ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/170

(2004/C 33 E/171)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1798/03

af Wolfgang Ilgenfritz (NI) til Kommissionen

(21. maj 2003)

Om: Restitutioner til sukkerforarbejdende virksomheder

Firmaet Agrar Invest Tatschl indfører sukker fra Serbien og Kroatien i henhold til Bruxelles-aftalen, jf. meddelelse 2002/C 152/05 (1). I Østrig forarbejder firmaets kunder sukkeret fra Serbien og Kroatien til saft, chokolade osv. og eksporterer derpå de færdige produkter til tredjelande.

Interventionsprisen for sukker udgør for øjeblikket ca. 699 EUR pr. ton. Verdensmarkedsprisen andrager imidlertid kun ca. 250 EUR pr. ton. De sukkerforarbejdende virksomheder bør derfor modtage en restitution på ca. 450 EUR pr. ton for råsukker fra Serbien og Kroatien, når færdigvarerne (saft og chokolade) derefter eksporteres til tredjelande (anmodning om eksportrestitution for varer, der ikke er omfattet af bilag I, og som frit omsættes i Fællesskabet).

Den beskrevne restitution fungerer uden problemer i Tyskland og Italien. Det er uforståeligt, hvorfor sukkerforarbejdende virksomheder i Østrig hidtil er blevet forfordelt og ikke modtager de pågældende restitutioner.

Det østrigske finansministerium greb allerede sidste år (den 28. marts 2003) ind i denne sag og sendte Kommissionen en forespørgsel for at afklare, om de østrigske virksomheder er berettiget til en restitution i dette tilfælde. Til dato har Kommissionen ikke besvaret denne henvendelse.

Derfor bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Er det muligt for østrigske sukkerforarbejdende virksomheder at modtage restitutioner?

2. Kan restitutioner i bekræftende fald også udbetales med tilbagevirkende kraft?

3. Hvilken procedure skal følges for at opnå restitutioner med tilbagevirkende kraft?

4. Hvilke direktiver gør det i benægtende fald ikke muligt at opnå restitutioner?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(22. august 2003)

Det påhviler de kompetente nationale myndigheder at afgøre, om der kan ydes eksportrestitution i henhold til fællesskabslovgivningen. Det er derfor til dem, de erhvervsdrivende bør henvende sig med eventuelle problemer.

Hvad angår den sag, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, er det Kommissionens opfattelse, at der i henhold til artikel 27, stk 3 og 12, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni 2001 om den fælles markedsordning for sukker (2) ikke bør ydes eksportrestitution for sukker indført fra Kroatien og Serbien, som anvendes til fremstilling af de forarbejdede produkter, der er anført i bilag V til samme forordning. Kommissionen vil snarest træffe initiativer til sikring af en ensartet fortolkning af lovgivningen.

(1) EFT C 152 af 26.6.2002, s. 14.

(2) EFT L 178 af 30.6.2001.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/205

(2004/C 65 E/220)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2730/03

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(10. september 2003)

Om: Overholdelse af europæisk lovgivning i forbindelse med privatiseringen af VOEST i Østrig

Ifølge en række medier skal der som led i den forestående privatisering af VOEST via børsen være blevet indgået aftaler mellem enkelte interesserede parter. Det fremgår af det østrigske dagblad »Der Standard« af 1. september 2003, at der skal holdes et »hemmeligt møde« med de østrigske VOEST-aktionærer for at sikre, at de får tildelt den højst mulige kvote ved salg af aktierne. Til dette møde skal man bl.a. have inviteret direktionen for børsen i Wien, repræsentanter for en række banker, en repræsentant for direktionen og samarbejdsudvalget hos VOEST samt en række politikere fra delstaten Oberösterreich.

Er det i overensstemmelse med europæisk lovgivning at indgå sådanne interne aftaler før privatiseringen af en offentlig virksomhed via børsen?

Hvilke foranstaltninger vil Europa-Kommissionen i benægtende fald iværksætte?

