ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/707

(2004/C 78 E/0755)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0926/03

af Peter Skinner (PSE) til Kommissionen

(24. marts 2003)

Om: Flytning af arbejdskraft i firmaet Pirelli fra Eastleigh, Det Forenede Kongerige, til Battipaglia, Syditalien

Bill Luffman, Labour-kommunalrådsmedlem for Eastleigh, har meddelt mig, at firmaet Pirelli ulovligt har overført 312 arbejdspladser fra Eastleigh i det sydøstlige England til Battipaglia i Syditalien ved hjælp af støtte fra den italienske regering på 50 mio. GBP.

Vil Kommissionen som noget presserende nødvendigt undersøge det påståede misbrug af disse midler med udgangspunkt i, at Italien har tiltrukket arbejde fra en anden medlemsstat ved hjælp af statsstøtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(8. maj 2003)

Fællesskabsretten forbyder ikke virksomheder, der har aktiviteter i en eller flere medlemsstater, at omorganisere disse og placere deres investeringer i henhold til deres erhvervsmæssige interesser.

Den 2. oktober 2002 godkendte Kommissionen støtte til Fibre Ottiche Sud i forbindelse med en investering i Battipaglia i det sydlige Italien … Beslutningen blev truffet på grundlag af, at projektet var i overensstemmelse med bestemmelserne i de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter (1). For yderligere oplysninger om dette emne henviser Kommissionen det ærede medlem til dens besvarelse af skriftlig forespørgsel E-3777/02 fra Christopher Huhne (2).

(1) EFT C 107 af 7.4.1998.

(2) EUT C 280 E af 21.11.2003, s. 26.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/845

(2004/C 78 E/0899)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3656/03

af Salvador Jové Peres (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om: Import af byg af høj kvalitet henhørende under toldposition NC 1003 00

Hvor store er de mængder byg af høj kvalitet, som de enkelte medlemsstater hvert år har importeret af det årlige toldkontingent på 50 000 tons henhørende under toldposition NC 1003 00, som anvendes til fremstilling af malt til produktion af visse typer øl lagret i bøgetræstønder, og som belægges med en afgift på 50 % af den samlede afgiftssats gældende for perioden 1996-2002?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. januar 2004)

Nedenstående tabel viser de importerede mængder af maltbyg til fremstilling af øl lagret på bøgetræstønder, opdelt på medlemsstater, i perioden 1996-2002.

(Ton) Medlemsstat Importlicenser, Der Er Ansøgt Om 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 Belgien 2 483 733 3 167 5 626 6 552 1 483 0 Irland 6 474 14 635 6 775 1 4966 14 903 3 588 0 Det For. Kongerige 16 706 20 312 18 964 19 456 14 866 8 504 2 000 EU i alt 25 663 35 679 28 905 40 048 36 322 13 575 2 000

Opmærksomheden bør henledes på, at importtallene for anden halvdel af 2001 og for hele 2002 er væsentligt lavere end i de foregående år. Dette skyldes, at i denne periode var importtolden for byg uden for kontingent længe nedsat eller endog lig nul, hvilket mindskede kontingentets økonomiske interesse.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/706

(2004/C 78 E/0754)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0816/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(17. marts 2003)

Om: Uafhængig undersøgelse af artskrydsede sorter

Kommissionen bebudede i sit svar på min forespørgsel E-3520/01 (1)»en uafhængig undersøgelse af brugen af artskrydsede sorter«, på baggrund af hvilken der ville blive forelagt en rapport senest den 31. december 2003.

Selv om der fortsat er lang tid til den fastsatte dato for forelæggelsen af rapporten, vil jeg alligevel gerne spørge Kommissionen, om det er muligt at få kendskab til undersøgelsen, også selv om den kun befinder sig på et foreløbigt stade, og selv om der endnu ikke foreligger en konklusion, i betragtning af den spænding, hvormed dette spørgsmål betragtes i den autonome region Azorerne, som kun har opnået en dispensation indtil 2006 for markedsføringen af denne form for vin.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. april 2003)

Kommissionen iværksatte i juli 2002 en licitation med henblik på at gennemføre den pågældende undersøgelse i overensstemmelse med artikel 17, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin (2).

Efter en gennemgang af de modtagne bud udvalgte Kommissionen et konsortium bestående af tyske, franske og ungarske firmaer.

Undersøgelsen skal være afsluttet den 30. juni 2003 og vil blive tilsendt det ærede medlem, så snart det er muligt.

(1) EFT C 160 E af 4.7.2002, s. 131.

