ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3277/97 af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Tab for europaeiske importoerer af tekstiler fra Bangladesh som foelge af eksportafgifter med tilbagevirkende kraft

I henhold til den generelle toldpraeferenceordning indfoeres der tekstilvarer fra Bangladesh med oprindelsescertifikater paa gunstige betingelser til det europaeiske marked.

Tilsyneladende er ikke alle certifikater, der er udstedt af myndighederne, udstedt korrekt. Som foelge heraf har Bangladesh efter henstilling fra Kommissionen erklaeret 15.000 oprindelsescertifikater ugyldige med tilbagevirkende kraft. Kommissionen har til hensigt at opkraeve told paa varer, der er importeret i perioden 1994-1996. Det vil skabe betydelige oekonomiske vanskeligheder for europaeiske importoerer.

1. Har Bangladesh' myndigheder efter Kommissionens opfattelse tilstraekkeligt sagkundskab til at udstede oprindelsescertifikater? Har Kommissionen i benaegtende fald tilbudt dem tilstraekkelig assistance til at udstede dem korrekt?

2. Hvornaar blev Kommissionen klar over de tekniske problemer i forbindelse med certifikaterne? Underrettede den oejeblikkeligt importoererne?

3. Hvorfor i givet fald ikke? Forventer Kommissionen, at importoererne selv skal kontrollere gyldigheden af officielle regeringsoprindelsescertifikater? Hvis det er tilfaeldet, bedes den oplyse, hvordan de skal goere dette?

4. Er det efter Kommissionens opfattelse rigtigt at opkraeve afgifter med tilbagevirkende kraft paa grund af ugyldige officielle certifikater? Hvis det er tilfaeldet, mener Kommissionen saa, at det er rimeligt at opkraeve afgiften med tilbagevirkende kraft tre aar efter, at indfoerslen har fundet sted?

5. Hvordan vil Kommissionen forhindre saadanne problemer i fremtiden?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (18. november 1997)

Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2483/97 af Luciano Pettinari (GUE/NGL) til Kommissionen (16. juli 1997)

Om: INTERREG II og havnen i Monopoli

Havnen i Monopoli i Puglia er et af de vigtigste forbindelsesled mellem Italien og Albanien, og den udfoerer derfor vigtige funktioner for forbindelsen mellem Den Europaeiske Union og Tirana. Netop som foelge af denne store betydning er havnen i Monopoli blevet indfoejet blandt de omraader, som modtager stoette fra udviklingsprogrammet INTERREG II (Italien-Albanien) med store faellesskabsfinansieringer. Efter en raekke kontakter paa hoejt plan mellem kommunen Monopoli, formandskabet for Den Italienske Republiks ministerraad og regionen Puglia, var havnen definitivt blevet indfoejet blandt de projekter, der modtog stoette fra INTERREG II.

Tilsyneladende uden nogen grund gav Kommissionens kontorer den 22. maj 1997 kommunen Monopoli meddelelse om, at havnen var blevet udelukket fra INTERREG II. Paa baggrund af at dette virker som en uberettiget indblanding i de afgoerelser, som autonomt er truffet af de politiske organer, og da havnen i Monopoli har en naturlig og klar vaerdi i udviklingen af forbindelser mellem EU og Albanien, kan Kommissionen da redegoere for grundene til, at havnen i Monopoli er udelukket fra fortegnelsen over stoettemodtagere under INTERREG II? Anser Kommissionen det ikke tvaertimod for noedvendigt at tildele denne havn i det mindste en del af de til raadighed staaende midler, for hvis hele beloebet anvendes til havnen i Bari, vil de samlede finansieringer uden tvivl blive stoerre end behovene i Bari? Hvilke omraader i regionen Puglia er blevet udvalgt som stoettemodtagere under INTERREG II og paa baggrund af hvilke udvaelgelseskriterier?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (22. september 1997)

Maalsaetningerne for samt indholdet af INTERREG II-programmet Italien-Albanien samt de projekter, der nyder godt heraf, er blevet fastlagt inden for rammerne af partnerskabet mellem Kommissionen, den italienske regering og regionen Puglia efter de procedurer, der gaelder for godkendelsen af interventionsprogrammer, som EF medfinansierer.

