ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2068/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (16. juni 1997)

Om: Resultater af koordineringen inden for biomedicinsk forskning

I sit svar paa forespoergsel E-0535/97 ((EFT C 319 af 18.10.1997, s. 103. )) af 11. april 1997 udtaler Kommissionen, at »det alligevel (er) lykkedes Den Europaeiske Union at skabe en vis koordinering« inden for biomedicinsk forskning og sundhed.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke vigtige resultater den har opnaaet, for saa vidt angaar koordineringen mellem de naevnte 700 forskningssystemer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson (15. juli 1997)

Oprettelsen af over 700 forskellige forskningsnet inden for biomedicin har gjort det muligt at etablere eller udbygge samarbejdet mellem de europaeiske forskere, samle de disponible midler og undgaa dobbelt forskningsarbejde, at naa frem til den kritiske masse af noedvendige data vedroerende epidemiologiske undersoegelser, navnlig hvad angaar sjaeldent forekommende sygdomme, eller patologier i forbindelse med erhvervsbetingede farer.

Til eksempel har et projekt, der blev finansieret af Faellesskabet og koordineret af et britisk laboratorium, gjort det muligt at paavise en ny variant af Creutzfeld-Jakobs sygdom takket vaere udveksling af informationer mellem forskellige europaeiske centre. Dette resultat er vaesentligt for forstaaelsen af transmissionen mellem de forskellige arter prionforaarsagede neurodegenerative sygdomme samt for udarbejdelsen af en strategi mod den spongiforme bovine encefalopati.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 710/97 af Jean-Yves LE GALLOU til Kommissionen. Driftsbevillinger for de europæiske institutioner



EF-Tidende nr. C 021 af 22/01/1998 s. 0028



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0710/97 af Jean-Yves Le Gallou (NI) til Kommissionen (10. marts 1997) Om: Driftsbevillinger for de europaeiske institutioner Kan Kommissionen for budgetpost B3-2002 oplyse det samlede bevillingsbeloeb, der i 1996 er anvendt til: - udgifter i forbindelse med undersoegelser; - udgifter til ekspertmoeder; - udgifter til konferencer og kongresser; - udgifter til information og publikationer? Kan Kommissionen desuden redegoere for fordelingen mellem disse fire udgiftsomraader af de samlede bevillinger til den paagaeldende budgetpost og oplyse, om den anser denne fordeling for rimelig? Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen paa skriftlige forespoergsler E-0698/97, E-0699/97, E-0700/97, E-0701/97, E-0702/97, E-0703/97, E-0704/97, E-0705/97, E-0706/97, E-0707/97, E-0708/97, E-0709/97, E-0710/97, E-0711/97, E-0712/97, E-0713/97, E-0714/97, E-0715/97, E-0716/97, E-0717/97, E-0718/97, E-0719/97, E-0720/97, E-0721/97, E-0722/97, E-0723/97, E-0724/97, E-0725/97, E-0726/97, E-0727/97, E-0728/97, E-0729/97, E-0730/97, E-0731/97, E-0732/97, E-0733/97, E-0734/97, E-0735/97, E-0736/97, E-0737/97, E-0738/97, E-0739/97, E-0740/97, E-0741/97, E-0742/97, E-0743/97, E-0744/97, E-0745/97, E-0746/97, E-0747/97, E-0748/97, E-0749/97, E-0750/97, E-0751/97, E-0752/97, E-0753/97, E-0754/97, E-0755/97, E-0756/97, E-0757/97, E-0758/97, E-0759/97, E-0760/97, E-0761/97, E-0762/97, E-0763/97, E-0764/97, E-0765/97, E-0766/97, E-0767/97, E-0768/97, E-0769/97, E-0770/97, E-0771/97, E-0772/97, E-0773/97, E-0774/97, E-0775/97, E-0776/97, E-0777/97, E-0778/97, E-0779/97, E-0780/97, E-0781/97, E-0782/97, E-0783/97, E-0784/97, E-0785/97, E-0786/97, E-0787/97, E-0788/97, E-0789/97 og E-0790/97 (5. maj 1997) Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1863/97 af Francesco Baldarelli (PSE) til Raadet (27. maj 1997)

Om: Omstillingsplan for visse fiskeriaktiviteter, som udoeves af italienske fiskere

Den 29. april 1997 vedtog Raadet for Den Europaeiske Union paa grundlag af et forslag fra Kommissionen (KOM(96)0682 ((EFT C 59 af 26.2.1997, s. 21. )) og efter udtalelse fra Europa-Parlamentet den 24. april 1997 en specifik foranstaltning til fremme af omstillingen af visse fiskeriaktiviteter i Italien, det saakaldte svaerdfisk-fiskeri. I forbindelse med Parlamentets godkendelse af forslaget med de vedtagne aendringer, anmodede det Raadet om fornyet hoering, hvis det agtede at aendre Kommissionens forslag i vaesentlig grad.

