ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Stillinger kan kun besættes i henhold til artikel 29, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd, hvis mulighederne for intern ansættelse, dvs. ved EU-institutionerne, er blevet vurderet, og Kommissionen bekræfter, at dette krav fortsat vil blive nøje overholdt. Samtidigt opslag både internt (artikel 29, stk. 1) og eksternt (artikel 29, stk. 2) er usædvanligt og gennemføres kun for ikke at forsinke ansættelsesproceduren, når der er en overvejende sandsynlighed for, at der er egnede kandidater uden for institutionen (f.eks. når der er behov for specialiserede profiler). Når en sådan fremgangsmåde tages i anvendelse, anfægter det ikke overholdelsen af princippet om, at ansættelsesmyndigheden (dvs. Kommissionen) gennemgår de interne ansøgninger før de eksterne ansøgninger.
Kommissionen er i færd med at kontrollere dataene i den rapport, som det ærede medlem nævner. Kommissionen har imidlertid endnu ikke modtaget officielle data for genanvendelse af emballage fra Portugal for året 2002. I henhold til Kommissionens beslutning 97/138/EF (1) skal disse data forelægges senest den 30. juni 2004.

Dataene for genanvendelse af emballageaffald, som Quercus har forelagt for 2002, afviger betydeligt fra de officielle tal for årene 1998 til 2001. Ifølge de officielle data for 2001, som Portugal har forelagt, blev i alt 484,225 tons emballageaffald genanvendt, mens der ifølge dataene fra Quercus kun blev genanvendt i alt 193,502 tons emballageaffald. Tilsvarende er den officielt rapporterede genanvendelsessats for 2001 38 %, mens den af Quercus rapporterede genanvendelsessats for 2002 er 15 %. I rapporten fra Quercus gives der ikke nogen forklaring på denne forskel, der dog næppe kan skyldes forskellige referenceår.

Mens de ovennævnte data refererer til genanvendelse i henhold til direktiv 94/62/EF (2) (ændret ved direktiv 2004/12/EF (3)), er det eneste mål, der blev sat for Portugal for 2001, et mål på 25 % nyttiggørelse eller forbrænding i affaldsforbrændingsanlæg med energiudnyttelse. Ifølge dataene fra Portugal for 2001 skulle i alt 667,916tons emballagemateriale henhøre under denne kategori. Den resulterende sats for nyttiggørelse eller forbrænding i affaldsforbrændingsanlæg med energiudnyttelse er 52 %. Derfor har Kommissionen for øjeblikket ikke tilstrækkeligt mange oplysninger til, at den kan nå frem til den opfattelse, at Portugal ikke har opfyldt sit mål for 2001. Kommissionen vil dog kontrollere de officielle data for 2002 og andre relevante oplysninger, der måtte blive forelagt.

Quercus-rapporten henviser også til andre spørgsmål (åbenhed, særlige afgiftsordninger (Green Dot fees), supermarkeder, genbrug, industriemballager, medicinalvareemballager, mere favorabel behandling af visse virksomheder og emballagetyper og situationen på Azorerne). Disse spørgsmål sorterer dog under de nationale myndigheder, og Kommissionen kan for øjeblikket ikke indkredse nogen elementer, der indebærer en overtrædelse af direktivet om emballage og emballageaffald eller andre EU-retsakter.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/868

(2004/C 84 E/0960)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0751/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: Kommissionens rationalisering af koordinationen af medlemsstaternes økonomiske politikker

Trods Kommissionens forsøg på at rationalisere koordinationen af og sammenhængen mellem retningslinjerne for medlemsstaternes økonomiske og beskæftigelsesmæssige politikker, som i øjeblikket ikke altid er gennemført særligt konkret og operationelt, er koordinationen af medlemsstaternes økonomiske politikker stadigvæk ekstremt bureaukratisk, kompleks og tidskrævende og levner faktisk meget lidt plads til offentlig debat både i en europæisk og en national sammenhæng.

