ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2020/97 af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Raadet (18. juni 1997)

Om: Samhoerighedsfonden

Raadets formand bekendtgjorde i sin tale til Europa-Parlamentets plenarforsamling den 14. maj 1997, at det ikke i oejeblikket kan tage stilling til en fortsaettelse af Samhoerighedsfonden i finansoverslagene efter 1999.

I betragtning af at samhoerighedspolitikken i foelge den foerste beretning om de fremskridt, der er gjort paa omraadet virkeliggoerelse af oekonomisk og social samhoerighed i EU, har bidraget betydeligt til at mindske de strukturelle forskelle mellem de rigeste og de fattigste lande i Unionen; og i betragtning af at Wulf-Mathies paa Kommissionens vegne i sit svar paa min skriftlige forespoergsel E-3430/96 ((EFT C 186 af 18.6.1997, s. 87. )) angav, at Kommissionen uden tvivl fortsat gaar ind for at opretholde strukturpolitikken, samtidig med at det sikres, at ressourcerne koncentreres i de fattigste regioner, oenskes det oplyst, om ikke Raadet mener, at en fortsaettelse af stoetten til de fire lande, der har faaet stoette fra Samhoerighedsfonden, er en vaesentlig faktor for, at disse lande hurtigere kan naa op paa samme niveau som de oevrige europaeiske lande?

Svar (4. december 1997)

Det fremgaar af bestemmelserne vedroerende Samhoerighedsfonden, hvori det fastlaegges, hvilke lande der skal modtage stoette, og hvilke finansielle rammer der skal gaelde indtil udgangen af aar 1999, at Raadet paa forslag af Kommissionen skal tage disse bestemmelser op til fornyet overvejelse inden den 31. december 1999.

Kommissionen har endnu ikke fremsat forslag om fondens interventioner fra aar 2000. Den forelagde imidlertid den 16. juli 1997 meddelelsen »Agenda 2000« om EF's udvikling, hvori den foreslaar, at Samhoerighedsfonden bevares i sin nuvaerende form, og anfoerer, hvor stort et beloeb der efter dens opfattelse skal tildeles fonden. Raadet indledte en foerste orienterende droeftelse om meddelelsen den 15. september 1997.

Da Kommissionen endnu ikke har forelagt Raadet et formelt forslag om fondens interventioner fra aar 2000, har Raadet endnu ikke taget stilling til dette spoergsmaal.

Dette er dog ikke til hinder for, at Faellesskabet fortsat bestraeber sig paa at styrke den oekonomiske og sociale samhoerighed mellem medlemsstaterne i henhold til traktaten og den dertil knyttede protokol.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2725/97 af Ria Oomen-Ruijten (PPE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Kommunale valg

1. Kan Kommissionen bekraefte, at det er muligt for unionsborgere at opstille som kandidat til kommunale valg i Nederlandene, uden at den paagaeldende kandidat har bopael i Nederlandene?

2. Kan Kommissionen anfoere, hvorvidt dette er i overensstemmelse med artikel 8 B i traktaten om Den Europaeiske Union, hvori det hedder: »Enhver unionsborger, der har bopael i en medlemsstat, hvor han ikke er statsborger, har valgret og er valgbar ved kommunale valg i den medlemsstat, hvor han har bopael, paa samme betingelser som statsborgere i denne stat...«?

3. Hvilke foranstaltninger paataenker Kommissionen at traeffe, saafremt det af svaret paa ovenstaaende spoergsmaal 2 fremgaar, at den manglende opfyldelse af bopaelskravet ikke er i overensstemmelse med traktaten om Den Europaeiske Union?

4. Hvad mener Kommissionen om denne liberale fortolkning af direktiv 94/80/EOEF ((EFT L 368 af 31.12.1994, s. 38. ))?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (23. oktober 1997)

I henhold til den nederlandske valglov er det faktisk muligt for enhver at stille op som kandidat ved kommunale valg, uanset om vedkommende er bosat i Nederlandene. Hvis vedkommende bliver valgt, skal han eller hun dog bosaette sig i den kommune, de stillede op i.

