ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3398/00

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) til Kommissionen

(3. november 2000)

Om: Mobilnetoperatørers overpriser

Nylige undersøgelser har vist, at europæiske mobilnetoperatørers priser for opkaldsterminering ligger mindst 40-70 % over normen, hvilket medførte, at fastnetoperatører subventionerede mobilnetoperatører med et beløb på mindst 4,5 mia. EUR i 1999. Hvilke umiddelbart forestående initiativer og aktioner påtænker Kommissionen med henblik på at:

- bistå nationale tilsynsmyndigheder med at fastsætte omkostningsbaserede samtrafikafgifter, hvor europæisk lov kræver dette; og

- fremme bedste praksis med hensyn til fastsættelse af maksimumstakster for terminering af opkald fra faste net til mobilnet baseret på eksisterende LRIC-modeller eller på omkostningerne i forbindelse med mobil-til-mobil terminering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne Af Erkki Liikanen

(7. december 2000)

Ifølge EF-reglerne skal taksterne for opkaldsterminering på mobilnet være omkostningsægte, hvis mobilnetoperatøren har en stærk markedsposition på det nationale marked for samtrafik (direktiv 97/33/EF om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne(1), artikel 7, stk. 2).

Det er op til de nationale tilsynsmyndigheder i de enkelte medlemsstater at afgøre, hvilke mobilnetoperatører der hører under denne kategori. Til dato har de nationale tilsynsmyndigheder meddelt, at følgende mobilnetoperatører har en stærk markedsposition på det nationale marked for samtrafik:

>TABELPOSITION>

Kommissionen har udstedt en henstilling om samtrafik på et liberaliseret telemarked del 1: samtrafiktakster(2), ifølge hvilken samtrafiktaksterne hvor der stilles krav om omkostningsægthed bør beregnes ud fra de langsigtede gennemsnitlige differensomkostninger (LRIC).

Henstillingen anfører også bedste gældende praksis, hvad angår samtrafiktaksterne for opkaldsterminering på faste net. Omkostningstrukturerne for mobilnet er imidlertid anderledes end for faste net, og de anbefalede takster gælder ikke for opkaldsterminering på mobilnet.

Kommissionen har offentliggjort et udbud vedrørende en undersøgelse af omkostningsstrukturerne for mobilnet, og resultaterne af denne undersøgelse vil blive offentliggjort og stillet til rådighed for de nationale tilsynsmyndigheder i løbet af 2001. På grundlag af resultaterne vil Kommissionen overveje, om der er behov for yderligere tiltag.

Parallelt hermed er Kommissionen i færd med at behandle en klage fra en fastnetoperatør over en række mobiloperatører, der beskyldes for at opkræve urimeligt høje priser. Siden proceduren blev indledt, har de fleste af de berørte operatører nedsat deres takster for terminering af opkald fra faste net til mobilnet.

(1) EFT L 199 af 26.7.1997.

(2) EFT L 73 af 12.3.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4041/00

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(20. december 2000)

Om: EU's charter om grundlæggende rettigheder elektromagnetiske felter

Under hensyntagen til forsigtighedsprincippet og artikel 24 i udkastet til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, hvori det hedder:

1. Børn har ret til den beskyttelse og omsorg, der er nødvendig for deres trivsel.

2. I alle handlinger vedrørende børn, uanset om de udføres af offentlige myndigheder eller private institutioner, skal barnets tarv komme i første række.

bedes Kommissionen bekræfte, om der er planer om at sætte en stopper for opførelsen af mobiltelefonmaster i hele Europa? Det er stadigvæk ikke klart, i hvor vid udstrækning nærheden af mobiltelefonmaster skaber fare for sundheden, og navnlig for børns sundhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(5. februar 2001)

Rådet vedtog den 12. juli 1999 en henstilling om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz-300 GHz)(1).

Teksten er baseret på de bedste foreliggende videnskabelige data og indeholder i det tekniske bilag specifikke bestemmelser om strålingsværdierne for apparater, der udsender ikke-ioniserende stråling, med henblik på at beskytte offentligheden mod eksponering for sundhedsskadelige virkninger.

Ansvaret for at gennemføre henstillingen ligger hos medlemsstaterne. Det gælder også reglerne om placering af sendemaster.

For at få udfyldt hullerne i den videnskabelige viden om dette område udføres der yderligere undersøgelser som led i det femte rammeprogram for EF's indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration. Kommissionens videnskabelige styringskomité skal senest i juli 2001 revidere sin tidligere udtalelse fra 1998 med henblik på at fastslå, om det videnskabelige grundlag for Rådets henstilling skal tages op til ny overvejelse eller ej som følge af udviklingen inden for mobil telekommunikationsteknologi. Med udgangspunkt i artikel 24 i charteret om grundlæggende rettigheder, som det ærede medlem henviser til, vil Kommissionen tage hensyn til eventuel ny videnskabelig dokumentation, der er godkendt af den videnskabelige styringskomité, men som endnu ikke er taget i betragtning.

