SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1108/96 af Nel van Dijk (V) til Raadet (8. maj 1996)

Om: Kontrol af journalister ved graensen

Mandag den 15. april 1996 blev Marcel Schreinemaekers, journalist ved Radio Limburg i Maastricht, kontrolleret ved graenseovergangen mellem Luxembourg og Frankrig. Schreinemaekers var paa vej til Strasbourg for at overvaere Europa-Parlamentets moedeperiode efter indbydelse fra GD III, informationskontoret i Haag. Som led i denne kontrol blev han anmodet om at forevise sit pressekort for graensemyndighederne. Schreinemaekers imoedekom denne anmodning, om end modvilligt.

Er Raadet enig i, at det udelukkende henhoerer under Europa-Parlamentet og de tjenestegrene i Parlamentet, der har faaet overdraget disse opgaver, at indbyde og akkreditere repraesentanter for medierne, som oensker at overvaere Europa-Parlamentets moeder i Strasbourg?

Er Raadet enig i, at Frankrig som vaertsland boer begraense graensekontrollen, saafremt der generelt fortsat er behov for en saadan kontrol, til et minimum, naermere bestemt en kontrol af pas eller identitetsbevis?

Er Raadet enig i, at ekstra kontrol af repraesentanter for pressen, der tilkendegiver, at de er paa vej til Strasbourg for at udfoere deres arbejde, har en negativ indvirkning paa vaertslandets image?

Er Raadet ikke enig i, at episoder af denne art, der til stadighed finder sted i forbindelse med Europa-Parlamentets moeder i Strasbourg, bevirker, at man i Parlamentet vil vaere langt mindre tilboejelig til at holde moeder i Strasbourg?

Er Raadet villig til over for de paagaeldende franske myndigheder at paapege, at hindringer som ovennaevnte saa vidt muligt boer undgaas, og kan Raadet underrette mig om resultatet af dets undersoegelser af sagen?

Svar (7. august 1996)

1. Raadet er enigt med det aerede parlamentsmedlem i, at Europa-Parlamentet for sine egne moedeperioders vedkommende er eneansvarlig for indbydelse og akkreditering af de journalister, der oensker at overvaere moederne.

2. Til gengaeld er graensekontrol af journalister, som er unionsborgere, et spoergsmaal, som isaer vedroerer Kommissionen paa den ene side og medlemsstaterne paa den anden side, naar der er tale om gennemfoerelse af faellesskabsretten. De gaeldende regler paa omraadet er navnlig Raadets direktiv 68/360/EOEF og 73/148/EOEF ((EFT L 257 af 19.10.1968, s. 13, og EFT L 172 af 28.6.1973, s. 14. )), hvis artikel 3, stk. 1, indeholder foelgende bestemmelse: »Medlemsstaterne tillader, at de naevnte personer (det drejer sig om arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og personer, der oensker at modtage en tjensteydelse, samt disses familiemedlemmer) rejser indpaa deres omraade alene mod forevisning af et gyldigt identitietskort eller pas« med forbehold af de begraensninger, der retfaerdiggoeres af hensynet til den offentlige orden, den offentlige sikkerhed og den offentlige sundhed ((Ibid. henholdsvis artikel 10 og 8. Jf. ogsaa Raadets direktiv 64/221/EOEF (EFT af 4.4.1964, s. 850) samt EF-traktatens artikel 48, stk. 3, artikel 56, stk. 1, og artikel 66. )).

Det er imidlertid Kommissionen, der i henhold til EF-traktatens artikel 155 skal drage omsorg for gennemfoerelsen af faellesskabsretten. Derfor kan Raadet hverken udtale sig om den situation, som det aerede parlamentsmedlem omtaler, eller gribe ind over for den paagaeldende medlemsstats kompetente myndigheder.

3. Raadet minder endelig om, at Europa-Parlamentet har pligt til at afholde sine tolv maanedlige plenarmoederaekker, herunder ogsaa budgetmoederaekken, paa sit hjemsted i Strasbourg i henhold til afgoerelse, truffet ved faelles aftale mellem repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer den 12. december 1992 i Edinburgh.