SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1288/00

af Alejo Vidal-Quadras Roca (PPE-DE) til Rådet

(27. april 2000)

Om: Den nye europæiske forsvarspolitik

I henhold til den rapport, der er udarbejdet af Europa-Kommissionens delegation, som besøgte USA i januar, er der stor betænkelighed i de nordamerikanske organer det nationale sikkerhedsråd, Pentagon, udenrigsministeriet og de tilsvarende udvalg i Repræsentanternes Hus og Senatet som beskæftiger sig med forsvaret, i forbindelse med den såkaldte europæiske sikkerheds- og forsvarsdimension.

Disse forbehold, som blev fremsat over for deltagerne i ovennævnte delegation af de amerikanske samtalepartnere, består i:

a) en utilstrækkelig budgetmæssig indsats fra EU's medlemsstater på forsvarsområdet;

b) risiko for, at den europæiske sikkerheds- og forsvarsdimension vil udgøre en svækkelse af de fælles kriterier og afgørelser inden for Atlantpagten;

c) bekymring i forbindelse med muligheden for, at EU unilateralt og uden forhåndskoordinering kan iværksætte aktioner i NATO med henblik på løsning og forvaltning af kriser;

d) skepsis med hensyn til den europæiske sikkerheds- og forsvarsdimensions faktiske kapacitet, da den i stedet for at være en nyttig operativ instans kan komme til at udgøre en bureaukratisk opbygning, som er skadelig for et hurtigt svar fra NATO og for de beslutningstræffende mekanismers funktionsdygtighed.

Hvilken holdning har den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik til hvert at disse forbehold, som blev fremsat af de nordamerikanske instanser under deres kontakter med den delegation fra Europa-Kommissionen, som besøgte USA i januar for at drøfte forsvarsforhold?

Svar

(23. oktober 2000)

1. Styrkelsen af den europæiske søjle i Atlantpagten forløber parallelt med udviklingen af en europæisk sikkerheds- og forsvarspolitik, hvilket vil betyde en styrkelse af denne politik samt af den europæiske handlekraft i forbindelse med kriser, både gennem bidrag til aktioner ledet af NATO eller andre internationale organisationer (FN, OSCE) og gennem selvstændige aktioner.

2. Dette kan kun ses som en positiv udvikling. Der er ingen risiko for, at beslutningsprocessen i NATO sinkes eller besværliggøres, eller for at EU ensidigt og uden forudgående koordination med NATO iværksætter krisestyringsoperationer. Det Europæiske Råd i Helsingfors har nemlig vedtaget, at der skal udformes nærmere retningslinjer for udtømmende konsultation, samarbejde og åbenhed mellem EU og NATO. Arbejdet med at udforme ovennævnte retningslinjer er godt i gang i de relevante EU-organer, og det portugisiske formandskab har aflagt rapport til Det Europæiske Råd i Feira om de fremskridt, der er gjort, samt fremlagt forslag om principperne for konsultation med NATO om militære spørgsmål og

henstillinger med henblik på udformning af retningslinjer for forbindelserne mellem EU og NATO, således at der bliver mulighed for samarbejde om hensigtsmæssige militære reaktioner på en krise i overensstemmelse med aftalerne fra Washington og Köln.

3. For så vidt angår de budgetmæssige virkninger skal det understreges, at enhver form for overlapning vil blive undgået, og at de bestræbelser, der udfoldes af de medlemsstater, som inden for rammerne af NATO bidrager til forsvarskapacitetsinitiativet, derfor også vil blive styrket, når det overordnede mål fra Helsingfors opfyldes. Det er medlemsstaternes opgave at undersøge, om kapacitetsmålsætningerne kan nås gennem omfordeling af ressourcer alene, eller om der er behov for supplerende budgetmidler. Under alle omstændigheder vil den kapacitetsbidragskonference, der skal afholdes på EU-plan inden årets udgang, utvivlsomt bevise, at EU's medlemsstater klart er indstillet på at opfylde deres nye tilsagn.