Indeholder EU-lovgivningen bestemmelser, der forhindrer, at en offentlig virksomhed sælges til en pris, der ligger under virksomhedens værdi, hvilket i så fald er til skade for offentligheden?

Findes der på EU-plan juridiske rammebetingelser, der tvinger Østrig til at privatisere VOEST eller andre offentlige virksomheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. oktober 2003)

Kommissionen har ikke nok oplysninger til rådighed til at kunne give det ærede medlem et ordentligt svar. Kommissionen beklager, at den ikke er i stand til at svare på første og tredje spørgsmål, da den mangler nærmere enkeltheder og kendsgerninger, på grundlag af hvilke den ville kunne foretage en undersøgelse af, om forholdet er foreneligt med EF-retten på børs- eller konkurrenceområdet. Den skal derfor bede det ærede medlem om at fremsende alle oplysninger, som han er i besiddelse af herom.

Kommissionen kan ikke besvare andet spørgsmål, da den ikke har noget svar på første spørgsmål.

Hvad angår fjerde spørgsmål, skal det nævnes, at det i medfør af artikel 295 i EF-traktaten overlades til medlemsstaterne at bestemme, hvorvidt en given virksomhed henhører under den offentlige eller den private sektor.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/146

(2004/C 65 E/162)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2416/03

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(21. juli 2003)

Om: Meddelelse om en strategi for pvc

Da Kommissionens svar på min forespørgsel H-0259/03 (1) ikke indeholder noget nyt om det, som vi har vidst de sidste to år, og eftersom spørgsmålet om en strategi for pvc, som blev taget op i min tidligere forespørgsel, ikke indgår i Kommissionens arbejdsprogram for 2002 og 2003, kan Kommissionen da præcist oplyse, hvornår den særlige meddelelse om pvc vil blive forelagt? Kan Kommissionen gøre rede for, hvorfor der udelukkende tages hensyn til pvc i forbindelse med ændringen af politikken for kemi og den tematiske strategi for genbrug, men at der ikke er medtaget andre materialer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. september 2003)

Det kan ikke i øjeblikket nøjagtigt oplyses, hvornår Kommissionen fremsætter sin forventede meddelelse om de miljømæssige aspekter i forbindelse med polyvinylchlorid (PVC), men mange spørgsmål er allerede genstand for undersøgelser. Der er således ved at blive foretaget en sammenligning af de vurderinger, der er foretaget af de forskellige livscykler for PVC og dens potentielle substitueringsmaterialer ved lang række anvendelser, og de første resultater heraf ventes at foreligge i begyndelsen af det kommende år. Kommissionen undersøger ligeledes løbende resultaterne af industriens frivillige forpligtelse til gradvis at afvikle blystabilisatorerne i PVC inden 2015 og øge recykleringen af PVC med yderligere 200 000 t inden 2010, og den vurderer ambitionsniveauet med hensyn til denne forpligtelse. Med henblik herpå er der oprettet en kontrolgruppe bestående af en række højtstående tjenestemænd i Kommissionen samt medlemmer af Europa-Parlamentet, der skal påse, om den frivillige forpligtelse overholdes i praksis. For så vidt angår de andre aspekter, som omtales i Kommissionens grønbog, lægges der i øjeblikket størst vægt på forbudet mod brugen af cadmium i PVC, og risikovurderingerne er stadig i fuld gang for phthalater.

Meddelelsen (2)»på vej mod en temastrategi for affaldsforebyggelse og genanvendelse«, som ikke specielt tager PVC-spørgsmålet op, omtaler dette spørgsmål indirekte under affaldsforebyggelse og -genanvendelse generelt.

Rammelovgivningen om kemikalier, som forventes at blive vedtaget senere på året, vil — uden specielt at fokusere på PVC — omhandle kemikalier generelt samt anvendelsen heraf i produkter.

(1) Skriftlig besvarelse af 13.5.2003.

