ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2059/99

af Karin Scheele (PSE) til Kommissionen

(12. november 1999)

Om: Nedlukning af atomkraftværket Bohunice

Den slovakiske regering har med en afgørelse fra 1994 erklæret at ville nedlukke de to V-1-reaktorer i atomkraftværket Bohunice i 2000. Dette blev også optaget i Agenda 2000. Ved udgangen af september har den annulleret denne afgørelse og forelagt en ny tidsplan, hvorefter nedlukningen først sker i 2008. Kommissær Günther Verheugen har bifaldet denne afgørelse.

I udtalelsen om Slovakiets ansøgning om tiltrædelse af EU fastholder Kommissionen, at reaktoren af prototypen A1 nedlukkes endeligt efter en moderniseringsfase til forbedring af sikkerhedsniveauet (indtil 1999). Inden for rammerne af tiltrædelsespartnerskabet forpligter Den Slovakiske Republik sig til at omsætte et realistisk program med henblik på nedlukning af atomkraftværket i Bohunice. I Kommissionens beretning fra 1998 om Slovakiets udvikling med henblik på tiltrædelsen gøres der allerede kritisk opmærksom på, at en drift på længere sigt efter 1999 hverken er i overensstemmelse med tiltrædelsespartnerskabet eller med den slovakiske regerings afgørelse fra 1994.

Kan Kommissionen derfor besvare følgende spørgsmål:

1. Hvordan bedømmer Kommissionen den slovakiske regerings seneste tidsplaner med henblik på tiltrædelse af Den Europæiske Union?

2. Agter Kommissionen fremover at være særlig opmærksom på overholdelsen af den i tiltrædelsespartnerskabet fastlagte tidsplan og i givet fald at træffe de nødvendige foranstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(9. december 1999)

Ifølge definitionerne fra mødet i 1992 i gruppen af de syv mest industrialiserede lande i München findes der ved Bohunice to reaktorer af typen VVER 440/230 (anlæg 1 og 2 ved Bohunice V1), som ikke kan moderniseres til rimelige omkostninger, og to reaktorer af typen VVER 440/213 (anlæg 3 og 4 ved Bohunice V2), som kan. Den gamle Bohunice-reaktor A1 blev standset i 1977 og er nu under nedlukning.

Den oprindelige konstruktionslevetid for anlæg 1 og 2 ved Bohunice V1 er henholdsvis 2008 og 2010. I de seneste år har den slovakiske regering investeret store summer (omkring 200 mio. EUR) i forbedring af sikkerhedsstandarderne på Bohunice V1 (anlæg 1 og 2), således at de kan operere indtil henholdsvis 2010-2012 eller længere. Trods disse investeringer blev det besluttet at fremskynde nedlukningen af Bohunice V1 til 2006 for anlæg 1 og 2008 for anlæg 2.

Kommissionen skønner, at disse frister er realistiske og troværdige. Den vil sætte alt ind på at sikre, at de overholdes.

Det fremgår tydeligt af tiltrædelsespartnerskabet for 1999, at forberedelserne til nedlukning af Bohunice V1 er en nøgleprioritet. Kommissionen vil nøje følge udviklingen i forbindelse med Bohunice V1. Kommissionen yder allerede støtte til og arbejder nært sammen med de slovakiske myndigheder om at realisere målet med en hurtig nedlukning af Bohunice V1-reaktorerne, idet den særlig yder finansiel bistand og stiller sagkundskab til rådighed. Udviklingen vil blive fulgt og vurderet både med førtiltrædelsesinstrumenterne og som led i tiltrædelsesprocessen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2431/99

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Mål 2 og regionen Lazio

EU's omlægning for nylig af målområderne og dermed af anvendelsen af strukturfondene har medført en række stridsspørgsmål i regionen Lazio i Italien på grund af den nye fordeling af målområderne. Bl.a. synes

forslaget om at lade Lazio indgå under mål 2 ikke i tilstrækkelig grad at afspejle de særlige udviklingskendetegn i disse områder, og forslaget er således næppe i overensstemmelse med de retningslinjer, som Kommissionen har givet medlemsstaterne.

