SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0193/98 af Paul Lannoye (V) til Kommissionen (28. januar 1998)

Om: Zoonoser

Med Raadets direktiv 97/22/EF ((EFT L 113 af 30.4.1997, s. 9. )) om aendring af direktiv 92/117/EOEF ((EFT L 62 af 15.3.1993, s. 38. )) om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser, indfoejes der i sidstnaevnte en artikel 15 a, hvori det hedder, at Kommissionen inden den 1. november 1997 skal forelaegge en rapport om de foranstaltninger, der skal ivaerksaettes til bekaempelse og forebyggelse af zoonoser.

Kan Kommissionen goere rede for indholdet af denne rapport?

Hvilke medlemsstater havde pr. 1. januar 1998 endnu ikke gennemfoert de minimumsforanstaltninger over for salmonella, som er omtalt i bilag III, afsnit I (direktiv 92/117/EOEF, artikel 10, stk. 1, og direktiv 97/22/EF, artikel 1, stk. 4)?

Hvor mange salmonellatilfaelde er der siden 1992 aarligt blevet registreret i fjerkraebestande i de enkelte medlemsstater? Hvor mange tilfaelde er der i samme periode blevet konstateret hos mennesker?

Direktiv 92/117/EOEF indeholder desuden en hel raekke obligatoriske foranstaltninger i forbindelse med fire typer af zoonoser, som er defineret i bilag I, punkt 1. Imidlertid omhandler de konkrete planer (artikel 8 og 10, bilag II og III i direktiv 92/117/EOEF) kun salmonella. Udgoer de tre oevrige zoonoser ikke noget problem? Hvis det er tilfaeldet, hvorfor optraeder de saa fortsat i bilag I, punkt 1?

Ifoelge WHO forekommer der flere tilfaelde af infektioner, som er foraarsaget af campylobacter. Burde campylobacteriose ikke klassificeres i punkt 1 i bilag I til direktiv 92/92/117/EOEF i betragtning af, at denne bakterie er resistent over for en lang raekke antibiotika?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (25. februar 1998)

I henhold til artikel 15a i Raadets Direktiv 92/117/EOEF, som aendret ved Raadets direktiv 97/22/EF, om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbaarne infektioner og forgiftninger skal Kommissionen forelaegge Raadet en rapport om foranstaltninger, der skal gennemfoeres med henblik paa at foere kontrol med og forebygge zoonoser. Desvaerre har Kommissionen ikke vaeret i stand til overholde fristen, 1. november 1997, for fremlaeggelse af denne rapport paa grund af de hoejere prioriterede problemer i forbindelse med bovin spongiform encephalopati (BSE) og den efterfoelgende gennemgribende omstrukturering af Kommissionens tjenestegrene. Kommissionen har imidlertid nu taget initiativ til udarbejdelse af denne rapport. Kommissionen kan paa nuvaerende tidspunkt ikke fremlaegge konklusioner herfra.

I henhold til artikel 10, stk. 1, i direktiv 92/117/EOEF skal medlemsstaterne pr. 1. januar 1998 have gennemfoert de minimumsbestemmelser for salmonella, der er fastsat i bilag III, afsnit I. Indtil nu har Kommissionen modtaget underretninger, som omhandlet i artikel 2 i Raadets direktiv 97/22/EF, fra Tyskland, Luxembourg, OEstrig, Sverige og Det Forenede Kongerige. Der er indledt overtraedelsesprocedure over for de medlemsstater, der endnu ikke har meddelt deres nationale bestemmelser. Der er blevet godkendt salmonellakontrolplaner, som er i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i direktiv 92/117/EOEF, for Danmark, Irland, Finland og Sverige (Kommissionens beslutning 94/507/EF, 96/389/EF, 96/390/EF og 96/502/EF). Denne godkendelse er en forudsaetning for finansiel stoette fra Faellesskabet til kontrol med salmonella hos fjerkrae. Indtil videre er der kun ydet finansiel stoette til Danmark.

