ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3531/01

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Oplysninger om arbejdsløsheden

Eurostat sender via e-post til de medlemmer, som er medlemmer af Europa-Parlamentets Udvalg om Økonomi og Valutaspørgsmål, bl.a. også statistiske oplysninger om arbejdsløshedsniveauerne i EU-medlemslandene. Læserne af disse statistikker konstaterer imidlertid med forbløffelse, at der systematisk mangler oplysninger om Grækenland, selv om ministre i den græske regering ofte, når de udtaler sig offentligt, angiver nogle procenttal for arbejdsløsheden. Af hvilken grund har EU's statistiske kontor i nu mindst to år ikke meddelt nogen som helst oplysninger om beskæftigelsesniveauet i Grækenland? Sender de græske myndigheder ikke disse oplysninger? Og hvis de som det er blevet mig oplyst gør det, hvorfor bliver oplysningerne så ikke offentliggjort?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(12. februar 2002)

De månedlige arbejdsløshedsprocenter (sæsonkorrigerede), som offentliggøres af Eurostat, beregnes ved at kombinere to datakilder:

a) resultaterne (normalt kvartalsvise) af arbejdsstyrkeundersøgelserne, som medlemsstaterne indberetter i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 577/98 af 9. marts 1998 om gennemførelse af en stikprøveundersøgelse vedrørende arbejdsstyrken i Fællesskabet(1)

b) en månedlig indikator (som regel det månedlige antal personer, der er tilmeldt den offentlige arbejdsformidling).

Hvad angår Grækenland foreligger der for øjeblikket kvartalsresultater af arbejdsstyrkeundersøgelsen for perioden fra første kvartal 1998 til andet kvartal 2000. På grund af det lille antal observationer (mindre end 13 kvartaler) er det ikke muligt at korrigere for sæsonbevægelserne.

Tilmeldingerne til den offentlige arbejdsformidling synes ikke at være en egnet indikator for udviklingen i arbejdsløsheden i Grækenland, og der foreligger ikke nogen anden månedlig indikator.

Eurostat vil offentliggøre arbejdsløshedsprocenten for Grækenland (dog kun på kvartalsbasis), så snart resultaterne af arbejdsstyrkeundersøgelserne foreligger for de sidste kvartaler af 2000 og for første kvartal 2001.

(1) EFT L 77 af 14.3.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3115/01

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(13. november 2001)

Om: Støtte til muslinge-sektoren i Languedoc (Frankrig)

Repræsentanter for muslinge-sektoren i regionen Languedoc-Roussillon (Frankrig) har overfor mig udtrykt bekymring over, at de ikke er berettiget til støtte fra FIUF som følge af en snæver fortolkning af artikel 13 i Rådets forordning 2792/1999(1) fra den 17. december 1999, om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet.

Kan Kommissionen oplyse, om ovennævnte sektor er berettiget til støtte fra FIUF til muslingeopdrættet?

(1) EFT L 337 af 30.12.1999, s. 10.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. november 2001)

Spørgsmålet fra det ærede medlem, i hvilket der henvises til artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet(1), kunne tyde på, at det pågældende problem snarere vedrører opdræt af tæppemuslinger end havfiskeri. Under alle omstændigheder kan Kommissionen bekræfte, at genopretning af en bestand (fiskeri) eller udsætning af en ny bestand (akvakultur) ikke betragtes som strukturforanstaltninger og derfor ikke kan omfattes af EU's strukturstøtte.

(1) EFT L 337 af 30.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2865/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. oktober 2001)

Om: Angreb på et medlem af Kommissionen under FN-konferencen i Durban, islam, de fattige i den tredje verden og asylansøgere

1. Har Kommissionen kendskab til den meddelelse, som Bolkestein, medlem af Kommissionen, fremsatte den 29. september 2001 i det nederlandske dagblad de Volkskrant, hvori han hævder, at de undskyldninger, der blev givet under FN-konferencen om racisme i Durban, vedrørende slaveriet kun fører til en uproduktiv offerrolle, at medlemmerne af islam vil besejre deres rige og mægtige fjender, at Vesten må beskytte sig mod en ond og misundelig verden uden for, at privatsfæren i Europa bør vige for bekæmpelse af terrorisme, og at Genève-konventionen om flygtninge ikke længere er holdbar og derfor må korrigeres grundigt?

