SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2550/97 af Ria Oomen-Ruijten (PPE) og Karla Peijs (PPE) til Kommissionen (24. juli 1997)

Om: Afgiftsforhoejelse pr. 1.7.1997

1. Er Kommissionen bekendt med de problemer, de nederlandske indehavere af benzinstationer i graenseomraaderne til Tyskland og Belgien har paa grund af den afgiftsforhoejelse for diesel og benzin, der er gennemfoert pr. 1. juli 1997?

2. Hvorledes stemmer den nederlandske forhoejelse af afgiften paa blyfri benzin og diesel overens med Kommissionens intentioner om mere harmonisering paa det indre marked?

3. Kan Kommissionen oplyse (se svaret fra kommissionsmedlem Monti paa skriftlig forespoergsel nr. 2430/96 af 9.10.1996) ((EFT C 60 af 26.2.1997, s. 78. )), om forhoejelsen af afgifterne ogsaa faar betydning for graensehandelen? I hvilken udstraekning er der gennemfoert droeftelser med den nederlandske regering for at paapege, at den nederlandske afgiftsforhoejelse ikke blot faar negative konsekvenser for indehaverne af benzinstationer, men ogsaa for de handlende i graenseomraaderne?

4. Kan Kommissionen oplyse, i hvilken udstraekning den nederlandske foranstaltning er vaerdiloes, fordi afgiftsforhoejelsen ikke giver hoejere offentlige indtaegter, idet bilisterne i graenseomraaderne kombinerer fordelene ved nedsaettelsen af motorbeskatningen med fordelene ved tankning paa den anden side af graensen, saaledes at der maa ventes et tab af arbejdspladser paa benzinstationerne og i forretningerne i graenseomraaderne?

5. I hvilken udstraekning har den nederlandske beslutning konsekvenser for det udkast til handlingsplan for det indre marked, som Kommissionen forelagde for Det Europaeiske Raad i Amsterdam?

6. Mener Kommissionen, at denne ensidige forhoejelse i en medlemsstat, hvor afgifterne allerede er hoejere end gennemsnittet, bringer os naermere paa en europaeisk energiafgift og harmonisering, jf. handlingsplanen om det indre marked?

7. Har den nederlandske regering i forbindelse med denne afgiftsforhoejelse anmodet om en saerstilling i henhold til planen for det indre marked, hvad er der i bekraeftende fald vedtaget, hhv. hvad er intentionerne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (17. oktober 1997)

1. Kommissionen er ikke bekendt med, at de nederlandske benzinstationer har stoerre problemer end andre virksomheder, der ligger i et graenseomraade, hvor afgifterne er lavere i den tilstoedende medlemsstat.

2. Kommissionen er i en aarraekke gaaet staerkt ind for stoerre harmonisering af punktafgifterne, men en saadan harmonisering kan kun gennemfoeres ved enstemmighed. Det har endnu ikke vaeret muligt, og medlemsstaterne kan frit fastsaette deres punktafgiftssatser under overholdelse af de mindstesatser, der er fastsat i Raadets direktiv 92/81/EOEF om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier ((EFT L 316 af 31.10.1992. )). Virkningen paa graensehandelen vil formentlig vaere en af de faktorer, som medlemsstaterne tager hensyn til ved fastsaettelse af afgiftssatserne.

3. Kommissionen har ikke mulighed for at vurdere virkningen af de forskelle, der maatte vaere i afgiftssatserne mellem medlemsstaterne, da den afhaenger af en raekke faktorer, som f.eks. stoerrelsesforskellen, geografiske forhold, og hvorvidt andre varer ogsaa er billigere, hvilket goer et besoeg paa den anden side af graensen mere attraktivt. Den eneste droeftelse, der har fundet sted mellem Kommissionen og de nederlandske myndigheder vedroerende afgiftsforhoejelsen, var den, der var noedvendig for at opnaa Raadets tilladelse i henhold til artikel 8, stk. 4, i Raadets direktiv 92/81/EOEF. Tilladelsen blev givet den 30. juni 1997 ((Raadets beslutning 97/425/EF, EFT L 182 af 10.7.1997. )).

4. Ud over at kontrollere at de nederlandske myndigheder har overholdt EF-lovgivningen med hensyn til fritagelsen, kan Kommissionen ikke udtale sig om, hvorvidt man med foranstaltningen har naaet maalet. Det kan kun de nederlandske myndigheder bedoemme.

5. Kommissionens forslag til Raadets direktiv om omstrukturering af EF-bestemmelserne om beskatning af energiprodukter ((EFT C 139 af 6.4.1997. )) (som indgaar i Kommissionens handlingsplan for det indre marked) indeholder ingen bestemmelser om maksimumssatser og giver medlemsstaterne mulighed for at indfoere forskellige satser, uden at det skal godkendes. Denne beslutning beroerer derfor ikke Kommissionens udkast til handlingsplan.

6. Kommissionen mener, at fuldstaendig harmonisering er det langsigtede maal, og at Faellesskabet paa kort sigt vil vaere bedst tjent med en kombination af aftalte mindstesatser, som regelmaessigt forhoejes, og et bredere beskatningsgrundlag som foreslaaet i ovennaevnte direktivforslag.

7. Som naevnt i punkt 2 ovenfor kan medlemsstaterne fuldstaendig frit bestemme stoerrelsen af deres afgiftssatser paa nationalt plan under forudsaetning af, at de overholder de mindstesatser, der er fastlagt i EU-lovgivningen. Som anfoert i punkt 3 blev den aendring, der blev indfoert med den nye lov, forelagt Raadet i overensstemmelse med de gaeldende regler og godkendt af dette.