ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0175/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. februar 2002)

Om: Brevveksling med Nederlandene om jernbaneforbindelsen IJzeren Rijn

IJzeren Rijn er det symbolske navn for jernbaneforbindelsen mellem Antwerpens havn og Ruhr-distriktet. Belgien er meget villig til at tage denne jernbaneforbindelse i brug igen. Nederlandene derimod lader til at henlægge sagen. Den nederlandske transportminister Netelenbos kræver, at der bygges en tunnel under et naturområde ved Roermond. Hun henviser i denne forbindelse til de europæiske direktiver om beskyttelse af levesteder og vilde fugle. Kommissionen skal skriftligt have sendt sin opfattelse i dette spørgsmål til de pågældende belgiske myndigheder, Nederlandene og Tyskland. Den belgiske transportminister indrømmer at have modtaget denne skrivelse. Den nederlandske minister erklærer, at hun ikke er underrettet.

1. Er en tunnel under naturområdet ved Roermond nødvendig af hensyn til de europæiske direktiver om levesteder og beskyttelse af vilde fugle?

2. Har Kommissionen virkelig sendt en skriftlig meddelelse til Belgien, Tyskland og Nederlandene?

3. Hvad var indholdet i denne meddelelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. marts 2002)

Direktiverne om naturbeskyttelse (Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1) og Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(2)) giver ikke Kommissionen mandat til at tage beslutninger vedrørende nødvendigheden af at bygge tunneller under områder, der er udpeget som en del af Natura 2000-nettet, eller som tilhører et af medlemsstaternes egne naturreservater, som led i foranstaltninger, der skal dæmpe eller kompensere for virkningerne af infrastrukturprojekter.

De tre medlemsstater (Belgien, Tyskland og Nederlandene), der er involveret i projektet om genåbningen af IJzeren Rijn-jernbanen, anmodede om et møde med Kommissionen for at fremlægge deres synspunkter. Dette møde fandt sted den 5. juli 2001 i Bruxelles. Den 19. september 2001 sendte Generaldirektoratet for Miljø medlemsstaternes delegationer, på disses anmodning, en skriftlig redegørelse med svarene på deres spørgsmål inklusive yderligere kommentarer til visse emner, som blev drøftet, samt generelle bemærkninger.

En kopi af brevet af 19. september 2001 er sendt direkte til det ærede medlem og Parlamentets Generalsekretariat.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0466/02

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. februar 2002)

Om: Evaluering af funktionen af det udbetalende organ for udbetaling af støtten fra EUGFL i Grækenland

I september 2001 meddeltes det, at det nye udbetalende organ (Opekepe) for udbetaling af Fællesskabets udviklings- og garantistøtte i Grækenland ville påbegynde sit arbejde og erstatte det hidtil godkendte udbetalingsorgan Gedidagep.

På baggrund af de problemer, der er opstået under den nuværende periode inden for næsten alle Opekepe's ansvarsområder (forsinket udbetaling af støtten, fejl og forsømmelser i OSDE-systemet, vilkårlige fortolkninger i forbindelse med gennemførelsen af forordningerne m.m.), som har vakt stor opstandelse og vrede blandt græske producenter og kvægavlere og skabt tvivl om troværdigheden af kontrollen, bedes Kommissionen besvare følgende: Er det af Kommissionens tjenestegrene blevet undersøgt, om godkendelseskriterierne og generelt samtlige betingelser indeholdt i forordning (EF) 1663/95(1) er blevet overholdt?

(1) EFT L 158 af 8.7.1995, s. 6.

Svar afgivet på Kommissionens vegne Af Franz Fischler

(19. marts 2002)

Det fremgår klart af artikel 4 i Rådets forordning (ED) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansieringen af den fælles landbrugspolitik(1), at det er medlemsstaterne, der er ansvarlige for godkendelsen af udbetalingsorganerne. Kommissionen underrettes blot om medlemsstaternes beslutninger.

Ikke desto mindre har Kommissionen meget nøje fulgt udviklingen i Grækenland og dermed også oprettelsen af det nye udbetalingsorgan Opekepe i september 2001. Den har foretaget en evaluering af, hvorvidt dette organ har overholdt godkendelseskriterierne i november 2001. Evalueringen viste mange positive ting, men afslørede også, at der stadig er mange svagheder både ved dette betalingsorgan og ved det generelle kontrolsystem i Grækenland.

