ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3596/97 af Cristiana Muscardini (NI), Gastone Parigi (NI) og Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (13. november 1997)

Om: Nedslagtning af svinepestramte svin

Kan Kommissionen - under henvisning til de oplysninger, der indloeber om svinepestudbruddet i Nederlandene, til de vedvarende forlydender om, at nederlaendingene allerede foer svinepestudbruddet skulle have vaeret noedt til at nedslagte et betydeligt antal svin, og til de oekonomiske foelger, som foranstaltningerne til nedslagtning af svinepestramte dyr har for Den Europaeiske Union - oplyse:

1. om det af nederlaendingene anvendte »system« yder tilstraekkelig garanti med hensyn til kontrollen af mulige fejl - med det formaal at afsloere tekniske eller administrative mangler - isaer for saa vidt angaar fortegnelserne over udbrudssteder og nedslagtninger af svin, der har vaeret i beroering med svinepestramte bestande?

2. om den anser de oekonomiske vurderinger for rimelige og dermed udelukker overdimensioneringer?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-3595/97 og E-3596/97 (12. januar 1998)

Kommissionen har i loebet af 1997 noeje analyseret udviklingen af klassisk svinepest i Nederlandene. Den epidemiske situation er konstant blevet taget op til vurdering med repraesentanter fra medlemsstaterne under Den Staaende Veterinaerkomités maanedlige moeder.

Kommissionen har sendt en raekke delegationer til Nederlandene for at bistaa de nederlandske myndigheder og for at kontrollere effektiviteten af de foranstaltninger, som er blevet truffet for at udrydde sygdommen.

Under disse besoeg er det blevet klart, at de nederlandske myndigheder har udfoldet store bestraebelser paa at nedsaette epidemiens varighed, men det er ogsaa blevet aabenlyst, at der var problemer med kontrollen af denne.

Disse problemer angaaende den korrekte brug af de saerlige bedriftsnumre, optaelling af bestande, det anvendte kontrolsystems effektivitet og kompensationsvurderingen af svin, som er blevet slagtet, fordi de var inficerede eller var under mistanke for at vaere det, undersoeges noeje og er for oejeblikket til diskussion mellem Kommissionen og de nederlandske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 4032/97 af Bryan CASSIDY til Kommissionen. Bestemmelser i Det Forenede Kongerige om producenternes forpligtelser m.h.t. emballageaffald



EF-Tidende nr. C 223 af 17/07/1998 s. 0043



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4032/97 af Bryan Cassidy (PPE) til Kommissionen (14. januar 1998) Om: Bestemmelser i Det Forenede Kongerige om producenternes forpligtelser m.h.t. emballageaffald Kan Kommissionen oplyse, om Det Forenede Kongerige efter den frist, der gav de oevrige medlemsstater mulighed for at tage stilling til Det Forenede Kongeriges forslag vedroerende gennemfoerelsen af direktiv 94/62/EF ((EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10. )), inden de blev omdannet til national lov, har reageret paa de bemaerkninger, som medlemsstaterne fremsatte med hensyn til hindringer for den frie handel, og om det aendrede sine forslag tilsvarende? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (24. februar 1998) I betragtning af notifikationsprocedurens fortrolige karakter kan Kommissionen ikke fremkomme med alle detaljer vedroerende de medtagne kommentarer. Imidlertid kan Kommissionen bekraefte, at den har modtaget kommentarer til Det Forenede Kongeriges forslag fra andre medlemsstater, og at der efter denne hoeringsprocedure er blevet fremsat en raekke aendringsforslag til Det Forenede Kongeriges forslag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3862/97 af Luciano Vecchi (PSE) til Kommissionen (5. december 1997)

Om: Stoette til korrekte og solidariske foranstaltninger til fremme af handel og forbrug

Stoetten til korrekte og solidariske foranstaltninger inden for handel og forbrug er i de seneste aar blevet et vigtigt middel saavel til at bevidstgoere de europaeiske borgere om udviklingsproblematikken som til at stoette selvstaendige producenter og lokale sammenslutninger i udviklingslandene.

