ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/617

(2004/C 78 E/0651)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3631/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om: Høring af velgørende organisationer i forbindelse med forslaget om indførelse af moms på posttjeneste

Som Kommissionen ved, vil forslaget om at indføre moms på posttjeneste (1) få alvorlige følger for velgørende organisationer. I hvilket omfang har Kommissionen hørt de velgørende organisationer, i særdeleshed dem fra Irland, om hvad dette træk indebærer, forud for offentliggørelsen af sit forslag i maj 2003? På hvilken måde er resultatet af sådanne evt. høringer blevet reflekteret i Kommissionens endelige forslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(28. januar 2004)

Kommissionen gennemførte en omfattende høring, inden den forelagde forslaget om posttjenester. Kommissionen ønsker at forsikre det ærede medlem om, at velgørende organisationer, så vel som andre postordrekunder, faktisk er blevet hørt. Irske velgørende organisationer var repræsenterede i denne proces. Allerede i midten af 2000 drøftede Kommissionens embedsmænd virkningerne af at indføre moms på posttjenester med Det Europæiske Momsudvalg, (som det irske Cancer Society er medlem af), så vel som med mange andre grupper og organer, der repræsenterer postvæsenets kunder. Som et resultat af disse høringer introducerede Kommissionen en fakultativ reduceret sats (som for Irland kunne være 5 % ) og gav mulighed for at udvidede ordningen til at omfatte direct mail, hvilket er af interesse for velgørende organisationer. Den mulighed, som medlemsstaterne har for at indføre en reduceret sats, vil, sammen med besparelserne som følge af retten til at fratrække omkostningerne til offentlige posttjenester, i høj grad neutralisere eventuelle forhøjelser af posttaksterne.

(1) KOM(2003)234.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/49

(2004/C 84 E/0056)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3104/03

af Marianne Eriksson (GUE/NGL), Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) og Joke Swiebel (PSE) til Rådet

(22. oktober 2003)

Om: Finansiering af Equal-projekter og diskriminering på grund af seksuel orientering

Artikel 21 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, artikel 21 i chartret om grundlæggende rettigheder og artikel 1 i direktiv 2000/78/EF (1) om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv forbyder diskriminering på grund af seksuel orientering. På EU-plan eksisterer der en integreret strategi for bekæmpelse af diskriminering og social udstødelse. Med fokus på arbejdsmarkedet udformer Equal dele af den strategi. Medlemsstaterne skal udarbejde deres strategi for Equal på baggrund af emneområder i den europæiske beskæftigelsesstrategis fire søjler. På disse områder skal medlemsstaterne sikre, at deres forslag hovedsageligt gavner de, der udsættes for de hyppigste former for diskriminering (baseret på køn, race og etnisk oprindelse, religion og tro, handicap, alder og seksuel orientering) og ulighed.

Vi har fået oplyst, at kun fire partnerskaber ud af 1 400 under det nuværende Equal-program vedrører diskriminering på grund af seksuel orientering. Kan Rådet oplyse, om denne information er korrekt?

Kan Rådet oplyse, hvorvidt alle medlemsstater har medtaget diskriminering på grund af seksuel orientering i den nationale indkaldelse af forslag under det nuværende Equal-program? Kan Rådet i benægtende fald give en forklaring på disse undladelser hos de enkelte medlemsstater?

Den næste Equal-runde til finde sted i foråret 2004. Kan Rådet oplyse, hvorvidt alle medlemsstaterne inklusive tiltrædelseslandene agter udtrykkeligt at nævne diskriminering på grund af seksuel orientering i deres nationale indkaldelse af forslag? Hvilke foranstaltninger er Rådet i benægtende fald klar til at træffe for at øge antallet af henvendelser med fokus på seksuel orientering?

Svar

(8. marts 2004)

1. Equal-initiativet gennemføres inden for rammerne af forordningerne vedrørende strukturfondene og specielt gennem Den Europæiske Socialfond. Rådet henleder det ærede parlamentsmedlems opmærksomhed på, at ansvaret for forvaltningen af disse fonde og følgelig fællesskabsinitiativerne er delt mellem Europa-Kommissionen og medlemsstaternes regeringer på grundlag af et snævert partnerskab i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 (2) af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene.

