ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2685/02

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(26. september 2002)

Om: Afskaffelse af dødsstraf

Uanset den internationale tendens til at afskaffe dødsstraf er antallet af dødsdomme afsagt af egyptiske domstole samt antallet af henrettelser konstant steget i de forløbne år. Dette kan dokumenteres både gennem en FN-rapport, hvorefter der i løbet af fem år blev registreret over 100 henrettelser og ligeledes gennem oplysninger fra Amnesty International, der i løbet af perioden 1991 til 2000 registrerede over 500 dødsdomme og over 200 henrettelser.

Er Kommissionen i besiddelse af oplysninger om antallet af afsagte dødsdomme og henrettelser i Egypten i de sidste 5 år?

Kan Kommissionen stille mig eventuelt foreliggende materiale til rådighed?

Hvilke foranstaltninger har EU planer om med hensyn til bekæmpelsen af det stigende antal menneskerettighedskrænkelser i Egypten generelt samt specielt idømmelse og gennemførelse af dødsstraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(24. oktober 2002)

Kommissionen er klar over den udstrakte brug af dødsstraf i Egypten og over de mange forskellige forbrydelser, man kan blive idømt dødsstraf for. Selvom der er relativt få officielle data til rådighed, viser tal fra Amnesty International, at antallet af henrettelser i Egypten steg fra 35 i perioden 1981-1990 til 213 i perioden 1991-2000. I de fem år fra 1996 til 2001 dømte Egypten 382 personer til døden, og der blev gennemført 114 henrettelser. Amnesty Internationals rapport fra juni 2002 er sandsynligvis den mest direkte tilgængelige informationskilde.

Hvad angår EU's foranstaltninger for at forsvare menneskerettighederne i Egypten, er Parlamentet sikkert klar over Kommissionens synspunkter på individuelle tilfælde, som den er gjort opmærksom på, navnlig vedrørende den fængslede demokratiforkæmper Saad Ibrahim og de homoseksuelle mænd, der er arresteret og anklaget i den såkaldte Queen Boat-affære. Desuden nyder den egyptiske menneskerettigheds- og demokratibevægelse fordel af støtte under det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR).

Med hensyn til den udstrakte tilflugt til dødsstraf i Egypten har EU i lang tid været modstander af dødsstraf inden for rammerne af sin globale menneskerettighedspolitik, som siden 1998 også har omfattet en integreret forpligtelse til at styrke de internationale aktiviteter til fremme af afskaffelse af dødsstraf i hele verden. Indtil dette mål er nået, kæmper EU også for, at dødsstraffen gradvis begrænses, og insisterer på, at der skal respekteres visse minimumsstandarder, når den fuldbyrdes.

EU kæmper stærkt mod dødsstraf i internationale fora og støtter gennem EIDHR ikke-statslige organisationer, som arbejder med samme mål for øje. Politikken med at tilstræbe en afskaffelse af dødsstraf i hele verden videreføres globalt og indgår i dialoger med alle tredjelande, som stadig praktiserer dødsstraf, herunder Egypten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2570/02

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(16. september 2002)

Om: Nordkoreanske flygtninge i Kina

Har Kommissionen oplysninger om de nordkoreanske flygtninge, der på grund af frygt for forfølgelse er flygtet fra deres hjemland, og som befinder sig i overhængende fare for at blive tvunget til at forlade Kina?

Jeg har modtaget breve fra nogle af mine vælgere, der er bekymret over de forhold, som disse flygtninge for øjeblikket lever under, og over den behandling, som de kan forvente at få i Kina, hvis de tvinges til at forlade landet.