Kommissionen følger fortsat situationen meget nøje. Den samarbejder konstruktivt med de græske myndigheder for at søge at sikre, at de konstaterede positive bestræbelser fortsætter og bærer frugt. Den vil imidlertid samtidig beskytte Fællesskabets interesser og foreslå finansielle korrektioner, når den konstaterer, at der er risiko for at Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget lider et økonomisk tab. Sådanne finansielle korrektioner andrager for Grækenland i alt 610 mio. EUR siden 1995.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0022/02

af Elizabeth Lynne (ELDR) til Kommissionen

(21. januar 2002)

Om: Støtte til muskelsygdomme

Hvor stor støtte, om nogen, yder hver enkelt medlemsstat til spinal muskelatrofi, muskeldystrofi og neuromuskulære sygdomme?

Hvor stor støtte ydes der mere specifikt til forskning, hjælpeforanstaltninger og generelle formål?

Hvilken type forskning, dvs. forskning i sygdomshåndtering, behandling eller helbredelse, ydes der støtte til?

Ydes der støtte til Europæisk Alliance af Muskelsvindsforbund?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(27. februar 2002)

Kommissionen ligger ikke inde med oplysninger om, hvor stor en støtte de enkelte medlemsstater yder til spinal muskelatrofi (SMA), muskeldystrofi (MD/DMD) og neuromuskulære sygdomme.

Inden for programmet Livskvalitet og forvaltning af levende ressourcer under det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FTU) er der udvalgt tre støtteberettigede projekter vedrørende muskelsygdomme, to, som hovedsagelig vedrører diagnostisk og terapeutisk forskning og et, der vedrører forskningsstyring:

- QLRT-1999-00870, Genetic resolution of myopathies: European cluster, (en europæisk projektgruppering om genetisk resolution af myopatier), projektfinansiering: 2,4 millioner EUR;

- QLG2-1999-00660, A funtional genomics study of lysyl-tRNA synthesis as a target for the diagnosis and treatment of microbial infections and mitochndrial myopathies, (funktionel genomstudie af lysyl-tRNA syntese til diagnosticering og behandling af mikrobielle infektioner og mitokondrielle myopathier), projektfinansiering: 1,4 millioner EUR;

- QLK3-2000-01038, Disease insights from single cell signalling, (ny viden om sygdomme gennem et studie af signaler fra enkelte celler), projektfinansiering: 907 312 EUR.

Flere sådanne projekter har tidligere fået støtte under det tredje og fjerde rammeprogram. På Cordis hjemmesiden http://www.cordis.lu/en/home.html findes der mere detaljerede oplysninger om alle projekter.

Derudover ydede GD Sundhed og Forbrugerbeskyttelse i 2000 støtte til et projekt (år 2000) med titlen Muscle diseases for a prototype of rare and disabling disorders: creation of a European information network (Muskelsygdomme Prototype for sjældne og invaliderende sygdomme) (Projektnr. 2000/RD:10003) med 128 000 EUR. På hjemmesiden: http://europa.eu.int/comm/health/ph/programmes/rare/proj1_en.pdf findes der mere detaljerede oplysninger om dette projekt.

Den Europæiske Alliance af Muskelsvindsforbund har ikke modtaget nogen form for støtte fra Kommissionen de sidste tre år.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0347/02

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(12. februar 2002)

Om: Luftsikkerhed og ulovlig handel med brugte reservedele

En undersøgelse i Italien har vist, at der foregår omfattende handel med brugte reservedele til genanvendelse i den civile luftfartsindustri, som ledes af Panaviation. I dag sælges materialerne ligeledes via Internettet.

Der foreligger ligefrem den mulighed, at nogle af de alvorlige luftfartsulykker, der er sket for nylig, ligeledes skyldes anvendelsen af denne form for brugte og uegnede materialer, som er forsynet med forfalskede godkendelser.

Hvilke snarlige initiativer har Kommissionen til hensigt at iværksætte, således at de nationale og internationale civile luftfartskontrolorganer gennemfører en tilstrækkelig og snarlig kontrol med henblik på hos de forskellige luftfartsselskaber at fastslå, til hvilke fly der er anvendt reservedele eller materialer af tvivlsom herkomst, for således at forhindre, at de civile luftfartsselskaber anvender disse fly i alle europæiske lufthavne?

Finder Kommissionen desuden ikke, at det ville være nyttigt at gennemføre en undersøgelse af ovennævnte ulovlige handel på europæisk plan?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-0347/02, E-0378/02 og E-0540/02

(4. april 2002)

Problemet med uoverensstemmende reservedele er velkendt hos de amerikanske myndigheder, som for at forebygge denne fare allerede har vedtaget mange initiativer, som er blevet taget op af mange europæiske luftfartsmyndigheder.