2. I overensstemmelse med retningslinjerne og Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 er Kommissionen og ikke Rådet ansvarlig for overvågning, gennemførelse og evaluering af interventioner inden for rammerne af Equal. Rådet vil derfor ikke kunne bekræfte, om de oplysninger, de ærede parlamentsmedlemmer nævner, er korrekte og vil foreslå, at de forelægger spørgsmålet direkte for Kommissionen.

(1) EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

(2) EFT L 161 af 26.6.1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/836

(2004/C 78 E/0890)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3616/03

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om: Fastsættelse af fiskerikvoter for de nye medlemsstater

Hvordan vil Kommissionen fastsætte hensigtsmæssige fiskerikvoter for Østersøen, når de nye medlemsstater tiltræder Unionen, og er det muligt i disse kvoter at indarbejde en forpligtelse for de nye medlemsstater til lakseopdræt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. januar 2004)

Nøglerne for relativ stabilitet for den første tildeling af fiskekvoter til de nye medlemsstater er fastsat i tiltrædelsestraktaten. For Østersøen er fordelingsnøglerne baseret på den nuværende praksis i Den Internationale Østersøfiskerikommission (IBSFC). De samlede tilladte fangstmængder (TAC) i Østersøen i 2004 blev aftalt på IBSFC's årlige møde i september/oktober 2003, og resultaterne er gennemført i EF-lovgivningen gennem TAC- og kvoteforordningen for 2004.

Hvad angår udsætningen af laks, er der på nuværende tidspunkt ikke sådanne forpligtelser for medlemsstaterne i EF-lovgivningen, og der vil derfor heller ikke gælde nogen for de nye medlemsstater. På IBSFC-plan, som vedrører alle de nye medlemsstater, der ligger ud til Østersøen, er der en række henstillinger i forbindelse med laksehandlingsplanen 1997-2010, som bl.a. går ud på, at »vildlakse-bestandene skal genskabes i de potentielle laksevandløb«.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/121

(2004/C 78 E/0123)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2548/03

af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(31. juli 2003)

Om: Den sproglige mangfoldighed i den spanske stats pas

I henhold til resolution af 10. juli 1995 (1) skal alle medlemsstater foretage en tilpasning af deres pas og ændre betegnelsen »Det Europæiske Fællesskab« til »Den Europæiske Union«.

I forbindelse med denne tilpasning blev der i det spanske Deputeretkammer stillet forslag om, at den sproglige mangfoldighed anerkendtes i pas til borgere i autonome regioner, hvor der findes mere end et officielt sprog, men det afvistes af den spanske regering under henvisning til resolution af 23. juni 1981 (2).

Artikel I-3 i udkastet til traktat om en forfatning for Europa fastsætter, at »Unionen respekterer medlemsstaternes rige kulturelle og sproglige mangfoldighed«, og i artikel II-22 tilføjes: »Unionen respekterer den kulturelle, religiøse og sproglige mangfoldighed«, hvilket også slås fast i chartret om grundlæggende rettigheder. Der henvises samtidig til konklusionerne om gennemførelsen af Det Europæiske Sprogår forelagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse. Vil Kommissionen foreslå en ændring af ovennævnte resolution, således at man i passene kan medtage de officielle sprog i en medlemsstat?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

på skriftlige forespørgsler E-2521/03 og E-2548/03

(24. september 2003)

Kommissionen skal understrege, at i henhold til den resolution, der blev vedtaget af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 23. juni 1981, skal teksten i pas udformes på det eller de officielle sprog i den stat, der udsteder passet.

Hver enkelt medlemsstat må afgøre, hvilket eller hvilke sprog, der er dets officielle sprog.

Kommissionen har derfor ikke planer om at foreslå nogen ændring af ovennævnte resolution.

(1) EFT C 200 af 4.8.1995, s. 1.

(2) EFT C 241 af 19.9.1981, s. 1.
1.

