SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1195/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. april 2002)

Om: Følger af indførelsen af euroen: vækst i forbruget og underskud på de enkelte borgeres bankkonti

1. Er Kommissionen bekendt med, at det i Nederlandene har vist sig, at mange forbrugere siden indførelsen af euroen har brugt betragteligt flere penge og derved risikerer for høje udgifter i forhold til deres indtægt og underskud på deres bankkonti, ikke blot på grund af de prisstigninger, der er sket siden, men også fordi priserne på grund af euroens højere værdi forekommer betragteligt lavere end lige inden?

2. Ses dette mønster i forbrugernes adfærd i samme omfang i alle de tolv ØMU-stater, eller er der klare forskelle, navnlig mellem de lande, hvor den tidligere valuta var mindre end ti eurocent eller endog mindre end én eurocent værd (Østrig, Belgien, Luxembourg, Spanien, Grækenland, Italien), de lande, hvor euroen er to til syv gange så meget værd som den gamle valuta (Frankrig, Finland, Nederlandene, Tyskland) og Irland, hvor den tidligere valuta var betragteligt mere værd end den nuværende euro?

3. Hvilke foranstaltninger er der indtil nu truffet for at informere forbrugerne om de nye farer for overforbrug, der nu truer dem? Forberedes og gennemføres disse foranstaltninger udelukkende på medlemsstatsplan eller har også Kommissionen eller Den Europæiske Centralbank forberedt sådanne foranstaltninger?

4. Hvilke supplerende foranstaltninger anser Kommissionen for nødvendige for i resten af 2002 at sikre, at folk får et reelt billede af deres købekraft efter indførelsen af euroen?

5. Drøfter Kommissionen dette spørgsmål med de medlemsstater, hvis regeringer overvejer at indføre euroen fremover, og eventuelt med ansøgerlandene, der forpligter sig til at gøre det samme? Hvilken lære drages der af de problemer, der er opstået i forbindelse med indførelsen i de tolv medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(19. juni 2002)

1., 2., 3. og 4. Kommissionen har endnu ingen statistikker, som viser nogen forøgelse af gældsætningen på grund af overgangen til mønter og sedler i euro. Den skal imidlertid understrege, at de dobbelte prisangivelser, der fandtes næsten overalt i de første måneder i 2002, skulle mindske risikoen for, at dårligt stillede husholdninger skulle tage fejl af prisniveauet. Kommissionen havde ligeledes i sin henstilling af 11. oktober 2000(1) anbefalet dobbelte prisangivelser allerede fra 3. kvartal 2001 for gradvis at vænne forbrugerne til den nye valuta.

Eurostats tal om udviklingen af det harmoniserede forbrugerprisindeks i eurolandene som for forbrugerne er en vigtig faktor til vurdering af ændringer i købekraften taler i øvrigt imod, at der skulle være sket en almen prisforhøjelse ved indførelsen af mønter og sedler i euro euroeffekten anslås nemlig til mellem 0 og 0,16 procentpoint (fra kvartal til kvartal).

5. Informationerne til forbrugerne i de lande, der senere måtte indføre euroen, vil blive drøftet med dem, når de har truffet politisk beslutning om at deltage i eurosamarbejdet.

(1) Kommissionens henstilling af 11. oktober 2000 om hvordan de økonomiske aktørers forberedelser til overgangen til euro kan lettes EFT C 303 af 24.10.2000.