ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0589/03

af Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) til Kommissionen

(28. februar 2003)

Om: Foreningsfrihed i Rumænien

Efter Kommissionens svar af 27. juni 2002 på skriftlig forespørgsel E-1377/02(1), hvori Kommissionen udtaler, at foreningsfriheden er omfattet af Københavnskriterierne, er der sket en ny udvikling i den pågældende sag i Rumænien. Appelretten i Bukarest har for kort tid siden stadfæstet afgørelsen om at nægte at anerkende det første regionale parti i Rumænien, Liga Transilvania-Banat. Appelretten har bl.a. erklæret, at regionalisme og subsidiaritet er principper, som strider imod den rumænske stats enhed og udelelighed.

Er forbuddet af et demokratisk politisk parti foreneligt med ånden i de kriterier for tiltrædelse, som blev fastlagt i København? Agter Kommissionen at bede de rumænske myndigheder om en forklaring?

(1) EFT C 28 E af 6.2.2003, s. 100.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(3. april 2003)

I Kommissionens svar på forespørgsel E-1377/02 blev det bemærket, at den rumænske forfatning forbyder organisationer, hvis mål og virksomhed strider mod den rumænske stats principper. Disse principper omfatter respekt for Rumæniens suverænitet og territoriale integritet.

Kommissionen har ikke juridisk kompetence til at vurdere, hvorvidt den rumænske forfatning, som den aktuelt fortolkes af det rumænske retsvæsen, indeholder et uretmæssigt forbud

mod foreningsfriheden. I artikel 6, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union (som ændret ved Amsterdam-traktaten) fastsættes det imidlertid, at Unionen respekterer de grundlæggende rettigheder, således som de garanteres ved den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder .

Så vidt Kommissionen forstår, er det muligt at appellere Bukarest-domstolens afgørelse. Når de nationale appelmuligheder er udtømt, er det, eftersom Rumænien har undertegnet den europæiske menneskerettighedskonvention, den europæiske menneskerettighedsdomstol, som er det kompetente organ til at foretage en sådan vurdering.

Kommissionen vil fortsat benytte den europæiske menneskerettighedsdomstols afgørelser som en af sine vigtigste kilder, når den skal vurdere, om Københavnskriterierne for tiltrædelse respekteres.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0844/03

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(18. marts 2003)

Om: Kontrakter med virksomhedsrådgivere

Virksomhedsrådgivere, som f.eks. Andersen Consulting eller Ernst & Young, har i den seneste tid været forsidestof på grund af påståede mangler i deres rådgivningsarbejde. Andersen kom i en krydsild af kritik i forbindelse med Enron-skandalen; Ernst & Young er af regeringen i Genève blevet stillet over for et krav på 3 mia. CHF på grund af utilfredsstillende arbejde for Genfer Kantonalbank. Disse hændelser giver anledning til følgende spørgsmål:

- Hvor mange kontrakter har Kommissionen i 2002 indgået med virksomhedsrådgivere, og hvilken samlet værdi havde disse kontrakter?

- Har Kommissionen nogensinde konstateret, at et rådgivningsarbejde blev udført utilfredsstillende? Hvilke kriterier anvender Kommissionen ved vurderingen af rådgivningsarbejde?

- Har en kontrakt med virksomhedsrådgivere nogensinde medført skader for Kommissionen?

- I bekræftende fald hvor høje var skaderne, blev der krævet skadeserstatning, og i benægtende fald hvorfor ikke?

- Hvorfor tilkaldes der virksomhedsrådgivere for individuelle projekter i stedet for at benytte Kommissionens tjenestemænd?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(25. april 2003)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0150/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om: Den internationale fiskeriaftale EU-Mauretanien og udviklingssamarbejde

Kan Kommissionen i forbindelse med den gældende internationale fiskeriaftale mellem EU og Mauretanien oplyse:

1. hvor stort et beløb EU har afsat til udvikling af fiskerisektoren i Mauretanien?

2. hvor stor en finansiel modydelse EU skal betale til gengæld for de fiskerettigheder, som fællesskabsflåden har opnået?

