ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2842/00

af Ulla Sandbæk (EDD) til Rådet

(6. september 2000)

Om: Ansættelser

Kan Rådet oplyse de relevante kvalifikationer til posten som næstformand for Den Europæiske Investeringsfond, og kan Rådet oplyse, om den irske regerings kandidat opfylder disse kvalifikationer?

Svar

(30. november 2000)

I henhold til artikel 11 i protokollen vedrørende vedtægterne for Den Europæiske Investeringsbank kan kun personer, hvis uafhængighed og sagkundskab er uomtvistelig, være medlemmer af EIB's bestyrelse.

Endvidere udnævnes de pågældende af Styrelsesrådet efter indstilling fra den berørte medlemsstat og ikke af Rådet for Den Europæiske Union.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3094/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(4. oktober 2000)

Om: Evaluering af det termonukleare fusionsprogram

Vil Kommissionen offentliggøre et kort levnedsløb over alle medlemmer af panelet, der er ansvarlig for den for nylig offentliggjorte femårsevaluering af underprogrammet om termonuklear fusion inden for Euratoms rammeprogram for at afklare deres uafhængighed i dette spørgsmål?

Kan Kommissionen ligeledes oplyse, hvordan disse personer blev udpeget og udvalgt til denne opgave?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(9. november 2000)

Sammensætningen af de ekspertpaneler, der har foretaget de femårige evalueringer af rammeprogrammerne og særprogrammerne, herunder delprogrammet vedrørende fusion, har kunnet ses på Cordis-netstedet siden den 24. april 2000 (www.cordis.lu/fp5/panels.htm). Medlemslisterne rummer et kortfattet levnedsløb for samtlige eksperter.

Medlemmerne af panelerne er udpeget af Kommissionen på grundlag af forslag fra medlemsstaterne. Udvægelseskriternerne omfattede bl.a. et uafhængighedskriterium, dvs. at vedkommende ikke var eller havde været part i et program eller medlem af eller ekspert i en programkomité i løbet af evalueringsperioden.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3044/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(28. september 2000)

Om: Farvet diesel

Kan Kommissionen nærmere redegøre for, hvilke former for brændstofstøtte der ydes til landmændene i de enkelte EU-medlemsstater, f.eks. i form af rød diesel i Det Forenede Kongerige?

Hvilke planer har Kommissionen om i den frie konkurrences interesse at forelægge forslag til harmonisering af denne form for støtte?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Franz Fischler

(9. november 2000)

Kommissionen råder ikke over de ønskede oplysninger. I henhold til artikel 8, stk. 2, litra f) i direktiv 92/81/EØF af 19. oktober om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier(1), og med forbehold af Fællesskabets øvrige bestemmelser, kan medlemsstaterne anvende hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for mineralolier, der under afgiftsmyndighedernes kontrol udelukkende anvendes inden for landbrug, gartneri, skovbrug og dambrug. I henhold til direktiv 92/81/EØF er medlemsstaterne ikke forpligtede til at informere Kommissionen om de afgiftssatser, der reelt anvendes i landbruget.

Så længe medlemsstaterne holder sig inden for rammerne af dette direktiv, skyldes forskellene i deres afgifter på dieselolie i landbruget følgelig direktivet. Kommissionen har for nylig fremsat forslag til Rådets direktiv om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter(2), som behandles i Rådet.

Kommissionen mener imidlertid, at automatiske fritagelser fra direktiv 92/81/EØF som den, der gælder for dieselolie anvendt inden for landbruget, også bør betragtes som statsstøtte, hvis de opfylder betingelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 1 (tidl. artikel 92), dvs. hvis de er selektive (f.eks. en særlig afgift for producenter af bestemte afgrøder eller visse typer af producenter). Sådanne foranstaltninger skal Kommissionen informeres om i henhold til bestemmelserne for statsstøtte, før de gennemføres. Hvis det ærede medlem har oplysninger om eksistensen af selektive afgiftsforanstaltninger vedrørende dieselolie anvendt i landbruget, vil Kommissionen gerne informeres herom.

