ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1458/00

af Reinhold Messner (Verts/ALE) til Kommissionen

(10. maj 2000)

Om: Forlængelse af motorvejskoncessionerne i Italien

Som svar på en tidligere forespørgsel om forlængelse af motorvejskoncessionerne i Italien (E-2292/99)(1) udtalte Kommissionen, at den havde indledt to nye procedurer og havde kontaktet de italienske myndigheder for at belyse de forskellige aspekter af spørgsmålet vedrørende forlængelse af koncessionerne uden anvendelse af den offentlige udbudsprocedure, i modstrid med direktiv 92/50/EØF(2), 93/37/EØF(3) og 89/440/EØF(4). Endvidere udtalte Kommissionen i sit skriftlige svar, at den havde arrangeret et møde med de italienske myndigheder og havde forhørt sig hos samtlige medlemsstater om den nuværende situation med hensyn til motorvejskoncessioner. Ifølge rapporter i pressen er den definitive tildeling af 19 af motorvejskoncessionerne umiddelbart forestående.

På baggrund af disse udtalelser kan Kommissionen:

- redegøre for, hvilke forlængelser af motorvejskoncessioner i Italien er blevet foretaget efter ovennævnte to procedurer, samt oplyse, om yderligere procedurer i mellemtiden er blevet indledt?

- oplyse, hvad resultatet af mødet med de italienske myndigheder var?

- oplyse, hvad resultatet af undersøgelsen i de andre medlemsstater var?

- udtalelse sig definitivt om, hvorvidt sådanne forlængelser er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen generelt og direktiv 92/50/EØF, 93/37/EØF og 89/440/EØF i særdeleshed?

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 88.

(2) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.

(3) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.

(4) EFT L 210 af 21.7.1989, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. juni 2000)

De procedurer, Kommissionen for tiden har indledt overfor Italien i forbindelse med motorvejskoncessionerne vedrører etableringen af strækningen Venezia-Mestre, strækningen Tibre samt forbindelsen Asti-Cuneo.

På det møde, der blev afholdt i december 1999, gentog Kommissionen over for de italienske myndigheder sit krav om oplysninger om de igangværende procedurer. De herefter fremsendte oplysninger er i øjeblikket i færd med at blive undersøgt af Kommissionen som led i den horisontale undersøgelse, der vedrører alle medlemsstater.

Kommissionen er endnu ikke i besiddelse af alle de informationselementer, der kræves for at den kan fremkomme med en definitiv afgørelse i forbindelse med problematikken vedrørende metoderne for tildeling af motorvejskoncessioner i medlemsstaterne. Og den arbejder for tiden på at etablere en generel og faktuel ramme, der vil gøre det muligt at gennemføre de krævede retlige bedømmelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2671/00

af Olivier Dupuis (TDI) til Kommissionen

(25. juli 2000)

Om: Makedonien

Regeringen og parlamentet i republikken Makedonien lægger i dette øjeblik sidste hånd på en lov om højere uddannelse, som vil gøre det muligt at oprette private universiteter, der anerkendes af den makedoniske stat. Denne lov, som skal vedtages inden sommerferien, skal særlig gøre det muligt at løse spørgsmålet om adgang til en højere uddannelse for det store albanske samfund gennem tilvejebringelse af betingelserne for oprettelse af et anerkendt universitet i Tetovo.

Denne nye politiske situation, som i høj grad skyldes såvel statsministeren, Georgevski, som formanden for det demokratiske parti for albanerne i Makedonien, Xhaferi, og den særlige udsending fra OSCE, Van der Stoel, vil ligeledes muliggøre en genintegrering i et normalt undervisningsforløb af de ca. 7 000 albanske studerende i Makedonien, som i modsat fald ville stå uden fremtidsperspektiver og blive et let bytte for demagoger og forkæmpere for en voldelig udvikling i spørgsmålet om forholdet mellem samfundene i Makedonien.

Har Kommissionen kendskab til denne positive udvikling? Er Kommissionen ligeledes klar over, at de muligheder, der ligger i denne nye retsramme, ikke vil kunne konkretiseres uden passende finansieringer? Er Kommissionen rede til at yde en direkte og væsentlig finansiering til dette universitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(7. september 2000)

Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems mundtlige forespørgsel nrH-0702/00 i spørgetiden under Parlamentets møde den Septembre I 00(1).

