ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1602/98

af Joaquín Sisó Cruellas (PPE) til Kommissionen

(25. maj 1998)

Om: Professionalisme i solcentre

Den spanske forbruger- og brugersammenslutning (OCU) har foretaget en undersoegelse i 68 solcentre i ni spanske tilfaeldigt udvalgte byer. Denne undersoegelse peger paa en meget ringe grad af professionalisme hos lederne af solcentrene, hvor man benytter UVA-straaler, samtidig med at det anfoeres, at det kan forvolde uoprettelig skade paa helbredet at tage sol uden kontrol.

Ifoelge undersoegelsen er personalet ved disse centre ikke tilstraekkeligt fagmaessigt kvalificeret, de informerer brugerne for daarligt og tager ikke hensyn til disses hudtype. Kun seks ud af de 68 centre raadgiver tilstraekkeligt om kontraindikationer. Det anfoeres som saerlig alvorligt, at ti af centrene fraraader brugen af briller med henblik paa at beskytte oejnene mod straaling, fordi de efterlader maerker. Endvidere bestaar solcentrenes reklamemateriale ifoelge OCU af en samling stereotype platheder, tendentioes information, vildledende reklame og overmodig praksis.

Kan Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal:

- Er der paa EU-plan truffet foranstaltninger til at beskytte brugerne mod de eventuelle helbredsmaessige skader, disse kan paadrage sig i mange solcentre?

- Findes der EU-bestemmelser for UVA-solarier og brugen heraf?

- Er det i benaegtende fald efter Kommissionens opfattelse noedvendigt at traeffe hensigtsmaessige foranstaltninger paa dette omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(28. juli 1998)

Kommissionen er bevidst om de sundhedsrisici, der er forbundet med brugen af kunstig, ultraviolet (UV) straaling til kosmetiske formaal.

I Europa-Parlamentets og Raadets afgoerelse nr. 646/96/EF af 29. marts 1996 om en handlingsplan for kraeftbekaempelse som led i indsatsen inden for folkesundhed (1996-2000)(1) foreslaas det specifikt at gennemfoere mediekampagner om de risici, der er forbundet med overdreven UV-bestraaling af huden. Som led i "Europa mod kraeft"-ugen 1996 blev der paa europaeisk plan gjort opmaerksom paa risikoen ved overdreven bestraaling gennem omdeling af over 25 mio. foldere om emnet i medlemsstaterne.

UV-lamper er omfattet af Raadets direktiv 73/23/EOEF af 19. februar 1973 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spaendingsgraenser(2). Direktivet omhandler ligeledes straalingen fra dette materiel. Standard EN 60335-2-27 indeholder saerlige krav til saadanne apparater (sikkerhedskrav til elektriske husholdningsapparater og lign. - Del 2 vedroerende saerlige krav til apparater, der i hjemmet eller lignende steder anvendes til behandling af huden med ultraviolette og infraroede straaler).

EF-lovgivningen indeholder imidlertid ingen specifikke bestemmelser om tjenesteyderes brug af disse lamper, ligesom den ikke indeholder krav om, at solcentre skal orientere deres kunder om sundhedsrisici. Det er derfor op til de enkelte medlemsstater at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at beskytte forbrugernes sundhed og sikkerhed.

(1) EFT L 95 af 16.4.1996.

(2) EFT L 77 af 26.3.1973.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1818/98

af Sir Jack Stewart-Clark (PPE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Eksport af pacificeringsmidler fra Det Forenede Kongerige til EU- medlemsstaterne

Et firma i min valgkreds i East Sussex fremstiller pacificeringsmidler til politi- og sikkerhedsmarkeder verden over. Omkostningerne til forsendelse af en pacificeringsspray som vareproeve til potentielle kunder i EU-medlemsstaterne andrager 180

Bortset fra den omstaendighed, at disse udgifter er ekstremt hoeje, findes der tilsyneladende ikke noget faelles klassificeringssystem for saadanne produkter i EU, saaledes at passificeringsspray af nogle lande klassificeres som pacificeringsmidler og af andre som skydevaaben.

