SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1003/02

af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Kommissionen

(12. april 2002)

Om: Opfyldelse af de forpligtelser, der er indgået over for kvinderne i Afghanistan i forbindelse med landets genopbygning

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen taget eller agter den at tage for at sikre, at de afghanske kvinder inddrages i beslutningsprocessen vedrørende EU's økonomiske støtte til Afghanistan til genopbygning af landet og anvendelsen heraf, samt at 25-30 % af denne støtte direkte kommer de afghanske kvinder til gode, således som Europa-Parlamentet slog til lyd for i sin beslutning af 13. december 2001?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(4. juni 2002)

Som det ærede medlem sikkert ved, blev de forskellige fraktioner i Afghanistan den 5. december 2001 i Bonn/Petersberg enige om en aftale om midlertidige arrangementer i Afghanistan, indtil man igen har fået etableret permanente statsinstitutioner.

Aftalen indeholder mange specifikke henvisninger til kvindernes rolle og deltagelse i den midlertidige administration og Emergency Loya Jirga, det midlertidige klanråd i Afghanistan, og erkender, at sigtet med de midlertidige arrangementer i aftalen er et første skridt mod etablering af en regering, der er sammensat på et bredt grundlag, også ud fra et ligestillingssynspunkt, og som repræsenterer alle samfundsgrupper.

I sine møder med den midlertidige administration har Kommissionen hele tiden gjort det klart over for myndighederne, at det er en grundlæggende forudsætning for dens støtte til genopbygningsprocessen i Afghanistan, at betingelserne i Bonn/Petersberg-aftalen bliver overholdt. Kommissionen har således indgået forpligtelser for 2 mio. EUR til oprettelse af Emergency Loya Jirga i overensstemmelse med Bonn-principperne. Kommissionen og de andre repræsentationer for det internationale samfund i Afghanistan fører nøje kontrol med Emergency Loya Jirga-kommissionens arbejde.

Som Kommissionen allerede har gjort det klart i sine svar på tidligere spørgsmål fra parlamentsmedlemmer om dette emne, har situationen for kvinder og piger i Afghanistan været genstand for særlig opmærksomhed i mange år, og via Kommissionens program for humanitær bistand er der gennemført sundheds-, uddannelses-, ernærings- og beskæftigelsesprojekter for flygtninge, internt fordrevne og andre sårbare grupper, og der har altid været omfattende komponenter, hvor de afghanske kvinders vanskelige situation er blevet behandlet.

Hvad angår Kommissionens egne interventioner i genopbygningsfasen i Afghanistan på nuværende tidspunkt, har den sendt ekspertmissioner i marken, så de kan udarbejde forslag til projekter med hurtige virkninger inden for områderne uddannelse, udvikling i landdistrikter/fødevaresikkerhed og byfornyelse. Der er stadig udsendt en mission i sundhedssektoren. En ekspert i ligestilling var med på disse missioner og skulle specielt sikre, at man fra det allertidligste stadium af projektforløbet tog hensyn til ligestillingsspørgsmål og behovet for at forbedre de sociale betingelser og muligheder.

Ekspertens forslag er nu ved at blive indarbejdet i programudformningen. F.eks. foreskriver en af interventionerne for genopbygning af byer under det allerede godkendte oprindelige genopbygningsprogram rehabilitering af en række hammamer i flere byer. Dette vil give kvinderne mulighed ofte den eneste for at vaske og mødes med andre kvinder uden for den nærmeste direkte familie. Et andet projekt omfatter et komponent for sundhedsuddannelse og samfundsbaseret sanering, via oprettelse af et netværk af kvinder, der skal arbejde som undervisere på områdene, og lokale igangsættere, der skal arbejde i en række byområder.

Kommissionen vil også generelt inddrage en række ligestillingsproblemer i det andet genopbygningsprogram (70 mio. EUR), som forventes godkendt i sidste kvartal af 2002. Specielt vil interventionerne på sundheds- og infrastrukturområdet skulle behandle de vanskeligheder, kvinder står over for i byerne og på landet.

Hvad angår den humanitære nødhjælp fra ECHO, har kvinder altid været impliceret i de forskellige typer projekter, også i Talebanernes tid: formålet med alle medicinske og ernæringsmæssige projekter, der finansieres af ECHO, er at behandle underernæring blandt børn under 5 år såvel som at føre kontrol med kvindernes helbredssituation, navnlig ammende og gravide kvinder. Normalt organiserer de ikke-statslige organisationer (ngo'er) elementær hygiejneundervisning for kvinder.

Ngo'erne har adgang til alle modtagere, også kvinderne, og kan anvende kvinder som lokalt ngo-personale i medicinsk relaterede programmer, selv om det er nødvendigt at opretholde en streng adskillelse mellem de to køn. Medicinske ngo'er spiller en stor rolle i den medicinske uddannelse af kvinder.

Endvidere har indkomstskabende aktiviteter for kvinder nu i to år været med til at styrke deres selvtillid og støttes i stadig stigende grad af ECHO. ECHO har finansieret Mad for arbejde-projekter for mænd og kvinder via forskellige partnere. Mændene er beskæftiget i genopbygningsarbejder på landet og med rensning af kloakanlæg i byerne, og kvinderne får råmaterialer og strikker tæpper og sweatere, som kan fordeles mellem andre modtagere. Dette indebærer, at nogle uddannede kvinder først foretage en undersøgelse

for at finde de mest sårbare kvinder blandt enker, handikappede og internt fordrevne. Den slags programmer sikrer deltagelse af kvinder fra forskellige lag i samfundet, lige fra uddannede kvinder til kvinder, som hverken kan læse eller skrive, og de anvender hver især deres viden og/eller manuelle evner. Det har vist sig, at disse programmer giver gode resultater, og de vil blive fortsat, da de umiddelbart har virkninger for befolkningens levevilkår.