SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1192/97 af Angela Sierra González (GUE/NGL) til Kommissionen (3. april 1997)

Om: Problematikken i den ikke-industrielle fiskerisektor paa De Canariske OEer

Fiskerisektoren paa De Canariske OEer har af forskellige grunde oplevet en betydelig tilbagegang gennem de senere aar, og i loebet af de sidste 25 aar er baade besaetninger og bruttoregisterton blevet mere end halveret. Alligevel er mere end 2.000 mennesker beskaeftigede inden for denne sektor, som en raekke mindre erhverv paa oeerne er afhaengige af. Den oekonomiske situation for navnlig den ikke-industrielle fiskerflaade er meget foruroligende, hvis der ikke traeffes hasteforanstaltninger for at bringe den paa fode.

Denne fiskerflaade, som opretholder en meget intensiv beskaeftigelse af arbejdstagere, bestaar af flere hundreder af smaa fartoejer paa gennemsnitlig 5,5 bruttoregisterton, der bl.a. fisker big eye-tun, hestemakrel og sardiner med stang, en metode, der bevarer fiskebestandene og udnytter vandringerne.

Et af de stoerste problemer, som denne flaade staar overfor, er de hestekraft-begraensninger, som faellesskabsbestemmelserne har fastsat. Disse begraensninger, der er forstaaelige ved fartoejer, som benytter fangstmetoder som drivgarn, men ikke ved ikke-industrielle fangstmetoder, da de nedsaetter fartoejernes autonomi og dermed muligheden for stoerre produktivitet.

Har Kommissionen kendskab til forholdene for den ikke-industrielle fiskerflaade paa De Canariske OEer?

Mener Kommissionen, at de nuvaerende hestekraft-begraensninger boer anvendes paa samme maade for fartoejer, som benytter ikke-industrielle fangstmetoder, som for fartoejer, der benytter drivgarn? Mener Kommissionen, at det er muligt at fastsaette saerlige hestekraft-bestemmelser for denne sektor under hensyntagen til, at den benytter skaansomme fangstmetoder, der tager hensyn til bevarelsen af fiskebestandene?

Hvilken stoette gives der til omlaegning og udskiftning af fartoejer til den ikke-industrielle fiskerflaade paa De Canariske OEer? Anser Kommissionen fangststoetten til ikke industrielle fartoejer for tilstraekkelig?

Er der i forbindelse med denne stoette taget hensyn til denne sektors saerlige situation, som skyldes dens svage virksomhedsstruktur og fartoejernes lille stoerrelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (4. juni 1997)

Kommissionen er ligesom det aerede medlem opmaerksom paa forholdene for kystnaert smaafiskeri paa De Kanariske OEer og kan oplyse, at Raadets beslutning af 15. april i forbindelse med det fjerde fleraarige udviklingsprogram ((Dok. KOM(96) 203. )) for denne fartoejskategoris vedkommende tager sigte paa en stabil kapacitet og endda tillader en lille stigning i motoreffekten af sikkerhedsaarsager, for saa vidt som kategorien ikke omfatter trawlere.

Hvad angaar den disponible stoette til omstrukturering og modernisering af denne flaade, skal det bemaerkes, at medlemsstaten i forbindelse med det operationelle program for fiskeri i maal 1-regioner kan ivaerksaette de fornoedne strukturforanstaltninger til modernisering af fartoejskategorien i overensstemmelse med de gaeldende bestemmelser.

I betragtning af det kystnaere smaafiskeris sociale og oekonomiske betydning, bl.a. for beskaeftigelsen, har budgetmyndigheden desuden givet supplerende bevillinger, der ikke indgaar i rubrik 2 i de finansielle overslag (strukturforanstaltninger), og som specielt tager sigte paa denne flaade (budgetpost B2-521 i 1995 og B2-522 i 1997).

Ved beslutning C(95) 3312 endelig udg. af 18. december 1995 godkendte Kommissionen en handlingsplan for kystnaert smaafiskeri i Spanien, Finland, Graekenland, Irland, Portugal og Sverige.