(1) EFT L 199 af 30.7.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3704/00

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(29. november 2000)

Om: Udkast til charter om grundlæggende rettigheder

I henhold til protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til Amsterdam-traktaten, skal der forelægges en fuld økonomisk konsekvensanalyse, når man overvejer at gennemføre ny lovgivning. Udkastet til charter om grundlæggende rettigheder foreslår tydeligvis nye initiativer, der kan få konsekvenser på nationalt plan (f.eks. nationale samarbejdsudvalg) hvorfor er protokollen ikke blevet overholdt i denne forbindelse?

Det hedder sig, at Europa konkurrerer med handelsblokke som f.eks. Japan og USA, men vil sådanne initiativer i realiteten ikke være i modstrid med ånden fra Lissabon-mødet? Vil de ikke i realiteten hæmme EU-virksomhedernes konkurrenceevne på verdensmarkederne ved at gennemføre sociale tiltag, der kun kan skade europæiske varers pris og konkurrenceevne i udlandet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(1. februar 2001)

Efter Kommissionens mening indeholder protokol nr. 9 om de nationale parlamenters rolle, som det ærede medlem henviser til, intet element, hvorved der kan udledes en forpligtelse til at foretage en undersøgelse af den økonomiske virkning, inden der udarbejdes akter, uanset disses art. Dette gælder især for Chartret om Grundlæggende Rettigheder.

Med hensyn til indholdet er Kommissionen overbevist om, at den synliggørelse af de grundlæggende rettigheder, som er chartrets opgave, langt fra vil være til hinder for Unionens økonomiske udvikling, men tværtimod udgøre et helt igennem positivt element, som falder i tråd med konklusionerne af Det Europæiske Råd i Lissabon, som det ærede medlem henviser til.

Denne overbevisning er netop blevet bekræftet af Det Europæiske Råd i Nice, der har godkendt den europæiske sociale og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden for de kommende fem år. Ifølge konklusionerne af Det Europæiske Råd i Nice udgør dagsordenen en vigtig etape i styrkelsen og moderniseringen af den europæiske sociale og arbejdsmarkedspolitiske model, der præges af den ubrødelige sammenhæng mellem økonomiske resultater og social fremgang.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3939/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Rådet

(20. december 2000)

Om: Nedstemning ved afstemning med kvalificeret flertal

Kan Rådet ajourføre sit tidligere svar på forespørgsel E-0917/00(1), hvori det opgav det antal gange, hver enkelt medlemsstat var blevet stemt ned, når der blev truffet afgørelse med kvalificeret flertal, således at tallene omfatter samtlige afgørelser, der er truffet med kvalificeret flertal indtil udgangen af november 2000?

(1) EFT C 26 E af 26.1.2001, s. 131.

Svar

(12. marts 2001)

Det ærede parlamentsmedlem finder nedenfor en ajourført udgave af oversigten over, hvor mange gange de forskellige delegationer har undladt at stemme, og hvor mange gange de har stemt imod i forbindelse med vedtagelse af retsakter i Rådet. Disse statistikker indeholder data for tiden indtil udgangen af november 2000.

Rådet henleder det ærede parlamentsmedlems opmærksomhed på, at Generalsekretariatet for Rådet udarbejder månedlige oversigter over Rådets akter, som indeholder lister over retsakter og andre instrumenter, Rådet har vedtaget, herunder afstemningsresultater, stemmeforklaringer og erklæringer til mødeprotokollen, når Rådet optræder som lovgivende myndighed. Disse månedlige oversigter kan findes på Rådets websted (http://ue.eu.int, under ÅBENHED og Rådets retsakter).

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3554/00

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Rådet

(15. november 2000)

Om: Ansættelsesvilkårene for medlemmerne af Den Europæiske Centralbanks direktion

I henhold til artikel 11, stk. 3, i protokol om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank fastsættes ansættelsesvilkårene for direktionens medlemmer af Styrelsesrådet efter forslag fra en komité, der består af tre medlemmer udnævnt af Styrelsesrådet og tre medlemmer udnævnt af Rådet.

1. Kan Rådet oplyse, om den kender ansættelsesvilkårene for direktionens medlemmer i detaljer (tillæg, løn og sikringsydelser osv.)?

