ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1302/98

af Francesco Baldarelli (PSE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Indstillingen af Alitalias direkte flyvningen til Santiago i Chile

Den italienske koloni i Chile har oplyst, at det italienske nationale luftfartsselskab Alitalia med virkning fra den 31. marts i aar vil indstille sin ugentlige direkte flyforbindelse til Santiago i Chile. Alitalia vil derefter kun flyve til Buenos Aires, hvorefter den videre rejse til Santiago skal ske med L.A.N. Chile ifoelge en aftale mellem de to luftfartsselskaber.

Denne oplysning har vakt bestyrtelse og bekymring i den italienske koloni, da beslutningen er truffet mindre end et aar foer 2000 - aars jubilaeet, som vil tiltraekke millioner af turister og pilgrimme fra hele verden til Italien, herunder mange medlemmer af den italienske koloni i Sydamerika.

Hvis denne beslutning er endelig betyder det, at Chile vil vaere det eneste land i Sydamerika uden direkte flyforbindelser til Italien. Det vil skade Italiens anseelse og trovaerdighed i Chile og vaere i modstrid med den stigende interesse, som er blevet udvist af den italienske regering (to officielle besoeg for nylig - det foerste i juli 1997 af vice-premierminister Walter Veltroni og det andet for et par dage siden af premierminister Romano Prodi) og af italienske forretningsfolk, som i stadig stoerre antal driver virksomhed i Chile.

Paa denne baggrund bedes Kommissionen oplyse, hvad den agter at foretage for at imoedekomme de legitime krav fra den italienske koloni i Chile, som vil lide alvorligt under den pludselige og uventede beslutning om at indstille de direkte flyvninger til landet netop paa et tidspunkt, hvor der finder en styrkelse af forbindelserne mellem de to lande sted?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(10. juni 1998)

Kommissionen forstaar det saaledes, at den beslutning, Alitalia har truffet, er resultatet af rent kommercielle overvejelser. Kommissionen har ingen befoejelser til at gribe ind i denne eller lignende situationer, naar flyselskaber beslutter sig for at indstille driften paa en given rute. Alle henvendelser desangaaende boer derfor rettes direkte til det paagaeldende luftfartsselskab.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2137/98

af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: Omstrukturering af den sociale dialog

1. Kommissionen oensker at nedlaegge de faelles komitéer i den sociale dialog inden for post- og telekommunikationssektoren. Paa hvilke omraader mener man ikke, de faelles komitéer fungerer tilfredsstillende?

2. Hvad er baggrunden for at tro, at de nye strukturer vil fungere bedre end de faelles komitéer gjorde?

3. Hvordan vil man sikre, at det gode samarbejde, der karakteriserede de faelles komitéer, overfoeres til de nye strukturer?

4. Det er mit indtryk, at der er udbredt modstand mod denne beslutning blandt de involverede organisationer. Hvordan forholder Kommissionen sig hertil?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2228/98

af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen

(16. juli 1998)

Om: Fastfrysning af budgettets bistandsmidler

De Europaeiske Faellesskabers Domstol fastfroes Kommissionens midler til socialbistand paa grundlag af deres "ulovlige" karakter, idet disse bistandsprogrammer ikke havde Raadets samtykke. Programmerne er imidlertid betydningsfulde for Borgernes Europa.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange og hvilke projekter, der nu ikke faar bistand, og hvilke projekter, der kan forventes at opnaa Raadets samtykke?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(17. september 1998)

Da den interinstitutionelle aftale om budgettets retsgrundlag og gennemfoerelse og ad hoc-aftalen for 1998 af 17. juli 1998 var blevet indgaaet, gav Kommissionen den 29. juli tilladelse til, at konto B3-4109"Foranstaltninger til bekaempelse af vold mod boern, unge og kvinder" blev genoptaget paa budgettet.