2. Er Kommissionen enig i, at disse private opfattelser fra Bolkesteins side afviger stærkt fra de opfattelser, som Kommissionen andetsteds har givet udtryk for, og er i modstrid med de klager, som nyder bred opbakning, over de seneste udtalelser fra den italienske ministerpræsident Berlusconi i forbindelse med islam, og også over det standpunkt, som blev indtaget på Kommissionens vegne den 2. oktober 2001 under drøftelsen i Europa-Parlamentet om den fælles asylprocedure?

3. Er Kommissionen indforstået med, at de udtalelser, som blev nævnt i det første spørgsmål, fra Bolkestein, medlem af Kommissionen, er farlige for forholdet mellem de forskellige befolkningsgrupper inden for Den Europæiske Unions medlemsstater og er farlige for de internationale bestræbelser på at fjerne grobunden for håbløshed og terrorisme, idet man på internationalt plan søger at fremme en god forståelse mellem de forskellige kulturer og religioner?

4. Mener Kommissionen, at Bolkesteins optræden er forenelig med fortsættelsen af hans nuværende ansvarsområde, som er anderledes end en politisk demonstrants, der alt efter behov kan vække primitive følelser og øve indflydelse med henblik på at opnå politisk gevinst?

5. Hvorledes agter Kommissionen at distancere sig offentligt fra Bolkesteins udtalelse og gøre det klart, hvilke værdier den ønsker at forsvare over for primitive følelse af modvilje mod verden uden for?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(13. december 2001)

Kommissionen finder det vigtigt, at medlemmerne af Kommissionen giver udtryk for deres holdning til politisk relevante emner. Som Kommissionen allerede ved flere lejligheder har påpeget i sine svar på mundtlige og skriftlige forespørgsler fra medlemmer af Parlamentet, er medlemmerne af Kommissionen politikere med en politisk funktion, som, hvis de overholder de forpligtelser, der er forbundet med denne funktion, fortsat er frit stillet til uafhængigt og på eget ansvar at give udtryk for deres politiske mening.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2147/01

af Claude Moraes (PSE) til Kommissionen

(10. juli 2001)

Om: Ligestilling af pensionister i EU

Et besøg af en lobbygruppe fra det London-baserede Irish Elders Forum har bekræftet, at der er behov for en vis harmonisering af rejserabatterne for pensionister i EU. Det irske social- og familieministerium gav i april 2000 afslag på en ansøgning fra irske pensionister bosiddende i Det Forenede Kongerige om at få ret til at rejse gratis. Denne sag har igen sat fokus på behovet for et Euro-Pass for pensionister. Så langt tilbage som i maj 1989 anmodede Kommissionen medlemsstaterne om at indføre et sådant pensionistkort senest den 1. januar 1991. Behovet bekræftes af undersøgelser foretaget for Kommissionen af Ældre Sagen i Danmark i 1993 og af Age Concern i England i 1997.

Alle EU-medlemsstater har rabatordninger for ældre, men betingelserne for at få adgang til sådanne på rejse- og kulturområdet varierer meget fra medlemsstat til medlemsstat.

Studerende har adgang til rabatter i hele EU takket være det internationale studenterkort. Mener Kommissionen stadig, at pensionister der ligesom studerende udgør en økonomisk dårligt stillet samfundsgruppe bør have adgang til et Euro-Pass, der kan give dem ret til rejserabatter i hele Europa?

Hvilke fremskridt har Kommissionen gjort i sit arbejde for at harmonisere de yderst forskelligartede pensionistrabatordninger i medlemsstaterne?

Blandt de hovedproblemer, som Kommissionen pegede på i 1998, var kompetencefordelingen inden for medlemsstaterne. F.eks. i Tyskland er beføjelserne på dette område delt mellem delstaterne, kommunerne og forbundsregeringen. Hvad har Kommissionen foretaget sig siden 1998 for at tackle dette problem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(17. september 2001)

Som det ærede parlamentsmedlem gør opmærksom på, er det sådan, at ikke alene varierer rabatordninger i forbindelse med transport meget fra medlemsstat til medlemsstat, men de henhører også under landenes kompetenceområde. Lovgivningen i medlemsstaterne skal dog overholde princippet om forbud mod forskelsbehandling i henhold til artikel 12 (tidl. artikel 6) i EF-traktaten.

Kommissionen har ikke til hensigt at indføre harmoniserede bestemmelser på området.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2363/01

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(6. august 2001)

Om: Oplagring af atomaffald fra EU-lande i Rusland

Kan Kommissionen bekræfte, at Den Russiske Føderation ved hjælp af en særlig lov, der blev vedtaget af Dumaen den 6. juni, har skabt mulighed for at oplagre atomaffald fra Den Europæiske Unions medlemsstater?