Burde Kommissionen ikke foretage en grundig gennemgang af sine overvågnings- og koordinations-metoder af medlemsstaternes økonomier efter for alvor at have rådført sig med Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med henblik på at nedbringe det demokratiske underskud?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(14. april 2004)

Kommissionen har for nylig bebudet et initiativ til at styrke den økonomiske styring i EU. Dette er sket på baggrund af Ecofin-Rådets konklusioner den 25. november 2003, som viste et behov for bedre og mere effektiv økonomisk styring. I den sammenhæng er Kommissionen i færd med at undersøge de forskellige valgmuligheder med hensyn til at øge effektiviteten i den økonomiske styring, herunder en ny balance mellem de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer og stabilitets- og vækstpakken som midler til at koordinere den økonomiske politik. Dette nye initiativ viser, at metoderne til overvågning og koordinering af medlemsstaterne økonomiske politikker opdateres og revideres, hvis og når det er nødvendigt. Initiativet følger sidste års reform af den politiske koordinering i forbindelse med strømliningen af de økonomiske og beskæftigelsesmæssige retningslinjer. Kommissionen er af den opfattelse, at det både vil føre til større politisk sammenhængskraft i kraft af mere afpassede koordineringsinstrumenter og til øget effektivitet i kraft af større fokus på gennemførelsen: den ny treårige koordineringscyklus hjælper medlemsstaterne til bedre at gennemføre EU's politiske retningslinjer, der er fokuseret på centrale politisk spørgsmål og er et resultat af gennemgribende analyse og debat.

Politisk koordinering er en proces baseret på praktiske erfaringer, og de erfaringer, der er gjort med strømliningen af de økonomiske og beskæftigelsesmæssige retningslinjer, er kun et år gamle. Kommissionen vil omhyggeligt overveje yderligere skridt, der skønnes hensigtsmæssige, og vil drøfte spørgsmålet med alle de berørte parter.
2.

Forsyningspligtdirektivet bestemmer, at de nationale tilsynsmyndigheder skal sikre, at direkte gebyrer, som kunderne skal betale, ikke virker prohibitive for nummerportabilitet. I den 9. gennemførelsesrapport, som blev udsendt i december 2003 (1) havde Kommissionen noteret sig, at nummerportabilitetens succes så ud til at være knyttet til operatørens gebyr for at overføre nummeret. Pr. 1. august 2003 var 6 mio. mobilnumre blevet overført. Kommissionen er ikke bekendt med, at der skulle være specifikke problemer med nummerportabilitet i medlemsstaterne, bortset fra Østrig som nævnt ovenfor.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/316

(2004/C 84 E/0364)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0141/04

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om: Børnearbejde

Trods det, at alle medlemsstater har lovgivninger til beskyttelse af mindreåriges rettigheder, er det ikke lykkedes at udrydde børnearbejde fuldstændigt. Tværtimod er kriminelle i mange tilfælde rykket ind på dette område, og der er blevet skabt et sandt internationalt marked, hvor man ofte anvender mindreårige indvandreres arbejdskraft, da den er billig og derfor meget let at udnytte.

Desuden benyttes der i dag tilsyneladende ofte mere raffinerede lokkemidler. Områder som filmkunsten, den audiovisuelle sektor, og modeindustrien er særligt tillokkende, og her ansættes unge i den skolepligtige alder, som i følge den gældende lovgivning ikke ville kunne arbejde inden for andre områder. Desværre, og dette er det mest frastødende ved fænomenet, er der beviser for, at nogle af disse bureauer er dække for handel med narkotika samt prostitution og pædofili.

