SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3277/97

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(13. oktober 1997)

Om: Tab for europæiske importører af tekstiler fra Bangladesh som følge af eksportafgifter med tilbagevirkende kraft

I henhold til den generelle toldpræferenceordning indføres der tekstilvarer fra Bangladesh med oprindelsescertifikater på gunstige betingelser til det europæiske marked.

Tilsyneladende er ikke alle certifikater, der er udstedt af myndighederne, udstedt korrekt. Som følge heraf har Bangladesh efter henstilling fra Kommissionen erklæret 15.000 oprindelsescertifikater ugyldige med tilbagevirkende kraft. Kommissionen har til hensigt at opkræve told på varer, der er importeret i perioden 1994-1996. Det vil skabe betydelige økonomiske vanskeligheder for europæiske importører.

1. Har Bangladesh' myndigheder efter Kommissionens opfattelse tilstrækkeligt sagkundskab til at udstede oprindelsescertifikater? Har Kommissionen i benægtende fald tilbudt dem tilstrækkelig assistance til at udstede dem korrekt?

2. Hvornår blev Kommissionen klar over de tekniske problemer i forbindelse med certifikaterne? Underrettede den øjeblikkeligt importørerne?

3. Hvorfor i givet fald ikke? Forventer Kommissionen, at importørerne selv skal kontrollere gyldigheden af officielle regeringsoprindelsescertifikater? Hvis det er tilfældet, bedes den oplyse, hvordan de skal gøre dette?

4. Er det efter Kommissionens opfattelse rigtigt at opkræve afgifter med tilbagevirkende kraft på grund af ugyldige officielle certifikater? Hvis det er tilfældet, mener Kommissionen så, at det er rimeligt at opkræve afgiften med tilbagevirkende kraft tre år efter, at indførslen har fundet sted?

5. Hvordan vil Kommissionen forhindre sådanne problemer i fremtiden?

Supplerende svar

afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. juni 1998)

1. Kommissionen mener at Bangladesh's myndigheder er blevet holdt tilstrækkeligt informeret omFællesskabets regler for oprindelsescertifikater. De grundlæggende bestemmelser vedrørende tildeling af oprindelsesstatus, samt udstedelse af certifikater og kontrol af disses gyldighed, er ikke blevet ændret i mere end 20 år. Administrationen og de erhvervsdrivende i både Fællesskabet og udlandet er således udmærket bekendt hermed.

På de seneste møder (der begyndte allerede i 1994) blev de certifikatudstedende myndigheder og Bangladesh's eksportører af Kommissionens repræsentanter gjort opmærksom på, hvilke krav der gælder i henhold til nævnte regler.

Hertil kommer at medlemsstaternes toldmyndigheder, som led i det administrative samarbejde de nævnte regler indebærer, med jævne mellemrum har bedt myndighederne i nævnte land om at kontrollere certifikater. Som oftest omfatter sådanne anmodninger en præcis henvisning til de bestemmelser der skal lægges til grund.

Kommissionens delegation i Bangladesh underrettede myndigheder og erhvervsdrivende om den nye generelle præferenceordning - der danner retsgrundlaget for den her behandlede indførsel - da den trådte i kraft i 1996 og stillede den til rådighed sammen med al nødvendig dokumentation for Bangladesh's toldvæsen og eksportører. Først da der i november 1996 blev givet meddelelse om den forestående undersøgelse, udviste de interesse for dette informationstilbud.

Endelig afholdte Kommissionen i 1995 to seminarer i Bruxelles i forbindelse med ikrafttrædelsen af den nye ordning. Det ene af disse vedrørte udelukkende oprindelsesreglerne og tog specielt sigte på repræsentanter for de lande som har gavn af ordningen.

Manglende kendskab til bestemmelserne kan således næppe betragtes som en undskyldning.

2. Kommissionen fik kendskab til problemets omfang da den i november/december 1996 foretog en undersøgelse på stedet sammen med repræsentanter for flere af medlemsstaterne. Herved bekræftedes den mistanke nogle af disse stater havde haft, og hvorom de havde informeret Kommissionen i 1996. Medlemsstaterne blev i december 1996 informeret om resultatet af undersøgelsen, og de blev bedt om at træffe passende foranstaltninger til at sørge for opkrævningen af de toldrestancer der var afdækket ved denne undersøgelse.

Først da der var indsamlet tilstrækkeligt med beviser, dvs. i foråret 1997, informerede Kommissionen importørerne herom med en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

3. Det er fastlagt i Fællesskabets lovgivning - som ikke er blevet ændret i mere end tyve år - at det påhviler importørerne at bevise varens oprindelse, og at oprindelsescertifikatets gyldighed skal kunne godtgøres til toldmyndighedernes tilfredshed. Dette har været et fast princip i Domstolens retspraksis.

Det skal understreges at dette krav er en logisk følge af de oprindelsesbestemmelser der gælder i præferenceordningen; de fleste importører er jo dog tilsyneladende nok i stand til at indhente de nødvendige kommercielle og industrielle garantier for varens kvalitet hos deres leverandører, og burde dermed også kunne kontrollere oprindelsen af de brugte materialer.

Det gælder generelt - som følge af nærhedsprincippet - at kontrollen af disse certifikater sker i forbindelse med indførslen til Fællesskabet, og at ansvaret for denne kontrol udelukkende ligger hos den enkelte medlemsstats egne toldvæsen.

4. Opkrævningen af disse toldbeløb er også berettiget af en anden grund, nemlig at lovlydige importører, Europas producenter og befolkningen helt generelt har mere og mere svært ved at finde sig i ubillig konkurrence og svindel, hvortil kommer at sådanne overtrædelser jo også bringer EF-bestemmelserne i miskredit. Kommissionen kan kun være lydhør over for sådanne argumenter, som jo også bestyrker Kommissionens traditionelle rolle som vogter af traktaterne og af den deraf afledte told-ret.

Treårsfristen er fastlagt i Fællesskabernes toldkodeks, der er vedtaget af Rådet, og som medlemsstaterne selv er de første til at skulle overholde. En treårsfrist er helt i overensstemmelse med sædvanlig praksis inden for told- og skattelovgivning.

5. Kommissionen har ikke til hensigt at forholde sig passivt til disse store toldsvigsproblemer, hvilket den også ved anden lejlighed har vist. Den ønsker blot at gældende lovgivning overholdes, uanset tidspunkt, den ønsker ikke at stille retssikkerheden overstyr ved at gøre brug af bestemmelser med tilbagevirkende kraft. Hvad angår fremtiden, kan det nævnes at den i sin meddelelse til Rådet og Parlamentet vedrørende forvaltningen af toldpræferenceordningerne(1) har stillet forslag om et program for fornyelse af disse ordninger. Heri tages spørgsmålet om oprindelsescertifikater og de problemer som importørerne har været ude for, op i en større politisk sammenhæng i forbindelse med forhandlingerne om en revision af forvaltningen af præferenceordningerne.

(1) KOM(97) 402 endelig udg.