ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/475

(2004/C 88 E/0487)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3851/03

af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om: Ratificering af internationale konventioner på menneskerettighedsområdet

Kan Kommissionen redegøre for den aktuelle situation (opdelt pr. land) med hensyn til alle 25 nuværende og kommende medlemsstaters undertegning og ratificering af alle FN's, OECD's, Europarådets og andre internationale konventioner på menneskerettighedsområdet og konventioner vedrørende ligestilling, beskyttelse af mindretal og forbud mod forskelsbehandling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. januar 2004)

Inden for De Forenede Nationer findes der flere konventioner om menneskerettighederne, ligestilling, beskyttelse af mindretal og ikke-forskelsbehandling.

Alle 25 nuværende og fremtidige medlemsstater er part i følgende grundlæggende konventioner på disse områder:

— den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder

— den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder

— konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf

— konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder

— den internationale konvention om afskaffelse af alle former for racediskrimination

— konventionen om barnets rettigheder

— konventionen af 1951 om flygtninges retsstilling.

Inden for Europarådets rammer er der flere konventioner og protokoller om menneskerettighederne, ligestilling, beskyttelse af mindretal og ikke-forskelsbehandling. De to vigtigste er den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og den europæiske konvention til forebyggelse af tortur og umenneskelig eller vanærende behandling eller straf. Alle 25 nuværende og fremtidige medlemsstater er part i dem.

I forespørgslen nævnes også Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD). Så vidt Kommissionen ved findes der ingen konventioner om menneskerettighederne, ligestilling, beskyttelse af mindretal og ikke-forskelsbehandling i OECD-regi. Hvad angår Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa OSCE er alle de nuværende og fremtidige medlemsstater deltagere. I denne egenskab tilslutter de sig OSCE's politiske engagement inden for menneskerettighederne, ligestilling, beskyttelse af mindretal og ikke-forskelsbehandling. OSCE har som politisk organisation ingen retligt bindende tekster på disse områder.
1.

a) Er Kommissionen enig med Brandenburgs delstatsregering i, at beslutningen om opdeling og dermed opsplitning af habitatområdet »Falkenseer Kuhlaake« er i overensstemmelse med de lovgivningsmæssige bestemmelser i direktiv 92/43/EØF (2), og at den bevarede strækning ikke behøver at blive betegnet som et beskyttet område, selv om dette af hensyn til naturbeskyttelsen er rimeligt? I bekræftende fald, hvorfor mener Kommissionen, at omfartsvejen absolut skal føres gennem det beskyttede område, hvorfor mener den, at vejbyggeriet har forrang for det beskyttede område? I benægtende fald, hvad har Kommissionen gjort eller agter den at gøre for at sikre hele områdets bevaringsmæssige status? b) Er Kommissionen enig med Brandenburgs delstatsregering i, at den planlagte landevej ikke vil have nogen betydelige følger for de tilstødende habitatområder »Falkenseer Kuhlaake« og »Spandauer Forst«? I bekræftende fald, hvad er argumenterne for denne holdning? I benægtende fald, vil Kommissionen opfordre Brandenburgs delstatsregering til at gennemføre en detaljeret vurdering af følgerne for habitatområdet og ændre deres planer som følge af undersøgelsens resultater?
2.

Kommissionen kan ikke kommentere disse udtalelser, men vil overlade dette til professor Matthijs. Kommissionen har for sit eget vedkommende ved flere lejligheder (1) givet udtryk for, at forsyningspligtydelser spiller en central rolle i udviklingen af en social model for EU, samt at medlemsstaterne har en bred margen til at definere, hvad de betragter som forsyningspligtydelser, og hvorledes disse skal forvaltes. Det bør imidlertid garanteres, at alle begrænsninger af anvendelsen af bestemmelserne i EF-traktaten, navnlig begrænsninger af konkurrencen og de friheder, der er forbundet med det indre marked, ikke går ud over hvad der er absolut nødvendigt for at sikre en korrekt udførelse af forsyningspligtydelserne. Specielt når medlemsstaterne beslutter at overlade administrationen af sådanne ydeler til tredjemand, skal valget af disse tredjemænd ske under overholdelse af EU-rettens regler og principper for offentlige udbud. I denne sammenhæng bør det bemærkes, at Kommissionen netop har vedtaget en grønbog om forsyningspligtydelser (se webadressen http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/services_general_interest), hvori der redegøres for Kommissionens synspunkter om dette emne, og hvori der opfordres til, at alle interesserede parter fremlægger deres standpunkter og forslag.
1.

