SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2275/99

af Vittorio Sgarbi (PPE-DE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Europæiske bestemmelser om spillehaller

På nuværende tidspunkt er der betydelige forskelle mellem medlemsstaternes bestemmelser om hasardspil inden for deres område. Disse forskelle betyder, at der i visse lande som f.eks. Italien findes en fuldstændig blokering af licenserne med et heraf følgende meget begrænset udbud i forhold til en meget stor efterspørgsel, mens derimod alle de lande, der grænser op til Italien, herunder også Slovenien, som står for at tiltræde Fællesskabet, har lovgivninger, der er mere åbne for hasardspil, således at der findes et stort antal kasinoer og spillehaller. Et stort antal italienere rejser til udlandet for at benytte disse spillehaller.

Disse aktiviteter medfører indkomster i en størrelsesorden af mange tusinde milliarder for de kommuner eller stater, hvor hasardspillet finder sted, og i praksis unddrages disse beløb fra oprindelseskommunerne som følge af mangelen på passende tilbud. En betydelig del af disse indkomster stammer fra italienerne, som reelt er tvunget af den italienske lovgivning til at benytte udenlandske spillehaller. På europæisk plan har man altid tilstræbt en samordning mellem medlemsstaterne af bestemmelser, som i modsat fald vil kunne skabe store forskelle på det socio-økonomiske område. De beløb, der er i omløb i spillehallerne, er af et enormt omfang.

Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål:

- Kan Kommissionen oplyse, om den agter at udarbejde et fællesskabsdirektiv, som kan give lige muligheder såvel for interesserede virksomhedsledere og virksomheder som for kunderne, hvad angår åbning, forvaltning og benyttelse af spillehaller?

- Anser Kommissionen det i benægtende fald for hensigtsmæssigt at indlede en procedure med henblik på at udjævne de eksisterende lovgivningsmæssige uensartetheder og afskaffe alle muligheder for konkurrence på grundlag af de åbenlyse forskelle i lovbestemmelserne, som i et betydeligt omfang skader Italien i forhold til de tilgrænsende lande?

- Anser den det desuden for hensigtsmæssigt at udstede et fællesskabsdirektiv på dette område for hurtigst muligt at ensrette de gældende lovbestemmelser i Unionens forskellige medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. januar 2000)

Kommissionen ønsker at henlede det ærede medlems opmærksomhed på de specifikke forhold, der er forbundet med hasardspil, som for spillerne udgør en fristelse til at sætte sig i udgifter, hvilket kan få skadelige konsekvenser såvel på individuelt som på socialt plan. Derfor er bestemmelserne for hasardspil i alle medlemsstaterne begrundet i bestræbelserne på at undgå at stimulere efterspørgslen i denne sektor, at forebygge forbrydelser og svig og sørge for, at sådanne spil ikke organiseres med henblik på personlig og kommerciel profit men kun med henblik på godgørende, sportslige eller kulturelle formål. I lyset af disse overvejelser af moralsk, religiøs eller kulturel art forsøger medlemsstaterne at indskrænke sådanne aktiviteter ved hjælp af et system med begrænsede tilladelser.

Selv om de principper, der gælder for bestemmelserne for hasardspil, ligeledes har til følge, at visse økonomiske aktørers adgang til dette område er begrænset, har Domstolen alligevel anerkendt dette forhold som værende foreneligt med princippet om fri udveksling af tjenesteydelser, som er fastlagt i EF-traktatens artikel 49 (tidl. artikel 59) (se dom af 21. september 1999 i sag C-124/97), som også ligger til grund for de ovenfor anførte overvejelser af generel art, og som åbner mulighed for at give medlemsstaterne beføjelse til at vurdere, hvilke restriktive foranstaltninger der er nødvendige for at opnå den beskyttelse, de ønsker at sikre på deres territorium.

Kommissionen er af den opfattelse, at de forskellige medlemsstater har lagt ensartede hensyn til de almene interesser til grund for de nationale bestemmelser og kontrolsystemer, som følger de samme principper, og den konstaterer, at grundlaget for de nationale systemer er foreneligt med fællesskabsprincippet om fri udveksling af tjenesteydelser. På denne baggrund og i betragtning af, at der ikke er væsentlige forskelle mellem de forskellige medlemsstaters bestemmelser, har Kommissionen ikke til hensigt at forelægge forslag til sekundær lovgivning, hvad angår hasardspil.