SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1512/00

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE), Ari Vatanen (PPE-DE), Ilkka Suominen (PPE-DE), Karl von Wogau (PPE-DE), Roger Helmer (PPE-DE), Malcolm Harbour (PPE-DE), Struan Stevenson (PPE-DE), Den Dover (PPE-DE), Astrid Lulling (PPE-DE), John McCartin (PPE-DE), Dana Scallon (PPE-DE), Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE), Christian Rovsing (PPE-DE), James Provan (PPE-DE), James Elles (PPE-DE), Charlotte Cederschiöld (PPE-DE), Karla Peijs (PPE-DE), Elly Plooij-van Gorsel (ELDR), Bertel Haarder (ELDR), Charles Tannock (PPE-DE), Paul Rübig (PPE-DE), John Purvis (PPE-DE), Markus Ferber (PPE-DE), Christian von Boetticher (PPE-DE), Thierry Cornillet (PPE-DE), Robert Goodwill (PPE-DE), Astrid Thors (ELDR), Giles Chichester (PPE-DE), Konrad Schwaiger (PPE-DE), Bashir Khanbhai (PPE-DE), Robert Sturdy (PPE-DE), Earl of Stockton (PPE-DE), Mikko Pesälä (ELDR), Samuli Pohjamo (ELDR), Jonathan Evans (PPE-DE), Jacqueline Foster (PPE-DE), Carmen Fraga Estévez (PPE-DE), Jan Mulder (ELDR), Encarnación Redondo Jiménez (PPE-DE), Francesco Fiori (PPE-DE), Arlindo Cunha (PPE-DE), Hedwig Keppelhoff-Wiechert (PPE-DE), Elisabeth Jeggle (PPE-DE), Joseph Daul (PPE-DE) og Reino Paasilinna (PSE) til Kommissionen

(12. maj 2000)

Om: Kommissionens holdning og foranstaltninger i forbindelse med det britiske forbud mod pelsdyravl

Medlemsstaterne havde frist til den 13. marts til at reagere på det britiske forslag til et forbud mod pelsdyravl. Fem medlemsstater (Italien, Frankrig, Finland, Spanien og Danmark) gav udtryk for meget alvorlige bekymringer over foranstaltningen, og Frankrig afgav en detaljeret udtalelse, hvori de franske myndigheder modsatte sig, at forslaget blev vedtaget. Som Kommissionen vil vide, er der ikke noget videnskabeligt

grundlag for dette forslag (og det hævder de britiske myndigheder heller ikke, at der er), og de britiske myndigheders begrundelse for forslaget er hensynet til den offentlige moral.

Som Kommissionen vil vide, er pelsdyravl en velreguleret landbrugssektor, for hvilken der gælder nationale bestemmelser og EU-bestemmelser samt en henstilling fra Europarådet om pelsdyr, som blev vedtaget i juni 1999 med støtte fra alle EU-medlemsstater og Kommissionen. EU er den største producent af pelse fra opdrættede pelsdyr, og sektoren tegner sig for i tusindvis af job både direkte og indirekte.

Mener Kommissionen ikke i lyset heraf, at det er ulogisk og ukorrekt, at en medlemsstat tilsidesætter EU-bestemmelser for en legitim landbrugsvirksomhed og forbyder den uden en fyldestgørende og ordentlig begrundelse? Er Kommissionen ikke bekymret over den præcedens, der ville blive skabt, hvis et forbud baseret på ikke-underbyggede argumenter om hensynet til den offentlige moral blev accepteret, og er Kommissionen ikke bange for, at det samme grundlag kunne anvendes for at forbyde, at der holdtes andre opdrættede dyr, eller for at indføre foranstaltninger om transporten af dyr, som strider mod EU-direktiver på dette område?

Mener Kommissionen i lyset af ovenstående endelig ikke, at den snarest muligt bør indtage en negativ holdning til det britiske forslag til et forbud og som Frankrig bør afgive en detaljeret udtalelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. juli 2000)

Det lovgivningsudkast, Kommissionen har fået meddelelse om i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(1), fastsætter forbud mod, at der i Det Forenede Kongerige opdrættes eller holdes dyr udelukkende eller primært på grund af værdien af deres skind.

Dyr af de arter, der almindeligvis holdes på grund af værdien af deres skind, er omfattet af den fælles markedsordning fastlagt ved Rådets forordning (EØF) nr. 827/68 af 28. juni 1968 om en fælles markedsordning for visse varer, der er anført i bilag II til traktaten(2) (nu bilag I).

Det er fastslået, at medlemsstaterne, når der er en sådan fælles markedsordning, har begrænsede beføjelser til at træffe foranstaltninger, der kan påvirke den ensartede anvendelse af ordningen, men det er samtidig også klart, at medlemsstaterne har en vis ret til at træffe foranstaltninger med sigte på legitime ikke-landbrugsmæssige mål, selv om de griber ind i den fælles markedsordnings funktionsmåde.

De virkninger, dette udkast efter vedtagelsen kan få for samhandelen inden for Fællesskabet, bør ikke uden videre overses, særlig hvad angår indførslen til Det Forenede Kongerige af pelsdyr til opdræt eller slagtning. Hvis det i udkastet omhandlede produktionsforbud skulle medføre hindringer for samhandelen inden for Fællesskabet, kunne disse ikke desto mindre være berettigede ud fra hensynet til den offentlige moral, dog inden for de grænser, der er afstukket i traktaten og Domstolens afgørelser.

Kommissionen skal bemærke, at Den Videnskabelige Veterinærkomité for nylig er gået i gang med en undersøgelse med henblik på forberedelse af fremtidig fællesskabslovgivning, der skulle have til formål at fastlægge fælles velfærdsregler for dyr, der holdes på grund af værdien af deres skind. Det ville være at foretrække, at alle medlemsstaterne afventede resultaterne af dette arbejde, inden der blev truffet unilaterale foranstaltninger vedrørende pelsdyravl.

(1) EFT L 204 af 21.7.1998.

(2) EFT L 151 af 30.6.1968.