Det italienske politi meddelte således, at det havde pågrebet reservedele til Airbus A300, som hidrørte fra kannibalisering af fly, der var blevet kasseret, og som vedrørte tre selskaber (Panaviation, New Tech Italia og New Tech Aerospace). Dette må beklages, men det er ikke noget nyt.

Et flys væsentlige dele skal certificeres og har ofte en begrænset levetid (enten tidsrum eller flyvetid). Et flys reservedele dokumenteres i øvrigt, så man kan fastslå oprindelse og baggrund.

Forfalskning er desværre muligt som i enhver sektor, hvor der er tale om store beløb. Værdien af flyreservedele er så stor, at ulovlig handel med reservedele, der ikke er certificerede eller taget fra en gammel maskine kan være meget indbringende.

Det drejer sig således om et reelt problem og luftfartsmyndighederne er klar over dette. Kommissionen er i denne forbindelse særlige opmærksom på, at man når der oprettes et europæisk agentur for luftfartssikkerhed EASA, skal være særlig opmærksom på forfalskningsproblemet i forbindelse med procedurerne til certificering af reservedele til fly.

Denne evaluering skal bestå af en detaljeret gennemgang, som Kommissionen har til hensigt at foretage, af procedurerne hos myndigheder, der er tilknyttet luftfart JAA, del 21 (certificering af fly og af reservedele) og som udgør grundlaget for de bestemmelser, der iværksættes af EASA.

Kommissionen er fast besluttet på, at luftfartssikkerheden ikke skal svækkes på dette område. Dette betyder dog ikke, at medlemsstaterne ikke skal fortsætte deres indsats i kampen mod forfalskning af certificerede reservedele eller dokumenter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0813/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(25. marts 2002)

Om: Den italienske regering og Anden Verdenskrig

I en artikel i det italienske dagblad Corriere della Sera, dateret den 4. februar 2002, udtalte den italienske minister, Mirko Tremaglia, at det ville have været bedre, hvis vi havde vundet krigen.

Kan Kommissionen i lyset af de lidelser, som utallige mennesker måtte udstå under Anden Verdenskrig, oplyse, hvad den mener om denne erklæring?

Har Kommissionen til hensigt at drøfte dette spørgsmål med den italienske regering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romani Prodi

(18. april 2002)

Kommissionen minder om, at den ikke har for vane at tage stilling til offentlige erklæringer fra politikere i medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0323/02

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(6. februar 2002)

Om: Eksport af levende kvæg til tredjelande

Hvor mange stykker kvæg eksporteres der hvert år fra EU-landene til Mellemøsten og Nordafrika?

Hvor stort et beløb ydes der i EU-støtte til denne form for handel?

Har Kommissionen kendskab til, at den langvarige transport og de brutale metoder i forbindelse med losning og slagtning efter sigende påfører dyrene store lidelser?

Agter Kommissionen at indstille ovennævnte støtte eller at tage skridt til at reducere de lidelser, som dyrene angiveligt påføres?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. februar 2002)

I de forløbne tre år er der fra EU blevet eksporteret følgende antal slagtekvæg og racerene dyr til Mellemøsten og Nordafrika(1):

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

De samlede eksportrestitutioner for disse eksporter beløber sig til henholdsvis 96,6 mio. EUR i 1999, 67,2 mio. EUR i 2000 og 30,4 mio. EUR i 2001. I de seneste år er støtten til kvæg, der sælges med henblik på slagtning, faldet markant fra 60,50/100 kg (i 1999) til 41,00/100 kg ( 32 %). Eksportrestitutionen for avlskvæg er faldet fra 63,0/100kg EUR til 53,00/100 kg ( 16 %).

Kommissionen er bekendt med, at dyrevelfærdsorganisationer har klaget over mishandling af dyr under transport og især efter dyrenes ankomst til tredjelande. Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 90/496/EØF(2) indeholder en række bestemmelser. Det har vist sig, at medlemsstaterne har svært ved at gennemføre den nuværende EU-lovgivning, og Kommissionen har derfor til hensigt i løbet af i år at fremsætte et forslag om en forbedring af situationen. Hvad angår den dårlige behandling af dyr efter ankomsten til det endelige bestemmelsessted i et tredjeland, har EU ingen beføjelser til at blande sig i, hvordan dyrene behandles i tredjelande, og hvordan kvæget slagtes i de pågældende landes egne slagterier.