3. hvor stort et beløb, som fartøjsejerne i EU skal betale i form af afgifter for fiskerilicenser eller fiskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. marts 2003)

1. I artikel 2 i den nuværende protokol til fiskeriaftalen mellem Fællesskabet og Den Islamiske Republik Mauretanien(1) er niveauet for den finansielle modydelse fastsat til 86 000 000 EUR pr. år. Af dette beløb anvendes 4 000 000 EUR til støtteforanstaltninger for den mauretanske fiskerisektor, som beskrevet i protokollens artikel 5.

2. Den finansielle modydelse på 86 000 000 EUR pr. år udgør det beløb, der betales til gengæld for de fiskerimuligheder, som stilles til rådighed for fællesskabsflåden.

3. Det er fastsat i protokollens specifikationsblade, hvor meget rederne skal betale i afgift.

Licensen (pr. 1. januar 2003) for fartøjer, der fisker efter demersale arter er:

>TABELPOSITION>

Licensen for tunfiskeri (specifikationsblad nr. 7 og 8) er 25 EUR pr. ton tun fanget i mauretanske farvande. Licenserne udstedes mod et forskud på 1 250 EUR for notfartøjer til tunfiskeri og 2 500 EUR for langlinefartøjer med flydeliner og stangfiskerfartøjer. Forskuddet fratrækkes det samlede skyldige beløb på grundlag af fangsten fra det foregående år, men hvis det skyldige beløb er mindre end forskuddet, tilbagebetales forskellen ikke.

Licensen for frysetrawlere til pelagisk fiskeri (specifikationsblad nr. 9) er 2,5 EUR pr. BT pr. måned. I tilgift til licensen skal der for fangster ud over de årlige begrænsninger, der er fastsat for hver af de tre fartøjskategorier (< 3 000 BT, 12 500 tons om året pr. fartøj; 3 000-5 000 BT, 17 500 tons om året pr. fartøj; 5 000-9 500 BT, 22 500 tons om året pr. fartøj), betales et beløb på 19 EUR pr. ton.

(1) EFT L 341 af 22.12.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0161/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. januar 2003)

Om: Indhegning af Filopappos-højen i Athen

Det græske kulturministerium har via Selskabet til sammenlægning af Athens arkæologiske områder og med støtte fra EU besluttet at indhegne et kilometerlangt område, herunder Filopappos-højen og observatoriet over for Akropolis, med et uæstetisk rækværk.

Samtidig gennemføres der samme sted en række projekter, bl.a. installationer til en ikke nærmere bestemt skulpturudstilling. I realiteten udelukker indhegningen sikker og fri adgang til højen for athenienserne og navnlig tusinder af borgere fra de omkringliggende kvarterer, hvoraf mange jævnligt bruger området til spadsereture (alene eller med deres hunde), træning (løb og klatring), picnic og så videre, hvilket er led i en fredfyldt udnyttelse af højen til gavn for borgerne og deres livskvalitet.

Kan Kommissionens oplyse, hvorledes den forholder sig til den konkrete gennemførelse af det program, som den er med til at finansiere? Hvad er dens holdning til denne (levedygtige?) udvikling, der støttes på denne måde, og på baggrund af hvilke kriterier blev den godkendt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(11. marts 2003)

Inden for EF-støtteramme III finansieres der under det operationelle program for kultur aktiviteter, der sigter mod at forbedre kvaliteten af turisttjenester i Grækenland og at styrke den generelle udvikling på kulturområdet. Der lægges særlig vægt på tiltag, der umiddelbart og synligt gør arkæologiske områder og museer mere attraktive og tilgængelige.

I henhold til de oplysninger, som forvaltningsmyndigheden for det operationelle program for kultur har modtaget, har det græske kulturministerium erklæret Filoppapos-højen for et arkæologisk område, der er beskyttet i henhold til den nationale lovgivning. Filoppapos-projektet, der opfylder projektudvælgelseskriterierne, omfatter indhegning, et elektromekanisk netværk og forbedringer til en udendørs skulpturudstilling. Projektet beløber sig til i alt 3,4 mio. EUR og gennemføres af agenturet for integration af Athens arkæologiske områder (EAXA). Det centrale arkæologiske råd har godkendt projektets udformning, og de ansvarlige athenske myndigheder har godkendt vurderingen af indvirkningerne på miljøet og de miljømæssige betingelser, der skal opfyldes.

