DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/594

(2004/C 78 E/0628)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3571/03

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om: Risici mod et vandbeskyttelsesområde p.gr.a. faciliteter i en anden medlemsstat

I Den Tjekkiske Republik bygges der i øjeblikket en rasteplads nær kommunen Pavlùv Studenec. I planlægningen indgår bygning af en kæmpestor tankstation. På den tyske side af grænsen er der i nærheden af Kommunen Bärnau et vandbeskyttelsesområde. Kilderne forsyner ca. 60 % af befolkningen i Bärnau med drikkevand. Da den tankstation, der planlægges på den tjekkiske side, ligger på et bjerg, der skråner ned mod grænsen, er der fare for, at vandbeskyttelsesområdet forurenes med udsivende stoffer på den tjekkiske side. Den tjekkiske administration har imidlertid til hensigt at godkende bygningen af tankstationen.

Kan Kommissionen derfor oplyse, om de tjekkiske myndigheder efter tiltrædelsen til Den Europæiske Union i henhold til lovmæssige bestemmelser om vand er forpligtet til at tage hensyn til et vandbeskyttelsesområde på den tyske side af grænsen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(6. februar 2004)

Fællesskabets lovgivning om vurdering af indvirkningen på miljøet kræver at offentlige og private projekter som må formodes at kunne få indflydelse på miljøet, underkastes en vurdering til konstatering af deres eventuelle virkninger på miljøet inden der kan gives tilladelse til videreførelse (1). Sådanne vurderinger er obligatoriske for visse projekter der er anført i bilag I til direktivet; medlemsstaterne har dog et vist spillerum ved afgørelsen af om der skal gennemføres en vurdering for så vidt angår projekter af den art der er anført i bilag II, på basis af de udvælgelseskriterier der er opstillet i bilag III.

Hvor det må formodes at et projekt der er underlagt bestemmelserne om miljøvurdering, vil kunne få væsentlig indflydelse på miljøet i en anden medlemsstat, skal der følges specifikke procedurer med hensyn til informationsudveksling, deltagelse i vurderingsproceduren og konsultation.

Resultatet af høringen skal indgå i udviklingstilladelsesproceduren. Et negativt udfald af vurderingen indebærer dog ikke automatisk at der ikke gives tilladelse til videreførelse af et projekt.

Spørgsmålet om hvorvidt der kræves en miljøvurdering ved bygning af en tankstation, afgøres af dennes kapacitet. Er der for eksempel tale om et anlæg med en kapacitet på over 100 000 tons, er en miljøvurdering obligatorisk. Ligger kapaciteten på mellem 5 000 og 100 000 tons skal der gennemføres en forundersøgelse af om en egentlig miljøvurdering er nødvendig. For anlæg med en kapacitet på under 5 000 tons kræves der ingen forundersøgelse.

Miljøvurderingsdirektivet skal senest på optagelsestidspunktet være fuldt ud gennemført af Tjekkiet. I henhold til landets oplysninger er nævnte direktiv imidlertid allerede omsat i landets lovgivning, ligesom landet allerede har ratificeret UNECE's Espoo-konvention om vurdering af virkningerne på miljøet på tværs af landegrænserne. Det vil således sige at der under normale omstændigheder allerede nu er krav om at der skal gennemføres en høring for så vidt angår projekter der eventuelt kan influere på miljøet i andre lande, og at der skal tages hensyn til det berørte lands kommentarer når miljøvurderingsrapporten udarbejdes og der træffes endelig beslutning.

Fællesskabets lovgivning om beskyttelse af vandressourcer bygger på rammedirektivet om vandressourcer (2). I henhold til artikel 7 i nævnte direktiv skal der senest ved udgangen af 2004 være oprettet beskyttede områder til indvinding af drikkevand. Da forvaltningen heraf nødvendigvis må koordineres for hele det pågældende flodbækken, må problemer på tværs af grænserne løses i denne forbindelse. Det vil med andre ord sige at de tjekkiske og de tyske myndigheder må drøfte og nå til enighed om hvorvidt det pågældende område skal betragtes som et vandbeskyttelsesområde på tværs af grænsen. De forpligtelser der følger af rammedirektivet for vandressourcer kan først håndhæves af Kommissionen når Tjekkiet er blevet medlem af EU, og efter at fristen i direktivet er udløbet. Fællesskabets tidligere lovgivning, og herunder grundvandsdirektivet, indeholder ingen bestemmelser om oprettelse af beskyttede grundsvandsområder (3). Der er dog et krav om forhåndstilladelse for bygning af underjordiske oplagringsanlæg.

Kommissionen er blevet informeret om at det punkt som det ærede medlem rejser i sin skriftlige forespørgsel, allerede har været genstand for bilaterale drøftelser mellem Tyskland og Tjekkiet i kommissionen for vandområder på tværs af grænsen mellem de to lande. Disse drøftelser forventes fortsat inden for rammerne af Tjekkiets og Tysklands bilaterale aftaler.

Kommissionen følger nøje med i om de tilsagn overholdes som Tjekkiet og de øvrige tiltrædende lande har afgivet under tiltrædelsesforhandlingerne.

(1) Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, EFT L 73 af 14.3.1997.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2455/2001/EF af 20. november 2001 om vedtagelse af en liste over prioriterede stoffer inden for vandpolitik og om ændring af direktiv 2000/60/EF (EØS-relevant tekst), EFT L 331 af 15.12.2001.

(3) Rådets direktiv 80/68/EØF af 17. december 1979 om beskyttelse af grundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer, EFT L 20 af 26.1.1980.