Det skal bemaerkes, at direktiv 94/80/EOEF af 19. december 1994 om fastsaettelse af de naermere regler for valgret og valgbarhed ved kommunale valg for unionsborgere, der har bopael i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere, ikke omhandler harmonisering af valglovene i EU, men blot tager sigte paa at afskaffe kravet om statsborgerskab for at faa valgret. Artikel 1, stk. 2, lyder som foelger: »Bestemmelserne i dette direktiv beroerer ikke de enkelte medlemsstaters bestemmelser om valgret og valgbarhed, hverken for de af deres statsborgere, der har bopael uden for den paagaeldende medlemsstats omraade, eller for derboende statsborgere fra tredjelande.«
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2578/97 af Juan Colino Salamanca (PSE) og Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (24. juli 1997)

Om: Overtraedelse af EU's embargo mod britisk oksekoed

Den 2. juli 1997 informerede kommissionsmedlem Bonino om eventuelt ulovligt salg af britisk oksekoed, som var underlagt embargo paa grund af kogalskabskrisen, og hun praeciserede over for italiensk fjernsyn, at bl.a. Spanien var aftagerland.

Kommissionen synes senere at have dementeret dette.

Erkender kommissionsmedlemmet sin fejltagelse?

Hvad er aarsagerne til dementiet?

Hvilken myndighed eller embedsmand har formidlet de nye oplysninger, som har faaet kommissionsmedlemmet til at aendre sine udtalelser?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino paa skriftlige forespoergsler E-2576/97, E-2577/97, E-2578/97, E-2603/97, E-2604/97 og E-2605/97 (14. oktober 1997)

Kommissionen meddelte den 2. juli 1997, at den havde opdaget et ulovligt salg af britisk oksekoed til andre medlemsstater og til tredjelande.

Ud fra sit oenske om at forblive transparent og som et udtryk for, at den oensker at opfylde de forpligtelser, den har indgaaet over for Parlamentet, holdt Kommissionen Parlamentet og medlemsstaterne informeret om den samlede udvikling i denne sag.

I foerste omgang blev saaledes et spansk firma med samme navn som et firma med hjemsted i Guinea Bissau anklaget uberettiget.

Det viste sig dog senere, at et andet spansk firma havde aftaget 200 tons koed fra et af de anklagede belgiske firmaer. De spanske myndigheder undersoeger i oejeblikket denne sag efter at vaere blevet orienteret af Kommissionen.

Kommissionen er klar over, at visse informationer eventuelt kunne faa virkninger for koedmarkedet, men den har oensket at laegge stoerre vaegt paa at informere forbrugerne som et led i princippet om transparens.

Den episode, de aerede medlemmer henviser til, har imidlertid ikke faaet nogen virkning for markedet, eftersom de indsendte oplysninger (paa ugentlig basis), som Kommissionen modtager fra medlemsstaterne, ikke har vist prisudsving for koed i engros-ledet paa grund af de afsloeringer, der fremkom om ulovlig transport af koed fra Det Forenede Kongerige i juli maaned.

Det er stadig Kommissionens opfattelse, at det er dens pligt at holde Parlamentet, medlemsstaterne og om noedvendigt forbrugerne informeret om saadanne sager, efterhaanden som de rulles op. Denne handlemaade er i oevrigt i hoej grad blevet understoettet af det midlertidige udvalg, der har til opgave at foretage en opfoelgning af henstillingerne vedroerende bovin spongiform encephalopati.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2611/97 af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Normer for oekologisk landbrug

Er Kommissionen klar over, at det foreslaaede regulativ om oekologisk kvaegopdraet har skabt stor bekymring blandt mange oekologiske landmaend, der er i faerd med at omlaegge deres bedrifter til oekologisk landbrug, og for de landmaend der oensker at omlaegge deres bedrift?