De programmer, der blev godkendt den 10. oktober 1996, indeholder ikke blandt de specifikke projekter byen Monopolis havn. Alligevel har de regionale myndigheder for nylig ivaerksat en procedure for hoering af medlemmerne af programmets overvaagningsudvalg, hvorved det foreslaas, at Monopolis havn medtages i programmet. Oplysninger, som kan goere det muligt at evaluere dette forslag, er ligeledes blevet fremsendt og behandles for oejeblikket af Kommissionen og de andre medlemmer af overvaagningsudvalget.

Hvad de stoetteberettigede omraader angaar, boer der mindes om, at provinsen Bari som helhed er berettiget til programstoette. De specifikke lokaliteter, der kan nyde godt af finansiering gennem INTERREG, afhaenger af de finansierede projekters placering. Kriterierne for udvaelgelsen af projekterne varierer alt efter typen af de finansierede foranstaltninger og er specificeret i programforanstaltningerne samt i de udbud, som de italienske myndigheder offentliggoer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3327/97 af Jessica Larive (ELDR) til Kommissionen (15. oktober 1997)

Om: Risici for befolkningens sundhed som foelge af plutonium om bord paa den amerikanske rumsonde Cassini

Ifoelge Algemeen Dagblad fra den 27. september 1997 vil den amerikanske rumsonde Cassini blive opsendt den 13. oktober 1997 med 34 kg. plutonium om bord. Den nederlandske forening for offentlig sundhed og fredsspoergsmaal har i lighed med en raekke amerikanske foreninger advaret om, at risiciene ved dette projekt er uacceptabelt hoejt. Hvis der sker et uheld i forbindelse med sonden, som Challenger-ulykken i 1996, vil den maengde plutonium, som bliver sat fri i atmosfaeren, ifoelge de vaerste forudsigelser vaere nok til at udsaette fem gange jordens befolkning for radioaktiv straaling. Indaanding af 0,1 mikrogram er tilstraekkeligt til at fremkalde lungekraeft. Laeger oplyser, at dette doedsensfarlige stoffer vil virke som en snigmorder i aartier ud i fremtiden.

Har Kommissionen kendskab til opsendelsen af den amerikanske rumsonde og til de uacceptable sundhedsrisici for verdens befolkning i tilfaelde af en ulykke med plutonium om bord?

Mener Kommissionen i givet fald ikke, at alle sundhedsrisici boer fjernes foer opsendelsen?

Vil Kommissionen derfor vaere rede til at opfordre den amerikanske regering til at annullere opsendelsen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (5. november 1997)

Kommissionen vil gerne henlede det aerede medlems opmaerksomhed paa de svar, den allerede har afgivet paa mundtlig forespoergsel H-0628/97 fra David Bowe, H-0631/97 fra Nuala Ahern, H-0634/97 fra Peter Crampton, H-0659/97 fra Paul Lannoye og H-0661/97 fra Carlos Pimenta under spoergetiden i Europa-Parlamentets moedeperiode i september 1997 ((Europa-Parlamentets forhandlinger nr.(september 1997). )) samt skriftlig forespoergsel E-2757/97 fra hr. Schmidt ((Se side 59. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2648/97 af Eryl McNally (PSE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Steroide recepter

Mange patienter har baade lidt fysisk og finansielt af at vaere blevet forordnet steroider. Er Kommissionen klar over offentlighedens store interesse i dette emne, og agter den at traeffe foranstaltninger for blandt patienter at oege bevidstheden om risiciene i forbindelse med indtagelse af steroider i ordineret medicin?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann paa skriftlige forespoergsler E-2648/97 og E-2668/97 (8. oktober 1997)

Steroider har vaeret til raadighed i mange aar, de er staerke laegemidler, som har bevist, at de er effektive i forskellige terapeutiske sammenhaeng. I nogle situationer har de dog alvorlige, uoenskede virkninger. Ordinering af steroider skal derfor foelge det velkendte princip inden for humanmedicin, at man skal vurdere fordele og ulemper ved laegemidlet.

