ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/271

(2004/C 84 E/0318)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3944/03

af Dominique Souchet (NI) til Kommissionen

(22. december 2003)

Om: Genopretningsplaner for fiskebestande

Kan Kommissionen i henhold til genopretningsplanerne for fiskeri efter bestande, der anses for at være uden for »sikre biologiske grænser« (jf. artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 (1)), angive, ud fra hvilket retsgrundlag man fastslår en fiskerivirksomheds retsstilling, når dets fangstsammensætning består af tilknyttede arter, hvoraf flere er omfattet af genopretningsplaner, f.eks. torsk, kulmule, søtunge og flynder?

Kan Kommissionen oplyse, om de pågældende fartøjer vil blive underlagt en eller flere genopretningsplaner for bestande og i bekræftende fald efter hvilket retsgrundlag?

Kan Kommissionen, såfremt det uomtvisteligt vedtages, at et fartøj kun kan være tilknyttet én enkelt plan, oplyse, efter hvilke kriterier et bestemt fartøj underlægges en bestemt plan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. februar 2004)

Der foreligger ingen definition af og dermed intet retsgrundlag for at fastslå en fiskerivirksomheds retsstilling, når det gælder genopretningsplaner.

Ved genopretningsplaner fastsættes der fangstregler, som afgør størrelsen af de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) for den periode, hvori genopretningsplanerne løber. De TAC'er, der følger af fangstreglernes anvendelse, fastsættes hvert år i TAC- og kvoteforordningen under hensyntagen til graden af sammenhæng med de bestande, der skal genoprettes. Enhver fiskerivirksomhed, der fanger bestande, som er under genopretning, eller dertil knyttede bestande, er derfor undergivet fangstrestriktioner på samme retsgrundlag som enhver anden fiskerivirksomhed.

Genopretningsplanerne kan også omfatte andre bestemmelser, såsom begrænsning af fiskeriindsatsen eller strengere kontrolforanstaltninger. Hvis en virksomhed befisker en bestand, som der er indført en genopretningsplan for, og andre bestande, som henhører under andre genopretningsplaner, skal virksomheden overholde bestemmelserne i alle de pågældende genopretningsplaner. Det retsgrundlag, der forpligter virksomheden til at overholde genopretningsplanernes bestemmelser, er Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik og bestemmelserne i selve genopretningsplanen, der har form af en forordning, som efter EF-traktatens artikel 249 »er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat«.

(1) EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/227

(2004/C 84 E/0272)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3248/03

af Anna Karamanou (PSE) til Rådet

(3. november 2003)

Om: Mulighed for at følge brugere af mobiltelefoner

Der er for nylig fremkommet oplysninger om, at man er begyndt at udnytte den mulighed, som mobiltelefonnettene giver, kommercielt, idet i hvert fald seks selskaber i Storbritannien giver enhver, der er interesseret, mulighed for nøjagtigt at lokalisere en mobiltelefonbruger for kun 7,5 EUR om måneden. Dette åbner klart op for udnyttelse af følsomme personlige data, f.eks. af arbejdsgivere, der vil vide, hvor deres ansatte befinder sig i et givent øjeblik. Der er ligeledes offentliggjort forskellige ideer om udformning af en moralkodeks for disse selskaber, som teoretisk vil beskytte de mobiltelefonbrugere, der ikke ønsker at få deres bevægelser kortlagt. De argumenter, der er blevet fremført i den forbindelse, er dog lidet overbevisende, eftersom der er fare for, at der udvikler sig en kultur med udspionering af borgerne med uoverskuelige konsekvenser.

Hvilke skridt agter Rådet at tage for at beskytte de europæiske borgere mod brugen af de data, som mobiltelefonerne udsender, til at følge deres bevægelser?

Svar

(9. marts 2004)

1. Aftaler mellem netoperatører, tjenesteydere og kunder inden for mobiltelefonkommunikation skal forhandles mellem dem under overholdelse af gældende bestemmelser, især dem der vedrører databeskyttelse.

2. For så vidt angår lovlig aflytning af telekommunikation har Rådet vedtaget en resolution, som bekræfter nødvendigheden af, at fysiske personers ret til privatlivets fred overholdes (1).

(1) EFT C 329 af 4.11.1996, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/56

(2004/C 88 E/0061)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2004/03

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(16. juni 2003)

Om: Verdensbank for lægemidler til fattige lande

Flere og flere slår til lyd for og kræver, at der oprettes en verdensbank for lægemidler for de udviklingslande, der er så fattige, at de ikke råder over de mest uundværlige lægemidler, som ethvert civiliseret samfund gør krav på.