(2) KOM(2003) 301 endelig.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/240

(2004/C 33 E/245)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2260/03

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(8. juli 2003)

Om: Europæisk licensordning for professionelle fodboldorganisationer

I Nederlandene har Det Nederlandske Fodboldforbund indført en ny licensordning for professionelle fodboldorganisationer, der er gennemskuelig og solid, baseret på fodboldorganisationernes flerårige solvens. Denne ordning indføres fra fodboldsæsonen 2004/2005.

Hvad mener Kommissionen om en europæisk licensordning, der svarer til denne nye nederlandske ordning? Er den på kort sigt rede til at tilskynde EUFA til at gå over til en sådan ordning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Vivianne Reding

(22. august 2003)

Kommissionen skal erindre det ærede medlem om, at den kun kan gribe ind vedrørende spørgsmål, der hører ind under dens ansvarsområde. Organisationen af sportsaktiviteter hører imidlertid ind under medlemsstaternes og idrætsforbundenes kompetence.

Kommissionen går i princippet ind for, at der udvikles licensordninger for professionelle fodboldklubber, sålænge disse er forenelige med fællesskabsretten. Kommissionen henviser i den forbindelse til princippet om fair konkurrence, som fastslås i Nice-erklæringen (1). Licensordningerne kan således bl.a. bidrage til en mere sund økonomisk forvaltning af klubberne og rette op på visse skævheder, som eksisterer inden for professionel fodbold.

(1) Punkt 2 i »erklæringen om de særlige forhold, der kendetegner sporten i Europa og dens sociale funktioner, og som der skal tages hensyn til ved gennemførelsen af de fælles politikker«, som er vedlagt som bilag til formandsskabets konklusioner på Det Europæiske Råd i Nice, den 8. december 2000.
I Frankrig sker ansættelsen af lærere i den offentlige sektor og i den offentligt støttede private sektor gennem udvælgelsesprøver, hvortil EU-borgere har adgang. Efter udvælgelsesprøven skal beståede kandidater gennemgå en videreuddannelse på IUFM (»Institut Universitaire de Formation des Maîtres«), der afsluttes med en eksamen. Efter at have bestået denne eksamen vil kandidaterne få tildelt lærerbeviset (»certificat d'aptitude à l'enseignement«). Aktuelt skal lærere fra andre medlemsstater i henhold til den franske lovgivning gennemgå udvælgelsesprøven. På grund af deres kvalifikationer og den uddannelse, de allerede har gennemgået i deres hjemland, er de imidlertid undtaget for den videreuddannelsesfase og påfølgende eksamen, der følger efter udvælgelsesprøven. Kommissionen har indtil nu accepteret dette, da intet i gældende EU-ret forhindrer en medlemsstat i at gøre brug af udvælgelsesprøver til ansættelse af offentligt ansatte samt den adskillelse, der skal være mellem anerkendelsesprocedure og ansættelsesprocedure. I henhold til Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed (1), der bl.a. lovgiver om anerkendelsen af undervisnings-kvalifikationer, giver nemlig indvandreren ret til at få adgang til at optage eller udøve et sådant erhverv »på samme vilkår som dem, der gælder for landets egne statsborgere«, dvs. med samme rettigheder og pligter. Fordelen for lærere i denne situation er, at selv om de skal gennemgå udvælgelsesprøven, er de ikke udsat for nogen kompensationsforanstaltning i henhold til direktiv 89/48/EØF.

For så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt vandrende arbejdstagere, der allerede er beskæftiget i den private franske uddannelsessektor kun kan få lov til at deltage i interne udvælgelsesprøver efter tre års erhvervserfaring i den private franske uddannelsessektor, vil Kommissionen fremkomme med følgende oplysninger.

I henhold til retspraksis fra EU-Domstolen (2), finder Kommissionen, at den private franske uddannelsessektor skal tage hensyn til beskæftigelsesperioder for vandrende arbejdstagere inden for en sammenlignelig aktivitet i en anden medlemsstat i forbindelse med adgang til interne udvælgelsesprøver på samme måde som erhvervserfaring, der er opnået inden for det franske uddannelsessystem.