Kan Kommissionen oplyse foelgende:

1. Hvor mange projekter af denne art er blevet stoettet i de seneste aar?

2. Agter Kommissionen at udbygge stoetten til disse aktioner?

3. Agter Kommissionen at ivaerksaette foranstaltninger for at fremme en korrekt og solidarisk handel (f.eks. gennem undtagelsesbestemmelser og omlaegning af importkvoter, afgiftslettelser osv.)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro (15. januar 1998)

Kommissionen har allerede gennem flere aar ydet stoette til forskellige projekter med sigte paa at oege kendskabet til udviklingssamarbejdet, og herunder problematikken i forbindelse med redelig samhandel. Dette er sket via en ordning til finansiering af ikke-statslige organisationer, de saakaldte NGO'er.

Gennem de seneste tre aar er der ydet 6,6 millioner ECU i EU-stoette til 46 projekter.

I 1995 blev der ydet 2,9 millioner ECU i stoette til 19 projekter. I 1996 fik 16 projekter 1,9 millioner ECU i stoette. I 1997 fik 11 projekter 1,8 millioner ECU i stoette. Man er i faerd med sidste fase af godkendelsen af yderligere tre projekter.

NGO'er fra Belgien, Danmark, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Irland, Italien, Nederlandene, Spanien, Sverige, Tyskland og OEstrig har alle modtaget finansiering.

Det er op til de enkelte NGO'er at indsende ansoegning om stoette til projekter. Tallene for 1996 og 1997 repraesenterer en konsolideringsperiode, efter at en raekke store initiativer var blevet godkendt i 1995.

Kommissionen er i loebende kontakt med de NGO'er, der er aktive paa omraadet, med henblik paa at opnaa en bedre overensstemmelse mellem de forskellige projekter, og den stoetter tiltag der tager sigte paa at fremme koordinationen paa regionalt og faelleseuropaeisk niveau. I forbindelse med revisionen af de generelle bestemmelser overvejer man at traeffe foranstaltninger til i hoejere grad at stoette NGO-programmer, der omfatter regioner i saavel Nord som Syd.

Kommissionen mener dog ikke at det er muligt at finde handelsordninger, som kunne anvendes til at fremme initiativer med sigte paa en mere redelig handel, i betragtning af at alle forslag herom skal opfylde Verdenshandelsorganisationens bestemmelser. Disse indeholder nemlig et forbud mod at afpasse importbestemmelserne efter produktionsmetoder, og umuliggoer dermed oprettelse af saerlige importkvoter for redeligt forhandlede varer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3477/97 af Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) til Kommissionen (31. oktober 1997)

Om: Etableringslov for apotekere

I Belgien er apotekere underkastet en etableringslov - det vil sige, at antallet af apoteker pr. kommune begraenses paa grundlag af indbyggertallet. Den frie etableringsret er saaledes begraenset.

Er den belgiske etableringslov forenelig med bestemmelserne om etableringsretten som fastlagt i artikel 52-58, Afsnit III, Kapitel 2 i Traktat om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab? Har Kommissionen indledt udarbejdelsen af lovgivning, som skal sikre afskaffelse af de begraensninger, som foelger af etableringsloven?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (6. januar 1998)

Bestemmelser, som ligner dem, der findes i den belgiske lovgivning, hvortil det aerede medlem henviser, findes i de fleste medlemsstater.

I den forbindelse skal Kommissionen henlede det aerede medlems opmaerksomhed paa den anden betragtning i direktiv 85/432/EOEF af 16. september 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse former for virksomhed paa det farmaceutiske omraade ((EFT L 253 af 24.9.1985. )). I betragtningen staar der, at »ved dette direktiv tilsigtes der i oevrigt ikke en samordning af alle betingelser for adgang til og udoevelse af virksomhed paa det farmaceutiske omraade; saaledes henhoerer blandt andet den geografiske fordeling af apoteker og spoergsmaal om monopol paa udlevering af laegemidler fortsat under medlemsstaternes kompetence«.

Da der saaledes ikke findes nogen EF-bestemmelser om harmonisering eller samordning, er medlemsstaterne fortsat de eneste, der har befoejelse til at vedtage bestemmelser paa omraadet, forudsat at disse er forenelige med EF-retten.

