ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3591/01

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Virksomheden Luís Elvas og tekstil- og beklædningssektoren i Portugal

Virksomheden Luís Elvas, LDA (Confecções Montebela), som er beliggende i Belmonte i et område i det indre Portugal, hvor der kun er få beskæftigelsesmuligheder, også i industrien, befinder sig i en vanskelig situation. Virksomheden har på nuværende tidspunkt 200 beskæftigede, men antallet var tidligere 300.

Efter omfattende investeringer for ca. fem år siden, gennemgik virksomheden en vanskelig periode på grund af en uinddrivelig gæld på 150 mio. escudos, som skyldtes, at nogle af virksomhedens kunder i Frankrig og Det Forenede kongerige var gået konkurs.

Den nuværende situation med konkurrence fra tredjelande inden for den problemfyldte tekstil- og beklædningssektor er med til at forværre situationen, hvad der sætter spørgsmålstegn ved, om virksomheden kan overleve med alle de konsekvenser, som det vil få for beskæftigelsessituationen de fleste ansatte er kvinder og for udviklingen af dette område i det indre af Portugal.

Kommissionen bedes derfor oplyse følgende:

- hvilken støtte er der fra EU blevet ydet til virksomheden?

- hvilken støtte påtænker kommissionen at yde til de virksomheder i tekstil- og beklædningssektoren, som er berørt af Unionens tosidede aftaler med tredjelande?

- hvordan forventer Kommissionen at støtte de små og mellemstore virksomheder, især inden for følsomme sektorer som tekstilbranchen, der har uinddrivelige fordringer i andre EU-lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(5. februar 2002)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3355/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(6. december 2001)

Om: Elendige hygieneforhold på det centrale kødmarked Rendi i Grækenland

I sit svar på min forespørgsel E-2566/01(1) erklærer Kommissionen, at den undersøger hygiejneforholdene på det centrale kødmarked Rendi i Grækenland.

Hvilke konklusioner er Kommissionen nået frem til, og hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe med henblik på at forbedre hygiejneforholdene på det ovennævnte kødmarked?

(1) Se side 122.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(24. januar 2002)

Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor har planlagt et kontrolbesøg på det centrale kødmarked Rentis i januar 2002.

Der vil blive udarbejdet en inspektionsrapport, som fremsendes til de græske myndigheder, jf. Kommissionens beslutning 98/139/EF af 4. februar 1998 om visse regler for veterinærkontrol på stedet foretaget af Kommissionens eksperter i medlemsstaterne(1). Den sammenfattende rapport sendes også til Parlamentet og offentliggøres på internettet på følgende adresse: http://europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_da.html.

Den endelige rapport gennemgås af de berørte tjenestegrene i Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse, der tager stilling til, hvilke forholdsregler der bør tages i den konkrete situation.

(1) EFT L 38 af 12.2.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3114/01

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Rådet

(15. november 2001)

Om: Udgifter til sundhed

1. Vil Rådet venligst, som andel af BNI, angive udgifterne til sundhed i de enkelte medlemsstater for

a) staten

b) borgerne?

2. Vil det desuden, som andel af BNI, angive de gennemsnitlige udgifter til sundhed i EU på grundlag af de nyeste foreliggende tal?

Svar

(18. februar 2002)

Rådet modtager ingen oplysninger om udgifterne til sundhedsvæsenet i EU's medlemsstater og er derfor ikke i stand til at besvare det ærede parlamentsmedlems spørgsmål.

Hidtil er disse tal blevet offentliggjort af OECD. Fremover vil Eurostat og OECD imidlertid i samarbejde indsamle og ajourføre sådanne oplysninger med henblik på offentliggørelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2709/01

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(3. oktober 2001)

Om: Definition af vegetarisme/vegetarisk

I Tyskland deklareres produkter, der indeholder animalske ingredienser, som vegetariske.

1. Er det korrekt, at dette er lovligt, fordi der ikke findes nogen lovmæssig definition af begrebet vegetarisme?

2. Hvad gør Kommissionen i bekræftende fald for at rette op på denne vildledning af forbrugerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(6. november 2001)

Der findes ikke, hverken på fællesskabsplan eller i en international sammenhæng, en harmoniseret definition af begreberne vegetarisk og vegetarisme.

Inden for codex alimentarius er drøftelserne med henblik på at nå frem til en sådan definition blevet afbrudt uden resultat efter flere år på grund af synspunkter, der er så forskellige, at det er umuligt at nå til enighed.