Kommissionen anmodes på denne baggrund om at besvare følgende spørgsmål:

1. Har Kommissionen allerede reageret i forbindelse med definitionen af målområder i Lazio og i bekræftende fald hvorledes?

2. Har Kommissionen afgivet en udtalelse, der er gunstigt stemt over for regionen Lazios forslag om en sådan omdefinering af målområderne, herunder navnlig mål 2?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(21. januar 2000)

Efter at Kommissionen den 1. juli 1999 havde besluttet at lægge loft over den befolkningsstørrelse, som kan være støtteberettiget i henhold til mål nr. 2 i hver enkelt berørt medlemsstat, blev de nationale myndigheder anmodet om senest den 31. august 1999 at fremsende forslag til målområder til Kommissionen. De italienske myndigheder fremsendte først deres forslag den 1. oktober 1999.

Den 11. oktober 1999 blev de italienske myndigheder underrettet om, at deres forslag ikke kunne godkendes. Forslaget var nemlig ikke i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, i forordning nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1), hvori det hedder, at de områder, der opfylder de såkaldte fællesskabskriterier, som er fastsat i forordnings artikel 4, stk. 5 og 6, skal omfatte mindst 50 % af mål nr. 2-befolkningen.

Kommissionen har derfor opfordret de italienske myndigheder til at udarbejde et nyt forslag, som er i overensstemmelse med bestemmelserne i ovennævnte forordning.

Så snart Kommissionen har modtaget forslaget fra Italien, vil den foretage en vurdering af, om regionen Lazio er støtteberettiget i henhold til mål nr. 2.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1697/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. september 1999)

Om: Overtrædelse af direktiv 91/271/EØF om bestemmelsen af følsomme områder i Elefsina-bugten

Udvalget for Andragender har behandlet andragende nr. 413/92 fra indbyggerne i Elefsina-området, og en gruppe EP-medlemmer har besøgt området i oktober 1995, hvor de undersøgte situationen med hensyn til miljøet og de overtrædelser af fællesskabslovgivningen, som indbyggerne mener, at der er tale om, men de er ikke af den græske regering blevet pålagt at finde en løsning på problemerne.

Kommissionen har indledt en overtrædelsesprocedure imod Grækenland, fordi det ikke har gennemført direktiv 91/271/EØF(1) om følsomme områder, hvilket har medført at Elefsinabugten ikke er beskyttet, og at der heller ikke træffes foranstaltinger til højnelse af dette område.

Gennem hvilke programmer er det muligt at finansiere en seriøs indsats for at rense bugten og højne kvaliteten af vandet og kysterne?

(1) EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(15. november 1999)

Som led i undersøgelsen af andragende nr. 413/92 underrettede Kommissionen den 22. april 1999 medlemmerne af Parlamentets Udvalg for Andragender om de foranstaltninger, som de græske myndigheder har truffet til gennemførelse af Rådets direktiv 82/501/EØF af 24. juni 1982 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter(1) (ændret ved Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer(2)) i Elefsina-området. Der blev fundet tilfredsstillende forklaringer, og det blev besluttet at henlægge andragendet.

Hvad Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand(3) angår, gør Kommissionen det ærede medlem opmærksom på, at den, da Grækenland ikke har udpeget følsomme områder (i henhold til artikel 5 i nævnte direktiv), i juli 1999 besluttede at forelægge sagen for Domstolen i henhold til EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169).

Kommissionen har i øvrigt altid givet sin støtte til foranstaltninger og anlæg med henblik på at behandle by- og industrispildevand i Grækenland og beskytte kyster.

De nuværende projekter medfinansieres enten af Samhørighedsfonden eller gennem de operationelle programmer som led i EF-støtterammen 1994-1999 for Grækenland, herunder miljøprogrammet og programmerne for de tretten græske regioner. Gennem andre EU-instrumenter som f.eks. LIFE er der også ydet bidrag på dette område.