I den forbindelse anlaegger Kommissionen den betragtning, at nationale foranstaltninger som de foreliggende, ikke, dersom de anvendes uden udoevelse af forskelsbehandling og staar i et rimeligt forhold til oejemedet, er i strid med det i EF-traktatens artikel 52 omhandlede princip om etableringsfrihed.

Kommissionen agter derfor ikke at fremsaette forslag om at harmonisere eller samordne de paagaeldende nationale lovgivninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3860/97 af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen (5. december 1997)

Om: Praksis for rejsegodtgoerelser til Europa-Parlamentets medlemmer

Europa-Parlamentet har mistet anseelse bl.a. paa grund af misbrug af rejse- og udgiftsgodtgoerelser samt dagpenge. Det medlem af Europa-Parlamentet, som tages i misbrug, bliver imidlertid ikke udsat for nogle reelle sanktioner som foelge af sin adfaerd, idet vedkommende kun bliver noedt til at tilbagebetale det overskydende beloeb.

Har Kommissionen nogen muligheder for indfoeje nogle sanktioner for dette i faellesskabsretten? Navnlig nu hvor der i Amsterdam-traktatens artikel 138, stk. 4, gives et retsgrundlag for en generel kontrol af parlamentsmedlemmernes ydelser, bliver Kommissionen ogsaa noedt til at forelaegge Raadet et forslag herom.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (14. januar 1998)

Saadanne sager henhoerer ikke under Kommissionens kompetence, men derimod under Parlamentets.
16. 6. 98 DA C 187/45 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Det er rigtigt, at utvetydigt identificerbare kłretłjer, som bygges under overholdelse af særlige sikkerhedskrav til
skolebusser (som det sker i USA) ville medfłre yderligere sikkerhed, men Kommissionen bemærker, at ingen afmedlemsstaterne indtil nu har valgt at indfłre dette i deres nationale lovgivning. En sådan fremgangsmåde głrdet nłdvendigt med to busflåder › en, der udelukkende er beregnet til transport af skoleelever, og en, deranvendes til andre formål, og dette betragtes ikke nłdvendigvis som praktisk eller omkostningseffektivt.Kommissionen vil under alle omstændigheder fortsat fremme ændringer af lovgivningsmæssig og anden art forfortsat at sikre et hłjt sikkerhedsniveau for alle busser, uafhængigt af, hvad de anvendes til.
(1) EFT C 25 af 31.1.1989.
(98/C 187/73) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3716/97
af Heidi Hautala (V) til Rådet
(19. november 1997)
Om: Bortfłrelser af błrn
Błrn bortfłres i EUs medlemslande til andre kulturer i forbindelse med skilsmisser eller andre former for brud
mellem partnerne. Myndighedernes arbejde i medlemsstaten vanskeliggłres navnlig, hvis błrnene er bortfłrt tilet land, hvor lovgivningen tildeler faderen og hans slægt forældremyndigheden.
Der findes få oplysninger om bortfłrelser af błrn, og EUs medlemslande drager ikke nytte af hinandens
erfaringer for at få błrnene tilbage. Fłlger Rådet bortfłrelserne af błrn? Hvordan fłlger Rådet gennemfłrelsenaf Haag-konventionen? Hvordan vurderes barnets interesser, hvis det viser sig, at overholdelsen af Haag-konventionen er til stłrre skade end gavn for barnet?
Svar
(23. marts 1998)
1. Rådet har gentagne gange tilkendegivet, at det lægger ganske særlig vægt på spłrgsmål vedrłrende
beskyttelse af błrn. Der er vedtaget flere foranstaltninger med henblik på deres beskyttelse.
Hvad angår det ærede parlamentsmedlems spłrgsmål głr Rådet opmærksom på, at samtlige medlemsstater har
ratificeret De Forenede Nationers konvention om barnets rettigheder, der blev vedtaget den 20. november 1989 iNew York. I artikel 11 fastsættes bl.a., at alle medlemsstaterne skal træffe forholdsregler til at bekæmpe błrnsulovlige fjernelse til og manglende tilbagevenden fra udlandet.
Det skal i denne forbindelse påpeges, at praktisk taget samtlige medlemsstater har ratificeret Haag-konventionen
af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortfłrelser, og at samtligemedlemsstater har ratificeret den europæiske konvention om anerkendelse og fuldbyrdelse af afgłrelser omforældremyndighed, der er indgået under Europarådet den 20. maj 1980 i Luxembourg.
Alle medlemsstaterne har i łvrigt deltaget aktivt i udarbejdelsen af konventionen af 19. oktober 1996, der er
indgået inden for rammerne af Haag-konferencen, om retternes kompetence, lovvalg, anerkendelse ogfuldbyrdelse af retsakter, samt om samarbejde vedrłrende forældremyndighed og foranstaltninger til beskyttelseaf mindreårige, som ligeledes indeholder bestemmelser om bortfłrelse af błrn.
2. For at fłlge udviklingen i ratifikationen af disse konventioner i hver enkelt medlemsstat foretager Rådets
instanser regelmæssigt en evaluering af situationen på området.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4224/97 af Cristiana Muscardini (NI) og Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Genetiske aendringer