2. Har Rådet kendskab til 1) eventuelle regler, som direktionens medlemmer bør være underkastet for at undgå anvendelse af fortrolige oplysninger til personlig fordel og 2) mekanismer til kontrol af den fulde overholdelse af disse regler?

3. Kan Rådet oplyse, om den anser lønnen og sikringsydelserne til direktionens medlemmer for overdrevent store eller passende i forhold til medlemsstaternes arbejdsopgaver?

4. Eftersom Den Europæiske Centralbank finansieres med offentlige midler, kan Rådet da orientere Europa-Parlamentet og borgerne i Europa om disse vederlag?

Svar

(12. marts 2001)

Som det ærede medlem ganske rigtigt siger i sin forespørgsel, er det i henhold til artikel 11, stk. 3, i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank bankens Styrelsesråd, der fastsætter ansættelsesvilkårene for direktionens medlemmer. Rådet deltager ikke heri. I henhold til samme bestemmelse udnævner Rådet udelukkende tre af medlemmerne af komitéen, på hvis forslag Styrelsesrådet fastsætter ansættelsesvilkårene. På den baggrund finder Rådet ikke, at det er den bedst placerede institution til at give et udførligt svar på det rejste spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0674/00

af Marit Paulsen (ELDR) til Kommissionen

(9. marts 2000)

Om: Fri bevægelighed for arbejdstagere

I Sverige sker tilbagebetalingen af statslige studielån efter bestemmelserne i studiestøtteloven (1973: 349) og i studiestøtteforordningen (1973: 418).

For personer med bopæl i Sverige tilbagebetales studielånet med et årligt beløb, som udgør fire procent af den sammenlagte indkomst fra arbejde, erhvervsvirksomhed og kapital. Personer, der er bosiddende i udlandet, dvs. også i et andet EU-land, skal derimod tilbagebetale et årligt beløb på en tyvendedel af gælden.

Disse regler gælder rigtignok for alle uanset nationalitet, men i realiteten medfører de, at en person med en mellemlang uddannelse (fire til fem år), som befinder sig i lav- eller mellemindkomstgruppen eller har deltidsarbejde, ikke har råd til at bo og arbejde i et andet medlemsland, da tilbagebetalingskravene bliver væsentlig højere, end hvis han/hun bliver i Sverige (for personer med høj indkomst kan situationen naturligvis blive den modsatte). Person A har en studiegæld på omkring 300 000 kroner (normal studiegæld for en fire- til femårig uddannelse) og en årsindkomst på 168 000 kroner (14 000 kroner om måneden). Det beløb, A skal betale tilbage, hvis han/hun bor og arbejder i Sverige, er 6 720 kroner om året. Kommer A derimod til at bo og arbejde i Frankrig, bliver det årlige beløb over dobbelt så højt, nemlig 15 000 kroner. De svenske tilbagebetalingsregler begunstiger således personer med høj indkomst, medens personer i lav- og mellemindkomstgruppen eller med deltidsarbejde ikke har råd til at udnytte den fri bevægelighed og bo og arbejde i en anden medlemsstat (jf. EF-Domstolens dom, Kraus, C-19/92).

Er disse tilbagebetalingsbestemmelser i strid med den grundlæggende ret til at søge arbejde og bo og arbejde i en anden medlemsstat (EF-traktatens artikel 39)?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(25. april 2001)

Kommissionen beklager, at den har været så længe om at svare på det ærede medlems forespørgsel, og henviser hermed til svaret på hendes forespørgsel P-0599/01, som indeholder svaret på de spørgsmål, der blev stillet i marts 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3781/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Illoyal konkurrence i campingbranchen

Antwerpens provinsregering vil investere 440 mio. BEF i renovering af campingpladsen på provinsens område Zilvermeer Mol. Europa-Kommissionen skal påtage sig 110 mio. BEF af dette beløb via EFRU-midlerne. EFRU-støtten kan betragtes som illoyal konkurrence over for de private campingpladsejere i provinsen Antwerpen.

Betragter Kommissionen EFRU-støtten til renovering af campingpladsen på provinsens område Zilvermeer Mol (110 mio. BEF) som illoyal konkurrence over for de private campingpladsejere i provinsen Antwerpen?

Vil Kommissionen i bekræftende fald inddrage EFRU-støtten til dette projekt for at undgå, at der opstår illoyal konkurrence over for de private campingpladsejere i provinsen Antwerpen?

