SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1840/02

af Sérgio Marques (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juni 2002)

Om: Politikken for økonomisk og social samhørighed og regionerne i den yderste periferi i perioden efter 2006

Madeira har kunnet drage nytte af foranstaltningerne under Strukturfondene, Samhørighedsfonden, EIB og andre eksisterende finansieringsinstrumenter, som har gjort det muligt gradvist at reducere de store forskelle i økonomisk og social udvikling i forhold til størsteparten af de europæiske regioner. Processen med at tilnærme sig det gennemsnitlige udviklingsniveau i Fællesskabet er imidlertid endnu langtfra afsluttet, hvorfor fællesskabsstøtten fortsat er yderst nødvendig.

De fleste regioner i den yderste periferi imødeser derfor med bekymring den forestående reform af politikken for økonomisk og social samhørighed for perioden efter 2006, hvilket også kommer til udtryk i dokumentet om det første bidrag fra regionerne i den yderste periferi til politikken for økonomisk og social samhørighed i fremtiden. Nødvendigheden af at støtte de mest ugunstigt stillede regioner i tiltrædelseslandene sammenholdt med planerne om at opretholde de nuværende finansieringsinstrumenter giver grund til at forvente, at ressourcerne vil være utilstrækkelige til at opfylde alle de regioners behov, der er bagud med hensyn til udvikling.

Til trods for, at Kommissionen i sin seneste rapport om samhørighedspolitikken lader forstå, at den er parat til som led i revisionen af denne politik at tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for regionerne i den yderste periferi, som der også er taget højde for i de gældende bestemmelser, er det en kendsgerning, at disse fra starten af har været forfordelt. På et så vigtigt område som kriterierne for at komme i betragtning under mål 1 vil de nuværende mål 1-områder, herunder regionerne i den yderste periferi, hvis Kommissionen fastholder sine erklærede hensigter (bibeholdelse af kravet om et BNP pr. indbygger på under 75 % af fællesskabsgennemsnittet) komme til at opleve en kunstig stigning, eftersom en række lande med en indkomst, der ligger langt under de femten EU-landes gennemsnit, vil tiltræde Unionen og således bevirke et fald i fællesskabsgennemsnittet, der vil kunne medføre, at mange af de perifere regioner på grund af en vækst, der udelukkende er af statistisk art, vil blive udelukket fra mål 1.

I Madeiras og de øvrige ultraperifere regioners tilfælde vil en nedskæring af investeringerne, navnlig hvad angår grundlæggende infrastrukturer, som fortsat er nødvendige, og udnyttelsen af den menneskelige kapital kunne betyde en brat afbrydelse af den nuværende økonomiske og sociale udviklingsproces, som i sidste ende vil kunne muliggøre en bæredygtig udvikling og opnåelse af den så højt ønskede økonomiske konvergens med resten af Unionen.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende: Vil det til trods for, at den fastholder kriteriet om BNP pr. indbygger som den mest passende indikator for fordeling af midlerne, på baggrund af ovenstående ikke være nødvendigt at benytte nye kriterier for velstand i den kommende programmeringsperiode for at tage højde for den specifikke og særlige situation, der gør sig gældende for regionerne i den yderste periferi og de øvrige regioner, som muligvis også vil blive berørt af de statistiske konsekvenser af udvidelsen?

Fællesskabsstøtten til regionerne i den yderste periferi vil fortsat være nødvendig i fremtiden, i det mindste i den nuværende form, nemlig optagelse under mål 1, hvilket betyder, at samtlige fonde (EFRU, ESF, EUGFL (Udviklingssektionen) og FIUF) bidrager til at fremme regionernes udvikling, især suppleret af støtten fra Samhørighedsfonden og andre finansieringsinstrumenter. Hvordan agter Kommissionen at tage højde for de ultraperifere regioners specifikke og særlige og helt unikke situation i forbindelse med finansieringsrammen for perioden efter 2006?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. juli 2002)

Madeira indgår ligesom de øvrige regioner i den yderste periferi i et af de seks prioriterede geografiske områder, der er fastslået som områder med alvorlige geografiske eller naturlige handicap i den anden rapport om den økonomiske og sociale samhørighed, som blev vedtaget den 30. januar 2001(1). Kommissionen har siden denne dato indledt en meget bredt anlagt debat med alle de regionale og lokale repræsentative sammenslutninger og foreninger om samhørigheds- og strukturpolitikkens fremtid, senest i anledning af et forum om samhørighed den 27. og 28. maj 2002. Denne debat vil blive fortsat, og der vil blive fremsat forslag i forbindelse med Kommissionens vedtagelse af den tredje samhørighedsrapport i slutningen af 2003.

Hvad angår mulighederne for at komme i betragtning under mål 1 fortsættes drøftelserne, og der er endnu ikke truffet nogen beslutninger. I denne sammenhæng anføres i den første situationsrapport om økonomisk og social samhørighed(2) de fire muligheder for fastlæggelse af støtteberettigelse for regioner med udviklingsefterslæb. Blandt disse forekommer anvendelse af den nuværende tærskel på 75 % af EU's bruttonationalprodukt (BNP).

Det skal understreges, at konvergensen af økonomierne i regionerne i den yderste periferi i forhold til EU har vist, at den strukturpolitik, der er blevet ført siden 1989, er effektiv. Navnlig Madeira har opnået betydelige resultater, idet øens BNP pr. indbygger i 1999 lå på 72 % af EU's gennemsnit.

For at gøre debatten mere målrettet har Kommissionen iværksat en undersøgelse, der har til formål at opnå en bedre beskrivelse af regionerne i den yderste periferi, at analysere deres situation, deres behov og deres potentiale samt de politikker på EU-plan og på nationalt plan, der føres, og disse politikkers virkning. Resultaterne af denne undersøgelse vil sammen med forslag til specifikke udviklingstiltag blive forelagt for de pågældende regioner. Det fremgår af den første situationsrapport, at der skal tages hensyn til de specifikke behov i regionerne i den yderste periferi, som er nævnt i EF-traktatens artikel 299, stk. 2. Kommissionen har i øvrigt taget de pågældende regioners bidrag til efterretning i februar 2002.

Hvad angår anvendelsen af nye kriterier for velstand i forbindelse med fordeling af midlerne må man konstatere, at der til dags dato ikke er blevet forelagt noget konkret, alternativt forslag til definition af regioner med udviklingsefterslæb og deres muligheder for at komme i betragtning for støtte.

(1) KOM(2001) 24 endelig udg.

(2) KOM(2002) 46 endelig udg.