SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2351/00

af William Abitbol (UEN) til Kommissionen

(13. juli 2000)

Om: EIB's overtagelse af Den Europæiske Investeringsfond

Efter godkendelse fra styrelsesrådet den 5. juni 2000 opnåede Den Europæiske Investeringsbank den 19. juli 2000 det fornødne flertal blandt aktionærerne i Den Europæiske Investeringsfond, til at førstnævnte kunne overtage sidstnævnte.

EIB har således gennem en smart manøvre, der ændrer fondens ejerstruktur under forebyggelse af en rationalisering af driften opnået en væsentlig og tilstrækkelig fortrængning af private aktionærer på trods af modstand fra de franske banker, der står ene i denne kamp, som dog berører hele det europæiske netværk af lokalbanker og herigennem hele vores struktur med små og mellemstore virksomheder.

Uden at komme ind på selve transaktioner, som var tvivlsom i mere end én henseende, bør man se på de umiddelbare konsekvenser, nemlig en blokering af fondens reelle arbejde til fordel for de små og mellemstore virksomheder og suspenderingen af de løbende aftaler.

Hvad der er endnu værre ud over den manglende operationelle struktur i den nye udgave af fonden for ikke at sige dette vedhæng er den udtrykkelige ophævelse af de tidligere vedtægter, som forbeholdt Den Europæiske Investeringsfonds aktiviteter for små og mellemstore europæiske virksomheder, hvorved ikke-europæiske ikke-banker, indtil det modsatte er bevist, kan nyde godt af en sådan gavmildhed, som afholdes af offentlige midler fra medlemsstaterne.

Med disse udsigter frygter de europæiske små og mellemstore virksomheder med rette, at det bliver endnu mere kompliceret at opnå finansiering, og man kan sammen med disse virksomheder spørge sig selv, om EIB, der nu er eneherre, virkelig har til hensigt at prioritere bistanden til europæiske små og mellemstore virksomheder gennem fonden.

Kommissionen bedes derfor redegøre for, hvilken rolle den regner med at skulle spille som næststørste aktionær i fonden for at kræve, at EIB skaber klarhed omkring sin prioritering af de opgaver, som den overdrager til fonden, og navnlig at den stiller garanti for varigheden og kvaliteten af den service, der tilbydes små og mellemstore europæiske virksomheder til projekter, som gennemføres på Unionens territorium?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(4. oktober 2000)

Ifølge de nye vedtægter for Den Europæiske Investeringsfond (EIF), som blev godkendt af fondens aktionærer på den ordinære generalforsamling den 19. juni 2000, vil EIF fortsat have en tredelt aktionærstruktur, herunder Den Europæiske Investeringsbank (EIB), Kommissionen og en række banker (finansieringsinstitutter). Dette var et fælles mål for EIB, Kommissionen og finansieringsinstitutterne.

Som en del af det samlede reformforslag har EIB tilbudt finansieringsinstitutterne en pakkeløsning, så de enten kan forblive aktionærer i EIF eller sælge deres aktier til EIB, hvis de ikke ønskede at deltage i det nye EIF.

Hovedformålet med reformen er at sikre en fortsat effektiv støtte til små og mellemstore virksomheder (SMV) i Fællesskabet ved at styrke EIF inden for EIB-gruppen og samle de to institutioners venturekapital i EIF. Dermed skaber man mere klarhed om deres forskellige opgaver, fjerner overlapninger, udnytter synergieffekter og koncentrerer indsatsen til gavn for SMV(1). EIB har altid lagt vægt på, at det var de centrale grunde til at påbegynde reformen af EIF.

Reformen, der støttes af Økofin-Rådet, og som er godkendt af EIB's direktion, sker som svar på Rådets opfordring til Fællesskabets finansinstitutter om at øge indsatsen for at skabe mere venturekapital til højteknologiske og nystartede virksomheder. Derfor vil EIB også overlade EIF styringen af sine væsentlige opgaver inden for venturekapital.

EIF er lovmæssigt forpligtet til at bidrage til Fællesskabets indsats. Fondens nuværende opgaver skal udføres i tæt samarbejde med aktionærerne.

EIF's opgaver til støtte for SMV vil derfor fortsætte med udgangspunkt i både egne ressourcer og på vegne af andre parter (herunder initiativer som vækst og miljø samt vækst og beskæftigelse, som rummer budgetmidler). EIF kan påtage sig nye opgaver med at styre særlige ressourcer, hvis de er forenelige med fondens målsætning. EIB-gruppen vil fortsat udstede garantier for alle de produkter, som EIF leverer, herunder for TEN-projekter.

Kommissionen og finansinstitutterne vil fortsat udøve deres indflydelse på EIF's aktiviteter via deres repræsentanter i EIF's bestyrelse og revision. Herudover har EIB forpligtet sig at holde sig inden for visse rammer af hensyn til minoritetsaktionærerne, så de har en passende indflydelse på EIF's strategi.

(1) EIF blev grundlagt i 1994 med fokus på to områder af fællesskabsinteresse: transeuropæiske netværk (TEN) samt små og mellemstore virksomheder (SMV). I 1997 opfordrede Det Europæiske Råd i Amsterdam. EIB til at udvikle sine egne aktiviteter inden for venturekapital. EIB startede derfor den såkaldte ASAP-ordning for at støtte vækst og beskæftigelse gennem initiativer til fordel for infrastruktur og SMV. EIB's nye aktiviteter under ASAP blev gennemført hurtigt og overlappede med EIF's SMV-aktivitetern, især inden for venturekapital.