SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0633/01

af Ioannis Souladakis (PSE) til Kommissionen

(6. marts 2001)

Om: Liberalisering af elektrisk energi

Den nylige krise på området for elektrisk energi i staten Californien har bragt de problemer i forgrunden, der opstod efter liberaliseringen af den elektriske energi i denne stat. Årsagerne til denne krise er mange, såsom ublu fortjeneste på en gros-priserne, distributionsselskabernes økonomiske vanskeligheder samt det, at myndighederne ikke i tide er skredet ind. Samtidig har denne krise haft mangfoldige og alvorlige følger; der er risiko for en brat stigning i elektricitetspriserne, fare for inflationspres samt risiko for, at elektricitetsselskabernes aktier vil falde og den almindelige udvikling og vækst i Californien blive hæmmet.

Eftersom Kommissionen i adskillige år har tilstræbt en tilsvarende liberalisering af den elektriske energi, bedes den besvare følgende:

1. Hvilke undersøgelser har Kommissionen foretaget med henblik på at sikre tilstrækkelige mængder af elektrisk energi uden fare for overdimensionerede prisstigninger?

2. Har Kommissionen undersøgt, hvorvidt der findes sikkerhedsventiler, der kan skabe sikkerhed for, at køb af elektrisk energi ikke udelukkende vil ske på spotmarkedet, men at der vil blive indgået langfristede kontrakter?

3. Har Kommissionen fastlagt regler for, hvordan medlemsstaterne i tilfælde af forsyningsknaphed kan intervenere for at sikre energiforsyning til priser, der er overkommelige for produktionsvirksomhederne, så omkostningerne ikke væltes over på forbrugerne?

4. Har Kommissionen fastlagt konkrete faser som led i liberaliseringen af markedet for elenergi samt tidsintervaller for revision af denne liberaliseringsproces med henblik på at undgå eventuel konkurrenceforvridning, der vil skabe problemer for energiafsætningen og følgelig øge omkostningerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. maj 2001)

1. Forsyningssikkerheden er det vigtigste formål med den europæiske energipolitik, således som det fremgår af Kommissionens grønbog På vej mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed(1), der udkom for nylig.

Efter at have foretaget en analyse af begivenhederne i Californien har Kommissionen nået den konklusion - som deles af næsten alle andre - at problemerne i Californien skyldes Californiens særlige lovgivning og markedsstruktur. Denne struktur præges især af utilstrækkelig produktionskapacitet, adgangsbegrænsninger og høje, men svingende priser, der holdes oppe af en obligatorisk pulje og den manglende mulighed for at indgå langtidskontrakter.

Sådanne forhold eksisterer ikke i Fællesskabet. Navnlig er Fællesskabet i besiddelse af tilstrækkelig reservekapacitet, idet den anslås til ca. 30 % af spidsbelastningsefterspørgslen (iberegnet overkapacitet og den reservekapacitet, som kræves for at bevare systemsikkerheden).

2. I modsætning til Californien forbyder Fællesskabet ikke mellem- og langfristede forsyningskontrakter mellem leverandører og forbrugere, de udgør tværtimod de grundlæggende handelsaftaler på elektricitetsmarkedet. Da disse kontrakter benyttes sideløbende med kortfristede transaktioner på spotmarkedet, giver de prisudviklingerne den nødvendige stabilitet.

3. Den voksende integrering af det europæiske elektricitetsmarked vil øge forsyningssikkerheden ved at åbne markederne og udvide samkøringskapaciteten, så den grænseoverskridende handel bliver større, især når en af medlemsstaterne har elektricitetsmangel.

Desuden indeholder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet(2) bestemmelser, der sætter medlemsstaterne i stand til at træffe særlige foranstaltninger over for akut mangel og hindre fremtidige problemer i forbindelse med primære energikilder. I tilfælde af pludselig krise på energimarkedet kan medlemsstaterne ifølge direktivets artikel 23 træffe midlertidige beskyttelsesforanstaltninger. Disse foranstaltninger kan omfatte markedsindgreb for at sikre de endelige forbrugere rimelige priser og producenterne omkostningsdækning, men de skal stå i et rimeligt forhold til formålet og må ikke indebære forskelsbehandling. Hvis en medlemsstat desuden finder, at den etablerede kapacitet på grundlag af en given primærkilde er usædvanlig stor eller vokser så hurtigt, at den udgør en trussel mod den samlede elektricitetsforsyningssikkerhed, kan medlemsstaten i henhold til artikel 5, stk. 1, litra f), fastsætte arten af de primære energikilder for al ny kapacitet.

4. I sit forslag til ændring af elektricitetsdirektivet(3) foreslår Kommissionen en gradvis udvikling henimod fuld markedsliberalisering. Senest 2003 skal alle erhvervskunder frit kunne vælge deres leverandør, og inden 2005 skal alle kunder have denne rettighed.

For at sikre, at forsyningssikkerheden tilgodeses i tilstrækkelig grad, samtidig med at markedsliberaliseringen udvikler sig, foreslås der nye foranstaltninger, som skal sikre tilstrækkelig produktionskapacitet. Disse nye foranstaltninger pålægger medlemsstaterne løbende at overvåge ligevægten mellem udbud og efterspørgsel og hvert år offentliggøre en rapport, hvori de gør rede for resultaterne og angiver, hvilke foranstaltninger der planlægges for at sikre forsyningssikkerheden. Kommissionen vil på grundlag af de nationale rapporter og sin egen overvågning offentliggøre en rapport, der omfatter hele Fællesskabet. Når det er nødvendigt, indkalder medlemsstaterne tilbud til anlæggelse af ny elproduktionskapacitet.

Med hensyn til forsyningssikkerheden forstået som primære energiproduktionskilder til produktion gælder elektricitetsdirektivets beskyttelsesbestemmelser, således som de blev beskrevet i svaret på spørgsmål 3.

(1) KOM(2000) 769 endelig udg.

(2) EFT L 27 af 30.1.1997.

(3) KOM(2001) 125.