Kan Kommissionen derfor oplyse,

1. om der er blevet gennemført en undersøgelse for at konstatere, hvor udbredt dette problem er i Europa, for det er klart, at et ungt menneske, som er frataget sine mest elementære rettigheder selv i de mindre alvorlige og ikke voldelige tilfælde, vil blive mærket i sin opvækst,

2. hvilke initiativer den har til hensigt at tage for at finde nye metoder til at bekæmpe børnearbejde især inden for modeverdenen, filmkunsten og det audiovisuelle område, hvor der er behov for et regelsæt, som fastsætter gennemskuelige kriterier for bevilling af tilladelser til bureauer og afgrænser mindreåriges aktiviteter til funktioner, som passer til deres faktiske alder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. marts 2004)

Rådets direktiv 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge på arbejdspladsen (1) indeholder et forbud mod børnearbejde, som gælder for unge under 15 år og for unge, som stadig deltager i obligatorisk skolegang. Direktivet kræver, at medlemsstaterne sikrer, at unge under 18 år beskyttes mod økonomisk udnyttelse og mod ethvert arbejde, der kan skade deres sikkerhed, sundhed eller fysiske, psykiske, moralske eller sociale udvikling eller gribe forstyrrende ind i deres uddannelse.

Medlemsstaterne kan give tilladelse til børns deltagelse i aktiviteter af kulturel eller kunstnerisk art, sportsarrangementer eller reklameforanstaltninger under forudsætning af, at disse aktiviteter ikke vil kunne skade børnenes sikkerhed, sundhed eller udvikling og ikke er af en sådan art, at det kan gå ud over deres skolegang, deres deltagelse i erhvervsorienterings- eller erhvervsuddannelsesprogrammer eller deres mulighed for at få udbytte af den modtagne undervisning.

Direktivet er gennemført i alle medlemsstaterne. Men mens lovgivningen i sig selv synes at være tilfredsstillende, er der tegn på, at tilsynet med dens overholdelse ikke altid er tilstrækkeligt. Kommissionen overvejer derfor at gennemføre en udveksling af den bedste praksis i tilsynet med unge arbejdstagere.

(1) EFT L 216 af 20.8.1994.
Siden april 2001 har EU indført en række sikkerhedsforanstaltninger, der skal sikre, at der ikke importeres oksekødprodukter fra USA, der risikerer at være inficeret med BSE. Disse foranstaltninger er resultatet af en videnskabelig procedure for risikovurdering, som bl.a. identificerede USA som et land, hvor der er risiko for udbrud af BSE. Denne risikovurdering har været gennemført for en række større eksportlande, og det har vist sig at være korrekt, når den forudsagde eksistensen af BSE i lande, der ikke tidligere havde haft egne tilfælde, herunder bl.a. Canada og Japan.

De nuværende beskyttelsesforanstaltninger mod BSE i forbindelse med import findes i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (1). Betingelserne er ens for lande, hvor der er risiko for BSE, og for lande, hvor der allerede er konstateret et udbrud af BSE. Der er derfor ikke behov for skærpede beskyttelsesforanstaltninger i forbindelse med import som følge af forekomsten af det første tilfælde af BSE i USA.

I importbestemmelserne indgår, at importerede produkter ikke må indeholde eller være afledt af visse dele af dyr, der anses for at indebære en risiko for BSE. Listen over disse dele er ikke begrænset til hjerner og hvirvelsøjler, men omfatter en række andre dele af dyr.

Disse foranstaltninger følger principperne i WTO-aftalen om sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/658

(2004/C 84 E/0742)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0702/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om: Plan for genopretning af hellefiskbestanden: ekstraordinære foranstaltninger fra Kommissionens side

Kommissionen oplyste i sit svar af 27. november 2003 på min tidligere forespørgsel P-3264/03 (1), at der er blevet nedsat en arbejdsgruppe i Generaldirektoratet for Fiskeri, som skal se på alle følgerne for Fællesskabets NAFO-fiskerflåde, der er berørt af de afgørelser, som blev truffet på årsmødet i 2003.