(1) EFT L 316 af 31.10.1992.

(2) EFT C 139 af 6.5.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2641/00

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Skibsbygning

Den 12. juli 2000 offentliggjorde de tjenestegrene i Kommissionen, som er beskæftiget med konkurrencespørgsmål, deres mistanke om, at SEPI's køb af skibsværftet Juliana og Dieselmotorfabrikken i Manises var en form for statsstøtte.

Hvad bygger disse mistanker på, når den pågældende transaktion er sket i overensstemmelse med Den Europæiske Unions regnskabsmæssige og fiskale bestemmelser?

Med hvilken begrundelse kan en normal transaktion mellem selskaber, hvor der ikke er sket ændringer i de to selskabers aktiver, defineres som statsstøtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. oktober 2000)

Først skal det understreges, at Kommissionen som sådan og ikke blot Generaldirektoratet for Konkurrence den 12. juli 2000 besluttede at indlede undersøgelsesprocedure efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2 (tidl. artikel 93), vedrørende SEPI's køb af Juliana-værftet og virksomheden i Manises (samt Cadiz-skibsværftet). Som det ærede medlem vil vide, indleder Kommissionen undersøgelsesprocedure, når den er i tvivl om, hvorvidt en foranstaltning er forenelig med fællesmarkedet. En sådan beslutning foregriber på ingen måde Kommissionens endelige afgørelse.

I denne sag var Kommissionens begrundelse for at iværksætte proceduren, at den på grundlag af de forhåndenværende oplysninger var i tvivl om, hvorvidt der var tale om en kommerciel transaktion, navnlig fordi SEPI allerede var aktionær i de opkøbte foretagender, og fordi værfterne havde økonomiske problemer. Kommissionen var i tvivl om, hvorvidt SEPI's fremgangsmåde kunne sidestilles med, hvad en privat investor ville gøre under lignende omstændigheder. Kommissionen vurderede, at tiltaget kunne være en kapitaltilførsel, der kunne udgøre statsstøtte efter betydningen i EF-traktatens artikel 87, stk. 1 (tidl. artikel 92).

Samtidig med at den indledte undersøgelsesprocedure, anmodede Kommissionen Spanien om inden en måned at fremsende alle relevante oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3143/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(6. oktober 2000)

Om: Et diskotek i Auschwitz

I pressen forlyder det, at der er blevet givet tilladelse til at oprette et diskotek i nærheden af Auschwitz. Denne nyhed har givet anledning til nogle kraftige reaktioner. Det er utænkeligt, at et forlystelsessted skal kunne placeres i et område, som er blevet et mindesmærke for jødeudryddelsen. Eftersom Auschwitz for offentligheden står som et mindesmærke, bør de lokale myndigheder tage hensyn hertil og undgå, at man krænker ofrenes minde og erindringen om de lidelser, der blev påført millioner af mennesker, hvoraf størstedelen var jøder.

Er Kommissionen villig til at henvende sig til den polske regering for at:

1. udtrykke Unionens solidaritet med disse berettigede følelser?

2. og anmode om, at der udvises respekt for et sted, hvis navn er skrevet med blod i verdens erindring på grund af den tragiske udryddelse af jøderne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günther Verheugen

(9. november 2000)

Kommissionen har over for alle implicerede parter, herunder den polske regering, klart givet udtryk for sin holdning til Holocaust og de begivenheder, der fandt sted, da Kommissionens formand markerede indledningen til sin formandsperiode med et besøg i Auschwitz-Birkenau.

Kommissionen fører endvidere tilsyn med Polens fremskridt mod EU-medlemskab og lægger herunder særlig vægt på, at der indføres en passende rammelovgivning, samt at denne overholdes i praksis.