At der er tale om en målrettet lånefacilitet betyder ikke nødvendigvis markedsforvridning, idet der er andre faciliteter til rådighed for »konkurrenter«. Det er helt klart tilfældet for medlemsstaterne via Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) og handelsbankernes aktiviteter. For tredjelandene er der f.eks. også EIB samt Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD), som finansierer andre energikilder. Det bør bemærkes, at Euratom-lån udstedes til de markedskurser, der er gældende for Kommissionen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/617

(2004/C 78 E/0652)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3632/03

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om: Erklæringer fra kommissionsformanden Romano Prodis rådgiver, André Sapir, om EU's samhørighedspolitik

André Sapir gav udtryk for, hvad der tilsyneladende er en opfattelse, som Spanien, Italien, Portugal, Nederlandene, Det Forenede Kongerige, Irland og Tyskland er fælles om, idet han for nylig i Barcelona erklærede, at samhørigheden havde været nyttig, men at målet nu var vækst. Han hævdede ligefrem, at en samhørighedspolitik, hvis en sådan fandtes, burde koncentrere sig om staterne som sådan og ikke om regionerne med den laveste indkomst pr. indbygger.

Hvilken rækkevidde og betydning har disse erklæringer fra en person, der optræder som rådgiver for kommissionsformanden Prodi, og som vover at tilsidesætte ideen om, at regionerne er de vigtigste partnere, når det gælder gennemførelsen af fællesskabets politikker, idet han reducerer den til »et politisk synspunkt«? Hvem giver denne rådgiver for kommissionsformand Prodi ret til i sin egenskab af rådgiver at erklære, at ideen med at koncentrere projekterne i staterne og omkring væksten i de rigeste og mest industrialiserede zoner i Unionen og således endog marginalisere områder, der har et højt vækstpotentiale, når først de strukturelle mangler, der skyldes en dårlig politik fra deres stats eller EU's side, er overvundet, bunder i »økonomiske« og ikke »politiske« overvejelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(8. januar 2004)

Det omhandlede spørgsmål vedrører en udtalelse, der blev fremsat af André Sapir under et interview i El País i begyndelsen af november 2003. Interviewet var foranlediget af et seminar på IESE Business School, hvor André Sapir fremlagde en rapport fra den uafhængige ekspertgruppe, der var nedsat på initiativ af Romano Prodi og med ham som formand. Udtalelsen afspejler de synspunkter, der kommer til udtryk i rapporten og repræsenter ikke Romano Prodis eller Kommissions synspunkter. På forsiden af Sapirs rapport hedder det: »Rapporten repræsenterer kun den uafhængige gruppes synspunkter og afspejler ikke nødvendigvis EU-Kommissionens synspunkter«.
2.

Nifursol blev forbudt som fodertilsætning med virkning fra den 31. marts 2003 for at beskytte forbrugerne og i overensstemmelse med udtalelse fra Den Videnskabelige Komité for Foder. I sin dom i sag T-392/02 fandt Retten i Første Instans, at Kommissionens beslutning, som er truffet på baggrund af Rådets forordning (EF) nr. 1756/2002 af 23. september 2002 om ændring af Rådets direktiv 70/524/EØF om tilsætningsstoffer til foderstoffer for så vidt angår tilbagekaldelse af godkendelse af et tilsætningsstof og om ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 2430/1999 (1), var velbegrundet, og den fandt ingen grund til at suspendere eller ændre en sådan foranstaltning. På disse betingelser vil Kommissionen ikke tillade brugen af Nifursol uden en garanti for, at stoffet er ufarligt.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/105