Den 19. januar 2004, da generaldirektøren deltog i et møde i Fiskeriudvalget, sagde han som svar på mit spørgsmål om McGuires nye videnskabelige rapporter — der er i modstrid med tidligere rapporter fra NAFO — at Kommissionen ville undersøge dem. Der har for nyligt været holdt nye møder med forskere i Madrid.

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt man nu er kommet med dette spørgsmål?

Vil Kommissionen tage hensyn til de nye rapporter med henblik på møderne i NAFO i juni og september 2004 for bedre at forsvare EU's fiskeriinteresser?

Kan Kommissionen oplyse om de konkrete planer og om, hvilke foranstaltninger den agter at træffe for at hjælpe den del af fiskerflåden, der er berørt af de afgørelser om hellefisk, der blev truffet i NAFO i 2003?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. marts 2004)

Kommissionen har gennemgået McGuire-rapporten og har deltaget i et møde arrangeret af de spanske myndigheder. Efter en grundig gennemgang af rapporten i samråd med alle EU's repræsentanter i NAFO's Videnskabelige Råd er Kommissionen kommet til den konklusion, at rapporten ikke indeholder nye oplysninger, og at man derfor fortsat kan have tillid til det arbejde, som NAFO's Videnskabelige Råd udførte i juni 2003. Det mest passende forum for en drøftelse af denne rapport er efter Kommissionens mening mødet i NAFO's Videnskabelige Råd i juni 2004.

Rådet drøfter i øjeblikket visse ændringer af FIUF-forordningen (2), som tager sigte på at lette fiskernes byrde som følge af vedtagelsen af genopretningsplaner, herunder socioøkonomiske foranstaltninger til fordel for fiskere. Kommissionen er positivt indstillet over for disse.

Der er ligeledes gjort alternative fiskerimuligheder tilgængelige for EU's NAFO-fiskerflåde ved hjælp af kvoteoverførsler i de grønlandske og færøske farvande.

(1) EFT C 70 E af 20.3.2004, s. 248.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet, EFT L 337 af 30.12.1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/286

(2004/C 88 E/0293)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1202/04

af Françoise Grossetête (PPE-DE) til Kommissionen

(14. april 2004)

Om: Definition af affald og metoder til håndtering og bortskaffelse af affald

Definitionen af affald, men også af metoderne til håndtering og bortskaffelse af affald, fortolkes forskelligt af medlemsstaterne. Disse forskelle gør det hverken muligt at sikre en tilfredsstillende retssikkerhed eller at tilstræbe en effektiv affaldshåndtering i Europa.

Hvorledes og hvornår påtænker Kommissionen i betragtning af ovenstående at foretage grundlæggende ændringer i affaldspolitikken og særligt at forenkle definitionen af affald og metoderne til håndtering og bortskaffelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. april 2004)

Kommissionen ser i øjeblikket nærmere på affaldspolitikken som led i temastrategien for forebyggelse og genanvendelse af affald. Strategien vedtages i løbet af foråret 2005.

Hvad definitionen af affald angår, gjorde Kommissionen i sin meddelelse »På vej mod en temastrategi for affaldsforebyggelse og genanvendelse« (1) opmærksom på muligheden for at ændre definitionen af affald, hvis der var klare fordele ved at gøre dette, og hvis man kunne opretholde et højt miljøbeskyttelsesniveau. Det fremgik af den høring om meddelelsen, der blev foretaget blandt interessegrupperne, at der tilsyneladende kun er ringe interesse i en så grundlæggende ændring, men at det vil være nyttigt at præcisere nogle aspekter af definitionen af affald, herunder navnlig hvornår affald ikke længere er affald. Kommissionen overvejer, hvordan dette spørgsmål skal tackles.

