SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0512/99

af Eolo Parodi (PPE) og Guido Viceconte (PPE) til Kommissionen

(8. marts 1999)

Om: Flyforbindelse til oeerne Pantelleria og Lampedusa

Fra den 25. oktober 1998 er Alitalia ikke laengere ansvarlig for flyforbindelserne fra Sicilien til Pantelleria og Lampedusa, to oeer, som ligger naermere Afrika end Sicilien, og som saaledes yderligere isoleres fra Italien og Europa.

Efter at Alitalia har opgivet at flyve paa disse to destinationer, er det Air Sicilia, der med monopolstilling er ansvarlig for forbindelsen og saelger en returbillet fra Sicilien til en enhedspris paa 300.000 lire, selv om de reelle omkostninger for en returbillet fra Pantelleria til Sicilien, under forudsaetning af en passagerbelaegning paa 70 %, ifoelge markedsstudier skulle vaere 100.000 lire pr. saede.

Den alt for hoeje billetpris, nedgangen i udbuddet og Air Sicilias begraensede salgsnet (for oejeblikket er det saaledes umuligt at foretage forudbestillinger gennem den almindelige IATA-ordning) har medfoert et fald paa over 2.500 solgte billetter fra 25. oktober 1998 til nu, mens man for 1999 regner med et fald i efterspoergslen svarende til 30.000 passagerer af et samlet antal befordrede passagerer paa 200.000 om aaret. Kan Kommissionen oplyse foelgende:

1. Mener den, at luftfartsselskabet Air Sicilias priser er berettigede, eller kan de faa alvorlige foelger for de to oeers oekonomi, for saa vidt angaar beskaeftigelsen, og derved bringe turistindustrien i fare?

2. I betragtning af de to oeers fjerne beliggenhed og forbindelsernes samfundsmaessige karakter, boer man da ikke sikre flyforbindelser til og fra Sicilien til en moderat pris?

3. Myndighederne paa Pantelleria lod sig overtale til at oprette et selskab til administration af Pantelleria lufthavn. Hvorfor benyttede Alitalia (og for den sags skyld ogsaa Air Sicilia) sig ikke af dette selskab, hvilket i betydelig grad ville have reduceret omkostningerne?

4. Hvad agter Europa at goere for beboerne paa disse to oeer, hvis eksistens Italien tilsyneladende har glemt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(23. april 1999)

Raadets forordning (EOEF) 2408/92 af 23. juli 1992(1) om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Faellesskabet goer det muligt at erklaere forpligtelse til offentlig tjeneste paa bestemte ruter til regionale lufthavne. I henhold til de gaeldende bestemmelserne er det medlemsstaterne og ikke Kommissionen, der skal beslutte, hvorvidt der skal paalaegges forpligtelse til offentlig tjeneste paa ruter, der anses for at vaere af afgoerende betydning for en regions oekonomiske udvikling. Forpligtelserne skal kunne sikre beflyvning af ruten i henhold til bestemte krav, som luftfartsselskaberne ikke ville paatage sig, hvis de kun tog de kommercielle interesser i betragtning.

Hvis myndighederne mener det hensigtsmaessigt, kan dette omfatte paalaeggelse af et prisloft for at sikre, at alle passagerer har raad til billetter, navnlig med henblik paa at fremme turisme og den oekonomiske udvikling af fjerntliggende regioner.

Kommissionen er klar over, at de italienske myndigheder overvejer midler til at lette transport til fjerntliggende regioner, inklusive Siciliens mindre oeer. De muligheder, der staar til raadighed i henhold til EF-lov, er for de italienske myndigheder at paalaegge forpligtelse til offentlig tjeneste paa de paagaeldende ruter eller at vedtage en ikke-diskriminerende form for social stoette til beboerne paa saadanne oeer.

(1) EFT L 240 af 24.8.1992.