Ifoelge en faelles udtalelse fra Raadet og Kommissionen mener Raadet i forbindelse med bekaempelsen af social udstoedelse, at Amsterdam-traktaten efter ratificeringen rummer mulighed for at fastlaegge de paakraevede retsgrundlag. Kommissionen vil overveje, hvorledes en omlaegning af de foranstaltninger, der finansieres over foelgende budgetkonti, kan foere til, at de bliver betragtet som forberedelse til Faellesskabets nye indsats: B3-4101"Samarbejde med velfaerdsorganisationer", B3-4102"Forberedende foranstaltninger til fremme af samarbejdet mellem medlemsstaterne om bekaempelse af social udstoedelse" og B3-4116"Samarbejde med ikke-statslige organisationer og sammenslutninger af socialt udstoedte og aeldre".

Desuden har Kommissionen den 14. juli 1998 besluttet at frigoere bevillingerne paa konto B3-4106"Handicappede", B3-4113"Integration af flygtninge" og B3-4114"Bekaempelse af racisme, fremmedhad og antisemitisme".

Hvad konto B3-4304"Sundhed og velfaerd" angaar, afventer Kommissionen vedtagelsen af retsgrundlaget. De eneste konti for sociale ydelser, som der endnu ikke er fundet nogen loesning paa, er konto B3-4108"Foranstaltninger til fordel for familien og boern" og B3-440"Narkotikabekaempelse".
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2431/98

af Françoise Grossetête (PPE) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Fortolkning af artikel 4 i det sjette momsdirektiv

Nogle selskaber lejer koeretoejer for laengere tid paa grundlag af saakaldte "kontrakter med aabne boeger", hvis maal er at give lejeren andel i det oekonomiske afkast af udlejningen, hvis stoerrelse afhaenger af koeretoejernes reelle driftsomkostninger, deres anvendelsestid og provenuet fra salget af dem.

I tilfaelde af tyveri eller oedelaeggelse af det lejede koeretoej er det i kontrakten fastsat, at det forulykkede koeretoej evalueres skoensmaessigt, idet det er praeciseret, at det udelukkende er paa grundlag af den saaledes fastsatte vaerdi, at forsikringsselskabet yder udlejningsselskabet erstatning. Den eventuelle forskel mellem den saaledes skoensmaessigt fastsatte erstatningsvaerdi og det paagaeldende koeretoejs regnskabsmaessige nettovaerdi, saaledes som den fremgaar af selskabets regnskab, vil udlejningsfirmaet da viderefakturere til lejeren.

I modsat fald modtager udlejningsselskabet i tilfaelde af skade under ingen omstaendigheder nogen opsigelseserstatning svarende til kapitalvaerdien af de ikke forfaldne lejebeloeb, som ville vaere blevet betalt til selskabet, hvis kontrakten havde loebet til udloebsdatoen.

Kan Kommissionen bekraefte, at den erstatning, der saaledes ydes udlejningsselskabet, svarende til den skoensmaessigt fastsatte vaerdi af det forulykkede eller stjaalne koeretoej, ikke falder ind under momsanvendelsesomraadet saaledes som defineret i artikel 4 i det sjette momsdirektiv?

Kan Kommissionen endvidere paa baggrund af artikel 11, punkt A, stk. 1, i det sjette direktiv bekraefte, at der ikke er nogen direkte forbindelse mellem den saaledes modtagne erstatning og den etablerede lejekontrakt, og at denne erstatning ikke kan fortolkes som et pristillaeg, der har til formaal at sikre de faelles ydelsers finansielle ligevaegt mellem parterne, og at den omtalte erstatning foelgelig ikke skal underlaegges moms?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. oktober 1998)

Kommissionen er enig i, at den erstatning, som forsikringsselskaberne udbetaler, naar forsikringsbegivenheden er indtraadt, ikke kan betragtes som vederlag for levering af tjenester og derfor ikke er omfattet af momsbestemmelserne.

Med hensyn til spoergsmaalet om, hvorledes man skal behandle det beloeb, der faktureres til lejeren, hvis det erstatningsbeloeb, som forsikringsselskabet udbetaler udlejningsselskabet, er lavere end den bogfoeringsmaessige nettovaerdi i selskabets regnskab, er det klart, at dette beloeb ikke betales som vederlag for en ydelse udfoert af udlejningsselskabet. Lejerens betaling er baseret paa ydre omstaendigheder (den kendsgerning, at bilen er stjaalet, oedelagt, forsvundet eller forulykket), som ikke er knyttet til den afgiftspligtige transaktion, som biludlejning er. Derfor kan lejerens betaling til udlejningsselskabet ikke betragtes som vederlag for levering af tjenester, og den er derfor ikke omfattet af momsbestemmelserne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1930/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(18. juni 1998)

