ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3594/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (13. november 1997)

Om: For 117. gang: diskriminering af en italiensk statsborger

Borgmesteren i Aiseau/Presles har gjort sig skyldig i en arrogant og racistisk adfaerd over for en italiensk statsborger, som siden 1957 har boet og arbejdet i naevnte kommune og udmaerket sig i samfundsmaessig, sportslig og integrationsmaessig henseende, ikke blot til fordel for den italienske befolkningsgrupe paa stedet, men til fordel for samtlige beboere uanset nationalitet.

Med en handling, der udmaerket lader sig beskrive som magtmisbrug, har borgmesteren i kommunen eksproprieret et jordareal, der tilhoerer hr. Scanderberg, og som denne gratis har stillet til raadighed for kommunens unge fodboldspillere.

Vil Kommissionen - idet vi ikke skal komme naermere ind paa de ganske vist alvorlige naermere omstaendigheder i forbindelse med borgmesterens og de retlige myndigheders adfaerd, samt under hensyn til, at hr. Scanderberg gentagne gange havde udtalt, at han agtede at bruge arealet til opfoerelse af en sportshal, som ville have givet alle de unge mulighed for gennem sportsudoevelse og konkurrencesport at udvikle sig til ligevaegtige kulturelle og sociale individer, og paa baggrund af dommen af 14. juli 1997 fra foersteinstansdomstolen i Charleroi, som gav hr. Scanderberg medhold - gribe ind over for de belgiske myndigheder for at forsvare i Kongeriget Belgien bosiddende faellesskabsborgeres rettigheder mod enhver form for overgreb; henvende sig til Indenrigsministeriet med anmodning om en afklaring paa den adfaerd, som borgmesteren i Aiseau/Presles har lagt for dagen over for en faellesskabsborger; og henvende sig til Justitsministeriet for at faa opklaret, om der har vaeret tale om overtraedelser i forbindelse med den procedure, som de retlige myndigheder har fulgt i forbindelse med deres opbakning af borgmesterens fremfaerd, og for at faa undersoegt, om denne i virkeligheden har benyttet sig af pengeafpresning for at forhindre, at hr. Scanderberg generhvervede et gode, der retligt set tilkommer ham?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (6. Januar 1998)

Det ligger uden for Kommissionens kompetence at behandle dette spoergsmaal, som udelukkende sorterer under de paagaeldende nationale myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2939/97 af Georges Berthu (I-EDN) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Reduceret momssats for renovering af aeldre boliger

Raadets sjette direktiv 77/388/EOEF ((EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. )) af 17. maj 1977 begraenser inden for boligsektoren anvendelsen af den reducerede momssats for boliger, der opfoeres eller renoveres inden for rammerne af socialpolitikken.

Mener Kommissionen ikke, at muligheden for at anvende den reducerede sats boer udvides til alle programmer for restaurering af aeldre boliger, da denne form for aktivitet kraever meget mere arbejdskraft end nybyggeri, og istandsaettelsen af aeldre boliger desuden kan fremme vedligeholdelsen af landdistrikterne?

Kan renoveringen af aeldre boliger ud fra disse to betragtninger derfor ikke vaere med til at fremme gennemfoerelsen af prioriteringerne i Agenda 2000?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (12. november 1997)

Kommissionen vil om kort tid aflevere en rapport til Raadet og Europa-Parlamentet, hvori den bl.a. vil redegoere for sin holdning til brugen af reducerede momssatser som et maalrettet policy-instrument (rapport fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parlamentet i henhold til artikel 12, stk. 4, i Raadets sjette direktiv af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag). Rapporten beskaeftiger sig ogsaa eksplicit med det spoergsmaal, som det aerede medlem rejser.

