SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3133/98

af Raimo Ilaskivi (PPE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Global harmonisering af koeretoejsbestemmelser

Oprindelig var det med koeretoejsbestemmelserne hensigten at forbedre koeretoejernes tekniske karakteristika og herigennem at hoejne trafiksikkerheden. Laengst fremme med lovgivning vedroerende koeretoejer og dertil knyttede regler var man i lande, der selv havde en bilindustri. Bilproducenterne har traditionelt vogtet nidkaert over deres markeder, og i mange tilfaelde er der soegt tilflugt i nationale fordele, naar man ved hjaelp af lovgivning og regler har oensket at hindre konkurrenter i at traenge ind paa markedet.

De forskellige koeretoejsbestemmelser i de forskellige verdensdele fungerer ikke blot som handelshindringer, de paavirker ogsaa omkostningerne i betydeligt omfang, idet der til hvert enkelt marked fremstilles saerlige modeller, der er i overensstemmelse med de lokale krav, hvilket produktionsteknisk er saerdeles dyrt. Og oveni foelger omkostninger i forbindelse med godkendelsen.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at gennemfoere global harmonisering af koeretoejsbestemmelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(27. november 1998)

I 1958 blev der under FN's oekonomiske kommission for Europa indgaaet en overenskomst med det formaal at fastsaette internationalt ensartede tekniske forskrifter for hjulkoeretoejer samt udstyr og dele dertil og at opnaa gensidig anerkendelse af typegodkendelser, som de kontraherende parter meddeler paa grundlag af disse forskrifter. Maalet er at lette samhandelen og liberalisere handelen med motorkoeretoejer mellem de kontraherende parter til fordel for saavel fabrikanter som forbrugere.

Efter en revision af overenskomsten, som gav Faellesskabet mulighed for at tiltraede den som juridisk person, blev Faellesskabet kontraherende part i overenskomsten i marts 1998 ved Raadets afgoerelse 97/836/EF(1). Overenskomsten af 1958 har nu 30 deltagere, heriblandt 14 EU-medlemsstater og Faellesskabet, Japan (fra 24. november 1998) og Den Russiske Foederation. Der er indtil nu vedtaget over 100 tekniske forskrifter for automobilsektoren i henhold til overenskomsten.

For at give lande som f.eks. USA, der af den ene eller den anden grund ikke oensker at tiltraede 1958 - overenskomsten, mulighed for at tage del i den internationale harmonisering, blev der den 25. juni 1998 indgaaet en parallel overenskomst under FN/ECE's auspicier. Den omhandler ogsaa fastsaettelse af globale tekniske forskrifter for automobilsektoren, der haenger sammen med forskrifterne i 1958 - overenskomsten, men den omfatter ikke gensidig anerkendelse af typegodkendelser. Foreloebig er overenskomsten kun underskrevet af USA. Faellesskabet tiltraeder overenskomsten, saa snart de interne procedurer er afsluttet, bl.a. Europa-Parlamentets godkendelse, som skulle foreligge senest i juni 1999, saaledes at Faellesskabet kan komme med i arbejdet fra begyndelsen. Den parallelle overenskomst kan tidligst traede i kraft i oktober 1999.

De to overenskomster skal fungere parallelt inden for rammerne af FN/ECE og goere brug af FN/ECE-arbejdsgrupperne. FN/ECE, der er hjemmehoerende i Geneve, er i aarenes loeb blevet hele verdens forum for international harmonisering inden for bilsektoren. Faellesskabet kan kun deltage effektivt i dette vigtige organs arbejde og regeludarbejdelse, hvis alle EU-institutioner soerger for, at procedurerne i Raadets afgoerelse 97/836/EF og kommende afgoerelser om godkendelse af den parallelle overenskomst gennemfoeres ufortoevet.

(1) EFT L 346 af 17.12.1997.