Alle laegemidler indeholdende steroider, der er paa markedet paa nuvaerende tidspunkt, er blevet godkendt af medlemsstaterne, som i henhold til gaeldende faellesskabsret paa den ene side skal indsamle alle oplysninger om overvaagning af saadanne laegemidler, navnlig laegemidler der kan have uoenskede virkninger hos mennesker, og som paa den anden side paa videnskabeligt plan skal vurdere disse oplysninger blandt andet i forbindelse med forbruget af steroider under hensyntagen til ukorrekt brug og misbrug af disse laegemidler, hvilket ofte er blevet konstateret.

Hvis en medlemsstat paa grundlag af laegemiddelovervaagningsoplysninger mener, at en markedsfoeringstilladelse for et laegemiddel skal aendres, annulleres eller tilbagetraekkes, skal den oejeblikkelig informere Det Europaeiske Laegemiddelagentur om dette. En medlemsstat har i oevrigt mulighed for, hvis den oensker det, at henvende sig til agenturet, foer den traeffer en beslutning. Ingen af disse to procedurer er indtil nu blevet paabegyndt for steroider i laegemidler.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3310/97 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (15. oktober 1997)

Om: Tyrkiets holdning i spoergsmaalet om illegale indvandrere

Den 15. september 1997 blev tre illegale kurdiske indvandrere draebt i et minefelt ved den graesk-tyrkiske graense. Der har desvaerre vaeret mange lignende tilfaelde i den seneste tid. Den tyrkiske regering traeffer hverken praktiske foranstaltninger med henblik paa at standse flygtningestroemmen i retning af graensen, som ofte ender tragisk, eller indleder samtaler med Graekenland med henblik paa at finde en faelles loesning paa dette problem, i det mindste af humanitaere grunde.

Den Europaeiske Union reagerer heller ikke. I et svar paa en tilsvarende forespoergsel fra mig i 1992 (H-1179/92) ((Europa-Parlamentets forhandlinger 3-425 (december 1992). )) erklaerede Raadet, »at saa snart unionstraktaten traeder i kraft, finder ogsaa bestemmelserne i afsnit VI om samarbejde om retlige og indre anliggender, der bl.a. vedroerer indvandringspolitikken og politikken over for tredjelandsstatsborgere, anvendelse«.

Der blev imidlertid heller ikke truffet konkrete foranstaltninger over for Tyrkiet efter vedtagelsen af Maastricht-traktaten.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe over for Tyrkiet for at sikre, at landet overholder sine internationale forpligtelser i betragtning af, at det har indgaaet en toldunion med Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek (7. november 1997)

I en beslutning der blev vedtaget af EF's/Tyrkiets associeringsraad den 6. marts 1995, var parterne naaet til enighed om hvilke institutionsforhold der skulle laegges til grund for ivaerksaettelsen af et samarbejde inden for retsvaesen og indre anliggender.

Som foelge af den politiske situation har dette samarbejde imidlertid ikke kunnet realiseres.

I den meddelelse som Kommissionen udfaerdigede den 15. juli 1997 ((KOM(97) 394. )) vedroerende de fremtidige forbindelse med Tyrkiet, gjorde Kommissionen igen opmaerksom paa hvor stor vaegt den laegger paa samarbejde inden for dette omraade, og navnlig inden for indvanding.

Spoergsmaalet om ivaerksaettelse af konkrete foranstaltninger som led i dette samarbejde afhaenger ligeledes af situationen inden for det finansielle samarbejde med Tyrkiet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2911/97 af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Boern med AIDS i Afrika

Ifoelge UNICEF doer der allerede i dag 1000 boern om dagen af AIDS i 15 afrikanske lande syd for Sahara, mens der alene i 1996 allerede var 400.000 boern, der menes smittet med HIV-virus.