1. Hvilke bestemmelser findes der paa EU-niveau, som kan finde anvendelse i alle medlemsstaterne med henblik paa en klar klassificering af pacificeringsspray?

2. Hvilke lovgivningsmaessige rammer findes der paa EU-niveau for kurérvirksomheder, som benyttes til at transportere pacificeringsspray over de nationale graenser i EU?

3. Findes der bestemmelser, som kunne bidrage til at reducere de hoeje omkostninger til eksport af vareproever af disse pacificeringsmidler til andre medlemsstater? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen i benaegtende fald at traeffe paa omraadet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(15. juli 1998)

1.-2. Der findes i dag ingen specifikke EU-regler om pacificeringsmidler, deres klassificering eller deres transport med kurérfirmaer.

3. Uden saadanne harmoniserede regler paa EU-plan kan medlemsstaterne frit vedtage deres egen lovgivning om f.eks. klassificeringen af de paagaeldende produkter for at beskytte legitime interesser saasom den offentlighed sikkerhed og sundhed. De hindringer for samhandelen i EU, der maatte opstaa som foelge af medlemsstaternes nationale lovgivning, kan kun accepteres, hvis de er forenelige med EF-traktaten, navnlig bestemmelserne om frie varebevaegelser i artikel 30-36. Det betyder, at enhver national foranstaltning, der regulerer produktionen og markedsfoeringen af pacificeringsmidler, eller som medfoerer hoeje udgifter til eksport af en vareproeve af pacificeringsmidler, vil kunne betragtes som en foranstaltning med tilsvarende virkning i henhold til EF-traktatens artikel 30, hvis de begraenser samhandelen. Saadanne foranstaltninger kan imidlertid vaere berettiget i henhold til artikel 36, hvis de er noedvendige for at beskytte sundheden og sikkerheden for f.eks. brugerne af pacificeringsmidler og staar i et rimeligt forhold til det efterstraebte maal i den betydning, at det ikke er muligt at naa dette maal med andre foranstaltninger, der er mindre begraensende for samhandelen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1817/98

af Hilde Hawlicek (PSE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: De central- og oesteuropaeiske landes deltagelse i pilotprojekt 1999 for kulturelle aktioner

I 1998 udloeber Kaleidoskop-programmet. Det samme er tilfaeldet med Raphael-programmet i 1999. For oejeblikket er et faelles kulturelt rammeprogram, der skal loebe fra aar 2000, under forberedelse.

AAret 1999 vil vaere et overgangsaar for kulturelle foranstaltninger, hvor der i et pilotprojekt allerede vil vaere indeholdt en raekke elementer fra det nye rammeprogram, da det af faellesskabsretlige grunde ikke vil vaere muligt at viderefoere Kaleidoskop uden videre.

Da der den 2.-4. juli 1998 afholdes en konference i Graz i OEstrig om emnet "Management of Change - kulturelle aspekter i forbindelse med europaeisk integration og EU's udvidelse", og da det i en udtalelse, der er vedfoejet Parlamentets betaenkning om Agenda 2000, er understreget, hvor vigtigt kulturen er for de central- og oesteuropaeiske lande, anmodes Kommissionen om at besvare foelgende spoergsmaal: Vil de central- og oesteuropaeiske lande kunne deltage i pilotprojektet for kulturelle aktioner i 1999? Hvilke lande kan i bekraeftende fald deltage i pilotprojektet og paa hvilke betingelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(23. juli 1998)

Foelgende central- og oesteuropaeiske lande har anmodet om i 1999 at deltage i Raphael-programmet, der er det eneste af EU's kulturprogrammer, der stadig er i kraft paa denne dato: Bulgarien, Den tjekkiske Republik, Estland, Ungarn, Letland, Lithauen, Polen, Rumaenien, Den Slovakiske Republik og Slovenien.

I oevrigt har Kommissionen netop forelagt forslaget om Faellesskabets "Foerste rammeprogram paa kulturomraadet (2000-2004)"(1) for Raadet.

