ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1952/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Støtteberettigede og ikke støtteberettigede arealer og mængder af bomuld

Ifølge den tidsplan, der er blevet offentliggjort på Europa-Parlamentets officielle side på internettet, vil drøftelsen om den nye forordning sandsynligvis finde sted den 4. september 2000, hvilket medfører, at den nye forordning ikke kan gennemføres i perioden 2000-2001.

Eftersom der på grundlag af den bomuldsforordning, der for øjeblikket gælder, ikke kan sættes begrænsninger for de opdyrkede arealer eller gives individuelle dyrkningsrettigheder, og samtlige arealer og mængder er støtteberettigede, såfremt de anmeldes og kontrolleres, bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. På grundlag af hvilke bestemmelser har det græske landbrugsministerium besluttet at tildele hver bomuldsproducent et særlig stort areal, som denne producent har lov til at anmelde og opdyrke, og for hvis afgrøde han alene vil modtage støtte?

2. Vil der i perioden 2000-2001 finde støtteberettigede og ikke støtteberettigede bomuldsdyrkningsarealer eller bomuldsmængder på grundlag af de foranstaltninger, som Grækenland har truffet, når noget sådant ikke er fastlagt i den gældende forordning?

3. Med hvilke procedurer vil produktionen fra de i henhold til den nuværende forordning støtteberettigede arealer, som det græske landbrugsministerium imidlertid anser for ikke at være støtteberettigede under påberåbelse af bestemmelser i den nye forordning, som endnu ikke er drøftet og vedtaget af EU-organerne, blive afleveret og modtage støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. juli 2000)

Der findes ingen bestemmelser i den gældende fælleslovgivning, der begrænser de arealer, hvor der kan dyrkes bomuld.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1140/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719 endelig). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Den gældende lovgivning savner kohærens. Ifølge Kommissionen er der behov for en revision af fødevarelovgivningen (jf. pkt. 64). Det hævdes, at gældende fødevarelovgivning navnlig er indført som en reaktion på det indre marked. En revision af denne lovgivning bør være baseret på en entydige principper.

Er Kommissionen rede til at udarbejde en generel EU-fødevarelovgivning, som omfatter alle aspekter af levnedsmiddelfremstillingen? I benægtende fald, hvorfor og ud fra hvilke argumenter afviser Kommissionen indførelsen af en generel fødevarelov? I bekræftende fald, hvornår kan en sådan fødevarelov blive en realitet?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 og E-1162/00

(9. juni 2000)

De spørgsmål, det ærede medlem har rejst, er ved at blive undersøgt med henblik på fremsættelse af lovgivningsforslag i overensstemmelse med den tidsplan, der er fastsat i hvidbogen om fødevaresikkerhed.

Det ville være uhensigtsmæssigt på dette stadium at foregribe detaljerne i de enkelte forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2137/00

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Situationen med hensyn til den overtrædelsesprocedure, der er indledt mod Spanien for ukorrekt gennemførelse af direktivet om offentlige bygge- og anlægskontrakter

I begyndelsen af marts måned meddelte Kommissionen, at de spanske myndigheder fik en frist på to måneder til at afhjælpe de uregelmæssigheder, som havde medført, at der var indledt overtrædelsesprocedure for ukorrekt gennemførelse af direktiv 93/37/EØF(1) om offentlige bygge- og anlægskontrakter. Den konkrete anledning til sagen var den procedure, der var fulgt ved udvælgelsen af den virksomhed, der fik til opgave at opføre et nyt fængsel i Segovia. Herved er der imidlertid sat spørgsmålstegn ved den spanske model for det offentliges tildeling af kontrakter til private virksomheder, som benyttes af mange autonome regionalregeringer.

Når fristen til de spanske myndigheder er udløbet, og der ikke på listen over sager vedrørende Spanien, der verserer ved Domstolen (pr. 18.5.2000), har kunnet findes nogen henvisning til, at sagen skulle være indledt, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

Har den rent faktisk anlagt sag mod Spanien for overtrædelse af direktiv 93/37/EØF ved Domstolen i Luxembourg, og hvor langt er sagen i bekræftende fald nået?

Har de spanske myndigheder gjort nye omstændigheder gældende over for Kommissionen, og i bekræftende fald hvilke?

(1) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(7. september 2000)

Kommissionen traf den 22. december 1999 beslutning om at anlægge sag ved Domstolen mod Spanien som led i en overtrædelsesprocedure vedrørende et udbud fra Sociedad Estatal de Infraestructuras y Equipamientos Penitenciarios (SIEPSA) med henblik på opførelse af et nyt fængsel i Segovia.