Hvordan begrunder Kommissionen i benægtende fald, at EFRU-støtten til renovering af campingpladsen på provinsens område Zilvermeer Mol (110 mio. BEF) ikke kan betragtes som illoyal konkurrence over for de private campingpladsejere i provinsen Antwerpen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(7. marts 2001)

På grundlag af oplysningerne fra de flamske myndigheder blev muligheden for at renovere Zilvermeer-campingpladsen foreslået som led i de lokale drøftelser ved forberedelsen af mål 2-programmet for provinsen Antwerpen, som stadig er til forhandling. Der er endnu ikke indsendt en ansøgning om støtte til et sådant projekt.

I henhold til artikel 8, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) er det medlemsstaternes ansvar at iværksætte interventionerne på det mest hensigtsmæssige geografiske niveau. Hvis der indsendes ansøgning om støtte til Zilvermeer-projektet, er det derfor først og fremmest den flamske forvaltningsmyndighed, som skal vurdere, om der kan ydes støtte til det under det kommende mål 2-program for provinsen Antwerpen.

Efter artikel 34, stk. 1, litra g), i ovennævnte forordning skal forvaltningsmyndigheden sikre, at fondenes indsats er i overensstemmelse med EF-politikkerne, herunder navnlig EF-lovgivningen om statsstøtte. Hvis forvaltningsmyndigheden er i tvivl om, hvorvidt en særlig støtteforanstaltning er i overensstemmelse med statsstøttereglerne, bør den indhente råd fra den instans, der har med statsstøtte at gøre, enten på regionalt eller nationalt niveau, eller hos Europa-Kommissionen.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3811/00

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Rådet

(7. december 2000)

Om: Fængselsreform i Rusland

I Rusland er en usædvanlig stor del af befolkningen, nemlig 1,1 mio., indespærret i fængsler og fængselslejre. Af de seneste tal fremgår det, at for hver 100 000 russere er ca. 750 i fængsel. I en særlig rapport udarbejdet af den officielle russiske menneskerettighedsorganisation anslås det, at 85 000 fanger i de russiske fængsler ikke har nogen seng, 91 000 har tuberkulose og 5 000 har aids. Det fremgår klart af disse tal, at det russiske fængselssystem ikke kan klare opgaven og har hårdt brug for reform og finansiel bistand.

I forbindelse med topmødet EU-Rusland, som fandt sted i Paris i slutningen af oktober, hed det i den fælles erklæring fra J. Chirac, R. Prodi og V. Putin, præsident for Den Russiske Føderation, at det primære mål for samarbejdet, som er ved at gå ind i en ny fase, bliver at støtte de institutionelle, økonomiske og sociale reformer med henblik på at styrke retsstatsprincipperne og opfylde de demokratiske betingelser i en moderne økonomi og et moderne samfund. Kan Rådet på baggrund af denne udtalelse redegøre for, hvilke planer for fremtiden det har med henblik på at tackle Ruslands fængselskrise?

Svar

(8. marts 2001)

Rådet er foruroliget over situationen i de russiske fængsler. Støtten til de sociale reformer prioriteres højt i EU's samarbejde med Rusland. Inden for rammerne af Tacis-programmet samarbejder Kommissionen og Europa-Rådet i øjeblikket om et projekt vedrørende en fængselsreform i Rusland. Rådet gør i øvrigt regelmæssigt Rusland opmærksom på den betydning, det tillægger respekten for menneskerettighederne, som er en af grundpillerne i partnerskabet mellem EU og Rusland.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3040/00

af Joachim Wuermeling (PPE-DE) til Kommissionen

(28. september 2000)

Om: Diskriminering af pvc-produkter i Danmark

En ny lovgivning i Danmark forbyder og vanskeliggør handlen med produkter af pvc bl.a. gennem øgede afgifter og indførelse af strafbarhed. Denne lovgivningsmæssige foranstaltning er egnet til at lægge hindringer i vejen for handlen med pvc-produkter med Danmark hhv. helt forbyde afsætningen heraf.

1. Er denne danske lovgivning efter Kommissionens opfattelse forenelig med EF-retten?

2. Agter Kommissionen i benægtende fald at indlede en traktatbrudsprocedure?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(6. november 2000)

Kommissionen er i øjeblikket ved at foretage en grundig undersøgelse af det af det ærede medlem nævnte problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3274/00

af Vittorio Sgarbi (PPE-DE) til Kommissionen

(20. oktober 2000)

Om: Flyforbindelser til og fra Pantelleria

- I overensstemmelse med forordning 2408/92(1) skal den italienske stat som led i den offentlige forsyningspligt sørge for at oprette ruteflyforbindelser mellem Pantelleria og Palermo og Pantelleria og Trapani, da disse er af afgørende betydning for øens økonomiske udvikling.