(2) EFT L 179 af 14.7.1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/18

(2004/C 78 E/0018)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0487/03

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(17. februar 2003)

Om: Dom i El-Kosheh-sagen

I Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-3652/02 (1) af 17. januar 2003 oplyser Kommissionen, at den fik et positivt indtryk af de egyptiske myndigheders første foranstaltninger, der sigtede mod at genoprette roen i området og at stille de personer, der var ansvarlige for voldshandlingerne, for en domstol.

Er Kommissionen bekendt med, at politiet under uroen i El-Kosheh i januar 2000 var meget tilbageholdende, og har Kommissionen drøftet politiets rolle med de egyptiske myndigheder?

Er Kommissionen bekendt med, at der den 27. februar 2003 falder dom i sagen om voldshandlingerne i El-Kosheh i januar 2000?

Vil Kommissionen være til stede under domsafsigelsen, og kan den aflægge beretning om den?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(18. marts 2003)

Kommissionen har kendskab til, at sikkerhedsstyrker udefra hurtigt blev bragt til El Khosheh for at genoprette ro og orden, muligvis i erkendelse af, at det lokale politi i El Khosheh ikke var i stand hertil. Straks herefter aflagde ministre og højt placerede embedsmænd besøg i landsbyerne med den udtrykkelige ordre at genoprette roen og forsikre befolkningen om, at de ansvarlige for disse optøjer ville blive retsforfulgt. Disse øjeblikkelige reaktioner stod i stærk og positiv kontrast til de officielle reaktioner på de tidligere begivenheder i El Khosheh, skønt der vel stadig stilles spørgsmål ved de lokale sikkerhedsstyrkers optræden.

Kommissionen er bekendt med, at de første kendelser ved den første retssag af mange koptiske kommentatorer blev anset som manglende garanti for, at de skyldige ville blive gjort ansvarlige for deres ugerninger. Kendelsen i den nye retssag, som blev meddelt den 27. februar 2003, (hvor kun to af de anklagede blev dømt mod fire i den første retssag) kan give anledning til fornyet kritik af domstolen, selv om visse forkæmpere for menneskerettighederne og koptiske kilder har advaret mod spekulationer om, at domstolen har været partisk for de anklagede. Det er nemlig tale om en civil domstol og ikke en militær-eller særdomstol, og det er derfor muligt, at statsadvokaten vil forelægge afgørelsen for appelretten, når retsformanden har offentliggjort årsagerne til domstolens afgørelse.

Selv om Kommissionen ikke var til stede under retssagen, følges denne sag fortsat nøje af Kommissionens delegation og medlemsstaternes ambassader i Cairo. Om nødvendigt vil der også blive truffet foranstaltninger via de sædvanlige kanaler.

(1) Se side 9.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/645

(2004/C 78 E/0685)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3792/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Tempus III-programmet til Pesaro-Urbino Kommune

I sit svar af 8. maj 2003 på tidligere forespørgsel E-1168/03 (1) hvori der spurgtes, om Pesaro Kommune havde forelagt projekter som led i Tempus III-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der ingen projekter var blevet forelagt.

Ved Kommissionen, om nævnte kommune efter ovennævnte dato har forelagt projekter, fået bevilget støtte hertil og udnyttet den eventuelle støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(29. januar 2004)

Det skal anføres, at kommuner ikke er berettiget til finansiering under Tempus. Siden marts 2003 er der dog offentliggjort flere indkaldelser af forslag under Tempus-programmet, senest den 15. december 2003. Universitetet i Urbino (»Università degli studi di Urbino«) har i den forbindelse indsendt et forslag, som vedrører et projekt, der omfatter universiteter i Spanien, Marokko og Malta. Udvælgelsesproceduren er iværksat. Den endelige afgørelse træffes i juni 2004 for de projekter, der kan iværksættes i det akademiske år 2004/2005.

Som regel omfatter projekter, der finansieres under Tempus-programmet, flere universiteter både i EU-lande og partnerlande. Projekterne sigter mod udvikling og reform inden for de videregående uddannelser i disse lande, som er de endelige modtagere af fællesskabsstøtten.

(1) EFT C 242 E af 9.10.2003, s. 184.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/644

(2004/C 78 E/0684)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3763/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om: Kliniske forsøg

1. Vil Kommissionen i skemaform angive hver medlemsstats holdning til, om velgørende institutioner og højere læreanstalter, som forsker i medicinalvarer med begrænset markeds potentiale (f.eks. til behandling af sjældne eller umiddelbart livstruende sygdomme) skal have særlige vilkår for deres kliniske forsøg?

2. Vil Kommissionen yderligere oplyse, om dette vil være foreneligt med en korrekt gennemførelse af direktivet om kliniske forsøg?