Den vedtagne ordlyd, som findes i det interinstitutionelle dokument 96/0308(CNS) af 28.2.1997, afviger vaesentligt og betydeligt fra Kommissionens forslag, som Parlamentet har udtalt sig om; det indeholder saaledes en yderligere tiende betragtning og et andet afsnit i artikel 5, der fastsaetter forbud mod stoettekumulation samt mod ydelse af uberettiget stoette.

Mener Raadet ikke, at disse tilfoejelser:

- er i aabenlys modstrid med traktatens artikel 43, da de ser bort fra Kommissionens og Parlamentets forslag?

- miskender Parlamentet, som paa denne maade har afgivet udtalelse om et forslag, som er vaesentligt forskelligt fra det, Raadet har vedtaget?

- er i aabenlys modstrid med en mangesidet forvaltning af faellesskabsmidlerne, da de indeholder forbud mod den retmaessige anvendelse af midler, som saerlig skal anvendes til omraader under maal nr. 1?

- skaber tvivl om hele omstillingsforanstaltningen, idet de vedroerer planens oekonomiske del og reelt hindrer omstillingen til andre fiskeriaktiviteter, der kan finansieres med faellesskabsmidler?

Mener Raadet desuden ikke, at det boer foretage en ny hoering af Parlamentet vedroerende tilfoejelserne eller sekundaert muliggoere en ivaerksaettelse af samraadsproceduren?

Svar (6. august 1997)

Det stemmer, at Raadet den 29. april 1997, efter at have modtaget og undersoegt Europa-Parlamentets udtalelse, vedtog en specifik foranstaltning til fremme af omstillingen af visse fiskeriaktiviteter, som udoeves af italienske fiskere, paa grundlag af et forslag fra Kommissionen.

Raadet er af den opfattelse, at de aendringer, som det har foretaget i teksten til Kommissionens forslag efter sine droeftelser, ikke i vaesentlig grad fjerner sig fra dette forslag.

Raadet har i dette tilfaelde fundet, at det ikke var noedvendigt atter at hoere Parlamentet. Kommissionen har i oevrigt ikke taget Parlamentets aendringsforslag til foelge.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1632/97 af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen (14. maj 1997)

Om: Forbud i USA mod investeringer i Burma

Kan Kommissionen bekraefte, at den amerikanske praesident har undertegnet en lov, der forbyder amerikanske virksomheder at investere i Burma paa grund af demokratiets og menneskerettighedernes ringe vilkaar i dette land?

Hvorledes kan Kommissionen hindre, at virksomheder fra USA nu foretager deres investeringer via europaeiske virksomheder og europaeiske medlemsstater?

Mener Kommissionen ikke, der ville vaere en god ide, hvis den i forlaengelse af Unionens ophaevelse af Burma's praeferencestilling snarest forelagde et forslag om et investeringsstop fra Unionens side, saaledes at man sammen med USA kunne udoeve et maksimalt pres paa Burma?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marin (12. juni 1997)

Den 22. april 1997 meddelte USA's praesident, at han havde besluttet at nedlaegge forbud mod nye US-investeringer i Burma, idet han henviste til den saakaldte Cohen-Feinstein aendring af bevillingsloven for skatteaaret 1997.

De nye sanktioner forhindrer US-borgere i at foretage nye investeringer i Burma. De naermere enkeltheder, herunder definitionen af US-borgere og nye investeringer, er specificeret i et gennemfoerelsesdekret, der blev offentliggjort den 20. maj 1997. Kommissionen er i oejeblikket ved at foretage en noeje gennemgang af gennemfoerelsesdekretet for at undersoege, hvilke virkninger denne beslutning kan faa.