UNICEF anslaar, at den gennemsnitlige levealder efter aar 2000 til dels som foelge heraf vil falde med 11 aar i de beroerte lande.

Kan Kommissionen oplyse, hvad den goer for i samarbejde med de paagaeldende lande at forhindre udbredelsen af HIV?

Hvor stor stoette har Den Europaeiske Union ydet til bekaempelse af AIDS i de paagaeldende lande i Afrika?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro (15. oktober 1997)

I 1986 indledte det internationale samfund sin kamp mod truslen fra humant immundefekt virus, der er aarsag til erhvervet immundefektsyndrom-epidemien (HIV/AIDS). Det var i lyset af denne faelles internationale aktion, at Faellesskabet ivaerksatte sit eget program midt i 1987, oprindeligt som et led i samarbejdet med lande i Afrika,Vestindien og Stillehavet (AVS-lande), og senere udbredt til at omfatte alle udviklingslande med indfoerelsen af en ny budgetpost i 1988 (B7-6211). Fra 1987 til midt i 1997 har Faellesskabet ydet omkring 170 mio. ECU til stoette til HIV/AIDS-aktiviteter i udviklingslandene. En stoerre del af disse midler anvendes til at forebygge overfoersel af viruset paa det afrikanske kontinent, hvor problemet er meget omfattende.

Der er indledt saerlige aktiviteter omkring HIV blandt boern, og Faellesskabet yder stoette hertil via raadgivning, uddannelse og oplysning blandt unge kvinder for at begraense den perinatale overfoersel af viruset fra mor til barn. Under programmet forsoeger man ogsaa isaer at stoette initiativer, der vedroerer skoleundervisning og mobilisering af unge for at forhindre de unge i at blive smittet med HIV. Der er ogsaa ydet stoette til pleje af smaa og stoerre boern med HIV. Der gives loebende information om aktiviteterne under programmerne, og de bliver droeftet i forskellige institutionelle kredse.

Den 7. januar 1994 forelagde Kommissionen en meddelelse til Raadet og Parlamentet om politiske principper og strategiske prioriteter for Faellesskabets og medlemsstaternes HIV/AIDS-aktiviteter i udviklingslandene ((KOM(93) 479. )). De blev vedtaget i en resolution (nr. 6449/94) dateret den 6. maj 1994.

Kommissionen har udarbejdet en aktivitetsrapport om gennemfoerelsen af Faellesskabets HIV/AIDS-program. Den blev sendt til Parlamentets udviklingsudvalg i marts 1997 (Gennemfoerelsen af Faellesskabets HIV/AIDS-program i udviklingslandene).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3089/97 af Antonio Tajani (UPE) til Kommissionen (19. september 1997)

Om: Beslaglaeggelse af italienske fiskefartoejer foretaget af Tunesien

I slutningen af juli og i august maaned 1997 blev tre italienske fiskefartoejer, som fiskede i det internationale farvand i Den Sicilianske Kanal impliceret i nogle alvorlige episoder med bevaebnet intimidering og beslaglaeggelse fra den tunesiske kystvagts side. Disse haendelser, som desvaerre finder sted med foruroligende hyppighed, viser igen, at det er noedvendigt at beskytte friheden til at sejle og fiske i de internationale farvande i omraadet og beskytte de italienske fiskere, som fuldt lovligt udfoerer deres arbejde og som med regelmaessige mellemrum udsaettes for alvorlig fare.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for hurtigst muligt at genoprette den noedvendige sikkerhed for Faellesskabets fiskefartoejer og overholdelsen af folkeretten i Den Sicilianske Kanal.

Hvor langt er man kommet med forhandlingerne om Den Europaeiske Unions tiltraedelse af Det Almindelige Raad for Fiskeriet i Middelhavet, som har til opgave at sikre vedtagelse og overholdelse af de faelles regler om beskyttelse af fiskeriet i Middelhavet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (29. oktober 1997)

Kommissionen har ikke modtaget nogen henvendelse fra de italienske myndigheder om de begivenheder, som det aerede medlem omtaler i sit spoergsmaal. Kommissionen har imidlertid altid kraevet, at alle stater noeje skal overholde den internationale havret, og fordoemmer alle voldshandlinger, der vil kunne bringe fartoejernes sikkerhed i fare.