De franske myndigheder har for nylig oplyst Kommissionen om adgangsbetingelserne for interne ansættelsesprøver for undervisningspersonale og kontraktansatte undervisere på privatskoler: under samme forhold som de franske kandidater skal kandidater fra andre medlemsstater give bevis for deres eksamensbeviser eller diplomer, men også opfylde tjenestemæssige betingelser. For så vidt angår varigheden af den offentlige tjeneste, betragtes offentlig tjeneste i en anden medlemsstat på lige fod med offentlig tjeneste i Frankrig.
2.

I forbindelse med erstatning af Prestige-skaderne vil medlemslandenes skatteydere komme til at finansiere resten af skadesgodtgørelserne. Denne skandaløse situation kunne have været afhjulpet ved hjælp af COPE-fonden. Hvilke alternative løsninger kan Kommissionen foreslå i betragtning af, at COPE-fonden ikke er blevet oprettet på grund af blokeringen i Rådet?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/62

(2004/C 65 E/065)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1206/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. april 2003)

Om: Europæiske uddannelsesprogrammer, som omfatter Tyrkiet

Tyrkiet deltager i programmerne Sokrates, Leonardo da Vinci og Ungdom. For 2004 er der mellem den tyrkiske regering og Den Europæiske Union indgået aftale om en mængde programmer, hvori universiteter, uddannelsesorganisationer og unge i al almindelighed deltager. Omfatter disse programmer også programmer på kurdisk? Kan der gennemføres programmer på kurdisk i EU-medlemsstater, hvor der findes kurdiske indvandrere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(5. maj 2003)

Tyrkiet deltager endnu ikke i programmerne Socrates, Leonardo da Vinci og Ungdom. Der gennemføres på nuværende tidspunkt forberedende foranstaltninger med henblik på landets fulde deltagelse i disse programmer i 2004. Betingelserne for deltagelse vil være de samme, som gælder for de andre kandidatlande, og vil være i overensstemmelse med reglerne for programmerne.

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 451/2003/EF af 27. februar 2003 om iværksættelse af anden fase af Socrates-programmet (1) bestemmer, at de støtteberettigede sprog i forbindelse med foranstaltninger vedrørende fremmedsprogsundervisning under Lingua- og Comenius-programmet er de officielle fællesskabssprog samt irsk og luxembourgsk, idet de sprog, der er mindre udbredt, og som der sjældent undervises i, gives højeste prioritet. Minoritetssprog eller regionale sprog er ikke støtteberettigede i forbindelse med disse foranstaltninger.

I forlængelse heraf skal de samme principper gælde for Tyrkiets deltagelse i de nævnte programmer.

Uden for rammerne af Lingua- eller Comenius-sprogprojekter er det vigtigt at bemærke, at minoritetssprog og regionale sprog kan gøres til genstand for samarbejde i forbindelse med andre Socrates- eller Leonardo da Vinci-projekter.

(1) EUT L 69 af 13.3.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/104

(2004/C 33 E/105)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1314/03

af Jean Lambert (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. april 2003)

Om: Stemmeret for EU-borgere, som bor i et andet EU-land

Forespørgeren er for nylig blevet kontaktet af en britisk statsborger, som har boet i Østrig siden 1981.

På grund af sit langvarige ophold uden for Det Forenede Kongerige har han ikke længere stemmeret ved nationale valg i sit hjemland, idet landets lovgivning fastslår, at en borger efter 15 års fravær mister stemmeretten.

Han har imidlertid heller ikke stemmeret ved nationale valg i Østrig. De østrigske regler tillader kun ikke-østrigske statsborgere at stemme ved lokalvalg samt valg til Europa-Parlamentet.

Der er ingen grænse for, hvor længe en østrigsk statsborger kan bo i et andet land uden at miste stemmeretten ved nationale valg i Østrig. Denne holdningsforskel mellem de østrigske og de britiske myndigheder har ført til en uheldig situation.