Tilbagetraekningen af fordelene under den generelle praeferenceordning (GSP) er paa den anden side ikke paa nogen maade forbundet med de sanktioner, som Faellesskabet paalagde landet i sin faelles holdning vedroerende Burma, der blev vedtaget den 28. oktober 1996 og viderefoert for en ny seks-maaneders periode den 29. april 1997. Tilbagetraekningen af GSP-fordelene er udelukkende baseret paa bestemmelserne i Raadets forordning (EF) nr. 3281/94 og 1256/96 ((EFT L 348 af 31.12.1994, EFT L 160 af 29.6.1996. )), artikel 9-12 og helt klart ikke med den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP).

Kommissionen deltager aktivt i FUSP-arbejdet. Kommissionen er imidlertid ikke i stand til at foregribe udviklingen med hensyn til, om der eventuelt skal paalaegges Burma yderligere sanktioner, bl.a. fordi medlemsstaterne er ved at droefte det hensigtsmaessige i at paalaegge oekonomiske sanktioner for at opnaa politiske maal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1182/97 af Gianni Tamino (V) til Kommissionen (3. april 1997)

Om: Import til Sicilien fra Belgien af dyr uden sundhedsattest

Siden den 4. marts 1997 har undersoegelsesdomstolen i Caltanisetta vaeret i gang med at efterforske en sag om handel med farlige stoffer og stoffer, der ikke var i overensstemmelse med de hygiejniske og sundhedsmaessige bestemmelser i forbindelse med ulovlig import af mindst 125 svin og okser fra Belgien (i et parti paa 500 dyr), der ikke havde nogen som helst sundhedsdokumenter. Tolv personer er inddraget i disse undersoegelser, og tolv avlscentre er blevet beslaglagt.

Har Kommissionen kendskab til ovennaevnte sag?

Hvilke initiativer agter den at tage, og hvilke foranstaltninger oensker den at faa medlemsstaterne til at traeffe, saaledes at faellesskabsbestemmelserne vedroerende dette spoergsmaal overholdes, hvorved man undgaar, at disse situationer gang paa gang opstaar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (5. maj 1997)

Den af det aerede medlem omtalte sag henhoerer under artikel 8 og 9 i Raadets direktiv 90/425/EOEF ((Raadets direktiv 90/425/EOEF af 26. juni 1990 om veterinaerkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked - EFT L 224 af 18.8.1990, senest aendret ved direktiv 92/118/EOEF - EFT L 62 af 15.3.1993. )) og eventuelt Raadets direktiv 89/608/EOEF af 21. november 1989 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik paa at sikre den rette anvendelse af de veterinaere og zootekniske bestemmelser ((EFT L 351 af 2.12.1989. )).

Ifoelge artikel 9 i direktiv 90/425/EOEF skal de kompetente myndigheder i bestemmelsesmedlemsstaten (i det paagaeldende tilfaelde Italien) straks saette sig i forbindelse med de kompetente myndigheder i afsendelsesmedlemsstaten (i det paagaeldende tilfaelde Belgien). Sidstnaevnte myndigheder traeffer de noedvendige foranstaltninger og meddeler myndighederne i bestemmelsesmedlemsstaten, hvilken kontrol der er udfoert, hvilke afgoerelser der er truffet, samt begrundelsen for disse. Hvis bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndigheder naerer frygt for, at disse foranstaltninger ikke er tilstraekkelige, soeger de sammen med de kompetente myndigheder i afsendelsesmedlemsstaten at rette op paa situationen, idet der eventuelt aflaegges et besoeg paa stedet. I tilfaelde af gentagne forsoemmelser underretter myndighederne i bestemmelsesmedlemsstaten Kommissionen og de oevrige medlemsstaters myndigheder herom. Kommissionen kan herefter paa eget initiativ eller paa anmodning af bestemmelsesmedlemsstaten ivaerksaette en raekke foranstaltninger, jf. artikel 9 i direktiv 90/425/EOEF (f.eks. sende et inspektionshold til stedet).

De italienske myndigheder har paa nuvaerende tidspunkt ikke forelagt sagen for Kommissionen. Denne vil, naar tiden er inde, i givet fald tage de fornoedne initiativer som fastsat i ovennaevnte bestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1810/97 af Ernesto Caccavale (UPE) til Kommissionen (28. maj 1997)

Om: Selvmodsigelser i forbindelse med AIDS

Kommissionen anmodes om et svar paa de mange spoergsmaal vedroerende AIDS, der er opstaaet paa baggrund af en videnskabelig strid, der omfatter over 700 specialister fra 23 lande, hvoriblandt den stoerste nulevende retrovirolog, Peter Duesberg.