- Men under konferencen, der blev afholdt den 21. juni 1999, blev der vedtaget et forslag om forbedring af ruteflyforbindelserne, som hovedsagelig drejede sig om, hvilke normer der skulle opfyldes med hensyn til regelmæssighed og billetpriser.

Mener Kommissionen, at den bør undersøge forsinkelsen i gennemførelsen af den planlagte forbedring af ruteflyforbindelserne, da der er et presserende behov for sådanne forbindelser til fordel for øens beboere og turisterne?

(1) EFT L 240 af 24.8.1992, s. 8.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. december 2000)

Det er op til de berørte medlemsstater at afgøre, hvordan de vil forholde sig til muligheden for at pålægge forpligtelser til offentlig tjeneste i henhold til bestemmelserne i artikel 4 i Rådets forordning nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabernes adgang til luftruter inden for Fællesskabet(1), så længe de overholder de i bestemmelserne fastsatte procedurer og respekterer deres gyldighedsområde. Det tilkommer således ikke Kommissionen at undersøge eller at udtale sig om varigheden af de forudgående interne procedurer i en medlemsstat, som ønsker at benytte disse bestemmelser.

(1) EFT L 240 af 24.8.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3172/00

af Gerardo Galeote Quecedo (PPE-DE) til Kommissionen

(4. oktober 2000)

Om: Hindringer for sportsklubbers ansættelse af arbejdstagere fra lande uden for EU

Der har for nylig været oplysninger i pressen om de vanskeligheder, som sportsklubberne har med at ansætte spillere fra lande uden for EU, navnlig statsborgere i ansøgerlandene.

Kan Kommissionen give en liste over de tredjelande, som Fællesskabet har gældende asocieringsaftaler med, hvori der er bestemmelser om ligestilling af statsborgere fra disse lande med EU- borgere, for så vidt angår arbejdsvilkår, herunder ikke-forskelsbehandling på grund af nationalitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(30. oktober 2000)

Ifølge Europa-aftalerne mellem Fællesskaberne og disses medlemsstater på den ene side og de associerede lande(1) på den anden side må arbejdstagere fra de associerede lande ikke udsættes for forskelsbehandling på grund af nationalitet hvad angår arbejdsvilkår, når først de har fået lovligt arbejde i en medlemsstat.

Dette betyder, at arbejdstagere fra ansøgerlandene, som er lovligt beskæftiget i en medlemsstat, skal behandles på samme måde som den pågældende medlemsstats egne statsborgere med hensyn til arbejdsvilkår, aflønning og afskedigelse.

(1) Følgende ansøgerlande har associeringsaftaler: Polen, Ungarn, Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Bulgarien, Tjekkiet, Estland, Litauen og Letland. Samarbejdet mellem Tyrkiet og De Europæiske Fællesskaber bygger på en associeringsaftale, en tillægsprotokol samt Associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 om udviklingen af associeringen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2107/00

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Reform af Kommissionen

Kan Kommissionen udtale sig om punkt 41 i van Hulten-betænkningen, hvori der anmodes om, at der i traktaterne indføjes bestemmelser om kommissionsmedlemmernes personlige politiske ansvar?

Hvilke fremskridt er der blevet gjort indtil nu, hvis overhovedet, og hvilken fremtidig aktion har Kommissionen i tankerne for at opnå dette mål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(7. september 2000)

I udtalelse af 26. januar 2000 om regeringskonferencen(1) foreslår Kommissionen, at Kommissionens nuværende medlemmers politiske forpligtelse til at fratræde, hvis formanden skulle anmode herom, formaliseres i traktaten. Med henblik herpå har den fremsat et forslag til ændring af EF-traktatens artikel 215. I beslutningen af 13. april 2000 om regeringskonferencen(2) foreslår Parlamentet, at ethvert medlem af Kommissionen i tilfælde af alvorlige forseelser under udøvelsen af hvervet skal begære deres afsked, hvis formanden anmoder herom (punkt 12.6).

Spørgsmålet drøftes for tiden på regeringskonferencen. Som det fremgår af formandskabets rapport fra Det Europæiske Råd i Feira, er delegationerne fortsat uenige om, hvorvidt det er betimeligt at lade en formel procedure indgå i traktaten(3).

Det ærede medlem henvises ligeledes til svaret på hans skriftlige forespørgsel E-1348/00(4).

(1) Tilpasning af institutionerne med henblik på udvidelsen, Kommissionens udtalelse af 26. januar 2000 i henhold til TEU's artikel 48 (KOM(2000) 34).

(2) Beslutning A5-0086/2000.

(3) Formandskabets rapport om regeringskonferencen om den institutionelle reform (Confer 4750/00 af 14. juni 2000).

(4) EFT C 89 E af 20.3.2001, s. 29.