SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1373/03

af James Provan (PPE-DE) til Kommissionen

(15. april 2003)

Om: Flytning af dyr til zoologiske haver

Der er forskel på de krav, som EU-medlemsstater (og kandidatmedlemsstater) stiller om test, når de modtager dyr til zoologiske haver fra et andet land. Hvis Det Forenede Kongerige er involveret, varierer kravene endda afhængig af, om dyret transporteres med skib eller fly.

Er Kommissionen klar over, at der er forskelle mellem de europæiske lande, for så vidt angår sundhedskrav i forbindelse med flytning af dyr til zoologiske haver?

Er Kommissionen klar over, at disse forskelle hindrer handlen og ikke tjener dyrenes tarv?

Vil Kommissionen se på denne utilfredsstillende situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(6. juni 2003)

Lovgivningsrammen for de dyresundhedsmæssige betingelser for indførsel af dyr, som ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser, er Rådets direktiv 92/65/EØF(1), det såkaldte Balai-direktiv. I direktivet er der fastlagt betingelser for, hvordan sjældne og eksotiske arter, som typisk udgør hovedparten af dyrene i zoologiske haver, kan indføres i EU, og i direktivet er skitseret, under hvilke betingelser sådanne dyr kan handles mellem medlemsstater.

Princippet bag direktivet, både ved handel i EU og import fra tredjelande, er at sikre, at dyr kan flyttes så frit som muligt, men uden at gå på akkord med den eksisterende dyresundhedsmæssige status enten for de steder, der står for importen, såsom zoologiske haver, eller EU som helhed. Det er vigtigt, at disse steder fastholder strenge dyresundhedsmæssige krav for at beskytte de dyr, der allerede er her, hvoraf mange er af meget stor værdi. Dette kan opnås enten ved at kontrollere, at oprindelsesstedet for et dyr har en lignende dyresundhedsmæssig status, inden dyret modtages, eller ved at udføre en diagnostisk test for at sikre, at dyrene er sygdomsfri.

Med hensyn til handel internt i EU ændrer Kommissionens forordning (EØF) nr. 1282/2002 af 15. juli 2002 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 92/65/EØF(2), som trådte i kraft den 1. marts 2003, direktiv 92/65/EØF og afklarer proceduren for handel med dyr, som ikke allerede er underkastet specifikke EU-bestemmelser, mellem godkendte organer, institutter og centre. Sådanne anlæg er defineret i direktiv 92/65/EØF, og zoologiske haver falder ind under definitionens område. For at blive godkendt skal de vedtage strenge dyresundhedsmæssige krav. Disse er fastlagt i forordningen og omfatter sygdomsovervågning for at sikre, at anlæggets dyresundhedsmæssige status fastholdes på et højt niveau. Denne overvågning omfatter anvendelse af test, som bør udføres under passende hensyntagen til dyrene som led i en overordnet ramme for sygdomsovervågning og ikke på et ad hoc-grundlag.

Det er klart fastlagt i forordningen, under hvilke betingelser dyr kan handles mellem godkendte organer, institutter og centre. I forordningen er der også fastlagt bestemmelser om en ændret model for det certifikat, der specielt er beregnet til handel med sådanne dyr mellem disse godkendte anlæg. Det er et krav, at officielle dyrlæger udfylder certifikatet som dokumentation for, at de medfølgende dyr opfylder kravene i direktivet, dvs. at de kommer fra et sted med en tilsvarende dyresundhedsmæssig status. Anerkendelsen af den tilsvarende status fjerne grundlæggende behovet for at gennemføre unødvendige diagnostiske test på dyr inden flytningen. Som følge heraf afhjælper de nugældende bestemmelser en meget stor del af den tidligere mangel på sammenhæng, der har været med hensyn til handel med sådanne dyr mellem godkendte anlæg inden for EU.

I den nye forordning er der også fastlagt en karantæneprocedure for godkendte anlæg for at give dem mulighed for at handle med dyr, der kommer fra ikke-godkendte anlæg i medlemsstaterne. Her er det fastlagt, at karantæneperioden skal være på mindst 30 dage.

Med hensyn til handel med sjældne og eksotiske dyr fra tredjelande er rammebestemmelserne for en sådan import fastlagt i direktiv 92/65/EF. Disse bestemmelser er vigtige, fordi de sikrer, at indførelse af sådanne dyr ikke udgør en fare for medlemsstaternes dyresundhedsstatus. Diagnostiske test er et vigtigt element for at sikre, at importerede dyr er sygdomsfri, inden de kommer ind i EU.

Kommissionen er godt klar over, at de dyresundhedsmæssige betingelser og certifikater for import af dyr til zoologiske haver endnu ikke er helt harmoniserede. Dette spørgsmål er ikke let at løse i betragtning af det store antal dyrearter, som ville falde inden for rammerne af et sådant direktiv og i betragtning af de forskellige testkrav og dyrevelfærdshensyn, der skal tages til den enkelte art. Det er imidlertid vigtigt, at den nuværende manglende sammenhæng

afhjælpes, og derfor arbejder Kommissionen i øjeblikket på specifikke forslag vedrørende procedurer, testkrav og certifikater til import af sjældne og eksotiske dyrearter, herunder dyr i zoologiske haver, fra tredjelande. Kommissionen forventer således, at der inden for den nærmeste fremtid vil komme sådanne harmoniserede bestemmelser om denne import.

(1) Rådets direktiv 92/65/EØF af 13. juli 1992 om dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF, EFT L 268 af 14.9.1992.

(2) EFT L 187 af 16.7.2002.