Generelt set er Kommissionen skeptisk over for tanken om at benytte momssatserne som et instrument for beskaeftigelsespolitikken eller andre politikker, navnlig naar den sammenligner dette instrument med andre mere direkte og maalrettede policy-foranstaltninger. Kommissionen er imidlertid i faerd med at overveje forsoeg med netop det forslag, som det aerede medlem naevner i sin forespoergsel, og dét som led i sine planer om et nyt faelles momssystem.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3101/97 af Ben Fayot (PSE) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Europaeiske journalisters akkreditering paa EU-institutionernes forskellige arbejdssteder

De regler, der gaelder for europaeiske journalisters akkreditering paa de forskellige arbejdssteder og de forskellige institutioner er ikke saerligt gennemsigtige.

Som et eksempel kan det naevnes, at en luxembourgsk journalist, der er akkrediteret ved Europa-Parlamentet paa et af institutionens tre arbejdssteder ikke i kraft af denne akkreditering kan faa adgang til Kommissionen i Bruxelles, mens en journalist, der er akkrediteret ved Kommissionen i Bruxelles, udmaerket kan faa adgang til Europa-Parlamentet i Strasbourg og Bruxelles.

Tilsvarende gaelder Parlamentets akkreditering ikke for Raadets samlinger, mens Kommissionens akkreditering giver adgang til Raadets samlinger baade i Bruxelles og Luxembourg.

Ville det ikke vaere udtryk for en mere aaben og effektiv informationspolitik, hvis der indfoertes en faelles akkreditering for pressen ved alle EU's institutioner?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (10. november 1997)

Samtlige bestemmelser om akkreditering af journalister med tilknytning til Kommissionen er anfoert i den praktiske vejledning for journalister, der er udgivet af Kommissionen, hvoraf et eksemplar sendes direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat. Det boer understreges, at akkreditering er en rent praktisk foranstaltning, der giver journalisterne ret til en passerseddel. Da det drejer sig om korrespondenter udsendt til Bruxelles af deres medier, kommer de i Kommissionens pressesal regelmaessigt eller dagligt. Denne akkreditering giver ligeledes adgang til Raadet og til Parlamentet. Ud over denne akkreditering, der er faelles for de tre institutioner, anvender Raadet og Parlamentet deres egne regler. Det skal endvidere bemaerkes, at akkrediteringen ikke paa nogen maade kan tjene som fagligt kvalitetsbevis, og at alle journalister har adgang til Kommissionens pressesal mod at forevise deres nationale pressekort.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2935/97 af Nikitas KAKLAMANIS til Rådet. Manglende indbydelse af Cypern til et seminar i Luxembourg om udvidelsen



EF-Tidende nr. C 134 af 30/04/1998 s. 0038



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2935/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Raadet (16. september 1997) Om: Manglende indbydelse af Cypern til et seminar i Luxembourg om udvidelsen Ifoelge forlydender i det graeske tidsskrift »Tempo Newsweek« afholder det luxembourgske formandskab den 1. september 1997 et »seminar om udvidelsen af EU«, som alle ansoegerlandene er indbudt til med undtagelse af Cypern. Denne udeladelse forekommer saerdeles besynderlig, og jeg vil derfor gerne vide, af hvilken grund Cypern ikke er blevet indbudt, idet jeg haaber, at den ikke staar i forbindelse med det kendte paaskud om oeens »politiske problem« (som nogen kalder den tyrkiske haers besaettelse af 37% af Cyperns omraade), og som i en »avanceret« version er blevet udtrykt af den italienske udenrigsminister Dini, der taler om »to demokratier paa Cypern«, et synspunkt, der viser foragt for international ret? Svar (22. december 1997) Det luxembourgske formandskab har aldrig afholdt det seminar om udvidelsen af EU, som det aerede parlamentsmedlem omtaler.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3119/97 af Agnes Schierhuber (PPE) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Forbud mod burdrift i visse oestrigske delstater

Ifoelge dyrebeskyttelseslovgivningen i delstaterne Wien, Tirol og Salzburg er burdrift forbudt hhv. vil burdrift blive forbudt inden for de kommende aar.

