ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3036/98

af María Izquierdo Rojo (PSE) til Kommissionen

(2. oktober 1998)

Om: Faelles uddannelsesprogrammer EU-Algeriet

Vil Kommissionen vaere parat til at planlaegge faelles aktioner EU-Algeriet paa uddannelsesomraadet, eventuelt i form af et saerprogram?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(9. november 1998)

Inden for rammerne af MEDA-programmet blev Kommissionen i 1996 enig med den algeriske regering om en fleraarig planlaegning af det bilaterale finansielle samarbejde, der dels tager hensyn til hovedlinjerne i MEDA-programmet - stoette til en oekonomisk reform, til en bedre sociooekonomisk ligevaegt og til udvikling af det civile samfund - dels tager hensyn til Algeriets socio-oekonomiske udfordringer og landets sikkerhedsmaessige situation. Paa dette grundlag har Kommissionen og den algeriske regering valgt at centrere anvendelsen af midlerne om fem samarbejdsprogrammer.

Eftersom den beskaeftigelsesmaessige situation er foruroligende og ledighedsprocenten andrager omkring 30 %, oensker Kommissionen at yde stoette til en styrkelse af beskaeftigelsesstrukturen med henblik paa jobskabelse. De oevrige elementer i planlaegningen bestaar af en strukturtilpasningsfacilitet, stoette til smaa og mellemstore virksomheder samt stoette til privatisering og til modernisering af finanssektoren. De nuvaerende og planlagte programmer i forbindelse med Faellesskabets samarbejde omfatter bl.a. en raekke vaesentlige uddannelsesaspekter saasom uddannelse af kvindelige ivaerksaettere, af ansatte inden for finanssektoren og af fiskere, der driver fiskeri fra mindre fartoejer.

Da uddannelse udgoer et af samarbejdsomraaderne i forbindelse med Euro-Middelhavspartnerskabet, som fastlagt i Barcelona-erklaeringen, vil Kommissionen og den algeriske regering - i anledning af revisionen af MEDA-planlaegningen og med udgangspunkt i den algeriske sektorstrategi paa mellemlang og lang sigt - have mulighed for at foretage en nydefinering af prioriteterne i det fremtidige samarbejde og blive enige om en maalrettet indsats fremover paa uddannelsesomraadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2068/98

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(7. juli 1998)

Om: Rapport om osteoporose i Faellesskabet

Efter udgivelsen af rapporten om osteoporose i Faellesskabet med henblik paa en "forebyggende indsats" agter Kommissionen da at foreslaa at finansiere graenseoverskridende forskningsprojekter om sygdommen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(22. september 1998)

Kommissionens forslag om et saerprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (FTU) om livskvalitet og forvaltning af levende ressourcer(1) behandler osteroporose, forebyggelse og behandling heraf ved under noegleforanstaltningen, den aldrende befolkning, at foretage forskning i aldersrelaterede sygdomme og sundhedsproblemer med stor morbiditet. Dette er paa linje med henstillingen om vigtige forskningsprojekter i rapporten om osteoporosis i EF, dvs. at forskning skal sigte paa interventioner, der er forebyggende eller sinker forekomsten af osteoporosis, men ogsaa tilbyde forbedrede regenerationsmetoder, bedre mobilitet og effektiv smertebekaempelse.

De forskellige former for indsats der goeres for bedre forstaaelse af osteoporosis og knogle-muskelsygdomme kommer ogsaa til at nyde godt af beslaegtede FTU-aktiviteter, f.eks. naar forskning vedroerende befolkningens sundhed tilskyndes til at bidrage til bedre kvantitative europaeiske data, og naar man arbejder med omkostningseffektivitet inden for sundhedsfremmende foranstaltninger. Beslaegtede forskningsaktiviteter i samme saerprogram omfatter bl.a. forskning i risikofaktorer der skyldes livsstil eller ernaering samt genetiske og fysiologiske parametre.

(1) KOM(98) 305 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2278/98

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: Returnering af affald til producenter og forhandlere

Kan Kommissionen oplyse, om der findes lovgivning eller henstillinger paa europaeisk plan, som kraever eller opfordrer til, at forbrugerne returnerer affald hidroerende fra koebte produkter til producenterne eller forhandlerne af disse produkter?