Den kendte sexolog, Luigi De Marchi, og Fabio Franchi, der er specialist i smitsomme sygdomme, har for nylig i Italien offentliggjort et omfattende dokumentarisk materiale (»AIDS - Det store bedrag«, Forlaget SEAM, Rom, 1997). Bogen kritiserer den ubegrundede panik og de mange selvmodsigelser i forbindelse med AIDS, som de fleste italienske og internationale sundhedsmyndigheder goer sig skyldig i. Det drejer sig om selvmodsigelser inden for vidtraekkende og centrale aspekter af AIDS-beskrivelsen og -behandlingen lige fra opdagelsen af viruset, definitionen af sygdommen, smitteforudsigelserne, testenes ubrugelighed og de skadelige behandlinger til jagten paa en »umulig« vaccine.

Kommissionen anmodes paa denne baggrund om at oplyse foelgende:

1. Har Kommissionen kendskab til disse publikationer og de paastande, der fremsaettes deri?

2. Agter Kommissionen i givet fald at goere Europa-Parlamentet og andre organer opmaerksom paa betydningen af dette dokumentariske materiale og kritikken heri?

3. Finder Kommissionen ikke, at der er behov for et tvaerfagligt undersoegelsesudvalg (der ikke kun bestaar af virologer og specialister i smitsomme sygdomme), der kan kaste lys over de talrige selvmodsigelser i forbindelse med »det 21. aarhundredes pest«?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (16. juli 1997)

Kommissionen har intet kendskab til den naevnte publikation, men vil indsamle de noedvendige oplysninger for at besvare det aerede medlems spoergsmaal. Naar dette er sket, vil Kommissionen meddele resultatet af denne efterforskning saa hurtigt som muligt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1373/97 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Raadet (18. april 1997)

Om: Samarbejdsaftalen mellem EU og Tyrkiet: tun konserveret i olie

I den sidste tid har de europaeiske oekonomiske aktoerer, og ofte fabrikanterne af tun konserveret i olie, klaget over markedsfoeringen af denne form for konserves paa Faellesskabets marked, idet disse produkter haevdes at have faaet toldbegunstigelser, som er anderledes end dem, der er fastlagt for tredjelande.

De paagaeldende paapeger, at de nyder godt af disse begunstigelser, selv om de ikke opfylder oprindelsesreglerne for raavaren, tun, der betragtes som konserves af tyrkisk oprindelse.

Hvilke aftaler findes der mellem EU og Tyrkiet med hensyn til markedsfoering af tun konserveret i olie?

Mener Raadet, at alle de nuvaerende metoder til bestemmelse af oprindelsen, der anvendes af Tyrkiet paa de raavarer, der benyttes i dette produkt, er korrekte? Hvad kan der i benaegtende fald goeres for at forbedre dem?

Svar (6. august 1997)

Importen til Faellesskabet af tunfiskekonserves med oprindelse i Tyrkiet er omfattet af en praeferenceordning for fiskerivarer i medfoer af afgoerelse 1/80 vedtaget af Associeringsraadet EF-Tyrkiet. Disse varer er imidlertid underlagt oprindelsesreglerne for landbrugsprodukter, herunder fiskerivarer, som fastlagt i Associeringsraadets afgoerelse 4/72 og 1/75.

Paa baggrund af en raekke klager besoegte en mission fra Kommissionen Tyrkiet i juni 1996. Den konstaterede, at der i den tunfiskekonserves, der blev eksporteret fra Tyrkiet, indgik tun med oprindelse i tredjelande. Der er derfor blevet genindfoert told for tunfiskekonserves med oprindelse i Tyrkiet.

Det Blandede Udvalg for Toldunionen har siden behandlet spoergsmaalet ved flere lejligheder. Paa forespoergsel fra Tyrkiet har Kommissionen bekraeftet, at afgoerelse 4/72 og 1/75 giver mulighed for en bilateral kumulation af oprindelse mellem Faellesskabet og Tyrkiet.

Tyrkiet har for at imoedekomme Faellesskabet oensker vedtaget nye administrative foranstaltninger med henblik paa at garantere oprindelsen af tunfiskekonserves, men disse foranstaltninger skal droeftes yderligere af Kommissionen og Tyrkiet. Raadet afventer resultatet af disse droeftelser, inden det tager stilling til spoergsmaalet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2237/97 af Patricia McKenna (V) til Kommissionen (2. juli 1997)

Om: Foedevarehjaelp til Nord Korea

Den 23. maj 1997 gav Kommissionen meddelelse om foedevarehjaelpsforanstaltninger til Nordkorea til et beloeb af 46.3 mio ecu.