Sideloebende hermed vil Kommissionen til forberedelse af programmet i 1999 ivaerksaette nogle foranstaltninger, som den i oejeblikket har under udarbejdelse. De eventuelle betingelser for de central- og oesteuropaeiske landes deltagelse i disse foranstaltninger vil i denne forbindelse blive naermere overvejet i Kommissionen.

(1) KOM(98) 266 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1808/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. juni 1998)

Om: Omstrukturering af programmet for almindelig uddannelse og udarbejdelse af nye skoleboeger i Graekenland

I henhold til foranstaltning 1.1.a vedroerende programmer og boeger i underprogram 1 for almen og teknisk uddannelse inden for rammerne af programmet for uddannelse og almen erhvervsuddannelse er der saerlige procedurer for udarbejdelsen af laeseplaner, der henhoerer under koordineringsgruppens og emneudvalgets ansvarsomraade, og for udarbejdelsen af skoleboeger. I henhold til foranstaltningens tekniske specifikationer boer de nye boeger, der skal udvaelges og finansieres inden for rammerne af den anden EU-stoetteramme, vaere i overensstemmelse med de laeseplaner, der er anfoert i foranstaltningens fastlagte procedurer.

Kan Kommissionen oplyse, om de nye boeger, der foreslaas finansieret, stemmer overens med de laeseplaner, der er udarbejdet af en koordineringsgruppe? Vil udarbejdelsen af de boeger, der vil blive finansieret inden for rammerne af programmet, blive konsigneret direkte eller udbudt i licitation. Hvilken konsigneringsmetode har det graeske undervisningsministerium valgt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(3. august 1998)

Det er Kommissionens opfattelse, at de nye skoleboeger, der udarbejdes inden for rammerne af foranstaltning 1.1 vedroerende programmer og boeger under det operationelle program for uddannelse og almen erhvervsuddannelse, der gennemfoeres som led i faellesskabsstoetterammerne for Graekenland, boer stemme overens med de laeseplaner, der er udarbejdet af koordineringsgruppen. Kommissionen er imidlertid ikke i besiddelse af mere specifikke oplysninger om denne sag.

Ifoelge den tekniske beskrivelse af foranstaltningen boer udarbejdelsen af nye skoleboeger, der udvaelges med henblik paa finansiering, udbydes i offentlig licitation. Kun i to naermere bestemte tilfaelde kan de, der faar til opgave at udarbejde skoleboeger, udvaelges direkte, naermere betegnet naar det gaelder skoleboeger, som der stadig eksisterer ophavsret til, idet man her vil bestille en ajourfoering og tilpasning hos boegernes oprindelige forfattere; det gaelder desuden for nogle skoleboeger til det integrerede gymnasium, som skulle udarbejdes saa hurtigt, at de allerede kan benyttes i skoleaaret 1998-1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1165/98 af Graham WATSON til Kommissionen. Regionale lufthavne og adgang til centrale lufthavne



EF-Tidende nr. C 050 af 22/02/1999 s. 0015



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1165/98 af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Regionale lufthavne og adgang til centrale lufthavne Lufttrafikken til og fra regionale lufthavne er en betydningsfuld og voksende sektor indenfor luftfartsindustrien. Mener Kommissionen, at der paa baggrund af det oegede antal passagerer, der benytter regionale lufthavne, fortsat er tale om uforholdsmaessige oekonomiske vanskeligheder for regionale lufthavne i forbindelse med opnaaelse af afgangs- og ankomsttidspunkter i centrale lufthavne?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1788/98

af Angela Sierra González (GUE/NGL) , Laura González Álvarez (GUE/NGL) og Pedro Marset Campos (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. juni 1998)

Om: Hoejspaendingsledninger og sundhedsfare

Mange borgersammenslutninger (lokalsamfund, miljoeorganisationer osv.) har i de seneste aar paapeget sundhedsfaren i forbindelse med de elektromagnetiske felter, der opstaar omkring hoejspaendingsledninger. Disse borgersammenslutninger faar nu stoette fra forskellige videnskabelige kredse, der har bekraeftet mistanken om, at straalingen fra saadanne elektromagnetiske felter paavirker menneskers sundhedstilstand.

