ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2161/98

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(13. juli 1998)

Om: Jordskaelvskatastrofen i Tyrkiet

Under henvisning til de tragiske foelger af det oedelaeggende jordskaelv, der den 27. juni 1998 ramte omraadet Ceyhan i Tyrkiet, og som ud over de omfattende materielle skader kostede 112 menneskeliv og 1.041 tilskadekomne, bedes Kommissionen besvare foelgende: Hvilke foranstaltninger agter den at traeffe for omgaaende at yde bistand til de ramte omraader? Det understreges, at dette jordskaelvsomraade er blevet valgt som sted for placering af et atomkraftvaerk. De store risici, der er forbundet hermed, fremgaar klart af de nylige jordskaelv.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(28. september 1998)

Saa snart nyheden om jordskaelvet Tyrkiet naaede Kommissionen, tog denne kontakt med forskellige informationskilder, heriblandt Kommissionens delegation i Ankara, Det Internationale Forbund af Roede Kors- og Roede Halvmaane-selskaber (IFRC) og De Forenede Nationers kontor for koordination af humanitaere anliggender i Genève (OCHA).

Allerede den 30. juni udsendte delegationen i Ankara en pressemeddelelse om, at Kommissionen var rede til at gribe ind. Umiddelbart efter katastrofen var den eneste aktive hjaelpeorganisation i landet det lokale Roede Halvmaane-selskab.

Den 3. juli udsendte IFRC et brev med anmodning om midler til at afhjaelpe noedsituationen. Det er den eneste hjaelpeorganisation, som Kommissionen modtog nogen anmodning om midler fra. Paa baggrund heraf besluttede Kommissionen at bevilge et beloeb paa 500 000 ECU. Med disse midler kunne der igangsaettes et kortfristet noedhjaelpsprogram. Programmet gennemfoeres af IFRC. Pengene anvendes til indkoeb af vaesentlige noedhjaelpsartikler som f.eks. taepper, telte og koekkenvogne.

Efter jordskaelvet i Adana-regionen oplyste de tyrkiske myndigheder, at der var truffet alle de noedvendige sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med det fremtidige kernekraftvaerk i Akkuyu. Bygge- og anlaegsarbejderne paa stedet er endnu ikke gaaet i gang. Hvad angaar det fremtidige kernekraftvaerk i Akkuyu henvises det aerede medlem til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-1876/98 og E-2190/98 fra Kalamanis.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3210/98

af Werner Langen (PPE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Konsekvenser af bortfald af de toldfrie bestemmelser

Paa moedet mellem oekonomi- og finansministrene den 19. maj 1998 i Bruxelles forkastedes det irske forslag om udarbejdelse af en rapport paa EU-plan om konsekvenserne af det afgiftsfrie salg i hele Faellesskabet. Ogsaa den tyske forbundsregering havde paa grundlag af relevante afgoerelser i Forbundsdagen og Forbundsraadet stoettet dette irske forslag udtrykkeligt. Da der ikke var flertal for dette forslag, havde Kommissionen givet tilsagn om at forelaegge et arbejdsdokument om, hvorledes konsekvenserne af bortfald af bestemmelser om afgiftsfrit salg kunne afboedes.

I den forbindelse spoerger jeg Kommissionen om foelgende:

1. Hvornaar vil arbejdsdokumentet om de midler, der paa regionalt plan staar til raadighed i forbindelse med bortfald af bestemmelser om afgiftsfrit salg, foreligge?

2. Er Kommissionen rede til ud over de eksisterende bestemmelser at fastsaette yderligere saerlig regional stoette inden for rammerne af strukturfonden eller ved hjaelp af saerlige foranstaltninger, der skal traeffes paa ny?

3. Hvorledes har de beroerte kystregioner tidligere, og som naesten fuldt ud tilhoerer stoetteomraadet for faellesskabsudgifter eller EU's stoetteomraader, faaet stoette siden afgoerelsen om bortfald af afgiftsfrit salg i 1991/1992?

