ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3070/01

af Chantal Cauquil (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. oktober 2001)

Om: Døde delfiner i EU's farvande

Flere avisartikler har beskrevet, hvordan delfiner, der tilfældigt fanges i store europæiske fiskerfartøjers trawl, mister livet. Der tales om fund af flere hundrede døde hvalfisk hvert år ved de franske og engelske kyster.

Hvalfisk er imidlertid beskyttet gennem direktiv 92/43/EØF(1).

Kan Kommissionen oplyse, hvad den vil gøre for at få sine egne direktiver overholdt?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. november 2001)

Alle hvalarter er strengt beskyttede i henhold til Habitat-direktivet(1), som bl.a. tvinger medlemsstaterne til at oprette et system til kontrol med uforsætlig indfangning af og drab på disse arter. Medlemsstaterne bør i lyset af de seneste oplysninger forske yderligere eller træffe de krævede bevarelsesforanstaltninger for at sikre, at uforsætlig indfangning og drab ikke får en afgørende negativ virkning på de pågældende arter.

Hvis fællesskabsbestemmelserne overtrædes, vil Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at disse bestemmelser anvendes korrekt af medlemsstaterne.

Kommissionen er opmærksom på, at de fleste af undersøgelserne af situationen med hensyn til bevarelse af små hvaler peger på risikoen ved, at bifangster af visse arter er ved at nå op på et niveau, der kan bringe visse hvalbestandes bæredygtighed i fare. Der er stadig ikke fuldt overblik over de forskellige fiskerimetoders relative bidrag til at løse og begrænse dette problem.

Der har hidtil ikke været ret mange teorier om, hvorledes problemet med bifangster af hvaler i flydetråd finder sted, og der har derfor heller ikke været mange forslag til, hvorledes det kan begrænses.

Kommissionen vil imidlertid gerne træffe alle de nødvendige foranstaltninger til at formindske og helst helt afskaffe uforsætligt drab på hvaler i forbindelse med fiskeriaktiviteterne. Derfor vil Generaldirektoratet for Fiskeri i samarbejde med Generaldirektoratet for Miljø afholde et møde med en undergruppe af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri fra den 10. til den 14. december 2001 for at få et aktuelt overblik over det foreliggende materiale og finde en løsning på problemet.

(1) Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2528/01 af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen. Støtte til kirkelige institutioner.



EF-Tidende nr. 134 E af 06/06/2002 s. 0041 - 0041



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2528/01 af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen (19. september 2001) Om: Støtte til kirkelige institutioner Kan Kommissionen oplyse, om de kristne kirkelige institutioner og især domkirker og klostre inden for den ortodokse kirke på grund af deres vidtspændende og mangesidige godgørenhedsarbejde (børnehjem, alderdomshjem, hjem for uhelbredeligt syge samt understøttelse af nødlidende m.m.), anses for ikke-statslige organisationer i henhold til fællesskabsretten og dermed har krav på en del af de bevillinger, der stilles til rådighed for sådanne organisationer over Den Europæiske Unions budget? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (18. oktober 2001) Organisationer kan ansøge om fællesskabsfinansiering, hvis de opfylder kriterierne i indkaldelserne af forslag. Et væsentligt kriterium er, at ansøgerne har egen retsstilling og således kan bevise, at de er korrekt etableret og registreret i henhold til loven. Da der i EF-retten ingen definition findes af ikke-statslige organisationer, er Kommissionen nødt til at tage udgangspunkt i ansøgernes status i henhold til national lov, når den vurderer, hvorvidt de er støtteberettigede, normalt for at afgøre, om der er tale om nonprofitorganisationer. Det skal imidlertid påpeges, at selv om en katolsk domkirke eller et katolsk kloster, der har egen særskilt retsstilling, kan være støtteberettiget under den ene eller den anden ordning, vil dette alene ikke gøre dem berettiget til at få del i midlerne. Disse tildeles på grundlag af en sammenligning af fortjeneste i henhold til de indkomne ansøgninger. Ansøgninger fra institutioner, der handler på vegne af andre, kommer generelt ikke i betragtning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3121/01

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(6. november 2001)

Om: Sikkerhed i tunneler

Spørgsmålet om sikkerhed i tunneler bliver i lyset af den seneste dødsulykke, som skete den 24. oktober 2001 i Gotthard-tunnelen, og som kostede 11 personer livet, igen særdeles aktuelt.

