ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0894/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(21. marts 2003)

Om: Fiumicino Kommunes udnyttelse af midler fra handlingsprogrammet for vandrende arbejdstagere

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg en opgørelse over udnyttelsen af midler, der er stillet til rådighed af EU.

Af opgørelsen fremgår det, at udvælgelsen af projekter blandt nogle lokale myndigheder foregår foruroligende langsomt og ineffektivt.

Også Kommissionen har flere gange gjort opmærksom på de lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Der er specielt i visse lokalsamfund, heriblandt Fiumicino Kommune, hårdt brug for at kunne udnytte EU-midlerne til støtte af vandrende arbejdstagere, herunder tredjelandsstatsborgere, således at de kan sikres bedre livsvilkår og integrering i lokalbefolkningen både med hensyn til beskæftigelse og socialt. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Fiumicino Kommune har forelagt projekter med henblik på opnåelse af støtte fra handlingsprogrammet for vandrende arbejdstagere?

2. om Fiumicino Kommune har opnået støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet udnyttet?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopouloupå skriftlige forespørgsler E-0828/03, E-0894/03, E-1126/03, E-1127/03,E-1128/03, E-1129/03, E-1130/03, E-1131/03, E-1132/03, E-1133/03,E-1134/03, E-1135/03, E-1136/03, E-1137/03 og E-1138/03

(28. april 2003)

Der findes i øjeblikket ikke noget handlingsprogram for vandrende arbejdstagere på EU-niveau. Kommissionen skal minde om, at støtte til foranstaltninger til fremme af vandrende arbejdstageres integrering i budgetpost B3-4110 blev ophævet i 1998 efter EF-Domstolens dom i sag C-106/96. Siden da er der ikke blevet givet nogen støtte inden for området.

Et nyt program til fremme af tredjelandes statsborgeres integration under budgetpost B5-815 vil blive lanceret af Kommissionen (Generaldirektoratet for Retlige og Indre Anliggender) i maj 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0692/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(7. marts 2003)

Om: Hygiejniske affaldsdeponeringssteder i Grækenland

Kommissionen bedes besvare følgende: Hvilket indtryk har Kommissionen af situationen med hensyn til skabelse af hygiejnisk tildækkede affaldsdeponeringssteder i Grækenland?

Hvilke lossepladser er ikke i overensstemmelse med fællesskabsforeskrifterne?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at få Grækenland til at overholde fællesskabslovgivningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. april 2003)

Deponering af affald skal finde sted i overensstemmelse med Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald(1), som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991(2), og med Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald(3).

Ifølge oplysninger fra de græske myndigheder findes der for øjeblikket 33 hygiejnisk forsvarlige deponeringspladser, som modtager cirka 33 % af byaffaldet i Grækenland. Andre 60 % af byaffaldet deponeres på lossepladser, der ikke opfylder kravene i fællesskabslovgivningen. I den græske affaldshåndteringsplan, der vedtoges i 2000, er der fastsat det mål at tilpasse de hygiejnisk forsvarlige deponeringspladser til de miljømæssige normer og sanere de ukontrollerede eller ulovlige lossepladser.

På grundlag disse oplysninger og som følge af en lang række klager over ukontrollerede eller ulovlige lossepladser, der ikke opfylder kravene i fællesskabslovgivningen, indledte Kommissionen en overtrædelsesprocedure efter EF-traktatens artikel 226 i juli 2002. De græske myndigheder erkendte, at der stadig var 1 458 ulovlige eller ukontrollerede lossepladser i brug, og erklærede, at en ny affaldshåndteringsplan var undervejs. Ifølge deres tidsplan ville alle ulovlige lossepladser være lukket før udgangen af 2007 og erstattet af permanente deponeringsanlæg. I den sammenhæng har de græske myndigheder ansøgt om støtte fra strukturfondene og Samhørighedsfonden. En række deponeringspladser er for øjeblikket ved at blive enten godkendt eller anlagt i forskellige græske regioner.

Kommissionen afgav efter EF-traktatens artikel 226 i december 2002 en begrundet udtalelse, hvori den opfordrede Grækenland til at træffe de nødvendige forholdsregler for at imødekomme kravene i direktiv 75/442/EØF som ændret. Skulle Grækenland ikke efterkomme sine forpligtelser i henhold til fællesskabslovgivningen, vil Kommissionen ikke tøve med at indbringe sagen for Domstolen.

(1) EFT L 194 af 25.7.1975.

(2) EFT L 78 af 26.3.1991.

