ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0206/00

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(4. februar 2000)

Om: Beskyttelse af husdyr under transport

Levnedsmiddel- og Veterinærkontorets november-rapport

- fremhævede alvorlige mangler på de italienske grænsekontrolsteder hvad angår håndhævelse af EU-bestemmelserne om transporttid, hvileperioder, vanding og fodring af dyr,

- henstillede til de italienske myndigheder omgående at træffe foranstaltninger for at sikre, at dyr på langvarige transporter fra fjerne udrejsesteder i tredjelande hviler i 24 timer, såfremt dette kræves, og

- henstillede til de italienske myndigheder inden 10 hverdage at kommentere indholdet af rapporten og detaljeret angive, hvilke foranstaltninger de havde truffet og agtede at træffe for at løse disse problemer.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe på baggrund af denne rapport?

Svar afgivet på Kommissions vegne af David Byrne

(21. marts 2000)

Det fremgår af rapporter fra Kommissionens veterinærtilsyn og af de italienske myndigheders svar samt af klager fra forskellige dyrevelfærdsorganisationer, at der er problemer med en mangelfuld overholdelse af Rådets direktiv 91/628/EF om beskyttelse af dyr under transport(1) ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF om beskyttelse af dyr under transport, som ankommer til et italiensk grænsekontrolsted.

Når dyr ankommer til Fællesskabets grænser i en tilstand, der tydeligvis ikke muliggør yderligere transport, er den pågældende medlemsstat forpligtet til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at beskytte dyrenes velfærd ved at give dem passende pleje og en tilstrækkelig lang hvileperiode.

I de seneste fem år er der blevet gennemført fem veterinærinspektionsrejser til de italienske grænsekontrolsteder Gorizia og Prosecco-Fernetti. Efter den seneste inspektionsrejse i juli 1999 har de italienske myndigheder reageret på henstillingerne om dyrevelfærd og har forsikret, at der vil blive taget skridt til at sikre, at der er veterinærpersonale til stede 24 timer i døgnet, og at der vil blive udstedt særlige instruktioner til de ansatte om, at de skal sikre en overholdelse af dyrevelfærdslovgivningen.

Der er planlagt yderligere en inspektionsrejse til italienske grænsekontrolsteder, herunder Gorizia og Prosecco, i anden halvdel af i år.

Kommissionen har taget sagen op, og den vil ikke tøve med at indlede overtrædelsesprocedurer i henhold til artikel 226 (tidligere artikel 169) i EU-traktaten, hvis dette skulle vise sig at være nødvendigt. Kommissionen overvejer ligeledes et tættere samarbejde med de østeuropæiske lande om forbedring af kontrollen ved afrejse og under transport. De fleste af de berørte tredjelande befinder sig i tiltrædelsesfasen og vil kunne få bistand fra kontoret for udveksling af information om faglig bistand (TAIEX). Der er for nylig taget kontakt til TAIEX for at fremme dyrevelfærd i disse lande, særlig i forbindelse med transport af levende dyr.

(1) EFT L 340 af 11.12.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0078/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(24. januar 2000)

Om: Europæiske initiativer til minde om forfatteren Giovannino Guareschi

Forfatteren, journalisten, tegneren og humoristen Giovannino Guareschis værker, herunder særlig Favola di Natale (juleeventyr), som blev skrevet under fængslingen i en nazistisk koncentrationslejr i december 1944, og fortællingerne om Don Camillo, som blev skrevet i efterkrigstiden, er blevet oversat til praktisk talt alle Den Europæiske Unions sprog samt til islandsk, serbo-kroatisk, vietnamesisk, arabisk og litauisk.

Guareschis bøger, skrifter og vittighedstegninger samt generelt alle hans kulturelle efterladenskaber, som er koncentreret om beskyttelsen af frihedsrettighederne og den menneskelige værdighed og bekæmpelsen af alle former for diktatur (lige fra det nazi-fascistiske til det kommunistisk-stalinistiske), udgør en vigtig kulturarv for alle Den Europæiske Unions borgere.