Har Kommissionen i den forbindelse til hensigt at træffe de nødvendige foranstaltninger og udarbejde et forslag, navnlig hvad angår:

- teknisk udstyr (systemer til hurtig melding af ulykker, ventilation, tilflugtsnicher, evakueringstunneler osv.);

- regler for færdslen (begrænsninger for risikokøretøjer, mindsteafstand mellem køretøjerne, alternerende færdsel);

- uddannelse af personalet og hurtig indsats fra redningstjenesterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. december 2001)

Som allerede anført i Hvidbogen om den europæiske transportpolitik frem til 2010: de svære valg(1), vil Kommissionen i begyndelsen af år 2002 fremsætte forslag til et direktiv om harmonisering af minimumssikkerhedsstandarderne i tunneler.

Det foreslåede direktiv vil komme til at dreje sig om de emner, der allerede er nævnt af det ærede medlem, samt om bedre informationer til brugerne, bedre kommunikation mellem de ansvarlige for tunnelernes drift og chaufførerne og bedre trafikstyring og forebyggelse af ulykker.

Arbejdet blev allerede igangsat på fællesskabsplan efter de første tragiske tunnelbrandkatastrofer. Kommissionen har udarbejdet et arbejdsprogram, hvori også indgår sikkerhed i tunneler, som led i det 5. rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling. Der er blevet finansieret et forskningsprojekt vedrørende holdbare og pålidelige tunnelstrukturer (DARTS) samt et tematisk net vedrørende tunnelbrande (FIT). Andre projektforslag er netop ved at blive vurderet efter den seneste forslagsindkaldelse i juni 2001 vedrørende et tematisk net for tunnelsikkerhed.

(1) KOM(2001) 370 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2805/01

af Franz Turchi (UEN) til Kommissionen

(2. oktober 2001)

Om: Projekter, der finansieres som led i Kultur 2000-programmet

En af målsætningerne for Kultur 2000-programmet er finansiering af teatergrupper, som opfører gadeteater.

Blandt de personer, som den italienske ordensmagt tilbageholdt i forbindelse med G8-topmødet i Genua, gjorde nogle grupper sig bemærket, der udklædt som omvandrende skuespillere deltog aktivt i de voldelige sammenstød.

En række italienske dagblade har udtrykkeligt oplyst, at EU har finansieret voldelige antiglobalister fra Black Bloc i form af tilskud til gadeteater.

Har Kommissionen kendskab til, om der er ydet bevillinger til selvbestaltede kulturgrupper, som siden har vist sig at være kriminelle grupper? På hvilken måde har man kontrolleret ikke blot finansieringens korrekthed, men også det endelige resultat af de støttede projekter, og specielt om der har fundet nogen finansiering sted af grupperne No Border No Nation og Orange?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(31. oktober 2001)

Kommissionen kan eventuelt inden for rammerne af programmet Kultur 2000 finansiere projekter, hvori der indgår mindst tre kulturorganisationer fra mindst tre lande, der deltager i programmet.

Gadeteatergruppen no Border no nation, som blev tilbageholdt under de arrestationer, den italienske ordensmagt foretog i forbindelse med topmødet mellem de otte mest industrialiserede lande (G8) i Genova den 20.-22. juli 2001, og teatergruppen Orange har aldrig deltaget hverken som hovedorganisator eller som medorganisator i et projekt, der modtog støtte fra programmet Kultur 2000.

I spørgsmålet om, hvilken kontrol der foretages af de projekter, der udvælges, ønsker Kommissionen at understrege, at dens tjenestegrene til stadighed inden for rammerne af deres kompetence og på grundlag af de oplysninger, der stilles til rådighed af de nationale myndigheder, er opmærksomme på, at der ikke må ske finansiering af demokratifjendtlige sammenslutninger.

Til det helt specifikke spørgsmål om finanskontrol (såvel før som efter projekters gennemførelse) i forbindelse med tildeling af støtte, ønsker Kommissionen at understrege, at den ufravigeligt anvender finansforordningen af 21. december 1977, som gælder for De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(1).