Om: Opfoelgning af forespoergsler om hoejhastighedstog

I forlaengelse af mine forespoergsler E-0508/97(1) og E-2352/97(2) og navnlig paa baggrund af det foerste svar fra Ritt Bjerregaard, hvori der bebudedes foranstaltninger, der skulle sikre, at de relevante EU-bestemmelser blev overholdt, skal der goeres opmaerksom paa, at arbejdet med anlaeggelsen af hoejhastighedsbanen Rom-Napoli stort set er uaendret, og saaledes er lokalbefolkningen ikke, som det ellers er foreskrevet i direktiv 85/337/EOEF(3), blevet inddraget, ligesom der heller ikke er udfoert en miljoeindvirkningsvurdering. Hertil kommer, at arbejdet med og gennemfoerelsen af hoejhastighedsbanen i udkanten af Rom og navnlig i omraaderne "La Rustica" og "Casal Bertone" vil medfoere adskillige gener saasom stoejforurening, forurening i form af stoev og udledning af kemiske stoffer samt voldsomme og langvarige rystelser, der skyldes, at hoejhastighedsbanen ligger meget taet paa boligkvarterer. Alle disse faenomener vil skade livskvaliteten i de paagaeldende kvarterer paa maaske uoprettelig vis, og de foranstaltninger, der skal afhjaelpe generne, er naeppe tilstraekkelige, hvorfor det frygtes, at der vil opstaa trafikkaos. Desuden er der under det noedvendige nedrivningsarbejde i mange tilfaelde ikke taget hoejde for de noedvendige sikkerheds- og forureningsforebyggende foranstaltninger.

Vil Kommissionen paa denne baggrund oplyse:

1. om der i mellemtiden er rettet nye henvendelser til de italienske myndigheder med anmodning om overholdelse af EU-lovgivningen?

2. om der ikke er behov for paa ny at rette en anmodning om en gennemgribende aendring af hoejhastighedsprojektet i de omtalte omraader?

3. om de 700 mia ITL, som EIB har bidraget med til finansieringen af projektet, ikke boer goeres betinget af, at det er i overensstemmelse med EU-bestemmelserne?

4. sin generelle opfattelse af hele sagen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(3. september 1998)

Kommissionen vil gerne henlede det aerede medlems opmaerksomhed paa dens svar paa medlemmets skriftlige forespoergsel nr. 578/98(4).

De forhold, det aerede medlem omtaler, rummer intet nyt af juridisk relevans for anvendelsen af Raadets direktiv 85/337/EOEF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet.

Ved sin vurdering af hoejhastighedstogprojektet mellem Rom og Napoli anvendte Den Europaeiske Investeringsbank (EIB) sine gaeldende miljoestandarder som fastsat i Bankens miljoepolitiske erklaering. Ifoelge disse standarder stemmer projektet overens med saavel de nationale bestemmelser som de relevante faellesskabsdirektiver.

(1) EFT C 391 af 23.12.1997, s. 15.

(2) EFT C 187 af 16.6.1998, s. 1.

(3) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(4) EFT C 386 af 11.12.1998, s. 26.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2658/98

af Ernesto Caccavale (UPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Kraenkelse af bestemmelserne om offentlige udbud i forbindelse med selskabet Multiservizi i Catania

Efter forslag fra kommunalbestyrelsen vedtog byraadet i Catania i 1997 at oprette et blandet selskab ved navn Multiservizi A/S, som fik overdraget ansvaret for rengoering og opsyn, uden at der afholdtes en licitation, som alle virksomheder, der potentielt var i stand til at levere den paagaeldende ydelse, havde mulighed for at deltage i paa lige fod. Denne fremgangsmaade skulle have sikret nye arbejdspladser, men er tvaert imod resulteret i en betydelig nedgang i antallet af ansatte, samtidig med at de samlede udgifter er steget. Desuden har Multiservizi ikke overholdt det krav om at beholde de ansatte, som tidligere er blevet stillet til de vindende virksomheder under udbudsprocedurer, men forlangte tvaert imod, at medarbejderne i de firmaer, der tidligere har udfoert de paagaeldende arbejdsopgaver, skulle afskediges, inden de eventuelt kunne blive genansat.

