SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1549/03

af Toine Manders (ELDR) til Kommissionen

(7. maj 2003)

Om: Ukorrekt indførelse af en pantordning i Tyskland

Fra den 1. januar 2003 har Tyskland indført en pantordning for alle engangsemballager indeholdende øl, kulsyreholdige læskedrikke og vande, men der mangler stadig en central indsamlingsordning og en central afregningsordning. Manglen på et sådant system og dermed forpligtelsen til og den praktiske nødvendighed af at sikre overgangen til genbrugsemballager udgør efter gældende fællesskabsret en handelshindring, som diskriminerer importørerne og ikke er proportionel. Ud over manglen på en central indsamlingsordning og en central afregningsordning klages der også over selve pantordningen. Kommissionen har i flere tilfælde indtaget den holdning, at en pantordning udgør en handelshindring, der kun kan retfærdiggøres, hvis ordningen er et proportionelt instrument til gennemførelse af miljømålsætningerne i direktiv 94/622/EF(1).

Det er der imidlertid ikke tale om i det foreliggende tilfælde, eftersom

- forpligtelsen i medfør af direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald allerede i vidt omfang er opfyldt i Tyskland gennem ordningen med det grønne punkt, som varetages af Duales System Deutschland GmbH, og

- pantforpligtelsen er en følge af den manglende opfyldelse af de i den tyske emballageordning fastsatte genbrugskvoter og derfor ikke har til formål at indsamle mere engangsemballage, men udelukkende at tvinge producenter og importører til at sælge mere genbrugsemballage.

Særlig i betragtning af hastekarakteren og de alvorlige følger af pantordningen i Tyskland er det både ønskeligt og påkrævet, at der træffes foranstaltninger på EU-niveau

1. Har Kommissionen kendskab til denne situation, som er opstået siden pantordningen blev indført i Tyskland den 1. januar 2003?

2. Mener Kommissionen, at indførelsen af den tyske pantordning ikke er noget proportionelt middel til gennemførelse af miljømålsætningerne i direktiv 94/62/EF? Mener Kommissionen endvidere, at denne foranstaltning snarere er en skjult handelshindring, som bør afdækkes ved at indlede en overtrædelsesprocedure mod Tyskland?

3. Vil Kommissionen gøre sin indflydelse gældende for at få den verserende procedure mod Tyskland om, hvilke virkninger genbrugskvoterne har for importørerne af naturligt mineralvand, udvidet til også at omfatte læskedrikke (fremstillet med eller uden naturligt mineralvand) og eventuelt andre drikkevarer, og endvidere fremskynde den mest muligt?

4. Vil Kommissionen tage utvetydig stilling i sagen om de præjudicielle spørgsmål (Radberger/Spitz), som den tyske domstol i Stuttgart har indbragt for EF-Domstolen og fremskynde sagsbehandlingen mest muligt?

5. Vil Kommissionen træffe foranstaltninger til at bringe denne uønskede og utilstedelige situation til ophør, og i bekræftende fald hvilke? Vil Kommissionen endvidere tage spørgsmålet op på den næste samling i Rådet (indre marked) for at finde frem til en fælles strategi til løsning heraf?

(1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. juli 2003)

1. Kommissionen er bekendt med den situation, det ærede medlem beskriver.

2. til 4. De juridiske aspekter ved indførelse af pant på engangsemballage til drikkevarer som erstatning for et eksisterende genbrugssystem er til dels blevet vurderet af Kommissionen i forbindelse med den præjudicielle sag C-309/02 vedrørende Radlberger Getränke, der i øjeblikket behandles ved Domstolen. Som det fremgår af det skriftlige indlæg til Domstolen den 20. december 2002, var Kommissionen af den opfattelse, at en sådan foranstaltning i princippet er acceptabel i henhold til artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald(1) og EF-traktatens artikel 28, under forudsætning af at overgangen fra de eksisterende retursystemer til et system med pant på engangsemballage gennemføres uden forstyrrelser og uforholdsmæssige handelshindringer mellem medlemsstaterne.

De aktuelle sager mod Tyskland om spørgsmålet om virkningerne af genbrugskvota for importører af naturligt mineralvand, C-463/01, har ingen direkte betydning for indførelsen af obligatorisk pant på engangsemballage til visse drikkevarer. I ovennævnte sag gjorde Kommissionen det faktisk gældende over for Domstolen, at genbrugskvotaen, der tidligere var gældende jf. den tyske lovgivning, var i strid med direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald og traktatens artikel 28, for så vidt den angår mineralvand, der påfyldes ved kilden i henhold til Rådets direktiv 80/777/EØF af 15. juli 1980(2). Kommissionen vurderede, at handelen blev udsat for uforholdsmæssig påvirkning ved langdistancetransport af mineralvand, der normalt er importeret. Kommissionen fandt, at den tyske foranstaltning var en skjult hindring for den frie bevægelighed for varer. Denne vurdering kan ikke udvides uden igen at skulle gennem hele overtrædelsesproceduren, jf. EF-traktatens artikel 226.

Kommissionen har kun begrænsede muligheder for at fremskynde disse sager, da det på nuværende tidspunkt er Domstolen, der har ansvaret for sagen.

Kommission har imidlertid modtaget oplysninger, der rejser tvivl om, hvorvidt den aktuelle indførelse af den nye, obligatoriske pant på engangsemballage til visse drikkevarer i Tyskland opfylder kravene i det skriftlige indlæg til C-309/02. Først og fremmest ser det ud til, at panten i øjeblikket generelt kun kan tilbagekræves i den forretning, hvor produktet i engangsemballage blev købt. Der er derfor konstateret et kraftigt fald i salget af drikkevarer i engangsemballage.

Kommissionen er imidlertid også bekendt med, at den tyske regering vil indføre et indsamlingssystem, der fra 1. oktober 2003 muliggør modtagelse af engangsemballage ved alle salgssteder i Tyskland.

5. For at sikre, at denne nye indsamlingsordning bliver etableret så hurtigt som muligt, og for at hindre fremtidige overtrædelser i forbindelse med pant på engangsemballage skrev medlemmerne af Kommissionen med ansvar for miljø og det indre marked i maj 2003 til den tyske miljøminister Jürgen Trittin. Under henvisning til Kommissionens vurdering, som er udtrykt i ovennævnte skriftlige indlæg til C-309/02, har medlemmerne af Kommissionen udtrykt bekymring for pantplanens aktuelle overgangsfase, da der ikke er etableret en tilfredsstillende landsdækkende returordning. De har i den forbindelse anmodet om yderligere information om den aktuelle situation og om den foreslåede nye returordning. De opfordrer endvidere den tyske regering til at fremskynde gennemførelsen af foranstaltninger, der kan bringe den tyske lovgivning på linje med fællesskabslovgivningen. Endvidere har de forespurgt den tyske regering, om den har planer om at suspendere foranstaltningerne, indtil en velfungerende returordning er på plads.

I den tyske miljøministers svar fremhæver han de fælles bestræbelser mellem industrien og den tyske regering på at etablere en landsdækkende returordning inden den 1. oktober 2003. Jürgen Trittin mener ikke, at der er behov for at suspendere ordningen indtil denne dato.

Kommissionen er i øjeblikket ved at foretage en evaluering af Jürgen Trittins svar.

Kommissionen har ingen planer om at drøfte dette emne på det næste møde i Rådet (indre marked).

(1) EFT L 365 af 31.12.1994.

(2) Rådets direktiv 80/777/EØF af 15. juli 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om udvinding og markedsføring af naturligt mineralvand, EFT L 229 af 30.8.1980.