Indhegningen anses for at være nødvendig for at beskytte området mod vandalisme, forurening og andre skader. I henhold til planerne skal det have 25 indgange med gratis entré, der vil blive aflåst om natten. På denne måde vil adgangen til højen være sikker og gratis, samtidig med at det arkæologiske område vil være beskyttet. Formålet med indhegningen er at give Filopappos-højen en status, der svarer til Athens nationalpark.

I henhold til forordningen om strukturfondene(1) henhører udvælgelsen og godkendelsen af projekter under forvaltningsmyndigheden, der ligeledes er ansvarlig for overvågningen af og opfølgningen på projektet.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0625/03

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(25. februar 2003)

Om: Implementering af EU-lovgivning

Har de nuværende EU-medlemsstater truffet de nødvendige foranstaltninger til implementering af direktivet om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (2000/43/EF(1)) og direktivet om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (2000/78/EF(2))? Kan Kommissionen i bekræftende fald bekræfte, at fristen for implementering af disse to direktiver (hhv. juli og december 2003) vil blive overholdt?

Har Kommissionen kendskab til, om der i nogen af medlemsstaterne skulle være problemer med eller modstand mod implementeringen af direktiverne?

Hvilke skridt vil Kommissionen tage i tilfælde af, at implementeringen ikke sker inden de nævnte frister?

(1) EFT L 180 af 19.7.2000, s. 22.

(2) EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopouloupå skriftlige forespørgsler P-0625/03 og P-0712/03

(24. marts 2003)

Medlemsstaterne skal omsætte Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse til national lovgivning senest den 19. juli 2003. Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal omsættes til national lovgivning senest den 2. december 2003 (med mulighed for yderligere en frist på tre år til at omsætte direktivets bestemmelser om forskelsbehandling på grund af alder og handicap til national lovgivning).

Indtil videre har Kommissionen modtaget meddelelse om gennemførelsesbestemmelser for dele af de to direktiver fra Frankrig. Det undersøges i øjeblikket, om den franske lovgivning stemmer overens med direktiverne. Kommissionen er desuden bekendt med, at lovgivning er vedtaget eller vedtages i nær fremtid i andre medlemsstater, selv om den dog ikke har modtaget formel meddelelse herom.

Kommissionen er regelmæssigt i kontakt med myndighederne i medlemsstaterne for at støtte omsætningsprocessen. Det har givet Kommissionen og medlemsstaterne mulighed for at drøfte spørgsmål om fortolkning af direktiverne, inden de omsættes til national lovgivning. Kommissionen håber på den måde at kunne løse de fleste af de problemer, der måtte opstå.

Kommissionen har givet udtryk for, at fristerne for omsætning til national lovgivning skal overholdes, og at manglende omsætning vil udgøre en overtrædelse af fællesskabslovgivningen. Alle medlemsstater har meddelt, at de har til hensigt at omsætte direktiverne inden for de fastsatte frister. Hvis direktiverne ikke omsættes til national lovgivning inden udløbet af fristerne, eller hvis de ikke omsættes korrekt af en medlemsstat, vil Kommissionen gøre brug af de beføjelser, den tillægges i EF-traktatens artikel 226.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0350/03

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(6. februar 2003)

Om: Udgifterne på budgettet ved anvendelse af justeringskoefficienten på EU-tjenestemændenes pensioner

På nuværende tidspunkt gælder der for de pensioner, som EU-tjenestemænd modtager, en justeringskoefficient, hvis indekstal er 100 for Belgien, og som varierer på grundlag af pensionistens bopæl. Kommissionen har i sit forslag til forordning om en ændring af vedtægten for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber foreslået en variant af justeringskoefficienten.

Kan Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvor stort et beløb på budgettet var der blevet sparet i 2002, hvis justeringskoefficienterne ikke havde eksisteret?

2. Hvor store ville de forskellige udgifter have været i 2004, dersom:

a) der ikke havde været nogen koefficient?

b) Hvis Kommissionens forslag gennemføres?

c) Hvis den nuværende ordning opretholdes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(21. marts 2003)

Som det ærede medlem sikkert ved, er bestemmelserne om justeringskoefficienten fastlagt i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber.