Eksempelvis tilbyder en raekke virksomheder, der producerer blaekpatroner til printere og faxmaskiner, at forbrugerne kan tilbagelevere patronerne gratis til genbrug. Er Kommissionen engageret i saadanne ordninger for denne type affald eller andre typer affald (emballage), eller fremmer Kommissionen saadanne initiativer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(16. september 1998)

Der findes ordninger for producentansvar i visse medlemsstater for en raekke forskellige affaldsstroemmes vedkommende, f.eks. emballageaffald i Tyskland eller udtjent elektrisk og elektronisk udstyr i Nederlandene. Paa grund af de miljoemaessige og oekonomiske fordele, der er forbundet med producentansvaret, blev dette princip indfoert paa faellesskabsplan med Faellesskabets strategi for affaldshaandtering(1). Dette bekraeftedes yderligere af Europa-Parlamentet med dets beslutning af 14. november 1996 om Faellesskabets strategi for affaldshaandtering.

For at princippet om producentansvar skal kunne fungere, spiller forbrugeren en vigtig rolle. Det er op til denne selv at stille det paagaeldende affald til producentens raadighed. Foelgelig er Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald(2) bl.a. baseret paa den idé, at forbrugeren er aktivt medvirkende. Dette gaelder ligeledes for Kommissionens direktivforslag om udrangerede koeretoejer(3).

Hvad angaar den sektor, det aerede medlem udtrykkeligt omtaler, indgaar der i Kommissionens arbejdsprogram for 1998 et initiativ med hensyn til affald i form af elektrisk og elektronisk udstyr. Informationsteknologisk udstyr, herunder faxmaskiner, vil falde ind under en saadan retsakt, ligesom det bliver tilfaeldet med forskellige forbrugsgoder som f.eks. blaekpatroner. Denne lovgivning skulle aabne mulighed for, at forbrugerne kan returnere saadant udstyr og saadanne komponenter gratis med henblik paa genbrug.

(1) KOM(96) 399 endelig udg.

(2) EFT L 365 af 21.12.1994.

(3) EFT C 337 af 7.11.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2729/98

af Graham Mather (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Beskatning af renteindtaegter fra opsparing (KOM(98) 295)

I den konsekvensanalyse, som er vedfoejet dette forslag, fastslaas det, at forslaget hovedsagelig faar "virkning for omkostningerne ved de yderligere administrative byrder, der paalaegges de rentebetalende agenter", uden at man har behandlet den mulighed, at opkraevning af kildeskat kunne resultere i kapitalflugt, til trods for at klare fortilfaelde kunne tyde paa, at dette kunne ske, endog i vidt omfang.

1. Hvilke overvejelser har Kommissionen gjort sig desangaaende, og agter den at udarbejde et dokument med en redegoerelse herfor?

2. Vil Kommissionen i betragtning af dette spoergsmaals enorme betydning og navnlig i lyset af Helmut Kramers udtalelser under det oestrigske formandskabs beskatningskonference i Wien den 13. juli om, at den foreslaaede kildeskat kunne komme til at omfatte 1000 mia ecu, soerge for, at der gennemfoeres en uafhaengig undersoegelse af spoergsmaalet?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti paa skriftlige forespoergsler E-2727/98, E-2728/98 og E-2729/98

(5. oktober 1998)

Kommissionen har allerede undersoegt de mulige makrooekonomiske virkninger af dets forslag til Raadets direktiv om sikring af en reel minimumsbeskatning af renteindtaegter fra opsparing i Faellesskabet(1), navnlig risikoen for kapitalflugt. Den endelige fastsaettelse af den foreslaaede mindstesats paa 20 % for saa vidt angaar kildeskatten fandt sted under behoerig hensyntagen til disse betragtninger.

Som naevnt i den konsekvensanalyse, der er vedlagt Kommissionens forslag, vil de parter, der anses som betalende agenter, saedvanligvis allerede vaere forpligtet til at identificere modtagerne af deres renteudbetalinger, ligesom de allerede ofte varetager opkraevning af skat eller angivelsesforpligtelser paa vegne af deres nationale skattemyndigheder. De yderligere forpligtelser de faar med hensyn til at varetage de opgaver, der indfoeres med direktivet, fordrer sandsynligvis en tilpasning af deres administrative procedurer og edb-programmer, men opgaverne er udformet saaledes, at omkostningerne i tilknytning til denne tilpasning og de yderligere administrative byrder burde vaere forholdsvis begraensede.

Det er ikke paa nuvaerende tidspunkt muligt at kvantificere disse omkostninger, da de afhaenger af den beskatningsform og de procedurer, som de enkelte medlemsstater vaelger at indfoere inden for rammerne af sameksistensmodellen. Medlemsstaternes valg kendes endnu ikke.