(3) EFT L 182 af 16.7.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0728/03

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(11. marts 2003)

Om: Prestige: Økonomisk støtte fra EU

Europa-Parlamentet vedtog den 19. december 2002 en beslutning om søfartssikkerhed og hjælpeforanstaltninger i forbindelse med olietankeren Prestiges forlis, hvis punkt 11 lyder som følger:

anmoder Kommissionen om at gøre en særlig indsats for at undersøge mulighederne for at anvende alle nødvendige finansielle instrumenter for at imødegå de økonomiske, sociale og miljømæssige følger af Prestiges forlis og for at støtte de erhvervssektorer, der er ramt af katastrofen.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet, eller påtænker den at træffe?

Hvilken procentdel udgør EU-støtten af de samlede anslåede skader og tab efter Prestiges forlis?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(14. april 2003)

Lige fra olietankeren Prestiges forlis den 19. november 2002 har Kommissionen aktivt været med i hjælpearbejdet, ligesom den har vedtaget foranstaltninger, der skal mildne de skader, forliset har medført.

Det ærede medlem henvises til Kommissionens Rapport til Det Europæiske Råd om opfølgning af virkningerne af Prestige-katastrofen(1) vedtaget den 5. marts 2003. Denne rapport indeholder en omfattende redegørelse for Kommissionens koordinerede indsats i forbindelse med denne ulykke.

(1) KOM(2003) 105 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1611/03

af Jean-Louis Bernié (EDD) til Kommissionen

(7. maj 2003)

Om: Markedsføring af korn

Bortset fra i Frankrig er der fri markedsføring af korn i EU; landbrugerne kan frit sælge deres produktion og sikre en perfekt sporbarhed heraf i modsætning til sporbarheden af korn fra kæmpesiloer.

I Frankrig har de oplagringsorganer, der er godkendt af det nationale interventionsorgan for korn (ONIC), monopol på denne opgave, og al handel med korn skal foregå igennem disse. De godkendte opkøbere opkræver skattelignende afgifter, som bl.a. er nødvendige for at sikre driften af ONIC, som støtter dem økonomisk.

I en sådan situation straffes producenterne og aftagerne af fransk korn såvel økonomisk som ved ikke frit at kunne drive handel. F.eks. er det forbudt for en fransk kornproducent at sælge sine produkter direkte til en kvægavler.

ONIC's regler hindrer altså tilsyneladende fællesskabshandelen og den frie handel.

Hvad mener Kommissionen om denne særligt franske situation?

Har Kommissionen forslag til, hvorledes situationen kan afhjælpes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(2. juni 2003)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0446/03 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen. Delfindød og partrawling.



EU-Tidende nr. 222 E af 18/09/2003 s. 0205 - 0205



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0446/03 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (19. februar 2003) Om: Delfindød og partrawling Er Kommissionen klar over, at offentligheden er yderst bekymret over praksis med partrawling, der hver uge medfører døden for hundredvis af delfiner? Vil Kommissionen på baggrund af habitatdirektivets artikel 12, der blandt andet har til formål at beskytte delfiner og marsvin, indføre et forbud mod denne form for fiskeri i sæsonen fra januar til marts, hvor situationen er mest kritisk? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Fischler (12. marts 2003) Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0500/03 fra Davies(1). (1) Se side 209.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0081/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Rådet

(23. januar 2003)

Om: Pres på EU om inddragelse af et diplomatpas, der anvendes til et solidaritetsbesøg i de palæstinensiske områder

1. Har Rådet kendskab til, at en række organisationer, som af forskellige grunde føler sig nært knyttet til den israelske regering, har beskrevet et besøg af en delegation fra den nederlandske komité Stop de bezetting hos Yasser Arafat som antisemitisk. Formålet med besøget var at fremme tilpasningen af levevilkårene for indbyggerne i de palæstinensiske områder, som Israel siden 1967 har besat og koloniseret, til levevilkårene i nabolandet Israel, bl.a. ved at sørge for, at hindringerne for et demokratisk valgt styre fjernes, at ødelæggelsen af boliger og infrastrukturer såvel som beslaglæggelsen af land med henblik på kolonisering af ikke-palæstinensere ophører, samt at det forhindres, at indbyggerne dræbes eller såres?

2. Har Rådet ligeledes kendskab til, at Gretta Duisenberg, som er hustro til chefen for Den Europæiske Centralbank, er blevet skydeskive for kritik i anledning af det i spørgsmål 1 nævnte besøg, fordi hun er rejst ind i Israel og de palæstinensiske områder på et diplomatpas, som hun havde fået udstedt i kraft af hendes mands embede?