Svar på det ærede medlems konkrete spørgsmål:

1. Såfremt justeringskoefficienterne ikke havde fundet anvendelse i 2002, ville nettobesparelserne på budgettet have udgjort 39,4 mio. EUR (44,7 mio. EUR som følge af et fald i udgifterne og 5,3 mio. EUR som følge af en nedgang i indtægterne).

2. I de tre scenarier, der fremlægges i forespørgslen, ville udgifterne (udgifter minus indtægter) til justeringskoefficienterne i 2004 være:

a) Ingen, hvis der ikke blev anvendt nogen justeringskoefficient. Men da det jo nok måtte anses for rimeligt at tage hensyn til velerhvervede rettigheder(1) (pensionisternes berettigede forventninger), måtte der regnes med en udgift på op mod 36 mio. EUR på budgettet.

b) Hvis Kommissionens forslag, herunder de foreslåede overgangsforanstaltninger(2), gennemføres, vil udgifterne beløbe sig til 38 mio. EUR.

c) Hvis den nuværende ordning fortsat skulle anvendes, ville udgifterne beløbe sig til 42 mio. EUR.

Det ærede medlem er bekendt med, at dette emne behandles særdeles grundigt i Parlamentet og i Rådet i forbindelse med drøftelserne om forslag til at modernisere de gældende vedtægter for tjenestemænd. Ovenstående svar afspejler såvel de tidligere fastsatte bestemmelser som virkningerne af de forslag, Kommissionen har fremsat.

(1) Se artikel 21, bilag XIII, Kommissionens forslag, EFT C 291 af 26.11.2002.

(2) Se artikel 20 og 21, bilag XIII, Kommissionens forslag, EFT C 291 af 26.11.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0459/03

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(19. februar 2003)

Om: Sikkerhed omkring ildsteder i huse

Jeg modtager for tiden flere og flere forespørgsler fra bekymrede borgere angående sikkerheden omkring ildsteder i huse. En velfunderet vurdering kræver visse præcisioner.

1. Hvor mange brande opstår der i medlemsstaterne på grund af fyringsanlæg, samlingsstykker (f.eks. ovnrør) eller skorstene (aftræksrør)

a) i alt?

b) i forbindelse med anlæg, der anvender fast brændsel (træ og kul)?

c) i forbindelse med anlæg, der anvender olie?

d) i forbindelse med anlæg, der anvender gas?

2. Hvor mange personer får kulilteforgiftninger på grund af ildsteder (af røgen)

a) med dødelig udgang?

b) med sundhedsskader som følge?

3. Hvilke foranstaltninger træffes der (f.eks. kontrol) for at afhjælpe de risici der udgår fra ildsteder efter installationen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(25. marts 2003)

Kommissionen har ikke de efterlyste statistiske oplysninger om, hvor mange brande der i medlemsstaterne forårsages af fyringsanlæg, samlingsstykker eller skorstene. Kommissionen har heller ingen statistiske oplysninger om, hvor mange personer der får kulilteforgiftning på grund af ovne og ildsteder (emission af røg).

Kommissionen har ingen oplysninger om medlemsstaternes kontrol af fyringsanlæg efter installationen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0250/03

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(5. februar 2003)

Om: Zouhair Yahyaouis sultestrejke

Zouhair Yahyaoui, tidligere webmaster for websiten TuneZine, sidder indespærret som politisk fange i Borj el Amri-fængslet. Sidste juli blev han idømt to års fængsel for at sprede falske oplysninger og for svigagtig brug af medierne. Den 17. januar 2003 indledte Yahyaoui en sultestrejke for at protestere mod den manglende pleje og de umenneskelige forhold i fængslet og for at kræve sin frihed. Hans familie besøgte ham den 23. januar 2003. Yahyaoui, der var i åbenlys svækket tilstand, fastholdt sin beslutning om at fortsætte sultestrejken indtil sin løsladelse. Han tilkendegav, at han ikke har modtaget ordentlig pleje, navnlig i form af antibiotika til behandling af en infektion, han har pådraget sig, og at han har afvist de piller, som fængselspersonalet har tilbudt ham. Zouhair Yahyaoui har siddet i sin celle, siden han påbegyndte sin sultestrejke, og nægter at forlade den, selv for den daglige spadseretur.

