ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2046/99

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(3. november 1999)

Om: Fuldstændig liste over godtgørelser, som Kommissions formand og medlemmer kan gøre krav på

Kan Kommissionen opstille en fuldstændig liste over alle de godtgørelser, der udbetales til Kommissionens formand og medlemmer ud over deres løn, eller som de kan gøre krav på?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(13. december 1999)

Aflønningen af Kommissionens formand og medlemmer, Domstolens præsident, dommere, generaladvokater og justitssekretær samt præsidenten for, medlemmerne af og justitssekretæren i Retten i Første Instans, er fastlagt i Rådets forordning nr. 2778/98 af 17. december 1998 om ændring af forordning nr. 422/67/EØF, nr. 5/67/Euratom(1).

I henhold til disse forordninger kan aflønningen af kommissionsmedlemmer, formand og næstformænd ud over en grundløn omfatte familietillæg og andre tillæg. Familietillæg ydes efter fradrag af beløb af samme karakter, som kommissionsmedlemmet måtte modtage fra anden side. Hvert kommissionsmedlems samlede aflønning afhænger således klart af, hvilke tillæg han eller hun er berettiget til.

De familietillæg, som kommissionsmedlemmer, formand og næstformænd er berettiget til, består af et husstandstillæg på 5 % af grundlønnen (såfremt ægtefællen ikke er erhvervsaktiv), et børnetilskud på 213,62 for hvert barn samt et uddannelsestillæg, der afhænger af, hvor i uddannelsessystemet, barnet befinder sig (36 %, 50 % eller 100 % af 190,90 på henholdsvis grundskoleniveu, sekundærniveau og universitetsniveau).

Der ydes et boligtilskud på 15 % af grundlønnen.

Der ydes desuden et repræsentationstillæg på 607,71 til kommissionsmedlemmer, 911 til næstformænd og 1 418 til formanden. Udgifter til repræsentation refunderes på grundlag af indgivne fakturaer. Refusionen er begrænset til 11 347 om året for de fleste kommissionsmedlemmer. For næstformænd og for medlemmer med ansvar for forbindelser med tredjelande er der fastsat et loft på 17 023, og for formanden er det på 22 694.

Ved tiltrædelsen har et kommissionsmedlem (medmindre han eller hun er af belgisk nationalitet) ret til en godtgørelse af udgifter i forbindelse med bosættelsen, svarende til to måneders grundløn (for tiden 31 209 for en kommissær), godtgørelse af rejseudgifter for sig selv og sine familiemedlemmer samt godtgørelse af flytteudgifter (inklusive forsikring).

(1) EFT L 347 af 23.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2174/99 af Salvador Jové Peres (GUE/NGL) til Kommissionen. Retsakter, der kan fordreje konkurrencevilkårene.



EF-Tidende nr. 170 E af 20/06/2000 s. 0149 - 0149



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2174/99 af Salvador Jové Peres (GUE/NGL) til Kommissionen (29. november 1999) Om: Retsakter, der kan fordreje konkurrencevilkårene Hvad ville Kommissionen kalde det, hvis der i en forordning kun indrømmedes toldnedsættelse for råvarer til en enkelt virksomhed ud af en gruppe af virksomheder, der alle beskæftiger sig med det samme, uden nogen klar begrundelse herfor? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti (6. december 1999) Kommissionen har ikke for vane at besvare hypotetiske spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1695/99

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(29. september 1999)

Om: EU-koordinator Hombach

Den af EU udnævnte internationale koordinator for genopbygning af Balkan har i ugevis været under mistanke for at være indblandet i omfattende bestikkelsesaffærer (stikord: privat hus i Mülheim og luksusdomicil i Canada). Disse tungtvejende beskyldninger har fået ham til den 27. august 1999 frivilligt at opgive sine partifunktioner.