Har Europa-Kommissionen indledt en dialog med Nordkorea eller iværksat foranstaltninger for at hjælpe de nordkoreanske flygtninge eller for at forbedre menneskerettighedssituationen i Nordkorea?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(8. oktober 2002)

Kommissionen er meget bekymret over menneskerettighedssituationen i Nordkorea. Menneskerettighedsspørgsmål, herunder flygtningenes svære situation, rejses systematisk under de regelmæssige politiske kontakter med de nordkoreanske myndigheder. I juni 2002 i Pyongyang havde Kommissionen lejlighed til at gøre myndighederne i Den Demokratiske Folkerepublik Korea (DDFK) opmærksom på sin bekymring over behandlingen af de flygtninge, som Kina har sendt tilbage, og opfordrede Nordkorea til at respektere disse borgeres grundlæggende rettigheder.

Eftersom et stort antal nordkoreanere flygter over grænsen til Kina, har EU også ved flere lejligheder, bl.a. i forbindelse med dialogen om menneskerettigheder med dette land, opfordret Kina til at respektere internationale menneskerettighedsnormer og give flygtningehøjkommissæren mulighed for at vurdere nordkoreanernes situation i grænseområdet.

Kommissionen vil fortsat nøje overvåge situationen med flygtninge fra Nordkorea og rejse spørgsmålet under sine kontakter med de nordkoreanske og kinesiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2642/02

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. september 2002)

Om: Vejprojektet ved Kifisos-floden i Athen

De vejprojekter, som EU finansierer i Athen, omfatter også anlæggelsen af en motorvej, der skal overdække Kifisos-floden, som er hovedopsamlingsstedet for regnvand fra størstedelen af Athen. De nylige sommerregnbyger bevirkede, at floden tre gange gik over sine bredder og anrettede store ødelæggelser i de nærliggende områder. Embedsmænd fra det ministerium, som er ansvarligt for projektet (Ministeriet for Miljø, Fysisk Planlægning og Offentlige Arbejder) samt videnskabelige og tekniske eksperter har erklæret, at projektet gennemføres efter en forkert fremgangsmåde, idet udvidelsen af floden sker fra dens øvre løb og ikke fra flodmundingen. Der er heller ikke foretaget de påkrævede tekniske og miljømæssige undersøgelser, hvilket betyder, at selv små regnbyger uvægerligt vil medføre ødelæggelser.

Eftersom projektet finansieres af EU, bedes Kommissionen besvare følgende:

- Er der under proceduren for godkendelse af projektet blevet forelagt de nødvendige tekniske og miljømæssige undersøgelser, der ville kunne garantere en teknisk korrekt og sikker udførelse af arbejdet?

- Omfattede de forelagte undersøgelser også projekter og foranstaltninger til beskyttelse af de omkringliggende områder mod oversvømmelser under udførelsen af arbejdet?

- Er der efter ødelæggelserne planer om at undersøge, hvorvidt projektet er fejlbehæftet, og om alle nødvendige foranstaltninger er truffet for at forhindre ødelæggelser, mens anlægsarbejdet er i gang?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(21. oktober 2002)

Kifissos-avenuen, der forbinder Pathe motorvej med Piræus og alle de sydlige forstæder til Athens, er et vigtigt projekt for at skabe en flydende trafik på Athens ringvejssystem. Som sådant blev det medfinansieret under det operationelle program (OP) Vejakser i forbindelse med EU-støtterammen (EUSR) for 1994-1999 for Grækenland. Det vil også blive medfinansieret i forbindelse med EUSR for programmeringsperioden 2000-2006.

Kommissionen er hverken kompetent til eller deltager i udformning, kontrahering og udførelse af specifikke projekter, hvis gennemførelse medlemsstaterne står for. Da projektet overstiger 50 mio. EUR, vil Kommission anmode de græske myndigheder om oplysninger om overholdelse af EU-lovgivningen som fastsat i artikel 25 og 26 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1). Med hensyn til perioden 1994-1999 vil Kommissionen foretage en lignende undersøgelse ved afslutningen af ovennævnte OP.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3346/02

af Wolfgang Ilgenfritz (NI) til Kommissionen

(26. november 2002)

Om: EU-støtte til Ungarn

Der er for tiden planer om at anlægge en Holiday Park med et areal på 43 ha i Csörötnek i Ungarn. Investeringsomkostningerne vil andrage ca. 2,4 milliarder HUF.