(2004/C 88 E/0110)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2604/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. august 2003)

Om: Beskyttelse af udgravningerne ved oldtidens Salamis på Cypern

Vassos Karagheorgis, som er professor ved instituttet for arkæologi på Cypern, gennemførte inden øen blev invaderet sammen med et hold bestående af franske arkæologer en række udgravninger på det sted, hvor oldtidens Salamis lå på Cypern. Han klager nu over, at en tyrkisk kollega, professor Çoskun Özgünel, nu gennemfører udgravninger på den samme lokalitet, selv om han ikke har fået tilladelse hertil fra de arkæologer, som tidligere har gravet her. Eftersom det internationalt er sædvane at indhente tilladelse fra de personer, som tidligere har foretaget udgravninger, og eftersom Tyrkiet i 1965 undertegnede Haagkonventionen, hvis artikel 5 udtrykkeligt forbyder enhver arkæologisk aktivitet i et område, som er under militær besættelse, uden tilladelse fra det pågældende lands lovlige regering, kan Kommissionen da oplyse, hvilke skridt den vil tage over for de tyrkisk-cypriotiske myndigheder med henblik på at indstille disse ulovlige udgravninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(15. september 2003)

Medlemsstaterne er generelt ansvarlige for kulturområdet. Fællesskabets kompetence er begrænset.

Med hensyn til udgravningerne af oldtidens Salamis har Kommissionen noteret sig bemærkningerne fra det ærede medlem. Der er intet retsgrundlag for, at Kommissionen griber ind i denne sag.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/733

(2004/C 84 E/0826)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3154/03

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(20. oktober 2003)

Om: Sikkerhed omkring mobiltelefoner

Kan Kommissionen i betragtning af de seneste undersøgelser, der viser, at den nye generation af mobiltelefoner kan forstyrre mange typer pacemakere, redegøre for, hvilke foranstaltninger der træffes for at forhindre skade på EU-borgenes sundhed?

Tilsyneladende er nyere pacemakere, som er udstyret med et keramisk filter, uimodtagelige for påvirkning. Kan Kommissionen bekræfte, at der gøres en indsats for at introducere disse modeller i industrien og for at sikre, at offentligheden er opmærksom på risiciene ved at bruge de gamle modeller?

Kan Kommissionen ligeledes redegøre for, hvilke oplysninger den har leveret vedrørende sikkerheden ved anvendelse af mobiltelefoner sammen med en pacemaker siden 1994?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. januar 2004)

Kommissionen er ikke bekendt med de undersøgelser, som det ærede parlamentsmedlem henviser til. Kommissionen er heller ikke bekendt med, at der skal have forekommet uheld i forbindelse med de overvågningssystemer, der er gældende for medicinske anordninger.

Pacemakere skal overholde de krav, der er fastlagt i Rådets direktiv 90/385/EØF af 20. juni 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om aktive, implantable medicinske anordninger (1). I medfør af disse krav skal anordningerne bl.a. konstrueres og fremstilles således, at deres anvendelse ikke forværrer patientens kliniske tilstand eller bringer hans sikkerhed i fare, når de indopereres på de fastsatte betingelser og med det fastsatte formål for øje. Mere specifikt skal pacemakere konstrueres og fremstilles således, at man i videst muligt omfang undgår eller mindsker faren i forbindelse med de ovennævnte forhold. Hertil kommer, at fabrikanten skal forsyne anordningen med en brugsanvisning, der skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for, at lægen kan oplyse patienten om kontraindikationer og om forholdsregler. Disse oplysninger skal navnlig omfatte forholdsregler, hvis anordningen under miljømæssige forhold, som med rimelighed kan forudses, udsættes for magnetfelter, elektrisk påvirkning udefra, elektrostatiske udladninger, tryk eller ændringer i tryk, acceleration. Disse oplysninger skal ajourføres, hvis der fremkommer nye risici.