Hvad er Kommissionens holdning til dette spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(24. oktober 2001)

De ændringer til den russiske lov, der vedtoges af Dumaen den 6. juni 2001, betyder en lempelse af loven af 1991 om beskyttelse af det naturlige miljø (artikel 50, stk. 3), hvori det hedder: Al import fra andre stater af radioaktivt affald og materiale med henblik på oplagring eller dumpning er forbudt. Med disse ændringer tillades import af brugt nukleart brændsel til teknisk oplagring og oparbejdning.

Det er meningen, at de nærmere retningslinjer for en sådan import skal gøres til genstand for særlige aftaler mellem Den Russiske Føderation og de pågældende lande. Disse aftaler vil om nødvendigt omfatte tidsplanen for oparbejdningen og returneringen af det oparbejdede materiale.

De pågældende lovændringer har fundet sted med henblik på at skaffe Den Russiske Føderation større indtægter. Den erklærede hensigt hermed er at benytte en betydelig del af indtægterne cirka 70 % til at genoprette de områder, der er blevet forurenet på grund af tidligere dårlig praksis med hensyn til håndtering af radioaktivt materiale.

I henhold til Euratom-lovgivningen er eksport af radioaktivt materiale undergivet tilladelse fra Kommissionen. Til dette formål skal Kommissionen sikre, at eksporten er i overensstemmelse med internationale aftaler, verificere leveringskravene og forvisse sig om, at Fællesskabets generelle interesser er sikret. Såfremt kontrakten kun gælder oparbejdning, skal Kommissionen holdes underrettet for at kunne verificere, at alle forpligtelser med hensyn til det pågældende materiale efterkommes.

For så vidt angår radioaktivt affald, findes der fællesskabslovgivning, som dækker overførsel fra Fællesskabet til et tredjeland(1). Heri er det klart fastsat, at en medlemsstat ikke må tillade overførsler til et tredjeland, som ikke har de tekniske, juridiske eller administrative ressourcer til at forvalte det radioaktive affald sikkert. Disse bestemmelser omfatter ikke brugt nukleart brændsel, der sendes til oparbejdning (medmindre dette brændsel defineres som affald af den pågældende medlemsstat). Dog rummer den fælles konvention om sikkerhed i forbindelse med håndtering af brugt brændsel og i forbindelse med håndtering af nukleart affald lignende bestemmelser, der omfatter såvel brugt brændsel som affald. Medlemsstaterne skal opfylde de ovennævnte forpligtelser, hvilket Kommissionen nøje vil overvåge.

(1) Rådets direktiv 92/3/Euratom af 3. februar 1992 om overvågning af og kontrol med overførsel af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt ind i og ud af Fællesskabet, EFT L 35 af 12.2.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2782/01

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Skadelige virkninger af vin fra hybridsorter

I henhold til fællesskabsbestemmelserne må der ikke markedsføres vin fremstillet af hybridsorterne Clinton, Jacques, Noah, Isabelle og Herbemont, om end indtagelse af disse ikke er forbudt.

Ifølge en artikel af Jean-Claude Bouvier i l'Ardèche parisienne nr. 1016 er påstandene om disse vine fremstillet af druer fra de pågældende sorter, ikke korrekte, og der er endda blevet udviklet af det franske institut for landbrugsforskning (INRA) i Montpellier for omkring seks år siden.

Kan Kommissionen oplyse, om der efter dens mening foreligger afgørende beviser for, at vine fremstillet af de nævnte sorter er skadelige for helbredet? Kan Kommissionen i bekræftende fald give mig præcise henvisninger til disse undersøgelser?

Dersom der foreligger afgørende beviser for disse vines sundhedsskadelighed, er det efter Kommissionens opfattelse så ikke uforståeligt, at det kun er markedsføringen, men ikke indtagelsen, der er forbudt?

Mener Kommissionen ikke, at det er helt afgørende, at offentligheden orienteres udtømmende og utvetydigt om de eventuelle skadelige virkninger for den offentlige sundhed ved indtagelse af disse vine (eller om de manglende virkninger)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. november 2001)

Kommissionen er ikke bekendt med den af det ærede medlem omtalte artikel.

Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin(1) kan kun de druesorter, der er anført i den af medlemsstaterne opstillede klassificering, anvendes til vinfremstilling (forordningens artikel 19), medmindre produktionen er beregnet til producentens privatforbrug. Denne bestemmelse har eksisteret i Fællesskabets retsforskrifter siden 1987.

