SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3242/00

af Ioannis Souladakis (PSE) til Kommissionen

(20. oktober 2000)

Om: Borgerkrigen i Sudan

Den langvarige borgerkrig, som hærger i Sudan, har nu fået internationale dimensioner, eftersom multinationale selskaber og udenlandske regeringer nu foruden landets egen regering og oprørerne har blandet sig i krigen. Formålet for alle involverede parter var at få fingre i den sydlige del af landet, der er rig på olieforekomster. USA's politik i forbindelse med krigen har ikke fremmet freden, men bidraget til, at volden og spændingerne er fortsat. Under den kolde krig støttede USA den sudanske regering, hvorimod det efter den kolde krigs slutning og på grund af den islamiske bevægelses fremmarch støttede de oprørere, der hovedsagelig befinder sig i den sydlige del af landet.

Der har i den senere tid kunnet noteres diplomatiske bestræbelser fra USA's side i forbindelse med gennemførelsen af en politik, som vil bruge de blodige konflikter som følge af olieforekomsterne til ophør. Denne politik vil være baseret på den fremgangsmåde, der blev benyttet i forsøget på at skabe fred i Sierra Leone og har forbindelse med embargoen mod diamanter fra dette land. Visse kredse i Washington giver udtryk for ønsket om et samarbejde med EU-landene om dette initiativ.

På baggrund af ovenstående og faren for, at konflikten skal brede sig over et større geografisk område på det afrikanske kontinent, samt oliens konstant voksende betydning for EU-landenes økonomi, bedes Kommissionen besvare følgende: Har Kommissionen kendskab til Washingtons bestræbelser, og hvilke initiativer agter den at tage, således at der tilskyndes til en gradavis fredsproces i Sudan, hvis mål er en endelig afslutning på borgerkrigen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(12. december 2000)

Kommissionen følger nøje den politiske situation i Sudan og særlig borgerkrigen mellem den sudanske regering i Khartum og de sydlige oprørs bevægelser, hvoraf den vigtigste er Det Sudanske Folks Befrielsesbevægelse. Efter 17 års borgerkrig kan det nu siges med sikkerhed, at der ikke findes nogen militær løsning på konflikten, som har etniske og religiøse årsager. Økonomiske spørgsmål som fordelingen af Sudans olierigdomme spiller en stadig større rolle.

Selv om det har været umuligt at opretholde samarbejdet med Sudan på et normalt niveau som følge af den politiske situation, fortsætter Kommissionen med at være til stede i landet og at spille en væsentlig rolle på området for humanitær bistand. I løbet af de sidste 10 år er der stillet over 200 mio. EUR til rådighed for dette formål. Samtidig deltager Kommissionen i den genoptagne politiske dialog mellem Fællesskabet og Sudans regering, som nærmer sig afslutningen af den indledende fase. Sammen med en række medlemsstater deltager Fællesskabet i det partnerskabsforum (IPF) under IGAD (Inter Govermental Authority on Development), som støtter IGAD's bestræbelser for at mægle i den interne sudanske konflikt.

Kommissionen stimulerer fredsprocessen af al kraft, ikke blot ved at yde politisk og moralsk støtte til IGAD, men også gennem sine direkte forbindelser til de stridende parter. den støtter opfordringen til en øjeblikkelig våbenhvileaftale under international overvågning og kravet om at standse leveringen af våben til begge parter i striden. Den principerklæring, der er vedtaget af begge parter i Nord-Syd-konflikten, anses for at være af grundlæggende betydning for en varig fred, især for så vidt angår retten til selvbestemmelse. Sammen med medlemsstaterne har Kommissionen samarbejdet med De Forenede Stater om dette spørgsmål, men ikke altid med held som følge af de forskelle, der består i parternes analyse af udviklingsprocessen i Khartum.