Forslagene vil forbyde landmaend at opdraette samme dyreart oekologisk og konventionelt paa samme bedrift. Har Kommissionen gjort sig klart, at denne politik vil forhindre udbredelsen af oekologisk landbrug i hele EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (3. oktober 1997)

Kommissionens forslag ((KOM(96) 366. )) til Raadets forordning om indfoejelse af bestemmelser om animalsk produktion i forordning (EOEF) nr. 2092/91 om oekologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf paa landbrugsprodukter og levnedsmidler ((EFT L 198 af 22.7.1991. )) indeholder en bestemmelse om forbud mod at opdraette samme dyreart oekologisk og konventionelt paa samme bedrift.

Denne bestemmelse er kohaerent med en lignende bestemmelse for vegetabilske produkter i forordning (EOEF) nr. 2092/91, som vedtaget i 1991, og er vigtig for at sikre det oekologiske landbrugs trovaerdighed over for forbrugeren.

Ifoelge den udtalelse, som blev afgivet paa moedet i maj 1997, accepterede Parlamentet Kommissionens forslag angaaende dette emne og fremsatte ikke aendringsforslag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2706/97 af Ian White (PSE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-1954/97

Den tredje del af forespoergsel E-1954/97 ((EFT C 391 af 23.12.1997, s. 145. )) drejede sig om, hvorvidt de oplysninger, som medlemsstaterne anmodede om, nu var tilgaengelige. Vil Kommissionen i betragtning af, at ni medlemsstater hidtil har svaret, oplyse, hvorvidt disse ni svar er tilgaengelige for det aerede medlem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (21. oktober 1997)

Kommissionens skrivelse af 18. september 1996, hvori de nationale myndigheder blev opfordret til at fremsende de forhaandenvaerende oplysninger om det toksiske chocksyndrom, havde som anfoert til formaal at saette Kommissionen i stand til at udarbejde basisdokumentation.

Skal det indsamlede materiale anvendes til andre formaal end det anfoerte, kraever det tilsagn fra de nationale myndigheder. I henhold til gennemfoerelsesbestemmelserne til afgoerelse af 8. februar 1994 om aktindsigt i Kommissionens dokumenter ((EFT L 46 af 18.2.1994. )) henstilles det til personer, som anmoder om at faa adgang til et dokument, som ikke har Kommissionen, men f.eks. offentlige myndigheder, enkeltpersoner, etc. som ophavsmand, at henvende sig til vedkommende. Under de givne omstaendigheder kan Kommissionen derfor ikke fremsende de svar, den har modtaget, til det aerede parlamentsmedlem.

For at fremme samarbejdet sender Kommissionen et dog resume af de ti svar (der er kommet endnu et siden Kommissionens svar paa det aerede parlamentsmedlems skriftlige forespoergsel E-1954/97) direkte til det aerede parlamentsmedlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2359/97 af Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) til Kommissionen (10. juli 1997)

Om: Udvinding af guld i det vestlige Tyrkiet og EU-deltagelse heri

I det vestlige Tyrkiet (naer Det AEgaeiske Hav i omraadet ved Bergama og Edremit) skal der ved hjaelp af det yderst giftige natriumcyanid vaskes guld. I en beslutning (B4-0410/94) af 17. november 1994 ((EFT C 341 af 5.12.1994, s. 169. )) kritiserede Europa-parlamentet europaeiske virksomheders deltagelse i dette projekt. Det afgoerende var i den forbindelse, at der fra natriumcyanidslammets opsamlingsbassin stiger blaasyre op i en koncentration, der er livsfarlig for mennesker, og at omraadet ligger i en af jordens mest udpraegede jordskaelvszoner. Faren for, at cyaniden skal forurene grundvandet, er stor. Et brud paa bassinvaeggen ville faa katastrofale foelger, hvis cyanidslammet loeb ud over de tilstoedende marker.

I punkt 4 i den naevnte beslutning opfordres Kommissionen til at undersoege de oekologiske foelger af guldudvindingsprojektet. Endvidere opfordres medlemsstaterne og Kommissionen til at traeffe foranstaltninger med henblik paa at forhindre den frygtede oekologiske katastrofe.