I den forbindelse maa der med hensyn til de begivenheder, som det aerede medlem omtaler, goeres opmaerksom paa, at der ikke eksisterer nogen fiskeriaftale mellem EU og Tunesien, og at de paagaeldende begivenheder, ifoelge de oplysninger, som Kommissionen ligger inde med, fandt sted i internationalt farvand.

Hvad angaar tiltraedelse af Det Almindelige Raad for Fiskeriet i Middelhavet (GFCM), blev der paa raadets samling, som fandt sted i Rom 13. - 16. oktober 1997 vedtaget aendringer af GFCM-aftalen, hvorefter Faellesskabet kan faa fuldt medlemskab af denne organisation. Kommissionen foelger udviklingen i dette dossier meget noeje for at sikre sig, at proceduren for vedtagelse af en raadsforordning om Faellesskabets tiltraedelse afsluttes saa hurtigt som muligt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2926/97 af Anne McIntosh (PPE) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Finansiering af videregaaende uddannelser i Storbritannien

I en rapport af den britiske undersoegelseskomite for videregaaende uddannelse (National Committee of Inquiry into Higher Education in the UK) med Sir Ron Dearing som formand anbefales det at laegge vaegt paa et- og toaarige kurser.

Kan Kommissionen bekraefte, at saadanne studiesekvenser ville komme i betragtning for EU-finansiering og er der en minimumsvarighed for kursers varighed for at komme i betragtning for EU-stoette?

Vil saadanne et- eller toaarige kurser i andre medlemsstater blive anerkendt som videregaaende uddannelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (14. november 1997)

Faellesskabsstoette kan opnaas til understoettelse af samarbejdet mellem hoejere laereanstalter i medlemsstaterne, blandt andet gennem Erasmus-kapitlet i Socrates-programmet og gennem Leonardo da Vinci-programmet.

For saa vidt angaar Erasmus-kapitlet i Socrates kan stoetteberettigede hoejere laereanstalter ((Disse universiteter og andre hoejere laereanstalter har medlemsstatens myndigheder godkendt til at deltage i programmet. )) ansoege om faellesskabsstoette til udvikling af kursusmoduler eller fulde kurser i faellesskab med institutioner i mindst to andre deltagerlande ((De 15 medlemsstater og Island, Ungarn, Liechtenstein, Norge og Rumaenien. )). Et- og toaarige kurser skulle normalt vaere stoetteberettigede i denne sammenhaeng.

Faellesskabsstipendier staar ogsaa til raadighed gennem Erasmus til udligning af de supplerende omkostninger, studenter kommer ud for, naar de gennemfoerer en studieperiode i udlandet som en del af et formelt program inden for den hoejere uddannelse, som foerer til en grad eller eksamen, der anerkendes af myndighederne i det paagaeldende deltagerland. Den korteste studieperiode i udlandet, der kan opnaa stoette gennem saadanne stipendier, er paa 3 maaneder. En studieperiode kan ikke overstige 12 maaneder. Studiestipendier under Erasmus staar ikke til raadighed for studenter, der gennemfoerer et komplet program af studier ved hoejere laereanstalter i en anden medlemsstat eller Det Europaeiske OEkonomiske Omraade (EOES).

Under Leonardo understoettes udviklingen og gennemfoerelsen af faelles uddannelsesmoduler (indhold, redskaber, udstyr). Sammenslutninger med partnere fra mindst tre deltagende medlemsstater kan etablere pilotprojekter til udvikling af kursusmoduler. Leonardo-partnerskaber omfatter normalt virksomheder og erhvervsuddannelsesorganer eller hoejere laereanstalter.

