SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1419/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. maj 2002)

Om: Tvungen arbejdsløshed for erhvervschauffører, som får nægtet forlængelse af det store kørekort efter konstateret sukkersyge i forbindelse med en lægeundersøgelse

1. Ved Kommissionen, at det sker, at erhvervschauffører ikke kan få forlænget deres store kørekort, efter at de ved en undersøgelse har fået konstateret sukkersyge (diabetes), og at der i denne forbindelse så også blev konstateret en uregelmæssighed ved øjnene (retinonpathie), hvorefter de pågældende på trods af en absolut tilstrækkelig synsevne fik at vide, at de ikke længere kunne udøve deres erhverv, fordi de ikke var helt raske?

2. Kan Kommissionen bekræfte, at der i praksis således opstår et køreforbud for erhvervschauffører med sukkersyge, og at deres arbejdsgivere kan afskedige dem, fordi de ikke længere opfylder kravene til deres erhverv? På hvilket grundlag sker dette?

3. Er bestemmelserne på dette område ens i hele EU, eller er de forskellige i de enkelte medlemsstater? Er det berettiget, hvis der i sådanne tilfælde ved nægtelse af et kørekort henvises til europæiske bestemmelser?

4. Hvis der i praksis eksisterer et forbud mod, at chauffører med sukkersyge udøver deres erhverv, selv om de ifølge en øjenlæge er i besiddelse af tilstrækkelig synsevne, vil det så sige, at dette forbud bidrager til at øge trafiksikkerheden i den grad, at det berettiger en tvungen arbejdsløshed og nødvendigheden af omskoling til et andet erhverv?

5. Er det med den stigende adskillelse af trafikformer, indførslen af dødvinkelspejle for lastbiler og køretidsbegrænsninger for lastbilchauffører muligt, at chauffører, som af medicinske årsager tidligere blev betragtet som en risikofaktor, nu kan genintegreres i arbejdet?

6. Har Kommissionen initiativer under forberedelse, der kan beskytte denne gruppe chauffører mod den nuværende risiko for tvunget arbejdsløshed uden alvorlige årsager, eller er den rede til at tage sådanne initiativer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(3. juli 2002)

1. til 3. Kommissionen henleder det ærede parlamentsmedlems opmærksomhed på svar, som Kommissionen ofte har givet vedrørende dette sprøgsmål efter vedtagelse af Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort(1) og navnlig svar på skrifltigt spørgsmål e-1462/01 fra Kauppi(2) OG e-1295/00 fra Davies(3).

4. og 5. Bilag III i dette direktiv fastsætter mindstekrav med hensyn til fysisk og psykisk egnethed til at føre motorkøretøj. Disse krav bygger på ekspertudtalelser. Hvad angår spørgsmålet om sukkersyge er det indlysende, at et kørekort ikke må udstedes eller fornyes til en ansøger eller en fører af lastbil eller bus, hvis man ud over diabetes også har konstateret nethindelidelser. Faren for svimmelhed som følge af diabetes kombineret med muligheden for total eller delvis tab af synsfeltet på grundlag af nethindelidelser berettiger denne restriktive fremgangsmåde. Indførelse af dødvinkelspejle eller begrænsning af køretiden nedskærer ikke ovennævnte farer og gør det ikke muligt at mildne disse krav.

6. Kommissionen har ikke på nuværende tidspunkt planer om at træffe initiativer på dette område i betragtning af de meget realistiske farer for andre trafikanter og for offentligheden. Den iværksætter dog regelmæssigt undersøgelser om fysisk og psykisk egnethed og rådspørger regelmæssigt via udvalget for kørekort eksperter på området for til stadighed at være informeret om videnskabelige eller tekniske fremskridt inden for dette område.

(1) EFT L 237 af 24.8.1991.

(2) EFT C 350 E af 11.12.2001.

(3) EFT C 72 E af 6.3.2001.