På baggrund af denne langt fra opklarede og yderst uigennemskuelige situation samt de helt uforståelige og uhensigtsmæssige planer om at lægge hans kontor i Bruxelles i stedet for direkte i nærheden af det område, hvori han skal udøve sit hverv, bedes Rådet besvare følgende: Har Kommissionen planer om at anbefale Hombach at træde tilbage fra sin ansvarsfulde post som EU-udsending for den demokratiske og økonomiske genopbygning af Balkanområdet?

Det ville endvidere under de givne omstændigheder og af hensyn til gennemsigtigheden være tilrådeligt offentligt at bekendtgøre størrelsen af den godtgørelse, som Hombach er blevet lovet for at påtage sig dette hverv. Agter Kommissionen at gøre dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(9. november 1999)

I henhold til traktaten om Den Europæiske Union (artikel 18 tidl. artikel J.8) kan Rådet udpege en særlig repræsentant.

De pågældende spørgsmål vedrørende aflønningen af den særlige repræsentant er anført i en finansiel erklæring, som i henhold til artikel M i den inter-institutionelle overenskomst om finansiering af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik af 16. juli 1997, er meddelt til Parlamentet af Rådet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1596/99

af James Nicholson (PPE-DE) til Rådet

(20. september 1999)

Om: Menneskerettighederne i Usbekistan

Bekymrede kristne i EU henleder til stadighed vores opmærksomhed på krænkelser af menneskerettigheder i Usbekistan. De har nævnt præsten Rashid Turibayev, Parhad, Yangibayev, Iset Tanishiev og Nail Asanov, som de mener er blevet fængslet på grundlag af falske beskyldninger for besiddelse af narkotika.

Følger Rådet med i menneskerettighedssituationen i Usbekistan, især hvad angår behandlingen af konverterede kristne, og hvilke henvendelser har den rettet til den usbekiske regering i forbindelse med de ovennævnte fire fanger?

Svar

(29. november 1999)

Rådet følger nøje menneskerettighedssituationen i Usbekistan.

EU tager jævnligt dette spørgsmål op med de usbekiske myndigheder. I en henvendelse i Tashkent i juli 1999 og på det første møde i samarbejdsrådet EU-Usbekistan den 13. september 1999 udtrykte Unionen bekymring over religionsfriheden og navnlig mishandlingen af kristne i Usbekistan. Den opfordrede den usbekiske regering til at respektere de internationale principper om religionsfrihed inden for rammerne af partnerskabs- og samarbejdsaftalen, som blev indgået for nylig, og Usbekistans OSCE-forpligtelser. EU udtrykte også stærk bekymring over fængsling på grund af politisk eller religiøs overbevisning og over fængselsforholdene i Usbekistan.

Rådet vil blive ved med nøje at følge menneskerettighedssituationen i Usbekistan i alle dens aspekter og jævnligt tage spørgsmålet op med de usbekiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1838/99

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(13. oktober 1999)

Om: Mangler ved levnedsmiddelkontrollen i spanske havne

I slutningen af august 1999 offentliggjorde Kommissionen en rapport om veterinær kontrol foretaget af Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret i spanske havne og lufthavne i perioden mellem november 1998 og marts 1999. Under disse inspektionsbesøg blev der fundet alvorlige mangler ved sundhedskontrollen på visse spanske grænsekontrolsteder med bemyndigelse til at foretage levnedsmiddelkontrol.

Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen at træffe over for de spanske myndigheder for at forbedre den situation, som Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret beskriver i sin rapport, hvis der tages udgangspunkt i rapportens konklusioner, som er offentliggjort på Generaldirektorat XXIV's hjemmeside?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(9. november 1999)

Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor har besøgt Spanien to gange i den senere tid, først i november 1998 og derefter i februar 1999. Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse har offentliggjort resultaterne af disse to besøg i deres endelige form på sin hjemmeside, herunder bemærkninger og reaktioner til Kommissionens resultater i udkastet til rapport fra de spanske myndigheders side.