Lederen af Kommissionens delegation i Korea blev i en meddelelse fra Yonhap, det sydkoreanske nyhedsagentur citeret for at sige, at der var opstaaet mange problemer ved fordelingen af tidligere foedevarehjaelp fra EU's side tidligere paa aaret i Nordkorea.

Kan Kommissionen give naermere oplysninger om de opstaaede problemer? Har der vaeret forlydender om, at det nordkoreanske militaer selv beholder foedevarehjaelpen? Har Kommissionen offentliggjort, eller agter Kommissionen at offentliggoere en rapport vedroerende disse problemer?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at sikre, at dens seneste foranstaltninger vedroerende foedevarehjaelp vil blive fordelt retfaerdigt? Hvor mange EU-tjenestemaend skal vaere med til at varetage kontrollen med fordelingen af foedevarehjaelpen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (24. juli 1997)

Paa en pressekonference i Seoul den 24. maj 1997 gjorde Kommissionen det klart, at der ikke foreligger nogen beviser for, at den tidligere foedevarehjaelp fra Faellesskabet er anvendt uretmaessigt. I rapporten, der omfattes af det aerede medlem og som udsendtes af nyhedsagenturet Yonhap den 24. maj 1997, citeres Kommissionen for at sige, at »det saedekorn, der blev leveret tidligere paa aaret, er blevet fordelt korrekt«.

Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, at Faellesskabets foedevarehjaelp skulle vaere fordelt til andre grupper end den civile befolkning, som formaalet var. Denne opfattelse deles af FN's Verdensfoedevareprogram (WFP), der har en repraesentant i Nordkorea, som kontrollerer fordelingen af foedevarehjaelp.

Den bistand, som Kommissionen gav meddelelse om den 23. maj 1997, bestaar af ca. 155 000 tons levnedsmiddelprodukter til en vaerdi af ca. 46,3 mio. ECU. Bistanden omfatter ligeledes en gruppe uafhaengige eksperter, der vil samarbejde snaevert med WFP i Nordkorea for at sikre, at de betydelige maengder foedevarehjaelp fra Faellesskabet fordeles korrekt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1516/97 af Klaus Rehder (PSE) til Kommissionen (5. maj 1997)

Om: Eksportrestitutioner ved dyretransporter

1. Hvilke eksportrestitutioner betales der for oejeblikket for levende kvaeg hhv. slagtet kvaeg?

2. Under hvilke forudsaetninger kan der i en kortere periode ses bort fra disse restitutioner, og hvor hoeje er da beloebene?

3. Beregnes eksportrestitutionen for slagtet kvaeg paa grundlag af vaegten foer slagtning eller vaegten efter fratraekning af alt affaldet?

4. For slagteudbyttet anvendes der forskellige beregninger (54%, 58% osv.). Hvilken procentsats gaar Kommissionen ud fra?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (19. juni 1997)

1. Eksportrestitutionerne for oksekoed og levende dyr fastsaettes mindst hver tredje maaned og offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. De nuvaerende eksportrestitutionsbeloeb for oksekoed fastsattes med Kommissionens forordning (EF) nr. 685/97 af 17. april 1997 ((EFT L 101 af 18.4.1997. )).

2. I oksekoedssektoren anvender Kommissionen en differentieret restitutionsordning. Restitutionen varierer alt efter det eksporterede produkts bestemmelse. Restitutionsniveauet svarer til det beloeb, der er noedvendigt for at eksportere til verdensmarkedet. Der foretages justeringer paa grundlag af relevante parametre som f.eks. udsving i verdensmarkedspriserne og kursen for den amerikanske dollar. En anden faktor er omfanget af efterspoergslen efter eksportlicenser, der registreres ved et givet restitutionsniveau. Kommissionen, som bestraeber sig paa at sikre eksporten, er ogsaa noedt til at sikre sig, at de maengder og finansielle lofter, der er fastsat i WTO-aftalen, ikke overskrides.

3. Restitutionerne for oksekoed fastsaettes enten for hele slagtekroppe, halve slagtekroppe og fjerdinger eller for udbenet koed. Definitionen af produkter, der er berettigede til eksportrestitution, er fastsat i bestemmelserne om eksportrestitutioner. Alle slagtekroppe, der forhandles i Faellesskabet, skal opfylde kravene i Raadets direktiv 64/433/EOEF af 26. juni 1964 ((EFT L 121 af 29. 7.1964. )).

