SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2289/97 af Patricia McKenna (V) til Kommissionen (2. juli 1997)

Om: EU-stoette til Korean Peninsula Energy Development Organisation (KEDO)

Den Europaeiske Union har vedtaget at udbetale 15 mio ecu om aaret over fem aar til Korean Peninsula Energy Development Organisation (KEDO). Sammen med stoette fra USA og Japan vil pengene blive anvendt som hjaelp til opfoerelse af to i Vesten designede letvandsreaktorer (LWR) i Nordkorea, som for oejeblikket har problemer med hungersnoed.

I Kommissionens rapport fra maj 1997 »Aktivitetsrapport om anvendelsen af det foreslaaede finansielle faellesskabsbidrag til KEDO« hedder det, at EU gennem KEDO kan stoette fred og stabilitet i omraadet samt vil yde et betydeligt bidrag til at stoette de internationale ikke-spredningsmaal og forbedre atomsikkerheden paa den koreanske halvoe.

Paa hvilket grundlag er Kommissionen naaet frem til den konklusion, at opfoerelse af atomreaktorer i et hungersnoedsplaget land vil bidrage til fred og stabilitet i omraadet? De reaktorer, der finansieres af EU, skal producere plutonium. Hvordan vil EU sikre sig, at dette plutonium ikke omdirigeres til produktion af atomvaaben?

Er placeringen af reaktorerne blevet fastlagt? I bekraeftende fald, kan Kommissionen give oplysninger om den beslutningsprocedure, der er fulgt ved placeringen?

Naar reaktorerne er bygget, hvordan vil den fremstillede energi blive distribueret, i betragtning af at Nordkorea ikke har noget hoejspaendingsnet? Regner Kommissionen med, at noget af den fremstillede energi vil blive anvendt af Sydkorea?

Hvilke planer er blevet udarbejdet vedroerende forvaltning af affaldet fra driften af atomreaktorerne?

Hvorfor besluttede EU at finansiere udviklingen af atomenergi i Nordkorea i stedet for at stoette udviklingen af vedvarende energi dér? Nordkorea har ogsaa store kulreserver - undersoegte Kommissionen eventuelle forslag om stoette til udvikling af rene kulforbraendingsanlaeg dér?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (5. september 1997)

Letvandsreaktorprojektet (LWR) for Den Koreanske Halvoes Energiudviklingsorganisation (KEDO) er et betydeligt bidrag til freden og stabiliteten paa Den Koreanske Halvoe, fordi det er et noegleelement i gennemfoerelsen af rammeaftalen mellem De Forenede Stater og Nordkorea, der blev undertegnet den 21. oktober 1994.

Uden rammeaftalen ville Nordkorea udtraadt af traktaten om ikke-spredning af kernevaaben (NPT) uden nogen kontrolaftale med Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA) til international kontrol med landets nukleare aktiviteter. Nordkorea havde paa det tidspunkt udviklet en fuldt operativ nukleart braendselskredsloeb, som omfattede plutoniumspaltningsanlaeg. Situationen gav anledning til en alvorlig uro med hensyn til nuklear spredning og sikkerhed, som er blevet fjernet med rammeaftalen.

Beslutningen om levering af LWR blev truffet inden for rammerne af forhandlingerne om rammeaftalen. De reaktorer, der skal leveres af KEDO, er betydeligt sikrere og i mindre grad behaeftet med risiko for nuklear spredning end de grafitmodererede reaktorer, som de skal erstatte, og som Nordkorea vil nedlukke og demontere som led i rammeaftalen. Desuden vil en raekke noegleelementer ikke blive leveret til Nordkorea, foer Nordkorea fuldt ud overholder IAEA's kontrolaftale, som indebaerer fredelig og ikke-eksplosiv nuklear udnyttelse af alt nukleart materiale.

Med hensyn til placeringen af LWR har KEDO undersoegt det af Nordkorea foretrukne omraade Kumho naer Simpo i den sydlige Hamgyong provins. KEDO skoenner, at denne undersoegelse giver et tilstraekkeligt teknisk grundlag for Nordkorea til at udstede en attest for overtagelse af anlaegsomraadet, saaledes at KEDO kan paabegynde sine indledende aktiviteter paa stedet.

Med hensyn til energidistribution har KEDO og Nordkorea aftalt, at der skal vaere etableret to stabile el-leverandoerer uden for vaerket og dertil knyttede transmissionssystemer, inden reaktorerne indkoeres. Transmissionssystemerne skal ogsaa anvendes til at distribuere elektricitet fra kernekraftvaerket. Det er ogsaa blevet aftalt, at ansvaret for tilvejebringelse af det fornoedne transmissionssystem paahvilet Nordkorea. Spoergsmaalet om, hvorvidt Republikken Korea ogsaa vil faa adgang til energien, er derfor et anliggende, som Nordkorea sammen med Republikken Korea skal tage stilling til.

Oplagring og bortskaffelse af radioaktivt affald i forbindelse med reaktordriften sker under overholdelse af et saet af koder og standarder svarende til IAEA's. Der vil blive bygget oplagringsanlaeg til lav- og mellemradioaktivt affald med en tilstraekkelig oplagringskapacitet for de to LWR. KEDO og Nordkorea har desuden aftalt at samarbejde om sikker oplagring og bortskaffelse af brugt braendsel. Nordkorea skal paa anmodning af KEDO afstaa fra alle ejendomskrav til det brugte braendsel og acceptere, at der foeres bort fra dets omraade, saa snart det er teknisk muligt, efter at det er fjernet fra reaktorerne, og det skal ske paa basis af passende handelskontrakter.

Som naevnt ovenfor gennemfoerer KEDO rammeaftalen, som forhindrer stoerre sprednings- og sikkerhedsrisici, der ellers ville have fulgt i koelvandet af Nordkoreas udtraeden af NPT og IAEA's kontrolordning. Af denne grund bidrager Euratoms deltagelse i KEDO klart til bevarelse af freden og stabiliteten i regionen.

Deltagelsen i KEDO er uden indflydelse paa Faellesskabets humanitaere bistand til den nordkoreanske befolkning. Den 23. maj bebudede Kommissionen en pakke paa 46,3 mio. ECU i foedevarehjaelp, der skal leveres i naert samarbejde med FN's verdensfoedevareprogram. Hertil kommer en folkesundheds- og ernaeringsbistand til 9,5 mio. ECU oven i den bistand paa naesten 10 mio. ECU, der allerede er bevilget siden oversvoemmelserne i 1995 og 1996.