3. Kan Rådet bekræfte, at det er gængs praksis, at den pågældende medlemsstat ved udstedelse af et diplomatpas tager det almindelige pas i forvaring i diplomatpassets gyldighedsperiode, og at dette således ikke længere kan anvendes? Eller er der på dette punkt tale om forskelle mellem medlemsstaterne, og gælder denne fremgangsmåde kun for Nederlandene?

4. Medfører forevisningen af et almindeligt pas i stedet for et diplomatpas, at fredelige men uønskede besøgende, som er statsborgere i en EU-medlemsstat har færre chancer for at få tilladelse til indrejse i tredjelande, således at et besøg i Israel og de palæstinensiske områder i dette tilfælde måske ikke ville have været muligt undtagen for et delegationsmedlem med et diplomatpas?

5. Kan Rådet forsikre, at det på ingen måde vil give efter for det pres, som organisationer, såsom den amerikanske Anti-Defamation League og Simon Wiesenthal-centret, udøver på EU for at udvirke, at et diplomatpas inddrages i dette tilfælde eller i lignende tilfælde?

Svar

(8. maj 2003)

Rådet vil gerne over for det ærede medlem påpege, at selv om Gretta Duisenberg løbende har underrettet Rådet om mange af sine aktiviteter, har det ikke fået detaljerede oplysninger om det pågældende besøg.

Hvad angår det mere generelle spørgsmål om udstedelse af de forskellige typer af nationale pas erindrer Rådet om, at dette helt og holdent henhører under den enkelte medlemsstats kompetence, og at Rådet derfor ikke er i stand til at besvare det stillede spørgsmål.

Rådet er ikke blevet gjort opmærksom på andre af de forhold, det ærede medlem nævner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1480/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(2. maj 2003)

Om: Eksportstøtte til eksport af rør- og roesukker samt kemisk ren saccharose, i fast form fra medlemsstaterne til Vatikanstaten

I det supplerende svar på forespørgsel P-3202/02(1) er der bilagt en tabel over produkter, hvortil der ydes eksportstøtte, med angivelse af mængder og beløb i euro.

Af tabellen fremgår det med hensyn til eksport af rør- og roesukker samt kemisk ren saccharose, i fast form (position 1701) til Vatikanstaten:

a) at der i 1999 fra Italien blev eksporteret 79,075 kilo med 385 731,05 EUR i eksportstøtte, hvilket svarer til 4 878,04 EUR per kilo eksporteret sukker,

b) og at der i 2000 fra Italien blev eksporteret 70,115 kilo med 356 906,17 EUR i eksportstøtte, hvilket svarer til 5 090,30 EUR per kilo eksporteret sukker.

c) Desuden mangler der for to tal en angivelse af målingsenheden. Det drejer sig om:

1. en eksport på 0,110 fra Frankrig i 1998 med en støtte på 44,18 EUR

2. og en eksport på 28,030 fra Spanien i 1999 med en støtte på 1 268,38 EUR.

Sandsynligvis er de korrekte tal: a) 790 750 kilo, b) 701 150 kilo, c) 110 kilo og d) 2 803 kilo med en mere troværdig støtte på mellem 0,40 og 0,51 EUR per kilo eksporteret sukker.

Med disse justeringer bliver resultatet, at der i alt blev eksporteret 727 810 kilo i 1998, 793 553 kilo i 1999, 1 012 800 kilo i 2000 og 26 435,300 kilo i 2001.

Ifølge forordning (EF) nr. 419/2002(2) kan oplysningerne i tabellen, som stammer fra databasen CATS, også anvendes i forbindelse med kontrol og udarbejdelse af overslag.

Af den ovenfor omtalte tabel fremgår det, at målingsenhederne, vægt eller mængde og beløbet i euro er indberettet af medlemsstaterne.

Kan Kommissionen oplyse:

- om nogen har ansvar for at kontrollere de data, medlemsstaterne indberetter, og i givet fald hvem?

- om der er gennemført kontrol og i givet fald hvilken, og om der er udarbejdet overslag på grundlag af de mængder af rør- og roesukker samt kemisk ren saccharose, i fast form, der er blevet eksporteret fra medlemsstater til Vatikanstaten?

- om den ikke finder, at den lille Vatikanstat importerer for meget af dette produkt, eller om den tager det for givet, at det sælges i Italien?

(1) EFT C 137 E af 12.6.2003, s. 172.