Det pågældende udbud, der blev offentliggjort i den nationale presse, men ikke i EFT, blev iværksat uden at bestemmelserne i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter var overholdt. De spanske myndigheder afviste, at direktivet fandt anvendelse på SIEPSA, da der

var tale om et erhvervsdrivende offentligt selskab, der var underkastet privatretlige regler. SIEPSA er imidlertid en ordregivende myndighed i direktivets forstand, da det opfylder betingelserne i artikel 1 og især bestemmelserne om, at det er oprettet med henblik på at imødekomme almenhedens behov, dog ikke behov af industriel eller kommerciel karakter.

Kommissionen traf beslutning om at anlægge sag ved Domstolen, efter at Spanien den 22. november 1999 havde besvaret Kommissionens begrundede udtalelse af 25. august 1999, og Kommissionen ikke fandt, at den kunne ændre sin holdning på baggrund af svaret.

Der er for nylig indgivet stævning til Domstolen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1727/00

af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen

(31. maj 2000)

Om: Forskning i farerne for miljøet ved ulykker, hvor der sker brud på indeslutningen i en række nukleare anlæg

Hvilken forskning er der foretaget af Kommissionen, Euratom eller de fælles forskningscentre på Kommissionens vegne i farerne for miljøet ved ulykker, hvor der sker brud på indeslutningen i de lagertanke for højradioaktive væsker, der er i brug i henholdsvis

a) BNFL Sellafield

b) UKAEA Dounreay

c) Cogema La Hague

d) CEA Marcoûle

f) KFK Karlsruhe?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-1726/00 og E-1727/00

(20. juli 2000)

Lagerfaciliteten for den højaktive væske (HAL) på Sellafield-anlægget har været der siden 1955. I forbindelse med indeslutning af højaktivt affaldskoncentrat i glas på Windscale forglasningsanlæg (WVP) i 1990 blev der i medfør af Euratom-traktatens artikel 37 fremsendt generelle data for dette anlæg i

januar 1990, og Kommissionen afgav udtalelse herom. De generelle data gav oplysninger om et referenceuheld, der var tab af køling til HAL-fødetanken. Det blev konkluderet, at i tilfælde af et uforsætligt udslip af denne type og størrelse, ville de sandsynlige doser, der måtte modtages af befolkningen i Irland eller enhver anden medlemsstat, ikke være væsentlige set ud fra et sundhedssynspunkt. Den ajourførte gennemgang af sikkerheden ved oplagring af flydende højaktivt affald på British Nuclear Fuel Limited (BNFL) Sellafield (HM Nuclear Installations Inspectorate, februar 2000) indeholder ikke oplysninger, der giver årsag til genbehandling af denne vurdering.

Det er de enkelte medlemsstaters ansvar at kræve, at der foretages lignende vurderinger for de lagertanke i brug hos United Kingdom Atomic Energy Authority Dounreay, Compagnie générale des matières nucléaires La Hague, Commissariat à l'Energie Atomique Marcoule, and Forschungscentrum Karlsruhe, for så vidt angår potentiel udsættelse af offentligheden og heraf følgende sundhedsvirkninger.

Selv i betragtning af at der er mange indeslutningslag, kunne et indeslutningsbrud ikke desto mindre føre til betydelige radioaktivitetsniveauer i floder eller i det marine miljø. Der bør således ses på mulige skader for miljøet ud over for mennesker. Kommissionen har iværksat et forskningsprogram om virkningerne for dyr og planter i området og tilsvarende økologiske skader, og af udviklingen af en rationale og metodologi for fastlæggelse af beskyttelseskrav med henblik på fastsættelse af miljøbeskyttelseskrav. Sådanne krav kunne derefter anvendes til at vurdere følgerne af et større udslip af flydende radioaktivt affald.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1294/00

af Eurig Wyn (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. april 2000)

Om: Europæisk støtte til patienter med dissemineret sklerose

Kan Kommissionen oplyse, hvilken form for europæisk støtte og/eller støttemuligheder der foreligger i et mål 1 ugunstigt stillet område som f.eks. Wales med henblik på at hjælpe mennesker, der lider af dissemineret sklerose?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. maj 2000)

West Wales and the Valleys er udpeget som mål 1-region i programmeringsperioden 2000-2006. Det regionale partnerskab for West Wales and the Valleys har medtaget en række foranstaltninger i udgiftsoversigten for enhedsprogrammeringsdokumentet (bl.a. EF-foranstalting til fordel for social integration), og lokale organisationer kan i den forbindelse ansøge om støtte til mennesker, der f.eks. lider af dissemineret sklerose. Det skal dog understreges, at der ikke kan ydes støtte til selve behandlingen af dissemineret sklerose, men derimod til uddannelse, genoptræning og bekæmpelse af diskrimination på arbejdspladsen.