De, der gør en indsats for at få oprettet en sådan verdensbank for lægemidler, betegner den nuværende holdning i de rige lande, som i deres iver efter at skabe vækst og velstand ikke vil indse den bydende nødvendighed af at stille lægemidler til rådighed for en stor del af menneskeheden, der på grund af manglen herpå lever et pinefuldt liv, som en skuffende mangel på medmenneskelig solidaritet.

Hvad er Kommissionens holdning til ønsket hos en stor del af verdens befolkning om, at der oprettes en verdensbank for lægemidler, og hvordan er dens indstilling til at gå i spidsen for et sådant initiativ, i det mindste for så vidt angår de nuværende og nye EU-lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(8. august 2003)

Nu som tidligere går Kommissionen i spidsen for bestræbelserne for at gøre adgangen til lægemidler til overkommelige priser lettere, især hvad bekæmpelsen af human immundefekt virus/erhvervet immundefektsyndrom (hiv/aids), malaria og tuberkulose (tb) angår. I 2001 vedtog Kommissionen et handlings- program med titlen: Hurtigt indgreb mod hiv/aids, malaria og tuberkulose inden for rammerne af fattigdomslempelse. Denne handlingsplan har til formål at øge virkningen af igangværende foranstaltninger, at gøre adgangen til essentielle lægemidler til overkommelige priser lettere og at fremme forskningen i og udviklingen af specifikke globale offentlige goder til bekæmpelse af hiv/aids, malaria og tb på nationalt, regionalt og globalt plan. Der er ydet over 1 mia. EUR til gennemførelsen af dette program.

Handlingsprogrammet udgør nu, to år efter vedtagelsen, fortsat en omfattende, fremadrettet og sammenhængende ramme for EU's politik, der sigter mod at yde et væsentligt bidrag til nationale, regionale og globale aktioner til bekæmpelse af de tre overførbare sygdomme. Kommissionen vil fortsat arbejde på langt sigt inden for rammerne af Doha-erklæringen om handelsrelaterede aspekter af intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS) og folkesundhed. Kommissionen vil fortsat søge at fremme differentieret prisfastsættelse, teknologioverførsel og lokal produktion med det formål at gøre det lettere at sikre konstant adgang til lægemidler til overkommelige priser. Denne politik suppleres af investeringer i udviklingen af bedre præventive, diagnostiske og terapeutiske produkter gennem øget støtte via det sjette rammeprogram for forskning. Herudover har Kommissionen varmt støttet oprettelsen af den globale sundhedsfond, der har til opgave at finansiere specifikke projekter; Kommissionen bidrager således med op til 55 % af de 4,5 mia. EUR, som er afsat til denne fond.

På grundlag heraf ser Kommissionen ingen yderligere fordele ved at oprette nye institutioner inden for dette område.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/606

(2004/C 88 E/0626)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0989/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(27. marts 2003)

Om: Siena Kommunes udnyttelse af midler fra kultur 2000-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Siena Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til fremme af det europæiske kulturområdes mangfoldighed og traditioner ved at fremme skabende kunstnerisk virksomhed og faglig mobilitet samt adgangen til og udbredelsen af kunst og kultur.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Siena Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra kultur 2000-programmet?

2. om Siena Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/382

(2004/C 78 E/0404)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1669/03

af Jean Lambert (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. maj 2003)

Om: Baku-Ceyhan-olieledningen

Baku-Tbilisi-Ceyhan (BTC) — olieledningen er et projekt, som strækker sig over 1 760 kilometer fra Azerbadjans hovedstad Baku til middelhavsbyen Ceyhan i Tyrkiet. Der er ligeledes planlagt en gasledning, der skal følge samme rute. British Petroleum (BP) er hovedsponsor; dette konsortium omfatter ni andre deltagere. BTC-konsortiet søger efter politisk og finansiel støtte fra eksportkreditagenturer i deres respektive lande, Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling og det internationale finansieringsselskab inden for Verdensbankgruppen.

Konsortiet har undertegnet en HGA-aftale (Host Government Agreement) med den tyrkiske regering, som er meget langtrækkende, og effektiv forbyder den tyrkiske regering at indføre love, som kunne skade projektets økonomiske succes (f.eks. love om beskyttelse af miljøet eller sociale målsætninger).