Hvad angår den sag, som det ærede medlem henviser til, har Kommissionen noteret sig, at Polen i maj 1999 vedtog lovgivning om beskyttelse af de tidligere nazi-koncentrationslejre, som forbyder offentlige forsamlinger, kommercielle aktiviteter og anlæg af tilstødende bygningsværker. Så vidt Kommissionen kan se, er spørgsmålet om områderne omkring lejrene afklaret ved denne lovgivning, idet det udtrykkeligt præciseres at Auschwitz-Birkenau-lejren og det omkringliggende område fremover skal henligge uberørt som et evigt mindesmærke.

I den foreliggende sag viser det sig imidlertid, at mange andre bygninger blev anvendt i driften af netværkene af lejre, og at en del af disse ligger i en vis afstand og op til flere kilometer fra hovedlejren.

I betragtning af at den grundlæggende lovgivning på dette område er vedtaget, vil det være mest hensigtsmæssigt først at søge at løse spørgsmål af denne art på det nationale plan med de relevante midler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2213/00

af Anna Karamanou (PSE) til Rådet

(28. juni 2000)

Om: Forfølgelse af 13 iranske jøder i Iran

Under henvisning til, at 13 iranske jøder i omtrent et år har siddet i fængsel på grund af uholdbare anklager for spionage, og at der i forbindelse med den retssag, som blev indledt den 1. maj for lukkede døre, ikke er nogen garanti for en retfærdig, upartisk og fordomsfri retsforfølgning, bedes Rådet besvare følgende: Agter Rådet med henblik på domsafsigelsen, der forventes at ske i løbet af de to kommende uger, og som led i den kritiske dialog, som det selv har indledt med Iran, at lægge øget pres på Iran for at sikre, at menneskerettighederne og religionsfriheden respekteres, og at der træffes en retfærdig retsafgørelse vedrørende de 13 iranske jøder?

Svar

(7. november 2000)

Som det ærede parlamentsmedlem ved, blev der afsagt dom i sagen mod de tretten iranske jøder den 1. juli 2000. Tre af de anklagede blev frifundet, mens ti iranske jøder blev idømt fængselsstraffe på mellem 4 og 13 år. I den forbindelse bemærker Rådet, at der ikke blev afsagt dødsdomme.

EU har udtrykt foruroligelse over dommen og skuffelse over, at retssagen trods de iranske myndigheders forsikringer er blevet ført for lukkede døre.

Rådet gør opmærksom på, at revolutionsdomstolens dom i Shiraz kan appelleres, og de dømtes advokater har meddelt, at de vil appellere. Rådet håber, at appelretten vil forkaste de domme, der er afsagt.

Rådet vil fortsat over for de iranske myndigheder tilkendegive sin foruroligelse over denne sag og over menneskerettighedssituationen i Iran generelt inden for de samlede rammer af Rådets dialog med Iran.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2639/00

af Claude Turmes (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Udvidelsen og undersøgelser af dens indvirkninger på kønnenes situation

De omfattende ændringer i 90'erne har haft stor indvirkning på den sociale og økonomiske situation for befolkningen i de østeuropæiske lande. Indtægterne er faldet, enormt mange arbejdspladser er forsvundet, socialsikringssystemerne er gået i opløsning, og kriminalitetsniveauet er steget. Kvinderne, som tidligere officielt ansås for ligeværdige, med lige løn og lige uddannelse og adgang til børnepasning, er generelt set dårligere stillet i dag, end de var for 15 år siden.

At Kommissionen har sat sig for at gennemføre kønsaspektet i alle EU's politikker betyder, at tiltrædelsesstrategien bør omfatte bevidstgørelse om kønsapektet på alle niveauer. Med henblik herpå bør Kommissionen iværksætte undersøgelser af udvidelsens indvirkninger på kønnenes situation og på grundlag heraf foreslå tiltag, der fører til ligestilling af kønnene (og øget indflydelse til kvinderne). Der bør naturligvis fokuseres på begge køn.

Hvilke undersøgelser om indvirkningen på kønnenes situation er iværksat? Vedrørende hvilke lande?

Kan Kommissionen stille dem til rådighed, eller, hvis de stadig ikke er langt nok fremme, kan Parlamentet få oplyst, hvilke aspekter de nærmere vedrører?