I de seneste år er der på privatpersoners og offentlige organisationers initiativ i byer som Roncole Verdi (Parma), Brescello (Reggio Emilia) og Fontanelle (Parma) blevet oprettet museer, permanente udstillinger og vandreture for at lede turisterne rundt i den Mondo Piccolo (lille verden), hvor forfatterens fortællinger foregår (Bassa Emiliana i Po-sletten).

Hvordan stiller Kommissionen sig til forslaget om at finansiere kulturprojekter, der omfatter venskabsbyer og initiativer blandt forskellige europæiske lande med henblik på at genopdage Giovannino Guareschi og alle hans værker?

Hvordan stiller Kommissionen sig til forslaget om at oprette en europæisk Giovannino Guareschi-pris, som fremmes af Den Europæiske Union, og som skal uddeles til kunstnere og humorister, der gennem deres værker fremmer tankefrihedens og den menneskelige værdigheds værdier ved hjælp af de satiriske og humoristiske virkemidler, der kendetegnede Giovannino Guareschi?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(28. februar 2000)

Kommissionen kan alene yde støtte til kulturinitiativer inden for rammerne af og i henhold til kriterierne i de eksisterende programmer.

Kommissionen ønsker at gøre det ærede medlem opmærksom på, at der i løbet af marts måned 2000 vil blive indkaldt forslag til det første rammeprogram Kultur 2000, og indkaldelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende og på Internettet.

I forbindelse med programmet Kultur 2000 udgør de midler, der er afsat til området bøger, læsning og oversættelse omkring 11 % af det årlige budget. Det tilrådes derfor kulturmedarbejdere, som ønsker at modtage støtte, at fremlægge forslag i henhold til programmets betingelser og kriterier.

For så vidt angår prisen, meddeler Kommissionen det ærede medlem, at denne idé, således som det er beskrevet i programmet, vil blive undersøgt blandt andre i forbindelse med de overvejelser, som Kommissionen iværksætter i årets løb for at sikre en sammenhængende politik på området europæiske kulturpriser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0364/00

af Mary Banotti (PPE-DE) til Kommissionen

(14. februar 2000)

Om: Frankrigs anerkendelse af kvalifikationer inden for medicin

Der opstår problemer for medicinske kandidater, navnlig fra Spanien, der ønsker at videreuddanne sig i Frankrig. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen på denne baggrund træffe for at sikre, at de franske myndigheder tager de nødvendige skridt til at overholde og gennemføre allerede eksisterende EU-lovgivning, og sætte en stopper for de franske undervisningsmyndigheders nuværende obstruktion?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(3. marts 2000)

Hvis spørgsmålet drejer sig om akademisk anerkendelse af eksamensbeviser, vil Kommissionen gerne påpege, at dette henhører under medlemsstaternes kompetence. Fællesskabets bestemmelser dækker ikke på nuværende tidspunkt denne form for anerkendelse. Som tingene står i øjeblikket, er hver medlemsstat alene ansvarlig i henhold til EF-traktaten for undervisningens indhold på det nationale plan og for tilrettelæggelsen af landets egen uddannelsesordning.

De pågældende myndigheder har ret til at gøre indtegning på et uddannelseskursus afhængig af en forudgående akademisk anerkendelse af kvalifikationer erhvervet i en anden medlemsstat. Det står dem også frit for at fastlægge reglerne for denne type af procedurer, eftersom der ikke findes fællesskabsregler om, at en medlemsstat skal anerkende eksamensbeviser erhvervet i en anden medlemsstat til akademiske formål. I spørgsmålet om adgangsbetingelser for erhvervsmæssig uddannelse skal medlemsstaterne dog afholde sig fra enhver direkte eller indirekte forskelsbehandling på grundlag af nationalitet i henhold til artikel 12 i EF-traktaten (tidligere artikel 6).