4. Gaar Kommissionen ud fra, at bestemmelserne om afgiftsfrit salg endeligt bortfalder i midten af 1999 som planlagt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(20. november 1998)

1. Kommissionens arbejdsdokument om de midler, der staar til raadighed for medlemsstaterne for at afboede de mulige konsekvenser af bortfaldet af det afgiftsfrie salg den 1. juli 1999, vil blive forelagt saa hurtigt som muligt og senest inden aarets udgang.

2. Kommissionen er rede til at overveje forslag, der fremsaettes af nationale og regionale myndigheder om stoette i stoetteberettigede omraader inden for rammerne af strukturfondene i overensstemmelse med de gaeldende regler.

3. Da det ikke er alle strukturfondprogrammer, der har en saerlig regional karakter, er det ikke muligt for Kommissionen at oplyse praecise tal for strukturfondenes bidrag til kystregionerne. Den skoenner imidlertid, at dette bidrag i indevaerende programperiode (1994-1999) kan vaere i en stoerrelsesorden af 100 000 mio. ECU (i 1994-priser)

4. Ja.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2568/98

af Graham Watson (ELDR) til Raadet

(1. september 1998)

Om: Menneskerettigheder i Tunesien

Paa baggrund af beretninger om, at Tunesien har vaeret involveret i adskillige kraenkelser af menneskerettighederne: retten til at rejse, retten til at udtale sig og retten til at vaere politisk aktiv, vil jeg gerne spoerge: Hvad agter Raadet at foretage sig for at sikre, at Tunesien overholder Euro-Middelhavsaftalens menneskerettighedsklausul?

Svar

(7./8. december 1998)

1. Raadet erkender betydningen af, at menneskerettighederne respekteres i hele verden, og det deler derfor det aerede parlamentsmedlems bekymring med hensyn til menneskerettighedssituationen i Tunesien og foelger noeje udviklingen paa dette omraade.

2. Det er Raadets opfattelse, at Tunesien befinder sig i en overgangsfase og er en af de middelhavspartnere, der prioriterer sit forhold til Unionen hoejest. Det finder, at Tunesien er en aktiv deltager i Barcelona-processen og heri straeber mod at omdanne Middelhavsbaekkenet til et omraade med fred, velstand og stabilitet. Det erkender, at Tunesien spiller en ledende rolle i denne proces og har sat tempoet for de andre lande i omraadet ved at vaere den foerste middelhavspartner til at ratificere en associeringsaftale. Landet har saaledes forpligtet sig til en loebende politisk dialog, der ogsaa omfatter menneskerettighedsspoergsmaal.

3. Et indledende moede i Associeringsraadet EU-Tunesien fandt sted den 13.-14. juli 1998, og det gav mulighed for en udveksling af synspunkter vedroerende menneskerettighedsspoergsmaal; ved den lejlighed understregede EU, at maalene med associeringen bygger paa en faelles respekt for demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten. Det bekraeftede, at den politiske dialog mellem de to partnere vil give dem mulighed for at raadfoere sig aabent med hinanden om en lang raekke politiske spoergsmaal, herunder menneskerettighedsspoergsmaal, og boer bidrage til at foere regeringens oenske om at udvikle demokratiske traditioner og et civilsamfund, der bygger paa retsstatsprincipperne, ud i livet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2356/98

af Carole Tongue (PSE) til Kommissionen

(13. juli 1998)

Om: Stoette fra Kommissionen for at sikre, at Polygram Filmed Entertainment forbliver er europaeisk selskab

Idet der dels henvises til, at EU's politik paa det audiovisuelle omraade blandt andet gaar ud paa at fremme staerke integrerede europaeiske selskaber, der er i stand til at afsaette og distribuere film i hele verden, dels til, at Polygram er blevet solgt til et ikke-europaeisk selskab, men at det er muligt, at Polygram Filmed Entertainment (PFE) vil blive solgt saerskilt, bedes Kommissionen oplyse, om den politisk stoetter bestraebelserne paa at bevare PFE som et europaeisk selskab?

Polygram har tidligere modtaget finansiel bistand fra europaeiske kilder, herunder MEDIA II-programmet, og Kommissionen bedes oplyse, hvad der sker i den forbindelse, hvis selskabet ophoerer med at vaere europaeisk?

