SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1554/00

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(18. maj 2000)

Om: Sammenligninger mellem produkters markedsværdi inden for samme valutaområde

Kommissionen fremfører i sit svar på skriftlig forespørgsel E-0273/00(1) detaljerede og interessante betragtninger om sammenligninger mellem produkters markedsværdi inden for samme valutaområde. Hvis man ser bort fra de grundlæggende forskelle mellem en økonomisk og monetær union og anvendelsen af en fælles møntfod (det være sig guld, sølv, guldfodspund eller -dollar, eller dollar), er de eksempler, Kommissionen giver (en sammenligning mellem Argentina-USA og Belgien-Luxembourg) interessante for at forstå hele denne problematik.

Jeg vil imidlertid gerne henlede Kommissionens opmærksomhed på en række andre, mere nærliggende og betydningsfulde eksempler. Hvis man sammenligner priser for ensartede boliger i forskellige områder i Bruxelles efter de eksisterende metoder for registrering af statistiske data, vil man let kunne konstatere forskelle i markedsværdi på 200, 300 ja endog 400 procentpoint. Foretager man en tilsvarende sammenligning mellem et udsnit af dagligvarer (frugt og grønsager, beklædningsgenstande og sko) i forskellige områder i Bruxelles, vil man ligeledes kunne konstatere overordentlig store forskelle i markedsværdi.

Hvis man foretog en sammenligning af markedsværdier i forskellige områder i Bruxelles ved hjælp af den statistiske metodologi og teknik, EUROSTAT bruger til beregning af KKP for de forskellige lande, er jeg fast overbevist om, at man ville kunne konstatere forskelle, der var lige så store eller endog større, end dem EUROSTAT når frem til, når de foretager sammenligninger mellem de forskellige EU-lande.

Ville Kommissionen, hvis en analyse af denne art påviste forskelle i markedsværdierne i henholdsvis det rigeste og fattigste område i Bruxelles på omkring 50 %, finde det berettiget, at myndighederne i Bruxelles justerede fordelingen af midler mellem de forskellige områder i byen efter samme indikator?

Mener Kommissionen sagt på en anden måde, at myndighederne i Bruxelles i så fald ville have et juridisk, videnskabeligt eller metodologisk grundlag for at tildele beboerne i det fattigste område halvdelen af de bevillinger, der var afsat til beboerne i det rigeste område?

Finder Kommissionen ikke, at ovennævnte absurde hypotetiske situation for Bruxelles svarer nøjagtig til det, Kommissionen rent faktisk gør på EU-plan?

(1) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 114.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(7. juli 2000)

Kommissionen er klar over, at prisen på en vare, navnlig en ikke-omsættelig vare, kan variere ganske betydeligt nationale, regionale og lokale markeder imellem på grund af transaktionsomkostningerne, som forhindrer arbitrage. Teoretisk set ville det derfor kunne være formålstjenligt at beregne købekraftstandarder for territoriale enheder, som er mindre end medlemsstaterne. I praksis er de nødvendige prisundersøgelser, som ligger til grund for beregningen af købekraftstandarder, imidlertid temmelig bekostelige, og udgifterne ville stige drastisk, hvis beregningerne skulle foretages på regionalt eller lokalt niveau.

Kommissionen vil dog nøje undersøge mulighederne for at foretage beregninger af regionale købekraftstandarder på et rimeligt udgiftsniveau, således at der kan foreligge nøjagtige regionale købekraftstandarder inden 2006, hvor den nye liste over støtteberettigede regioner vil blive fastlagt, muligvis på grundlag af kriterier, som svarer til dem, der er beskrevet i artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1).

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.