SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3175/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(7. november 2002)

Om: Markedsøkonomistatus til Ukraine

I fælleserklæringen fra topmødet i København den 4. juli i år blev det bekræftet, at EU er i færd med at undersøge de relevante oplysninger inden fastlæggelsen af, hvorvidt der skal gives Ukraine fuld markedsøkonomistatus. Man havde til hensigt at træffe afgørelse inden for seks måneder, men den er nu blevet udsat til marts 2003.

Kan Kommissionen angive kriterierne, på baggrund af hvilke en sådan vurdering vil blive foretaget? Vil størrelsen af den offentlige sektor være en vigtig bestemmende faktor eller kun én af en række faktorer, og hvorledes sammenligner Kommissionen Ukraines økonomiske situation med f.eks. Ruslands eller Rumæniens? Kan Kommissionen angive de områder inden for økonomien, hvor der kræves de største forbedringer, hvis Ukraine skal opnå markedsøkonomistatus?

Kan Kommissionen endvidere sikre, at afgørelsen om markedsøkonomistatus vil blive truffet på økonomiske grundlag alene og ikke på baggrund af politiske vanskeligheder, uanset hvor stort behovet er for at løse disse vanskeligheder?

Anser Kommissionen det sluttelig for et vigtigt langsigtet mål at integrere lande som Ukraine (eller selv Rusland, hvis det giver udtryk for ønsket om at tiltræde) i Den Europæiske Union, eller foretrækker Kommissionen, at de forbliver udenfor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(13. december 2002)

Som det ærede medlem ved, har EU tydeligt tilkendegivet, at det anerkender Ukraines fremskridt mod et markedsbaseret system ved siden 2000 at have klassificeret det som et land med overgangsøkonomi fremfor et land uden markedsøkonomi. Derved har ukrainske firmaer, som fungerer på markedsøkonomiske vilkår, kunnet nyde godt af denne status i f.eks. antidumpingundersøgelser, og EU har herved signaleret, at den støtter Ukraines reformarbejde.

Det fremgik af den fælles erklæring fra topmødet i København (juli 2002), at Kommissionen var i gang med at undersøge, om den økonomiske reform i Ukraine var tilstrækkelig fremskreden til, at hele Ukraine kunne siges at være et land med markedsøkonomi i forbindelse med antidumpingundersøgelser, og at undersøgelsen ville blive tilendebragt hurtigst muligt. Da arbejdet var så langt fremme, at man kunne sætte en frist for færdiggørelsen, meddelte Kommissionens formand i september 2002, at undersøgelsen ville blive afsluttet senest i marts 2003. Tidsfristen er ikke alene overskuelig, men også temmelig ambitiøs, idet der er tale om en omfattende opgave.

Det blev meddelt Ukraine i starten af 2002, at en undersøgelse af denne karakter baseres på objektive kriterier: statens indflydelse på virksomhedernes allokering af ressourcer og beslutninger; forstyrrende indgriben fra statens side i virksomhedernes drift i forbindelse med privatisering eller arv fra det centralistiske styre; etablering og gennemførelse af en gennemskuelig og ikke-diskriminerende selskabsret, der sikrer god virksomhedsledelse; etablering og gennemførelse af en sammenhængende, effektiv og gennemskuelig lovgivning, der sikrer overholdelse af ejendomsrettigheder og en velfungerende konkursbehandling; og en finansiel sektor, der fungerer uafhængigt af staten, og som i teori og praksis er underlagt tilstrækkelige garantibestemmelser og den nødvendige kontrol.

Som det fremgår af ovenstående kriterier, undersøges det ikke alene, om den juridiske ramme for en velfungerende markedsøkonomi er på plads, men også om bestemmelserne reelt håndhæves, således at firmaerne faktisk drives efter markedsprincipper.

Kommissionen foretager en markedsøkonomisk undersøgelse af de enkelte sager. Når undersøgelsen er færdig, vil Kommissionen om nødvendigt meddele Ukraine, hvilke forbedringer, der skal gennemføres, før Ukraine kan anses for at være et land med markedsøkonomi i forbindelse med handelsbeskyttelse. Kommissionen holder naturligvis Ukraine løbende underrettet om undersøgelsen.

Beslutningen om, hvorvidt Ukraine skal betragtes som et land med markedsøkonomi, vil blive truffet på et økonomisk og juridisk grundlag snarere end på et politisk grundlag. I praksis er statens politiske vilje til at vedtage og håndhæve lovgivning, der sikrer markedsprincipper, nu temmelig afgørende for, om markedsøkonomien fungerer.

For så vidt angår det ærede medlems spørgsmål om en langsigtet strategi for Ukraine, fremgår rammen for EU's samarbejde med Ukraine af partnerskabs- og samarbejdsaftalen og den fælles strategi med Ukraine fra 1998. Det fremgår heraf, hvilket også blev gentaget på EU's og Ukraines topmøde i København den 11. juli 2002, at Ukraine i første omgang skal udnytte alle muligheder i partnerskabs- og samarbejdsaftalen for at øge samhandelen og investeringerne og træffe foranstaltninger til hurtigst muligt at tiltræde Verdenshandelsorganisationen. EU støtter Ukraines indsats i denne forbindelse. I forbindelse med EU's udvidelse drøftes det, hvordan EU kan øge samarbejdet med sine kommende naboer, herunder også Ukraine.