SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3773/00

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Nye planter med gener, der er resistente over for giftige stoffer, som bestøver afgrøder og frembringer giftige spiseplanter

1. Har Kommissionen kendskab til rapporten fra den britiske regerings rådgivende udvalg om udslip i miljøet (Advisory Committee on Releases to the Environment, ACRE), med titlen Guidance on Best Practices in the Design of Genetically Modified Crops (vejledning i de bedste metoder til frembringelse af genetiske modificerede afgrøder)(www.environment.detr.gov.uk/acre/bestprac/index.htm), hvori det fastslås, at nye teknologier kunne anvendes til at forhindre, at gener, der er modstandsdygtige overfor plantegifte, går over i andre planter?

2. Er den klar over, at der for eksempel foreligger den mulighed, at planter med gener, der er resistente overfor giftige stoffer, bestøver afgrøder og frembringer giftige spiseplanter eller genetisk modificerede organismer, der indeholder nye proteiner, der kan fremkalde allergiske reaktioner?

3. Deler Kommissionen ACRE's bekymring over disse potentielle risici og kan den tilslutte sig de retningslinjer, det rådgivende udvalg har udsendt om mindskning af risikoen for genoverførsel?

4. Kan den tilslutte sig det synspunkt, som fremsættes i the New Scientist af 28. oktober 2000 af Brian Johnson, som er medlem af den britiske regerings naturbeskyttelsesagentur English Nature, som mener, at teknologier, der for øjeblikket er under udvikling og kan bekæmpe disse uønskede virkninger, ikke bør patenteres, men i stedet stilles til rådighed for et bredt publikum?

5. Kan Kommissionen tilslutte sig ACRE's henstilling, der går ud på, at når planter modificeres, bør de være ændret på en sådan måde, at risikoen for genoverførsel via krydsbestøvning er reduceret til et minimum?

6. Er den klar over (for eksempel på grundlag af rapporten i New Scientist af 21. oktober 2000), at der allerede findes eksempler på en sådan genoverførsel?

7. Er den klar over, at oprettelse af isolationsbælter ikke er fuldstændig effektiv med henblik på at forhindre en sådan genoverførsel?

8. Vil Kommissionen overveje at foreslå ændring af lovgivningen, således at der ikke må udstedes licenser til udvikling eller dyrkning af genmodificerede organismer i det åbne miljø, dersom der ikke er anvendt den bedste forhåndenværende teknologi til at forhindre genoverførsel, at så lidt DNA som muligt tilføjes i forbindelse med modificering af organismer, at anvendelse af markører, der er resistente overfor antibiotika, elimineres, samt at der udvikles og anvendes teknologier for at sikre, at gener, der er tilføjet planter, kun aktiveres, når og hvor der er behov for dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(19. februar 2001)

1. og 2. Rapporten fra den britiske Advisory Committee on Releases to the Environment (ACRE) opsummerer de generelle principper, der bør følges i forbindelse med udvikling af genmodificerede organismer (GMO).

Ifølge Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer(1), skal alle GM-plantens særlige karakteristika, dvs. krydsbestøvning og de indsatte egenskaber, herunder potentielle giftige eller allergene virkninger, vurderes som led i en omfattende miljørisikovurdering inden markedsføring.

3. og 4. Genoverførsel er et naturligt fænomen, som kun kan forhindres med betydelige tekniske indgreb, som f.eks. fysiske barrierer, fjernelse af formeringsorganer eller genteknologi.

Der er allerede udviklet og der arbejdes stadig på at udvikle metoder til at påvirke formeringen af genmodificerede organismer direkte. Men som det er fremgået af debatten om den såkaldte terminator-teknologi, nærer offentligheden alvorlige betænkeligheder ved denne udvikling. Denne debat drejer sig ud over spørgsmålet om, hvorvidt denne teknologi overhovedet bør anvendes også om retten til fri adgang til denne teknologi.

5. til 7. Det er anmelderen, der bestemmer udviklingen af og de endelige egenskaber ved en GMO. Retningslinier, som foreslået af ACRE, kan være nyttige, fordi de henleder opmærksomheden på specifikke punkter og træk, som vil blive behandlet i forbindelse med miljørisikovurderingen.

Ved risikovurderingen skal alle de potentielle effekter af en GMO og den indsatte egenskab behandles og vurderes. Det er risikovurderingen, der er bestemmende for, hvilke foranstaltninger der skal træffes for at minimere risikoen ved en udsætning, herunder riskoen ved spredning af en egenskab, for at sikre det højest mulige beskyttelsesniveau for mennesker og miljø.

8. Direktiv 90/220/EØF er den centrale retsakt i lovgivningen om bioteknologi. Det opstiller procedurerne for godkendelse af førstegangsmarkedsføring af GMO'er. Med det reviderede direktiv, der vil blive vedtaget i den nærmeste fremtid, er der tale om en effektiv og gennemsigtig rammelovgivning, som garanterer et højt beskyttelsesniveau for mennesker og miljø.

Spørgsmålet om antibiotikaresistens-markørgener behandles udtrykkeligt i det reviderede direktiv 90/220/EØF, hvor der er indført en bestemmelse om udfasning af anvendelsen af disse markører inden udgangen af 2004.

(1) EFT L 117 af 8.5.1990.