SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3102/02

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(29. oktober 2002)

Om: Offentlige børnehaver i Rom

Af drøftelserne i Det Europæiske Råd i Sevilla den 21. juni 2002 og af den henstilling, som blev vedtaget vedrørende de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politikker, fremgik det, at der i Italien fortsat forekommer betydelige mangler, når det gælder forholdene på arbejdsmarkedet, især tilskyndelse til større kvindelig erhvervsaktivitet.

En af de faktorer, som har en negativ indflydelse på kvinders beskæftigelsesgrad, er manglende offentlige børnepasningsfaciliteter, især kommunale børnehaver.

I eksempelvis Rom er der for få børnepasningsmuligheder i forhold til behovet. Dette indebærer, at der ikke er tilstrækkeligt med ledige pladser til børn og meget lange ventelister. Bystyret har hidtil ikke reageret fyldestgørende på situationens alvor, og på nuværende tidspunkt mangler der pasningsmuligheder til 5000 børn.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende:

1. Findes der eksempler på god praksis på området?

2. Findes der dokumenter eller undersøgelser om emnet?

3. Vil den udtale sig generelt om spørgsmålet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(27. november 2002)

1. Som eksempler på bedste praksis kan Kommissionen henvise det ærede medlem til en rapport med titlen Pleje i Europa, som også indeholder en analyse af alle medlemsstaternes strategier angående børnepasning. Kommissionen vil sende rapporten direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

En anden rapport Gender equality in the European Union: Examples of good practices (1996-2000) findes på engelsk, tysk og fransk på Kommissionens websted: http://europa.eu.int/comm/employment_social/equ_opp/documents_en.html.

2. Der findes flere undersøgelser og rapporter om emnet.

Hvad EU angår, er de fælles beskæftigelsesrapporter en god informationskilde, da de har oplysninger direkte fra de nationale handlingsplaner. Rapporterne indeholder et resume af medlemsstaternes forpligtelser til at tilbyde børnepasningsmuligheder.

Et af de største problemer er, at det er meget vanskeligt, for ikke at sige umuligt, at sammenligne oplysningerne fra de forskellige medlemsstater. Kommissionen arbejder derfor i øjeblikket på, om det vil være muligt at få sammenlignelige oplysninger på EU-niveau. En interessant Eurostat-undersøgelse på området er: Feasibility study on the availability of comparable child care statistics in the European Union, som findes på engelsk, tysk og fransk på: http://europa.eu.int/comm/eurostat/Public/datashop/print-catalogue/EN?catalogue=Eurostat&collection=12-Working%20papers%20and%20studies

Medlemsstaterne blev bedt om at indføje flere aftalte indikatorer for børnepasning i deres nationale handlingsprogrammer, som gav vigtige oplysninger om emnet. Kommissionen arbejder på at forbedre disse indikatorer og oplysninger.

3. På Det Europæiske Råds møde i Barcelona den 15. og 16. marts 2002 blev medlemsstaterne enige om nationale mål for børnepasningsmuligheder. De skal tilbyde børnepasning for mindst 90 % af alle børn i aldersgruppen fra tre år og til den lovpligtige skolealder og for mindst 33 % af alle børn under tre år inden udgangen af 2010.

Ifølge oplysningerne i de nationale handlingsplaner for 2001 og 2002 har der i de sidste to år været en vis positiv udvikling på børnepasningsområdet. Ifølge handlingsplanerne for 2001 fastsætter flere lande som svar på 2001-retningslinjerne kvantitativ mål, både i absolutte og procentvise tal, for stigningen i børnepasningsmulighederne. Af oplysningerne i handlingsplanerne for 2002 fremgår det, at mulighederne for børnepasning hele tiden forbedres, selv om de endnu ligger langt fra Barcelona-målene.

Hvad angår Italien, er det velkendt, at manglen på børnepasning og andre tilsvarende faciliteter er til hinder for større kvindelig erhvervsaktivitet. Derfor fremsatte Rådet en særlig henstilling til Italien om at fastsætte mål for børnepasningsmulighederne. I den italienske handlingsplan for 2002 er der sat tal på målet for kvinders erhvervsaktivitet, og det anerkendes også, at det er vigtigt med harmoniserende strategier, men man har endnu ikke angivet nogle tal.