Paa grund af markedsforholdene medfoerer et forbud mod burdrift i disse delstater enorme fordrejninger af konkurrencen og handelsmoenstret.

1. Har Europa-Kommissionen planer om at annullere direktiv 88/166/EOEF ((EFT L 74 af 19.3.1988, s. 83. )) og i stedet udstede en forordning for at opnaa ensartede dyrebeskyttelsesbestemmelser i Europa?

2. Hvorledes ser Europa-Kommissionen paa de konkurrencefordrejninger, der i visse regioner foraarsages af et forbud mod burdrift?

3. Er det Europa-Kommissionens opfattelse, at aegproducenter med burdrift ud fra de gaeldende aegafsaetningsnormer diskrimineres i de delstater, hvor der er tale om et forbud?

4. Af hvilke grunde gjorde Europa-Kommissionen ikke ved notifikationen af dyrebeskyttelseslovene i Salzburg og Tirol indsigelse mod forbuddet i disse love mod burdrift?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (7. november 1997)

I artikel 9 i direktiv 88/166/EOEF om fastlaeggelse af mindstekrav vedroerende beskyttelse af burhoens ((EFT L 74 af 19.3.1988. )) kraeves det, at Kommissionen skal fremlaegge en rapport om den videnskabelige udvikling for saa vidt angaar hoens trivsel under forskellige opdraetningsformer, ledsaget af passende tilpasningsforslag for Raadet.

Den Videnskabelige Veterinaerkomité fremlagde sin rapport om hoens trivsel for Kommissionen i slutningen af forrige aar. Kommissionen har til hensigt at fremlaegge denne rapport sammen med et forslag til lovgivning om hoens trivsel for Raadet inden udgangen af dette aar.

Direktiv 88/166/EOEF giver medlemsstaterne mulighed for at gaa videre end mindstekravene i direktivet under forbehold af, at de generelle krav i EF-lovgivningen overholdes.

AEgproducenter med burdrift i de paagaeldende delstater diskrimineres ikke ud fra de gaeldende handelsnormer for aeg, der er fastsat i Raadets forordning (EOEF) nr. 1907/90 ((EFT L 173 af 6.7.1990. )) samt i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1274/91 ((EFT L 121 af 16.5.1991. )).

Kommissionen, og ligeledes medlemsstaterne, er blevet informeret om de paagaeldende delstaters hensigter angaaende vedtagelse af saadan lovgivning gennem den procedure om underretning, der er fastsat i direktiv 83/189/EOEF om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter ((EFT L 109 af 26.4.1983. )). Kommissionen har endnu ikke faerdiggjort sit svar paa denne underretning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2431/97 af Edouard des Places (I-EDN) til Kommissionen (8. juli 1997)

Om: Tilladelse til markedsfoering af fytosanitaere produkter

Hvorledes forholder Kommissionen sig - under henvisning til Domstolens dom af 12. november 1996 i sag C-201/94 om farmaceutiske specialiteter - til de tilfaelde, hvor den kompetente myndighed i en medlemsstat har bevis for, at en fytosanitaer specialitet, til hvis markedsfoering der er givet tilladelse i en anden medlemsstat, og en fytosanitaer specialitet, for hvilken den selv har givet tilladelse til markedsfoering, fremstilles af den samme industrivirksomhed eller paa licens fra denne virksomhed, og at disse to fytosanitaere produkter uden at vaere fuldstaendig identiske er blevet fremstillet efter samme recept og med samme aktive ingrediens og har de samme fysiske og kemiske virkninger? Skal den kompetente myndighed i saa fald, medmindre hensyn til beskyttelse af menneskers liv og sundhed taler imod dette, ligeledes lade denne tilladelse til markedsfoering daekke den importerede fytosanitaere specialitet?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (7. november 1997)

Efter direktiv 91/414/EOEF af 15. juli 1991 om markedsfoering af plantebeskyttelsesmidler ((EFT L 230 af 19.8.1991. )) skal medlemsstaterne fastsaette, at plantebeskyttelsesmidler kun kan markedsfoeres og anvendes paa deres omraade, hvis de er officielt godkendt.