Dette usikkerhedsmoment og mangelen paa paalidelige nationale statistiske oplysninger om den praecise andel af graenseoverskridende renteindtaegter, som udbetales til privatpersoner med bopael i EU, er aarsagen til, at Kommissionen mener, at en uafhaengig undersoegelse om de foreslaaede foranstaltningers mulige virkninger for kapitalmarkederne ikke vil foere til noget brugbart resultat, i det mindste ikke i denne indledende fase af EU-institutionernes tekniske droeftelser af forslaget.

(1) EFT C 212 af 8.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2742/98

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(3. september 1998)

Om: Bilpriser i Det Forenede Kongerige

Bilpriserne i Det Forenede Kongerige er kendt som de hoejeste i Europa. Vil Kommissionen oplyse om sin holdning til dette paa baggrund af artikel 30 og om de skridt, den agter at tage for at sikre, at bilpriserne i Det Forende Kongerige bliver konkurrencedygtige i forhold til priserne i resten af Europa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(28. oktober 1998)

Med hensyn til spoergsmaalet om bilpriserne i Det Forenede Kongerige kan Kommissionen henvise det aerede medlem til sit svar paa skriftlig forespoergsel E-2577/98 fra Anita Pollack(1). Kommissionen kan ikke se nogen sammenhaeng mellem de hoeje bilpriser i Det Forenede Kongerige og EF-traktatens artikel 30.

Kommissionen undersoeger i oejeblikket en klage om, hvorvidt bestemmelserne om godkendelse af enkeltmotorkoeretoejer i forordningerne om motorkoeretoejer (godkendelse) fra 1996, senest aendret ved forordningerne om motorkoeretoejer (godkendelse) fra 1998, er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 30 og 36.

(1) EFT C 31 af 5.2.1999, s. 150.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2813/98

af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen

(17. september 1998)

Om: Bestemmelser om internationale aegteskabsbureauer

I hele EU tilbyder en raekke "aegteskabsbureauer" deres ekspertviden til at praesentere maend i EU for unge kvinder i Thailand og andre sydoestasiatiske lande. Mens bevaeggrundene bag nogle af disse bureauer er upaaklagelige, er deres virksomhed for oejeblikket ikke underlagt nogen form for bestemmelser eller kontrol. Uden bestemmelser, tilsyn eller kontrol kan saadanne bureauer direkte eller indirekte komme til at fundere som daekke over handel med kvinder med henblik paa seksuel udnyttelse.

Paa baggrund af Parlamentet henstilling(1) om, at man overvejer at udforme en juridisk ramme for saadanne bureauer, bedes Kommissionen oplyse, hvad den har foretaget i denne retning, og hvad den yderligere har til hensigt at foretage?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(26. oktober 1998)

Kommissionen er bekendt med, at nogle sager vedroerende aegteskabsbureauer i EU, der direkte eller indirekte er blevet anvendt til handel med kvinder, er kommet i offentlighedens soegelys, isaer gennem medierne. Det er ogsaa korrekt, at det i oejeblikket er op til medlemsstaterne at traeffe beslutning om, hvorvidt de oensker at foere kontrol med disse aegteskabsbureauer, og hvordan de vil goere det.

Kommissionen har planer om at lade foretage en sammenlignende undersoegelse af situationen i medlemsstaterne for at kunne bedoemme behovet for et lovgivningsinitiativ paa EU-plan.

I oejeblikket foretager partnere i to 1997 - projekter under Daphne-initiativet en undersoegelse af bl.a. tvungne aegteskaber.

(1) EFT C 14 af 19.1.1998, s. 39.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2304/98

af Frédéric Striby (I-EDN) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: Medlemsstaters indbyrdes anerkendelse af koerekort

I et omraade, der graenser op til Tyskland, og hvor mange tyske statsborgere har valgt at bosaette sig, er indbyggerne underlagt en lang raekke administrative formaliteter, f.eks. ombytning af tyske koerekort til franske. En tysk statsborger med bopael i Frankrig, som i forbindelse med en kontrol i Frankrig i 1997 fremviste sit tyske koerekort, blev idoemt en boede.

Kan Kommissionen oplyse, i hvilket omfang det europaeiske direktiv om gensidig anerkendelse af koerekort er gennemfoert i medlemsstaternes lovgivning, og navnlig i Frankrig og Tyskland?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(22. september 1998)

Raadets direktiv 91/439/EOEF af 29. juli 1991 om koerekort(1) traadte i kraft den 1. juli 1996. Artikel 1, stk. 2, indfoerer princippet om gensidig anerkendelse af koerekort, der er udstedt af medlemsstaterne.

