SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3004/98

af Doeke Eisma (ELDR) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Opdagelse af forurenende stoffer med konstateret brandhaemmende virkning i kaskelothvaler, der normalt opholder og ernaerer sig paa dybt vand

1. Har Kommissionen kendskab til brandhaemmende stoffer, en gruppe kemiske forbindelser, der anvendes i forholdsvis hoeje koncentrationer i elektronisk udstyr saasom computere og fjernsyn?

2. Har Kommissionen kendskab til en hollandsk undersoegelse (offentliggjort i Nature den 2. juli 1998), hvoraf det fremgaar, at to kemiske grupper af brandhaemmende stoffer, polybromeret biphenyl (PBB)og polybromeret difenyloxid (PDE), findes i kaskelothvaler, der normalt opholder og ernaerer sig paa dybt vand, hvilket er et tegn paa, at disse forbindelser er naaet ud paa de dybe have?

3. Erkender Kommissionen, at disse stoffer ligner meget, hvad angaar reaktion og giftighed, de velkendte forurenende stoffer i miljoeet saasom polychlorerede biphenyler (PCB) og dichlordifenyltrikloraetan, der er substanser, som er forbudt i EU's medlemsstater? I benaegtende fald, hvorfor ikke?

4. Er Kommissionen enig i, at resultaterne af denne undersoegelse viser, at disse brandhaemmende stoffer, som kommer ud i atmosfaeren, floderne og havene hovedsagelig som foelge af utilstraekkelig afbraending i affaldsforbraendingsanlaeg, ophobes i miljoeet med en saadan hastighed, at de kunne blive en alvorlig trussel for menneskers og dyrs sundhed, hvis der ikke hurtigt traeffes foranstaltninger? I benaegtende fald, hvorfor ikke?

5. Kan Kommissionen i bekraeftende fald oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at traeffe for at hindre yderligere ophobning af disse giftige stoffer i miljoeet?

6. Er Kommissionen villig til at forbyde disse grupper af brandhaemmende stoffer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(1. december 1998)

Brandhaemmende midler er velkendte for Kommissionen, idet en raekke bromholdige brandhaemmende stoffer blev forbudt i forskellige tekstilvarer for mange aar siden. Saaledes forbydes i direktiv 79/663(1) brug af tris(2,3 - dibrompropyl)phosphat og i direktiv 83/264(2) brug af tris-aziridinylphosphinoxid og alle ti polybromerede biphenyler til dette formaal. Endvidere foreslog Kommissionen allerede i 1991 (KOM(91) 7 endelig udgave(3)) at forbyde markedsfoering af alle ti bromerede diphenylethere, men Europa-Parlamentet valgte ikke at afgive nogen udtalelse under foerstebehandlingen, og i 1995 besluttede Kommissionen at traekke sit forslag tilbage. Siden da har branchen for brandhaemmende midler imidlertid frivilligt forpligtet sig over for OECD til at begraense brugen af bromerede diphenylethere.

Raadets forordning (EOEF) 793/93(4) om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer rummer et generelt program for vurdering af risikoen ved kemiske stoffer og for indkredsning af behovet for at nedbringe denne risiko. I oejeblikket produceres der ikke polybromerede biphenyler (PBB) i stoerre maengder i Europa, mens tre polybromerede diphenylethere (PBDE) er under evaluering i henhold til ovennaevnte forordning. Det er bis(pentabromphenyl)ether (DBDPE - 1163-19-5) med Frankrig og Det Forenede Kongerige som referentmedlemsstater, octabromderivat af diphenylether (OBDPE - 32536-52-0) med Frankrig og Det Forenede Kongerige som referentmedlemsstater, og pentabromderivat af diphenylether (PBDPE - 32534-81-9) med Det Forenede Kongerige som referentmedlemsstat. For alle tre stoffer er miljoedelen af risikovurderingsrapporterne droeftet og godkendt i det kompetente tekniske udvalg. Konklusionen var, at der ikke for de atmosfaeriske oekosystemers vedkommende var behov for at traeffe yderligere foranstaltninger til at nedbringe risikoen. For vand-, sediment- og jordoekosystemet var der for at bestemme den potentielle risiko og dermed det potentielle behov for og omfang af yderligere risikobegraensende foranstaltninger behov for flere oekotoksicitetstest. Med hensyn til stoffernes akkumulering i foedekaeden og deres potentielle virkninger for organismer hoejere oppe i foedekaeden har man konkluderet, at der ved normal brug og bortskaffelse ikke behoeves yderligere risikobegraensende foranstaltninger for DBDPE og OBDPE. For PBDPE er der muligvis grund til betaenkelighed, og for at belyse dette er der rekvireret yderligere oplysninger om frigivelse af stoffet fra specifikke anvendelser. I det kompetente tekniske udvalg finder der i oejeblikket droeftelser sted om vurderingen af sundhedsrisikoen for mennesker. De seneste oplysninger, herunder den undersoegelse, der er offentliggjort i Nature, er sendt til referentmedlemsstaten til evaluering og eventuel indarbejdelse.

Der er ligheder mellem de naevnte tre stoffer og DDT og PCB, men ogsaa forskelle. De tre stoffer er alle staerkt lipofile, men det er kun PBDPE, der overvejes klassificeret som miljoefarligt. Det er anbefalet at gennemfoere et undersoegelsesprogram til noejere fastlaeggelse af alle tre stoffers toksicitetsprofil i relation til mulige virkninger for menneskers sundhed.

Konklusionen paa risikovurderingsrapporterne er, at emissioner af de brandhaemmende midler fra forbraendingsprocesser vil vaere naer nul. Det tekniske udvalg er ved at undersoege, ad hvilke veje der kan opstaa koncentrationer af de tre bromerede brandhaemmende midler i miljoeet. Naar risikovurderingsrapporterne er faerdige, og naar de relevante resultater eventuelt er forelagt for det videnskabelige udvalg for toksicitet, oekotoksicitet og miljoe, vil der blive foreslaaet risikobegraensende foranstaltninger paa de omraader, hvor der er grund til betaenkelighed, saavel for mennesker som for miljoeet.

(1) EFT L 197 af 3.8.1979.

(2) EFT L 147 af 6.6.1983.

(3) EFT C 46 af 22.2.1991.

(4) EFT L 84 af 5.4.1993.