(2) EFT L 64 af 7.3.2002, s. 8.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1477/03, E-1478/03, E-1479/03 og E-1480/03

(21. maj 2003)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0015/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(20. januar 2003)

Om: Ansatte i Kommissionen

Vil Kommissionen venligst oplyse antallet af tjenestegørende ansatte i hvert enkelt af de seneste fem år (også i 2002, hvis tallene foreligger), samt det samlede beløb til lønninger og den gennemsnitlige løn, der er blevet udbetalt pr. ansat?

Vil Kommissionen også oplyse, hvor stor en procentdel Kommissionens ansatte udgør af det samlede antal ansatte i Kommissionen, Rådet og Parlamentet tilsammen, og hvor stor en procentdel dette udgør af det samlede antal ansatte i alle EU-institutioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(3. april 2003)

1. Nedenstående tabel viser det samlede antal ansatte i Kommissionen, de samlede lønudgifter (samlede udbetalinger over de forskellige budgetposter, herunder alle dertil knyttede omkostninger og bidrag) og gennemsnitslønnen per ansat. Kun tal for de sidste fire år er uden videre tilgængelige.

>TABELPOSITION>

2. Da Kommissionen ikke har adgang til tallene for antallet af ansatte i de øvrige institutioner, finder det ærede medlem nedenfor antallet af stillinger i Kommissionens stillingsfortegnelse sammenholdt med det samlede antal stillinger i de andre institutioners stillingsfortegnelser. Stillingsbetegnelsen omfatter alene tjenestemænd og midlertidigt ansatte.

>TABELPOSITION>

Kommissionen: Alle budgetter (Administration, Forskning og Teknologisk Udvikling, Publikationskontoret, OLAF, Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse og Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene).

Institutioner: Kommissionen, Parlamentet og Den Europæiske Ombudsmand, Rådet, Domstolen, Revisionsretten, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget med den fælles organisationsstruktur.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1017/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(27. marts 2003)

Om: Ancona Kommunes udnyttelse af midler fra programmet Venskabsbyer i EU 2000

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Blandt de programmer, EU yder støtte til, er der også et program til fremme af konsolideringen af venskabsforbindelser mellem europæiske byer, og mange italienske byer, herunder Ancona, ville være særlig egnede i denne forbindelse.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Ancona Kommune forelagde projekter i håb om at opnå støtte fra programmet Venskabsbyer i EU 2000?

2. om Ancona Kommune fik bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 og E-1029/03

(8. maj 2003)

Midlerne til venskabsbyer forvaltes ikke decentralt.

Støtte tildeles af Kommissionen på grundlag af projekter, som de kommunale myndigheder eller venskabsbykomitéerne indsender.

Støtten udbetales først, når arrangementet er afviklet, og det sker mod forevisning af regnskabsbilag.

De lokale myndigheder deltager i venskabsbyarrangementet på grundlag af en årlig indkaldelse af forslag, som offentliggøres i EUT.

Med hensyn til det ærede parlamentsmedlems forespørgsler: For kommunerne Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pisa (E-1025), Pistoia (E-1026), Siene (E-1028), Terni (E-1029). Ikke modtaget midler til venskabsbyer i 2000.

For kommunerne Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027). Midler til et venskabsbyarrangement i 2000. Midlerne er opbrugt.

Det ærede parlamentsmedlem kan også henvende sig til de berørte lokale myndigheder for at få mere fyldestgørende oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0628/03

af Françoise Grossetête (PPE-DE) til Kommissionen

(25. februar 2003)

Om: Opfølgning af direktiv 1999/96/EF

I henhold til direktiv 1999/96/EF(1) skulle Kommissionen inden den 31. december 2000 forelægge Europa-Parlamentet og Rådet et forslag om følgende punkter:

- regler for indførelse af et egendiagnosesystem (OBD) til overvågning af, hvordan udstyret i tilknytning til emissionskontrollen fungerer;

- regler for sikkerheden og holdbarheden af anordninger til kontrol med emissionerne;

- regler for at sikre køretøjers forureningsmæssige overensstemmelse.

Vil Kommissionen oplyse, om disse forslag figurerer på dens dagsorden?

Hvad agter Kommissionen i benægtende fald at foretage sig på dette område, og hvilke skridt agter Kommissionen da at tage for at give fagfolk inden for denne sektor den nødvendige tid til at gennemføre den nye lovgivning om regulering af emissioner fra erhvervskøretøjer, der træder i kraft i 2005?