De forskellige metoder til behandling og håndtering af affald kan afspejle de forskellige geografiske, sociale og økonomiske forhold, der gør sig gældende i EU. Det er vigtigt, at der fastsættes et højt og ensartet miljøbeskyttelsesniveau for de forskellige former for affaldshåndtering, men der bør fortsat være en vis fleksibilitet med hensyn til, hvilken behandlingsmode der vælges, således at der kan tages hensyn til lokale forhold. Kommissionen gør i sin meddelelse om en temastrategi for affaldsforebyggelse og genanvendelse opmærksom på, at der ikke findes harmoniserede standarder for genanvendelsesanlæg i EU, og at der vil blive set på mulighederne for at rette op på dette inden for rammerne af temastrategien.

(1) KOM(2003) 301 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/548

(2004/C 84 E/0625)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0204/04

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om: Regnskabsaflæggelse

Hvilke fordele mener Kommissionen, at Parmalats aktionærer og kreditorer har af, at firmaet aflagde regnskab hvert kvartal?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(15. marts 2004)

Det er Kommissionens faste politik ikke at kommentere sager, der er ved at blive undersøgt og behandlet af retten.

Uden specielt at henvise til Parmalat-sagen mener Kommissionen generelt, at der er større mulighed for hurtigt at opdage regnskabssvig, hvis virksomhederne har pligt til fire gange om året at aflægge regnskabsrapporter eller regnskaber snarere end en enkelt gang. En aktionær vil hermed hurtigere få oplysninger om eventuelle likviditetsproblemer, idet de offentliggjorte oplysninger ikke er forkerte eller falske. Det er ikke muligt at forhindre svig ved at offentliggøre oplysninger, men det kan hurtigere opdages.

Statistisk set er det ikke muligt at drage endelige konklusioner eller se sammenhænge ud fra en enkelt isoleret undersøgelse.
Forekomsten af Parkinsons sygdom går fra at være på 0,6 % for aldersgruppen 65 år til at være 3,5 % for aldersgruppen 85 år og derover, uden nogen større forskel mellem mænd og kvinder. Det er en af de mest almindelige neurodegenerative sygdomme hos ældre. Der synes ikke at være signifikante forskelle mellem landene indbyrdes (iflg. foreliggende oplysninger for Spanien, Frankrig, Italien og Nederlandene, 1997) (Kilde: Befolkningens sundhedstilstand i EU, Sanco C, 2003).

Der findes ingen overbevisende dokumentation på forskelle i forekomsten i de europæiske lande. Skønsmæssigt er ca. 400 000 mænd og 540 000 kvinder i aldersgruppen 65 år og derover ramt af Parkinsons sygdom i EU. Fortsat er et betydeligt antal patienter med Parkinsons sygdom dog ikke registreret blandt befolkningen som helhed.

I 1998 finansierede Kommissionen i øvrigt en undersøgelse af oplysningerne om udskrivninger af patienter fra hospitalerne i en række EU-lande, for så vidt angår Alzheimers sygdom og andre neurodegenerative sygdomme (herunder Parkinsons sygdom), men over forskellige tidsrum. Resultaterne viser, at antallet af hospitalsindlæggelser er temmeligt lavt i forbindelse med Parkinsons sygdom.

Parkinsons sygdom er, ligesom alle andre invaliderende sygdomme i forbindelse med befolkningens aldring, en alvorlig lidelse. Sundhed og aldring er endvidere et af de prioriterede emner i arbejdsprogrammet for 2004 vedrørende afsnit 1 — sundhedsoplysninger — i Fællesskabets folkesundhedsprogram.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/529

(2004/C 84 E/0604)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0048/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om: Det Europæiske Agentur for Fiskerikontrol. Placering i Galicia

På Det Europæiske Råds seneste møde i Bruxelles under det italienske formandskab blev der i forbindelse med vedtagelsen af forskellige agenturers placering truffet afgørelse om oprettelse af Det Europæiske Agentur for Fiskerikontrol, som skal placeres i Spanien.

Ifølge visse kredse i den galiciske regering og presse skal dette agentur placeres i Vigo. Er der allerede truffet afgørelse herom?