1. Finder Kommissionen paa denne baggrund ikke, at der er grund til at undersoege, om den fremgangsmaade, som Catanias byraad har fulgt i forbindelse med denne koncession, er i overenstemmelse med reglerne?

2. Finder Kommissionen ikke, at der er god grund til mistanke om, at der er sket en kraenkelse ikke blot af faellesskabsbestemmelserne vedroerende fri konkurrence, men ogsaa af direktiv 92/50/EOEF(1) om samordning af fremgangsmaaderne ved indgaaelse af offentlige tjenesteydelser, der paalaegger myndighederne at overholde krav med hensyn til oekonomi, gennemsigtighed og offentlighed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(23. september 1998)

Kommissionen vil tage kontakt til de italienske myndigheder for at sikre sig, at den raader over alle de faktiske og retlige oplysninger, der er noedvendige for at kunne undersoege, om kommunen Catanias overdragelse af ansvaret for rengoering og opsyn til selskabet Multiservizi S.p.A. er i overensstemmelse med EU-bestemmelserne om offentlige udbud.

(1) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2350/98

af James Moorhouse (ELDR) til Raadet

(28. juli 1998)

Om: Forbindelserne med Kina

Under sin Kina-rejse betegnede praesident Clinton offentligt den blodige undertrykkelse paa Den Himmelske Freds Plads som "et fejltrin" og gjorde sig til talsmand for menneskerettighederne.

Har Raadet til hensigt at goere det samme i forbindelse med sine officielle kontakter med Kina?

Svar

(9. november 1998)

EU's holdning til den blodige undertrykkelse paa Den Himmelske Freds Plads i juni 1989 er velkendt. I lighed med USA bestraeber EU sig nu paa - gennem en styrket politisk dialog - at inddrage Kina i det internationale samfund og fremme Kinas overgang til et aabent samfund baseret paa retsstatsprincipperne og menneskerettighederne.

Menneskerettighedssituationen i Kina er et spoergsmaal, som til stadighed ligger EU paa sinde. Samtlige EU's medlemsstater forfoelger et faelles maal, idet de oensker at opnaa en maerkbar forbedring af menneskerettighedssituationen i Kina.

Menneskerettighedsspoergsmaalet er til stadighed paa dagsordenen i forbindelse med de politiske kontakter paa alle niveauer mellem EU, EU's medlemsstater og Kina.

I efteraaret 1997 genoptog EU paa ekspertniveau menneskerettighedsdialogen med Kina. To moeder, i oktober 1997 i Luxembourg og i december 1997 i Beijing, blev opfulgt af nogle yderligere samtalerunder i slutningen af februar 1998 i Beijing (i forbindelse med et faelles retspolitisk seminar om beskyttelse af menneskerettighederne og retspleje) samt i maj 1998 i London. Naeste samtalerunde finder sted i slutningen af oktober 1998 i Beijing efter et faelles retspolitisk seminar om faengslingsforholdene og doedsstraffen samt om mindretalsspoergsmaalet. Umiddelbart derefter afholdes et seminar paa en uge om kvinders menneskerettigheder. Dialogen om menneskerettighederne suppleres med konkrete samarbejdsprogrammer, der tager sigte paa at gennemfoere menneskerettighedsrelaterede initiativer, som EU har vedtaget sammen med de kinesiske myndigheder.

Inden aabningen af dette aars samling i Menneskettighedskommissionen (CHR), vil Raadet - med henblik paa at fastlaegge en faelles EU-holdning i CHR - foretage en evaluering af menneskerettighedssituationen i Kina, af den igangvaerende dialog mellem EU og Kina om menneskerettigheder og af det samarbejdsprogram vedroerende menneskerettigheder, som EU har indgaaet en aftale med Kina om.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2076/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(7. juli 1998)

Om: Stoejforureningen i Via Val d'Ala i Rom

I naerheden Via Val d'Ala i Rom findes en staerkt befaerdet jernbanelinje (straekningen Rom-Orte og lokaltog til Fiumicino), der medfoerer et hoejt stoejniveau og en heraf foelgende stoejforurening i et taet befolket omraade.