Kommissionen har modtaget skriftlige svar på kritikken af de mangler, der blev identificeret i denne rapport, og disse svar drøftes stadig med de spanske myndigheder, herunder især visse specifikke henstillinger. De spanske myndigheder har angivet, at de i spørgsmålet om utilstrækkelige faciliteter nu vil foretage de nødvendige ændringer eller planlægge nye faciliteter. I spørgsmålet om mangler i kontrolprocedurerne ved grænsekontrolstederne blev der truffet øjeblikkelige administrative foranstaltninger for at forbedre tingenes tilstand.

Kommissionen tager flere gange om året helt regelmæssigt stilling til forslag om ændringer i listen over grænsekontrolsteder fremsat enten af Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret eller af medlemsstaterne for eventuelt at ændre den offentliggjorte liste over grænsekontrolsteder (Kommissionens beslutning 97/0778/EF af 22. juli 1997 om en liste over grænsekontrolsteder, der er godkendt til at føre veterinærkontrol med produkter og dyr fra tredjelande, om nærmere regler for den kontrol, som Kommissionens veterinærsagkyndige skal føre, og om ophævelse af beslutning 96/0742/EF(1)). Listen over grænsekontrolsteder blev for nylig ændret ved Kommissionens beslutning 1999/0577/EF af 20. juli 1999(2).

(1) EFT L 315 af 19.11.1997.

(2) EFT L 219 af 19.8.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1665/99

af Lucio Manisco (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. september 1999)

Om: Bedrageri med hensyn til lån fra IMF og Den Europæiske Bank for Økonomisk Genopbygning og Udvikling

Direktøren for Den Internationale Monetære Fond, Michel Camdessus, ydede i slutningen af juli 1999 et lån til Den Russiske Føderation på 4,5 mia. dollars, selv om han havde kendskab til en rapport fra Price Waterhouse, hvoraf det fremgik, at Centralbanken i Moskva allerede i lang tid har overført en del af disse midler til udenlandske finanscentre.

Kan Kommissionen oplyse, om der ud over midlerne fra IMF også er blevet begået bedrageri med midlerne til EBRD?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(3. november 1999)

Hvad angår det generelle spørgsmål om påstået bedrageri i Rusland er Kommissionen fortsat af samme opfattelse som anført i den erklæring, den afgav i Parlamentet den 16. september 1999. Med hensyn til det ærede medlems specifikke spørgsmål videregiver Kommissionen herved de oplysninger, den er i besiddelse af i sin egenskab af EU's repræsentant i bestyrelsen for Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD).

Ulovlig kapitalflugt er en strafbar handling, og de personer, der begår den, vil derfor forsøge at skjule deres aktiviteter for myndighederne, herunder EBRD. EBRD har derfor en politik for bekæmpelse af hvidvaskning og kræver, at pengeinstitutter, som den yder kredit, afgiver erklæringer, som skal tjene til at reducere sandsynligheden for, at Banken uforvarende bliver involveret i sådanne aktiviteter. Desuden er alle EBRD-betalinger til og fra Rusland dækket af de nødvendige tilladelser fra centralbanken.

Ca. en fjerdedel af al EBRD-finansiering sker hos russiske modparter. EBRD's aktiviteter hos russiske modparter er begrænset til finansiering af godkendte projekter, hvor brugen af midler er nøje defineret. EBRD fører streng kontrol med udbetalinger, hvilket betyder, at midlerne så vidt muligt betales direkte til kontrahenterne. Når der benyttes andre udbetalingsmekanismer, såsom særlige konti, afstemmes disse konti regelmæssigt for at sikre, at midlerne anvendes efter hensigten.

Personalet orienteres regelmæssigt om situationen af den person med ansvar for hvidvaskningsbekæmpelse, som Banken udpegede i 1996.

Efter den seneste sag med Bank of New York har EBRD foretaget sin egen kontrol af russiske engagementer og har bedt sine revisorer om at foretage en gennemgang af en række specifikke russiske projekter, som kunne blive udsat for hvidvaskningsaktiviteter. Selv om den eksterne kontrol fortsætter, er Bankens foreløbige vurdering efter dens egen kontrol, at der ikke er nogen projekter, som ved en umiddelbar betragtning rummer en adfærd eller transaktioner, som kunne tyde på hvidvaskning.