Indenfor den moderne videnskab er den genetiske forskning og resultaterne deraf en af vort aarhundredes mest forbloeffende faenomener.

Desvaerre foerer den manglende regulering af omraadet til en uhensigtsmaessig anvendelse af disse videnskabelige fremskridt, som giver anledning til alvorlige sundhedsmaessige og etiske problemer, som hverken kan ignoreres eller undervurderes. Foerst og fremmest er der muligheden for fremtidige genetiske skader, der kan opstaa, naar par, som er uvidende om deres faelles kromosomarv, kan faa boern med sikre genetiske anomalier.

1. Anser Kommissionen det ikke for nyttigt og hensigtsmaessigt at foreslaa nogle regler, hvorefter det goeres obligatorisk at foere en streng kontrol med saeddonorerne?

2. Anser Kommissionen det endvidere ikke for absolut noedvendigt at fastlaegge et maksimalt antal befrugtninger med samme saed for at begraense risikoen for, at beslaegtede mennesker moedes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (11. marts 1998)

Det henhoerer under medlemsstaternes kompetence at lovgive om de emner, der naevnes i spoergsmaalet.

I forbindelse med den forskning i biomedicinsk etik, der foregaar under forskningsprogrammet inden for biomedicin og sundhed (Biomed) har der gennem dette program vaeret finansieret en raekke seminarer om de etiske aspekter i forbindelse med donering af aeg eller saed. I denne sammenhaeng har spoergsmaalet om en begraensning af antallet af foedsler pr. donor vaeret droeftet.

Der eksisterer etiske retningslinjer, dels paa nationalt plan i visse medlemsstater, dels fastlagt af de fertilitetsklinikker, som bruger donoraeg og -saed, men det er ikke et omraade, der falder inde under Faellesskabets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3394/97 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (23. oktober 1997)

Om: Vindmoelleparker

Kan Kommissionen bekraefte, hvorvidt rygtet om, at der ikke vil blive opfoert nye vindmoelleparker i EU, har noget paa sig?

Kan Kommissionen i bekraeftende fald oplyse, hvorfor der er truffet en saadan afgoerelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (5. december 1997)

Kommissionen har intet kendskab til, at der i medlemsstaterne skulle vaere truffet beslutning om at indstille opfoerelsen af vindmoelleparker eller udviklingen af denne form for vedvarende energi.

Kommissionen har derimod oplysninger fra faglige kredse, som er enige om at vurdere de mellem- og langsigtede vaekstudsigter for vindenergi i Faellesskabet optimistisk.

Kommissionen mener ikke, at de vedvarende energikilder, heriblandt vindenergi, udnyttes i tilstraekkelig grad i Faellesskabet. Faellesskabet giver stoette til fremme af vedvarende energikilder, f.eks. inden for rammerne af ALTERNER- og JOULE-THERMIE-programmerne, men Kommissionen er samtidig overbevist om, at de vedvarende energikilder udgoer et staerkt underudnyttet energipotentiel. Kommissionen vil derfor oege sin indsats paa dette omraade for at opfylde den vejledende maalsaetning, at de vedvarende energikilders bidrag skal fordobles inden 2010, saaledes som det fremgaar af Kommissionens seneste hvidbog om fremtidens energi: vedvarende energikilder - strategi og handlingsplan.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3360/97 af Brian Crowley (UPE) til Kommissionen (22. oktober 1997)