Kommissionen har ikke kendskab til de forhold, det ærede medlem omtaler. De informationer, det ærede medlem forelægger, tillader ikke en tilbundsgående undersøgelse af situationen. På dette stadium er der således ikke ført bevis for en forskelsbehandling på grundlag af nationalitet. Kommissionen er dog villig til at behandle spørgsmålet, hvis der kan tilvejebringes yderligere oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0435/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. februar 2000)

Om: Kommissionens forslag vedrørende Europa-Parlamentet i forbindelse med den kommende ændring af traktaterne

I det dokument, som Kommissionen har vedtaget til brug for regeringskonferencen med henblik på ændring af traktaterne i overensstemmelse med artikel 48 i traktaten om Den Europæiske Union, foreslås det at bevare det maksimale antal EP-medlemmer, som er fastsat i Amsterdam-traktatens artikel 189, og det foreslås endog, at nogle af medlemmerne kan vælges på fælleslister i hele EU. Dersom disse forslag vedtages, vil nogle europæiske nationer og folk uden stat som f.eks. Galicien som undertegnede repræsenterer med opstilling på en særlig liste og i Spanien, Det Forenede Kongerige, Belgien og andre lande, der har egne nationale politiske partier, opleve negative konsekvenser for deres muligheder for repræsentation i EU-instanserne, både kvantitativt og kvalitativt.

Har Kommissionen beskæftiget sig med dette spørgsmål, der berører den politiske og kulturelle mangfoldighed i Europa, som vi alle må respektere? Agter Kommissionen at behandle alternative forslag til løsning af dette alvorlige problem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(10. marts 2000)

I udtalelsen om regeringskonferencen om de institutionelle reformer(1) anførte Kommissionen, at det i høj grad vil være i EU's interesse, at et vist antal europarlamentarikere vælges på EU-lister. Selv om dette forslag vedtages, vil det store flertal af Europa-parlamentsmedlemmerne fortsat blive valgt i nationale valgkredse. I den henseende mener Kommissionen, at det er Europa-Parlamentets opgave at udarbejde de nye retningslinjer for mandatfordelingen i Parlamentet. Kommissionen minder endvidere om, at repræsentationen i Europa-Parlamentet af de forskellige partier i medlemsstaterne i høj grad afhænger af det gældende valgsystem, og at det i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 190 (tidligere artikel 138) er Europa-Parlamentets opgave at udarbejde en ensartet fremgangsmåde for afholdelse af valg til Europa-Parlamentet.

(1) Tilpasning af institutionerne med henblik på udvidelsen Kommissionens udtalelse i henhold til artikel 48 i traktaten om Den Europæiske Union, om afholdelse af en konference mellem repræsentanter for medlemsstaternes regeringer med henblik på ændring af traktaterne, KOM(2000) 34 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0212/00

af Gérard Caudron (PSE) til Kommissionen

(4. februar 2000)

Om: Støtte til jern- og stålindustrien

Jeg har haft lejlighed til på plenarmødet at fremføre bemærkninger om anvendelsen i 1998 af den sjette udgave af reglerne om støtte til jern- og stålindustrien.

Jeg har glædet mig over kvaliteten af Kommissionens rapport, men beklager, at denne rapport ikke dækker alle bistandens aspekter.

Om end reglerne for støtte til jern- og stålindustrien er klart formuleret, har Kommissionen gentagne gange givet tilladelse til bevilling af støtte til virksomheder inden for jern- og stålindustrien, som ikke henhører under de kategorier, reglerne omfatter. For at skabe større lighed ville det være hensigtsmæssigt enten at gennemføre reglerne for støtte strengt eller ændre dem, hvis Kommissionen vil give tilladelse til anden støtte end den støtte, der i øjeblikket tildeles legalt.

Agter Kommissionen at træffe foranstaltninger for at afhjælpe denne situation?

Endelig er der problemerne vedrørende følgerne af udløbet af EKSF-traktaten. Støtteordningen burde fortsætte efter 2002. Jeg er i så henseende af den opfattelse, at kun en rådsforordning kunne give den juridiske sikkerhed, der er nødvendig og garantere formelt forbud mod enhver form for støtte, som ikke er omfattet af støttereglerne.