(1) EFT L 356 af 31.12.1977.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1788/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(19. juni 2001)

Om: Forbud mod musik og sang i Afghanistan

Det er velkendt, at talibanstyret nærer meget lidt respekt for kulturel kreativitet. Den britiske musikforsker, John Baily, offentliggjorde for nylig oplysninger om det forbud, der var blevet indført imod musik i dette land af Taliban-styret, der har erklæret, at dans, sang og fjernsyn er en antiislamisk skik og bør forbydes.

Baily, der gennem de sidste tredive år har studeret den afghanske musik, oplyste ligeledes, at Taliban-styret også har forbudt brugen af musikinstrumenter. Der er tale om en ufattelig beslutning, der er ensbetydende med udslettelse af den musiske kreativitet og ødelæggelse af de professionelle musikeres eksistensgrundlag, idet den medfører, at landets musiktraditioner totalt ender i glemsel.

Ingen international organisation eller sammenslutning, end ikke EU, har hidtil formået at kalde de formørkede, fanatiske talibanmuslimer til orden, eftersom de begrænser sig til rent verbale fordømmelser.

Hvilke konkrete foranstaltninger agter Kommissionen at træffe (herunder meget strenge sanktioner af økonomisk og anden art) for omsider at sætte en stopper for denne skånselsløse ødelæggelse af de kulturrigdomme, som Afghanistan råder over?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(19. september 2001)

Kommissionen ønsker at henlede opmærksomheden på Rådets fælles holdning af 22. januar 2001(1), hvori der bl.a. opfordres til at støtte fredsbestræbelserne og respekten for menneskerettighederne i Afghanistan og også anmodes om, at Afghanistans kulturarv respekteres. Hvad angår specifikke økonomiske og politiske sanktioner, har Rådet indført visse restriktive foranstaltninger over for Taliban-styret(2). Rådet har endvidere fordømt Taliban-styrets ødelæggelse af to kæmpestatuer af Buddha i Bamiyan.

I overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1267 (1999) af 15. oktober 1999 og 1333 (2000) af 19. december 2000 vedtog Rådet på grundlag af et forslag fra Kommissionen en række yderligere foranstaltninger over for Taliban-styret(3).

I forbindelse med indførelsen af sanktioner af den type, det ærede medlem henviser til, mener Kommissionen, at det er vigtigt at undgå at forværre fattigdommen og lidelserne hos den afghanske befolkning, som allerede lider under følgerne af mere end 20 års krig i landet og af den værste tørke, der i mands minde har ramt regionen.

Mange observatører mener, at landet i den kommende vinter vil blive ramt af en alvorlig hungersnød. Under disse omstændigheder kan det forekomme uhensigtsmæssigt at indføre meget strenge sanktioner af økonomisk eller anden art.

(1) Fælles holdning 2001/56/FUSP, EFT L 21 af 23.1.2001.

(2) Fælles holdning 96/746/FUSP, EFT L 342 af 31.12.1996, fælles holdning 1999/727/FUSP, EFT L 294 af 16.11.1999, fælles holdning 2001/154/FUSP, EFT L 57 af 26.2.2001.

(3) Forordning (EF) nr. 467/2001 af 6. marts 2001, EFT L 67 af 9.3.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3271/01

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(26. november 2001)

Om: Hindringer for eksporten af blodappelsiner

De australske og japanske markeder udviser stadig større interesse for blodappelsiner, der udelukkende produceres på Sicilien. Som følge af visse gældende bestemmelser på det fytosanitære område for transport af citrusfrugter er der i øjeblikket umuligt for Italien at eksportere de kendte blodappelsiner. De spanske appelsinproducenter har derimod fået støtte fra deres regering gennem indgåelsen af en aftale med de australske myndigheder, og de har således næsten monopol på dette transoceaniske marked.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke initiativer, den kan tage for at forhindre yderligere begrænsninger i adgangen for den italienske sektor for citrusfrugter til det internationale marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(17. januar 2002)

Det er de importerende landes ret inden for de restriktioner, som fastsættes gennem Verdenshandelsorganisationens (WTO's) aftale om sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (SPS-aftalen) at fastsætte deres eget niveau for fytosanitær beskyttelse. Det er den enkelte medlemsstats ansvar at give de fytosanitære garantier, som tredjelandet kræver. Kommissionen involveres, når det viser sig, at internationale bestemmelser ikke efterleves, eller bestemmelserne i SPS-aftalen eller andre relevante aftaler, f.eks. den Internationale Plantebeskyttelseskonvention, er blevet overtrådt. For øjeblikket indhenter Kommissionen yderligere oplysninger for at kunne vurdere sagen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3340/01

af Albert Maat (PPE-DE) til Kommissionen

(27. november 2001)