Aftalen giver ligeledes det konsortium, der er ansvarlig for bygning af olieledninger, mulighed for at anmode om ubegrænset beskyttelse fra de tyrkiske sikkerhedsstyrker uden garanti med hensyn til krænkelse af menneskerettighederne. I en vag formulering i aftalen kan paramilitære enheder placeres langs olieledningen for at undgå »civile forstyrrelser« eller »terrorristaktiviteter«. Det tyrkiske militærs ry med hensyn til menneskerettigheder — navnlig i de kurdiske områder — giver anledning til bekymring.

Hvorledes er Kommissionens holdning til disse forpligtelser, der kræves af den tyrkiske regering, navnlig i betragtning af at det drejer sig om et område, hvor den tyrkiske regerings overtrædelse af menneskerettighederne har været almindelige?

Mener Kommissionen, at denne aftale risikere at skade de tiltrædelsesbetingelser, der blev fastlagt i København-kriterierne for demokrati, menneskerettigheder og respekt for og beskyttelse af mindretal?

Mener Kommissionen desuden, at denne indblanding fra entreprenørselskaber i en suveræn stats handlingsfrihed kan resultere i aktioner, der er i modstrid med EU's miljøbeskyttelsesstandarder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(23. juni 2003)

Kommissionen er bekendt med forslaget om at bygge en olierørledning mellem Baku-Tbilisi-Ceyhan og den hermed forbundne aftale, som konsortiet har undertegnet med den tyrkiske værtsregering. Kommissionen har modtaget forskellige rapporter om de potentielt vidtrækkende konsekvenser heraf og følgerne for miljøet og befolkningen.

Hvis gennemførelsen af den aftale som det ærede medlem henviser til, får negative følger, vil der blive taget stilling til disse på grundlag af de tiltrædelseskriterier, der blev opstillet i København; heri indgår også politiske kriterier såsom overholdelse af menneskerettighederne og beskyttelse af mindretal.

Kommissionen vil fortsætte med at overvåge gennemførelsen af dette projekt for at vurdere, om de tiltrædelsesvilkår, der er fastsat i Københavnskriterierne, overholdes.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/223

(2004/C 84 E/0267)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3139/03

af Peter Liese (PPE-DE) til Rådet

(23. oktober 2003)

Om: EU's beredskab i tilfælde af biologisk angreb

Den 2. juni 2003 vedtog Kommissionen en meddelelse om samarbejde i EU om beredskab og indsats over for angreb med biologiske og kemiske agenser (1).

I sin meddelelse henstiller Kommissionen, at der oplagres på EU-plan, men medlemsstaterne har kun vist interesse for udviklingen af nationale beredskabslagre. I meddelelsen fastslås det: »de nationale beredskabslagre svinger fra at være store nok til at sikre samtlige medlemsstaters borgere en dosis til at række til hver 30. borger.« (side 17).

Kan Rådet forklare, hvorfor Kommissionens henstilling om et beredskabslager af koppevacciner koordineret på fællesskabsniveau ikke følges?

Hvordan vil Rådet med udgangspunkt i sin fremgangsmåde sikre en ligelig forsyning og distribution af vacciner til alle EU-borgere inklusive tiltrædelseslandenes borgere i tilfælde af et bioterrorangreb?

Svar

(9. marts 2004)

Det hedder i traktatens artikel 152, stk. 5, at Fællesskabets indsats på folkesundhedsområdet fuldt ud respekterer medlemsstaternes ansvar for organisation og levering af sundhedstjenesteydelser og medicinsk behandling.

Som nævnt i den meddelelse fra Kommissionen, som Rådet modtog den 5. juni 2003, har medlemsstaterne inden for rammerne af Lægemiddeludvalgets netværk og Udvalget for Sundhedssikkerhed sammen med Kommissionens og medicinalindustriens fælles taskforce drøftet behovet for at opbygge et EU-bered-skabslager af bl.a. koppevacciner. Som nævnt i samme meddelelse fra Kommissionen viser høringer om hhv. et EU-beredskabslager, en egentlig revservebeholdning eller en strategisk deling af nationale beredskabslagre, at de fleste medlemsstater ikke støtter hverken etableringen af et beredskabslager af koppevacciner i EU-regi eller formelle aftaler om deling af nationale lagre. Forskellige medlemsstater har af forskellige årsager hidtil faktisk været af den opfattelse, at et EU-beredskabslager ikke vil skabe en merværdi i forhold til de nuværende og planlagte nationale lagre.