Kommissionen undersøger for tiden det græske forslag til EF-støtterammen for programmeringsperioden 2000-2006, som afgjort vil omfatte medfinansiering af projekter med henblik på at sanere overfladevand. Det er i øvrigt så godt som sikkert, at Samhørighedsfonden vil fortsætte med at yde støtte til projekter af denne type.

Hvad specielt Elefsina-bugten angår, vil projekter for sanering af by- og industrispildevand kunne medfinansieres i den kommende programmeringsperiode, hvis de græske myndigheder fremsætter relevante forslag herom.

(1) EFT L 230 af 5.8.1982.

(2) EFT L 10 af 14.1.1997.

(3) EFT L 135 af 30.5.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2851/99

af Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Diskriminering af EU-borgere i Nederlandene i forbindelse med gennemførelse af den nye samkøringslov

Den 20. oktober 1998 besvarede Kommissionen min forespørgsel E-2744/98(1) om diskriminering af EU-borgere i forbindelse med gennemførelse af den nye samkøringslov. Den svarede, at Kommissionen selvfølgelig vil henvende sig til de nederlandske myndigheder for at få oplysninger om rækkevidden af den pågældende lov (dvs. samkøringsloven) og det pågældende cirkulære.

Hvilke resultater har Kommissionen opnået gennem sin henvendelse? Er spørgsmålet om samkøringsretten og EU-borgerne for så vidt angår ikke-diskrimineringsspørgsmålet nu blevet løst på en tilfredsstillende måde?

(1) EFT C 118 af 29.4.1999, s. 132.

Svar givet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(22. februar 2000)

Kommissionen har henvendt sig til de nederlandske myndigheder, som har bekræftet, at EU-borgere med opholdstilladelse i Nederlandene, i henhold til Domstolens fortolkning af EU-lovgivningen, behandles på lige fod med nederlandske borgere. Dette betyder især, at der ikke diskrimineres ved tildeling af sociale ydelser eller sociale fordele.

De nederlandske myndigheder har bekræftet, at retten til disse ydelser og fordele ikke er betinget hverken af en opholdstilladelse eller af en tilmelding i de kommunale registre (GBA).

De nederlandske myndigheder forsikrer, at den opholdstilladelse, som nævnes i cirkulæret af den 28. april 1998 som anført i det ærede parlamentsmedlems skriftlige forespørgsel E-2744/98(1) udelukkende er af deklaratorisk karakter.

På denne baggrund, og da Kommissionen i øvrigt ikke for nyligt har modtaget klager om dette spørgsmål, vurderes det, at den ovennævnte lov ikke medfører diskriminering af EU-borgere.

Kommissionen vil være opmærksom på anvendelsen af den pågældende lov.

(1) EFT C 118 af 29.4.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2716/99 af Sylvia-Yvonne Kaufmann (GUE/NGL) til Kommissionen. Menneskerettighedskrænkelser i Iran.



EF-Tidende nr. 280 E af 03/10/2000 s. 0110 - 0111



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2716/99 af Sylvia-Yvonne Kaufmann (GUE/NGL) til Kommissionen (18. januar 2000) Om: Menneskerettighedskrænkelser i Iran Hvor stort er omfanget af EU's eksport til Iran og importen af iranske virksomheders varer til EU? Har Kommissionen kendskab til våbenleverancer fra EU-medlemslande til Iran? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten (2. februar 2000) Fællesskabets eksport til Iran beløb sig i 1998 til 4 389 mio. EUR. Importen beløb sig til 3 980 mio. EUR. Tallene for 1999 er endnu ikke tilgængelige. Kommissionen har ikke kendskab til våbenleverancer fra medlemsstater til Iran. Der gælder kontrolordninger for våbeneksport.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2401/99

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(13. december 1999)

Om: Konflikt mellem folkeretten og et EU-direktiv og overholdelse af traktatsretslige forpligtelser med hensyn til den såkaldte IJzeren Rijn