Kommissionen har ingen grund til at betvivle ovenstående oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2054/99

af Gérard Caudron (PSE) til Kommissionen

(3. november 1999)

Om: Afskaffelse af europæisk støtte til mælkedistribution i skolerne

Fra alle sider konstateres en nedskæring og senere afskaffelse af fællesskabsstøtten til mælkedistribution i skolerne som følge af en afgørelse fra Kommissionen.

Ifølge ernæringsspecialister er mælk vigtig i børns ernæring af hensyn til deres vækst. Mælkedistributionen i skolerne gør det i øvrigt endnu i dag muligt at komme i kontakt med visse befolkningskategorier, som ikke nyder godt af en afbalanceret ernæring.

Dette projekt er foruroligende, både hvad angår landbruget og folkesundheden.

Rådet (landbrug) mente den 14.-15. juni 1999, at det var vigtigt at fremme mælkeforbruget på grund af mælkens næringsværdi, særlig for børn og unge. Hvorfor træffer Kommissionen da en afgørelse, som går imod Rådets udtalelse?

Når folkesundheden gennem Amsterdam-traktaten har opnået status som en horisontal fællesskabspolitik, hvorledes kan Kommissionen da påtage sig den risiko at skade sundheden for de europæiske børn, som nyder godt af dette ernæringstilskud i skolerne?

Kan Kommissionen på denne baggrund dementere de fremsatte oplysninger og berolige de europæiske borgere?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-2029/99 og E-2054/99

(9. december 1999)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1613/99

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(15. september 1999)

Om: Kampen mod landminer

Den foregående Kommission var meget aktiv i kampen mod landminer.

Hvilke initiativer vil den nye Kommission tage med henblik på at fortsætte disse aktioner?

Er Kommissionen rede til i denne forbindelse af afholde en ny international konference; hvornår og hvor er en sådan konference i bekræftende fald planlagt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(11. oktober 1999)

I henhold til Rådets resolution 11913/96 og Parlamentets beslutning A4-0149/95 har Kommissionen under særlig henvisning til de inden for rammerne af Ottawa-traktaten indgåede forpligtelser til hensigt at yde et større bidrag til at forstærke de internationale bestræbelser på at bekæmpe det verdensomspændende problem med personelminer. Inden udgangen af 1999 vil Parlamentet og Rådet få forelagt et udkast til forordning om en fælles aktion mod personelminer, ledsaget af en meddelelse herom til Rådet og Parlamentet.

I denne forbindelse lægges der særlig vægt på en bedre koordination af aktiviteterne i Kommissionen, medlemsstaterne og på internationalt niveau, herunder støtte til De Forenede Nationer i forbindelse med dets samlede koordinerende rolle. Alle andre større aktiviteter iværksat af Kommissionen, som f.eks.

organisation af internationale konferencer, vil blive behandlet i forbindelse med vedtagelsen af den nye forordning og i snævert samarbejde med De Forenede Nationer og andre aktører på dette område. Kommissionen påtænker ikke at afholde en større international konference for øjeblikket.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1802/99

af David Bowe (PSE) til Kommissionen

(12. oktober 1999)

Om: Lindan

I forbindelse med Rådets direktiv 91/0414/EØF(1) har de østrigske myndigheder udarbejdet en monografi om de sundheds- og miljømæssige virkninger af pesticidet lindan. I monografien anbefalede de østrigske myndigheder, at man indstillede anvendelsen af lindan i hele EU, indtil der blev forelagt nye data. Endvidere krævede de østrigske myndigheder, at lindan blev klassificeret i kategori 3 af de kræftfremkaldende stoffer, og at etiketten skulle indeholde ordene eventuel risiko for irreversible virkninger i henhold til direktiv 67/0548/EØF(2).

I betragtning af anbefalingerne i rapporten og den omstændighed, at Sverige og Danmark allerede har forbudt lindan, hvilke foranstaltninger agter Kommissionen da at træffe vedrørende dette produkt? Vil den fuldt ud acceptere de østrigske myndigheders anbefalinger, navnlig på baggrund af forsigtighedsprincippet?