Ifølge nogle forlydender bliver agenturet først operativt i 2005. Hvilke planer er der i så henseende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. februar 2004)

Kommissionen glæder sig over konklusionen fra medlemsstaternes repræsentanter, der mødtes med stats-og regeringscheferne den 13. december 2003 i Bruxelles vedrørende oprettelsen af et europæisk agentur for fiskerikontrol, der skal have hovedsæde i Spanien.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen har til rådighed, ser det ud til, at den spanke regering ønsker at placere dette agentur i byen Vigo i Galicien, men Kommissionen har ikke fået nogen officiel bekræftelse af dette valg.

Kommissionen vil i marts 2004 forelægge Rådet og Parlamentet et forslag til forordning om oprettelse af et europæisk agentur for fiskerikontrol.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/242

(2004/C 88 E/0245)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0904/04

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(24. marts 2004)

Om: Garanti på Mercedes-Benz-biler

Er Kommissionen klar over, at Mercedes-Benz giver tre års garanti på alle biler, der købes i Det Forenede Kongerige, men kun giver to års garanti på biler, der købes på det europæiske fastland?

Da denne situation kan opfattes som et forsøg på at fratage britiske borgere lysten til at købe Mercedes-Benz-biler i andre EU-medlemsstater, anser Kommissionen dette som en hindring for den frie handel i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(22. april 2004)

Hvad angår det første spørgsmål i det ærede medlems forespørgsel, er Kommissionen bekendt med, at der på visse mærker, herunder Mercedes, tilbydes tre års garanti i Det Forenede Kongerige og kun to år i andre medlemsstater.

Kommissionen finder, at længden af garantien på Mercedes-køretøjer alene afhænger af Daimler-Chryslers europæiske markedsføringspolitik. Såfremt denne garanti opfylder bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1400/2002 af 31. juli 2002 (1) om motorkøretøjsbranchen (f.eks. om forbrugeren har mulighed for at gøre sin garanti gældende over for et medlem af køretøjsfabrikantens værkstedsnet inden for EU), finder Kommissionen ikke, at en længerevarende garanti er en restriktiv fælles praksis, som kan forhindre frihandel i Europa.

En længere garanti er i lighed med rabatter et godt kommercielt incitament, men den fratager ikke forbrugeren muligheden for at anskaffe et køretøj uden for Det Forenede Kongerige, hvis han/hun mener at kunne gøre en bedre forretning ved at købe i udlandet.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1400/2002 af 31. juli 2002 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis inden for motorkøretøjsbranchen, EFT L 203 af 1.8.2002.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/379

(2004/C 84 E/0440)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0368/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om: Den irske regerings afgiftspolitik og Seveso II-direktivet

Hvorledes har den irske regering svaret på den begrundede udtalelse, der blev varslet den 18. juli 2003 (IP/03/1048) vedrørende den irske regerings beslutning om at opkræve et beløb fra medlemmer af offentligheden, der udtaler sig om udviklingen i forbindelse med større industrianlæg omfattet af Seveso II-direktivet om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (Rådets direktiv 96/82/EF (1))?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at iværksætte i den pågældende sag?

(1) EFT L 10 af 14.1.1997, s. 13.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/765

(2004/C 84 E/0860)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0181/04

af Charlotte Cederschiöld (PPE-DE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om: Netværks- og informationssikkerhed

Ser Kommissionen i en tid med tiltagende trusler mod informationssikkerheden værdien i en international anerkendt, uafhængig metode til at evaluere og certificere sikkerheden i informations- og kommunikationsteknologiske produkter (IKT)? Er Kommissionen enig i, at det fælles kriterium kan udgøre en sådan metode, og er Kommissionen klar over, at det er anerkendt i flere lande i Europa, USA og andre steder, men endnu ikke er indført i alle medlemslande, og endnu ikke i alle medlemslande indgår i overvejelserne ved anskaffelsen af IKT-produkter? Har Kommissionen overvejet, hvorledes Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed kan fremme indførelsen af det fælles kriterium i Europa?