Med hensyn til spørgsmålet om at afskaffe eksportrestitutionerne er det Kommissionens opfattelse, at der bør findes en balance mellem de forskellige aspekter af denne meget komplekse problemstilling. Det ville ikke være en god ide at fjerne eksportrestitutionen for levende kvæg og hermed overlade kvægeksporten til andre eksportlande, for de lande, der traditionelt opkøber kvæg, omstiller sig ikke samtidig til at importere kød. Det ville derfor være en alt for barsk foranstaltning for oksekødssektoren generelt og for producenterne, som er meget afhængige af eksporten. Kommissionen overvejer dog mulighederne for at indføre strengere krav og kontrol i forbindelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 615/98 af 18. marts 1998 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport(3), idet udbetalingen af eksportrestitutioner heri gøres betinget af, at bestemmelserne i direktiv 91/628/EØF overholdes.

(1) Oplysninger fra COMEXT.

(2) EFT L 340 af 11.12.1991.

(3) EFT L 82 af 19.3.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0171/02

af Roberto Bigliardo (UEN) til Kommissionen

(6. februar 2002)

Om: Sikkerheden i lufthavne

Kan Kommissionen oplyse, om administrationsrådet for den italienske stats civile luftfartsmyndighed har overholdt de europæiske bestemmelser vedrørende sikkerheden i lufthavne? I begyndelsen af 2002 blev der som følge af ulykken i Linate den 8. oktober 2001 forelagt et forslag for ministerrådet om en ny organisationsplan for de institutioner, der forestår sikkerheden inden for lufttransporten, ENAC (den italienske stats civile luftfartsmyndighed) og ENAV (den italienske stats flyveservicemyndighed). I forslaget lægges der bl.a. større vægt på den rolle, der tilfalder lufthavnsdirektøren, som udpeges af ENAC, men i øjeblikket er uden større betydning.

Den 21. december 2001 fordrejede ENAC's administrationsråd reelt dette forslag, idet det lagde flere lufthavne ind under en enkelt direktør. Særlig foruroligende er den løsning, der blev fastlagt i lufthavnen i Napoli, hvor man vedtog at forflytte den nuværende direktør, der var specifik leder med tredive års erfaring, og udskifte ham med lederen af ENAC-kontoret med ansvar for teknisk certificering af flyene. Herved er der sket en sammenlægning af kontorer, hvis ledere hidtil har haft helt forskellige og adskilte erhvervsforudsætninger, idet lederne af certificeringskontorerne hidtil i hele Italien har været flyingeniører, mens lufthavnsdirektørerne normalt har universitetseksamen i juridiske fag.

Visse medlemmer af det italienske parlament har straks stillet en række forespørgsler, hvori de har anmodet om forklaringer vedrørende den linje, der er fulgt i afgørelserne fra ENAC's administrationsråd, særlig vedrørende reformprojektet for sektoren.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse, om den har kendskab til dette initiativ, der ikke blot har overrasket den politiske verden, men også har vakt bekymring i civilsamfundet med hensyn til flysikkerheden, som Europa-Parlamentet omfatter med så stor opmærksomhed?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, for at disse sammenlægninger ikke skal medføre ulemper og farer i de allerede prekære forhold i Italien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(8. marts 2002)

Med henvisning til det forslag, der er blevet forelagt ministerrådet i Italien, og som kaldes Commissione Riggio-rapporten er det Kommissionens forståelse, at den endnu ikke er blevet drøftet, og at der ikke er blevet fastsat nogen dato for en eventuel debat.

Kommissionen er ved at udvikle en regelramme med henblik på at styrke sikkerheden for civilflyvning, navnlig gennem oprettelse af Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (European Aviation Safety Agency EASA). Luftfartssikkerhed indgår ikke for øjeblikket under EASA's ansvarsområde, men Kommissionen har til hensigt at behandle emnet på et senere tidspunkt ved eventuel udvidelse af EASA's arbejdsområde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0513/02

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(28. februar 2002)

Om: Manglende overholdelse af direktiv 1999/22/EF i Valencias Zoo

Jeg har for nylig modtaget forskellige henvendelser fra borgere, som klager over forholdene for dyrene i Valencias Zoo. Efter at jeg selv har fået syn for sagn, og selv om der foreligger de nødvendige tilladelser og autorisationer fra de kompetente myndigheder, kan det let godtgøres, at bestemmelserne i direktiv 1999/22/EF(1) om hold af vilde dyr i zoologiske haver ikke overholdes, hvor det i artikel 3 hedder:

Opbevarelse af dyrene under forhold, som sigter mod at opfylde den enkelte arts biologiske og bevaringsmæssige behov, bl.a. ved at sørge for velindrettede, artsspecifikke indhegninger, og opretholdelse af en høj standard for dyrehold, herunder et omfattende program for forebyggende og helbredende dyrlægepleje og ernæring.

Har Kommissionen allerede fået bekræftet, at Spanien har gennemført direktiv 1999/22/EF i national lovgivning?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at direktivet anvendes korrekt i tilfældet med Valencias Zoo, således at dyrenes beskyttelse og velfærd sikres?