1. Påtænkes det at yde EU-støtte til Ungarn i forbindelse med dette projekt?

2. Hvor kan der i bekræftende fald rekvireres ansøgningsformularer med henblik på at opnå støtte til projektet, og hvor skal ansøgningerne indgives?

3. Hvem er kontaktled for investering i dette projekt i Ungarn?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(13. januar 2003)

Kommissionen er ikke bekendt med planerne om anlæggelse af en feriepark i Csörötnek, og der er ikke fastsat nogen støtte via Phare eller andre førtiltrædelsesfonde til forberedende undersøgelser eller investeringen selv.

I afsnittet vedrørende den økonomiske og sociale samhørighed i Phare-programmet for 2002-2003 er ikke anført projekter, der under eventuelle aktiviteter henregner investeringer i ferieparker. Indtil datoen for tiltrædelsen kan der derfor ikke opnås nogen investeringsstøtte via Phare (eller andre førtiltrædelsesinstrumenter) til det pågældende projekt. Der kan eventuelt opnås støtte til forberedende undersøgelser gennem det grænseoverskridende samarbejdsprogram via den fælles fond for mindre projekter inden for rammerne af det grænseoverskridende samarbejde med Østrig/Ungarn under Phare under forudsætning af, at projektet har en særlig grænseoverskridende karakter. Yderligere informationer kan indhentes hos de ungarske myndigheder i det nationale kontor for regional udvikling, 1016 Budapest, Gellérthegy u. 30-32, Tel. +36 1 4887171, Fax. +36 1 4887188.

Såfremt der i de relevante programdokumenter (der for øjeblikket er under udarbejdelse) indføjes en særlig foranstaltning, vil det efter tiltrædelsen eventuelt være muligt at opnå støtte fra strukturfondene til lignende projekter, forudsat at de er i overensstemmelse med konkurrencereglerne og andre relevante fællesskabsbestemmelser, herunder artikel 29, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1).

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3733/02

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: Inspektioner af genmodificerede afgrøder

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange inspektioner der er blevet foretaget af inspektionsmyndigheder for genmodificerede afgrøder i hver medlemsstat, hvor forsøg med genmodificerede afgrøder er tilladt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(20. februar 2003)

Forsøgsmæssige udsætninger af genetisk ændrede organismer (GMO), herunder GM-afgrøder, er nu reguleret ved del B i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer(1), som trådte i kraft den 17. oktober 2002. Til dato er der ikke foretaget forsøgsmæssige udsætninger i henhold til dette direktiv.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF afløste Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990(2), som i del B på tilsvarende vis regulerede forsøgsudsætninger af GMO, herunder også GM-afgrøder. Der er gennemført tilnærmelsesvis 1700 forsøgsudsætninger i henhold til direktiv 90/220/EØF, fra det trådte i kraft i oktober 1991, indtil det udløb den 17. oktober 2002. Nærmere oplysninger om disse udsætninger kan findes via Kommissionens Fælles Forskningscenters (FFC) hjemmeside. FFC's rapport (udarbejdet af Institute for Prospective Technological Studies i Sevilla (IPTS)), med titlen Review of GMOs under research and development and in the pipeline in Europe, giver et overblik over de forsøg, der er udført i Fællesskabet (indtil november 2002).

Under direktiv 90/220/EØF var myndighederne i den medlemsstat, hvor udsætningen skulle finde sted, ansvarlige for behandling af ansøgninger og godkendelse af forsøgsudsætninger. Denne procedure vil fortsætte i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF.

I henhold til artikel 4 i direktiv 90/220/EØF skulle medlemsstaterne sikre, at deres kompetente myndigheder foranstaltede tilsyn og andre kontrolforanstaltninger for at efterkomme direktivet. Tilsvarende bestemmelser findes i direktiv 2001/18/EF.

Følgelig er det de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, der fører tilsyn med og kontrol på stedet af GM-afgrødeforsøg, og som ligger inde med de relevante informationer. Sådan kontrol finder ikke sted på fællesskabsplan.