EU's politik gaar udtrykkeligt ud paa at fremme dette selskab, der kan konkurrere paa internationalt plan, og Kommissionen bedes oplyse, om den vil foretage en positiv fortolkning af konkurrencereglerne, hvis der bliver etableret et konsortium, saa andre europaeiske selskaber kan investere i PFE?

Svar afgivet paa Kommissions vegne af Marcelino Oreja

(5. oktober 1998)

Kommissionen mener, at Polygram Filmed Entertainment (PFE) har spillet en afgoerende rolle i genrejsningen fornylig af den europaeiske filmindustri. PFE's konkurrencedygtige stilling paa verdensmarkedet stemmer overens med maalsaetningen for faellesskabets AV-politik. Dette gaelder i saerlig grad PFE's led produktionsstrategi, baseret paa distribution. Det aerede medlem kan soege mere detaljerede oplysninger om Kommissionens seneste strategiske overvejelser i dens meddelelse fornylig til Parlamentet og Raadet, "Den Audiovisuelle politik: - Den videre udvikling"(1).

PFE har modtaget stoette under MEDIA II-programmet, f.eks. i forbindelse med uddannelsesprogrammet "Fastlane" for producenter. I artikel 3 i Raadets afgoerelse 95/563/EF(2), som MEDIA II-programmets udviklings- og distributionsafsnit er baseret paa, hedder det, at "de virksomheder, der er omfattet af programmet skal vaere og forblive ejet direkte eller ved majoritet af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstater". For at vaere tilskudsberettiget skal selskaber altsaa ifoelge denne artikel helt eller for stoerstedelens vedkommende vaere og forblive at vaere paa europaeiske haender.

Naturligvis ville et konsortiums overtagelse af selskabet skulle forelaegges Kommissionen, der vil behandle et saadant spoergsmaal i henhold til konkurrencereglerne.

(1) KOM(98) 446.

(2) EFT L 321 af 30.12.1995.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2465/98

af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Fortsat overfoersel af italiensk affald til bortskaffelse i forbraendingsanlaegget SVA Biebesheim/Tyskland

Siden 1997 har lokalregeringen i Darmstadt i flere tilfaelde paa grundlag af artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 5, stk. 1, i bortskaffelsesforordningen (EOEF) 259/93(1), givet det italienske firma 3 R Servizi S.p.A. tilladelse til at overfoere italiensk affald til bortskaffelse i forbraendingsanlaegget SVA Biebesheim. Importoer af affaldet er "Hessische Industriemuell GmbH" (HIM).

I alt er der indtil nu (24.6.1998) givet tilladelse til overfoersel af mindst 7.000 t affald fra Italien til bortskaffelse i Tyskland. Firmaet 3 R Servizi S.p.A. har bebudet yderligere ansoegninger. De kompetente delstatsmyndigheder ser sig af faellesskabsretlige aarsager ude af stand til at hindre denne import af affald.

I henhold til artikel 4, punkt 3, litra a, nr. i), i overfoerselsforordningen kan medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten traeffe foranstaltninger med henblik paa helt eller delvis at nedlaegge forbud mod overfoersel af affald eller systematisk at goere indsigelse herimod. Tillader denne bestemmelse ogsaa udstedelse af et generelt forbud mod overfoersel med sigte paa bortskaffelse? Hvilke betingelser er dette i bekraeftende fald forbundet med?

Hvilken betydning har det i denne sammenhaeng, at forordningen om overfoersel af affald er baseret paa traktatens artikel 130 S, saaledes at medlemsstaterne dermed i henhold til artikel 130 T har bemyndigelse til at indfoere strengere beskyttelsesforanstaltninger?

(1) EFT L 30 af 6.2.1993, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2887/98

af Carlos Robles Piquer (PPE) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Faellesskabsprogram for kvalitetsmaerkning af hoteller

Nogle af EU-staterne har oprettet nationale programmer, som har til formaal at skabe ensartede kriterier, saa det sikres, at standarden af de faciliteter og tjenesteydelser, der udbydes af etablissementer inden for hotelbranchen, er af en vis kvalitet.

Kriterierne i disse programmer er forskellige fra land til land, hvilket har til foelge, at hotelgaester er noget i vildrede med, hvilken slags faciliteter de kan forvente paa baggrund af de symboler, der dokumenterer standarden for det hotel, der deltager i programmet, naar de oensker at indkvartere sig paa et hotel og goere brug af dets faciliteter.

