SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1583/97 af Ulla Sandbaek (I-EDN) til Kommissionen (6. maj 1997)

Om: Udformningen af faelles standarder for alle foedevarer af hensyn til de fri verdenshandel

I en rapport fra det seneste Codex Alimentarius-moede om udformningen af faelles standarder for alle foedevarer af hensyn til den fri verdenshandel fremgaar det,

1. at Codex ikke har opstillet krav hvor landmanden maa sproejte medicinen ind i sine dyr.

Dette betyder, at koedkontrollen paa slagterierne ikke kan finde sproejtestederne og derefter kassere det medicinholdige koed, hvilket er problematisk, da medicinen ophober sig omkring sproejtestedet og kun nedbrydes langsomt.

2. at Codex vil fastsaette graenser for hvor meget medicin, der maa vaere i koedet.

Det vil sige, at man accepterer, at dyret bliver slagtet foer al medicin har forladt koedet.

I oevrigt fremgaar det, at Codex Alimentarius vil indfoere en ny kemisk metode til at maale for rester af antibiotika og anden medicin i slagtedyr i stedet for den biologiske metode, der anvendes i dag. Dette vil medfoere en vaesentlig udgiftsstigning for de slagterier og laboratorier, der foretager maalingerne.

Er det korrekt, at Kommissionen har accepteret den manglende regulering af sproejtestedet?

Har Kommissionen i Codex taenkt sig at acceptere medicin i koed fra slagtedyr, eller vil man kaempe for, at koedet skal vaere medicinfrit?

Har Kommissionen allerede udformet sit mandat paa dette omraade?

I bekraeftende fald vil man saa acceptere Codex-kravene, som i dette tilfaelde ligger vaesentligt under de eksisterende danske og europaeiske krav?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (19. juni 1997)

Kommissionen formoder, at det aerede medlem henviser til rapporten fra det tiende moede i Codex-udvalget for restkoncentrationer af veterinaermedicinske praeparater i levnedsmidler, som blev afholdt i San José i Costa Rica fra 29. oktober til 1. november 1996.

Denne rapport angiver ikke udtrykkeligt, hvor paa et dyr landmanden maa indsproejte medicin. Sproejtesteder blev dog droeftet generelt paa ovennaevnte moede, og dette spoergsmaal vil blive taget op igen ved naeste moede i Codex-udvalget for restkoncentrationer af veterinaermedicinske praeparater i levnedsmidler, som finder sted i april 1998.

Kommissionen er endnu ikke fuldgyldigt medlem af Codex Alimentarius og har kun status af privilegeret observatoer. Medlemsstaterne er dog fuldgyldige medlemmer af Codex Alimentarius.

I Faellesskabet reguleres restkoncentrationer af veterinaermedicinske praeparater i animalske levnedsmidler af Raadet forordning (EOEF) nr. 2377/90 ((Raadets forordning (EOEF) nr. 2377/90, EFT L 224 af 18.8.1990. )) med senere aendringer. Heri er fastlagt, at alle farmakologisk virksomme stoffer, der anvendes i veterinaermedicinske praeparater til dyr bestemt til levnedsmiddelproduktion, skal gennem en videnskabelig vurdering. Efter denne vurdering optages de paa en liste i et af de fire bilag til denne forordning. Bilag I og III angiver maksimalgraensevaerdierne (MRL) for levnedsmidler hidroerende fra dyr. Bilag IV angiver stoffer, som ikke maa anvendes i veterinaermedicinske praeparater til dyr beregnet til levnedsmiddelproduktion, og bilag II angiver de stoffer, for hvilke der efter en grundig videnskabelig vurdering ikke fastsaettes maksimalgraensevaerdier. Maksimalgraensevaerdier foreslaas af Udvalget for Veterinaermedicinske Praeparater (CVMP) og fastlaegges i henhold til proceduren i Raadet forordning (EOEF) nr. 2377/90. Codex-standarder tages i betragtning ved udvalgets vurdering. Kommissionen har aldrig givet udtryk for intentioner om at saenke det forbrugerbeskyttelsesniveau, som allerede er naaet i Faellesskabet, og agter heller ikke at goere dette.