Det paahviler myndighederne i de enkelte medlemsstater at anerkende de kvalifikationer fra hoejere laereanstalter, der er opnaaet i andre medlemsstater. Stoette gennem Socrates-programmet modtager et netvaerk af nationale akademisk anerkendelsescentre (NARIC), som er etableret for at lette sammenligning og anerkendelse af kvalifikationer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3079/97 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (2. oktober 1997)

Om: Dialog med Cuba

Raader Kommissionen over tilstraekkelige oplysninger til, at den efter en vurdering af Cubas politiske og oekonomiske situation vil aabne mulighed for en snaevrere dialog med de cubanske myndigheder, der eventuelt kan udmoente sig i et mandat til at undersoege mulighederne for en samarbejdsaftale mellem Den Europaeiske Union og Cuba?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (22. oktober 1997)

Raadet vedtog den 2. december 1996 en EU-faellesholdning ((EFT L 322 af 12.12.1996. )) vedroerende Cuba, som blev forlaenget den 26. juni 1997. Det fremgaar udtrykkeligt af denne og af den formandskabsrapport om ivaerksaettelsen heraf der blev godkendt ved samme lejlighed at man oensker at uddybe dialogen med de cubanske myndigheder og alle sektorer af det cubanske samfund og at opretholde den humanitaere stoette og bistanden til oekonomisk samarbejde med reformsigte.

I begge disse tekster knyttes ivaerksaettelse af et »fuldt« samarbejde - som man kender det i andre latinamerikanske lande der deltager i samarbejdsaftaler - sammen med reelle fremskridt med hensyn til overholdelsen af menneskerettighederne og de fundamentale friheder.

Det maa imidlertid konstateres at der gennem de seneste maaneder ikke har kunnet spores saadanne fremskridt. Det ser snarere ud til at den cubanske politik skaerpes, ikke mindst over for systemets kritikere, og at reformerne forsinkes.

Paa baggrund af denne udvikling ser det ikke ud til at forudsaetningerne er opfyldt for at anmode om et mandat med henblik paa indgaaelse af en samarbejdsaftale med Cuba.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2606/97 af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Mishandling af den kinesiske dissident Wei Jinsheng

Er Kommissionen bekendt med, at den kinesiske dissident Wei Jinsheng, der afsoner en faengselsstraf paa 14 aar i faengslet i Tangshan (i provinsen Hebei) for at have ytret sig om politiske rettigheder og menneskerettigheder i Kina, i juni flere gange blev slaaet og mishandlet af medfanger?

Er Kommissionen bekendt med, at denne mishandling skete, mens fangevogterne saa paa, og at disse ikke beskyttede Wei Jinsheng, men tvaertimod gav ham en ekstrastraf for at fremprovokere et slagsmaal?

Er Kommissionen rede til over for de kinesiske myndigheder at anmode om naermere oplysninger om den maade, hvorpaa Wei Jinsheng bliver behandlet af de kinesiske myndigheder?

Kan Kommissionen oplyse, hvilke EU-stater der i oejeblikket giver asyl til kinesiske flygtninge, der forfoelges paa grund af deres aktiviteter for politiske rettigheder og menneskerettigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (16. september 1997)

Menneskerettighedssituationen i Kina ligger Kommissionen staerkt paa sinde. Kommissionen gaar helt ind for, at der maa ske en forbedring af situtationen.

EU har allerede over for de kinesiske myndigheder udtrykt sin bekymring over isaer behandlingen af Wei Jinsheng samt over situationen for alle politiske fanger i Kina i det hele taget.

Faengselsforholdene var ogsaa et af de punkter, der blev rejst under dialogen med Kina om menneskerettigheder, som fandt sted i henholdsvis januar 1995 i Bruxelles og i januar 1996 i Beijing. De kinesiske myndigheder har indstillet denne saerlige bilaterale dialog, efter at EU paa moedet i april i FN's Menneskerettighedskommission havde forelagt en resolution om menneskerettighedssituationen i Kina. EU er fast besluttet paa at genoptage denne dialog snarest muligt.

Medlemsstaterne giver politisk asyl efter deres egen politik paa omraadet.