(1) EFT L 44 af 16.2.2000, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(21. marts 2003)

Det kommissionsforslag, de tre spørgsmål i forespørgselen vedrører, er ved at være færdig udarbejdet og klar til vedtagelse. Forsinkelsen er beklagelig, men skyldes, at den måde, forslag inden for bilindustrien udformes på, har skullet ændres for at effektivisere beslutningsprocessen, tage hensyn til den foreskrevne ajourføring og forenkling af gældende fællesskabsret(1) og tage hensyn til de seneste interinstitutionelle aftaler.

De nuværende bilag til direktiv 88/77/EØF og de ændringer, der er nødvendige for at kunne indføre de nye tekniske krav som foreskrevet efter direktiv 1999/96/EF, er ved at blive omarbejdet som fastsat i den interinstitutionelle aftale af 28. november 2001 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om en mere systematisk omarbejdning af retsakter(2).

Kommissionens forslag vil overholde de datoer, der er fastsat i artikel 4-7 i direktiv 1999/96/EF for anvendelsen af foranstaltningerne, dvs. fra den 1. oktober 2005 for nye typer køretøjer og fra den 1. oktober 2006 for alle typer køretøjer.

(1) KOM(2003) 71 endelig udg. af 11.2.2003.

(2) Interinstitutionel aftale af 28. november 2001 om en mere systematisk omarbejdning af retsakter, EFT C 77 af 28.3.2002, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1028/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om: Siena Kommunes udnyttelse af midler fra programmet Venskabsbyer i EU 2000

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Blandt de programmer, EU yder støtte til, er der også et program til fremme af konsolideringen af venskabsforbindelser mellem europæiske byer, og mange italienske byer, herunder Siena, ville være særlig egnede i denne forbindelse.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Siena Kommune forelagde projekter i håb om at opnå støtte fra programmet Venskabsbyer i EU 2000?

2. om Siena Kommune fik bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 og E-1029/03

(8. maj 2003)

Midlerne til venskabsbyer forvaltes ikke decentralt.

Støtte tildeles af Kommissionen på grundlag af projekter, som de kommunale myndigheder eller venskabsbykomitéerne indsender.

Støtten udbetales først, når arrangementet er afviklet, og det sker mod forevisning af regnskabsbilag.

De lokale myndigheder deltager i venskabsbyarrangementet på grundlag af en årlig indkaldelse af forslag, som offentliggøres i EUT.

Med hensyn til det ærede parlamentsmedlems forespørgsler: For kommunerne Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pisa (E-1025), Pistoia (E-1026), Siene (E-1028), Terni (E-1029). Ikke modtaget midler til venskabsbyer i 2000.

For kommunerne Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027). Midler til et venskabsbyarrangement i 2000. Midlerne er opbrugt.

Det ærede parlamentsmedlem kan også henvende sig til de berørte lokale myndigheder for at få mere fyldestgørende oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0146/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om: Den internationale fiskeriaftale EU-Seychellerne og udviklingssamarbejde

Kan Kommissionen i forbindelse med den gældende internationale fiskeriaftale mellem EU og Seychellerne oplyse:

1. hvor stort et beløb EU har afsat til udvikling af fiskerisektoren på Seychellerne?

2. hvor stor en finansiel modydelse EU skal betale til gengæld for de fiskerettigheder, som fællesskabsflåden har opnået?

3. hvor stort et beløb, som fartøjsejerne i EU skal betale i form af afgifter for fiskerilicenser eller fiskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. marts 2003)

1. I artikel 2 i den gældende protokol til fiskeriaftalen mellem EF og Republikken Seychellerne(1) fastsættes den finansielle godtgørelse til 3 460 000 EUR pr. år. Heraf skal 1 160 000 EUR anvendes til de foranstaltninger til støtte for Seychellernes fiskerisektor, som er specificeret i protokollens artikel 3.

2. Den finansielle godtgørelse på 3 460 000 EUR pr. år udgør det beløb, der betales som modydelse for de fiskerimuligheder, som EF's fiskerflåde opnår.

3. De beløb, som fartøjsejerne skal betale, er fastsat i bilaget til protokollen. Licensafgifterne er på 25 EUR pr. ton tunfisk fanget i Seychellernes farvande. Licenserne udstedes, når der er betalt et forskud pr. fartøj på 10 000 EUR for notfartøjer til tunfiskeri, 2 000 EUR for langlinefartøjer med flydeline

på over 150 bruttoregisterton (BRT) og 1 500 EUR for langlinefartøjer med flydeline på højst 150 BRT. Forskudsbeløbene trækkes fra det samlede beløb, som skal betales på basis af fangsterne det foregående år, men hvis det beløb, som skal betales, er mindre end forskuddet, tilbagebetales forskellen ikke.

(1) EFT L 134 af 22.5.2002.