SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1810/02

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(24. juni 2002)

Om: Slavehandel i Bosnien

Ifølge sammenfaldende oplysninger og reportager i pressen foregår der i Bosnien handel med kvinder på en moderne form for slavemarked. Titusindvis af kvinder fra de østeuropæiske lande bringes dertil for at blive markedsført og solgt til ruffere i andre lande, især EU-lande. Samtidig meddeltes det på Unesco's konference om handel med mennesker, som fandt sted i Thessaloniki, at ca. 5 000 mindreårige kvinder hvert år transporteres til Rusland bl.a. fra Bosnien og ledes videre til organisationer for hvid slavehandel.

Det er ikke nødvendigt at minde om, at der i Bosnien findes en stærk bevæbnet styrke med betydelig deltagelse fra EU-medlemslande for at sikre fred og, formoder jeg orden. Man ville kunne forestille sig, at det også hørte til dens opgaver at støtte opretholdelsen af en elementær retsstat og at sikre den omend minimale beskyttelse af menneskerettighederne, som bekæmpelse af handel med mennesker ville være.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at bekæmpe dette fænomen i Europa og især i kandidatlandene? Kan Kommissionen ligeledes oplyse, om den råder over præcise oplysninger om tilsvarende fænomener i EU-landene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(1. august 2002)

Kommissionen er bekendt med rapporterne om handel med mennesker i det vestlige Balkan, især med kvinder og piger med henblik på seksuel udnyttelse. I denne handel er Bosnien-Hercegovina både transitland, endeligt bestemmelsessted og i mindre grad oprindelsesland. Bosnien-Hercegovina er blevet inddraget i denne aktivitet, da landet giver menneskehandlerne muligheder, f.eks. med hensyn til åbne grænser, ukoordinerede politistyrker med for få ressourcer, et usammenhængende og stadig i vidt omfang ikke reformeret retsvæsen og ikke mindst et marked.

De internationale væbnede styrker i Bosnien-Hercegovina (i øjeblikket omkring 18 000) udgør en del af stabiliseringsstyrken (SFOR). SFOR er ikke en politistyrke, og den griber derfor ikke direkte ind mod menneskehandlere. Ikke desto mindre er dens opgave at sikre freden, og stabilitet skaber et miljø, hvor

andre myndigheder både det lokale politi og internationale organisationer kan behandle denne forbrydelse. De Forenede Nationers særlige menneskehandelsprogram i Bosnien-Hercegovina har været et vigtigt våben i kampen mod menneskehandel. Unionen bidrager også indirekte ved at behandle de muligheder, som menneskehandlerne udnytter. I 2001 ydede CARDS-bistandsprogrammet således 2,5 mio. EUR til Bosnien-Hercegovinas statsgrænsetjeneste for at hjælpe landet med at forbedre dets grænsekontrol. I 2002 går CARDS-støtten bl.a. til reformer af anklage- og retssystemerne i Bosnien-Hercegovina. Der vil blive ydet yderligere 5 mio. EUR til at forbedre politiets kapacitet gennem faglig bistand, uddannelse, udstyr og kontorudvikling. Bekæmpelse af menneskehandel vil naturligvis også være et anliggende for EU's politimission til Bosnien-Hercegovina, der indledes den 1. januar 2003.

For så vidt angår bekæmpelse af menneskehandel i Europa i bredere forstand, især i kandidatlandene, er Kommissionens politik kendetegnet ved at fokusere på ofrene for denne afskyelige kriminelle aktivitet, på oprulning af kriminelle netværk og på forebyggelse. Der er taget lovgivningsmæssige initiativer, og en rammebeslutning, hvori der fastlægges fælles definitioner og sanktioner, vil muligvis snart blive vedtaget. Rådet er også ved at drøfte et direktivforslag fra Kommissionen om kortvarige opholdstilladelser for ofre, der samarbejder mod de personer, som udnytter dem. STOP II-programmet yder støtte til uddannelse, forskning og projekter, der fremmer udviklingen af samarbejde på unionsplan, og Det Europæiske Forum for Forebyggelse af Kriminalitet behandler specifikt menneskehandel. Den 28. september 2001 blev justits- og indenrigsministrene og deres kolleger fra kandidatlandene enige om 12 foranstaltninger til bekæmpelse af menneskehandel, herunder aktivt operationelt samarbejde, gennemførelse af oplysningskampagner og tilvejebringelse af bistand til ofre. Disse foranstaltninger vil danne grundlag for et udviklet samarbejde med ansøgerlandene.

Trods vanskelighederne ved at indhente statistiske oplysninger om dette område, er de fleste aktører inden for bekæmpelse af menneskehandel enige om, at det er et fænomen i vækst. På globalt plan skønnes det, at helt op til 700 000 kvinder og børn hvert år bringes over internationale grænser af menneskehandelsbander. Nogle ikke-statslige organisationer sætter tallet væsentligt højere, især hvis menneskehandel med henblik på udnyttelse af arbejdskraft medregnes. Kommissionen vil fortsætte med at støtte forskning med henblik på at forbedre forståelsen af fænomenet under STOP II-programmet.