(1) EFT L 106 af 17.4.2001.

(2) EFT L 117 af 8.5.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3323/02 af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen. EU's kompetence.



EU-Tidende nr. 011 E af 15/01/2004 s. 0046 - 0047



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3323/02 af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen (25. november 2002) Om: EU's kompetence Kan Den Europæiske Union gennemføre eller, f.eks. økonomisk, støtte gennemførelsen af aktiviteter, iværksat af organisationer, der arbejder i tredjelande inden for områder, hvor EU ikke har nogen juridisk kompetence? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson (29. januar 2003) EU' kompetence på det udviklingspolitiske område er fastsat i EF-traktatens afsnit XX. Udviklingspolitikken gennemføres i overensstemmelse med disse bestemmelser. Således skal alle EU's foranstaltninger vedrørende udviklingssamarbejde falde ind under de mål, der er fastlagt i EF-traktatens artikel 177. Det fremgår imidlertid af Domstolens dom i sag C-268/1994 (Portugal/Kommissionen, [1996] Samling af afgørelser s. I-6177), at en aftale om udviklingssamarbejde kan indeholde bestemmelser på særlige områder, uden at der kræves andet retsgrundlag, eller at det kræves, at medlemsstaterne deltager i aftalen, for så vidt som aftalens vigtigste mål er at gennemføre de i artikel 177 anførte målsætninger, og på betingelse af, at bestemmelserne med hensyn til særlige områder ikke indeholder forpligtelser af en sådan betydning, at de i realiteten må anses for særskilte målsætninger i forhold til formålet med udviklingssamarbejdet. Ifølge Domstolen indebærer den blotte omstændighed, at aftalen indeholder bestemmelser om samarbejde på et særligt område, ikke nødvendigvis en generel bemyndigelse, der kan begrunde en kompetence for Fællesskabet til at iværksætte en hvilken som helst form for samarbejde på dette område, således at den ikke foregriber kompetencefordelingen mellem Fællesskabet og medlemsstaterne eller retsgrundlaget for fællesskabsretsakter til gennemførelse af samarbejdet på området.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2554/02

af Catherine Stihler (PSE) til Kommissionen

(12. september 2002)

Om: Maltas tiltrædelse til EU og direktivet om vilde fugle

Kan Kommissionen på baggrund af nylige beretninger i den maltesiske presse om mulige undtagelser for Malta fra direktivet om vilde fugle ved landets tiltrædelse til EU, navnlig for så vidt angår forårets jagt og fældesætning, bekræfte, at sådanne beretninger er ren spekulation, og at Malta ikke vil få bevilget nogen form for overgangsperioder eller undtagelser, for så vidt angår gennemførelse af dette direktiv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(11. november 2002)

Gennemførelsen af direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1) er blevet forhandlet inden for rammerne af tiltrædelsesforhandlingerne med Malta om miljøkapitlet. For så vidt angår de særlige aspekter vedrørende forårsjagten, har Malta fra tiltrædelsen forpligtet sig til at anvende de relevante dele af direktivet fuldt ud. Artikel 9 i dette direktiv tillader undtagelser under visse meget strenge betingelser. Hvis Malta giver tilladelse til forårsjagt på f.eks. turtelduer og vagtler, må landet sørge for, at alle de i artikel 9 opstillede krav er opfyldt, og at al tilladt jagt sker på strengt kontrollerede betingelser og begrænser sig til mindre mængder. Endvidere er anvendelsen af artikel 9 genstand for Kommissions overvågning, og Malta er ved anvendelse af denne artikel hvert år forpligtet til at tilsende Kommissionen en rapport om dens gennemførelse.

Fuglejagten på Malta kan derfor fra tiltrædelsen kun finde sted inden for de begrænsninger, der er fastsat i direktivet, og Malta er i denne forbindelse ikke blevet bevilget nogen form for overgangsperiode.