3. Er der i nogen af medlemsstaterne sondring mellem dispensationer fra fase I, fase II og fase III?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(29. januar 2004)

Kommissionen og medlemsstaterne drøftede medlemsstaternes ansvar, der indebærer, at de skal tage hensyn til henstillingen i direktiv 2001/20/EF (1), betragtning 14, om ikke-kommercielle forsøg.

I betragtningen hedder det: »Ikke-kommercielle kliniske forsøg, der gennemføres af forskere uden deltagelse af medicinalindustrien, kan være til stor nytte for de pågældende patienter. Direktivet bør derfor tage hensyn til de særlige forhold ved forsøg, hvis udformning indebærer, at der ikke kræves særlig forarbejdning eller emballering, såfremt sådanne forsøg gennemføres med lægemidler, der er tilladt til markedsføring (…), og på patienter med samme karakteristiske træk som de personer, der er omfattet af de indikationer, der er specificeret i denne markedsføringstilladelse (…)«.

I henhold til artikel 22 i ovennævnte direktiv meddeler medlemsstaterne Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen samarbejder i øjeblikket med medlemsstaterne om udfærdigelse af retningerne for gennemførelse af dette direktiv. Kommissionen føler sig derfor overbevist om, at nogle af disse betænkeligheder vil blive behørigt behandlet i den sammenhæng, både på fællesskabsniveau og på nationalt niveau.

For at få et endeligt overblik over de specifikke beslutninger, som medlemsstaterne træffer, udsender Kommissionen endvidere et spørgeskema til medlemsstaterne for at få de ønskede oplysninger i et sammenligneligt format.

Kommissionen offentliggør de informationer, den modtager fra medlemsstaterne.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/20/EF af 4. april 2001 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om anvendelse af god klinisk praksis ved gennemførelse af kliniske forsøg med lægemidler til human brug, EFT L 121 af 1.5.2001.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/585

(2004/C 78 E/0619)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3553/03

af Claude Moraes (PSE) til Kommissionen

(1. december 2003)

Om: Forsvundne cyprioter

En gruppe fra min valgkreds, »Organisation of Relatives of Missing Cypriots (UK)«, vil gerne vide, hvad der sker med hensyn til de forsvundne personer i Cypern.

Mener Kommissionen, at den tyrkiske regering kunne lægge større pres på den tyrkisk-cypriotiske ledelse for at få den til at varetage de opgaver og det ansvar, der påhviler den hvad angår menneskerettighederne? Vil Kommissionen i givet fald venligst oplyse, om dette spørgsmål vil indgå i tiltrædelsesforhandlingerne med Tyrkiet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(29. januar 2004)

Glafkos Clerides og Rauf Denktash mødtes i juni 2002 for at udveksle forslag vedrørende spørgsmålet med de forsvundne personer. Grundlaget herfor var deres aftale af 31. juli 1997. Den græsk-cypriotiske part er fortsat med sit program for opgravning og identifikation på områder under deres kontrol. Det amerikansk finansierede institut for neurologi og genetik foretager undersøgelser. Den tyrkisk-cypriotiske part har endnu ikke udpeget videnskabsfolk til at samarbejde med instituttet.

Blandt en række foranstaltninger over for den tyrkisk-cypriotiske befolkning, som Republikken Cyperns regering vedtog den 30. april 2003, var der flere med berøring til pårørende til forsvundne og dræbte tyrkisk-cyprioter. Her kan nævnes adgang til information, møder med myndighederne, sonderende udgravninger af gravsteder og arbejde med oprettelse af en DNA-bank. Republikken Cyperns regering offentliggjorde den 14. juni 2003 i tyrkisk-cypriotiske aviser en liste på 500 tyrkisk-cyprioter, hvis sag var blevet indbragt for komitéen for forsvundne personer (CMP). Kommissionen har også erfaret, at de græsk-cypriotiske myndigheder officielt har forelagt Den Internationale Røde Kors Komité oplysninger om 201 forsvundne tyrkisk-cyprioters skæbne.

I et brev af 3. december 2003 opfordrede De Forenede Nationers generalsekretær Kofi Annan Tassos Papadopoulos og Rauf Denktash til at bede deres respektive medlemmer af CMP til at genoptage de formelle møder for at sætte ny gang i komitéens arbejde.