Mange medlemsstater gennemfoerte ikke direktiv 91/439/EOEF rettidigt, saa Kommissionen paabegyndte overskridelsesprocedurer mod dem. Det drejer sig bl.a. om Tyskland og Frankrig. De tyske myndigheder meddelte den 2. juni 1998 Kommissionen gennemfoerelse af direktiv 91/439/EOEF i national ret, som traeder i kraft den 1. januar 1999. De franske myndigheder meddelte den 18. marts 1998 Kommissionen et udkast til dekret om gennemfoerelse af direktiv 91/439/EOEF. Dette dekretudkast forventes at traede i kraft den 1. januar 1999.

Alle medlemsstater har dog siden 1. juli 1996 respekteret princippet om gensidig anerkendelse, selv hvor direktivet ikke er blevet gennemfoert. I de tilfaelde, der indtil nu er opstaaet, er de centrale franske og tyske myndigheder skredet ind for at sikre gennemfoerelse af dette princip, ogsaa med tilbagevirkende kraft, hvis lokale myndigheder overtraadte dette princip, fordi de ikke var klar over EF-loven.

Kommissionen agter af foelge alle de tilfaelde op, den bliver gjort opmaerksom paa af EF-borgerne og den vil traeffe de noedvendige skridt til at sikre, at princippet om gensidig anerkendelse gennemfoeres i praksis.

(1) ETF L 237 af 24.8.1991.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3281/98

af José Barros Moura (PSE) til Kommissionen

(26. oktober 1998)

Om: Macaos overdragelse til kinesisk forvaltning - doedsstraf

Aftalen mellem EU og Macao, som netop er blevet fornyet, forpligter parterne til at respektere menneskerettighederne.

Deputeret og medlem af forberedelsesudvalget, Vitor Ng, har for nylig udtalt, at doedsstraffen vil blive genindfoert i omraadet, naar det er blevet forenet med Folkerepublikken Kina.

Imidlertid forekommer doedsstraffen ikke i Macaos straffelov - som netop er traadt i kraft efter at vaere godkendt af den kinesiske side i den faelles kontaktgruppe, og som Folkerepublikken Kinas myndigheder har forpligtet sig til at respektere (i lighed med al anden lovgivning, som er i kraft paa tidspunktet for suveraenitetsoverdragelsen) i den faelles portugisisk-kinesiske erklaering og i grundloven for den saerlige administrative region Macao - men den er udtrykkeligt afskaffet og forbudt.

Hvordan vurderer Kommissionen foelgerne af en eventuel genindfoerelse af doedsstraffen i Macao paa grundlag af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik og EU's handelspolitik, hvor menneskerettighederne skal overholdes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan

(17. november 1998)

Kommissionen konstaterer, at udtalelsen om muligheden for at genindfoere doedsstraf i Macao, naar landets suveraenitet overdrages til Folkerepublikken Kina, er blevet fremsat for den lokale presse af Vitor Ng, som er medlem af Macaos forberedelseskomite, og udtrykker dennes personlige mening.

Efter Kommissionens opfattelse er erklaeringen, som angiveligt er fremsat af Vitor Ng, i direkte modstrid med de love, som styrer saavel den nuvaerende som den kommende administration i Macao.

Af den faelles erklaering, der blev vedtaget den 26. marts 1987, og af grundloven for Macao, som begge blev forhandlet med og godkendt af de kinesiske myndigheder, fremgaar det udtrykkeligt, at de rettigheder og friheder, som er sikret i Macao nu, fortsat vil vaere gaeldende uden aendringer efter overdragelsen. Artikel 39 i Macaos nuvaerende straffelov forbyder udtrykkeligt anvendelse af doedsstraf.

Kommissionen er derfor af den opfattelse, at der er tilstraekkelig sikkerhed for, at doedsstraffen ikke genindfoeres i Macao. Kommissionen vil fortsat noeje overvaage forberedelserne til suveraenitetsoverdragelsen i Macao.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2820/98

af Umberto Bossi (NI) til Raadet

(18. september 1998)

Om: Tilbagebetaling af "Europa-afgiften" fra den italienske regering

I forbindelse med det finanspolitiske indgreb i 1997 indfoerte den italienske regering den saakaldte Europa-afgift for at tilpasse de italienske finanser til kravene i Maastrikt-traktaten vedroerende overgangen til den tredje etape i indfoerelsen af den faelles valuta.

Den italienske finansminister har for nylig udtalt, at 60 % af denne afgift vil blive tilbagebetalt til skatteyderne inden udgangen af 1998.

En raekke medlemsstater har flere gange rejst tvivl om denne afgifts lovlighed, netop paa grund af forpligtelsen til tilbagebetaling.

