SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2952/97 af Shaun Spiers (PSE) til Kommissionen (10. september 1997)

Om: Antibiotika i husdyrproduktionen

Er Kommissionen klar over, at den britiske Soil Association foerer en kampagne med henblik paa at standse udbredelsen af medicinresistente sygdomme og sikre, at de forskellige antibiotika ogsaa i fremtiden vil vaere effektive? Er Kommissionen bekendt med foelgende erklaering fra Swann-udvalget, som det britiske sundhedsministerium og det britiske landbrugsministerium i faellesskab nedsatte i 1968: »Det er til overflod bevist, at man, hvis man giver dyr antibiotika, fremmer resistente stammer af mikroorganismer. Der er heller ikke nogen tvivl om, at mange mikroorganismer, uanset om de er resistente over for antibiotika eller ej, kan overfoeres fra dyr til mennesker«? Som med BSE risikerer vi, at de videnskabelige advarsler ignoreres, indtil det er for sent.

Soil Association mener, at brugen af antibiotika boer begraenses til terapeutisk behandling af sygdomme og lejlighedsvis anvendelse som led i sygdomskontrolprogrammer, som normalt boer omfatte aendringer i driftsmetoderne.

Soil Association foreslaar foelgende:

1. et oejeblikkeligt forbud mod alle ydelsesfremmende antibiotika

2. gradvis afskaffelse af receptpligtige antibiotika i foder sammenkaedet med en lovgivning, der kraever aendringer i driftsmetoderne

3. nye kontrolmetoder for anvendelsen af intramammaere antibiotika, som for oejeblikket rutinemaessigt anvendes i normale maelkebesaetninger.

Hvad goer Kommissionen for at saette en stopper for landmaendenes rutinemaessige anvendelse af antibiotika?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (16. oktober 1997)

1. Kommissionen har kendskab til Soil Associations og andre organisationers betaenkeligheder ved det stigende antal tilfaelde, hvor bakterier viser sig at vaere resistente over for de antibiotika, som bruges i humanmedicin.

Kommissionen er ligeledes bekymret over denne udvikling, hvilket har faaet den til, som sikkerhedsforholdsregel og beskyttelsesforanstaltning, at forbyde brugen af avoparcin i foder for ikke at risikere en eventuel nedsaettelse af virkningen af et reserveantibiotikum, som bruges inden for humanmedicin. Paa nuvaerende tidspunkt er det paa baggrund af de videnskabelige oplysninger ikke muligt at konkludere, at det stigende antal tilfaelde af resistens over for laegemidler med antimikrobiel virkning, som anvendes inden for humanmedicin, er forbundet til brugen af antibiotika i foder, og at disse stoffer boer forbydes fuldstaendigt.

Efter anbefaling fra Den Videnskabelige Komité for Foder i dens udtalelse om avoparcin ((Denne udtalelse blev sendt til Europa-Parlamentets sekretariat den 13. 8. 1996. )) af 21. maj 1996, og efter bestemmelserne i direktiv 97/6/EOEF ((EFT L 35 af 5. 2. 1997. )) om tilsaetningsstoffer til foderstoffer, hvor brugen af avoparcin forbydes, har Kommissionen ivaerksat et program for overvaagning af resistente bakterier, som burde vaere klar i begyndelsen af 1998. Der er for oevrigt planer om at gennemfoere eller koordinere en studieraekke i medlemsstaterne eller med de internationale organisationer for at opnaa bedre forstaaelse af de molekylaere mekanismer, der ligger til grund for bakterieresistens og eventuelle overfoersler gennem foedekaeden og i miljoeet.

Kommissionen er endnu ikke i besiddelse af oplysninger, der retfaerdiggoer et totalt forbud mod brugen af de antibiotika, som bruges i foder.

Kommissionen har for oevrigt til hensigt at deltage aktivt i Verdenssundhedsorganisationens kollokvium i oktober 1997 om de sundhedsmaessige konsekvenser af brugen af laegemidler med antimikrobiel virkning i foder.

2. Kommissionen goer sig overvejelser om, hvordan godkendelserne af tilsaetningsstoffer og laegemidler bedst kan forvaltes i overensstemmelse med god landbrugspraksis.

Ifoelge EF-retten maa veterinaerlaegemidler (inklusive antibiotika), med undtagelse af saertilfaelde, kun bruges under naermere fastlagte omstaendigheder, det vil sige for at behandle saerlige sygdomme hos bestemte arter.

3. Brugen af intramammaere antibiotika i malkekvaegsbesaetninger kan medfoere restkoncentrationer i maelken, der overstiger de tilladte maksimalgraensevaerdier. Med Raadets direktiv 96/23/EF om de kontrolforanstaltninger, der skal ivaerksaettes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkter heraf ((EFT L 125 af 23. 5. 1996. )) blev der indfoert aarlige programmer for overvaagning af restkoncentrationer i maelk og isaer restkoncentrationer af stoffer med antimikrobiel virkning. De kompetente myndigheder i hver medlemsstat skal tage officielle proever paa bedrifter eller i mejerier for at undersoege maelken for restkoncentrationer af antibiotika. I henhold til artikel 18 i dette direktiv skal den kompetente myndighed, naar der paavises restkoncentrationer, der overskrider den maksimale graense, foretage en undersoegelse paa oprindelsesbedriften eller paa bedriften, hvor dyrene kommer fra, og den skal ligeledes traeffe de noedvendige foranstaltninger til at sikre folkesundheden og i tilfaelde af gentagne overskridelser traeffe saerlige foranstaltninger.