Virkningerne af denne ikke-ioniserende straaling synes paavist i undersoegelser, som viser en sammenhaeng mellem fysiske skader, sundhedsproblemer og udsaettelse for denne form for straaling.

Hvilke nylige undersoegelser af elektromagnetiske felters skadelige indvirkning paa sundheden raader Kommissionen over?

Har Kommissionen overvejet noedvendigheden af at udarbejde et direktiv om denne form for straaling og foelgerne heraf for borgerne i almindelighed?

Mener Kommissionen, at den nuvaerende lovgivning i Faellesskabet og navnlig Spanien om sikkerheden i forbindelse med hoejspaendingsledninger er tilstraekkelig?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(20. juli 1998)

Kommissionen foelger den forskning, der gennemfoeres om paaviste saavel som formodede virkninger for sundheden i forbindelse med menneskers udsaettelse for elektromagnetiske felter (EMF). Saavel Faellesskabet som internationale organisationer som Verdenssundhedsorganisationen (WHO) forsker i graenseomraadet omkring de formodede virkninger. Kommissionen offentliggjorde i 1996 en omfattende oversigt over relevante undersoegelser og bestemmelser med titlen "Non-ionizing radiation: sources, exposure and health effects".

Kommissionen har givet omfattende oplysninger om disse initiativer. Emnet har ogsaa vaeret rejst i forskellige andragender og forespoergsler fra Parlamentet, herunder skriftlig forespoergsel E-2630/97 af Angelilli(1), E-1387/97 af Baldi(2), E-510/96 af Ford(3), E-2751/96 af Bowe(4) og E-2087/96 af Billingham(5).

Kommissionen forelagde i 1993 et forslag til Raadets direktiv om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes udsaettelse for risici paa grund af fysiske agenser(6), som omfattede krav om nedsaettelse af arbejdstagernes udsaettelse for ikke-ioniseret elektromagnetisk straaling. Kommissionen har endvidere nu forelagt forslag til Raadets henstilling om indskraenkning af offentlighedens udsaettelse for elektromagnetiske felter mellem 0 Hertz (Hz) og 300 Gigahertz (GHz)(7).

(1) EFT C 102 af 3.4.1998.

(2) EFT C 373 af 9.12.1997.

(3) EFT C 173 af 17.6.1996.

(4) EFT C 60 af 26.2.1997.

(5) EFT C 356 af 25.11.1996.

(6) EFT C 77 af 18.3.1993.

(7) KOM(98) 268 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1900/98

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(16. juni 1998)

Om: Statistikker vedroerende arbejdsloeshed blandt handicappede i EU

Kan Kommissionen oplyse, fra hvilke kilder der kan indhentes statistiske oplysninger om arbejdsloeshedsniveauerne blandt handicappede i EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(30. juli 1998)

De statistiske oplysninger om arbejdsloeshedsniveauerne blandt handicappede i EU stammer hovedsagelig fra den registrering af handicap, der foretages af de nationale myndigheder, som er ansvarlige for beskaeftigelsesomraadet, og i visse medlemsstater fra nationale undersoegelser af handicap. En oversigt over disse data (indtil 1993) findes i et dokument udarbejdet af Eurostat og GD V med titlen: "Disabled persons: statistical data", som blev offentliggjort i 1995. Et eksemplar af dette dokument vil blive sendt direkte til det aerede medlem og til Parlamentets Sekretariat. Det skal bemaerkes, at sammenligninger af dataene om beskaeftigelse vanskeliggoeres paa grund af, at medlemsstaterne anvender forskellige definitioner. Det forhold, at de fleste af disse data vedroerer kvotaordningen, reducerer ligeledes sammenligningsgrundlaget.

