SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0519/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. februar 2001)

Om: Indkøb af computere versus miljøkrav

I opdrag af den svenske regering har finansministeriets indkøbsafdeling anskaffet 400 000 nye personlige computere til ansatte i centraladministrationen, myndigheder, kommuner og amtsråd. I sin specifikation kræver indkøbsafdelingen, at computerne ikke må indeholde giftige kemikalier, f.eks. flammehæmmere og tungmetaller som kadmium og antimon.

ommissionen har sat spørgsmålstegn ved, om indkøbsafdelingen har opstillet korrekte miljøkrav i forbindelse med det største indkøb af computere nogensinde i Sverige. Kommissionen skal have påstået, at kravene kan udgøre en handelshindring. Indkøbsafdelingen i Sverige hævder, at miljøkravene er rimelige og afbalancerede.

Kan Kommissionen begrunde, hvorfor den ikke mener, at finansministeriets indkøbsafdeling har formuleret sine miljøkrav korrekt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(27. april 2001)

Kommissionen skal herved oplyse det ærede medlem om, at det i udbudsbetingelserne er fastsat, at Statskontoret vil udelukke de bydende, hvis tilbud ikke opfylder særlige tekniske mindstekrav. Det drejer sig i den forbindelse om tilbud på leveringen af computere, som er udstyret med mekaniske plastikdele, der indeholder bestemte tungmetaller såsom kadmium og antimon samt andre stoffer som f.eks. bromerede flammehæmmere. Det er kun i de tilfælde, hvor udbudsbetingelserne medfører en vis grad af forskelsbehandling, at Kommissionen ifølge EF-traktatens artikel 28-30 (tidligere artikel 30-36) kan anse disse kriterier for at være retsstridige.

Kommissionen fastslår, at der med hensyn til mindst ét af de stoffer, som ikke accepteres af de svenske myndigheder, nemlig antimon, ikke findes særlige bestemmelser herom, hverken i EUs eller i den svenske lovgivning. Der findes kun til dels bestemmelser om de øvrige stoffer. Produkter, der indeholder disse eller andre stoffer, som der i udbudsbetingelserne er opstillet et forbud mod, kan følgelig sælges og markedsføres på lovlig vis i alle medlemsstater inklusive Sverige. Kommissionen har ikke modtaget særlige oplysninger, der kan retfærdiggøre forbuddet mod det pågældende stof. På baggrund heraf kan det ikke udelukkes, at et sådant forbud, der kunne tænkes at favorisere eller udelukke visse leverandører eller producenter, strider mod EF-traktatens artikel 28-30.

Før Kommissionen træffer beslutning om, hvordan den skal forholde sig i denne sag, og hvorvidt den skal stille forslag om, at der i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169) indledes en procedure i forbindelse med overtrædelse af EF-traktaten, vil den vurdere de yderligere oplysninger, som den har modtaget fra de implicerede parter. Kommissionen vil i den forbindelse tillige tage forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr med i betragtning(1).

I forbindelse med evalueringen af udbud er kriterier, der har relation til de bydendes miljøkapaciteter, i henhold til bestemmelserne om offentlige indkøb(2) kun lovlige, hvis de er relevante for den ydelse, der skal udføres, og såfremt de bidrager til valget af det økonomisk mest fordelagtige tilbud.

(1) EFT C 365 E af 19.12.2000.

(2) Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb, EFT L 199 af 9.8.1993.