Agter Kommissionen at fremsætte forslag herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(17. marts 2000)

Kommissionen udarbejder hvert år en rapport om anvendelse af reglerne om støtte til jern- og stålindustrien, som omfatter alle de beslutninger, Kommissionen har truffet det pågældende år på grundlag heraf.

I 1993-1994 traf Kommissionen en række beslutninger om støtte til jern- og stålvirksomheder på basis af EKSF-traktatens artikel 95 og ikke stålstøttereglerne, men efter samme procedure og med samme retsvirkning. Der er ikke siden truffet beslutninger af denne type. Gennemførelsen af beslutningerne fra 1993-1994 er behandlet i en særskilt rapport til Rådet i overensstemmelse med de pågældende beslutninger.

Kommissionen har endnu ikke taget endelig stilling til, hvad der skal ske med reglerne for statsstøtte til jern- og stålindustrien efter udløbet af EKSF-traktaten. Som lovet af kommissionsmedlemmet med ansvar for konkurrence på plenarmødet i januar 2000 vil et kommende forslag herom blive forelagt Europa-Parlamentet. Kommissionen har imidlertid taget Parlamentets holdning til efterretning, således som den er præciseret i beslutningen om Kommissionens rapport for 1998, og som den kommer til udtryk i det ærede medlems indlæg af 18. januar 2000 og i denne skriftlige forespørgsel.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0058/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(20. januar 2000)

Om: Støtte til fodersukker

Da markedsordningen for sukker trådte i kraft i 1975, blev støtten til fodersukker på fællesskabsplan afskaffet.

Selv om Kommissionen med sine forslag til Agenda 2000 forberedte en yderligere runde af landbrugspolitiske reformer i EU, indeholdt Kommissionens forslag atter engang ingen reformhenstillinger vedrørende markedsordningen for sukker generelt eller om støtte til fodersukker.

Kommissionen anmodes derfor om at oplyse,

- hvorfor støtten til fodersukker er afskaffet,

- og om der på fællesskabsplan er mulighed for at genoptage støtten til fodersukker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(14. februar 2000)

Lovgivningen vedrørende den fælles markedsordning for sukker har altid indeholdt bestemmelser, i henhold til hvilke det har været muligt at yde støtte til anvendelse af sukker i dyrefoder.

Disse bestemmelser kan imidlertid kun finde anvendelse, hvis et antal økonomiske betingelser er opfyldt. Dette menes ikke at være tilfældet for indeværende.

Derudover er Kommissionen ikke bekendt med anmodninger om støtte fra de to direkte berørte sektorer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0051/00

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2000)

Om: Köln-processen: Iværksættelse af Poseima-programmet på Azorernes mindste øer

Et af Poseima-programmets vigtigste redskaber har været den supplerende støtte til bedrifter med kvæghold i den autonome region Azorerne. Denne supplerende støtte har i væsentlig grad mindsket afvandringen fra landdistrikterne og endog fra hele øer henhørende under Azorerne.

Azorerne er imidlertid et ørige bestående af ni øer, hvis indbyrdes afstand, spredte beliggenhed og begrænsede areal i langt højere grad og mere akut berører de mindre og mere fjerntliggende øer end de større øer.

De stadig alvorligere problemer på de små øer rammer især landbruget og udmønter sig i lavere producentpriser og større udgifter til redskaber og input for mælke- og oksekødsproducenterne på de små øer. F.eks. er den højeste pris for mælk på Azorernes største ø 25,5 cêntimos, mens den tilsvarende pris på øen Flores ligger på 18,4 cêntimos for mælk med en fedtprocent på 3,7.