Fra den på området foretagne forskning har Kommissionen det indtryk, at interferens mellem mobiltelefoner og pacemakere kan undgås, hvis mobiltelefonen holdes en afstand på 20-30 cm fra pacemakerne.

Kommissionen forventer, at relevant ny information vil blive stillet patienterne til rådighed af deres læger. Herudover kan man opfordre de nationale sundhedsforebyggende systemer til at yde denne information gennem de til rådighed stående kanaler.

(1) EFT L 189 af 20.7.1990.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/53

(2004/C 84 E/0059)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3121/03

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Rådet

(22. oktober 2003)

Om: Moms-nedsættelse for fonogrammer

På det nyligt afholdte ØKOFIN-Råd i Luxembourg (7.10.2003) forsvarede Kommissær Bolkestein på Kommissionens vegne synspunktet om ikke at tillade nogen momsnedsættelse for fonogrammer og i særdeleshed cd'er, fordi det ville have forstyrrende virkninger på markedet. Et mindretal af Rådsmedlemmerne var tilhængere af en sådan nedsættelse.

Vil Rådet, på baggrund af den aktuelle diskussion i Unesco om at skabe et internationalt juridisk instrument, som skal garantere den kulturelle diversitet, undersøge om det er muligt og ønskeligt at indføre en momsnedsættelse for cd'er fra nystartede kunstnere og/eller kunstnere, som synger på det lokale eller regionale sprog, og/eller kunstnere fra eget land (som enten synger på eget sprog eller ikke) og/eller bestemte musikgenrer? Under åbningen af det nyligt afholdte Unesco-møde sagde præsident Ciampi, at Italien er tilhænger af indførelse af et juridisk instrument for kulturel diversitet, sådan at ethvert land kan beskytte sin historiske identitet og den unikke karakter af dets naturlige og urørlige kulturelle arv.

Er Rådet parat til at indføre en delvis momsnedsættelse for cd'er med det specifikke formål at bevare den kulturelle diversitet?

Hvis ja, hvilke skridt vil Rådet tage for hurtigt at virkeliggøre dette?

Hvis nej, hvilke skridt til beskyttelse af den kulturelle diversitet ser Rådet så som vigtigere?

Svar

(8. marts 2004)

Kommissionens forslag om nedsatte momssatser behandles for tiden i Rådet.

Så længe disse drøftelser ikke er færdige, kan Rådet ikke tage stilling til de spørgsmål, det ærede medlem har rejst.
1.

Hvorfor blev meddelelsen udsendt så sent og overraskende, at de, der driver Info Points og Carrefours ikke har mulighed for at indstille sig på den nye situation i forbindelse med deres budgetlægning for 2004?
1.

Der findes ingen fællesskabslovgivning, der forbyder byggeri på strandpromenader eller strande. Før der gives tilladelse, skal et byggeprojekt underkastes en vurdering af miljøvirkninger i henhold til Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (1) (»VVM-direktivet«). Bilag I og II til dette direktiv indeholder lister over projekter, der måtte optræde i kystområder, såsom havnefaciliteter, kystbeskyttelsesarbejder, lystbådehavne m.m., og generelle projekter inden for byudvikling og turisme (bilag I, nr. 8; bilag II, nr. 10, b), e), k), og nr. 12, b) og c)).
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/17

(2004/C 78 E/0017)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0439/03

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(12. februar 2003)

Om: »Draft proposal for an independent recourse mechanism« fremsat af Den Europæiske Bank for Økonomisk Genopbygning og Udvikling (EBRD)

G7 bestemte i Genoa i 2002, at multilaterale penge- og finansieringsinstitutter skulle oprette en uafhængig »compliance mechanism«. EBRD har derfor for nylig forelagt forslag til en sådan mekanisme. I Europa har der indtil nu kun været ringe opmærksomhed omkring forslaget.

