SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3477/00

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(8. november 2000)

Om: Kabelbeskyttelsesrør gennem Brabantse Wal

I naturparken De Zoom Kalmhoutse Heide (som hører til Brabantse Wal) nær grænsen til Belgien blev der i juli i år nedlagt 24 såkaldte kabelbeskyttelsesrør. Disse rør skal beskytte optiske kabler, som endnu ikke er blevet placeret. I forbindelse med nedlægningen anvendtes der tungt materiel, som medførte ødelæggelse af mange grønne arealer og støjgener. Brabantse Wal har status som særligt beskyttelsesområde i medfør af EF's fugledirektiv. Woensdrecht kommune har tilsyneladende indskrænket sig til bagefter at kontrollere de aktiviteter, der havde fundet sted.

Er det også Kommissionens opfattelse, at kabelbeskyttelsesrørene ikke burde have været nedlagt i naturparken, især da der nær parken løber en befæstet sti, hvor kabelbeskyttelsesrørene kunne have været placeret?

Deler Kommissionen den opfattelse, at Woensdrecht kommune som minimum skal angive en form for erstatning til genoprettelse af skaderne?

Er Kommissionen også af den opfattelse, at de nederlandske myndigheder skal informere de lokale myndigheder bedre om fugledirektivets betydning og indhold for at hindre, at indgreb som de ovenfor beskrevne finder sted igen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. december 2000)

Kommissionen er ikke orienteret om, at der er blevet nedlagt 24 kabelbeskyttelsesrør i naturparken De Zoom Kalmthoutse Heide (som udgør en del af Brabantse Wal) i juli 2000.

Brabantse Wal er udpeget som særligt beskyttet område i medfør af Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1).

I henhold til artikel 7 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(2) gælder forpligtelserne i dette direktivs artikel 6, stk. 3 og 4, direkte for de særligt beskyttede områder.

I henhold til artikel 6, stk. 3, skal alle planer eller projekter, der kan påvirke en sådan lokalitet væsentligt, vurderes med hensyn til deres virkninger på lokaliteten. De nationale myndigheder giver først deres tilslutning til projektet, når de har sikret sig, at dette ikke skader lokalitetens integritet, og når de hvis det anses for nødvendigt har hørt offentligheden.

I artikel 6, stk. 4, hedder det, at hvis en plan eller et projekt på trods af, at virkningerne på lokaliteten vurderes negativt, alligevel skal gennemføres af bydende nødvendige hensyn til væsentlige samfundsinteresser, fordi der ikke findes nogen alternativ løsning, træffer medlemsstaten alle nødvendige kompensations-foranstaltninger for at sikre, at den globale sammenhæng i Natura 2000 beskyttes. Medlemsstaten underretter Kommissionen om, hvilke kompensationsforanstaltninger der træffes.

Kabelbeskyttelsesrørene som sådanne formodes ikke at ville få væsentlig indvirkning på den pågældende lokalitet. Ødelæggelsen af grønne områder kunne få en væsentlig indvirkning som defineret i artikel 6, stk. 3 og 4, i direktiv 92/43/EØF. Dette afhænger af omstændighederne i det konkrete tilfælde. Kommissionen har imidlertid ikke modtaget specifikke oplysninger herom. Er der ikke tale om nogen væsentlig indvirkning, er myndighederne ikke forpligtet til at overveje alternative løsninger eller godtgøre, at der har været tale om bydende nødvendige hensyn til væsentlige samfundsinteresser, eller træffe kompenserende foranstaltninger i henhold til artikel 6, stk. 4.

I første række er det medlemsstaternes ansvar at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes på alle niveauer. Eftersom dette er et anliggende, der sorterer under medlemsstaterne, kan Kommissionen ikke anbefale nogen speciel fremgangsmåde i den forbindelse.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.