(1) EFT L 94 af 9.4.1999, s. 24.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. april 2002)

Kommissionen er endnu ikke blevet underrettet om de foranstaltninger, de spanske myndigheder har vedtaget med henblik på at omsætte Rådets direktiv 1999/22/EF af 29. marts 1999 om hold af vilde dyr i zoologiske haver til national lovgivning. Dog bør man erindre, at fristen for omsætning af direktivet ifølge artikel 9 udløber i 2002.

Hvorom alting er, vil Kommissionen nøje tilse, at fællesskabslovgivningen overholdes i det foreliggende tilfælde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0640/02

af Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) til Kommissionen

(4. marts 2002)

Om: Domstolen og forbuddet mod britisk oksekød

Det er nu to måneder siden, at Domstolen fastslog, at det franske forbud mod import af britisk oksekød var ulovligt, men Frankrig har endnu ikke ophævet forbuddet på trods af denne dom. Hvilke specifikke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre, at loven håndhæves, og hvornår agter den præcist at træffe dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(8. april 2002)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at der foreligger et problem.

Kommissionen har allerede anmodet Frankrig om at oplyse, hvilke foranstaltninger landet agter at træffe for at efterkomme Domstolens dom af 13. december 2001 i den pågældende sag (Kommissionen mod Den Franske Republik, C-1/00).

Da Kommissionen ikke har modtaget noget tilfredsstillende svar på denne anmodning, har den besluttet at anvende proceduren efter EF-traktatens artikel 228.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0321/02

af Sir Robert Atkins (PPE-DE) til Kommissionen

(12. februar 2002)

Om: Forberedelser til mødet i Det Europæiske Råd i Barcelona

Det Europæiske Råd opfordrede under sit møde i Lissabon 2000 medlemsstaterne og, når det er relevant, Fællesskabet til at sørge for, at frekvenskravene for kommende mobile kommunikationssystemer opfyldes rettidigt og effektivt. Fuldt integrerede og liberaliserede telekommunikationsmarkeder bør være endeligt indført senest ved udgangen af 2001. Mener Kommissionen, at dette mål er blevet nået?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(18. marts 2002)

På Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 opfordrede man Rådet og Europa-Parlamentet til så tidligt som muligt i 2000 at afslutte arbejdet med de lovforslag, som Kommissionen bebudede efter gennemgangen af retsreglerne om telekommunikation i 1999 og opfordrede medlemsstaterne, og når det er relevant, Fællesskabet til at sørge for, at frekvenskravene for kommende mobilkommunikationssystemer opfyldes rettidigt og effektivt. Fuldt integrerede og liberaliserede telekommunikationsmarkeder bør være endeligt indført senest ved udgangen af 2001.

De nye lovrammer for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester blev vedtaget af Ministerrådet den 14. februar 2002(1). Den nye lovpakke skal fuldføre det indre marked for informationssamfundet ved at etablere mere harmoniserede rammer for reguleringen af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester. Pakken indeholder også en beslutning, som blev vedtaget, om lovrammer for Fællesskabets frekvenspolitik(2). Ifølge beslutningen kan Kommissionen regelmæssigt drøfte frekvenspolitiske emner med medlemsstaterne og i samarbejde med de relevante internationale organisationer, og samtidig kan der i givet fald vedtages passende tekniske gennemførelsesforanstaltninger for at sikre ensartede betingelser for adgang til frekvensspektrum og effektiv brug heraf.

Hvad angår telesektorens liberalisering har Kommissionen udtalt, at i de fleste af medlemsstaterne blev telekommunikationsmarkederne åbnet for konkurrence fra den 1. januar 1998, mens det sidste marked åbnede den 1. januar 2001. I dag kan hele befolkningen i 12 medlemsstater vælge mellem mere end fem operatører, når det gælder nationale og internationale samtaler, og i seks medlemsstater, når det gælder lokalsamtaler. Denne konkurrence vil blive styrket og forstærket, når den for nyligt vedtagne lovgivning træder i kraft i foråret 2003(3).

Hvad angår frekvenskrav til fremtidige mobilkommunikationssystemer, bør det bemærkes, at medlemsstaterne har forbeholdt frekvenser til tredje generations mobilkommunikation (herunder det universelle mobilkommunikationssystem UMTS), som forventes at være en af nøglerne til, at et egentligt informationssamfund kan virkeliggøres for Europas borgere.

(1) 6111/02 (Press 29-G).

(2) Endnu ikke offentliggjort.

(3) SEK(2002) 29/2.