Der findes således bl.a. den opfattelse, at vegetarisk kun udelukker kødprodukter, mens på den anden side andre er af den opfattelse, at alle animalske produkter skal udelukkes, og der findes forskellige synspunkter mellem disse to yderligheder.

For at forbrugeren ikke skal blive vildledt, er det efter Kommissionens opfattelse nødvendigt at kunne kontrollere sammensætningen af levnedsmidler, der markedsføres som vegetariske, og kontrollere, om denne sammensætning svarer til forbrugerens egen opfattelse af vegetarisme.

Med henblik herpå skal fabrikanter, der anvender den pågældende betegnelse, på etiketten angive alle det pågældende produkts bestanddele.

Det forslag, som Kommissionen for nylig har oversendt til Parlamentet og Rådet(1) med henblik på obligatorisk angivelse af samtlige ingredienser i levnedsmidler, vil gøre det muligt at bringe enhver usikkerhed vedrørende mærkning som i det nævnte tilfælde til ophør.

(1) KOM(2001) 433 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2893/01

af Jens-Peter Bonde (EDD) til Rådet

(22. oktober 2001)

Om: Antal af afstemninger årligt i Ministerrådet

Vil Ministerrådet oplyse antallet af afstemninger, som har fundet sted i Ministerrådet hvert år?

Svar

(14. februar 2002)

Allerførst vil Rådet gerne henlede det ærede parlamentsmedlems opmærksomhed på, at Generalsekretariatet for Rådet udarbejder månedsoversigter over Rådets retsakter, der indeholder lister over Rådets retsakter og dokumenter af ikke-lovgivende karakter, herunder afstemningsresultater, stemmeforklaringer og erklæringer til optagelse i mødeprotokollen, når Rådets optræder som lovgivende myndighed som defineret i EF-traktatens artikel 207, stk. 3, og i Rådets forretningsorden artikel 7.

Siden januar 2001 har disse månedsoversigter også indeholdt omtale af den afstemningsprocedure, der er fulgt for Rådets vedtagelse af retsakter (enstemmighed, kvalificeret eller simpelt flertal). Oversigterne kan fås direkte fra Rådets websted (http://ue.eu.int, under Åbenhed og Oversigt over Rådets retsakter). Desuden offentliggøres resultaterne af afstemninger om retsakter i de pressemeddelelser, der udsendes efter samlinger i Rådet, og som også kan downloades fra Rådets websted (under Press Office/Newsroom og Rådet).

Med hensyn til det ærede parlamentsmedlems specifikke spørgsmål om antallet af afstemninger, der finder sted i Rådet hvert år, findes der statistikker om afstemninger, der er foretaget, når Rådet optræder som lovgivende myndighed. I andre tilfælde offentliggøres afstemningsresultater kun ved Rådets afgørelse, der træffes på anmodning af et af dets medlemmer i henhold til artikel 9, stk. 3, litra c), i Rådets forretningsorden. Følgende statistikker over tilfælde, hvor delegationerne undlod at stemme eller stemte imod i forbindelse med Rådets vedtagelse af retsakter, blev indsamlet i tidsrummet 1996 2000:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

Til sidst kan det nævnes, at Rådet i 2000 vedtog 136 retsakter med kvalificeret flertal og 55 med enstemmighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2045/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Forbud mod Dydspartiet i Tyrkiet

Den 22. juni traf den tyrkiske forfatningsdomstol afgørelse om, at Dydspartiets (Fazilet Partisi) virksomhed skulle forbydes, partiets ejendom beslaglægges og visse af dets medlemmer fratages deres politiske rettigheder for en periode på fem år.

1. Er denne afgørelse truffet af et land, der har ansøgt om EU-medlemskab, i overensstemmelse med Fællesskabets regelværk, København-kriterierne og forpligtelserne som led i partnerskabsaftalen?

2. Hvad agter Kommissionen at foretage sig med henblik på at udsende et klart budskab til Tyrkiet om, at dets forpligtelse til at opfylde de bindende løfter, det har aflagt som ansøgerland, ikke kan forblive tomme ord?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(7. september 2001)

Kommissionen erkender, at Forfatningsdomstolens afgørelse om, at Fazilet-partiet forbydes, er i overensstemmelse med den tyrkiske forfatning, men nærer betænkeligheder ved denne afgørelses betydning for den demokratiske pluralisme og ytringsfriheden.