4. Kommissionen kan fastsaette forskellige eksportrestitutionssatser for levende vaegt og slagtevaegt paa samme tid. Forholdet mellem restitutionssatserne for levende vaegt og for slagtevaegt er ikke noedvendigvis konstant. Det kan vaere forskelligt i perioder, naar en eller begge restitutionssatser aendres. Saadanne aendringer er et udtryk for aendrede markedsbetingelser, de forskellige produkter, forskellige bestemmelser og forskellige restitutionssatser for handyr og hundyr.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1736/97 af Dominique Baudis (PPE) til Kommissionen (23. maj 1997)

Om: En faelles europaeisk myndighed for certificering inden for luftfarten

Hvorledes har Kommissionen opfulgt Parlamentets oenske i retning af forelaeggelse af et forslag om oprettelse af en europaeisk luftfartsmyndighed for international harmonisering og gennemfoerelse af luftfartsregulativer, sikkerhedsnormer for fly og certificeringsprocedurer, dok. A3-0426/92 ((EFT C 72 af 15.3.1993, s. 173. ))?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Niel Kinnock (3. juli 1997)

Kommissionen har ved flere lejligheder understreget behovet for en europaeisk luftfartssikkerhedsmyndighed, der skal opstille faelles strenge sikkerhedskrav og sikre, at disse anvendes effektivt og ensartet over hele Europa samt fremmes overalt i verden.

Den 10. december 1996 vedtog Kommissionen en henstilling om Raadets beslutning om at bemyndige Kommissionen til, paa grundlag af forhandlingsdirektiver, paa Faellesskabets vegne at forhandle med europaeiske tredjelande om en international konvention, som er noedvendig for at oprette en saadan myndighed.

Droeftelserne herom fortsaetter i Raadet, og Kommissionen har indtryk af, at den snart faar den noedvendige bemyndigelse til at kunne gaa i gang hermed.

Kommissionens hensigt er blevet droeftet i Europa-Parlamentets udvalg for transport og turisme under forhandlingerne om Kommissionens meddelelse med titlen »en faellesskabsstrategi til forbedring af luftfartssikkerheden« ((SEK(96)1083 end. udg. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1495/97 af Antoine-François Bernardini (PSE) til Kommissionen (30. april 1997)

Om: Thalys - togpriser

Jeg oensker at henlede Europa-Kommissionens opmaerksomhed paa et problem vedroerende Thalys-togene mellem Paris og Bruxelles.

Siden Thalys-togene blev indsat den 2. juni 1996 er der ikke laengere mulighed for prisreduktion for boernerige familier. Denne kategori passagerer kan saaledes kun nyde godt af en mere begraenset og mindre gunstig prisordning:

- miniprisen som kun gaelder for 80 pladser, som saettes til salg 60 dage inden afgangsdatoen,

- fritidsprisen (prix loisir), som indebaerer en forhoejelse paa 36% af prisen for den omhandlede straekning for en familie med 3 boern.

Maa man heraf konkludere, at GEIE, som varetager Thalys-forbindelsen, er fritaget fra de forpligtelser, der er forbundet med offentlige serviceydelser?

Er der ikke her tale om et tilfaelde af udtalt forskelsbehandling og hindring af den fri bevaegelighed for personer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (10. juni 1997)

Kommissionen er informeret om, at der for oejeblikket ikke gives prisreduktion for boernerige familier paa Thalys-forbindelsen mellem Paris og Bruxelles. Den forstaar udmaerket, hvilke problemer dette kan give anledning til for de rejsende, men skal samtidig erindre om, at saadanne prisnedslag og den prispolitik, der generelt foeres paa dette omraade, ikke er et anliggende, der hoerer under Faellesskabets kompetence, men derimod sorterer under jernbanerne selv og de nationale tilsynsmyndigheder.

Det er op til medlemsstaterne at bestemme, hvilke typer offentlige serviceydelser der skal tilbydes, samt i hvilket omfang, under hensyntagen til faellesskabsreglerne, specielt med hensyn til kompensation for forpligtelser til offentlig service paa transportomraadet. Paa grundlag af de foreliggende oplysninger finder Kommissionen ikke, at der i det konkrete tilfaelde er tale om forskelsbehandling eller hindring af den frie bevaegelighed i modstrid med faellesskabets principper og regler.