Ørigets syv mindste øer tegner sig for 18 % af den samlede bestand af malkekvæg. Mener Kommissionen ikke, at Poseima-programmet bør tilpasses forholdene på Azorernes mindste øer, og at den eksisterende landbrugsstøtte bør forhøjes?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-E-0038/00, E-0043/00, E-0044/00, E-0045/00, E-0046/00, E-0047/00, E-0048/00, E-0049/00, E-0050/00, E-0051/00 og E-0052/00

(28. februar 2000)

Det ærede parlamentsmedlem har stillet en række spørgsmål vedrørende Poseima-programmet for Azorerne.

Hvad angår Kommissionens rapport om foranstaltninger til gennemførelse af EF-traktatens artikel 229 (tidl. artikel 227), stk. 2, kan det oplyses, at den er under udarbejdelse.

Kommissionen kan derfor ikke på nuværende tidspunkt besvare det ærede parlamentsmedlems spørgsmål vedrørende rapportens indhold. Rapporten skal først godkendes af Kommissionen.

Med hensyn til Kommissionens arbejdsprogram for 2000 kan det oplyses, at der ifølge programmet skal forelægges en rapport for Rådet og Parlamentet om gennemførelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1600/92 af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira (Poseima)(1) vedrørende landbrugssektoren under Poseima-programmet, i givet fald ledsaget af forslag om de tilpasningsforanstaltninger, som måtte vise sig nødvendige for at nå programmets mål. Samtlige foranstaltninger vedrørende landbruget på Azorerne vil blive behandlet i denne forbindelse.

(1) EFT L 173 af 27.6.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0390/00

af Liam Hyland (UEN) til Kommissionen

(8. februar 2000)

Om: Israels nægtelse af adgangsvisa til EU-borgere

Den 10. oktober 1999 fik 25 medlemmer af en katolsk velgørenhedsforening fra Co Wexford, Irland, nægtet adgang til Israel, blev dårligt behandlet af politiet og smædet i medierne. Efter intervention på højt plan af den irske regering og katolske kirkeledere foreslår Israel, at gruppen får tilladelse til

at rejse ind i landet efter 31. marts 2000 for højst 30 dage og på visse andre betingelser, som det irske udenrigsministerium anser for uacceptable.

Kan Kommissionen oplyse, om den som hastesag vil undersøge de israelske myndigheders aktioner og forpligte sig til at intervenere på vegne af disse EU-borgere for at sikre, at de får adgang til Israel på betingelser, hvorefter de ikke behandles som en trussel for den nationale sikkerhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(24. februar 2000)

Kommissionen har nøje kendskab til de begivenheder, der opstod i forbindelse med, at den katolske velgørenhedsforening fra Co Wexford ville aflægge besøg i Israel. Kommissionen har modtaget udførlige og detaljerede oplysninger både fra medlemmer af Parlamentet og fra Israels mission i Bruxelles. Heraf fremgår det, hvorledes et sammentræf af uheldige omstændigheder førte til den beklagelige situation.

Kommissionen deler de irske myndigheders bekymring, men har tiltro til, at der i meget nær fremtid vil blive fundet en tilfredsstillende løsning. Den kan oplyse, at det irske udenrigsministerium står i nær kontakt med den israelske regering om at finde en hurtig løsning på problemet.

Spørgsmål om konsulær beskyttelse og adgang til tredjelande falder uden for Kommissionens beføjelser, men den stiller gerne sin bistand til rådighed for de irske myndigheder, hvis de ønsker det.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0473/00

af Olivier Dupuis (TDI) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: Albansk medlemskab af WTO

Medlem af Kommissionen, Lamy, giver i sit svar 2526/99(1) om albansk medlemskab af WTO undvigende oplysninger om de fremskridt, der er gjort med hensyn til indførelse af WTO-harmonerende bestemmelser, og bekræfter, at Albaniens medlemskab af WTO er gået ind i sidste forberedelsesfase.

Lamy har imidlertid undladt at besvare det vigtigste spørgsmål til Kommissionen, nemlig om den kan bekræfte eller afvise forlydender om, at Albaniens medlemskab af WTO skulle være blevet et stridsspørgsmål i en tvist mellem Frankrig og et andet af WTO's medlemslande, en tvist, som intet skulle have at gøre med selve spørgsmålet om Albaniens medlemskab af WTO?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen i bekræftende fald truffet eller har den til hensigt at træffe, for at Albanien, i overensstemmelse med den afgørelse, Unionen har truffet, hurtigt kan blive fuldgyldigt medlem af WTO?