Kommissionen henleder det ærede medlems opmærksomhed på formandskabets erklæring på Unionens vegne fra juni 2001, hvori det understreges, at Domstolens afgørelse tydeligt viser, at det er nødvendigt, at Tyrkiet kommer videre med de politiske reformer for at kunne gennemføre de prioriterede områder i tiltrædelsespartnerskabet.

Kommissionen overvåger løbende i lyset af de politiske Københavnskriterier udviklingen med hensyn til den forfatningsreform, der drøftes af det tyrkiske parlament, bl.a. hvad angår overholdelse af bestemmelserne om forbud mod politiske partier. I den sammenhæng lægger den særlig stor vægt på det nødvendige i at efterleve de europæiske standarder, navnlig de retningslinjer for forbud mod og opløsning af politiske partier og tilsvarende foranstaltninger, som Europarådets Venedig-kommission vedtog i december 1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3267/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. november 2001)

Om: Kournas-søen

I nærheden af Georgoupoli på Kreta er der planer om at bygge et biologisk rensningsanlæg. Der er tale om et projekt af stor betydning for forbedringen af miljøet i området, som skal medfinansieres fra Samhørighedsfonden. Det er bestemt, at det biologiske rensningsanlæg skal ligge i nærheden af Kournas-søen, som er omfattet af Natura 2000.

Kan Kommissionen på baggrund af nødvendigheden og den særlige nytteværdi af dette projekt bekræfte, at placeringen af det biologiske rensningsanlæg ikke vil indvirke på kvaliteten af vandet i søen og ikke medføre forringelse af miljøet? Er der undersøgt alternative områder for placering af anlægget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(11. januar 2002)

De græske myndigheder har sendt Kommissionen en ansøgning om en medfinansiering på ca. 8,6 mio. EUR fra Samhørighedsfonden til opførelse af et rensningsanlæg i nærheden af Georgioupoli.

Ved behandlingen af sagen mente Kommissionen ikke, at dette projekt kunne anses for vigtigt ud fra Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand(1). Det bød i øvrigt ikke på de nødvendige garantier for beskyttelsen af Kourna-søen, der ligger i nærheden af denne zone, og som er anført med koden GR4340010 på den liste, som Grækenland foreslog for det europæiske økologiske net Natura 2000 ifølge Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(2). Kommissionen imødekom derfor ikke denne støtteansøgning.

(1) EFT L 135 af 30.5.1991.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2464/01

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. september 2001)

Om: Frankrigs andre sprog

Alle europæiske borgere bør ligesom dem, der i social og familiemæssig sammenhæng taler et sprog, der er forskelligt fra det sprog, der betragtes som officielt i en given stat, kræve, at de medlemsstater, der endnu i dag fører en diskriminerende politik over for sprog, der tales af fuldgyldige borgere, ændrer denne entydigt udemokratiske optræden og giver disse sprog på områder inden for EU fuld officiel status og støtter deres anvendelse. Dette krav vedrører i dag navnlig Frankrig. Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen i denne forbindelse over for den franske regering?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-2462/01 og E-2464/01

(17. oktober 2001)

EF-traktatens artikel 151 (tidl. artikel 128) bekræfter betydningen af medlemsstaternes kulturelle forskelligartethed ved at understrege, at forskelligartetheden udgør alle europæeres fælles kulturarv.

EU og Europarådets fælles initiativ om at gøre år 2001 til Det Europæiske Sprogår (året er baseret på EF-traktatens artikel 149 og 150 (tidl. artikel 126 og 127)) har både til formål at hylde den sproglige mangfoldighed i Europa og at øge alle de europæiske borgeres kendskab til denne fælles værdi.

Hvad angår sproglige forhold i medlemsstaterne er det dog disse selv eller de offentlige myndigheder i disse, der har kompetencen på området.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1332/01

af Arlindo Cunha (PPE-DE) til Kommissionen

(3. maj 2001)

Om: Ny organisationsplan for Generaldirektoratet for Fiskeri

Det er kommet til mit kendskab, at der er ved at blive indført en ny organisationsplan for Generaldirektoratet for Fiskeri. Ifølge den nye plan skal fiskeriaftalerne med landene i Nordatlanten og Nordeuropa henhøre under et direktorat, mens fiskeriaftalerne med andre lande skal høre under et andet direktorat.