Kommissionen har gentagne gange over for Tyrkiet peget på, at landet skulle gøre sin indflydelse gældende hos den tyrkisk-cypriotiske ledelse for at finde en alsidig løsning på problemet. Efter dannelsen af en ny »regering« i den nordlige del af landet med oppositionsleder Mehmet Ali Talat i spidsen åbnes der nu en mulighed for en løsning på basis af Annan-planen i de kommende måneder. Skulle der blive fundet en løsning på dette grundlag, vil det af det ærede medlem rejste spørgsmål blive løst på basis af de relevante bestemmelser.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/747

(2004/C 78 E/0795)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2614/03

af Albert Maat (PPE-DE) til Kommissionen

(28. august 2003)

Om: Anlæggelse af vingårde med støtte fra europæiske midler

Har Kommissionen kendskab til, at der anlægges vingårde (herunder overrisling) i det spanske vinområde Toro med støtte fra europæiske midler?

Er denne politik ikke i modstrid med begrænsningen af overproduktion inden for vindyrkning (1)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. september 2003)

I Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin (2) er der fastsat bestemmelser om omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer i EU med henblik på at tilpasse produktionen til efterspørgslen.

I henhold til disse bestemmelser anvendes der siden 2000 en ordning med finansiering af omstrukturerings- og omstillingsforanstaltninger på basis af et budget, der forvaltes af EUGFL, Garantisektionen.

Kommissionen fordeler de pågældende budgetmidler mellem de forskellige medlemsstater ud fra de kriterier, der er fastsat i Rådets forordning, og forordningens anvendelse overvåges nøje ud fra bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1227/2000 af 31. maj 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår produktionskapacitet (3).

Kommissionen er derfor ganske bekendt med de oplysninger, som det ærede medlem henviser til.

Formålet med at omstrukturere og omstille vindyrkningsarealerne er at få styr på vindyrkningspotentiellet.

For at undgå, at den kvalitative omstilling af vindyrkningsarealerne fører til en forhøjelse af produktionsmængden, er der derfor indsat en lang række forholdsregler i EF-bestemmelserne. Det drejer sig f.eks. om udbyttesatser for vindyrkningsarealer, regler for overdragelse af genbeplantningsrettigheder mellem vinproducenter og det specifikke spørgsmål om vanding af vindyrkningsarealer. Bestemmelserne anvendes af de pågældende medlemsstater og kontrolleres og efterprøves af Kommissionen.

(1) Jf. artikel i bladet »Perswijn«, årgang 16, nr. 4. juli 2003.

(2) EFT L 179 af 14.7.1999.

(3) EFT L 143 af 16.6.2000.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/255

(2004/C 84 E/0302)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3858/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om: Invalidepensioner i Den Europæiske Union

Det fremgår af Revisionsrettens særberetning nr. 3/2003 (1) om de europæiske institutioners invalidepensionsordning, at 0,78 % af personalet i de europæiske institutioner i 2001 blev invalidepensioneret.

Kan Kommissionen oplyse, hvor stor en procentdel der blev invalidepensioneret i 2002, og hvilke kontrolforanstaltninger der er blevet truffet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(11. februar 2004)

I 2002 blev der bevilget invalidepension til 1,1 % af Kommissionens personale (tjenestemænd og midlertidigt ansatte).

I de tilfælde hvor Invaliditetsudvalget i sin beslutning om at bevilge invalidepension anbefaler, at det er nødvendigt med kontrolundersøgelser, udføres de systematisk, indtil den tidligere tjenestemand fylder 60 år (i overensstemmelse med artikel 15 i bilag VIII til Vedtægten).

Tjenestemænd, der skal igennem sådanne kontrolundersøgelser, skal gennemgå en grundig undersøgelse hos lægetjenesten. Hvis det skønnes hensigtsmæssigt, skal denne undersøgelse suppleres med en yderligere undersøgelse, der skal udføres af eksterne eksperter.

I 2002 blev der udført 154 sådanne kontrolundersøgelser. Tre tjenestemænd blev i denne periode genindsat i tjenesten.

Det ærede medlems opmærksomhed henledes på Kommissionens svar på Revisionsrettens særberetning nr. 3/2003, hvori Kommissionen meddelte, at den havde til hensigt at udarbejde en overordnet politik med det formål både at forebygge invaliditet og hjælpe med at opnå og tilskynde til revalidering, og at Kommissionen ville underrette Europa-Parlamentet om resultaterne af dette arbejde.

(1) EUT C 109 af 7.5.2003, s. 1.
2.