Hvad angår fældesætning, har Malta og Rådet forhandlet sig frem til en overgangsperiode på fem år (indtil 31. december 2008) for at tillade fangst af syv finkearter med anvendelse af traditionelle net, de såkaldte clap-nets på de maltesiske øer, udelukkende for at holde dem i fangenskab og gøre det muligt at indføre et velfungerende opdrætningssystem. I denne periode skal Malta gennemføre en række foranstaltninger i henhold til en fastlagt tidsplan for at sikre, at de pågældende bestemmelser i direktivet gennemføres fuldt ud inden den 31. december 2008. Disse foranstaltninger omfatter oprettelsen af et maltetisk ornitologisk udvalg inden den 31. december 2002, optælling af alle fangstpladser inden den 31. december 2003 og indførelse af et program for opdræt i fangenskab inden 30. juni 2005. EU forventer, at disse foranstaltninger vil medføre en betydelig begrænsning i antallet af indfagne fugle i overgangsperioden.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2417/02

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(14. august 2002)

Om: Præsident Mugabes blokade af international fødevarehjælp til dele af Zimbabwes befolkning

Millioner af mennesker i Zimbabwe er i øjeblikket truet af sultedøden. Ekspropriation af de hvide landmænds jord sammen med tørke og fastfrysning af detailpriser har medført stor knaphed på fødevarer. Ifølge beretninger fra BBC og forskellige hjælpeorganisationer forhindrer præsident Mugabe, at befolkningen i visse regioner får del i den internationale fødevarehjælp, hvis den ikke tilhører hans politiske parti.

Kommissionen bedes oplyse, om disse beretninger taler sandt.

I bekræftende fald, hvilke foranstaltninger træffer eller agter Kommissionen at træffe for at bringe denne blokade af den internationale fødevarehjælp til ophør?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(24. september 2002)

Kommissionen er klar over farerne i forbindelse med den zimbabwiske regerings partiske uddeling af fødevarer.

Der forlyder fra pålidelig kilde at salg og uddeling af regeringens egne fødevarelagre i allerhøjeste grad er politiseret.

Hvad angår den internationale fødevarebistand fremgår det af rapporter fra Verdensfødevareprogrammet hvorigennem det meste af Fællesskabets fødevarebistand leveres at lokalsamfundene er medinddraget i udarbejdelsen af lister over sårbare befolkningsgrupper og i selve uddelingen, og at dette således ikke er et monopol for lokale myndigheder og ledere. Verdensfødevareprogrammets undersøgelse af forskellige klager har vist at problemerne snarere hænger sammen med manglende information og manglende forståelse af udvælgelseskriterierne end med politisering. Der har dog været tilfælde hvor krigsveteraner har brugt intimidation i forbindelse med ngo'ernes fødevareuddeling.

Kommissionen har altid fastholdt at fødevarer under ingen omstændigheder må bruges som et politisk magtmiddel, og at fødevarer bør stilles til rådighed udelukkende på grundlag af humanitære behov, og uden betingelser. I overensstemmelse hermed insisterer Kommissionen på at hjælpearbejdet i Zimbabwe baseres på klart gennemskuelige kriterier for målgrupper og overvågning. Kommissionen hører sine partnere om hvorvidt overvågningen på dette felt kan forbedres.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3493/02

af Colette Flesch (ELDR) til Kommissionen

(9. december 2002)

Om: Overførsel af to tjenestemænd fra Kommissionens repræsentation i Paris til Bruxelles

Hvad angår Kommissionens informationspolitik i Paris har der i pressen været mistanke fremme om, at Kommissionens Generaldirektorat for Presse og Kommunikation har gjort sig skyld i uregelmæssigheder i forbindelse med tilskud, samt at OLAF har indledt en undersøgelse, og at to tjenestemænd fra Kommissionens repræsentation i Paris er blevet overført til Bruxelles.

Kan Kommissionen give nærmere oplysninger om dette?

Kan den forklare sin meddelelse om, at det for at undgå, at det opfattes som om, der er tale om en interessekonflikt, og af hensyn til tjenesten er blevet besluttet at overføre to tjenestemænd fra Kommissionens repræsentation i Paris til Bruxelles?