Situationen er problematisk, eftersom den omtalte person som britisk statsborger og EU-borger bør have stemmeret ved nationale valg enten i det land, han bor i, eller det land, han er statsborger i. At stemme er en demokratisk ret, og at blive frataget denne ret er en alvorlig sag.

Hvad er Kommissionens holdning til denne situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(15. maj 2003)

Det ærede medlem gøres opmærksom på, at britiske statsborgere, der har boet i udlandet i mere end 15 år, mister deres stemmeret i Det Forenede Kongerige.

Kommissionen henviser det ærede medlem til dens besvarelse af skriftlig forespørgsel E-l 301/02 fra Michael Cashman (1) og bekræfter, at fællesskabsretten kun sikrer, at alle EU-borger har valgret og er valgbare ved valg i Europa-Parlamentet og kommunale valg i den medlemsstat, han eller hun har bopæl i på samme vilkår som landets egne statsborgere. En medlemsstats statsborgeres valgret ved valg i den medlemsstat henhører fuldt og helt under medlemsstatens beføjelser, uafhængig af om disse borgere har bopæl på medlemsstatens territorium eller udenfor, således som det eksplicit bekræftes i direktiv 93/109/EF (2) og 94/80/EF (3).

(1) EFT C 92 E af 17.4.2003.

(2) Rådets direktiv 93/109/EF af 6.12.1993 om fastsættelse af de nærmere regler for valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet for unionsborgere, der har bopæl i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere (EFT L 329 af 31.12.1993).

(3) Rådets direktiv 94/80/EF af 19.12.1994 om fastsættelse af de nærmere regler for valgret og valgbarhed ved kommunale valg for unionsborgere, der har bopæl i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere, EFT L 368 af 31.12.1994.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/63

(2004/C 65 E/066)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1210/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(2. april 2003)

Om: Ancona Kommunes udnyttelse af midler til aktiviteter for at fremme en bæredygtig byudvikling i EU

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg en opgørelse over udnyttelsen af de midler, der var stillet til rådighed af EU.

Det fremgår af denne opgørelse, hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation, for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Ancona Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til at fremme en bæredygtig udvikling af bymiljøet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

1. har Ancona Kommune forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra EUGFL?

2. har Ancona Kommune fået bevilget støtte til disse projekter?
2.

(vedr. punkt 27) Hvilke initiativer har Kommissionen taget for at indgå og gennemføre en international aftale om et generelt forbud mod enhver form for udvikling og opstilling af våben, der kan føre til alle mulige former for manipulation med mennesker?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/99

(2004/C 33 E/098)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1234/03

af Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) til Kommissionen

(2. april 2003)

Om: Lukning af den baskiske avis Euskaldunon Egunkaria

Torsdag den 20. februar 2003 blev den baskiske avis Euskaldunon Egunkaria som en sikkerhedsforanstaltning lukket af dommer Juan del Olmo ved den spanske centraldomstol, Audiencia Nacional. Som en hidtil uset foranstaltning siden Spaniens tilbagevenden til demokratiet udarbejdede ovennævnte dommer sammen med anklagemyndigheden og indenrigsministeriet selv et fælles pressenotat, der begrundede lukningen af denne avis — den eneste avis, der udkommer helt på basisk — med formodede forbindelser til terrororganisationen ETA på grundlag af nogle dokumenter, der blev konfiskeret af det nationale politi i 1990'erne. Der er nu allerede gået over en måned, siden dette skete, og fem af de ti personer, der blev anholdt efter retskendelsen, sidder stadig i fængsel, uden at der er blevet fremlagt afgørende og uigendrivelige beviser for deres tilknytning til terrororganisationen. Nogle af de tilbageholdte har desuden anmeldt tortur fra de nationale politimyndigheders side, hvilket slet ikke bidrager til at bane vejen for fred i det plagede Baskerland. Da der er tale om et kommunikationsmedium, er denne indgriben til stor skade for det baskiske sprog og den baskiske kultur, og for borgerne i dette område, der med bestyrtelses iagttager, hvordan typiske adfærdsmønstre fra den endnu ikke glemte Franco-tid gentager sig. De tegn på støtte og solidaritet over for avisens medarbejdere, der er modtaget fra forskellige politiske grupper, foreninger af enhver art, fagforeninger, religiøse samfund osv., osv. i hele Baskerlandet, Katalonien og resten af Europa, er kendsgerninger, som den spanske regering ikke burde ignorere eller undervurdere.