Hvilke kriterier ligger til grund for undersøgelserne?

Hvis der ikke findes undersøgelser af denne art, hvorfor tager Kommissionen så ikke en forpligtelse alvorligt, som den har haft siden 1995?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(20. oktober 2000)

Kommissionen er klar over, at de forandringer, der er indtruffet siden kommunismens fald, har haft en stærk indflydelse på befolkningens sociale og økonomiske situation i de central- og østeuropæiske lande, og at de i nogle tilfælde har resulteret i en forringelse af kvindernes stilling. Kommissionen fører under forhandlingsprocessen og ved hjælp af førtiltrædelsesredskaberne, navnlig de periodiske rapporter, aktivt tilsyn med og overvåger, at Fællesskabets regelværk gennemføres på dette område i sin helhed.

Med hensyn til undersøgelse over virkningerne for kønsaspektet har Kommissionen lanceret et udbud for mindre undersøgelser vedrørende kvindernes stilling og udvidelsen, som vil supplere undersøgelser fra De Forenede Nationers Børnefond (UNICEF). Som led i den nye rammestrategi (2001-2005) for fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder er det planen, at der i 2001 skal foretages mere indgående undersøgelser vedrørende kvinders stilling i kandidatlandene.

Kommissionen kan bekræfte, at den stadig støtter integrering af kønsaspektet på alle områder og fortsat vil føre nøje tilsyn med kønsaspektet, navnlig i forbindelse med udvidelsen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3206/00

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(12. oktober 2000)

Om: Fiskeriaftale EU-Kap Verde

Fiskeriaftalen mellem EU og Kap Verde udløb den 6. september 2000, uden at der var indledt forhandlinger om en ny protokol, hvilket betyder, at Fællesskabets fiskerflåde, der fisker på den pågældende fiskeplads i medfør af ovennævnte aftale, har måttet indstille sin aktivitet med deraf følgende problemer for den implicerede sektor på grund af den usikkerhed, der hermed er skabt.

Kan Kommissionen på baggrund af aftalens betydning for Fællesskabets fiskerflåde og i lyset af den opståede situation oplyse årsagerne til, at der ikke er indledt forhandlinger om en ny protokol?

Har Kommissionen allerede fastsat en dato for påbegyndelsen af sådanne forhandlinger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. november 2000)

Kommissionen takker det ærede medlem for hans interesse for fornyelsen af protokollen til fiskeriaftalen mellem Fællesskabet og Republikken Kap Verde, og den kan oplyse følgende:

Da Kommissionen fandt det vigtigt, at protokollen blev fornyet, inden den udløb, deltog den efter en række indledende kontakter i tre forhandlingsrunder, der fandt sted den 19. og 20. juli 2000 i Bruxelles, den 23.-25. august 2000 i Praia og den 6. og 7. november 2000 i Bruxelles.

Selv om der skete store fremskridt under de tre forhandlingsrunder, navnlig med hensyn til fiskerimuligheder og finansiel modydelse, kunne de to parter ikke blive enige om en aftale, herunder om betingelserne for omladning ved kaj.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3593/00

af Samuli Pohjamo (ELDR) og Mikko Pesälä (ELDR) til Kommissionen

(22. november 2000)

Om: Eurostats statistikker på EU's officielle sprog

Vi har konstateret, at Eurostats tjenester eller deres vigtigste statistikker i hvert fald ikke fås via Internettet på andre sprog end engelsk, fransk og tysk. Da mange af indeksene er komplicerede, er det således vanskeligt at få et overblik over Eurostats tjenester.

Hvad agter Kommissionen at gøre for at forbedre borgernes muligheder for at få de vigtigste økonomiske statistikker på alle EU's officielle sprog?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(22. december 2000)

Eurostat er meget opmærksom på spørgsmålet om borgernes muligheder for adgang til de statistiske data på de officielle EU-sprog.