Det er ikke Kommissionen, men derimod de britiske myndigheder og navnlig Wales' nationalforsamling og Wales European funding office, der behandler ansøgningerne om støtte til sådanne projekter. Interessegrupper skal derfor rette henvendelse til disse organisationer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1269/00

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(19. april 2000)

Om: Nyt forslag til en fællesskabsforordning om systemet til fremme af landbrugsprodukter

Fællesskabet er med til at finansiere forskellige programmer til fremme af visse landbrugsprodukter, bl.a. olivenolie, æbler, citrusfrugter eller rosiner.

Kommissionen har planer om inden længe at forelægge et forslag til forordning om harmonisering og forenkling af systemet til fremme af landbrugsprodukter i Fællesskabet.

Kan Kommissionen oplyse, om der allerede er fastsat en præcis dato for forelæggelsen af dette forslag til forordning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. maj 2000)

Der er endnu ikke fastsat en præcis dato for forelæggelsen af forslaget til en rådsforordning om en ny EF-ordning til fremme af landbrugsprodukter på det indre marked.

Forslaget er under udarbejdelse i Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1291/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. april 2000)

Om: Projekt om opførelse af et rensningsanlæg i Gondomar som led i en totalsanering af Ria de Vigo, finansieret af Samhørighedsfonden

I Kommissionens afgørelse om ydelse af støtte fra Samhørighedsfonden som led i gruppen af projekter med henblik på en totalsanering af Ria de Vigo i Galicien (Kommissionens afgørelse nr. 95/11/61/035) er der bl.a. fastlagt en særlig foranstaltning til en samlet sanering af Gondomar og floden Minor. Udgifterne til dette særlige projekt beløber sig til i alt 4 836 036 ecu. Den første fase af saneringen af Gondomar består i bygning af et rensningsanlæg med forskellige opsamlingsreservoirer. Dette byggeri er allerede færdigt, men anlægget er endnu ikke officielt sat i drift. Dette projekt har givet anledning til stor polemik og er også blevet forelagt den galiciske ombudsmand (Valedor do Povo), idet der blev henvist til, at rensningsanlægget var opført på et privatejet område med kun én ejer, og salget af dette område var foregået ved en hemmelig og ureglementeret overenskomst, der indebar overordentlig store økonomiske fordele for ejeren. Ejeren har endvidere ansøgt om at få arealet erklæret for byområde for at muliggøre urbanisering. Endvidere går tilkørselsvejen til dette rensningsanlæg gennem samme persons privatejede område (vejen forbinder Ramallosa-Gondomar med Dorna kommune i Gondomar-distriktet) og er endnu ikke færdiganlagt, hvilket hindrer adgangen til rensningsanlægget.

Kan Kommissionen sørge for, at der foretages en undersøgelse af disse forhold samt en evaluering af videreførelsen af dette projekt, som fortsat ligger stille hen og tilmed er præget af uregelmæssigheder?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(26. juli 2000)

Ifølge oplysningerne fra de spanske myndigheder blev anlægsarbejderne i forbindelse med rensningsanlægget i Gondomar afsluttet allerede i februar 2000, og prøvefasen og idriftsætningen heraf er for øjeblikket i fuld gang. Placeringen af dette anlæg er blevet valgt efter en række tekniske undersøgelser forud for arbejdets iværksættelse. Arealet er stillet til rådighed for den autonome instans Augas de Galicias, som er ansvarlig for projektet, af borgmesteren i Gondomar.

Kommissionen regner på indeværende tidspunkt ikke med at iværksætte nogen speciel undersøgelse i forbindelse med dette projekt. Den skal dog minde det ærede medlem om, at tilsynet med de projekter, der finansieres over Samhørighedsfonden, varetages af et overvågningsudvalg, som mødes to gange om året. Kommissionen skal ikke undlade at kontrollere det pågældende projekt inden for rammerne af overvågningsudvalget.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2298/00

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(11. juli 2000)

Om: Fiskerfartøjer fra EU, som omgår den fælles fiskeripolitik

Det er almindelig kendt, at der er nogle fiskerfartøjer fra EU-landene, som driver fiskeri i internationale farvande og i den forbindelse overtræder den fælles fiskeripolitiks bestemmelser (om bevarelse af ressourcerne, hygiejne- og sundhedsforhold, mandskabets sociale og arbejdsmæssige vilkår osv.), idet de benytter sig af muligheden for at sejle under bekvemmelighedsflag. Der er mange klager over disse fartøjers aggressive fremfærd.

