ikke udtale sig om, hvorvidt det er i overensstemmelse med fællesskabsretten.

(1) EFT L 204 af 21.7.1998.