Udvidelse af budgettet for de transeuropæiske net bekræfter nettets betydning for EU. Såvel konstruktionen af ny infrastruktur som modernisering af eksisterende infrastruktur kommer i betragtning for medfinansiering. IJzeren Rijn-sagen fortjener i den henseende Rådets særlig opmærksomhed. I henhold til artikel 12 i aftalen af 19. april 1839 om adskillelsen af Belgien og Nederlandene og de deraf afledte belgisk-nederlandske aftaler af 5. november 1842 og 13. januar 1873 (den såkaldte IJzeren Rijn-aftale) har Belgien krav på en forbindelse gennem det nederlandske distrikt Sittard frem til den tyske grænse. Denne folkeretlige ret til passage blev i perioden mellem 1869 og 1879 virkeliggjort ved konstruktionen af den første grænseoverskridende jernbaneforbindelse i Europa. Efter Første og Anden Verdenskrig gik denne jernbaneforbindelse imidlertid af brug. I øjeblikket lægger de nederlandske myndigheder hindringer i vejen for fornyet ibrugtagelse af denne internationale jernbaneforbindelse på grundlag af national lovgivning.

1. Erkender Rådet, at Belgien i kraft af artikel 12 i aftalen af 19. april 1839 om adskillelsen af Belgien og Nederlandene og de deraf afledte belgisk-nederlandske aftaler af 5. november 1842 og 13. januar 1873 har ret til en forbindelse gennem det nederlandske distrikt Sittard frem til den tyske grænse?

2. Rangerer nederlandsk miljølovgivning med henblik på gennemførelse af habitatdirektivet under ovennævnte folkeretlige aftaler, da en af parterne i aftalen om adskillelsen af Belgien og Nederlandene (Rusland) ikke er medlem af EU? (I henhold til Wienerkonventionen går folkeret eksplicit forud for national ret)

3. Vil Rådet på baggrund af sin reaktion på ovennævnte spørgsmål anmode de nederlandske myndigheder om at opfylde de traktatretslige forpligtelser, navnlig fordi gennemførelsen af IJzeren Rijn er i overensstemmelse med det generelle princip om en EU-retlig loyal løsning. I benægtende fald, hvorfor ikke?

Svar

(28. februar 2000)

Det ærede parlamentsmedlems spørgsmål henhører ikke under Rådets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2745/99

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Eventuel overtrædelse af Fællesskabets retsakter

I henhold til Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinske anordninger, der er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(1), skal fabrikanten indtil markedsføringen af produktet indførte, overholde og anvende et kvalitetssystem, der er i overensstemmelse med det i direktivet anførte. Det græske sundheds- og socialministerium har imidlertid med sin beslutning E 3/833-22-6-99 (offentliggjort i det græske statstidende nr. 1329/bind 2 af 29. juni 1999) i åbenbar modstrid med ovennævnte direktiv 93/42/EØF udvidet ikke bare fabrikantens men også forhandlernes forpligtelse og pålagt dem at kvalitetssikre produkterne senest et år efter offentliggørelsen af ovennævnte ministerielle beslutning (dvs. senest den 30. juni 2000).

Kan Kommissionen derfor oplyse følgende:

- Er der tale om en overtrædelse af Fællesskabets retsakter?

- Hvilke foranstaltninger vil Europa-Kommissionen træffe over for den græske regering med henblik på at afværge de uheldige følger af ovennævnte ændring?

(1) EFT L 169 af 12.7.1993, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(24. februar 2000)

Kommissionen har ikke haft kendskab til den af det ærede medlem omtalte græske ministerielle beslutning, der skulle udvide de forpligtelser, som i medfør af Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinske anordninger påhviler fabrikanterne, til også at omfatte forhandlerne. Kommissionen vil tage kontakt med de berørte instanser for at få nærmere oplysninger om disse forhold og vil i givet fald undersøge sagen på grundlag af den i EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169) fastsatte procedure.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2789/99

af Paul Coûteaux (UEN) til Kommissionen

(7. januar 2000)

Om: Mærkning på fransk af produkter, der sælges i Frankrig / Overensstemmelse med direktivet om mærkning

Generaladvokat Ruiz-Jarabo Colomer mener, at den franske lovgivning, der stiller krav om mærkning på fransk på fødevarer i Frankrig, er i strid med EU-direktivet om mærkning.