Kan Kommissionen oplyse, om der findes faellesskabskriterier, der skal sikre kvaliteten af de tjenesteydelser, der udbydes af hoteller i hele EU? Mener den, at det vil vaere hensigtsmaessigt at fremme et initiativ til harmonisering af kvalitetsnormerne, der skal garantere kvaliteten af de ydelser og den service, der udbydes paa de hoteller ud over hele EU, som deltager i EU-programmet, og som skal dokumenteres gennem et relevant EU-maerke, der anbringes ved indgangen til hotellet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis

(26. oktober 1998)

I oejeblikket findes der ikke noget faellesskabssystem, der paa grundlag af forudfastsatte kriterier goer det muligt at vurdere kvaliteten af de tjenesteydelser, der udbydes af hoteller.

Kommissionen mener, at udviklingen af frivillige selvreguleringsordninger, der tager sigte paa en kvalitetsmaerkning paa EU-plan af de tjenesteydelser, der udbydes af hoteller, kan bruges til at stimulere konkurrenceevne i EU's turistindustri og give forbrugerne flest mulige informationer ved valg af hotel.

Kommissionen mener, at det er branchen selv, der skal tage initiativet i denne sag, og i forbindelse med et nyt turismeprogram vil Kommissionen vaere aaben over for saadanne initiativer. Men det paataenkes ikke at fremsaette et forslag om harmonisering af kvalitetsnormerne paa faellesskabsplan.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2395/98

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) og Pedro Marset Campos (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. juli 1998)

Om: Oprettelse af en affaldsplads for farligt affald i Nerva (Huelva - Spanien)

Kommunalbestyrelsen i Nerva (Huelva) gav forleden selskabet Complejo Medioambiental de Andalucía (det andalusiske miljoeselskab) tilladelse til drift af en affaldsplads for farligt affald.

1. Kan Kommissionen udbede sig naermere oplysninger om, hvilke foranstaltninger, de spanske myndigheder paataenker at gennemfoere for at undgaa, at affaldet fra Nerva indebaerer nogen form for risici for den offentlige sundhed og miljoeet.

2. Hvordan vil Kommissionen sikre, at gaeldende faellesskabsret paa miljoeomraadet, dvs. foelgende direktiver, overholdes:

a) 75/442 /EOEF(1) om affald, aendret ved direktiv 91/156/EOEF(2)

b) 91/689 /EOEF(3) om farligt affald

c) 85/337 (4) om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet

d) 90/313 /EOEF(5) om fri adgang til miljoeoplysninger?

3. Kan Kommissionen oplyse, om der er ydet stoette fra EU til etableringen af affaldspladsen?

4. Kan Kommissionen give naermere oplysninger om den videre udvikling i sagen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(1. oktober 1998)

Kommissionen har faaet en klage indbragt vedroerende den sag, de aerede medlemmer har bragt paa bane. Som led i behandlingen af denne klage har man anmodet de spanske myndigheder om oplysninger i sagen. De spanske myndigheder har endnu ikke svaret paa denne henvendelse. Klageren og de aerede medlemmer vil blive behoerigt underrettet af Kommissionen om udviklingen i denne sag.

(1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.

(2) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32.

(3) EFT L 377 af 31.12.1991, s. 20.

(4) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(5) EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2708/98

af Françoise Grossetête (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Direktivforslag om fjernsalg af finansielle tjenesteydelser

Under henvisning til indlaeg fra kommissaer Monti i Europa-Parlamentet under moedeperioden den 19. februar 1998;

under henvisning til Europa-Parlamentets groenbog om finansielle tjenesteydelser (A4-0048/97)(1);

under henvisningen til Kommissionens arbejdsprogram for 1998;

endelig under henvisning til meddelelse om finansielle tjenesteydelser, opfyldelse af forbrugernes forventninger af 26. juni 1997 (KOM(97) 0309);

oensker forespoergeren, at Kommissionen begrunder den afgoerelse, den traf i juli 1998, om ikke at fortsaette behandlingen af direktivforslaget om fjernsalg af finansielle tjenesteydelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. oktober 1998)

Kommissionen oensker at goere det aerede medlem bekendt med aarsagerne til, hvorfor den i juli maaned efter en gennemgang af meddelelsen om forslaget til direktiv om fjernsalg af finansielle tjenesteydelser vurderede det hensigtsmaessigt at udsaette vedtagelsen til senere efter en mere grundig forberedelse.

Foerst og fremmest boer forberedelsen ske under hensyntagen til den strategiske gennemgang af det indre marked for finansielle tjenesteydelser, som Kommissionen vil forelaegge for Det Europaeiske Raad paa dets moede i Wien. Dernaest skal det noeje overvejes, hvor stor grad af harmonisering, der skal til for at sikre forbrugerne et hoejt beskyttelsesniveau og samtidig sikre den frie bevaegelighed for finansielle tjenesteydelser i forbindelse med fjernsalg. Slutteligt skal der tilstraebes en fuldstaendig overensstemmelse med andre faellesskabspolitikker, navnlig inden for elektronisk handel.

(1) EFT C 85 af 17.3.1997, s. 137.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2696/98

af Frédéric Striby (I-EDN) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Europaeisk definition paa lastvogne

I Frankrig er den tilladte totalvaegt for lastvogne begraenset til 40 tons, medens den i de europaeiske nabolande er paa 44 eller 50 tons.

Har Den Europaeiske Union indledt overvejelser om en faelles definition paa vejtransportkoeretoejer, saaledes at reglerne for disse kan harmoniseres under hensyntagen til aabningen af graenserne for vejgodstransport; hvilke bestemmelser om vaegt, dimensioner og miljoehensyn skal gaelde for "europaeiske" koeretoejer?

Kan Kommissionen redegoere for, hvor langt behandlingen af dette spoergsmaal er naaet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(6. oktober 1998)

I 1993 vedtog Kommissionen et forslag om at harmonisere den tilladte vaegt og dimensionerne for lastvogne i hele Faellesskabet(1) for internationale og nationale transporter.

Forslaget omfatter bl.a. en tilladt totalvaegt paa maksimalt 44 ton for 6 - akslede lastbilkombinationer med luftaffjedring og 40 ton for 5 - akslede lastbilkombinationer.

Visse af forslagets aspekter (hovedsageligt de, der vedroerer de hoejst tilladte koeretoejsdimensioner for alle transporter og kun vaegtbegraensninger for internationale transporter) blev vedtaget som Raadets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996(2), men der var ikke enighed i Raadet om at harmonisere den tilladte vaegt for nationale transporter.

Denne del af Kommissionens forslag foreligger derfor formelt stadig Raadet til overvejelse, og der er i oejeblikket ingen planer om at traekke forslaget tilbage.

(1) EFT C 38 af 8.2.1994.

(2) EFT L 235 af 17.9.1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3095/98

af André Sainjon (ARE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: FMI's stoette til Sydkorea og stoettens foelger for skibsvaerfterne

I sin skrivelse af 3. marts 1998 fastslog Sir Leon Brittan, at Kommissionen ville foelge situationen noeje og sikre sig, at Den Internationale Valutafonds stoette til Sydkorea ikke anvendes til at redde konkursramte skibsvaerfter.

Kan Kommissionen redegoere for de hidtidige kontrolforanstaltninger og de foerste resultater heraf?

Svar afgivet af paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan

(5. november 1998)

Kommissionen foelger noeje udviklingen i finanskrisen i Korea og dens indvirkning paa den europaeiske vaerftsindustri.

Paa det europaeisk-asiatiske moede ASEM II i april 1998 blev spoergsmaalet om vaerftsindustrien rejst over for ministeren for udenrigs- og handelsanliggender. Han erkendte, at overkapaciteten inden for sektoren skyldtes en uheldig laanepolitik, og at regeringens politik var at anvende markedsprincipperne mere stringent og altsaa ikke hjaelpe de virksomheder inden for branchen, som var ved at gaa konkurs. Foelgelig ville ingen af midlerne fra Den Internationale Valutafond (IMF) blive anvendt til skibsvaerfter, der var i vanskeligheder.

IMF's plan, som er godkendt af Korea, er udelukkende beregnet til at stabilisere finans- og banksystemet og ikke paa nogen maade til at overfoere midler til de forskellige industrisektorer.

Kommissionen har ikke saede i IMF, men foelger dog noeje, hvordan situationen udvikler sig. Kommissionen har flere gange over for de koreanske myndigheder rejst en raekke spoergsmaal vedroerende anvendelsen af den finansielle hjaelp fra IMF. Disse spoergsmaal har vaeret taget op paa bilaterale moeder, blandt andet under konsultationer paa hoejt plan i maj 1998 mellem Kommissionen og de koreanske myndigheder. I den forbindelse blev der givet en raekke forsikringer. Kommissionen har dog bedt om flere praecise oplysninger om omstruktureringen af sektoren, om eksportstoetten til skibe gennem Korea Eimbank og om paastande om lokal stoette til underleverandoerer til skibsvaerfterne.

Kommissionen vil fortsat foelge situation noeje. Kommissionen har dog hidtil ikke vaeret i besiddelse af oplysninger, som goer det muligt at fastslaa, at Korea ikke skulle have overholdt sine internationale forpligtelser paa dette omraade.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2524/98

af Niels Kofoed (ELDR) og Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Lave producentpriser paa svinekoed

For oejeblikket er de europaeiske svinekoedspriser paa et overordentlig lavt niveau med store tab for svineproducenterne. Det forventes, at denne situation vil blive yderligere forvaerret i de kommende maaneder. Paa grund af stoerre produktion vil en yderligere maengde paa ca. 800.000-900.000 tons svinekoed i aar blive sendt ud paa det europaeiske marked. Samtidig mister den europaeiske svinekoedssektor vigtige traditionelle markeder som f.eks. Sydoestasien og Rusland paa grund af kraftig konkurrence fra lande som USA og Canada. I mange tilfaelde er denne eksport kun mulig paa grund af regeringsstoette. Paa det europaeiske marked betyder hver ton eksporteret svinekoed en ton mindre paa det indre marked og et stoerre forbrug af oksekoed, som det koster ca. ti gange mere at fjerne fra det indre marked.

1. Er Europa-Kommissionen opmaerksom paa, hvilken indvirkning det har paa oksekoedsmarkedet, naar der kommer ekstra svinekoed paa det europaeiske marked?

2. Er Kommissionen villig til at indfoere eksportrestritutioner for det svinekoed, som indtil forrige aar blev eksporteret i store maengder til betydningsfulde markeder som Japan, Sydkorea, OEsteuropa osv. med det formaal at forsoege at undgaa et yderligere fald i svinekoedspriserne og bistaa den europaeiske svinekoedssektor med at klare den aggressive konkurrence paa tredjelandenes markeder?

3. Hvilke andre foranstaltninger kunne Kommissionen taenke sig at traeffe for at forhindre et yderligere fald i svinekoedsproducentpriserne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. september 1998)

1. Kommissionen vurderer regelmaessigt forholdet mellem de forskellige koedmarkeder. Forholdet mellem oksekoed og svinekoed er imidlertid slet ikke saa klart som antydet af de aerede medlemmer.

2. Kommissionen har noeje fulgt situationen og allerede reageret ved at indfoere eksportrestitutioner for slagtekroppe og ikke udbenede udskaeringer den 14. maj 1998. Den 3. august 1998 foejedes visse udbenede udskaeringer til listen over produkter, der er berettigede til eksportrestitutioner, og restitutionsniveauet haevedes.

3. Markedsordningen for svinekoed omfatter kun to foranstaltninger med henblik paa markedsstoette. Det er eksportrestitutioner, der begraenses af aftalen inden for Verdenshandelsorganisationen (WTO), og stoette til privat oplagring. Paa nuvaerende tidspunkt stoetter Kommissionen markedet ved en styrkelse af politikken for eksportrestitutioner.

Kommissionen er villig til at overveje yderligere markedsstoetteforanstaltninger, hvis saadanne er noedvendige og mulige, men den kan ikke goere ret meget ved det grundlaeggende problem med den oegede produktion. Det er op til landbrugerne at beslutte, om de vil tilpasse produktionen og dermed forbedre markedsprisen.