SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2314/02

af Françoise Grossetête (PPE-DE) til Kommissionen

(19. juli 2002)

Om: Bestemmelser vedrørende ægteskab og familieforhold mellem to personer med forskelligt statsborgerskab inden for EU

Et stort antal ægteskaber i EU indgås mellem partnere fra forskellige EU-medlemsstater, hvilket giver anledning til en række juridiske spørgsmål, bl.a. følgende:

Kan to personer med forskelligt statsborgerskab inden for EU i forbindelse med indgåelse af ægteskab og forudsat, at de giver deres samtykke dertil, erhverve dobbelt statsborgerskab?

Kan Kommissionen oplyse, hvilken juridisk værdi et privat oprettet dokument har, som er undertegnet af to ægtefæller med forskelligt statsborgerskab inden for EU, og som vedrører tildelingen af forældremyndighed eller -ansvar for et barn født i dette ægteskab?

Hvorledes vil Kommissionen, såfremt der stadig mangler bestemmelser på dette område, tage fat på disse spørgsmål, som hænger sammen med forskellene mellem medlemsstaternes bestemmelser vedrørende ægteskabs- og familielovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(23. september 2002)

For så vidt angår erhvervelse af dobbelt statsborgerskab ved indgåelse af ægteskab mellem to EU-borgere af forskellig nationalitet, skal Kommissionen meddele det ærede medlem, at der ikke findes fællesskabsregler om erhvervelse af nationalitet. Fremgangsmåder og betingelser for erhvervelse af nationalitet er derfor omfattet af reglerne i de enkelte medlemsstater.

Det ærede medlem rejser spørgsmålet om den retlige værdi af et privat oprettet dokument, som er undertegnet af to ægtefæller med forskelligt statsborgerskab inden for EU, og som vedrører tildelingen af forældremyndigheden over et barn, der er født i dette ægteskab. Selv om ovenomtalte situation ikke er omfattet af gældende fællesskabsregler, er spørgsmålet om tildeling af forældremyndighed

omhandlet i Kommissionens forslag vedrørende forældremyndighed af 3. maj 2002(1). I forslagets artikel 2 står der, at rettigheder og pligter i henhold til forældremyndighed bl.a. kan fremgå af en gældende aftale. Definitionen af en gældende aftale skal gives i overensstemmelse med de nationale love, men vil i almindelighed indebære, at aftalen er godkendt af de administrative eller retlige myndigheder.

For så vidt angår forskellene mellem medlemsstaternes lovgivning vedrørende ægteskab og familie, vedtog Rådet (retlige og indre anliggender) den 30. november 2000 et program for foranstaltninger med henblik på gennemførelse af princippet om gensidig anerkendelse af civil- og handelsretlige afgørelser. I programmet står der, at midlertidige foranstaltninger, der sinker fuldbyrdelsen af beslutninger på forskellige områder, herunder på det familieretlige område, skal indskrænkes. I programmet fastslås det, at samkvemsret og underholdspligt er områder, hvor der i første omgang skal gøres fremskridt.

I Rådets forordning (EF) nr. 1347/2000(2) (den såkaldte Bruxelles II), der har været i kraft siden den 1. marts 2001, indføres der regler om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager samt i sager vedrørende forældremyndighed over ægtefællernes fælles børn. Desuden vedtog Kommissionen den 3. maj 2002 et forslag, der for øjeblikket er til behandling. Det tager sigte på at udvide anvendelsesområdet for forordning Bruxelles II til at omfatte alle afgørelser om forældremyndighed samt på at indføre bestemmelser om bortførelse af børn og om besøgsret over grænserne.

Det fremgår af ovenstående, at Kommissionens tiltag på området for familieret, som er et følsomt område, hvor forskellene mellem nationale lovgivninger ofte genspejler historiske og kulturelle forskelle, går på gensidig anerkendelse af afgørelser og ikke på en harmonisering af gældende ret.

(1) KOM(2002) 222 endelig udg.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1347/200 af 29. maj 2000 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager samt i sager vedrørende forældremyndighed over ægtefællernes børn EFT L 160 af 30.6.2000.