SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1069/00

af Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (NI) til Rådet

(6. april 2000)

Om: Brud på Amsterdam-traktatens artikel 2, stk. 4, og artikel 6, stk. 2

Den østrigske koalitionsregering har været skydeskive for intensiv kritik, siden den kom til magten i februar. I et klart forsøg på at understrege den offentlige opinion i EU marcherede tusindvis af europæere gennem Wiens gader med opbakning fra samtlige EU-institutioner.

Den 11. marts 2000 sendte den franske regering politistyrker til den spansk-franske grænse, som deler det baskiske folk i to dele, for at forhindre baskiske borgere i at krydse grænsen for at deltage i en folkemarch i den nordligt beliggende by Bayonne. Formålet med marchen var at demonstrere mod spredningen af baskiske politiske fanger over hele Frankrig og Spanien samt mod krænkelsen af disse fangers og deres slægtninges rettigheder. Den franske regering har i fuld enighed med den spanske regering benyttet sig af Schengen-konventionens artikel 2, som tillader lukning af grænser i undtagelsestilfælde. Paradoksalt nok må vi konstatere, at Wien-marchen blev støttet, hvorimod marchen i Bayonne blev forbudt.

1. Kan EU-medlemsstaterne fortælle de europæiske borgere hvilke menneskerettigheder de har lov til at forsvare?

2. Kan Schengen-reglerne, som de bruges af den franske regering, helt ophæve de grundlæggende rettigheder som garanteret ved den europæiske menneskerettighedskonvention og selve princippet om fri bevægelighed for personer inden for EU?

3. Kan baskerne leve i EU uden deres interne jerntæppe?

Svar

(8. juni 2000)

Rådet kan meddele det ærede parlamentsmedlem, at en medlemsstat i medfør af artikel 2, stk. 2, i Schengen-gennemførelseskonventionen, hvis det af hensyn til den offentlige orden eller den nationale sikkerhed er påkrævet at handle omgående, midlertidigt kan genindføre kontrol ved sine grænser og snarest muligt underretter de øvrige medlemsstater herom.

Den frie bevægelighed for personer, der er fastsat i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (TEF), og udøvelsen af de grundlæggende menneskerettigheder, der er sikret ved den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMK), kan derfor under sådanne omstændigheder begrænses i forbindelse med medlemsstaternes udøvelse af deres ansvar (jf. artikel 64, stk. 1, i TEF samt artikel 10, stk. 2, og artikel 11, stk. 2, i EMK).

På denne baggrund og i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i afgørelse SCH/Com-ex (95)20 rev 2 af 20. december 1995 truffet af Schengen-Eksekutivkomitéen og integreret i Den Europæiske Union, underrettede den franske regering Rådet om sin beslutning om midlertidigt, dvs. for dagen den 11. marts 2000, at genindføre personkontrol ved den fransk-spanske landgrænse af hensyn til den offentlige orden. Rådet noterede sig denne underretning.

Hverken Rådet eller Kommissionen i dens egenskab af TEF's vogter har set nogen grund til at anfægte den franske regerings beslutning.

Rådet gør i denne forbindelse det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at ansvaret for opretholdelse af den offentlige orden på EU-medlemsstaternes område under alle omstændigheder henhører under hver medlemsstats myndigheders enekompetence. Rådet har ikke beføjelse til at tage stilling til en sag, som ikke hører ind under det kompetenceområde, traktaterne tillægger det.