Det er imidlertid en mindre kendt praksis, at visse fartøjer fra bestemte EU-lande foretrækker at drive selvstændigt fiskeri i henhold til de såkaldte private aftaler med tredjelande, hvilket giver dem mulighed for at omgå den fælles fiskeripolitiks bestemmelser og restriktioner med hensyn til f.eks. fangstmængde og fangsternes størrelse. Dette gælder visse fartøjer, som driver fiskeri et fiskeri hvis lovlighed ikke drages i tvivl i farvande, der henhører under Kongeriget Marokkos jurisdiktion.

Hvorledes agter Kommissionen i forbindelse med den kommende reform af den fælles fiskeripolitik i 2002 at foretage en sondring mellem fartøjer der sejler under EU-flag, fartøjer der sejler under EU-flag, men driver fiskeri i henhold til private aftaler med tredjelande, og fartøjer der sejler under bekvemmelighedsflag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. juli 2000)

Vedrørende reformen af den fælles fiskeripolitik i 2002 har Kommissionen til hensigt at gennemføre en fuldstændig undersøgelse af alle denne politiks bestanddele, herunder altså også foranstaltninger over for tredjelande.

Vedrørende Kommissionens hensigter over for de tre fiskeriflåder, som det ærede medlem nævner fartøjer der sejler under EU-flag, fartøjer der sejler under EU-flag, men driver fiskeri i henhold til private aftaler med tredjelande, og fartøjer der sejler under bekvemmelighedsflag behandles disse med fuld respekt for Fællesskabets internationale forpligtelser, og Kommissionen vil tage hensyn til de udtalelser og holdninger, som fremkommer under ovennævnte drøftelser.

Uden at foregribe den kommende debat erindrer Kommissionen dog om sit engagement i bekæmpelsen af ulovligt fiskeri. Den kan allerede nu identificere de mere effektive og målrettede akser og midler, hvoraf man bl.a. kan nævne udarbejdelse af en fælles strategi for europæisk fjernfiskeri, muligheden af at retsforfølge EU-borgere samt styrkelse af kontrollen med fisk, der landes i Fællesskabets havne af både EU-fiskere og fiskere, der sejler under bekvemmelighedsflag.

Kommissionen erindrer om, at den fælles fiskeripolitik og herunder foranstaltninger i forhold til tredjelande ganske vist er en fælles, integreret politik, med er det medlemsstaterne, der har ansvar for dens gennemførelse, og det er dem, som har de politimæssige beføjelser på fiskeriområdet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1370/00

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(19. april 2000)

Om: Tobak Fællesskabsfonden for forskning og oplysning

1. Kan Kommissionen bekræfte, at 2 % om året af det beløb, der er bestemt som præmier for tobak (kapitel B1-17 i budgettet), eller ca. 20 mio. overføres til fællesskabsfonden for forskning og oplysning inden for tobak som bebudet af Rådet?

2. Kan Kommissionen oplyse, om der siden 1997 er udskrevet projekter inden for rammerne af denne fond?

3. Kan Kommissionen oplyse, hvilke projekter vedrørende forskning og oplysning inden for tobak der har nydt godt af disse midler i perioden 1997-1999, og med hvilke beløb?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler P-1369/00 og P-1370/00

(15. juni 2000)

1. Fællesskabsfonden for tobak (forskning og oplysning) er oprettet i henhold til artikel 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for råtobak(1). Denne artikel er blevet ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 1636/98 af 20. juli 1998(2). Fondens målsætning er blevet udvidet, og midlerne til den er blevet fordoblet, så de udgør 2 % af den præmie, som skal betales til tobaksdyrkerne for hver høst, og som for øjeblikket repræsenterer et beløb på omkring 19 mio..

I praksis iværksætter Kommissionen foranstaltninger, der finansieres via en ad hoc-budgetpost benævnt Fællesskabsfonden for forskning og oplysning (B1-185). Bevillingerne under denne budgetpost svarer til de anslåede faktiske udgifter i et givet regnskabsår. Kommissionen overvåger, at bevillingerne/udgifterne under denne budgetpost ikke overstiger tilbageholdelsesprovenuet.

2. Siden 1997 har fonden ikke finansieret nye projekter, men de disponible bevillinger har gjort det muligt at finansiere de igangværende projekter, som blev udvalgt på grundlag af to indkaldelser af forslag i henholdsvis 1994 og 1996. Disse flerårige projekter finansieres med årlige trancher.

Kommissionen påtænker at iværksætte nye projekter i de kommende måneder.