Det skal bemaerkes, at antallet af forespoergsler rettet til Kommissionen om statistiske data vedroerende handicap er konstant voksende.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1740/98

af Olivier Dupuis (ARE) til Kommissionen

(20. maj 1998)

Om: Finansiering af et RAI-program om Altiero Spinelli

Den 7. og 8. maj 1998 sendte det italienske offentlige tv-selskab RAI 1 et program om Altiero Spinelli, som var lavet af Angelo Sferrazza og Edmondo Paolini og delvist finansieret af Kommissionen. Programmet sendtes kl. 00.50, det vil sige paa et tidspunkt, hvor der er meget faa eller ingen seere.

Blev Kommissionen orienteret om sendetidspunktet?

Hvor stort et beloeb blev der udbetalt i stoette til denne udsendelse, og hvor meget udbetales der generelt i stoette til det offentlige italienske tv-selskab og til hvilke formaal?

Mener Kommissionen ikke, at det er noedvendigt at soerge for, at programmer, som medfinansieres af EU - dvs. med skatteborgernes penge - sendes paa tidspunkter, hvor det stoerst mulige antal borgere kan se dem

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(1. juli 1998)

Inden for rammerne af tv-serien "Europas Faedre" har Kommissionen vaeret med til at finansiere en dokumentarfilm om Altiero Spinelli, produceret af det italienske offentlige tv-selskab RAI.

Kommissionens finansielle bidrag androg 40 000 ECU, dvs. mindre end en tredjedel af produktionsomkostningerne.

Produktionen blev praesenteret for pressen i Rom den 6. maj 1998 og fik en bred daekning i medierne.

Da programmet var produceret af RAI's undervisningsafdeling, blev det ifoelge RAI's interne regler udsendt foerste gang paa RAI Uno efter midnat, en sendetid der er forbeholdt undervisningsudsendelser. Der er planer om andre udsendelser af programmet paa et bedre sendetidspunkt.

I oevrigt er programmet blevet foreslaaet udsendt af de andre tv-selskaber, der har produceret portraetudsendelser til serien "Europas Faedre", ligesom den rundsendes til alle Kommissionens informationssteder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2418/98 af Anita POLLACK til Kommissionen. Monsanto og terminatorgenet



EF-Tidende nr. C 031 af 05/02/1999 s. 0143



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2418/98 af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen (27. juli 1998) Om: Monsanto og terminatorgenet Hvilke retsmidler kan EU benytte sig af for at overtale eller tvinge Monsanto til ikke at bruge sit terminatorgen? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (28. september 1998) Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1836/98

af Felipe Camisón Asensio (PPE) til Kommissionen

(12. juni 1998)

Om: Tilskud til tobaksavlere

Paa Europa-Parlamentets plenarmoede i Strasbourg den 12. maj 1998 udtalte kommissaer Padraig Flynn, der er Kommissionens oeverste ansvarlige for sociale anliggender og beskaeftigelse, at han i forbindelse med spoergsmaalet om tilskud til tobaksavlerne altid havde vaeret imod at give denne form for tilskud. Han tilfoejede endog, at han oenskede, at den dag ville komme, hvor han kunne stoppe dem. Han sagde desuden, at man hidtil ikke havde vaeret i stand til at naa frem til en fuldstaendig aftale, men at det dog var lykkedes at goere fremskridt i denne retning. Ligeledes oenskede han braendende, at spoergsmaalet snart ville blive taget op igen, og at tilskuddene til tobaksdyrkningen ville ophoere med at vaere en integrerende del af Unionens politik.

I forbindelse med disse kategoriske paastande vil vi gerne stille foelgende spoergsmaal: Er kommissaer Flynn klar over, at det vil faa betydelige negative sociale foelger for beskaeftigelsen i Unionens mest ugunstigt stillede omraader som f.eks. Extremadura, hvis det lykkes ham at gennemfoere sit foretagende, som han saa gerne vil?

Er han ikke bekymret over disse skaebnesvangre foelger i betragtning af, at han er Kommissionens oeverste ansvarlige for jobskabelse?

Er han desuden klar over, at en eventuel indstilling af tobaksdyrkningen i Spanien, Portugal, Italien og Graekenland overhovedet ikke vil foere til, at der ryges mindre i Den Europaeiske Union?

