SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2293/99

af Reinhold Messner (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Forlængelse af Koncessionen til det italienske selskab Autostrade SpA

Den italienske regering har pr. dekret forlænget koncessionen til selskabet Autostrade fra 2018 til 2038(1) på trods af negative udtalelser fra Revisionsretten og konkurrence- og markedstilsynet (Antitrust)(2). Dette har foranlediget Revisionsretten til at registrere de relevante ministerielle dekreter med forbehold, hvilket er en procedure, som kræver en udtalelse fra det italienske parlament. Denne udtalelse er imidlertid aldrig blevet fremsat(3). Baggrunden for de negative udtalelser er uanvendeligheden af den generelle tyve-årige

forlængelse, som er givet IRI-selskabet specielt inden for sektoren for motorvejskoncessioner, den manglende balance i finansieringsplanen mellem koncessionens varighed, investeringer, bidrag og takster, den manglende gennemførelse af Fællesskabets og Italiens lovgivning vedrørende offentlige kontrakter, især eftersom fornyelsen af koncessionerne burde have fundet sted ved anvendelse af en procedure, der var åben for offentligheden. I forbindelse med en skrivelse af 30. juli 1998 fra Europa-Kommissionen til den italienske regering, hvori det krævedes, at den virksomhed, som fik bevilget koncessionen, skulle påtage sig driftsrisikoen, blev der nedsat et udvalg af eksterne tekniske eksperter, som fik ansvaret for tildelingen af motorvejskoncessionerne. Denne foranstaltning er imidlertid i modstrid med italiensk ret(4), som ikke tillader opdeling af koncessionen mellem vejkonstruktion og drift og ikke sikrer, at Kommissionens krav opfyldes, da der ikke er foreskrevet noget om risikoprincippet i forbindelse med forvaltningen af infrastrukturen. Ydermere er forlængelsen af koncessionen blevet begrundet med nødvendigheden af at dække de udestående omkostninger i forbindelse med infrastrukturprojekter og andre tvister. I virkeligheden foreskrives der i koncessionen nye investeringer svarende til ca. 8.400 mia. lire til udbyggelse af Firenze-Bologna-motorvejen, selv om det ifølge regeringsaftalerne af juli 1996 kun er konstruktionen af pasvejstrækningen Aglio-Canova og udbygningen af Firenze Nord-Firenze Syd, der er blevet godkendt. Dette finder endvidere sted i modstrid med italiensk lovgivning(5), og uden at der tages hensyn til, at en generel transportplan er under udarbejdelse.

1. Mener Kommissionen ikke, at fornyelsen af koncessionen er i modstrid med direktiv 92/50/EØF, 93/37/EØF og 89/440/EØF, idet der ikke er blevet udskrevet et offentligt udbud på europæisk plan vedrørende tildelingen af koncessionerne(6)?

2. Mener Kommissionen, at nedsættelse af et ekspertudvalg opfylder kravet om at anvende risikoprincippet i forbindelse med forvaltning af en infrastruktur?

3. Hvordan kan Kommissionen godkende en sådan forlængelse, som gør det nyttesløst at udarbejde en generel transportplan for at gennemføre fællesskabsretningslinjerne for en velafbalanceret fordeling af trafikarterne og en nedskæring af den motoriserede trafik?

(1) I henhold til aftalen mellem ANAS og Autostrade af 4.8.1997 og tillægsdokumenter af 11.2.1999 samt juli 1999.

(2) Jf. Revisonsrettens afgørelse nr. 136 af 27.10.1997 og 20/E.1998 og udtalelser fra Antitrust-myndigheden af 22.5.1998.

(3) Det skal bemærkes, at eventuelle ændringer af udløbet af koncessionerne hidtil altid har fundet sted via lovgivning.

(4) Lov nr. 463 af 21.5.1955 og lovdekret nr. 547 af 17.4.1948.

(5) Den gældende lovgivning tillader ikke koncessionsselskaberne og ANAS at bygge nye motorvejsstrækninger, hvis det ikke udtrykkeligt godkendes ved lov. Således er lov nr. 376 af 13.8.1975 stadig i kraft. Denne foreskriver i art. 18a beordrer et stop for nye motorveje, motorvejsstrækninger og tunneler og kræver en samlet reform af motorvejskoncessonssystemet. Denne reform er aldrig blevet gennemført.

(6) EFT L 209 af 24.7.1992, EFT L 199 af 9.8.1993 og EFT L 268 af 15.9.1989. I henhold til direktiv 89/440/EØF tildeles koncessionerne vedrørende offentlige arbejder på almindelig vis via den begrænsede udbudsprocedure, mens direktiv 93/37/EØF foreskriver anvendelse af europæisk udbud i forbindelse med tildeling af bygge- og forvaltningskoncessioner.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(20. januar 2000)

Proceduren vedrørende forlængelsen af koncessionen til selskabet Autostrade SpA er endnu ikke afsluttet, men udfaldet ser ud til at blive positivt. De italienske myndigheder har nemlig erklæret sig fuldt ud parate til at samarbejde med Kommissionen og har forpligtet sig til at indføre de nødvendige foranstaltninger under overholdelse af EU-retten.

At der er nedsat et uafhængigt udvalg, som har fået ansvaret for tildelingen af de offentlige kontrakter for opgaver, der er en del af koncessionen, berører ikke risikoelementet i forbindelse med forvaltningen af en infrastruktur, da det ikke har finansielle følger for koncessionen og udelukkende udgør en yderligere garanti for, at kontrakterne er genstand for fri konkurrence.

I betragtning af de konsekvenser, som denne sag kan få, vil Kommissionen fortsat overvåge det igangværende forløb, og sagen vil ikke blive henlagt, inden Kommissionen er overbevist om, at principperne om gennemsigtighed, ikke-diskriminering og ligebehandling er blevet overholdt i hele forløbet.

Kommissionen er i høj grad involveret i bæredygtig mobilitet i Fællesskabet, idet den fremmer udviklingen af transportsystemer, som er effektive og miljøvenlige og samtidig sikre og samfundsmæssigt acceptable.

I handlingsprogrammet Bæredygtig mobilitet: fremtidsperspektiver er der redegjort for de initiativer, Kommissionen agter at tage i den forbindelse.

Ansvaret for udarbejdelsen af de nationale rammeprogrammer for transport og infrastrukturer tilfalder dog medlemsstaterne. Det påhviler Kommissionen at sikre overholdelse af den pågældende EU-lovgivning.