Om: Lukning af Wärtsilä

Den finske Wärtsilä-koncern har besluttet at lukke sin nederlandske afdeling i Zwolle (Nederlandene) i 2002, hvormed 700 medarbejdere umiddelbart afskediges, men

1 000 personer indirekte risikerer at miste deres arbejdsplads. Wärtsilä begrunder sin beslutning med, at virksomheden vil koncentrere sin produktion i bl.a. Trieste i Italien, hvor vilkårene for produktion skulle være bedre. Dette sker på trods af, at virksomheden for kort tid siden investerede flere millioner i Zwolle.

Har Kommissionen kendskab til, om der eventuelt direkte eller indirekte er blevet udbetalt statsstøtte fra regionale eller nationale italienske myndigheder til afdelingen i Trieste, og vil Kommissionen indlede en grundig undersøgelse af dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(21. december 2001)

Kommissionen har ingen oplysninger om, at de italienske myndigheder skulle have planer om at yde statsstøtte til virksomheden Wärtsilä eller allerede har gjort.

Under alle omstændigheder forholder det sig dog således, at afdelingerne tilhørende virksomhedens italienske datterselskab ligger i et område (San Dorligo della Valle Trieste), hvor der må ydes statsstøtte med regionalt sigte i overensstemmelse med undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).

Ved sin beslutning af 20. juni 2001 angående det italienske regionalstøttekort godkendte Kommissionen støtte på op til 8 % af investeringsbeløbet udtrykt i nettosubventionsækvivalent (NSÆ)(1).

Derfor kan Italien helt lovligt, uden forudgående anmeldelse af hver enkelt sag og på basis af en af landets støtteordninger, yde regionalstøtte med en støtteintensitet på maks. 8 % i nettosubventionsækvivalent (NSÆ). Støtten kan ydes, så længe støttebeløbet eller investeringsbeløbet ikke overstiger 50 mio. EUR. Overskrides denne tærskel, skal de italienske myndigheder forhåndsanmelde støtten til Kommissionen, jf. de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter(2).

Kommissionen vil henvende sig til de italienske myndigheder for at få verificeret, om virksomheden har modtaget ulovlig støtte, der overskrider den godkendte tærskel.

(1) For en definition af begrebet nettosubventionsækvivalent henvises der til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte (EFT C 74 af 10.3.1998).

(2) EFT C 107 af 7.4.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1939/01

af Olivier Dupuis (TDI) til Rådet

(12. juli 2001)

Om: Bjergstammer i Vietnam

I februar 2001 indsatte den vietnamesiske regering tanks, helikoptere og over 13 regimenter soldater i Vietnams centrale højland for at nedkæmpe kristne bjergstammers demonstrationer. Disse indfødte bjergstammer protesterede mod arrestationen mod to af deres kirkelige ledere såvel som mod mange års religiøs forfølgelse og konfiskering af deres forfædres jord. International Commission of Jurists (den australske sektion) udgav i februar 2000 en rapport, hvori den konkluderede, at Vietnam siden 1975 havde gjort sig skyldig i alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i forhold til disse bjergfolk i form af tortur, vilkårlige arrestationer, steriliseringskampagner, som krænker kvindernes rettigheder, tvangsforflyttelser og ekspropriering af deres traditionelle landområder og stigende krænkelser af religionsfriheden.

Det rapporteres, at den indfødte bjergbefolkning nu udsættes for terror fra sikkerhedsstyrkernes side. Situationen er blevet så uholdbar, at bjergstammerne flygter til Cambodja, og Amnesty International, Human Rights Watch, Refugees International og FN's flygtningehøjkommissær kræver hasteforanstaltninger til beskyttelse af disse befolkninger, eftersom Vietnam har udbudt dusører for at fange og tilbagelevere dem. I juni 2001 er området fortsat ramt af undtagelsestilstand og medie-blackout. Vietnam har endvidere afspærret regionen i et forsøg på at tilbageholde flygtninge.