3. Hvad angår det tredje spørgsmål, er de i gangværende projekter og de tildelte bevillinger for årene 1997-1999 som følger:

Forskning:

- 1997: 2 747 666 til projekterne 94/T/12, 94/T/19-24, 94/T/22, 96/T/18, 96/T/66 og 96/T/67.

- 1998: 2 690 916 til projekterne 94/T/12, 94/T/19-24, 94/T/22, 96/T/18, 96/T/24, 96/T/35, 96/T/55, 96/T/66 og 96/T/67.

- 1999: 2 385 727 til projekterne 94/T/12, 94/T/19-24, 94/T/22, 96/T/18, 96/T/24, 96/T/35, 96/T/55, 96/T/66 og 96/T/67.

Oplysning:

- 1997: 610 719,16 til projekterne 96/I.T./13, 96/I.T./26, 96/I.T./28, 96/I.T./33, 96/I.T./37, 96/I.T./57 og 96/I.T./73.

- 1998: 1 311 027,30 til projekterne 96/I.T./13, 96/I.T./26, 96/I.T./33, 96/I.T./36, 96/I.T./44, 96/I.T./55, 96/I.T./57, 97/I.T./12 og 97/I.T./33.

- 1999: 210 748,61 til projekterne 96/I.T./28, 96/I.T./37, 97/I.T./3 og 97/I.T./33.

(1) EFT L 215 af 30.7.1992.

(2) EFT L 210 af 28.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0568/00 af Christopher Huhne (ELDR) til Rådet. Afskedigelser af personale og lønudgifter.



EF-Tidende nr. 330 E af 21/11/2000 s. 0187 - 0187



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0568/00 af Christopher Huhne (ELDR) til Rådet (2. marts 2000) Om: Afskedigelser af personale og lønudgifter Hvor mange medlemmer af Rådets personale er blevet afskediget i hvert af de seneste fem år, og hvilken del af det samlede personale svarer dette til for hvert år? Hvor store var de samlede lønudgifter i institutionen, og hvilket gennemsnitsbeløb blev der udbetalt hvert år til hver enkelt ansat? Svar (2. maj 2000) Rådet kan oplyse, at der i løbet af de sidste fem år og ud af et gennemsnitligt samlet personale på 2 400 tjenestemænd er blevet fjernet en person fra tjeneste, jf. vedtægtens artikel 86, stk. 2, litra f), og at en person er ikke blevet fastansat ved prøvetidens udløb, jf. vedtægtens artikel 34, stk. 2, andet afsnit.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1185/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(12. april 2000)

Om: Beskatning af enlige

Beskatningen af enlige varierer fra EU-land til EU-land. Det fremgår af en nylig OECD-undersøgelse, at trækprocenten i visse lande er på over 50, mens den i andre er mindst ti procentpoint lavere. Mener

Kommissionen ikke, at det på baggrund af det lave fødselstal i flere EU-lande og det fornuftige i at give samme kategori af borgere samme betingelser i hele Unionen er nødvendigt at foreslå en harmonisering nedad for så vidt angår beskatningen af enlige i samtlige EU-lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(24. maj 2000)

Kommissionen gør opmærksom på, at som situationen ser ud for øjeblikket på lovområdet i Fællesskabet, henhører den direkte beskatning af fysiske personer principielt under medlemsstaternes kompetence, og de kan selv fastsætte, hvilket skattesystem der skal gælde for deres borgere, dog under forudsætning af at de respekterer de grundlæggende principper i EF-traktaten, herunder blandt andet forbudet mod alle former for forskelsbehandling på grundlag af nationalitet.

Ganske vist er der for øjeblikket ved at blive foretaget en undersøgelse af visse initiativer for at opnå en vis samordning af de nationale lovgivninger vedrørende mere fleksible skattegrundlag og navnlig situationer, der indeholder tværnationale elementer, hvor det indre markeds funktion er mere udsat.

Kommissionen respekterer subsidiaritetsprincippet, men mener dog ikke, at et fællesskabsinitiativ til harmonisering eller samordning af en progressiv personskat, hvad enten det skal gælde for enlige eller for familier, er højt prioriteret politisk for øjeblikket. Desuden er den måde, hvorpå den enkelte medlemsstat løser dette problem på, nært forbundet med lokale politiske og sociale traditioner, som bør respekteres.

Kommissionen kan kun håbe på, at den budgetdisciplin, som er pålagt medlemsstaterne med deres deltagelse i den fælles mønt, kan give anledning til en generel skattelettelse, der kan komme såvel enlige som andre kategorier af skatteborgere til gode.