I henhold til artikel 5 i direktiv 92/117/EOEF skal medlemsstaterne aarligt underrette Kommissionen om zoonotiske infektionstendenser og -kilder. Kommissionen vurderer medlemsstaternes oplysninger og informerer Den Staaende Veterinaerkomité herom. Dette skete foerste gang for aaret 1994 og har siden fundet sted aarligt. Kommissionen er i oejeblikket ved at evaluere oplysningerne for 1996 og underretter om kort tid Den Staaende Veterinaerkomité herom. 1995-rapporten fremsendes direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

Bilag I, punkt I, i direktiv 92/117/EOEF vedroerer tuberkulose foraarsaget af Mycobacterium Bovis, brucellose, salmonellose og trichinose. Kommissionen har over flere aartier udviklet foranstaltninger til at foere kontrol med og endog til at udrydde bovin tuberkulose, bovin brucellose og brucellose hos faar og geder. Disse zoonoser er enten udryddet i Faellesskabet, staerkt paa vej til at blive det eller omfattet af overvaagningsprogrammer. Foranstaltningerne er fastsat i forskellige handelsdirektiver (herunder Raadets direktiv 64/432/EOEF af 26. juni 1964 om veterinaerpolitimaessige problemer ved handel inden for Faellesskabet med kvaeg og svin). De medlemsstater, der ikke har udryddet disse zoonoser, kan ansoege om finansiel bistand fra Faellesskabet til udryddelses- og overvaagningsprogrammer. Kontrol- og overvaagningsforanstaltningerne for trichinose er fastlagt i de relevante koedhygiejnedirektiver (f.eks. Raadets direktiv 64/433/EOEF om sundhedsmaessige problemer vedroerende handelen med fersk koed inden for Faellesskabet). Eftersom trichinose er udryddet i de fleste medlemsstater, er Kommissionen i oejeblikket i gang med at overveje en regionalisering, baseret paa videnskabelige kriterier, saaledes at det bliver muligt at undgaa den omfattende udtagning af svinekoedsproever i omraader, hvor der ikke findes trichinose. Der er fastsat bestemmelser om hygiejne i almindelighed og visse specifikke foranstaltninger for salmonella i forskellige direktiver vedroerende hygiejne for produkter af animalsk oprindelse (f.eks. Raadets direktiv 71/118/EOEF om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed). Paa grund af det oegede antal tilfaelde af salmonellose hos mennesker, der er foraarsaget af fjerkraeprodukter, blev der indfoejet visse specifikke foranstaltninger til kontrol med salmonella i fjerkraekoed i direktiv 92/117/EOEF.

Kommissionen er fuldt ud klar over omfanget af visse levnedsmiddelbaarne sygdomme (f.eks. campylobacteriose og E.-coli-infektioner). Som det er tilfaeldet for salmonella, findes disse zoonotiske agenser overalt i det naturlige miljoe og kan derfor isoleres paa flere forskellige niveauer fra klinisk raske husdyr og fra den vilde fauna. Der maa ogsaa tages hensyn til risikoen for menneskelige smittebaerere og infektion via andre kilder (groentsager, vand, kaeledyr m.m.). Kendskabet til deres patogenicitet, virulens og epidemiologi er meget begraenset, og der er mangel paa tilfredsstillende rutineundersoegelsesmetoder. Der er behov for udvidet overvaagning og forskning for at tilvejebringe epidemiologiske oplysninger og passende undersoegelsesmetoder. Kun naar der foreligger saadanne redskaber, kan der gennemfoeres velegnede foranstaltninger til identificering af dyr, der frembyder en stor potentiel risiko, og med sikkerhed anbefales aktioner til begraensning af forekomsten af disse zoonotiske agenser i besaetningerne. Indtil da overvejer Kommissionen, hvorledes slagterier og forarbejdningsvirksomheder kan begraense kontaminering og krydskontaminering af mad og undgaa rekontaminering af varmebehandlede produkter (hazard analysis critical control point system - HACCP). Kommissionen paataenker ogsaa at foreslaa visse konkrete foranstaltninger til forbedring af slagtehygiejne gennem udarbejdelse af passende forslag til aendring af de eksisterende direktiver om koedhygiejne.