For ca. et aar siden indgav beboerne et andragende til myndighederne, hvori de anmodede om foranstaltninger til beskyttelse af deres livskvalitet, og politiet har herefter foretaget en kontrol i omraadet for at fastslaa stoejforureningens niveau.

Kan Kommissionen oplyse foelgende:

1. mener den ikke, at dette er i modstrid med direktiv 85/337/EOEF(1) om miljoerisikovurdering?

2. anser den det ikke for hensigtsmaessigt at anmode de italienske myndigheder om at soerge for opfoerelse af de noedvendige stoejbeskyttelsesmure?

3. hvorledes stiller Kommissionen sig generelt til dette spoergsmaal?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(15. september 1998)

1. Raadets direktiv 85/337/EOEF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet(2) gaelder for de projektkategorier, der er anfoert i direktivets bilag I og II (herunder langdistance-jernbanestraekninger), inden projekterne ivaerksaettes, eller under visse omstaendigheder inden eventuelle aendringer heraf. Direktivet omfatter ikke de allerede eksisterende infrastrukturer.

2. Dette spoergsmaal henhoerer under de enkelte medlemsstaters kompetence.

3. Kommissionen har offentliggjort en groenbog om fremtidens stoejpolitik i 1997(3). Efter at have modtaget visse reaktioner paa denne groenbog er Kommissionen nu i gang med at lade udarbejde et forslag til rammedirektiv om miljoeskadelig stoej. En raekke saerlige ekspertgrupper vil udarbejde dokumenter med stillingtagen og aflaegge beretninger herom til Kommissionen.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(3) KOM(96) 540 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3259/98 af Francisco SANZ FERNÁNDEZ til Kommissionen. Kultur og samarbejde med tredjelande



EF-Tidende nr. C 096 af 08/04/1999 s. 0167



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3259/98 af Francisco Sanz Fernández (PSE) til Kommissionen (28. oktober 1998) Om: Kultur og samarbejde med tredjelande Vil Kommissionen oplyse antallet, arten og omfanget af de stoetteordninger, som den inden for rammerne af aftalerne om samarbejde med tredjelande har ydet til kultur, undervisning og erhvervsuddannelse i Middelhavslandene og de latinamerikanske lande i perioden 1994-98? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (24. november 1998) De oenskede oplysninger sendes direkte til det aerede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2057/98

af Felipe Camisón Asensio (PPE) til Raadet

(6. juli 1998)

Om: Certifikatet "Europass-uddannelse"

Hvornaar og hvorledes vil europaeiske studerende inden for erhvervsuddannelse kunne deltage i ovennaevnte program? Vil programmet have fordele og faciliteter, der svarer til Erasmus-programmet?

Svar

(22. oktober 1998)

Beslutningen om fremme af ophold i andre europaeiske lande som led i vekseluddannelse, herunder laerlingeuddannelse, er ikke et faellesskabsprogram, men omhandler et dokument, som paa EF-plan skal tjene som dokumentation for, at en person har tilbragt en eller flere uddannelsesperioder i en anden medlemsstat. Anvendelsen af EUROPASS-uddannelse skal sikre, at faerdigheder og erfaringer, som den paagaeldende har opnaaet under en uddannelsesperiode i udlandet, bliver mere synlige. Der er saaledes tale om en helt anden fremgangsmaade end i Erasmus-programmet, der nu er erstattet af Socrates-programmet, og som vedroerer udveksling paa universitetsniveau.

Europa-Parlamentet anerkendte paa moedet den 16. juli 1998 modtagelsen af Raadets faelles holdning vedroerende forslaget til Raadets beslutning om fremme af ophold i andre europaeiske lande som led i vekseluddannelse, herunder laerlingeuddannelse. Formanden for Europa-Parlamentet anmodede om at faa den frist, som Parlamentet har til at afgive sin udtalelse, forlaenget med en maaned.

Raadet vil genoptage droeftelserne, saa snart Europa-Parlamentets udtalelse foreligger, og man vil eventuelt kunne naa til politisk enighed om teksten paa samlingen i Raadet (arbejds- og socialministrene) den 2. december 1998.