Har Rådet allerede behandlet rapporterne om menneskerettighedskrænkelserne over for bjergbefolkningen i Vietnams centrale højland og den humanitære krise, der kan opstå, hvis større dele af bjergbefolkningen tvinges til at flygte? Har Rådet gjort tilvejebringelse af bistand til og samhandel med Vietnam betinget af, at den vietnamesiske regering overholder de internationale menneskerettighedsbestemmelser?

Svar

(17. december 2001)

EU tager jævnligt menneskerettighedssituationen op i samtalerne med den vietnamesiske regering. Trojkaen fra EU-missionerne i Hanoi gav for nyligt på et møde vedrørende menneskerettighederne udtryk for bekymring over situationen i bjergegnene i det centrale Vietnam. Samarbejdsaftalen fra 1995 mellem Det Europæiske Fællesskab og Vietnam omfatter en menneskerettighedsklausul, der afspejler, hvor stor vægt EU lægger på at fremme menneskerettighederne i sine forbindelser med tredjelande, og menneskerettighederne blev drøftet på mødet i Det Blandede Udvalg EU-Vietnam den 6. november 2001. Rådet mener, at den bedste måde at forbedre menneskerettighedssituationen på er dialog, og det har ikke på nuværende tidspunkt i sinde at stille betingelser hverken for samarbejdet med Vietnam eller for handelen mellem Europa og Vietnam.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2642/01

af Encarnación Redondo Jiménez (PPE-DE) til Kommissionen

(28. september 2001)

Om: Den europæiske champignonsektor

I EU produceres der 1 000 000 tons champignon årligt på et relativt stabilt omend meget skrøbeligt grundlag, først og fremmest som følge af importen af champignonsorten Agaricus, der selv om importen er begrænset med kontingenter til 29 290 tons pr. år (hvoraf Kina ifølge forordning (EF) 2858/2000(1) tegner sig for de 22 750 tons), er 50 % billigere. Der bliver også begået svig, således at der indføres flere champignon, end toldkontingenterne dækker, ved at anvende andre toldpositioner.

USA forbød import af kinesiske champignon i fem år efter en retssag om dumping, som blev afsluttet for to år siden.

- Hvad er i betragtning heraf og af den betydning, som champignondyrkningen i meget lokale områder og under anvendelse af omfattende arbejdskraft har, Kommissionens vurdering af de virkninger, som anvendelsen af toldkontingentet for Agaricus-champignon har haft for den europæiske champignonsektor, siden kontingentet blev indført i 1992?

- Hvilke konsekvenser forudser Kommissionen i forbindelse med Kinas nært forestående indtræden i WTO i forbindelse med EU's toldkontingenter for Agaricus-svampe?

- Findes der vurderinger af, hvilke sociale og økonomiske virkninger det vil få for de europæiske producenter af Agaricus-champignon, hvis der sker en betragtelig ændring af de nuværende toldkontingenter? Hvilke foranstaltninger findes der i givet fald til at udligne dem?

- Hvordan kan man sikre, at importen fra Kina under kapitel 07 i toldtariffen under betegnelserne Calocybe eller Psaillota ikke i virkeligheden er import af Agaricus? Hvor meget kontrol er der blevet foretaget og med hvilket resultat?

(1) EFT L 332 af 28.12.2000, s. 59.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. november 2001)

Kommissionen er opmærksom på problemerne inden for den europæiske champignonsektor, navnlig den skrøbelige ligevægt, der nu er tale om, på grund af det strukturelle fald i efterspørgslen efter dåsechampignon og den store konkurrence fra importerede varer. Den har dog hverken konstateret ulovligheder eller bedrageri i forbindelse med import af disse produkter.

Desuden har det forhold, at der har eksisteret en WTO-kontingentordning(1) for dette produkt siden 1995 med sigte på at begrænse importen til et stabilt niveau, hjulpet sektoren til at stabilisere sig og få mere styr på mængden og kvaliteten af det færdige produkt i produktions- og afsætningsleddet. Denne kontingentordning er konsolideret i GATT(2) og er i fuld overensstemmelse med denne aftales gældende regler.

Kinas indtræden i WTO kan ikke medføre, at der sættes spørgsmålstegn ved denne kontingentordnings eksistens eller de nærmere bestemmelser herfor.

Det er toldmyndighederne i medlemsstaterne, der skal sikre sig, at EU-rettens bestemmelser finder korrekt anvendelse.

(1) Verdenshandelsorganisationen.

(2) Den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel.