SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0135/02

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2002)

Om: Kommissionens forslag vedrørende Haitis økonomiske fremtid

Haiti er det fattigste land i Latinamerika. Det har omkring syv millioner indbyggere, det er ødelagt af rovdriften på skovene, og det er præget af politisk korruption og analfabetisme. Da Jean-Bertrand Aristide kom til magten, blev der vakt nye forhåbninger i et samfund uden elektrisk lys, kloakering og et offentligt sundhedsvæsen, uden at man dog har opnået den velfærd, som denne befrielsesteolog stillede i udsigt.

Efter Duvalier-regimets fald og på baggrund af de forhåbninger, der blev næret til Aristide, og chokket over det nylige kupforsøg er det klart, at det internationale samfund må gøre noget for at lindre fattigdommen i landet og mindske dets tilbøjelighed til at underkaste sig totalitære regimer.

Kan Kommissionen derfor oplyse, hvad den vil foreslå for at mindske fattigdommen i Haiti og lede landet ind på demokratiets vej, hvilket så mange slår til lyd for på internationalt plan, samt gøre rede for sine planer til konsolidering af et mellem- og langsigtet udviklingsprogram for Haiti?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(14. marts 2002)

Efter parlamentsvalget i 2000 konstaterede Organisationen af Amerikanske Stater (OAS), som det internationale samfund havde givet mandat til valgobservation, at der havde været flere uregelmæssigheder og svindel i forbindelse med valgprocessen. Trods forskellige erklæringer og henvendelser fra EU's side nægtede de haitiske myndigheder at sætte spørgsmålstegn ved valgresultatet. Rådet anmodede så den haitiske regering om, at der blev afholdt konsultationer i henhold til artikel 96 i Cotonou-aftalen, så situationen kunne blive undersøgt nærmere og Rådet få kendskab til, hvad Haiti ville gøre for at sikre, at de væsentlige elementer i artikel 9 i aftalen blev overholdt, navnlig vedrørende de demokratiske principper og retsstaten.

Efter disse konsultationer og da de haitiske myndigheder ikke har taget hensyn til de bekymringer, som EU gav udtryk for, besluttede Rådet at træffe en række foranstaltninger angående sin samarbejdspolitik med Haiti. Den direkte budgetstøtte til regeringen og de store infrastrukturprogrammer er således blevet suspenderet, men en omfattende del af samarbejdsprogrammet er ikke berørt af beslutningen (programmer på det sociale område, støtte til ikke-statslige organisationer (ngo'er) osv.).

Det er vigtigt at præcisere, at foranstaltningerne er truffet med sigte på ikke at straffe det haitiske folk. Derfor er det i Rådets afgørelse af 24. og 25. januar 2002 fastsat, at samtlige samarbejdsinstrumenter gradvis skal genoptages, så snart der er indgået en aftale mellem den koalition, der er ved magten, og oppositionen, og den pågældende aftale er blevet gennemført ved bl.a. afholdelse af parlamentsvalg og lokalvalg.

Bekæmpelse af fattigdom er i centrum i Kommissionens samarbejdsstrategi for Haiti. Ved hjælp af de samarbejdsinstrumenter, der er til rådighed, og dialogen mellem bidragsyderne og myndighederne har Kommissionen tilskyndet til, at der føres politikker for bæredygtig udvikling i landet. Når dette er sagt, er det dog kun rigtig muligt at bekæmpe fattigdommen på en effektiv måde, hvis der er skabt politisk stabilitet. Derfor bliver der lagt særlig vægt på genetablering af den demokratiske proces i Haiti.