Kan Kommissionen garantere i betragtning af, at disse to tjenestemænd er blevet nævnt med navn i pressen, at de stadig fuldt ud anses for uskyldige, indtil det modsatte er bevist og hvordan?

Kan den forklare en eventuel forbindelse mellem OLAF's undersøgelse og Den Internationale Sammenslutning af Europahuse?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Romano Prodi

(31. januar 2003)

Med hensyn til den igangværende undersøgelse, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), og fortroligheden af de oplysninger, der fremkommer i den forbindelse, som omhandlet i forordning (EF) nr. 1073/1999(1), kan Kommissionen foreløbig ikke fremkomme med nærmere angivelser vedrørende denne sags indhold.

For så vidt angår særlig beslutningerne om genplacering i samme generaldirektorat af to tjenestemænd fra Kommissionens repræsentation i Paris, skal det erindres, at disse foranstaltninger var retssikrende, idet de havde til formål at sikre den rette afvikling af undersøgelsen på stedet på de bedst mulige vilkår. De trufne beslutninger rokker på ingen måde ved princippet om, at de pågældende antages at være uskyldige, indtil andet er bevist.

For så vidt angår den kendsgerning, at de to tjenestemænd er blevet omtalt i pressen, kan Kommissionen kun minde om, at den på intet tidspunkt har opgivet navnene på de personer, den pågældende undersøgelse tager sigte på.

Kommissionen meddelte den 19. december 2002, at der ikke længere på det operationelle plan for OLAF-undersøgelsen var noget til hinder for ophævelse af ovennævnte retssikrende foranstaltninger.

OLAF-undersøgelsen fortsætter.

(1) Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, EFT L 136 af 31.5.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3466/02

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(6. december 2002)

Om: Venskabsbyer

Hvad gør Kommissionen for at rette op på de problemer, som kandidatlandene står overfor i forbindelse med midler til venskabsbyer som følge af den meget korte frist mellem indgivelsen af ansøgningerne og starten på faseperioden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(20. januar 2003)

Kommissionen mener, at venskabsbyer er af allerstørste betydning og vil fortsat opretholde og forbedre sin støtte hertil.

Efter at have hørt de nationale og regionale repræsentanter for venskabsbybevægelsen og med disses accept indførte man i november 2000 en ny støtteadministrationsordning med en årlig indkaldelse af forslag, som er delt op i en række faser. Det udgjorde en større ændring i forvaltningen af venskabsbyordningen og medførte, som man kunne forvente, et behov for en tilpasningsperiode for støttemodtagerne.

Den nye ordning, som var blevet udformet som en overgangsordning, blev evalueret af Kommissionen i tæt samarbejde med repræsentanterne for venskabsbybevægelsen og Parlamentets kulturudvalg. På grundlag af resultaterne af evalueringen indførte man en forenklet ordning i 2002. Erfaringerne fra 2002 har været opmuntrende, og støttemodtagerne har givet udtryk for, at de overordnet set er tilfredse. Derfor var indkaldelsen af forslag i 2003 baseret på kontinuitet, og de vigtigste elementer i det nuværende system forblev uændrede.

I forbindelse med de forskellige høringer har repræsentanter for venskabsbybevægelsen gentagne gange understreget, at på baggrund af praksis på området bør perioden mellem fristen for indsendelse af ansøgninger og påbegyndelsen af den pågældende aktivitetsfase ikke være for lang. Erfaringerne har dog vist, at et af problemerne i det nuværende system er, at støttemodtagerne får meddelelse om Kommissionens afgørelse om tildeling af støtte relativt sent. Derfor blev denne periode forlænget med en måned i 2003.

Kommissionen vil fortsat have en tæt dialog med de interesserede parter på området for venskabsbyer med henblik på at vurdere og forbedre den måde, hvorpå ordningen fungerer. Spørgsmålet vedrørende en passende periode vil blive vurderet igen inden for rammerne af forberedelsen af indkaldelsen af forslag for de kommende år.