SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1966/99

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(5. november 1999)

Om: EU-projektet Natura 2000 indvirkning på privatretlige forhold

Forskellige østrigske delstater har udpeget visse arealer til EU-projektet Natura 2000, herunder også Niederösterreich med 31,63 % af sit areal. Natura 2000-programmet forpligter medlemsstaterne til at overholde direktivet om beskyttelse af vilde fugle og direktivet om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter i de udpegede områder. Ved opstillingen af de pågældende områdelister blev de fleste grundejere hverken spurgt eller informeret, selv om der er forbundet omfattende ejendoms- og udnyttelsesbegrænsninger hermed.

Derfor anmodes Kommissionen om at besvare følgende spørgsmål:

1. Hvilken myndighed i EU er ansvarlig for gennemførelsen af dette projekt?

2. Hvilke områder i de østrigske delstater generelt og navnlig i Niederösterreich skal indgå i projektet Natura 2000?

3. Hvilke konsekvenser har projektet for grundejerne? Kan Kommissionen give detaljerede oplysninger herom?

4. Hvilke retlige muligheder har grundejere i områder, der skal indgå i Natura 2000-projektet, for ikke at deltage i projektet?

5. Kan den udpegende regionale eller lokale myndighed trække sin afgørelse om, at et område skal indgå i Natura 2000-projektet, tilbage, efter at denne afgørelse er meddelt de relevante EU-instanser?

6. Hvilke konsekvenser har dette for grundejerne?

7. Er det foreneligt med gældende EU-ret, at myndighederne i delstaten Niederösterreich har foreslået bestemte områder til Natura 2000-projektet uden på forhånd at indhente tilladelse fra grundejerne?

8. Hvad agter Kommissionen i benægtende fald at foretage sig for at få bragt denne ulovlige praksis til ophør? I hvor høj grad er de grundejere, der er berørt af denne afgørelse truffet af myndighederne i delstaten Niederösterreich, som er i strid med EU-retten, bundet af de ejendomsbegrænsende bestemmelser, der er indeholdt i ovennævnte direktiver?

9. Er Kommissionen i bekræftende fald af den opfattelse, at denne fremgangsmåde i det mindste på baggrund af den europæiske menneskerettighedskonvention (begrænsninger af ejendomsretten, uafhængighed for de myndigheder, der griber ind i privatretlige forhold) synes problematisk?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(7. december 1999)

I Kommissionen er det generaldirektoratet for miljø, der står for skabelsen af Natura 2000-nettet.

Natura 2000, det europæiske økologiske net, der omfatter særligt bevarelsesværdige områder, omfatter lokaliteter, som er udpeget i henhold til to forskellige miljødirek-tiver. De særligt beskyttede områder (Special Protection Areas (SPAs)) udpeges af medlemsstaterne i medfør af Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1), og Kommissionen får meddelelse herom. I henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(2) foreslår medlemsstaterne lokaliteter af fællesskabsbetydning (Sites of Community Interest (SCIs)), som de selv senere udpeger

Identifikation og udvælgelse af lokaliteter såvel som fastlæggelse af disses grænser med henblik på Natura 2000 foregår på et rent videnskabeligt plan. De enkelte jordejere deltager derfor ikke rolle heri. Alle data om de lokaliteter, der er identificeret i Østrig, er meddelt Kommissionen af de østrigske myndigheder i henhold til relevante kriterier. Der findes i direktiverne ingen bestemmelser om tilbagetrækning af udpegede eller udnævnte lokaliteter fra medlemsstaternes side. Skulle der forekomme videnskabeligt funderede protester, bør disse bringes til Kommissionens kendskab af den pågældende medlemsstat.

Der er indtil nu formelt udpeget 73 SPAs i Østrig, hvoraf de nitten er beliggende i Niederösterreich, mens andre 113 lokaliteter er blevet officielt foreslået som værende SCIs i Østrig, hvoraf 19 er beliggende i Niederösterreich. For nærmere oplysninger om de enkelte lokaliteter anmodes det ærede medlem venligst om at henvende sig til de østrigske myndigheder.

For så vidt angår nærmere oplysninger om følgerne heraf for jordejerne, bør det bemærkes, at direktiverne er juridisk bindende, for så vidt angår de resultater, der skal opnås, men at det er op til de nationale myndigheder at vælge form og metode herfor. Natura 2000-nettet er baseret på nærhedsprincippet. Det er op til de enkelte medlemsstater at fastsætte, hvordan de bedst bevarer de lokaliteter, der er identificeret som værende af fællesskabsbetydning. Høring af jordejerne omtales ikke i direktiverne, og det er op til de østrigske myndigheder at træffe en afgørelse herom. Enhver beslutning om, hvorvidt der skal foretages en høring, og om følgerne heraf, herunder også opfyldelse af internationale traktater, sorterer under disse.

Formålet med at indlemme områder i Natura 2000 er ikke at begrænse menneskelige aktiviteter. Der lægges derimod vægt på at sikre, at menneskelige aktiviteter er bæredygtige og ikke skadelige for bevarelsesværdig natur. Forvaltningsplaner, som involverer såvel ejere som brugere, kan være et værdifuldt redskab til at opfylde denne målsætning.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.