DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/185

(2004/C 33 E/188)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1898/03

af Jillian Evans (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. juni 2003)

Om: Delfiner i fangenskab

Uanset størrelsen af de bassiner delfinerne opholder sig i, kan delfiner i fangenskab ikke nyde godt af kost, pleje eller omgivelser, der er tilpasset deres art, fysiologiske behov, helbredstilstand eller graden af deres udvikling, tilpasning eller tamhed. De bliver ofte tvunget til at leve og formere sig på en måde, der er fuldstændig imod deres instinkter. Det ser kort sagt ud til, at disse forhold strider mod eksisterende lovgivning til beskyttelse af dyr.

Delfinen er en særlig intelligent dyreart, og under hensyntagen til artens biologiske særpræg bør ny lovgivning vedtages for at sikre dens beskyttelse og velfærd.

Hvad vil Kommissionen foretage sig for at sikre, at:

— nye delfinarier forbydes i Europa

— eksisterende delfinarier med tiden bliver lukket

— større opmærksomhed bliver henledt på delfiners formering, især eftersom de på nuværende tidspunkt bliver tvunget til at formere sig på en måde, der er unaturlig for dem, og i betragtning af at 50 % af de delfiner, der bliver født i fangenskab, dør, inden de er et år?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. juni 2003)

Kommissionen er bekendt med, at delfiner er højt intelligente dyr med en udpræget social adfærd. Imidlertid hører godkendelse af opførelse af nye delfinarier og overvågning af eksisterende delfinarier under medlemsstaternes kompetence.

Ikke desto mindre er der på fællesskabsniveau iværksat en række foranstaltninger med det formål at beskytte delfinerne. Det er Kommissionens opfattelse, at behørig håndhævelse af disse krav er et tilstrækkeligt grundlag for bevaring og beskyttelse af delfiner.

Indfangning af delfiner i europæiske farvande er forbudt, jf. Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (1).

Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (2) omhandler en række beskyttelsesforanstaltninger, der er relevante i denne sammenhæng. Denne forordning gennemfører konventionen om international handel med vilde dyr og planter (CITES) i EU. Delfiner er omfattet af bilag A (der omfatter udryddelsestruede arter) til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 og nyder som sådan en betragtelig grad af beskyttelse i naturen. Endvidere må de ikke importeres eller primært anvendes til kommercielle formål. Artikel 8, stk 3, i forordningen fastsætter dog midlertidige og specifikke undtagelser fra dette generelle forbud, der kan finde anvendelse i forbindelse med delfinarier og zoologiske haver. Anmodninger om import af delfiner til EU skal derfor behandles i hvert enkelt tilfælde af den kompetente videnskabelige myndighed i bestemmelsesmedlemsstaten. Endvidere fastsætter forordningens artikel 4, at import kun må ske, hvis medlemsstatens videnskabelige myndighed har sikret sig, at de påtænkte opbevaringsfaciliteter på bestemmelsesstedet for en levende enhed er passende udstyret til at kunne opbevare og behandle den omhyggeligt. Kommissionen har i 2001 anmodet medlemsstaternes videnskabelige myndigheder om specifikt at sikre, at disse bestemmelser gennemføres omhyggeligt i forbindelse med enhver ansøgning om delfinimport.

Rådets direktiv 1999/22/EF af 29. marts 1999 om hold af vilde dyr i zoologiske haver (3) opstiller en række krav til zoologiske havers foranstaltninger til beskyttelse og bevaring af dyr. Disse foranstaltninger omfatter bl.a. passende faciliteter til opbevaring af dyr, opretholdelse af en høj standard for dyrehold, herunder et omfattende program for forebyggende og helbredende dyrlægepleje og ernæring samt uddannelse af medarbejdere og undervisning af det besøgende publikum. Medlemsstaterne skal træffe foranstaltninger til at sikre, at alle zoologiske haver opbevarer dyrene under forhold, som sigter mod at opfylde den enkelte arts biologiske og bevaringsmæssige behov, bl.a. ved at sørge for velindrettede, artsspecifikke indhegninger. Kun være zoologiske haver, der sætter sådanne foranstaltninger i værk, kan opnå godkendelse. Endvidere er medlemsstaternes kompetente myndigheder forpligtet til at kontrollere, om betingelserne overholdes, bl.a. ved regelmæssig besigtigelse.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.

(2) EFT L 61 af 3.3.1997.

(3) EFT L 94 af 9.4.1999.