DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/36

(2004/C 88 E/0039)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1559/03

af Claude Moraes (PSE) til Kommissionen

(7. maj 2003)

Om: Situationen i Somalia

Hvorledes forholder Kommissionen sig til den aktuelle politiske situation i Somalia?

Vil Kommissionen give en detaljeret oversigt over dens pakke af bistand og handelsforanstaltninger omfattende Somalia?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(1. juli 2003)

Den nationale forsoningsproces, der foregår i Mbagathi i Kenya under ledelse af Den Mellemstatslige Organisation for Udvikling (IGAD) og med støtte fra EU og det internationale samfund, er på vej ind i en afgørende fase. Drøftelserne kan snart udmønte sig i, at der vedtages et udkast til et charter og en handlingsplan for overgangsperioden efter konferencen, der bl.a. vil fastlægge de nationale forvaltningsstrukturer. Somalia er imidlertid blevet opsplittet på forskellige magtklaner i de sidste tolv år, og landets politiske fremtid er stadig usikker.

En løsning på situationen i Somalia afhænger af en række faktorer:

— at de involverede parter i Somalia, bl.a. de stridende Hawye- og Darod-klaner, der er samlet om forskellige politiske poler, som f.eks. den nationale overgangsregering og det somaliske genopretnings-og forsoningsråd, formår at bygge bro over deres mange uoverensstemmelser

— at parterne i regionen udnytter deres politiske indflydelse i Somalia til at fremme freds- og forsoningsprocessen

— at det internationale samfund overvåger overholdelsen af den nuværende aftale om indstillingen af fjendtlighederne og FN's Sikkerhedsråds resolutioner om våbenembargoen over for Sudan, samt at det yder finansiel, teknisk og politisk støtte, så snart somalierne har fundet frem til en løsning.

EU har ved flere lejligheder gentaget, at det støtter IGAD's fredsinitiativ for Somalia, og at det er fast besluttet på at bidrage til udviklingen i landet. EU's politiske linje over for Somalia er fastlagt i Rådets (almindelige anliggender) konklusioner om Somalia fra juli 2002.

Det er værd at bemærke, at Somaliland ikke deltager i Mbagathi-konferencen. Landet erklærede sig ensidigt uafhængigt i 1991 og har været i stand til at stable sine egne institutioner på benene og gøre området forholdsvis stabilt.

EU har trods den vanskelige situation fortsat sin bistand til Somalia. I december 2001 besluttede det fælles råd for Den Europæiske Union og staterne i Afrika Vestindien og Stillehavet (AVS-EF-Ministerrådet) at afsætte særlige midler til Somalia fra Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) (199 mio. EUR) for perioden 2002-2007. Dette finansielle rammebeløb suppleres af årlige bidrag fra Kommissionens budget, navnlig i form af humanitær bistand (6 mio. EUR i 2003).

I juni 2002 godkendte Kommissionen på basis af AVS-EF-Ministerrådets afgørelse det første bistandsprogram (50 mio. EUR), der nu er under gennemførelse. Et nyt rehabiliteringsprogram (ca. 75-100 mio. EUR) er under forberedelse og bør kunne forelægges for Kommissionen i slutningen af 2003.

EU's nuværende samarbejde i Somalia er fastlagt i Kommissionens »strategi for gennemførelsen af særlig bistand til Somalia« (april 2002) (1). EU's indsats har på grund af de særlige forhold i Somalia været baseret på fleksibilitet, streng neutralitet og kontakter på lokalt plan. EU's programmer bygger på den såkaldte »peace dividend approach« og forudsætter kapacitet til at formidle bistand i flere sektorer, hvilket omfatter hele skalaen fra humanitær bistand til nødhjælp og fra rehabilitering til reel udvikling. Som følge af denne »peace dividend approach« og den vægt, der lægges på lokale kontakter, gennemføres EU's bistand hovedsagelig af europæiske ikke-statslige organisationer (ngo'er) og FN's organer.

På grund af de nuværende omstændigheder er samhandelen mellem Somalia og EU stærkt begrænset.

(1) http://europa.eu.int/comm/development/body/csp_rsp/csp_en.cfm.