16. 6. 98 DA C 187/95 De Europæiske Fællesskabers Tidende
(98/C 187/143) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3933/97
af So¤ren Wibe (PSE) til Kommissionen
(4. december 1997)
Om: Ukorrekte dyrlægecertifikater
Den svenske levnedsmiddelstyrelse har undersłgt 569 kłdpartier, som er importeret fra andre EU-lande. Af disse
havde 75% dyrlægecertifikater på, at kłdet var salmonellafrit. Der blev foretaget en kontrol af 577 af de partier,som havde dyrlægecertifikat, og af disse var 12 smittet med salmonella. Syv af de otte kontrollerede partier fraFrankrig var smittet med salmonella.
Et mindstekrav må være, at dyrlægecertifikater fra det eksporterende EU-land er korrekte. Rådet opfordrede i en
drłftelse den 19. november 1997 Kommissionen til at głre noget ved dette problem. Kan en medlemsstat indfłrerutinemæssig kontrol af kłdpartier fra en anden medlemsstat, hvis der konstateres alvorlige fejl som beskrevetovenfor? Kan Sverige vedtage krav, som begrænser den frie udveksling af levnedsmidler for at beskyttebefolkningen mod salmonellaforgiftning?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler
(19. januar 1998)
Hvad angår samhandelen i EU med produkter af animalsk oprindelse f.eks. fersk kłd, indholder direktiv
89/662/EØF om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemfłrelse af det indremarked (
1) bestemmelser om kontrolforanstaltninger på oprindelsesstedet, kontrol på bestemmelsesstedet og om
hvad der skal ske, såfremt det konstateres ved kontrollen, at produkterne ikke overholder bestemmelserne.
Artikel 3 i direktiv 89/662/EØF omhandler kontrollen på oprindelsesstedet. Ifłlge denne artikel skal
medlemsstaterne słrge for, at samhandelen kun omfatter produkter, som med henblik på produkternesbestemmelse er fremstillet og kontrolleret i henhold til EU-bestemmelserne. Disse krav gælder også forforsendelser af fersk kłd til Sverige, idet bestemmelserne er omfattet af tiltrædelsestraktaten.
Direktivets artikel 5-8 indeholder bestemmelser om kontrollen på bestemmelsesstedet. I artikel 5, stk. 1, punkt a)
står der, at denne kontrol skal foretages ved udtagelse af stikprłver og være ikke-diskriminerende. Artikel 7, stk.1, punkt b) indeholder bestemmelser om, hvad der skal ske med produkterne i tilfælde af, at de ikke lever op tilEU-bestemmelsernes krav, og om, at oprindelsesmedlemsstaten skal give tilladelse i tilfælde af tilbagesendelse.Herudover er bestemmelsesmedlemsstaten ifłlge artikel 8 forpligtet til at tage kontakt med myndighederne ioprindelsesmedlemsstaten. Hvis bestemmelsesmedlemsstaten nærer frygt for, at kontrollen på oprindelsesstedetikke er tilstrækkelig, słger den sammen med den anden implicerede medlemsstat at rette op på situationen,eventuelt ved at der aflægges besłg på stedet. Når procedurerne i ovennævnte bestemmelser ikke har givetresultat, informerer bestemmelsesmedlemsstaten ifłlge artikel 8 derefter Kommissionen, der så kan foretage enundersłgelse.
Det er op til de svenske myndigheder at igangsætte de procedurer, der er beskrevet under punkt 1. Med hensyn til
det principielle spłrgsmål rejst af det ærede medlem, nemlig at Sverige har konstateret salmonella i kłdpartier påtrods af den garanti, der ydes af det eksporterende EU-land i form af specifikke certifikater, kan Kommissionenikke tage endelig stilling hertil i łjeblikket, fordi denne situation kan være opstået af flere forskellige årsager,f.eks. manglende kontrol på oprindelsesstedet, smitte under transporten og håndteringen af kłdet ellerforskelligartede kontrolmetoder.
Ifłlge Kommissionen er det i forbindelse med det indre marked vigtigt at iværksættte de kontrolforanstaltninger,
der er nedfældet i fællesskabsbestemmelserne, fłr en medlemsstat træffer unilaterale foranstaltninger. Dettegælder også, når der er tale om beskyttelse mod salmonella.
(1) EFT L 395 af 30.12.1989.