De seks vinstoksorter, som det ærede medlem nævner, og som er hybrider, har været udelukket fra klassificeringen af tilladte eller anbefalede sorter siden 1979, og plantning af dem har således været forbudt i Fællesskabet fra samme år.

Plantning af dem har været forbudt i Frankrig siden 1935, og vin af disse sorter har ikke måttet udbydes til konsum i Frankrig siden 1953. Den endelige rydning af de pågældende arealer i Frankrig skulle være afsluttet inden 1957.

Denne udelukkelse skyldes primært den dårlige smagsmæssige og hygiejniske kvalitet af vinen fremstillet af disse hybridsorter navnlig på grund af den smagsfejl, der kaldes ræveagtig smag, og vinenes høje indhold af metanol.

Forbedring af vinkvaliteten, særlig ved forbedring af vinstokbestanden og fastsættelse af strenge regler for markedsføringen af vin, er faktisk en af de vigtigste grunde til, at der er indført en fælles markedsordning for vin i Fællesskabet.

Så vidt Kommissionen ved, foreligger der ingen nylige videnskabelige undersøgelser om denne type vins sundhedsmæssige virkninger, hvilket må ses som en følge af, at produktionen af disse vine er ophørt for omkring 20 år siden.

(1) EFT L 179 af 14.7.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1883/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Spanien)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Spanien omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Spanien omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(18. september 2001)

Til at bestemme, hvor mange landbrugsbedrifter der har korn-, oliefrø- og proteinafgrødearealer (kop-arealer) på under eller over 50 ha, benyttes databasen for Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring (INLB). Selv om denne database vægtes med resultaterne af strukturundersøgelsen af landbrugsbedrifter (Eurostat), er der bred enighed om, at de store bedrifter er overrepræsenteret. Nedennævnte tal kan derfor betragtes som maksimumstal. Tallene er for 1997, som er det sidste år, for hvilket der foreligger tal for alle medlemsstater i INLB's database.

Kolonne A og C i nedenstående tal angiver pr. medlemsstat den procentdel bedrifter, der har kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Tabellens kolonne B og D angiver pr. medlemsstat procentdelen af kop-arealer på bedrifter med kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne F pr. medlemsstat den procentdel af kop-arealerne, der ville blive udelukket, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne I pr. medlemsstat besparelserne i mio. EUR, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha kop-arealer. De udbytter, der anvendes, er de af medlemsstaterne meddelte referenceudbytter. De samlede besparelser for EF ville være på 4 mia. EUR.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2791/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Kommissionens aftale med Euronews

Kommissær Prodi oplyste i sit svar af 19.7.2001 på min forespørgsel E-1700/01(1), at Europa-Kommissionen har indgået en aftale med Euronews i form af et aftalememorandum om produktion og spredning af audiovisuelle moduler. Kan Kommissionen sende mig en kopi af aftalememorandumet?

(1) EFT C 350 E af 11.12.2001, s. 212.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(21. november 2001)

Efter tæt samarbejde med Europa-Parlamentet blev der for nylig underskrevet en ny konvention med Euronews. Parlamentets deltagelse er klart angivet i konventionens tekst.

Med henblik på denne deltagelse findes der en kopi af konventionen i Parlamentet. Kommissionen råder derfor det ærede medlem til at få fat i en kopi af konventionen fra Parlamentets tjenestegrene.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2374/01

af Olivier Dupuis (TDI) til Kommissionen

(8. august 2001)

Om: Kina

Huang Qi, kinesisk statsborger, som har oprettet Internet 6-4tianwang.com har siden den 3. juni 2000 været tilbageholdt uden dom for at have udbredt samfundsnedbrydende oplysninger på Internettet. Huang Qi anklages blandt andet for på sin Internetside at have offentliggjort oplysninger om massakren på Den Himmelske Freds Plads i juni 1989, samt for at have givet plads for artikler fra kinesiske systemkritikere.

Retssagen mod Huang Qi, som begyndte i februar 2001 og var blevet udsat første gang sine die på grund af den anklagedes dårlige sundhedstilstand (hans kone og hans advokat har erklæret, at han er blevet slået under tilbageholdelsen), skulle have fundet sted den 27. juni 2001. Den ansvarlige for Chengdu-domstolen (i Sichuan-provinsen) har imidlertid meddelt, at retssagen på ny er blevet udsat sine die på grund af festligholdelsen af 80 årsdagen for oprettelsen af det kinesiske kommunistparti.

Råder Kommissionen over oplysninger om Huang Qi's sundhedstilstand? Er den orienteret om en ny fastsat dato for retssagen? Agter den at sende et medlem af Beijing-delegationen for at overvære retssagen? Er Kommissionen orienteret om tilfælde af andre kinesiske borgere, der holdes fængslet af lignende årsager som Huang Qi? Agter Kommissionen generelt at gøre myndighederne i Beijing opmærksom på, at retsforfølgelse af Huang Qi er en krænkelse af ånd og bogstav i de internationale konventioner, som Folkerepublikken har undertegnet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(1. oktober 2001)

Kommissionen har forpligtet sig til at styrke respekten for menneskerettighederne overalt i verden. De udgør et centralt spørgsmål i Unionens forbindelser med tredjelande, og Kommissionen følger menneskerettighedsstituationen i Kina meget nøje.

I 1996 blev der etableret en bilateral dialog om menneskerettigheder mellem Unionen og Kina, og inden for rammerne heraf er ytringsfrihed og betingelser for tilbageholdelse væsentlige emner, som regelmæssigt tages op og behandles med stor alvor.

Sagen vedrørende Huang Qi har vakt betydelig international bekymring. Det ser ud til, at retssagen mod ham er blevet gennemført i al hemmelighed i midten af august måned 2001, uden at der er blevet offentliggjort nogen kendelse. Unionen har rejst sagen over for de kinesiske myndigheder under den sidste menneskerettighedsdialog mellem Unionen og Kina den 22. til 23. februar 2001. Kommissionen råder ikke over nogen oplysninger om hans aktuelle sundhedstilstand eller over nogen bekræftelse af datoerne for retssagen. Hidtil har Kommissionen endnu ikke haft mulighed for at sende repræsentanter fra sin delegation i Beijing til at overvære retssager mod enkeltpersoner.

Det ærede medlem kan være overbevist om, at Kommissionen agter af følge udviklingen i sagen vedrørende Huang Qi, og at den fortsat vil rejse spørgsmålet om ytringsfrihed i forbindelse med dens kontakter med Kina.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3009/01 af John Cushnahan (PPE-DE) til Kommissionen. Tilskud til kontrol med forurening fra landbrugsbedrifter.



EF-Tidende nr. 093 E af 18/04/2002 s. 0215 - 0215



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3009/01 af John Cushnahan (PPE-DE) til Kommissionen (22. oktober 2001) Om: Tilskud til kontrol med forurening fra landbrugsbedrifter Har Kommissionen truffet nogen afgørelse med hensyn til anmodningen fra den irske regering om tilladelse til at forhøje loftet for den nationale ordning til kontrol af forurening fra landbrugsbedrifter? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (28. november 2001) Den ordning, det ærede medlem refererer til, vedrører en forhøjelse af budgettet og antallet af støttemodtagere samt en forlængelse af en støtteordning, som blev vedtaget af Kommissionen den 14. juli 1999 ved beslutning SG (99) D/5100 (Statsstøtte nr. N 113/99). Ændringerne til ordningen er registreret som statsstøtte nr. N 443/01 og blev vedtaget af Kommissionen den 30. oktober 2001 ved beslutning SG(01) D/291979.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1877/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Irland)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Irland omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Irland omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(18. september 2001)

Til at bestemme, hvor mange landbrugsbedrifter der har korn-, oliefrø- og proteinafgrødearealer (kop-arealer) på under eller over 50 ha, benyttes databasen for Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring (INLB). Selv om denne database vægtes med resultaterne af strukturundersøgelsen af landbrugsbedrifter (Eurostat), er der bred enighed om, at de store bedrifter er overrepræsenteret. Nedennævnte tal kan derfor betragtes som maksimumstal. Tallene er for 1997, som er det sidste år, for hvilket der foreligger tal for alle medlemsstater i INLB's database.

Kolonne A og C i nedenstående tal angiver pr. medlemsstat den procentdel bedrifter, der har kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Tabellens kolonne B og D angiver pr. medlemsstat procentdelen af kop-arealer på bedrifter med kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne F pr. medlemsstat den procentdel af kop-arealerne, der ville blive udelukket, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne I pr. medlemsstat besparelserne i mio. EUR, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha kop-arealer. De udbytter, der anvendes, er de af medlemsstaterne meddelte referenceudbytter. De samlede besparelser for EF ville være på 4 mia. EUR.

>TABELPOSITION>