SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1786/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. juni 2001)

Om: Den fortsatte og stigende illegale import af reptiler fra Madagaskar

1. Er Kommissionen klar over, at øen Madagaskar har en særlig dyreverden, og at der her bl.a. lever skorpioner, firben, kæmpeedderkopper, forskellige skildpadder, tigerpytonslanger og krokodiller i det resterende område på 15 %, hvor omfattende skovfældning endnu ikke har fundet sted?

2. Ved Kommissionen ligeledes, at Madagaskar legalt og illegalt eksporterer store mængder af disse specielle dyr til rige lande, herunder i EU navnlig til Tyskland og Nederlandene, og at mange af disse dyr dør under fangsten og transporten, mens de i de hjem, hvor de anbringes, efter en tid ofte kasseres, fordi de bliver for store eller syge?

3. Kan Kommissionen bekræfte, at der ved denne handel ikke er tale om få eller ubemærkede undtagelser, men om millioner af dyr?

4. Hvorfor fungerer den i 1993 mellem 154 stater indgåede CITES-aftale mod handel med sjældne reptiler i praksis ikke længere? Er der EU-lande, der ikke længere tror på bekæmpelsen af denne handel eller som helt eller delvist har bortrationaliseret arbejdspladser, der kontrollerer denne handel?

5. Skyldes problemet efter Kommissionens opfattelse, at medlemsstaterne ikke iværksætter tilstrækkeligt strenge foranstaltninger for at forbyde besiddelsen af visse dyr? I bekræftende fald, hvad kan den gøre for at ændre dette?

6. Er Kommissionen af den opfattelse, at overholdelsen af forordningerne (EF) 338/97(1) og (EF) 939/97(2) samt direktiv 92/65/EF(3), der tilsigter at begrænse importen af levende dyr og knytte den til visse betingelser, fungerer på en acceptabel og tilfredsstillende måde og derfor opfylder forventningerne? I benægtende fald, hvad bør der forbedres i gennemførelsen eller i bestemmelserne?

7. Hvad agter Kommissionen at gøre for at forhindre, at den illegale import af tropiske dyr, navnlig reptiler, fortsætter og endda stiger, indtil de er uddøde på deres oprindelsessted?

Kilde: Det nederlandske tv's aktuelle rubrik Zembla af 24.5.2001.

(1) EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1.

(2) EFT L 140 af 30.5.1997, s. 9.

(3) EFT L 268 af 14.9.1992, s. 54.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. september 2001)

Kommissionen er til fulde klar over den rige biodiversitet på Madagaskar og dens truede tilstand.

Skønt Fællesskabet endnu ikke er part i konventionen om international handel med udryddelsestruede arter af vilde dyr og planter (CITES), efterlever det CITES-konventionen gennem Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol med handelen hermed. Denne forordning går i virkeligheden videre end CITES ved at indføre streng kontrol med import af truede arter. Ifølge disse strengere bestemmelser er importen af ca. 53 forskellige krybdyrarter fra Madagaskar blevet suspenderet, indtil det kan påvises, at handelen hermed kan finde sted i et bæredygtigt omfang. Herudover kan visse krybdyrarter, navnlig skildpaddearter uanset oprindelse, ikke importeres på grund af risikoen for høj dødelighed under transport og/eller i fangenskab.(1)

Det er Kommissionens overbevisning, at der med CITES-konventionen, som blev oprettet i 1973, og som nu tæller 154 parter, er tale om et effektivt værktøj

til at bringe idéen med bæredygtig udnyttelse af vilde dyr og planter ud i livet. Formålet med konventionen er således ikke at forbyde handel med truede arter, men at bidrage til at bevare disse arter ved at regulere handelen hermed og bekæmpe ulovlig handel.

I begyndelsen af dette år finansierede Kommissionen et seminar i Bruxelles, som blev tilrettelagt af CITES-sekretariatet. Her havde elleve vigtige eksportlande, heriblandt Madagaskar, der har været part i CITES siden 1975, lejlighed til at drøfte deres problemer med gennemførelsen af CITES-konventionen og finde frem til den rette ligevægt mellem lokalbefolkningens ret til at udnytte naturen og ønsket om at bevare de vilde dyr og planter. Ved denne lejlighed gjorde Madagaskars myndigheder rede for deres bestræbelser for at gennemføre CITES på en forsvarlig måde ved at fastsætte eksportkvoter for nogle arter og forbyde eksport af andre arter. Samtidig afgav de tilsagn om at så vist muligt at skærpe deres kontrolforanstaltninger for at bekæmpe ulovlig handel.

Hvad effektiviteten af Fællesskabets forskrifter angår og muligheden for at forbyde besiddelse af visse vilde dyr, henviser Kommissionen det ærede medlem til sidste afsnit i dens samlede svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsler E-238/01, E-239/01 og E-240/01(2).

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 191/2001 af 30. januar 2001 om suspension af indførsel i Fællesskabet af enheder af visse arter af vilde dyr og planter, EFT L 29 af 31.1.2001.

(2) EFT C 261 E af 18.9.2001, s. 71.