Lukningen af Euskaldunon Egunkaria er af enorm betydning og vedrører klart en forfatningsmæssig rettighed som borgernes ret til at modtage information, der er nedfældet i den spanske forfatnings artikel 20 og i artikel 11 i Den Europæiske Unions Charter om Grundlæggende Rettigheder.

Mener Kommissionen, at de spanske myndigheder har krænket ufravigelige principper i den gældende fællesskabsret?

Mener Kommissionen, at der er sket en klar og gentagen krænkelse af uskyldsformodningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(5. maj 2003)

Det ærede medlem bedes venligst henholde sig til det svar, Kommissionen har givet på skriftlig forespørgsler nr. henholdsvis E-0672/03 fra M. Borghezio og E-0641/03 fra M. Ebner (1).

(1) EUT C 280 E af 21.11.2003, s. 75.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/101

(2004/C 65 E/113)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1881/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(6. juni 2003)

Om: EU-interne udenlandske direkte investeringer

Kan Kommissionen ajourføre de tal, den angav i svar på skriftlig forespørgsel E-0033/02 (1), så de omfatter tallene for det seneste referenceår? Der ønskes data, der kan sammenlignes med de tal, der oplyses for EU-interne udenlandske direkte investeringer i figur 12 i Kommissionens beretning med titlen »Økonomisk reform: Rapport om Fællesskabets produkt- og kapitalmarkeder« (2). Kan Kommissionen også angive tal, der omfatter geninvesteret indtjening? Kan den endelig oplyse de tilsvarende tal for hver enkelt EU-medlems-stat, som endnu ikke deltager i euroen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. juli 2003)

Tabel 1 og 2 viser værdien i løbende priser af udenlandske direkte investeringer (UDI) fra forskellige kilder til forskellige modtagere mellem 1996 og 2000. Disse tabeller sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat. De omfatter også tal for hver enkelt medlemsstat, der endnu ikke deltager i euroen. Som i det foregående år skelnes der mellem medlemsstaterne i og uden for euroområdet for at nå frem til statistiske data, der er sammenlignelige med dem, der fremgår af figur 12 i Kommissionens beretning »Økonomisk reform: Rapport om Fællesskabets produkt- og kapitalmarkeder«.

Tabel 1 viser værdien i løbende priser af udenlandske direkte investeringer og omfatter ikke reinvesteret indtjening (hvilket er den standardmetode, Eurostat anvender i sine årsrapporter og i Cardiff-rapporten).

Tabel 2 viser værdien i løbende priser af udenlandske direkte investeringer, herunder reinvesteret indtjening. For visse lande mangler der tal for en række år, hvilket skyldes, at disse lande ikke er i stand til at fremlægge udførlige oplysninger om bl.a. reinvesteret indtjening, da de enten er fortrolige, baseret på andre metoder eller uaktuelle. Den nye forordning vedrørende underretning om medlemsstaternes betalingsbalance vil, når den bliver vedtaget, give bedre adgang til oplysninger om udenlandske direkte investeringer, da den vil træde i stedet for den nuværende »gentlemanaftale« mellem medlemsstaterne og Kommissionen.

I forbindelse med de investeringskilder, der er angivet i de to tabeller, betyder »tredjelande« resten af verden ud over de 15 medlemsstater.

Af hensyn til sammenhængen viser næsten alle de angivne tal den udstrømning, der er registreret af investeringskilden. Kun når der er tale om UDI-strømme fra resten af verden, er der tale om den indstrømning, der er registreret af modtageren.

(1) EFT C 160 Ε af 4.7.2002, s. 171.

(2) KOM(2001) 736 endelig.