1. Har Kommissionen undersoegt projektets oekologiske foelger, og hvilke resultater er den naaet til?

2. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at afvaerge den oekologiske katastrofe i omraadet, og hvilke foranstaltninger har den planer om at traeffe?

3. Ved Kommissionen, hvilke foranstaltninger de enkelte medlemsstater har truffet for at afvaerge den oekologiske katastrofe? Hvilke foranstaltninger er der i bekraeftende fald helt noejagtigt tale om?

4. Hvorledes stiller Kommissionen sig til, at europaeiske virksomheder deltager i projektet og i den forbindelse i Tyrkiet anvender oekologisk oedelaeggende metoder, der ikke ville vaere tilladt i EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (15. september 1997)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel nr. 2232/92 af Alexandros Alvados ((EFT C 95 af 5.4.1993. )).

Kommissionen vil bestraebe sig paa at faa oplysning om de anlaeg, som det aerede medlem henviser til, og som er beliggende naer Det AEgaeiske Hav. I betragtning af at disse befinder sig uden for Faellesskabets omraade, finder faellesskabsdirektiverne ikke anvendelse.

Inden for rammerne af det finansielle samarbejde mellem Faellesskabet og Tyrkiet har de tyrkiske myndigheder i oevrigt forelagt Kommissionen et projekt vedroerende evaluering og kontrol med forureningen af hav, jord og luft for hele Tyrkiets Middelhavskyst. Paa grund af situationen i forbindelse med det finansielle samarbejde med Tyrkiet er Kommissionen ikke i stand til at oplyse, om et saadant projekt vil kunne finansieres i 1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2709/97 af Viviane Reding (PPE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Tilbageholdelse af sygeforsikringsbeloeb til hinder for den frie bevaegelighed

Den franske lovgivning vedroerende den tilbageholdelse af sygeforsikringsbeloeb, som pensionskassen Caisse régionale interprofessionnelle de retraite pour le personnel (CRIREP) foretager, giver ikke mulighed for, at personer, der er bosiddende i udlandet, og som modtager en supplerende pension, kan blive fritaget for dette fradrag i de sociale ydelser.

I faellesskabslovgivningen er det imidlertid fastsat, at pensionsmodtagere, der er bosiddende i udlandet, er fritaget for fradraget paa 3,6 %, naar sygeforsikringsydelserne ikke falder ind under den franske socialsikringsordning.

Denne uoverensstemmelse, som medlemmer af det franske parlament flere gange gjort opmaerksom paa over for det franske arbejds- og socialministerium, er stadig ikke blevet bragt ud af verden.

Er der her ikke tale om en hindring af arbejdstageres og pensionsmodtagernes frie bevaegelighed?

Hvad vil Kommissionen goere for at rette op paa dette forhold?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (16. oktober 1997)

Kommissionen er meget opmaerksom paa det af det aerede parlamentsmedlem rejste spoergsmaal.

I kraft af EF-traktatens artikel 169 indbragte Kommissionen saaledes Frankrig for Domstolen, med den begrundelse, at Frankrig ikke opfylder forpligtelserne i henhold til EF-traktaten og isaer ikke bestemmelserne i forordning (EOEF) 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet ((EFT L 149 af 5.7.1972. )). Dette skete paa baggrund af den kendsgerning, at Frankrig tilbageholder sygeforsikringsbeloeb fra saavel supplerende pensioner som fra foertidspensioner, der udbetales til pensionister bosiddende i en anden medlemsstat, hvis syge- og barselsforsikring ikke er omfattet af en fransk ordning.

Sagen blev afvist af Domstolen med den begrundelse, at supplerende ordninger ikke betragtes som lovgivning i forordning (EOEF) 1408/71. Forordningens artikel 33, i henhold til hvilken der ikke maa opkraeves dobbeltbidrag, finder derfor ikke anvendelse i dette tilfaelde. Afgoerelsen viser, at en gruppe arbejdstagere ikke i tilstraekkelig grad er omfattet af Faellesskabets regler om socialbeskyttelse for personer, der flytter inden for Faellesskabet. Kommissionen vil snarest fremsaette et forslag, der skal rette op paa disse forhold.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3141/97 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Skatter og sociale bidrag som en procentdel af BNP

I Eurostats rapport om skatter og sociale bidrag som en procentdel af BNP for 1996 i EU-medlemslandene, som blev offentliggjort i EUROPE nr. 7049 af 3. september 1997, er ikke medtaget i Graekenland og Portugal. Kommissionen bedes oplyse, om denne undersoegelse vedroerer Graekenland og Portugal? Hvis ikke hvilke oplysninger har den da til raadighed vedroerende skatter og sociale bidrag som en procentdel af BNP i de to naevnte lande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (3. november 1997)

Den rapport, som blev omtalt i Europe nr. 7049 af 3. september 1997, er »Statistics in Focus, Economy and Finance, no 28/1997, Taxes and Social Contributions in the European Union - First results for 1996«. Rapporten indeholder oplysninger om skatter og sociale bidrag som procentdel af bruttonationalproduktet (BNP) siden 1980 i alle medlemsstaterne samt en saerlig analyse af de foerste foreloebige resultater for 1996. De tal, der offentliggoeres i rapporten, er baseret paa foreloebige data fra medlemsstaternes statistiske kontorer.

Graekenland og Portugal indsendte ikke nogen data for 1996. Der foreligger heller ingen graeske data for 1995. Rapportens nyeste tal for Graekenland og Portugal vedroerer derfor henholdsvis 1994 og 1995. Skatternes og de sociale bidrags procentdel af BNP naaede op paa 31,8% i Graekenland i 1994 og paa 36,2% i Portugal i 1995.

Ifoelge de tal, som Kommissionen skoensmaessigt er naaet frem til i sine oekonomiske forudsigelser fra foraaret 1997, steg skatternes og de sociale bidrags procentdel af BNP med et procentpoint i 1995 og forblev uaendret i 1996. I Portugal har der vaeret en stigning paa et procentpoint i 1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2669/97 af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Problemer i forbindelse med forelaeggelsen af Kommissionens Agenda 2000-program

Den 16. juli 1997 forelagde Kommissionen over for Europa-Parlamentet sit Agenda 2000-program, som indeholdt udtalelser om, hvorvidt ansoegerlandene var rede til at indlede tiltraedelsesforhandlinger. Alle, som havde holdt sig orienteret i medierne, havde imidlertid langt tidligere haft kendskab til indholdet, idet de europaeiske nyhedsbureauer allerede den foregaaende uge havde berettet om detaljer i redegoerelsen under henvisning til kilder i Kommissionen.

Denne laekage fra Kommissionen foraarsagede unoedige spekulationer og mistillid til Kommissionens evne til at foere en informationspolitik paa en forudsigelig maade og efter de aftalte retningslinjer. Den uheldige offentliggoerelse af redegoerelsen satte baade Europa-Parlamentet som institution og dens enkelte medlemmer i en utaknemmelig situation, eftersom det ikke var muligt at kommentere og droefte spoergsmaalet sagligt paa grundlag af forhaandsviden.

Paa baggrund af ovenstaaende bedes Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den vil traeffe, hvordan og hvorfor detaljerede oplysninger om udtalelserne om de enkelte lande kunne slippe ud inden offentliggoerelsen, og hvordan Kommissionen i fremtiden vil sikre, at der ikke igen forekommer saa omfattende laekager af oplysninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (1. oktober 1997)

Kommissionen drog omsorg for at forelaegge Agenda 2000-programmet ((KOM(97)2000. )) for Parlamentet saa hurtigt som muligt, efter at den samlede Kommission havde godkendt det paa moedet den 15. juli 1997. Derfor holdt kommissionsformand Jacques Santer og kommissionsmedlem Hans Van den Broek detaljerede forelaeggelsestaler paa plenarmoedet den 16. juli 1997, og Parlamentet foerte en tre timer lang debat.

Det aerede medlem vil forstaa, at omfanget og vigtigheden af disse meddelelser fra Kommissionen er uden fortilfaelde, og at faerdiggoerelsen af dem indebar meget store konkrete udfordringer for institutionen. Imidlertid var Kommissionen den 16. juli 1997 i stand til at forsyne parlamentsmedlemmerne, andre institutioner, medlemsstaterne, ansoegerlandene og pressen med dokumenterne »Agenda 2000, bind I, Et udvidet og styrket EU« (91 sider), »Agenda 2000, bind II« (62 sider), udtalelserne om ansoegningerne om medlemskab af Unionen (ca. 1000 sider) samt diverse resuméer og konklusioner. Der maatte traeffes saerlige foranstaltninger med henblik paa oversaettelsen og trykningen doegnet rundt i Strasbourg, og der maatte arrangeres saerlige transportmuligheder mellem Bruxelles og Strasbourg.

Selv om Kommissionen maa erkende, at der opstod visse problemer i forbindelse med Agenda 2000-operationen, skoenner den dog, at operationen som helhed lykkedes. Paa Parlamentets moede den 16. juli 1997 fik Agenda 2000-meddelelserne da ogsaa en gunstig modtagelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2830/97 af Nuala Ahern (V) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Tiltag i Frankrig mod dr. Jean-François Viel

Har Kommissionen kendskab til, at der i Frankrig tages skridt over for dr. Jean-François Viel med paastande om, at hans videnskabelige undersoegelser af leukaemi-clustere i Cap La Hague indvirker paa ejendomspriserne i omraadet? Hvis dette vidnesbyrd om et spoergsmaal, der har saa stor betydning for den graenseoverskridende offentlige sundhed og miljoeet, er saa overbevisende, at det er blevet offentliggjort i British Medical Journal, ville det saa ikke vaere mere relevant, at selve genoparbejdningsanlaegget straks goeres til genstand for en undersoegelse fra Kommissionens side, i stedet for at de videnskabelige beretninger om kendsgerninger undermineres paa denne maade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (23. september 1997)

Kommissionen kender intet til, at der skulle vaere taget skridt imod Dr. J.-F. Viel. Ethvert tiltag i denne retning ville under alle omstaendigheder henhoere under fransk lovgivning. Kommissionen ville saaledes ingen kompetence have i denne sag.

Hvad angaar undersoegelser omkring oparbejdningsanlaegget i Cap de la Hague Kommissionens side, henvises det aerede medlem til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel nr. P-2494/97 fra Alex Smith ((EFT C 60 af 25.2.1998, s. 135. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2924/97 af Patricia McKenna (V) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Forsoegsdyr

Af en nylig rapport af Michael Festing fra afdelingen for toksikologi under Britain's Medical Research Council fremgaar det, at tusinder af laboratorierotter og -mus hvert aar ofres i toksicitetsforsoeg, som ikke er videnskabeligt korrekte.

Har Kommissionen undersoegt denne rapport?

Hvad agter Kommissionen at foreslaa for at nedtrappe anvendelsen af dyr til toksicitetsforsoeg og at lette udviklingen af alternativer til dyreforsoeg?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (23. oktober 1997)

Den rapport, det aerede medlem henviser til, er velkendt. Det fremgaar heraf, at toksikologiske undersoegelser ofte indebaerer, at der anvendes et unoedigt stort antal forsoegsdyr, og at de undertiden resulterer i data, som ikke bliver ordentligt analyseret fordi man benytter uhensigtsmaessige statistiske metoder.

Gennem Det Europaeiske Center for Validering af Alternative Metoder (ECVAM) under Det Faelles Forskningscenter (FFC) koordinerer Kommissionen valideringen af alternative metoder paa faellesskabsplan, og der er ved at blive skabt et lokalt system for udveksling af informationer vedroerende de fremskridt, der goeres med hensyn til alternative metoder.

Desuden har forskning vedroerende in vitro-forsoeg som alternativer til dyreforsoeg i mere end 10 aar vaeret hoejt prioriteret i forbindelse med de indirekte aktioner under Faellesskabets bioteknologiprogrammer.