Svar afgivet af Pádraig Flynn paa Kommissionens vegne

(10. september 1998)

Kommissionen henviser det aerede medlem til dens beretning til Raadet om den faelles markedsordning for raatobak(1) og til dens forslag til Raadets forordning om aendring af forordning (EOEF) 2075/92 om den faelles markedsordning for raatobak(2).

Med hensyn til beskaeftigelsessituationen i ugunstigt stillede omraader i Det Europaeiske Faellesskab er naesten 50 % af midlerne i Den Europaeiske Socialfonds loebende programmeringsperiode afsat til omraader under maal nr.1. I henhold til de nye strukturfondsbestemmelser kan medlemsstaterne inden for rammerne af den europaeiske beskaeftigelsesstrategi koncentrere ESF-stoette i de paagaeldende omraader.

Med hensyn til bekaempelse af rygning henviser Kommissionen det aerede medlem til dens meddelelse fra december 1996(3).

(1) KOM(96) 554 endelig udg.

(2) EFT C 108 af 7.4.1998.

(3) KOM(96) 609 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1545/98

af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen

(19. maj 1998)

Om: Fremme af forbruget af blomster og planter

Under henvisning til forordning (EF) 832/97(1) om fremme af blomsterdyrkningens produkter har gennemfoerelsen af den foerste etape af ordningen vist, at der kun er en organisation i Den Europaeiske Union, der har tilstraekkelige egne midler til at daekke forskellen mellem de samlede omkostninger ved reklamekampagnerne og faellesskabsstoetten i forbindelse med de programmer, der er blevet forelagt og gennemfoert.

1. Er dette udsagn korrekt?

2. Anser Kommissionen det i bekraeftende fald ikke for nyttigt alvorligt at overveje den paagaeldende foranstaltnings effektivitet, rimelighed og upartiskhed?

3. Mener Kommissionen ikke, at EU's godkendelse af den nederlandske lov om den skattelignende afgift paa blomster (fra EU-lande eller tredjelande), der passerer gennem Nederlandene, hoejst sandsynligt i de kommende aar vil goere uligevaegten mellem det hollandske blomsterkontors oekonomiske og reelle interventionsmuligheder og resten af blomsterproducenterne i de andre medlemsstater endnu stoerre?

4. Mener Kommissionen ikke, at det var uberettiget at holde blomsterdyrkningssektoren ude fra Agenda 2000, og at dette vil faa negative foelger i de kommende aar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. juni 1998)

Kommissionen deler ikke paastanden vedroerende punkt 1 i forespoergslen. Erfaringen har nemlig vist, at mange erhvervsorganisationer eller brancheorganisationer har haft finansielle midler til at medfinansiere salgsfremstoed. Dette medfinansieringssystem ligner i oevrigt systemet i andre sektorer.

Med hensyn til den nationale afgift skal det bemaerkes, at anvendelsen af midler fra obligatoriske afgifter, der opkraeves hos sektorens erhvervsdrivende, er en foranstaltning, der kan lette ivaerksaettelsen af programmer. Af denne grund blev anvendelsen af disse midler tilladt ved Kommissionens forordning (EF) 805/98 af 1. april 1998 om gennemfoerelsesbestemmelser til Raadets forordning (EF) 2275/96 om specifikke foranstaltninger for levende planter og blomsterdyrkningens produkter for 1998(2).

Kommissionen erindrer endelig det aerede medlem om, at efter Raadets forordning (EF) 2275/96 af 22. november 1996 om specifikke foranstaltninger for levende planter og blomsterdyrkningens produkter(3) finansierer Faellesskabet foranstaltninger, der skal foroege forbruget af levende planter og blomsterdyrkningens produkter, i tre aar. Det er kun paa grundlag af en evaluering af de opnaaede resultater, at Faellesskabet efter denne frist kan tage stilling til, om der skal traeffes foranstaltninger i denne sektor.

(1) EFT L 119 af 8.5.1997, s. 17.

(2) EFT L 115 af 17.4.1998.

(3) EFT L 308 af 29.11.1996.