OLAF's undersøgelser vedrører kritikken af, at Eurostat har ført et kasseregnskab uden for det officielle regnskabssystem.
—

det forhold, at der ikke findes et fælles system for dokumentation af civilstanden i Europa, og de gener, som de europæiske borgere udsættes for som følge af vanskelighederne med den daglige ajourføring af civilstandsoplysninger,
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/784

(2004/C 78 E/0835)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3168/03

af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet

(27. oktober 2003)

Om: Forbud mod kamphunde

Desværre har mine hidtidige forespørgsler om et forbud mod kamphunde ikke ført til noget. Ganske vist har et par medlemsstater, f.eks. Italien og Østrig nu truffet foranstaltninger mod voldelige og aggressive hunde, idet de har indført pligt til mundkurv i offentlige bygninger og områder, som stoppesteder og parker, og en hvalpeskole til opdragelse af hundene, men desværre er disse foranstaltninger endnu ikke tilstrækkelige. I de seneste dage er vi atter blevet konfronteret med forfærdelige overskrifter om pittbull-angreb på børn og voksne. Det hjælper ikke, at enkelte lande og/eller regioner kæmper mod hold af bestemte hunderacer, der er behov for et direktiv om forbud mod kamphunde på europæisk plan.

Hvor mange mennesker skal efter Rådets mening først bides til døde eller lemlæstes?

Hvor længe skal vi vente, før der endelig sker noget på EU-plan?

Svar

(4. marts 2004)

Rådet noterer sig det problem, det ærede parlamentsmedlem tager op i sin forespørgsel, men erindrer om, at det ikke er i stand til at besvare henvendelsen, da initiativretten ligger hos Kommissionen, der til dato ikke har fremsat nogen forslag desangående.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/463

(2004/C 88 E/0476)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3496/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(24. november 2003)

Om: Columbia — ELN-gidsler

I en videooptagelse, som Reuters Bureau har udsendt, viser den columbianske guerillabevægelse, Ejército de Liberación Nacional (Den Nationale Befrielseshær) (ELN), at de syv turister, der blev bortført den 12. september i år under et besøg ved nogle indianerruiner, stadig er i live.

Tre af disse gidsler er EU-statsborgere (en spanier, en englænder og en tysker), og fire er israelske statsborgere.

Guerillaen er gået med til trinvis frigivelse af gidslerne efter et besøg af en humanitær organisation, der bekræfter den vanskelige situation for indbyggerne i Sierra Nevada, men har bebudet, at den vil dræbe gidslerne, hvis den columbianske hær forsøger at gribe ind for at befri dem.

Kommissionens bedes på den baggrund besvare følgende spørgsmål:

— Kan den bekræfte, at gidslerne er i live og ved godt helbred?

— Hvilke skridt har den taget eller vil tage over for ELN eller humanitære organisationer for at opnå frigivelse af gidslerne?

— Hvilke skridt har den taget over for den columbianske regering for at gøre den opmærksom på gidslernes situation og opnå beskyttelse og frigivelse af dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(22. december 2003)

I den periode, der er gået siden det ærede medlem stillede sin forespørgsel, er to af de tre EU-borgere, som var blevet bortført af den columbianske ELN-guerillabevægelse, blevet frigivet ved den katolske kirkes mellemkomst, bistået af De Forenede Nationer (FN). En EU-borger tilbageholdes fortsat af ELN-guerillabe-vægelsen, som har lovet at frigive ham før jul sammen med de fire andre israelske gidsler.

Ifølge de personer, der allerede er blevet frigivet, har bortførerne ikke behandlet dem dårligt.

Kommissionen fordømmer på det stærkeste denne og alle andre kidnapninger, der har fundet sted i Columbia, og kræver øjeblikkelig og betingelsesløs frigivelse af EU-borgeren og de andre personer, der stadig tilbageholdes. Bortførerne står til ansvar for disses helbredstilstand og sikkerhed.