Hvad angaar parallelimport af plantebeskyttelsesmidler, er der efter Kommissionens mening intet, der synes at vaere til hinder for at antage en loesning, der er analog med den, som Domstolen fastholdt i sin dom af 12. november 1996 i sag C-201/94 Smith & Nephew Pharmaceuticals. Dette indebaerer, at en medlemsstat, som har bevis for, at en fytosanitaer specialitet, til hvis markedsfoering der er givet tilladelse i en anden medlemsstat, og en fytosanitaer specialitet, for hvilken den selv har givet tilladelse til markedsfoering, fremstilles af den samme industrivirksomhed eller paa licens fra denne virksomhed, og at disse to fytosanitaere produkter uden at vaere fuldstaendig identiske er blevet fremstillet efter den samme recept og med samme aktive ingrediens, ligeledes skal lade denne tilladelse til markedsfoering daekke den importerede fytosanitaere specialitet, medmindre eventuelle forskelle mellem de to paagaeldende produkter har betydning for produktets virkninger med hensyn til kravene i artikel 4, stk. 1, litra b, i direktiv 91/414/EOEF (saasom effektivitet, fytotoksicitet, indvirkninger paa sundhed og miljoe).

Kommissionen goer opmaerksom paa, at der verserer en retssag for Domstolen, i hvilken et lignende spoergsmaal er blevet rejst (jf. sag C-100/96 The Queen mod Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte: British Agrochemicals Association Ltd ((EFT C 145 af 18.5.1996. ))). Generaladvokaten fremsatte sit forslag til afgoerelse af sagen den 2. oktober 1997. Der er endnu ikke fastsat en dato for Domstolens domsafsigelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2823/97 af Wolfgang Kreissl-Doerfler (V) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Udbygning af motorvejen Muenchen-Deggendorf-Prag

Trafikken med biler og tunge koeretoejer paa motorvejen Muenchen-Deggendorf (A 92) er steget betydeligt efter aabningen af den tjekkiske graense. Nu er der planlagt en yderligere udbygning af denne motorvej til Prag.

1. Deltager EU paa en eller anden maade i udbygningen af denne motorvej? Finansieres denne udbygning gennem midler fra EIB, EBRD, regionsstoette, PHARE-programmet eller andre programmer?

2. Har Kommissionen kendskab til beregninger eller undersoegelser vedroerende en foroegelse af trafikken og de hermed forbundne emissioner af udstoedningsgas, isaer fra tunge koeretoejer, som foelge af en forlaengelse af A 92 til Prag?

3. Eksisterer der efter Kommissionens opfattelse miljoeundersoegelser og studier vedroerende virkningen for naturbeskyttelsen i Bayrischer Wald? Hvilke foranstaltninger til stoejbekaempelse er der planlagt for indbyggerne, isaer paa straekningen Landshut-Deggendorf?

4. Er der med hensyn til de tunge koeretoejer undersoegt alternativer til udbygningen af motorvejen, f.eks. intensivering af den kombinerede trafik paa denne straekning eller en forbedring af jernbaneinfrastrukturen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (22. oktober 1997)

1. Faellesskabet er ikke blevet anmodet om nogen form for stoette - og en saadan er da heller ikke blevet bevilget - til finansiering af udbygningen af motorvej A92 Muenchen- Deggendorf paa straekningen Deggendorf-Pilsen-Prag. Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling er under ingen omstaendigheder med til at finansiere nogen motorvej i Tyskland.

De bayriske myndigheder har underrettet Kommissionen om, at de ikke kender noget til konkrete planer om udbygning af motorvejen. Kommissionen ved, at man i Den Tjekkiske Republik droefter muligheden for et saadant projekt, men at der endnu ikke er truffet nogen afgoerelse i sagen. Der gives fra den tjekkiske regerings og Faellesskabets side paa indevaerende tidspunkt hoejeste prioritet til udbyggelsen af motorvej D5 Prag-Pilsen- Nuernberg, som udgoer en del af den paneuropaeiske transportkorridor nr. IV.

