SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0422/02

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(21. februar 2002)

Om: En toldepisode sat i relation til spørgsmålet om samordning mellem EU's toldmyndigheder

Med udgangspunkt i en virkelig begivenhed, som indtraf i weekenden efter nytår 2002, vil jeg gerne stille Kommissionen nogle spørgsmål. Flere svenske familier blev da udsat for følgende under en busrejse fra Jugoslavien til Sverige. De rejste i bus med det danske busselskab Espergærde Busfart AS. Bussen påbegyndte rejsen ved 8-tiden fredag i det sydlige Serbien, hentede passagerer i bl.a. Beograd, og siden gik turen fra Jugoslavien gennem Ungarn, Østrig, Tyskland og Danmark til Sverige. Der var ingen større toldkontroller på hele rejsen, som varede både nat og dag, før ved udrejsen fra Tyskland i Rostock, hvortil bussen ankom ved 11-tiden søndag formiddag og som en af fire busser blev udtaget til kontrol. Kontrollen varede seks timer, og alle rejsende, hvoraf de fleste var familier og familier med småbørn, blev med al deres bagage kommanderet ud i kulden, hvor de skulle stille sig i en lang kø foran toldembedsmændene (udrustet som kommandosoldater). Her blev der foretaget en minutiøs gennemsøgning af al bagagen og bussen. Seks timer senere fik bussen lov at køre, efter at der i de ikke specielt rige passagerers bagage (man kører med bus som et lavbudgetalternativ) var fundet seks eller syv flaske alkohol for meget og cirka lige så mange kartoner cigaretter, som de pågældende måtte betale en bøde på 44 EUR stykket for. Ved ankomsten til Gedser med færgen kl. 18.00 ventede det danske toldvæsen og indledte en lige så minutiøs undersøgelse, som tyskerne havde gjort, med ny ventetid og udvidet kontrol med såvel kropsvisitering som gennemsøgning med hunde. Passagererne sad således i forvaring i 12 timer i EU-lande.

Hvor længe kan man holdes i forvaring af toldvæsenet, jf. politianholdelse, hvor man kan påberåbe sig juridisk bistand og ikke må være anholdt uden grund i længere tid? Er en nidkær kontrol i et land ikke nok, eller skal den samme bus, de samme mennesker, kunne kontrolleres i land efter land, time efter time, dag efter dag, uden mad og hvile?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. april 2002)

Kommissionen har forståelse for den situation, det ærede medlem har været i. Alligevel vil den gerne gøre opmærksom på to ting.

For det første er det ikke muligt på grundlag af forespørgslen at afgøre, hvilket formål toldkontrollen havde i de pågældende lande.

Kontrollen kan være foretaget med henblik på at afsløre svindel i forbindelse med importtold. I så fald har toldmyndighederne lov til at foretage kontrol i henhold til artikel 4, stk. 14, og artikel 13 og 78 i EF-toldkodeksen. Så længe medlemsstaterne ikke udveksler oplysninger om den form for kontrol, der blev foretaget af bussen, er det hverken usandsynligt eller ulovligt, at et transportmiddel, personer eller bagage kontrolleres i en medlemsstat, selv om der allerede tidligere er foretaget kontrol i en anden medlemsstat.

Det er også muligt, at toldmyndighederne har søgt efter ulovlige varer (stoffer, våben osv.), og bestemmelserne vedrørende denne form for kontrol er ikke altid harmoniserede i EU (dette gælder f.eks. varer omhandlet i artikel 28 og 30 i EF-traktaten).

Endelig er det også muligt, at der har været tale om personkontrol (identitetspapirer, opholdstilladelse mv.).

I EU-retten er der således intet til hinder for at foretage kontrol flere gange af samme transportmiddel inden for EU. Det er da også sandsynligt, at den første kontrol i EU havde til formål at afsløre manglende betaling af told, mens den efterfølgende kontrol i den næste medlemsstat skulle afsløre, om der fandtes ulovlige varer.

For det andet gør Kommissionen det ærede medlem opmærksom på fordelingen af kompetencer, jf. EF-traktaten og afsnit VI om politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager i traktaten om Den Europæiske Union.

Selv om toldunionen mellem medlemsstaterne er oprettet i henhold til EF-traktaten, beskrives det ikke fyldestgørende heri, hvilke midler de nationale toldmyndigheder har til rådighed, når de skal anvende EF-bestemmelserne. De strafferetlige procedureregler, der gælder for kontrol af varer og personer, hører således under traktaten om Den Europæiske Union. Det er derfor kun i forbindelse med de mellemstatslige procedurer, som traktaten om Den Europæiske Union danner grundlag for, at der kan udarbejdes fælles bestemmelser, som danner ramme om de nationale strafferetlige procedure. Man kunne forestille sig som det ærede medlem også anfører at der på europæisk niveau blev udarbejdet fælles bestemmelser for visse administrative beføjelser.

Til sidst skal det nævnes, at Kommissionen gør sit for at undgå, at situationer, som den det ærede medlem omtaler, gentager sig. Den er ophavsmand til nogle tværnationale programmer om risikoanalyse, som de nationale myndigheder i fællesskab kan anvende til at stramme toldkontrollen, så der kun sættes ind på de områder, som reelt udgør en risiko.