Hvis dette er rigtigt, vil der være tale om en uholdbar situation, idet det ville pege i retning af to forskellige kriterier for fiskeriaftaler for hhv. de nordlige og sydlige lande i EU, hvad der er i strid med princippet om en ensartet behandling af alle aftaler og alle fiskere i EU.

Kommissionen bedes derfor oplyse, om denne oplysning er korrekt, om hvilke drøftelser der i bekræftende fald har fundet sted med erhvervsorganisationerne, samt hvad der ligger til grund for denne afgørelse.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. juni 2001)

Den nye organisationsplan for Generaldirektoratet (GD) for Fiskeri, som blev vedtaget den 1. april 2001, har ikke til formål at sondre mellem sydlige og

nordlige aftaler. Den bygger snarere på en politik- eller aktivitetsbaseret tilgang, hvor direktorat A skal tage sig af bevaringspolitikken (specielt bestande og flåder) og direktorat B af de eksterne forbindelser, idet de multilaterale og bilaterale arrangementer henlægges under særskilte kontorer.

Der er intet nord/syd-skel og bestemt ingen forskelsbehandling de forskellige medlemsstater imellem. Ifølge den nye organisationsplan for GD for Fiskeri skal alle aftaler, der er baseret på finansiel betaling for adgang til fiskebanker (såsom Grønland, Mauretanien, Angola og andre), sortere under ét kontor i direktorat B. Dette skulle netop være en garanti for, at de forvaltes på sammenhængende vis.

De aftaler med tredjelande, der har udveksling af fiskerirettigheder som grundlæggende element (såsom Norge, Island og andre), sorterer under det kontor i direktorat A, der også står for forvaltningen af bestande. Dette er nyttigt, da fiskerirettighederne i medfør af disse aftaler indgår i TAC'erne og kvoterne, som skal fordeles mellem medlemsstaterne. Fordelen ved dette nye system kan navnlig ses for Norges vedkommende, da Kommissionen nu fører forhandlinger med Norge om de langsigtede tekniske foranstaltninger til genopretning af torskebestandene i Nordsøen.

Der foregår en konstant dialog med fiskerisektorens organisationer via arbejdet i Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur. Den interne organisering af Kommissionens tjenestegrene er imidlertid et anliggende, hvor Kommissionen handler selvstændigt og ud fra hensynet til en effektiv anvendelse af ressourcerne og en tilfredsstillende gennemførelse af politikken.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1405/01

af Robert Sturdy (PPE-DE) til Kommissionen

(11. maj 2001)

Om: Geografisk klassificering af Armenien

Kan Kommissionen oplyse, hvilken geografisk region Armenien, et medlem af Europarådet, tilhører med henblik på Den Europæiske Unions arbejde? Jeg har haft den opfattelse, at Armenien blev betragtet som værende en del af Europa, men modstridende kilder mener, at det udgør en del af det sydvestlige Asien.

Den kilde, jeg henviser til, er The World Factbook, den amerikanske regerings fuldstændige geografiske håndbog. Er Kommissionen klar over, at visse europæiske forsikringsselskaber har benyttet denne kilde til at fastlægge forskellige landes kategorisering, og at dette kan have uheldige virkninger for europæere, der tegner en rejseforsikring, og som går ud fra den logiske antagelse, at Armenien udgør del af Europa?

Bør EU-virksomheder ikke henvise til EU-klassifikationer, når de fastlægger deres politik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(1. oktober 2001)

Forbindelserne mellem Unionen og Republikken Armenien er fastlagt i partnerskabs- og samarbejdsaftalen, der blev undertegnet den 22. april 1996, og som trådte i kraft den 1. juli 1999(1).

Unionens og Fællesskabets traktater indeholder ikke nogen bestemmelser med hensyn til den geografiske afgrænsning af Europa.

I Kommissionens rapport om Europa og udfordringen i forbindelse med udvidelsen, der blev forelagt Det Europæiske Råd i Lissabon den 26. til 27. juni 1992, erklærede den, at:

Udtrykket Europa er ikke blevet officielt defineret. Det rummer i sig geografiske, historiske og kulturelle elementer, som alle bidrager til Europas identitet. Den fælles erfaring med hensyn til nærhed, ideer, værdier og historisk vekselvirkning kan ikke reduceres til en enkelt formel, og denne erfaring vil blive taget op til fornyet overvejelse af hver ny generation. Kommissionen er af den opfattelse, at det hverken er muligt eller hensigtsmæssigt at skabe nye grænser for Den Europæiske Union, hvis konturer vil blive formet gennem mange år fremover.