Da denne høringsproces vedrører et område, som helt klart hører under medlemsstaternes kompetence, og da den fandt sted i kommissions- og ikke i rådsregi, anmodes det ærede medlem om at tage spørgsmålet op med Kommissionen og/eller de enkelte medlemsstater.

(1) KOM(2003) 320.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/238

(2004/C 84 E/0281)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3415/03

af Francesco Rutelli (ELDR) til Rådet

(12. november 2003)

Om: Formandskabets erklæringer på topmødet den 7. november 2003 mellem EU og Rusland

EU og Rusland udtrykte i deres fælles erklæring på topmødet i Sankt Petersborg den 31. maj 2003 forhåbning om, at »den nyligt indledte politiske proces og den økonomiske og sociale genopbygning (ville) føre til genoprettelse af retsstaten og dermed fremme beskyttelsen af menneskerettighederne og reel forsoning«.

I det italienske formandskabs erklæring af 8. oktober 2003 på Den Europæiske Unions vegne om præsidentvalget i Tjetjenien fastsloges det, at »EU på forhånd havde konstateret visse negative forhold, bl.a. at listen over præsidentkandidater ikke var præget af reel pluralisme, og at der ikke var uafhængige medier«. Det tilføjedes, at »EU i lyset af disse forhold (udtrykte) alvorlig bekymring over de omstændigheder, hvorunder valget blev afholdt«.

I samme erklæring fastslog formandskabet, at »EU endnu en gang gerne (ville) udtrykke håb om, at tilsagnene udmøntes i handling, og at en øjeblikkelig, markant forbedring af menneskerettighedssituationen i Tjetjenien vil bygge bro over kløften mellem myndighederne og befolkningen. EU (tilskyndede) de russiske myndigheder til at gøre deres yderste for at fremme en ægte politisk proces og for at intensivere deres samarbejde med internationale organisationer, især med OSCE, som fastsat i EU's og Ruslands fælles erklæring i Sankt Petersborg.«

Hvilke nye oplysninger sidder formandskabet inde med, siden rådsformand Berlusconi nu har kunnet fastslå, at problemerne i forbindelse med Tjetjenien kan betragtes som den internationale presses »opdigt«?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/814

(2004/C 78 E/0863)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3444/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. november 2003)

Om: Undervisning i portugisisk sprog og kultur i Nederlandene

Ifølge nogle portugisiske indvandrere i Nederlandene vil den nederlandske regering indstille tilskuddet til undervisning i portugisisk sprog og kultur fra 1. august 2004, hvilket bringer undervisningen af portugisiske børn i dette land i fare.

Det forholder sig imidlertid sådan, at portugisisk er et officielt EU-sprog og et af de mest talte sprog i verden. Kan Kommissionen på den baggrund oplyse, hvilke foranstaltninger den vil træffe for at sikre, at der ikke sker forskelsbehandling af portugisere og deres børn, og at de fortsat kan få gratis adgang til undervisning i portugisisk sprog og kultur i Nederlandene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(16. december 2003)

Det er i EF-traktatens artikel 149 fastsat, at medlemsstaterne har ansvaret for »undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne«. Kommissionen har derfor ikke mulighed for at træffe foranstaltninger til at afhjælpe den konkrete situation, det ærede medlem omtaler.

Inden for rammerne af den kompetence, der er givet Kommissionen, arbejder den dog på at fremme den sproglige mangfoldighed og indlæring af sprog. Den vedtog således i juli 2003 en handlingsplan om aktiviteter, der skal gennemføres på fællesskabsplan i perioden 2004-2006 (1).

(1) KOM(2003) 449 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/814

(2004/C 78 E/0864)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3452/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. november 2003)

Om: Udelukkelse af miljø-ngo'er fra miljøuddannelse

I henhold til et cirkulære (nr. 47587/G7/15.05.03) fra det græske undervisningsministerium kan ikke-statslige organisationer på miljøområdet ikke varetage uddannelse af elever eller samordne sådanne uddannelser, og de er således blevet udelukket fra miljøuddannelsesområdet, som mange af dem i årevis og på en effektiv måde har varetaget i Grækenland som i andre EU-medlemslande. Der er tale om organisationer som Arktouros, den græske organisation for beskyttelse af miljøet og kulturarven, den græske naturbeskyttelsesorganisation, miljøbiblioteksorganisationen, Medasset, Middelhavet SOS, organisationen for beskyttelse af Middelhavssælen, genbrugsorganisationerne og WWF Grækenland. Mange af disse organisationers uddannelsesprogrammer og -aktioner finansieres via EU-midler. Med dette cirkulære sættes der nogle begrænsninger for tjenesteydelser under undervisningsministeriets ressortområde, som ikke findes i andre medlemsstater i EU. Mener Kommissionen, at dette cirkulære er i overensstemmelse med ånd og bogstav i de miljø- og miljøuddannelsesprogrammer, som finansieres af EU, og hvor støttemodtagerne blandt andre er disse ngo'er?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(19. december 2003)