2. og 3. Kommissionen er klar over, at der er sket en betydelig foroegelse af trafikken paa den tjekkiske straekning af den eksisterende hovedvej E53 fra Pilsen til Deggendorf, og at denne har naaet maetningspunktet. Kommissionen kender derimod intet til undersoegelser vedroerende en foroegelse af trafikken og de heraf foelgende gasemissioner som foelge af en udvidelse af A92 til Prag, og heller intet til undersoegelser af indvirkningen paa miljoeet i Bayrischer Wald.

4. Kommissionen har ikke kendskab til omfanget af de overvejelser, der har fundet sted om alternative transportformer paa denne straekning, men goer sig generelt til talsmand for at der ved udviklingen af transportforbindelserne til Central- og OEsteuropa sikres en rimelig balance mellem de forskellige transportformer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3291/97 af Wolfgang Kreissl-Doerfler (V) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: OECD-forhandlinger om den multilaterale investeringsaftale

Den multilaterale investeringsaftale er i sin nuvaerende udformning i modstrid med nationale og internationale politikker til beskyttelse af miljoeet og baeredygtig udvikling. Baade Agenda 21 og rammekonventionen om klimaaendringer understreger teknologioverfoerslens store betydning for miljoebeskyttelsen, men efter den multilaterales investeringsaftales vedtagelse er nationale lovgivningerne paa dette omraade muligvis i modstrid med den multilaterale investeringsaftale.

Hvordan agter Kommissionen at sikre, at de maal, der er fastsat i Agenda 21 og andre internationale miljoebeskyttelsesaftaler, ikke drages i tvivl af den multilaterale investeringsaftale?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (19. november 1997)

Kommissionen er fuldt ud klart over at ogsaa anden national og international politik til forbedring af miljoebeskyttelsen og etablering af en baeredygtig udvikling har meget stor betydning. Det er ikke paa nogen maade hensigten at reglerne i den multilaterale investeringsaftale skal underminere, svaekke eller rokke ved maalsaetningerne i Agenda 21 eller andre internationale miljoeaftaler, eller parternes mulighed for at ivaerksaette en effektiv miljoebeskyttelsespolitik i deres hjemland. Kommissionen deltager aktivt i forhandlingerne, blandt andet med henblik paa at sikre at miljoehensynet integreres paa passende vis i aftalen, og den saetter derfor alt ind paa at opnaa et hertil svarende resultat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2490/97 af Werner Langen (PPE) til Raadet (28. juli 1997)

Om: Tilbageholdelse af Socrates-midler

Kommissionen agter at vente med at udbetale 30% af kontraktmidlerne til Socrates-stoetteprogrammet, aktion 1, til kontrahenterne, til den endelige beretning foreligger. Denne fremgangsmaade medfoerer mange ulemper for de universiteter, der deltager i udbuddet:

- For det foerste bekendtgoeres de naermere omstaendigheder for tildelingen foerst efter afslutningen af ansoegningsperioden, hvor de tilsvarende oplysninger for andre EU-stoetteprogrammers vedkommende allerede er kendt, inden ansoegningen indsendes.

- Derudover er det en klar afvigelse fra den hidtidige fremgangsmaade i de tilsvarende tidligere programmer at foretage en opdeling af udbetalingen.