(1) EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

(2) EFT 196 af 16.8.1967, s. 1.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1801/99 og E-1802/99

(15. november 1999)

Med hensyn til situationen vedrørende gennemgangen af dokumentationen om lindan kan Kommissionen henvise til sit svar på skriftligt spørgsmål E-154/99 fra Anita Jean Pollack(1).

Kommissionen vil følge de procedurer, der er fastlagt i Kommissionens forordning (EØF) 3600/92 af 11. december 1992 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/0414/EØF om markedsføring af

plantebeskyttelsesmidler,(2) og vil så hurtigt som muligt, efter at alle konsultationer er afsluttet, fremsætte et forslag til Den Stående Komité for Plantesundhed. Her kan det blive nødvendigt at revidere klassificeringen og mærkningen af lindan i henhold til direktiv 67/0548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer(3).

Der er sket store fremskridt siden direktiv 91/0414/EØF af 15. juli 1991(4) blev vedtaget, især med hensyn til udarbejdelse af lovgivning til gennemførelse af direktivet, dokumenter om teknisk støttemateriale samt opbygning af tillid mellem medlemsstaterne. Kommissionen er imidlertid enig i synspunktet om, at revisionsprocessen bør fremskyndes.

Derfor drøfter man en ny strategi inden for rammerne af de muligheder, der er for Kommissionens aktioner, som fastlagt i direktiv 91/0414/EØF. Det forventes, at dette i slutningen af 1999 vil føre til vedtagelsen af yderligere gennemførelsesforanstaltninger vedrørende revisionen af de resterende aktive stoffer. Kommissionen agter ikke at sænke direktivets sikkerhedsstandarder.

(1) EFT C 325 af 12.11.1999, s. 76.

(2) EFT L 366 af 15.12.1992.

(3) EFT L 196 af 16.8.1967.

(4) EFT L 230 af 19.8.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1659/99

af Hubert Pirker (PPE-DE) til Kommissionen

(14. september 1999)

Om: Atomkraftværket i Krsko

Den indstillede kommissær Günther Verheugen erklærede under EP-høringen, at enkelte ansøgerlande ved tiltrædelsen burde forpligtes til at nedlukke usikre atomkraftværker eller til at forelægge en plan for indstilling af produktionen af atomstrøm på usikre atomkraftværker. Verheugen understregede, at der ikke ville blive indgået nogen form for kompromis med hensyn til sikkerheden på atomkraftværker. I den forbindelse blev der dog ikke henvist til det slovenske atomkraftværk i Krsko, selv om det ligger i et jordskælvsbælte og dermed udgør en stor trussel.

Hvad agter Kommissionen at gøre for at få lukket dette usikre atomkraftværk i ansøgerlandet Slovenien, så det ikke længere udgør en fare, navnlig for de tilgrænsende østrigske delstater Kärnten og Steiermark?

Stiller Kommissionen de samme betingelser i forbindelse med nedlukningen af atomkraftværket i Krsko, som Verheugen opstillede for de kraftværker, han nævnte som værende usikre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(8. oktober 1999)

Kommissionen har allerede erklæret, at de atomkraftværker af sovjetisk konstruktion i ansøgerlandene, som ikke kan opgraderes, skal nedlukkes snarest muligt i henhold til de aftalte tidsplaner. Dette gælder atomkraftværket i Ignalina i Litauen, reaktor 1-4 på atomkraftværket Kozloduy i Bulgarien og Bohunice V1 i Slovakiet. Med dette formål for øje forhandler Kommissionen med disse tre lande i fælles arbejdsgrupper.