Om: Arbejdstilladelser for flybesaetninger

Kommissionen bedes oplyse, om den agter at traeffe foranstaltninger og hvilke med henblik paa at standse den praksis, som de irske myndigheder foelger ved gentagne gange at udstede tidsbegraensede arbejdstilladelser til flybesaetninger fra tredjelande til det samme flyselskab, hvorved de omgaar Den Europaeiske Unions uddannelses- og beskaeftigelsespolitik?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (15. december 1997)

En saadan udstedelse af arbejdstilladelse til tredjelandes statsborgere er paa nuvaerende tidspunkt noget, der falder ind under medlemsstaternes nationale lovgivning. Ved at udstede arbejdstilladelse til statsborgerne fra tredjelande forpligter medlemsstaterne selvfoelgelig ikke andre medlemsstaterne til at anerkende gyldigheden heraf med henblik paa mobilitet inden for det indre marked.

I henhold til den gaeldende EF-lovgivning kan EF-luftfartsselskaber, der beskaeftiger statsborgere fra tredjelande i henhold til en »wet-lease«-ordning henvise til friheden til at levere luftfartstjenesteydelser i henhold til Faellesskabets tredje luftfartspakke, og de andre medlemsstater kan ikke begraense denne frihed med henvisning til flybesaetningens nationalitet.

Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2407/92 ((EFT L 240 af 24.8.1992. )) goer det dog ganske klart, at luftfartsselskaber, der beskaeftiger saadant personale maa sikre, at personalet til enhver tid er teknisk kvalificeret, og alle sikkerhedsbestemmelser skal overholdes.

Under forbehold af, at disse bestemmelser om at opretholde et hoejt sikkerhedsniveau overholdes, og da der ikke foreligger tegn paa, at sikkerheden paavirkes negativt, har Kommissionen ingen planer om at foreslaa lovgivning om dette emne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3507/97 af Rijk van Dam (I-EDN) til Kommissionen (12. november 1997)

Om: Afgifter for transport paa tyske kanaler

I meddelelsen »Intermodalitet og intermodal godstransport i Den Europaeiske Union« henviser Kommissionen til en forventet hoej vaekst inden for godstransporten. I dokumentet hedder det: »Effektiv og afbalanceret udnyttelse af den eksisterende kapacitet overalt i det europaeiske transportsystem er blevet en vaesentlig forudsaetning for at opnaa samfundsoekonomisk og miljoemaessig baeredygtighed«. I betragtning af trafiktaetheden paa landevejene og de eksterne foelger af vejtransporten betyder dette, at godstransporten ad vandveje og jernbane boer fremmes.

1. Har Kommissionen i denne forbindelse kendskab til, at der for transporten paa de tyske kanaler opkraeves de saakaldte »Abgaben« (afgifter), hvilket foroeger udgifterne til godstransport ad vandveje med 10-30%, hvorved konkurrencesituationen for transporten ad indre vandveje forvaerres betydeligt i forhold til transporten ad landevej?

2. Mener Kommissionen, at opkraevningen af disse afgifter er i overensstemmelse med den europaeiske transportpolitik, som tilskynder til transport ad vandveje?

3. I benaegtende fald hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe paa dette omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (12. december 1997)

Kommissionens groenbog »mod fair og effektiv prissaetning paa transportomraadet« ((KOM(95) 691 endelig udg. )), som blev offentliggjort i 1995, indeholdt et afsnit om afgifter paa infrastruktur. Under den diskussion, som opstod efter offentliggoerelsen af groenbogen, blev det klart, at der ikke foreligger tilstraekkelige oplysninger om afgifter paa vandvejsinfrastrukturen i Faellesskabet. Kommissionen har derfor for nyligt udsendt et spoergeskema til de enkelte medlemsstater herom med henblik paa at faa et klarere indtryk af eksisterende praksis, principperne for paalaeggelse af vandvejsafgifter, og planerne paa medlemsstats- eller regionalt niveau for saadanne afgifter i fremtiden.