Kommissionen har hverken rettet henvendelse til den columbianske regering, til humanitære organisationer eller til ELN. Diplomatisk og konsulær beskyttelse henhører under medlemsstaternes, og ikke under EU's kompetenceområde. I henhold til EF-traktatens artikel 20 nyder en unionsborger i tredjelande, hvor den medlemsstat, hvori han er statsborger, ikke er repræsenteret, enhver medlemsstats diplomatiske og konsulære myndigheders beskyttelse på samme vilkår som statsborgere i denne medlemsstat.
2.

De moralske pligter, der udtrykkeligt er omhandlet i artikel 213 som omtalt af det ærede medlem, og som medlemmerne af kollegiet skal overholde, drejer sig om kommissærernes udførelse af deres hverv i fuldkommen uafhængighed og i Fællesskabets almene interesse, forbud mod at søge eller modtage instruktioner ved udførelsen af deres pligter, forbud mod at udøve nogen anden erhvervsmæssig virksomhed samt pligten til at udvise hæderlighed og tilbageholdenhed. Der er intet, som tyder på, at et medlem af kollegiet har undladt at overholde en af disse forpligtelser i forbindelse med Eurostat-sagen. Eurostat-sagen har vist, at så snart Kommissionen fik de oplysninger, som indtil da ikke var nået frem til den, blev der truffet en række vigtige beslutninger for at imødegå problemerne. Derudover blev der samtidig foretaget en uddybende analyse af informationsstrømmene og de eksisterende mekanismer med henblik på at styrke den vertikale og horisontale kommunikation og sikre større åbenhed og øget intern kontrol.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/373

(2004/C 88 E/0378)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1776/03

af Claude Moraes (PSE) til Kommissionen

(28. maj 2003)

Om: Astma og allergi-sygdomme hos børn

Det fremgår af en nylig WHO-rapport, at antallet af europæiske børn, der udvikler astma og allergisygdomme, er fordoblet mellem 1970'erne og 1990'erne.

Har Kommissionen sin egen analyse af årsagerne hertil, og omfatter denne dårlig luftkvalitet og påvirkninger fra syntetiske kemiske stoffer i vand og fødevarer?

Hvad er Kommissionens syn på, hvorfor astma og allergi-sygdomme hos børn nu, i følge WHO, er i aftagende i mindst to EU-lande, nemlig Det Forenede Kongerige og Italien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(19. juni 2003)

Kommissionen har støttet adskillige projekter om forebyggelse af astma og luftvejsallergier under handlingsprogrammet vedrørende forureningsrelaterede sygdomme som led i indsatsen inden for folkesundhed (1999/2001) (1). Listen og oversigten over disse projekter kan ses på Kommissionens websted under: (http://europa.eu.int/comm/health).

Ifølge talrige videnskabelige undersøgelser er der mange grunde til, at astma- og allergisygdomme opstår, og problemet er derfor yderst vanskeligt at løse.

Kommissionen har ingen specielle oplysninger om en nedgang i antallet af astma- og allergianfald i Italien og Det Forenede Kongerige.

En nedsættelse af antallet af mennesker, der er ramt af sådanne sygdomme, er et af de prioriterede områder i det nye folkesundhedsprogram, som blev vedtaget den 23. september 2002 (2). Forebyggelse af astma og luftvejsallergier anses også som et højt prioriteret område i Kommissionens meddelelse »A European Environment and Health Strategy« (en europæisk miljø- og sundhedsstrategi), som blev vedtaget den 11. juni 2003, og som kan ses på Kommissionens websted: http://europa.eu.int/comm/press_room/ presspacks/health/pphealthen.htm

(1) Europa-Parlamentets og Raadets afgørelse nr. 1296/1999/EF af 29. april 1999 om vedtagelse af et EF-handlings-program vedrørende forureningsrelaterede sygdomme som led i indsatsen inden for folkesundhed (1999-2001), EFT L 155 af 22.6.1999.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EF af 23. september 2002 om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008) – erklæring fra Kommissionen, EFT L 271 af 9.10.2002.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/615

(2004/C 78 E/0649)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3626/03

af Marianne Thyssen (PPE-DE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om: Åbning af medlemsstaternes arbejdsmarkeder

I tiltrædelsestraktaterne med kandidatlandene er der aftalt overgangsbestemmelser om de nye EU-borgeres adgang til arbejdsmarkederne i de nuværende medlemsstater.