Verdensbanken i Washington oprettede allerede i 1993 med sit uafhængige undersøgelsespanel (Inspection Panel) en tilsvarende instans. Dette panel blev nedsat for at fungere som en »åben dør« for offentligheden, idet enkeltpersoner kan indgive klager til Banken, hvis de mener, at de vil eller kan blive skadet af et projekt, som finansieres gennem Verdensbanken.

To tidligere formænd for dette undersøgelsespanel har i en kommentar til EBRD-forslaget fremsat følgende punkter:

— i den foreslåede »compliance mechanism« er panelorganets uafhængighed ikke garanteret;

— mekanismen vedrører kun en del af EBRD's aktiviteter;

— offentliggørelse af oplysninger vedrørende spørgsmål, der forelægges for mekanismen, er underkastet forskellige betingelser, og bestemmelserne er vagt formuleret;

— de personer, der udpeges til compliance-panelet, råder ikke over tilstrækkelig klar autonomi og effektivitet;

— ifølge forslaget vil fokus i langt højere grad være rettet mod problemløsning end »compliance«.

1. Har Kommissionen kendskab til EBRD's forslag, og har den i bekræftende fald undersøgt forslaget på baggrund af de kriterier, G8 opstillede i juli 2000, som f.eks. uafhængighed, gennemsigtighed osv.?

2. Er Kommissionen enig i den kritik, der fremsættes i ovennævnte punkter?

3. Vil Kommissionen i bekræftende fald tage skridt over for EBRD i den forbindelse?

4. Vil Kommissionen skabe større opmærksomhed omkring forslaget, og i så fald hvordan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(11. marts 2003)

Det foreløbige udkast til en uafhængig klagemekanisme, som det ærede medlem omtaler, er allerede blevet drøftet mellem EBRD's ledelse og bestyrelse, og det er principielt godkendt af bankens udvalg for finansielle transaktioner og finanspolitik, som er ansvarlig for den slags spørgsmål.

Udkastet har siden oktober 2002 været lagt ud til en bred offentlig høring, der bl.a. tilrettelægges ved hjælp af bankens internetside, og bemærkningerne i den forbindelse vil blive analyseret og taget i behørig betragtning med henblik på den endelige udformning af den uafhængige klagemekanisme. I den forbindelse er det ærede medlems kritiske bemærkninger af Kommissionen blevet oversendt til EBRD's ledelse.

Det må dog anføres, at den endelige beslutning om sagen, der forventes i april 2003, alene skal træffes af EBRD's bestyrelse. Det skal i den henseende bemærkes, at selv om denne blandt sine medlemmer tæller samtlige G8-lande samt Fællesskabet og alle dettes medlemsstater, skal den også tage hensyn til institutionens mandat og operationelle særegenheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/590

(2004/C 78 E/0623)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3561/03

af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen

(1. december 2003)

Om: Såkaldte parasubordinerede arbejdstagere og social dumping

Et problem, der er opstået på det svenske arbejdsmarked de senere år, navnlig inden for byggebranchen, er arbejdstagere fra kandidatlandene, som arbejder for en løn og på arbejdsvilkår, der ligger langt under det niveau, de kollektive svenske aftaler kræver. Byggearbejderne, bla. fra Polen, kan omgå gældende bestemmelser ved at de får status som selvstændige, til trods for at de i alle henseender er at betragte som ansatte. Bag sådanne arrangementer står ofte en form for beskæftigelsesbureauer, der formidler de udenlandske arbejdstageres tjenester til svenske arbejdsgivere og hjælper dem med at skaffe den såkaldte skatteformular F og de øvrige krævede papirer. Beskæftigelsesbureauerne er i de tilfælde helt klart at betragte som arbejdsgivere, men de handler udadtil, som de blot formidler tjenester, der udføres af selvstændige.

Hvis omfanget af dette fænomen øges, risikerer det at føre til systematisk social dumping. Situationen kan næppe være enestående for Sverige.

1. Hvordan ser Kommissionen på denne situation?

2. Har Kommissionen til hensigt at træffe foranstaltninger med henblik på at løse dette problem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(22. januar 2004)

Det fremgår ikke klart af det ærede medlems redegørelse, om de beskrevne omstændigheder henhører under anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (1).