Kommissionen er netop begyndt at udarbejde en hvidbog om infrastrukturafgifter ud fra et mulitimodalt perspektiv, og denne hvidbog forventes faerdiggjort i 1998. Sejlads paa de indre vandveje bliver, i lighed med de andre transportmaader, behandlet i dette dokument.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4202/97 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Agenda 2000 og maal 1: stoette modtaget 1993-1997

Generaldirektoeren for regionalpolitik og samhoerighed, Eneko Landáburu, vurderede paa et pressemoede i slutningen af november, at 11 europaeiske regioner, heriblandt Valencia (Spanien) ville miste deres status som maal 1-omraader som foelge af Kommissionens forslag om en reduktion af strukturfondene, inden der tiltraeder nye lande.

Denne vurdering var baseret paa de foreloebige data, Kommissionen raader over. Konkret med hensyn til Valencia viser Eurostats officielle statistik imidlertid, at denne autonome region i 1993 havde et BNP paa 74,9% af EU-gennemsnittet, og at tallet i 1994 var endnu lavere, nemlig 73,6%. Taersklen for maal 1-status er 75%, hvorfor der ikke er nogen grund til at antage, at Valencia inden for den naermeste fremtid skulle ophoere med at opfylde de objektive betingelser.

Bruger man gennemsnitsindkomsten i regionerne i perioden 1993-1997 som beregningsgrundlaget for BNP, er det vigtigt at kende de makrooekonomiske data for regionerne i hvert af de paagaeldende aar. Kommissionen bedes derfor oplyse foelgende:

Hvor stor en stoette under EFRU-maal 1 blev der i henholdsvis 1993, 1994, 1995, 1996 og 1997 ydet til foelgende regioner:

- Etolia, Makedonien, Thessalia, Kreta, Peloponnes, Central-Graekenland, Epirus, Attika, Ioniske OEer, AEgaeiske OEer og Sterea (Graekenland)

- Hainaut (Belgien)

- Thueringen, Brandenburg, OEst-Berlin, Sachsen-Anhalt, Sachsen og Muenster (Tyskland)

- Galicien, Extremadura, Castilla la Mancha, Castilla-León, Ceuta-Melilla, Valencia, Asturien, Andalusien, Kanariske OEer og Murcia (Spanien)

- Valenciennes, Avesnes, Douai og oversoeiske departementer (Frankrig)

- Ulster, Connaught og Leinster (Irland)

- Molise, Apulia, Sicilien, Basilicata, Sardinien, Calabria og Campania (Italien)

- Flevoland (Nederlandene)

- Burgerland (OEstrig)

- Nordlige Portugal, Alentejo, Algarve, Lissabon, E Vale do Tejo og Centrale Portugal (Portugal)

- Western Isles, Highlands, Merseyside og Nordirland (Det Forenede Kongerige)?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies paa skriftlige forespoergsler E-4202/97 og E-4203/97 (26. februar 1998)

Som foelge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4172/97 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Samhoerighedspolitik og kultur

I sin meddelelse (KOM(96)0512) om samhoerighedspolitik og kultur - et bidrag til beskaeftigelsen (naermere bestemt i indledningen, side 3) henviser Kommissionen til kulturens mangfoldighed uden dog at naa frem til at afsloere, hvori denne mangfoldighed bestaar.

Vil Kommissionen oplyse om de aktiviteter, som begrebet kultur omfatter inden for rammerne af samhoerighedspolitikken?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (17. februar 1998)

I meddelelsens indledning forklares kulturens mangfoldighed som foelger:

»Den kulturelle sektor er i stigende grad praeget af snaevre og skiftende forbindelser mellem kulturlivet (offentlige kulturelle og sociokulturelle institutioner: teatre, museer, kunstcentre, historiske kulturelle sevaerdigheder i byerne og uden for disse, kunstskoler, musikskoler osv.) og kulturel virksomhed (markeder for musik, kunst, litteratur, film, fjernsyn og video, foto, plastisk kunst og teater, arkitektur, kunsterhverv, beskyttelse af historiske monumenter og turisme).

I forbindelse med samhoerighedspolitikken understreger meddelelsen, at »kultur ikke kun er et omraade, der er ensbetydende med udgifter for det offentlige; den er i stigende grad en erhvervsaktivitet med stort vaekstpotentiale - en aktivitet, der er praeget af kreativitet, nyskabelse og produktion, som kommer de regionale og lokale oekonomier til gode. Eksemplerne i meddelelsen illustrerer dette.