Ifølge Colomer udgør forpligtelsen til udelukkende at anvende det sprog, der bruges i en sproglig region, som i dette tilfælde falder sammen med en medlemsstat, en handelshindring. Ifølge Colomer har Domstolen i tidligere domme påpeget, at der med et sprog, der let forstås af forbrugerne, ikke nødvendigvis menes et officielt sprog eller en sproglig region.

Deler Kommissionen denne opfattelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(2. februar 2000)

Det ærede medlem henviser til generaladvokat Damaso Ruiz-Jarabo Colomers konklusioner, der blev fremlagt den 25. november 1999 i sag C 366/98 Ministère Public mod Yannick Geffroy.

Kommissionen ønsker ikke i forbindelse med dette svar at kommentere den af generaladvokatens udarbejdede analyse, når Domstolen endnu ikke har truffet sin afgørelse i den pågældende sag.

Kommissionen har afgivet skriftlige bemærkninger i forbindelse med denne sag.

Kommissionen har i de skriftlige bemærkninger bl.a. angivet over for Domstolen, at ingen nationale bestemmelser som generel regel kan påbyde anvendelsen af det nationale sprog, forudsat at dette krav ikke er systematisk og kan ses bort fra, når det drejer sig om en særlig anmærkning, der obligatorisk skal være anført på etiketten; oplysningerne til køberen kan sikres på passende vis ved en bemærkning udtrykt på en andet sprog eller på en anden måde (som f.eks. med et piktogram).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2831/99 af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen. Evaluering af den igangværende forskning i klimaændringer.



EF-Tidende nr. 280 E af 03/10/2000 s. 0142 - 0142



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2831/99 af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen (18. januar 2000) Om: Evaluering af den igangværende forskning i klimaændringer Hvilken evaluering har Kommissionen foretaget af den mest avancerede forskning i klimaændringer i Europa, De Forenede Stater og i andre lande? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin (11. februar 2000) Den aktuelle tekniske viden om klimaforskning globalt vurderes regelmæssigt af Det Tværstatslige Panel for Klimaændring (IPCC) under De Forenede Nationer, hvor de fleste af Fællesskabets projektkoordinatorer er direkte inddraget. Der blev i oktober 1998 under det østrigske formandskab afholdt en stor konference (European climate science conference) i Wien ved slutningen af det fjerde rammeprogram for FTU (RP4) for at gennemgå resultaterne og vurdere hvor langt den fællesskabsstøttede klimaforskning var nået. Konferencematerialet herfra er for nylig blevet offentliggjort som en CD-Rom (kan erhverves fra generaldirektoratet for forskning og teknologisk udvikling se også Recent results of EC's climate research, Eds. Ghazi et al, publikation fra Forskning og teknologisk udvikling). De europæiske klimaforskningskredse spiller klart en hovedrolle i forskningen på verdensplan. Dette forhold blev også bekræftet ved rapporterne fra Kommissionens overvågningspanel og panelet for femårsvurdering. En af de anbefalede forbedringer er strømlining af forskningen i retning af planmålsætninger og omhandles nu i det femte rammeprogram (RP5).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2681/99 af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen. Den spanske regerings udtalelser om sagen om statsstøtte til elsektoren.



EF-Tidende nr. 225 E af 08/08/2000 s. 0191 - 0191



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2681/99 af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen (12. januar 2000) Om: Den spanske regerings udtalelser om sagen om statsstøtte til elsektoren Den spanske regering, og navnlig dens industriminister og talsmand, Joseph Piqué, har ved gentagne lejligheder udtalt, at Kommissionen inden udgangen af 1999 vil træffe afgørelse i sagen om statsstøtte til den spanske elsektor vedrørende omkostninger i forbindelse med overgangen til fri konkurrence. Kan Kommissionen tilslutte sig den spanske regerings udtalelser? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti (8. februar 2000) Under drøftelser mellem den spanske minister og kommissionsmedlemmet med ansvar for konkurrence blev det besluttet,at der skulle træffes en beslutning i denne sag inden udgangen af 1999. Arbejdet med at finde en uafhængig konsulent samt sagens komplicerede natur har desværre ikke gjort det muligt at nå dette mål. Kommissionen håber dog at kunne vedtage en beslutning inden længe.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2596/99

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(11. januar 2000)

Om: Forfatterne af Corpus Juris

Corpus Juris var en grønbog, som tydeligvis ikke afspejler Kommissionens officielle holdning.