I forbindelse med aktiviteter i Rådets regi behandles spørgsmål vedrørende Republikken Armenien af Gruppen vedrørende Østeuropa og Centralasien.

(1) EFT L 239 af 9.9.1999, s. 3.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2406/01

af Lousewies van der Laan (ELDR) til Kommissionen

(21. august 2001)

Om: Samarbejdet mellem EU og Indien: Fælles projekter med Sai Baba og beskyldninger om forulempelse af børn

Sidste år trak Unesco sig ud af en konference, den havde planlagt med Institute of Sathya Sai Education med den begrundelse, at den nærede dyb bekymring over forlydender om seksuelt misbrug af unge og børn, som lederen af den pågældende bevægelse, Sathya Sai Baba, skulle have gjort sig skyldig i.

Kan Kommissionen bekræfte, at der ikke allerede er blevet eller vil blive ydet EU støtte, og at der ikke vil blive indgået fælles projekter med organisationer med tilknytning til Sai Baba, indtil sagen er blevet opklaret?

Er Kommissionen rede til at rejse spørgsmålet om ovennævnte beskyldninger på topmødet mellem EU og Indien den 23. november 2001 og kræve forsikring om, at den indiske regering er gået i gang med at efterforske disse beskyldninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(1. oktober 2001)

Sathya Sai Trust modtager ikke, og har aldrig modtaget, nogen midler fra Fællesskabet, og den er heller ikke tilknyttet nogen af Fællesskabets projekter i Indien.

Kommissionen tager denne form for beskyldninger meget alvorligt og ville i givet fald øjeblikkeligt standse sin finansielle bistand til de pågældende projekter.

Dette spørgsmål vil ikke blive medtaget som noget selvstændigt punkt på dagsordenen for topmødet mellem Unionen og Indien, men et hvilket som helst emne kan på uformel måde drøftes eller tages op under et af de andre punkter. Der findes også andre fora for drøftelser mellem Indien og Unionen, hvor menneskerettighedsanliggender kan bringes på bane.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2570/01

af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen

(21. september 2001)

Om: EU-støtte til forsøg på ikke-menneskelige primater i Nederlandene

På baggrund af den bekymring, som mange EU-borgere har tilkendegivet over anvendelsen af ikke-menneskelige primater til forsøg og i lyset af den nederlandske regerings meddelelse i juli om, at den vil forbyde anvendelse af store menneskeaber til biomedicinsk forskning, som direkte berører det biomedicinske primatforskningscenter (Biomedical Primate Research Centre) i Rijswijk, hvornår blev da EU-støtte til dette center sidst taget op til overvejelse, og hvornår vil dette spørgsmål igen blive taget op til overvejelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(29. oktober 2001)

De seneste kontrakter vedrørende fællesskabsforskning omfattende Biomedical Primate Research Centre i Rijswijk (BPRC) blev indgået i 2000.

Som det måtte være det ærede medlem bekendt, sørger Kommissionen for såvel en videnskabelig som en etisk vurdering af alle forskningsforslag, førend der træffes afgørelse om finansiering.

Desuden er der systematisk blevet gennemført en etisk kontrol under det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FTU) programmet for livskvalitet i forbindelse med forslag vedrørende særligt følsomme spørgsmål som anvendelse af ikke-menneskelige primater til forsøg. Det etiske kontrolpanel omfatter blandt andre repræsentanter for dyreværnsgrupper. Den etiske kontrol sikrer, at alle forskningsprojekter med brug af forsøgsdyr gennemføres i overensstemmelse med Rådets Direktiv 86/609/EØF af 24. november 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre videnskabelige formål(1). Heri tages der hensyn til det samlede udbytte af den foreslåede forskning set i relation til de mulige omkostninger i form af dyrenes lidelser. Alle projekter skal godkendes af lokale etiske komiteer eller andre autorisationsinstanser, før der træffes afgørelse om finansiering.

BPRC har kontraktligt forpligtet sig til at opfylde alle nationale såvel juridiske som etiske krav. BPRC har i juli 2001 over for Kommissionen bekræftet, at det på lokalt plan har fået tilladelse til at udføre biomedicinsk forskning med brug af ikke-menneskelige primater.

Alle fællesskabsfinansierede projekter gennemgås regelmæssigt af Kommissionen på grundlag af de individuelle årlige projektstatusrapporter, der udarbejdes af projektkoordinatorerne.

(1) EFT L 358 af 18.12.1986.