Det forventes, at beslutningen, naar den er vedtaget, vil traede i kraft den 1. januar 2000.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1123/98

af Marjo Matikainen-Kallstroem (PPE) til Kommissionen

(8. april 1998)

Om: Undersoegelse af anvendelsen af lange busser i EU

I transportdirektivet (96/53/EF)(1) om harmonisering af den stoerste tilladte vaegt og dimension i international trafik er den maksimale laengde for busser fastsat til 12 meter. Nogle medlemslande, f.eks. Finland, har faaet en ekstraordinaer tilladelse til at anvende laengere materiel.

Anvendelsen af laengere materiel, dvs. anvendelse af busmateriel paa over 12 meter i EU, er ogsaa blevet droeftet. I forbindelse med behandlingen af transportdirektivet i 1996 blev der som det fjerde punkt i protokollen for Raadets samling indfoejet en opfordring til Kommissionen om at undersoege mulighederne for anvendelse af busser paa over 15 meter i EU.

Kommissionen bedes oplyse, hvilke foranstaltninger den har truffet i overensstemmelse med Raadets opfordring til at undersoege anvendelsesmulighederne for lange busser i EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(29. maj 1998)

Raadets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsaettelse af de stoerste tilladte dimensioner i national og international trafik og stoerste tilladte vaegt i international trafik for visse vejkoeretoejer i brug i Faellesskabet(2) begraenser faktisk ikke brugen af lange busser, der bruges i international transport, til 12 meter. Direktivet fastsaetter, at lange busser paa op til 12 meter kan anvendes frit i hele Faellesskabet. Lange busser paa over 12 meter kan anvendes, men er underlagt nationale bestemmelser hvad angaar den maksimale tilladte laengde.

Det primaere maal med Kommissionens lovforslag, som udmundede i direktiv 96/53/EF var at harmonisere alle koeretoejers maksimale laengde og dimensioner i hele Faellesskabet. Den maksimale laengde for busser var der dog ikke enighed om, og der var intet flertal for en maksimumlaengde paa 15 meter. Paa dette grundlag lovede Kommissionen Raadet at udarbejde en rapport om emnet.

Det vil glaede det aerede medlem at vide, at Kommissionens rapport om 15 meter lange busser forventes vedtaget om kort tid, og den vil derefter blive sendt til Raadet og Parlamentet til overvejelse.

(1) EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59.

(2) EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2152/98

af Ingo Friedrich (PPE) til Kommissionen

(13. juli 1998)

Om: Illegal formidling af udenlandsk arbejdskraft inden for den tyske byggeindustri

Har Kommissionen kendskab til, at nederlandske virksomheder illegalt formidler engelsk arbejdskraft til tyske byggepladser?

Hvilke planer har Kommissionen om at standse denne praksis?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pàdraig Flynn

(13. oktober 1998)

Kommissionen kender ikke til den type problemer, som det aerede medlem bringer paa bane, og som drejer sig om illegal formidling af britisk arbejdskraft paa tyske arbejdspladser, som foretages af virksomheder etableret i Nederlandene.

Kommissionen understreger, at paa dette omraade skal der i henhold til artikel 4 i Europaparlamentet og Raadets direktiv nr. 96/71/EF(1) af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser etableres et samarbejde mellem de offentlige myndigheder i de enkelte medlemslande. Dette samarbejde skal "bl.a. bestaa i, at de paagaeldende offentlige myndigheder besvarer begrundede forespoergsler fra hinanden om oplysninger vedroerende graenseoverskridende tilraadighedsstillelse af arbejdstagere, herunder angaaende aabenlyst misbrug eller graenseoverskridende aktiviteter, der anses for ulovlige".

I sin meddelelse om sort arbejde(2) har Kommissionen erklaeret, at en effektiv strategi til bekaempelse af sort arbejde er noedt til at vaere omfattende og skal indeholde en blanding af baade sanktioner og forebyggelse.

Det fremgaar af ovennaevnte, at det er de enkelte medlemsstater, der kontrollerer den arbejdskraft der stilles til raadighed paa deres omraade, under iagttagelse af traktatens artikel 59, da naevnte virksomhed udgoer en graenseoverskridende tjenesteydelse.

(1) EFT L 18 af 21.1.1997.

(2) KOM(98) 219 endelig udgave.