SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2475/99

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Emission af dioxin fra forbrændingsanlæg i Den Europæiske Union

Mange af forbrændingsanlæggene til bortskaffelse af affald i byområder i de forskellige medlemsstater har fortsat et emissionsniveau for dioxin og furan, der ligger over den anbefalede maksimumsgrænse i Den Europæiske Union. Ifølge den første spanske analyse af emissionen af de pågældende stoffer, der blev offentliggjort for nylig af Consejo Superior de Investigaciones Cientificas (det øverste råd for videnskabelige undersøgelser), nåede emissionstallet på en række forbrændingsanlæg helt op på 1,08 nanogram pr. kubikmeter, selv om det anbefalede emissionsniveau i EU er på 0,1 nanogram pr. kubikmeter.

For øjeblikket må det konstateres, at ingen af medlemsstaternes regeringer har gjort store fremskridt med hensyn til gennemførelsen af Seveso-direktivet, hvorfor emissionsniveauet i mange affaldsforbrændingsanlæg fortsat ligger over de anbefalede grænseværdier i EU.

Kommissionen agter at godkende et nyt direktiv i slutningen af indeværende år om kriterier for alle former for forbrændingsanlæg med fastlæggelse af meget strenge krav vedrørende grænseværdier for luftforurening med de vigtigste forurenede stoffer. På baggrund af ovennævnte og i lyset af den alvorlige sundhedsfare, som den alt for store emission af furan og dioxin medfører, og som Verdenssundhedsorganisationen (WHO) gentagne gange har gjort opmærksom på, bedes Kommissionen besvare følgende:

Agter Kommissionen at henvende sig til de forskellige regeringer for at henstille til dem at håndhæve Fællesskabets anbefalede emissionsværdier for dioxin og furan fra forbrændingsanlæg for faste affaldsstoffer på hele deres territorium med en deraf følgende snarlig gennemførelse af Seveso-direktivet?

Hvilke mekanismer eller hvilken form for støtte anvender Kommissionen til at sikre, at forbrændingsanlæg på Fællesskabets territorium tilpasser sig de anbefalede maksimumsværdier for emission på EU-niveau?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(19. januar 2000)

Der findes i øjeblikket tre retsakter med henblik på at begrænse emissioner fra forbrændingsanlæg. Rådets direktiv 94/67/EF af 16. december 1994(1) omfatter forbrænding af det mest farlige affald og Rådets direktiver 89/369/EØF af 8. juni 1989 om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale affaldsforbrændingsanlæg(2) og 89/429/EØF af 21. juni 1989 om nedbringelse af luftforurening fra bestående kommunale affaldsforbrændingsanlæg(3) dækker forbrænding af kommunalt affald. Fremover vil disse tre retsakter blive ophævet og erstattet af et enkelt direktiv, der fastsætter emissionsgrænseværdien for dioxin på 0,1 nanogram toksicitetsækvivalenter per kubikmeter. Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer(4), det såkaldte Seveso-direktivet, søger principielt at reducere muligheden for større uheld i industrianlæg og indeholder ikke emissionsgrænser.

Rådet vedtog en fælles holdning om forslaget til et direktiv om forbrænding den 25. november 1999. Den endelige vedtagelse forventes i efteråret 2000. Den foreslåede emissionsgrænseværdi for dioxin vil gælde for bestående anlæg fem år efter direktivets vedtagelse, dvs. sandsynligvis i efteråret 2005.

Efter at overgangsperioden er udløbet vil Kommissionen anvende alle de midler, den har til rådighed i henhold til EF-traktaten for at håndhæve gennemførelse og korrekt anvendelse af direktivet.

(1) EFT L 365 af 31.12.1994.

(2) EFT L 163 af 14.6.1989.

(3) EFT L 203 af 15.7.1989.

(4) EFT L 10 af 14.1.1997.