Men for øjeblikket tillader de menneskelige og finansielle ressourcer ikke at stille de oplysninger, der offentliggøres af Eurostat, til rådighed for brugerne på 11 sprog, men kun på engelsk, fransk og tysk. Desuden er der et andet kriterium, nemlig kortere frister for offentliggørelsen af de statistiske oplysninger, som af brugerne anses for at være meget vigtigt, og som også udgør en hindring for at stille oplysningerne til rådighed på alle de officielle EU-sprog.

Eurostat bestræber sig dog på hvert år at offentliggøre et eller flere produkter med meget stor udbredelse (300 000 eksemplarer) på de 11 EU-sprog (f.eks. Europa i tal).

Eurostat lover, at man vil undersøge muligheden for at stille en række statistiske basisindikatorer til rådighed på Internettet på de 11 sprog i 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3603/00

af Cristiana Muscardini (UEN) og Gianfranco Fini (UEN) til Kommissionen

(22. november 2000)

Om: Socialhjælp, årsag til udvisning

Den tyske regering forsætter sin udvisningspolitik, hvilket ikke mindst er bekymrende, da der allerede er rejst sag om traktatbrud mod de tyske myndigheder, jf. traktatens artikel 48, og da denne politik går ud over de allermest sårbare grupper som f.eks. indvandrere fra andre EU-lande, der er ramt af arbejdsløshed eller pensioneret, og som modtager mindre end 1 200 DM i løn om måneden og dermed er berettiget til socialhjælp.

Den tyske regerings adfærd, der skrider mod retten til fri bevægelighed og den frie etableringsret, viser klart, at når en borger arbejder og producerer (og betaler skat), accepteres han og beskyttes uanset sin oprindelse. Men når han ikke længere er til nytte set fra et økonomisk synspunkt, bliver han sendt ud eller endog udvist.

En repræsentant for de italienske indvandrere i Tyskland, hr. Zoratto, der er konsulent ved Stuttgart-afdelingen af CGIE (organ for italienere i udlandet), har rapporteret om endnu en udvisning af en italiener, der stammer fra regionen Veneto, men som siden 1961 har været bosat i Konstanz, og som nu som modtager af socialhjælp har fået afslag på opholdstilladelse.

Vil Kommissionen rette henvendelse til den tyske regering for at få den til at indstille de igangværende udvisningssager?

Vil Kommissionen rette henvendelse til de tyske myndigheder for at få dem til at forhøje niveauet for socialhjælp og dermed undgå de alt for hyppige udvisningssager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(9. januar 2001)

Kommissionen har intet kendskab til den specifikke sag om en italiensk statsborger fra Veneto og bosiddende i Konstanz, som det ærede medlem nævner. Men hvis det ærede medlem kan sende Kommissionen yderligere oplysninger, får den mulighed for at undersøge sagen.

Kommissionen ønsker at henlede det ærede medlems opmærksomhed på svarene på skriftlig forespørgsel P-3394/00 af Musumeci(1) og på skriftlig forespørgsel E-3404/00, E-3405/00, E-3406/00 og E-3408/00(2) af Cosutta, som indeholder en redegørelse for fællesskabslovgivningen om fornyelse af eller afslag på opholdstilladelse og en redegørelse for korrespondancen mellem Kommissionen og de tyske myndigheder om dette emne. Det fremgår af denne korrespondance, at Tyskland accepterer Kommissionens synspunkt, at en vandrende arbejdstager, der modtager socialhjælp, ikke alene af denne grund må udvises af medlemsstaterne.

(1) EFT C 136 E af 8.5.2001, s. 229.

(2) Se side 159.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2059/00

af Elisa Damião (PSE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Arbejdsulykker

På trods af den stadigt forbedrede lovgivning i EU om beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed, navnlig i byggeriet og i forarbejdningsindustrien, er sandheden, at antallet af ulykker og af dødsulykker stadig stiger.

Derfor må man konkludere, at det ikke er nok at lovgive, men at man må vurdere om de foreslåede foranstaltninger er tilstrækkelige og om de bliver anvendt.