For 2003 udgør projekter, som finansieres direkte til ikke-statslige organisationer (NGO'er), omkring 35 %. I tidsrummet 1992-2001 tegnede NGO'erne sig i gennemsnit for 25 %. En sammenligning af disse tal viser, at NGO-andelen er stabil eller voksende. De offentlige (lokale og nationale) myndigheder er dog vedblivende de vigtigste støttemodtagere under LIFE-Natur med en gennemsnitlig andel på 73 % mellem 1992 og 2001. Det bør ligeledes bemærkes, at NGO'er meget ofte deltager som partnere i projekter, der gennemføres af offentlige myndigheder, hvorved deres andel i LIFE-Natur-budgettet reelt øges. Endelig ændrer den planlagte udvidelse ikke NGO'ernes muligheder for at indgive forslag til LIFE-Natur, og Kommissionen forventer, at de fortsat vil spille en central rolle i gennemførelsen af LIFE-Natur-projekter.
I sin dom af 13. juni 2002 (6) erklærede Domstolen, at »Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald i den affattelse, der følger af Rådets direktiv 94/31/EF af 27. juni 1994, idet den ikke inden for den fastsatte frist har meddelt Kommissionen alle de oplysninger, der kræves i henhold til direktivets artikel 8, stk. 3.« De 190 græske myndigheder har underrettet Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet for at efterkomme Domstolens dom, dvs. fremsendt oplysninger om de anlæg eller virksomheder, som varetager bortskaffelse og/eller nyttiggørelse af farligt affald. De græske myndigheder erklærer, at de har opfyldt deres forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 3, i direktiv 91/689/EØF. Disse oplysninger er ved at blive gennemgået. Hvis Kommissionen skulle konstatere, at dommen af 13. juni 2002 ikke er blevet fuldbyrdet, vil den straks indlede overtrædelsesproceduren i henhold til EF-traktatens artikel 228.

Hvad angår bortskaffelse af farligt affald, skal det bemærkes, at Kommissionen har anlagt sag ved Domstolen (sag C-163/03), da den mener, at Grækenland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i direktiv 91/689/EØF. Ifølge Kommissions opfattelse har Grækenland ikke truffet de nødvendige foranstaltninger til registrering og identificering af farligt affald i regionen Thriassio Pedio, hvor deponeringen finder sted, og heller ikke udarbejdet planer til forvaltning af farligt affald for denne region.

Desuden skal det nævnes, at Domstolen i sin dom af 5. juni 2003 (7) har erklæret, at »Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT), idet den ikke inden for den fastsatte frist har udarbejdet en sammenfatning af fortegnelserne over apparater med et PCB-indhold på mere end 5 dm3, en plan for dekontaminering og/eller bortskaffelse af apparater, der er optaget i fortegnelserne, og de heri indeholdte PCB samt en skitseret plan for indsamling og efterfølgende bortskaffelse af de apparater, som ikke skal optages i fortegnelser, således som det er foreskrevet i direktivets artikel 4, stk. 1, og artikel 11.«
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/155

(2004/C 70 E/161)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2888/03

af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(29. september 2003)

Om: Flyforbindelser til De Baleariske Øer — Public service-forpligtelse

Flyforbindelserne til De Baleariske Øer er for mange europæiske borgere bindeleddet til deres respektive feriemål. For indbyggerne på øerne er de en nødvendighed for at kunne rejse til og fra fastlandet.

I artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 (1) hedder det som følger: »En medlemsstat kan efter konsultationer med de øvrige berørte medlemsstater og efter at have orienteret Kommissionen og de luftfartsselskaber, der beflyver ruten, indføre forpligtelse til offentlig tjeneste for så vidt angår ruteflyvning til en lufthavn i et yderområde eller et udviklingsområde på dens område eller på en rute med ringe trafik til en regional lufthavn på dens område, hvis ruten betragtes som vital for den økonomiske udvikling i det område, hvor lufthavnen er beliggende, i det omfang det er nødvendigt for at sikre passende ruteflyvning på ruten i overensstemmelse med fastsatte krav med hensyn til kontinuitet, regelmæssighed, kapacitet og prisfastsættelse, som luftfartsselskaberne ikke ville have påtaget sig, hvis de alene skulle tilgodese deres kommercielle interesser«.

Er der efter Kommissionens opfattelse noget til hinder for, at den spanske regering kan udpege flyforbindelserne mellem lufthavnene på henholdsvis Menorca, Ibiza og Mallorca og Den Iberiske Halvø som værende i almenhedens interesse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(11. november 2003)

Det er op til hver enkelt medlemsstat at afgøre, om det er hensigtsmæssigt at indføre forpligtelse til offentlig tjeneste i henhold til de kriterier, der er fastsat i artikel 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet. I henhold til artikel 4, stk. 3, kan Kommissionen kun vurdere, om forpligtelsen til offentlig tjeneste er i overensstemmelse med forordningen, når den har modtaget oplysninger fra den pågældende medlemsstat om, at der rent faktisk er indført en sådan forpligtelse.

(1) EFT L 240 af 24.8.1992, s. 8.