Medlemsstaterne har mulighed for at åbne deres egne arbejdsmarkeder tidligere end aftalt.

Dette kan føre til meget forskellige situationer fra medlemsstat til medlemsstat, hvilket kan have konkurrenceforvridende virkninger for virksomhederne.

Mener Kommissionen ikke, at en vis koordinering af medlemstaternes holdning er ønskelig? Er Kommissionen rede til at påtage sig denne koordinerende opgave?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(28. januar 2004)

I henhold til den overgangsordning, der blev fastsat i tiltrædelsestraktaten, vil der i de første to år efter de nye medlemsstaters tiltrædelse ikke blive tale om fri bevægelighed for arbejdstagere som fastsat i EU-lovgivningen, og adgangen til arbejdsmarkedet i de nuværende medlemsstater vil afhænge af den nationale lovgivning og politik i disse medlemsstater samt af de bilaterale aftaler, de måtte have med de nye medlemsstater. Det betyder, at borgere fra de nye medlemsstater, som ønsker at arbejde i EU, i overgangsperioden kan være nødt til at skulle have arbejdstilladelser, afhængigt af den nationale lovgivning i det EU-land, hvor de ønsker at arbejde. Visse medlemsstater har oplyst, at de ønsker at åbne deres arbejdsmarkeder fuldt ud for arbejdstagere fra alle de nye medlemsstater. Andre af de nuværende medlemsstater ønsker en mere restriktiv adgang, som afhænger af de pågældende nye medlemsstater. Denne overgangsordning gælder ikke for Cypern og Malta.

Kommissionen finder, at en sådan aftale giver de nuværende medlemsstater mulighed for fortsat at anvende de gældende bestemmelser i forhold til hver af de nye medlemsstater. Situationen vedrørende mulig konkurrenceforvridning vil således ikke blive forværret i den henseende. Ifølge tiltrædelsestraktatens bestemmelser vil Kommissionen desuden inden udgangen af en toårsperiode efter tiltrædelsen skulle forelægge Rådet en rapport om, hvordan disse overgangsbestemmelser fungerer i praksis.

Det er Kommissionens opfattelse, at de nuværende medlemsstater med en rettidig udmelding om deres beslutninger om den nationale lovgivning, der vil finde anvendelse, vil medvirke til at give borgerne i både de nuværende og de nye medlemsstater bedre muligheder for at forstå konsekvenserne af udvidelsen på dette område. Kommissionen vil nøje følge gennemførelsen af tiltrædelsestraktatens bestemmelser på området.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/800

(2004/C 78 E/0849)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3299/03

af Horst Schnellhardt (PPE-DE) til Kommissionen

(7. november 2003)

Om: Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (flora-fauna-habitat-direktiv)

1. Hovedformålet med flora-fauna-habitat-direktiv 92/43/EØF (1) er at bevare naturtyper af hensyn til arternes diversitet. Natura 2000-programmet indebærer således et forbud mod forringelse, hvilket forpligter medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger, så snart en forringelse aftegner sig. Er den bestående udnyttelse dermed fastlåst for at opretholde den bestående tilstand, selv når mennesker ikke længere har interesse i en udnyttelse? Kan medlemsstaterne forpligtes til at støtte en udnyttelse, for at den kan opretholdes, så den oprindelige tilstand kan bevares?

2. Efter at områder af fællesskabsbetydning er kommet under beskyttelse, skal medlemsstaterne sikre tilstandsovervågningen (monitoring) af beskyttelsesområderne. Støtte til denne overvågning har hidtil ikke været omhandlet af LIFE-natur-støtten. Agter Kommissionen at stille finansielle midler til rådighed til denne overvågning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. december 2003)

Ifølge artikel 6, stk. 2, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (2), skal medlemsstaterne træffe passende foranstaltninger for at undgå forringelse af naturtyperne og levestederne for arterne i de særlige bevaringsområder samt forstyrrelser af de arter, for hvilke områderne er udpeget, for så vidt disse forstyrrelser har betydelige konsekvenser for direktivets målsætninger.