Er Kommissionen bekendt med den sultestrejke, som Zouhair Yahyaoui har indledt primært for at gøre opmærksom på de umenneskelige forhold, der hersker i de tunesiske fængsler? I bekræftende fald, hvilke initiativer har Kommissionen taget for snarest muligt at få de tunesiske myndigheder til at indføre de foranstaltninger, der kræves for at sikre alle fanger i tunesiske fængsler, deriblandt Zouhair Yahyaoui, anstændige forhold? Hvad er endvidere Kommissionens holdning til kravet om generel amnesti, som hele oppositionen i Tunesien har fremsat?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Christopher Pattenpå skriftlige forespørgsler E-0250/03 og E-0263/03

(26. februar 2003)

Kommissionen er underrettet om de sultestrejker, som Zouhair Yahyaoui og Hamadi Jabali har indledt, og følger deres sundhedstilstand via de kilder, den har til sin rådighed.

Som allerede nævnt i svarene på det ærede medlems skriftlige spørgsmål E-2526/02, E-2597/02, E-2629/02 et E-3031/02 er Kommissionen bekymret over de forhold, som Zouhair Yahyaoui og andre tilbageholdte er udsat for i fænglerne, bl.a. i fængslet Bordj el-Amri.

Siden Kommissionens svar på ovennævnte spørgsmål har EU på ny henledt de tunesiske myndigheders opmærksomhed på Zouhair Yahyaouis sag og de forhold, han er udsat for i fængslet.

Kommissionen kan også meddele det ærede medlem, at EU i forbindelse med mødet i Associeringsudvalget EU-Tunesien for nylig opfordrede de tunesiske myndigheder til at samarbejde med Den Internationale Røde Kors Komité om spørgsmålet om forholdene i de tunesiske fængsler.

Kommissionen sætter også ind på at fremme moderniseringen af det tunesiske retsvæsen på et andet plan, idet der er et program under forberedelse inden for rammerne af MEDA, som bl.a. vil omfatte aktioner til forbedring af fængselsvæsenet.

EU har endvidere understreget over for Tunesien, at kampen mod den islamistiske ekstremisme ikke bør realiseres på bekostning af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder. Spørgsmålet om generel amnesti til en bestemt kategori af fanger har ikke hidtil været rejst over for de tunesiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0119/03

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om: EU's deltagelse i udvidelsen af vandreservoiret La Concepción i Marbella

Udvidelsen af vandreservoiret La Concepción i Marbella (Spanien) er stærkt forsinket, hvilket giver anledning til bekymring, fordi det er af afgørende betydning for vandforsyningen til hele området langs den spanske Solkyst. Det sker på et vigtigt tidspunkt, hvor der er ved at blive opført 30 000 nye hotelpladser i området, hvilket varsler en betydelig forøgelse af turismen i denne del af det udviklingsområde, som regionen Andalusien er.

Udvidelsen består i næsten en fordobling af reservoirets kapacitet, idet der anbringes en ny 16 m høj dæmningssektion oven på den nuværende, hvorved reservoirets kapacitet forøges fra de nuværende 56 til over hundrede kubikhektometer.

Kan Kommissionen oplyse, hvor stort Fællesskabets bidrag til dette vigtige vandforsyningsprojekt på den spanske Solkyst er, og i hvilket omfang den vil være indstillet på at yde afgørende støtte til dette projekt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(27. februar 2003)

De spanske myndigheder forelagde den 11. december 2002 en ansøgning for Kommissionen om støtte fra Samhørighedsfonden til en undersøgelse med titlen El estudio y redacción del proyecto y estudio de impacto ambiental del recrecimiento de la presa de la Concepción (Projektundersøgelse og -udarbejdelse samt undersøgelse af udvidelsen af vandreservoiret Concepcións indvirkning på miljøet). Der er tale om en undersøgelse af teknisk støtte i forbindelse med et støtteberettiget projekt, hvis samlede støtteberettigede omkostninger beløber sig til 575 980 EUR. Den sats for EU's medfinansiering, som de spanske myndigheder har ansøgt om, er på 85 %. Ansøgningen er på nuværende tidspunkt til behandling i Kommissionen.

Kommissionen vil behandle alle ansøgninger om støtte, der måtte komme fra Spanien, og som har til formål at udvide det pågældende vandreservoir inden for rammerne af enten Samhørighedsfonden eller Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), helt i overensstemmelse med den gældende lovgivning.