Hvad angår atomkraftværket i Krsko i Slovenien forholder det sig anderledes. Det drejer sig om et kraftværk af vestlig konstruktion svarende til dem, som for øjeblikket opererer i Fællesskabet og i andre vestlige lande. Slovenien fortsætter programmerne om forbedring af sikkerheden på dette kraftværk. Ifølge Agenda 2000 bør der i lande, hvor der findes atomkraftværker af vestlig konstruktion (Rumænien og Slovenien), føres tilsyn med, at de nødvendige sikkerhedsstandarder overholdes. Der kan om nødvendigt ydes faglig bistand.

Tiltrædelsespartnerskabet med Slovenien fastsætter to prioriteter på mellemlang sigt på dette område, dels styrkelse af de nukleare sikkerhedsmyndigheder og tilpasning af den slovenske atompolitik, og dels investeringsplaner, som tager hensyn til resultaterne af jordskælvsrisikovurderingen af området nær atomkraftværket i Krsko.

I denne forbindelse er der tilkendt over 1. mio EUR inden for rammerne af PHARE-programmet som støtte til sikkerhedsmyndighederne, navnlig ved overførsel af metodik og procedurer fra Fællesskabets instanser for nuklear sikkerhed. Endvidere er der ligeledes inden for rammerne PHARE-programmet og med det formål at foretage en ny evaluering af den seismiske aktivitet i området og virkningerne heraf for værket ydet et beløb på 500 000 EUR til atomkraftværket i Krsko. De første resultater af undersøgelsen forventes at foreligge ved årets slutning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1503/99

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: Situationen for den del af fiskerflåden, som indgår i fællesforetagender EU-Argentina

Inden udløbet af fiskeriaftalen mellem EU og Argentina, har sidstnævntes regering ensidigt indført en række bestemmelser om fiskeriet, som er klart diskriminerende over for EUs flåde, idet den svækker og strider mod den eksisterende aftale med hensyn til fordeling og nedsættelse af fangstkvoterne, salgsbestemmelser, som kun gælder frysefartøjer, begrænsning af antallet af arbejdstagere fra EU ved besætningernes sammensætning, vanskeligheder for EU-arbejdstagere ved opnåelse af visum, osv. Denne situation har bevirket, at fiskerskipperne fra EU som overvejende er fra Galicien har indgivet en klage over Kommissionen til EU-Domstolen over den manglende retlige beskyttelse som følge af EU-institutionernes fuldstændige passivitet over for de foranstaltninger, som Argentina ensidigt har indført.

Kommissionen bedes derfor oplyse, hvad den vil gøre for at forsvare de interesser, som fællesforetagenderne EU-Argentina har i dette lands farvand? Hvornår agter Kommissionen at indføre disse foranstaltninger? Hvorfor har EU hidtil ikke gjort nogen indsats på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. oktober 1999)

Inden for de seneste år er der sket en voldsom stigning i fangsterne af sydvestatlantisk kulmule i Argentinas eksklusive økonomiske zone, hvorved bevarelsen af denne bestand har været truet. Den argentinske regering har derfor erklæret fiskerimæssig undtagelsestilstand og vedtaget en række forvaltnings- og bevarelsesforanstaltninger.

Nogle af disse foranstaltninger har haft konsekvenser for fiskeriet i forbindelse med fiskeriaftalerne mellem EU og Argentina. Det faktum, at de er blevet vedtaget uden, at EU er blevet hørt, har ifølge EU forskubbet den overordnede balance i aftalen.

Kommissionen har ved flere lejligheder klart givet udtryk for sin holdning over for Argentina, bl.a. vedrørende forskelsbehandlingen af fartøjer med fryseanlæg og fartøjer, der lander fersk fisk. Udbetalingen af restbeløbet til det videnskabelige og tekniske samarbejde inden for rammerne af fiskeriaftalen mellem EU og Argentina er desuden blevet indefrosset.

Selvom aftalen og alle de rettigheder og pligter, den var forbundet med for de kontraherende parter, udløb den 24. maj 1999, og såvel de blandede selskaber som de fartøjer, der blev overført som følge af aftalen, er underlagt argentinsk lovgivning, så opretholder Kommissionen kontakten med de argentinske myndigheder, og den følger nøje udviklingen i denne sag.