DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/206

(2004/C 88 E/0214)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0724/04

af María Herranz García (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: Regler for mærkning af vin

Gennem adskillige års forhandlinger med USA og flere tredjelande om beskyttelse af de europæiske vines geografiske betegnelser og appellationer har EU på det kraftigste modsat sig enhver form for misbrug af disse betegnelser fra tredjelandes side. Men nu har Kommissionen opgivet den hårde linje og besluttet sig for at give efter for presset udefra, idet forvaltningskomitéen har vedtaget en ændring af reglerne for vinmærkning, selv om de førende vinproducerende lande stemte imod.

Fra nu af kan ethvert tredjeland, der kan påvise, at det i en periode på mindst ti år har benyttet betegnelser som »reserva«»gran reserva« og »crianza«, ikke alene fortsætte med at anvende disse betegnelser, men også markedsføre sine produkter med disse appellationer på det europæiske marked.

Vil Kommissionen forklare, hvad denne 180-graders vending skyldes, en vending, der kan svække vores position i de forhandlinger, der foregår i Verdenshandelsorganisationen (WTO) med hensyn til at opnå beskyttelse af vores geografiske betegnelser? Hvad er det, Europa-Kommissionen med denne beslutning forventer at opnå til gengæld?

Når der faktisk foreligger klager fra et eller flere lande til WTO over den forordning om mærkning af vin, der blev vedtaget i 2002, hvorfor har Kommissionen så ikke i det mindste ventet på Verdenshandelsorganisationens afgørelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. april 2004)

Kommissionen har måttet vedtage nye regler om beskrivelse, betegnelse og beskyttelse af visse vinprodukter for at hindre, at der nedsættes et WTO-panel, hvad der ville have medført en alvorlig trussel for EU's bestemmelser om mærkning af vin.

Efter at forordning (EF) nr. 753/2002 (1) er blevet meddelt Verdenshandelsorganisationen, har flere lande sendt deres kommentarer til og udtrykt forbehold over for WTO. I Genève er der blevet afholdt to konsultationsmøder om dette spørgsmål. Tredjelandene betragtede den eksklusive beskyttelse af visse traditionelle udtryk (del B) som en ny intellektuel ejendomsret for EU i forbindelse med aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (ADPIC), som supplerer de geografiske betegnelser. Et WTO-panel om dette spørgsmål kunne være til fare for EU's bestemmelser om beskyttelse af geografiske betegnelser og skulle derfor undgås.

I lyset af tredjelandenes bemærkninger besluttede Kommissionen at gennemføre ændringer af den pågældende forordning. Ændringerne giver især tredjelandene mulighed for at anvende visse traditionelle udtryk under overholdelse af de regler, der også gælder for medlemsstaterne. Der skulle også tages hensyn til, at mange tredjelande ikke anvender centrale forskrifter for vinsektoren. EU's krav til forskrifterne er derfor blevet ændret, og princippet om »forskrifter« er blevet ændret til princippet om »gældende regler«. Reglerne omfatter dem, som stammer fra repræsentative erhvervsorganisationer. Der er også indføjet en definition af »repræsentativitet«.

Det bør også understreges, at der i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 (2) slet ikke henvises til de to typer traditionelle udtryk i modsætning til bilag III til forordning (EF) nr. 753/2002, men kun til den mulighed, Kommissionen har for at vedtage normer for de traditionelle udtryk i overensstemmelse med de i medlemsstaterne gældende regler.

De nye betingelser for tredjelandenes anvendelse af EU's traditionelle udtryk svarer til dem, der tidligere gjaldt for anvendelsen af de traditionelle udtryk i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

Disse betingelser omfatter, jf. artikel 1, stk. 10, i forordning (EF) nr. 316/2004 (3) om ændring af artikel 37, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 753/2002, følgende:

— tredjelandet skal forelægge Kommissionen en begrundet anmodning og fremsende de oplysninger, som berettiger til at godkende det traditionelle udtryk

— det traditionelle udtryk skal være affattet på det officielle sprog i det tredjeland, der fremsætter anmodningen, og udtrykket skal på dette sprog have været anvendt i mindst ti år

— er det traditionelle udtryk ikke affattet på det officielle sprog, skal anvendelsen af udtrykket være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning; i så fald skal det traditionelle udtryk på dette sprog have været anvendt uafbrudt i mindst de sidste 25 år

— andre kriterier som udtrykkets »specificitet« og »særegne karakter« og umuliggørelse af misbrug skal også være opfyldt.

Hvad angår netop de spanske traditionelle udtryk »Gran Reserva« og »Crianza«, der er nævnt i den skriftlige forespørgsel til Kommissionen, forbliver betingelserne for tredjelandenes anvendelse af dem uændrede, fordi disse udtryk allerede fandtes i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002 af 29. april 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 118 af 4.5.2002.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin, EFT L 179 af 14.7.1999.

(3) Kommissionens forordning (EF) nr. 316/2004 af 20. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 753/2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 55 af 24.2.2004.