Hvis den italienske regering som lovet tilbagebetaler en del af "Europa-afgiften" til skatteyderne, mener Raadet da ikke, at det, der foregiver at vaere en afgift, i virkeligheden er et tvangslaan, der paatvinges italienerne?

Svar

(27. november 1998)

Paa samlingen den 1. maj 1998 ophaevede Raadet sin tidligere afgoerelse om et uforholdsmaessigt stort underskud i Italien. Dermed opfylder Italien konvergenskriteriet om at have opnaaet holdbare offentlige finanser, jf. artikel 109 J, stk. 1, andet led.

Da Raadet ophaevede ovennaevnte afgoerelse om et uforholdsmaessigt stort underskud, noterede det sig den italienske regerings tilsagn om, at den agter at fastholde overskuddet paa den primaere balance, som udgjorde over 6 % af BNP i 1997, paa et niveau, der bidrager kraftigt til et fald i gaeldskvoten. Raadet fremhaevede i den forbindelse, at dette overskud paa den primaere balance er vaesentligt for et fortsat vedvarende fald i gaeldskvoten.

Raadet vil overvaage den videre udvikling i Italiens offentlige finanser som led i stabilitets- og vaekstpagtens bestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3214/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. oktober 1998)

Om: Drifttilladelse til et stenbrud i et omraade, der er beskyttet inden for rammerne af "Natura 2000"

I henhold til klager fra miljoeorganisationer til Statsraadet har Landbrugsministeriet givet drifttilladelse til et stenbrud ved "Det Skaldede Bjerg" i Drama amt. Skovvaesenet i Drama har allerede fredet omraadet paa grund af dets saerlige skoenhed, og det er omfattet af det europaeiske net "Natura 2000" i gruppe "B". Endvidere tyder alt paa, at der kan findes arkaeologiske mindesmaerker paa stedet. Kan Kommissionen derfor oplyse.

1. Har man foretaget den obligatoriske vurdering af indvirkningerne paa miljoeet under hensyntagen til alle de foelger, stenbruddets drift vil have for miljoeet?

2. Vil Kommissionen anmode de graeske myndigheder om at tilbagekalde afgoerelsen med henblik paa at bevare miljoebalancen og omraadets saerlige skoenhed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(19. november 1998)

1. I det paagaeldende omraade er en lokalitet benaevnt "Koryfes Orous Falakro", med kodenummer GR 1140004, opfoert paa den liste over omraader af faellesskabsbetydning, som de graeske myndigheder i medfoer af direktiv 92/43/EOEF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1) har foreslaaet med henblik paa indlemmelse i det europaeiske Natura 2000-net. I henhold til artikel 6, stk. 3, i dette direktiv skal alle planer eller projekter vurderes med hensyn til deres virkninger paa lokaliteten under hensyn til bevaringsmaalsaetningerne for denne, og ved beslutning om godkendelse skal der tages hensyn til resultaterne af denne vurdering. Den her omhandlede lokalitet er imidlertid endnu ikke udpeget som lokalitet af faellesskabsbetydning.

2. Lokaliteten rummer ikke desto mindre prioriterede naturtyper og arter og burde derfor automatisk blive udpeget til Natura 2000-nettet efter direktivets kriterier. Graekenland boer derfor traeffe passende foranstaltninger for at beskytte stedet, saa det kan blive indlemmet i nettet. Paa denne baggrund vil Kommissionen henvende sig til de graeske myndigheder for at faa rede paa, om der i de miljoevurderinger, der skulle vaere foretaget i medfoer af direktiv 85/337/EOEF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet(2), er taget tilstraekkeligt hensyn til den paagaeldende lokalitets oekologiske vaerdi.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2326/98

af Franz Linser (NI) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: Vejafgift paa Brennermotorvejen 1

Den oestrigske forbundsregering har planer om at forelaegge to kompromisforslag om vejafgiften paa Brennermotorvejen for Kommissionen, som skal faa den til at traekke sin klage mod OEstrig for Domstolen tilbage.

1. Kan det foerste forslag, som gaar ud paa, at der for hver lastvognspassage paa Unterinntal-motorvejen skal betales en vejafgift paa 150,- S, og at dette beloeb fratraekkes den nuvaerende vejafgift paa Brennermotorvejen, faa Kommissionen til at traekke sin klage mod OEstrig tilbage?

2. Kan det andet forslag, som gaar ud paa at saenke den nuvaerende vejafgift paa Brennermotorvejen med 80 S til 1070,- S, faa Kommissionen til at traekke sin klage mod OEstrig tilbage?