Miljøuddannelse har stor betydning, og ikke-statslige organisationer på miljøområdet spiller ofte en væsentlig rolle i den forbindelse. Under »EF-handlingsprogrammet for fremme af ikke-staslige organisationer, der fortrinsvis beskæftiger sig med miljøbeskyttelse« er miljøuddannelse et af de prioriterede områder for modtagelse af støtte.

Kommissionen har imidlertid ikke kompetence til at kommentere individuelle medlemsstaters politik og praksis på dette område.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/740

(2004/C 84 E/0835)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3832/03

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(12. december 2003)

Om: »Global Drug Facility«

Er Kommissionen bekendt med, at »Global Drug Facility«, der har udleveret tuberkulosemedicin til 1,9 millioner patienter i 46 lande inden for blot 26 måneder, står og mangler 27,7 mio. US dollars? Hvor stor er den nuværende og den planlagte EU-støtte til »Global Drug Facility«? Kan Kommissionen garantere, at EU yder tilstrækkelige midler til dækning af det finansielle underskud, som »Global Drug Facility« nu står over for?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(22. januar 2004)

Kommissionen er bekendt med betydningen af Global Tuberculosis (TB) Drug Facility og begrænsningerne herfor.

Hvad angår tuberkulose i udviklingslandene, fastlagde Kommissionen i 2000 en bredt anlagt strategi til bekæmpelse af human immundefekt virus/erhvervet immundefekt syndrom (hiv/aids), malaria og tuberkulose. Konsultationerne i forbindelse med rundbordsdiskussionen på højt niveau, der blev afholdt i september 2000, mundede ud i et handlingsprogram for en hurtig indsats mod hiv/aids, malaria og tuberkulose i tilknytning til fattigdomsbekæmpelse (1), og dette program udgør et sammenhængende EU-initiativ på området for perioden 2001-2006. Den banebrydende strategi i meddelelsen bygger på erfaringerne med en bred tilgang, princippet om en landestyret udviklingsproces — ejerskab — den nære sammenhæng mellem sundhedsproblemer og fattigdom og de heraf følgende konsekvenser for den makroøkonomiske politik og udvikling. Strategien inkorporerer de centrale globale elementer inden for udviklings-, samhandels- og forskningspartnerskaber. Kommissionen bruger inden for disse politiske rammer en række redskaber til bekæmpelse af tuberkulose i udviklingslandene: nationale og regionale indikativprogrammer med program-, sektor- eller budgetstøtte, nødhjælpsinterventioner gennemført af EU's kontor for humanitær bistand (ECHO), forskningsprogrammer gennemført af Generaldirektoratet for Forskning, den tematiske budgetpost til bekæmpelse af fattigdomsrelaterede sygdomme og budgetposter til medfinansiering af ikke-statslige organisationer. Den programmerede EU-støtte til udvikling, humanitært arbejde og forskning med henblik på bekæmpelse af hiv/aids, malaria og tuberkulose beløber sig til i alt næsten 1 200 mio. EUR (gennemsnitligt 300 mio. EUR pr. år) i perioden 2003-2006, hvilket er fire gange så meget som det årlige gennemsnit på 73 mio. EUR i den foregående periode (1994-2001).

For så vidt angår opfordringen til EU om at øge sin Global Drug Facility (GDF)-støtte er Kommissionen nødt til at imødekomme flere forskellige behov. Kommissionen drøfter i øjeblikket rækkevidden af det strategiske partnerskab med WHO. Drøftelserne omfatter det prioriterede område overførbare sygdomme, og der vil herunder kunne indgå GDF-tilknyttede spørgsmål.

(1) KOM(2001) 96 endelig udg.
3.

Har Kommissionen ligeledes kendskab til, at »PhiX174« i modsætning til den kunstige poliovirus, som blev præsenteret i New York sidste år, er i stand til ligesom naturlige virusser at trænge ind i bakterier, at modificere dem og mangedobles ved hjælp af dem?
—

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at ophæve denne nationalisering af det spanske kulturcenter og for at forhindre lignende situationer i fremtiden?