Medlemsstaterne er fuldt ansvarlige for, hvordan de sikrer overholdelsen af direktivets artikel 6, stk. 2, hvilket om nødvendigt kan indebære videreførelse af den eksisterende form for udnyttelse.

I samme direktivs artikel 11 hedder det, at medlemsstaterne skal overvåge de i artikel 2 nævnte naturtypers og arters bevaringsstatus og især skal tage hensyn til prioriterede naturtyper og prioriterede arter.

LIFE-instrumentet gør det muligt via LIFE-Natur at yde støtte til gennemførelse af Rådets direktiv 92/43/EØF samt af Natura 2000-nettet. På dette grundlag er der i årenes løb ydet støtte til overvågning af adskillige Natura 2000-lokaliteter. Dog kan Life-programmet som følge af sin begrænsede rækkevidde ikke bruges til fortsat forvaltning af Natura 2000-lokaliteterne generelt, herunder overvågning. Ethvert fællesskabsbidrag til dette formål må ses i lyset af direktivets artikel 8, hvor der opereres med samfinansiering af foranstaltninger, som er vigtige for forvaltningen af Natura 2000-lokaliteter. En meddelelse fra Kommissionen om anvendelsen af artikel 8 i direktiv 92/43/EØF vil i nær fremtid tilgå Rådet og Europa-Parlamentet.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/99

(2004/C 78 E/0098)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2250/03

af Maurizio Turco (NI), Marco Pannella (NI), Marco Cappato (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI) og Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(7. juli 2003)

Om: Krænkelse af religionsfriheden i Kina. Arrestation af pater Lu Xiaozhou, præst ved den »hemmelige« katolske kirke

Det katolske nyhedsbureau »Uca News« har meddelt, at pater Lu Xiaozhou, en præst ved den »hemmelige« katolske kirke, den 16. juni blev arresteret i Wenzhou (1 416 kilometer sydøst for Beijing), men har var på vej til hospitalet for at tage sig af de syge.

Om eftermiddagen foretog sikkerhedsstyrkerne husundersøgelse af hans bolig og beslaglagde alle hans ejendele.

Den 17. juli blev pater Lu Xiaozhou bragt til kontoret for religiøse anliggender, for at han skulle underskrive en skrivelse, hvori han erklærede, at han var medlem af den patriotiske katolske sammenslutning, som anerkendes af regeringen.

Ifølge meddelelsen fra nyhedsbureauet vil præsten sandsynligvis ikke blive løsladt, før han har undertegnet dette dokument.

Denne hændelse er sket nogle få dage efter arrestationen af 12 protestanter fra den hemmelige kristne kirke i en landsby i provinsen Yunnan.

Kan Kommissionen oplyse følgende:

— hvilke informationer har den om denne nye krænkelse af retten til religionsfrihed, som anerkendes i artikel 18 i Verdenserklæringen om menneskerettigheder?

— hvad agter den at gøre for at opnå øjeblikkelig løsladelse af den katolske præst og af de 12 protestanter, der blev arresteret i juni?

— agter den at tilstille den kinesiske regering en formel fordømmelse af de truende fremgangsmåder, der anvendes af kontoret for religiøse anliggender med det formål at tvinge troende fra de hemmelige kirker til fornægte deres tro og tilslutte sig de officielle kirker, der anerkendes af staten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(7. august 2003)

Kommissionen har endnu ikke nogen oplysninger om pater Lu Xiaozhou's situation, men den vil sørge for at få det. Som anført i svaret på skriftlig forespørgsel E-2216/03 (1) fra de ærede parlamentsmedlemmer er retten til religionsfrihed en af hovedprioriteterne for EU i dens dialog om menneskerettigheder med Kina. Den vil i den forbindelse som mange gange tidligere ikke undlade at omtale de tilfælde, hvor personer forfølges for at have udøvet deres tro.

(1) Se side 93.