Hvilke oplysninger råder Kommissionen over med hensyn til arbejdsuheld og -ulykker og hvad er dens vurdering af de nationale arbejdsinspektioners indsats?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Anna Diamantopoulou

(28. juli 2000)

Kommissionen deler ganske det ærede medlems bekymring og ved, at det ikke er tilstrækkeligt at vedtage og gennemføre fællesskabsdirektiver om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, men at man skal sikre sig, at de rent faktisk også anvendes.

Alle Kommissionens politikker på dette område sigter mod, at EF-lovgivningen gennemføres i national lovgivning, så anvendelsen af direktiverne bliver en realitet, der medfører en reel nedbringelse af omfanget af arbejdsulykker og erhvervsbetingede sygdomme.

Kommissionen har derfor allerede i sit seneste program på området sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen (1996-2000)(1) indført aktioner for at evaluere den eksisterende lovgivnings effektivitet.

Med denne evaluering får Kommissionen blandt andet et overblik over, i hvor høj grad lovgivningen anvendes i praksis, hvad der gøres, og hvilke vanskeligheder de forskellige aktører er stødt på i forbindelse med denne anvendelse.

Kommissionen har derfor siden 1990 arbejdet med projekter om harmonisering af statistikker over arbejdsulykker og erhvervsbetingede sygdomme(2). Med disse indikatorer kan man for perioden 1993-1996(3) konstatere en mindre nedgang i antallet af dødelige arbejdsulykker og arbejdsulykker, der medfører arbejdsudygtighed i over tre dage.

Kommissionen påtænker at udvikle andre indikatorer, f.eks. eksistensen af bedre forebyggende strukturer samt omfanget af investeringer i uddannelse på dette område, så det bliver muligt at supplere billedet af fællesskabslovgivningens effektivitet.

For at bidrage til, at fællesskabslovgivningen anvendes på samme, effektive måde i alle medlemsstater, oprettede Kommissionen med beslutning af 12. juli 1995(4) et udvalg bestående af højtstående arbejdsinspektører, som har til hovedopgave at koordinere arbejdstilsynene og lette erfaringsudveksling på området.

Dette udvalg beskæftiger sig navnlig med problemer som kontrol og overvågning i de sektorer, hvor der er såkaldte højrisikoaktiviteter, og har afholdt særmøder med landbruget, byggeriet og arbejdsområder, hvor arbejdstagerne udsættes for asbest.

(1) KOM(95) 282 endelig udg.

(2) SEAT- og EODS-projekterne.

(3) Eurostat Statistiques en bref Population et conditions sociales, tema 3-4/2000.

(4) EFT L 188 af 9.8.1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3213/00

af Jillian Evans (Verts/ALE) til Kommissionen

(10. oktober 2000)

Om: Enheden for Nyskabende Aktioner (Generaldirektoratet for Regionalpolitik)

Kan Kommissionen bekræfte, at den har til hensigt at nedlægge Enheden for Nyskabende Aktioner under Generaldirektoratet for Regionalpolitik, som er ansvarligt for små projekter, jf. artikel 10 i Den Europæiske Regionaludviklingsfond, uden en cost-benefit-analyse? I bekræftende fald, kan Kommissionen begrunde denne afgørelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(30. oktober 2000)

Kommissionen kan bekræfte, at den ikke har til hensigt at nedlægge enheden for nyskabende aktioner under Generaldirektoratet for Regionalpolitik. Denne enhed har dels til opgave at iværksætte og afslutte de nyskabende aktioner, som der blev truffet beslutning om i henhold til de tidligere strukturfondsbestemmelser(1), dels at igangsætte nye pilotprojekter og udveksling af erfaringer som omhandlet i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1783/1999 af 12. juli 1999 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling(2).

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 2083/93 af 20. juli 1993 om ændring af forordning (EØF) nr. 4254/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår Den Europæiske Fond for Regionaludvikling offentliggjort i EFT L 193 af 31.7.1993.

(2) EFT L 213 af 13.8.1999.