- Tilbageholdelsen af 30% af kontraktbeloebet til et tidspunkt, der ligger laenge efter afslutningen af programmets regnskabsaar (30.6.1998), tvinger universiteterne til at foretage en forfinansiering ind i et tredje regnskabsaar. Da den endelige beretning foerst udarbejdes den 15.11.1998, kan udbetaling af restbeloebet ikke forventes at ske foer i begyndelsen af 1999. Men her staar de interne begrundelses- og forvaltningsomkostninger, der er forbundet med forfinansieringen af restbeloebet, ikke i noget som helst forhold til stoerrelsen af det samlede beloeb. Tvaertimod er der tale om en unoedig ekstra belastning af de i forvejen overbebyrdede forvaltningsinstanser (udlandskontorer, Socrates-koordinatorer osv.), saa meget desto mere som Youth Technical Assistance Office i Bruxelles paa grund af den planlagte indskraenkning i fremtiden naeppe vil vaere i stand til at vurdere de endelige beretninger inden for et rimeligt tidsrum og foranledige udbetalingen af de resterende penge.

Jeg vil derfor gerne stille Raadet foelgende spoergsmaal:

1. Hvorfor afviger det nye Socrates-program fra de foregaaende programmer, hvad angaar de naermere omstaendigheder for tildelingen samt opdelingen af udbetalingen?

2. Har Raadet kendskab til de alvorlige ulemper, som dette indebaerer for universiteterne og de kompetente forvaltningsinstanser, og hvordan agter det i bekraeftende fald at begraense dette ekstra bureaukrati?

Svar (22. december 1997)

Forvaltningen af SOCRATES-programmet hoerer under Kommissionens ansvar. I artikel 4 og 5 i grundafgoerelse nr. 819/95/EF hedder det nemlig, at Kommissionen varetager gennemfoerelsen af programmet med bistand fra et udvalg, hvortil hver medlemsstat udpeger to medlemmer, og som har Kommissionens repraesentant som formand.

Kommissionen har faaet stillet samme spoergsmaal og vil afgive de oenskede oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3366/97 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (22. oktober 1997)

Om: Oversvoemmelser i EU - Oplysningskampagne

De seneste oversvoemmelser i det spanske Middelhavsomraade i den sidste uge af september har foraarsaget store skader paa personer og ting. De materielle skader i den autonome region Valencia, Murcia og Andalucía beloeber sig ifoelge de foerste foreloebige beregninger fra Sammenslutningen af Mindre Landbrugere til omkring 20 mia pesetas.

Disse naturkatastrofer er ikke sporadiske haendelser, men gentages periodisk paa grund af omraadets geomorfologiske og klimatiske karakteristika, og udstraekker sig ligeledes til andre medlemsstater som Italien og Frankrig. De har desuden alvorlige miljoemaessige konsekvenser, idet de fremskynder erosion og afskovning i omraader, der lider under meget staerk nedbrydning af miljoeet.

Er der mulighed for, at Kommissionen ivaerksaetter en oplysningskampagne over for befolkningen, arbejdsmarkedet og erhvervslivet, herunder ekspertuddannelsesprogrammer, information til virksomhederne om, hvorledes de skal forholde sig, alarmeringsnetvaerk for civilbefolkningen, kontrolsystemer med tilsynsfoerende, der kontrollerer afvandingskapacitet osv, for at forebygge konsekvenserne af disse katastrofer?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-3362/97 og E-3366/97 (19. november 1997)

Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) kan finansiere genopbygning af landbrugs- og skovbrugsproduktionspotentiale, som er beskadiget ved naturkatastrofer, og indfoerelse af relevante forebyggende instrumenter (forordning (EOEF) nr. 4256/88, artikel 5, litra h ((EFT L 374 af 31.12.1988. ))). Der kan i den forbindelse ydes stoette til aktioner med henblik paa uddannelse af eksperter og bevidstgoerelse af befolkningen om forebyggende foranstaltninger samt arbejder, som ivaerksaettes med samme formaal.

Det er imidlertid noedvendigt, at de finansielle midler hertil afsaettes i EF-stoetterammen for maal 1- eller 5b-regioner, for at de mest relevante aktioner, som det aerede medlem henviser til, kan medfinansieres.

Kommissionen er rede til at gennemgaa medlemsstatens forslag til loesning af de problemer, som det aerede medlem omtaler, inden for rammerne af de finansielle tildelinger i EF-stoetterammerne for de paagaeldende regioner.