Har nogen af dokumentets forfattere officielle stillinger i De Europæiske Fællesskaber?

Har nogen af dem indflydelse på fastlæggelsen af politikker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(7. februar 2000)

Corpus juris(1) er ikke en grønbog og ikke et dokument fra Kommissionen. Undersøgelsen er foretaget på Europa-Parlamentets foranledning og under Kommissionens opsyn. Den sammenfattende rapport fra september 1999 om opfølgningen af corpus juris blev uformelt fremsendt til Parlamentets budgetkontroludvalg(2).

Corpus juris er udarbejdet af en gruppe på otte uafhængige forskere, der på intet tidspunkt under gennemførelsen af undersøgelsen havde officielle funktioner i EU.

På basis af ideerne i corpus juris og opfølgningsrapporten er det Kommissionens og Parlamentets hensigt at lade institutionernes overvejelser modne med henblik på eventuelle forslag til institutionelle ændringer, bl.a. i forbindelse med regeringskonferencen.

(1) Corpus juris om strafferetlige bestemmelser til beskyttelse af Fællesskabets økonomiske interesser. Forlaget Economica 1997.

(2) Nødvendigheden, legitimiteten og gennemførligheden af corpus juris.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2391/99

af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Uregelmæssigheder i forbindelse med anlægsarbejdet på højhastighedstognettet Madrid-Zaragoza-Barcelona

For nylig blev to højtstående direktionsmedlemmer i afdelingen for investeringer inden for jernbanesektoren (Ente Gestor de Inversiones Ferroviarias) (GIF), i det spanske ministerium for offentlige arbejder og erhvervsfremme afskediget, efter at det var kommet frem, at der var blevet tildelt kontrakter til en værdi af over 5.000 millioner pesetas til anlægsarbejder på højhastighedstognettet Madrid-Zaragoza-Barcelona, til virksomheder, som de havde aktier i.

Da EU samfinansierer disse arbejder gennem Samhørighedsfonden bedes Kommissionen oplyse, om den har kendskab til disse uregelmæssigheder, og i bekræftende fald, om den mener, at de berettiger til, at Fællesskabets myndigheder indleder undersøgelser?

Mener Kommissionen, at disse forhold kan forsinke anlægsarbejdet på højhastighedstognettet eller bringe den europæiske samfinansiering i fare? Har Kommissionen udbedt sig forklaringer fra den spanske regering, eller har den til hensigt at gøre det?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(20. januar 2000)

Kommissionen er bekendt med, at to af lederne i GIF (jernbaneforvaltningen) har forladt deres stillinger, og at der i den anledning er blevet indledt en administrativ undersøgelse.

Formålet med undersøgelsen, som blev ledet af det spanske trafikministerium (Fomento), var at skabe klarhed over den formodede forbindelse mellem disse to ledere og de to virksomheder, der har fået tildelt to kontrakter om bygning af højhastighedsjernbanen mellem Madrid, Barcelona og den franske grænse, og den eventuelle særbehandling, som disse to virksomheder har fået. Resultaterne af undersøgelsen blev for nylig fremlagt af den ansvarlige minister i det spanske nationalparlament.

De undersøgte kontrakter modtager ikke samfinansieringstøtte fra Samhørighedsfonden, men de indgår i to grupper af projekter, hvortil de spanske myndigheder har anmodet om samfinansiering. Disse ansøgninger er for øjeblikket ved at blive behandlet.

Kommissionen afventer resultaterne af de spanske myndigheders undersøgelse, inden den træffer beslutning om eventuelle foranstaltninger.