(1) EFT C 219 af 1.8.2000, s. 177.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(20. marts 2000)

Kommissionen beklager, hvis det ærede medlem mener, at det tidligere svar var undvigende. Forholdet er, at EU ikke var i stand til at acceptere de forpligtelser, der var foreslået af Albanien for så vidt angår audiovisuelle tjenesteydelser. Disse forpligtelser ville, hvis de blev opfyldt, hæmme udviklingen i Albaniens fremtidige forbindelser med EU med hensyn til politikken på det audiovisuelle område, med risiko for at Albanien blev udelukket fra at deltage i de forskellige EU-programmer som f.eks. Media.

Forpligtelserne blev foreslået på et tidspunkt, hvor alle de bilaterale forhandlinger om Albaniens tiltrædelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO) var afsluttet, og det skete efter anmodning fra USA. I betragtning af den amerikanske industris begrænsede markedsinteresser i Albanien, var der risiko for, at de amerikanske anmodninger ville virke mod hensigten, da de yderligere vil kunne forsinke Albaniens integrering i Europa, som er kernen i EU's strategi for Balkanlandene.

Kommissionen er derfor aktivt involveret i forhandlinger med de interesserede parter, så Albaniens tiltrædelse af WTO, som EU går stærkt ind for, kan ske så hurtigt som muligt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0154/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Erstatning som følge af afskaffelsen af toldformaliteterne ved de indre grænser

Med afskaffelsen af de indre grænser har de økonomiske aktiviteter i de områder, hvor toldformaliteterne hidtil er blevet afviklet, ændret sig på afgørende vis, og i nogle af disse, f.eks. Ventimiglia, har dette i høj grad ramt de virksomheder, som har levet heraf. Mange af disse virksomheder er under afvikling, og de tilbageværende, der har reduceret deres aktiviteter til et minimum, vil blive tvunget til at følge efter.

Kan Kommissionen under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3904/92(1) om tilpasning af erhvervet som toldklarerer og speditør til det indre marked besvare følgende spørgsmål:

- Kan den oplyse, om Ventimiglia også har søgt om at komme i betragtning med hensyn til foranstaltningerne i ovennævnte forordning?

- Hvem har foranstaltningerne i bekræftende fald fundet anvendelse på?

- Hvem bærer i benægtende fald ansvaret herfor?

- Finder den ikke, at forordningen udover foranstaltningerne til fordel for arbejdstagerne også giver mulighed for at yde støtte til virksomhederne?

- Mener den endvidere ikke, at det i tilfælde af, at medlemsstaterne ikke har overholdt forordningen vil være på sin plads at oprette en fond med henblik på at yde erstatning til de virksomheder, der har set deres eksistensgrundlag forsvinde, og som ikke har nogen alternative muligheder?

(1) EFT L 394 af 31.12.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(2. marts 2000)

Den økonomiske støtte, som Kommissionen yder til Italien til finansiering af projekter, der hører under Rådets forordning (EØF) nr. 3904/92 af 17. december 1992 om tilpasning af erhvervet som toldklarerer og speditør til det indre marked(1) udgør 4,4 mio. i forhold til de samlede programudgifter på 15 888 mio. lire. De projekter, som finansieres i Liguria, udgør 17 % af det samlede beløb eller 2 707 mio. lire. 97 % af de finansierede initiativer har været til fordel for små og mellemstore virksomheder (SMV). Bidragene er gået til investeringer til omlægning, modernisering eller udvidelse, uddannelse af de ansatte, oprettelse af nye erstatningsaktiviteter og markedsspredning.

Forordningen fandt anvendelse i et år efter 1. januar 1993.

(1) EFT L 394 af 31.12.1992.