Hvis der er tale om udstationering efter definitionen i direktiv 96/71/EF, skal begrebet arbejdstager i henhold til direktivets artikel 2, stk. 2, fortolkes efter lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område arbejdstageren er udstationeret.

Hvis der imidlertid er tale om udstationering med det formål, at arbejdstagerne normalt skal udføre deres arbejde i Sverige, er det sædvanligvis ligeledes Sveriges lovgivning, der bestemmer, for hvilke personer de i lovgivningen fastsatte arbejds- og ansættelsesvilkår skal gælde.

Det påhviler således den medlemsstat, som arbejdstagerne udstationeres til, at sørge for, at den persongruppe, det ærede medlem omtaler, dækkes af lovgivningen om beskyttelse af arbejdstagerne.

(1) EFT L 18 af 21.1.1997.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/29

(2004/C 84 E/0032)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2516/03

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(29. juli 2003)

Om: Eurostat-taskforcen og OLAF's uafhængighed

Den 9. juli 2003 besluttede Kommissionen at nedsætte en taskforce i forbindelse med anklagerne mod Eurostat. I Kommissionens pressemeddelelse IP/03/979 oplyses det, at Kommissionen vil nedsætte en tværfaglig taskforce, som skal fremskynde de interne og eksterne undersøgelser, der for øjeblikket udføres af OLAF alene, og at denne taskforce også vil gennemføre en omfattende administrativ undersøgelse med henblik på at vurdere det personlige ansvar, der påhviler andre ansatte, som måtte være indblandet i eventuelle finansielle uregelmæssigheder.

Dette er i modstrid med Kommissionens afgørelse af 28. april 1999 om oprettelse af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (1), hvorved Kommissionen overdrog sine beføjelser til at udføre interne og eksterne administrative undersøgelser til OLAF (artikel 2 i afgørelsen). Det er desuden i modstrid med artikel 3 i samme afgørelse, hvori OLAF garanteres fuld uafhængighed ved udøvelsen af sine undersøgelsesbeføjelser. Navnlig strider det forhold, at der indsættes en tjenestemand, der ikke er tilknyttet OLAF, som leder af taskforcen, imod bestemmelsen om, at OLAF's direktør ikke må tage imod anvisninger fra Kommissionen.

Har Kommissionen på baggrund heraf overvejet risikoen for, at tjenestemænd og firmaer, der berøres af taskforcens undersøgelser, vil anfægte undersøgelsernes retmæssighed?

Hvilke konklusioner drager Kommissionen i denne forbindelse af EU-Domstolens seneste domme i sagerne C-11/00 og C-15/00, hvori Domstolen fremhævede den særlige betydning af OLAF-undersøgelsernes uafhængighed?

(1) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 20.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/450

(2004/C 78 E/0474)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3240/03

af Thierry Cornillet (PPE-DE) til Kommissionen

(3. november 2003)

Om: Afskaffelse af tilskud til driften af Info Point Europe

Kommissionens nylige beslutning om at afskaffe tilskuddet til driften af Info Point Europe kommer på et tidspunkt, som er af afgørende betydning for Den Europæiske Unions fremtid.

Er Kommissionen på baggrund af regeringskonferencen, de nationale kampagner for vedtagelse af den fremtidige forfatning og de forestående Europavalg sig bevidst, at denne beslutning ikke kunne have været truffet på et mere ugunstigt tidspunkt?

Har Kommissionen rent faktisk kendskab til den betydelige nytteværdi, som Info Europe Point har inden for information og kommunikation, når det gælder om at gøre EU mere borgernært?

Hvorfor er der i betragtning af den nye finansforordning og omfanget af driftstilskuddet fra Kommissionen ikke blevet gennemført en gradvis nedsættelse frem for en pludselig afskaffelse, hvad der kaster disse afdelinger ud i finansielle vanskeligheder, som enten indebærer afskedigelse af personale eller definitiv lukning?