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger (september 2000).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0957/00

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(29. marts 2000)

Om: Støtte til programmet for akademisk uddannelse i Latinamerika (ALFA)

Gennem ALFA-programmet fremmes udveksling af erfaringer mellem universiteter i EU og universiteter i 18 latinamerikanske universiteter i en seksårig periode.

For at kunne modtage støtte fra programmet skal de interesserede universiteter indgå i ALFA-netværker, dvs. integrerede universitetsnetværker bestående af mindst seks universitetscentre, nemlig tre fra forskellige lande i henholdsvis Europa og Latinamerika.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan den ved udformningen af programmet havde tænkt sig at gøre det muligt for de interesserede universiteter gennem forudgående møder og kontakter at lære hinanden at kende og fastlægge en ramme for samarbejde inden for de hovedområder, som er defineret i ALFA-programmets indkaldelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(28. april 2000)

ALFA's første fase har ud over programmets særlige sigte rummet et forløb, hvor videregående uddannelsesinstitutioner fra begge verdensdele har fået et bedre kendskab til hinanden, og hvorunder Kommissionen har fået forelagt 2 918 forslag til fællesprojekter. Disse forslag, der er udarbejdet af universitetsnetværk, har betydet inddragelse af 511 latinamerikanske og 704 europæiske uddannelsesinstitutioner. Hvad angår de projekter, der er blevet godkendt under den første fase, er der udviklet 808 institutionsnetværk, og der er stadig fællesprojekter under udvikling (med deltagelse af i alt 373 latinamerikanske og 530 europæiske videregående uddannelsesinstitutioner).

I den nuværende ALFA-fase ydes der fra programmets kontor for faglig bistand hjælp til de institutioner, der har udvist interesse for at deltage i programmet, og som søger efter partnere, og samtidig er alle anmodninger om sådanne kontakter blevet offentliggjort på Internet-siden:

(http://alfa-program.com).

Desuden kan de ALFA-netværk, der ikke har erfaring med tilrettelæggelse af mobilitet for studerende, anmode om finansiel støtte til forberedelse af fælles mobilitetsprojekter (inden for delprogram B, projektforberedelse).

Endvidere bør det anføres, at Kommissionen for tiden modtager ca. 40 henvendelse om dagen med anmodning om oplysninger om programmet, hvoraf halvdelen kommer fra institutioner, der allerede har fastlagt deres netværk.

Derfor regner Kommissionen ikke med at skulle yde finansiel støtte til møder mellem støtteberettigede institutioner inden fremlæggelsen af projektforslag inden for rammerne af ALFA-programmet, der blev igangsat den 15. februar 2000(1).

(1) EFT C 42 af 15.2.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1646/00

af Ward Beysen (ELDR) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Det tyske postvæsens (Deutsche Post AG (DPAG)) misbrug af en monopolstilling

I juni 1994 blev der indgivet klage mod DPAG dels på grund af misbrug af dets monopolstilling, idet det flyttede dets monopolindtægter over på pakketjenesten, som ikke henhørte under dets monopol, hvilket betyder ulovlig krydssubvention, og dels på grund af modtagelsen af ulovlig statsstøtte. Takket være de opnåede indtægter er det endog lykkedes DPAG at udbygge et fælleseuropæisk net. Dette er af indlysende grunde i modstrid med EU's konkurrencebestemmelser. Afslutningen af undersøgelsen lader imidlertid vente på sig. Hvornår kan man regne med en afgørelse, og agter Kommissionen i sin afgørelse at håndhæve EU's konkurrencebestemmelser på fair vis og i fuld udstrækning og fastlægge klare retningslinjer for statsstøtten, således at man dels kan garantere en levedygtig konkurrence og dels forbrugernes frie valg. Såfremt der bliver påvist krydssubventioner, agter Kommissionen da at pålægge effektive sanktioner, især ved at anmode DPAG om tilbagebetaling af støtten? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i sidste instans træffe for at forhindre fremtidige krydssubventioner og konkurrencefordrejninger?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti på skriftlige forespørgsler E-1621/00 og E-1646/00

(30. juni 2000)

Kommissionen besluttede den 20. juli 1999 at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2 (tidligere artikel 93) i forbindelse med formodet statsstøtte til Deutsche Post AG.

Proceduren dækker hele rækken af anbringender vedrørende statsstøtte til Deutsche Post AG.

Kommissionen er for øjeblikket i færd med at undersøge de bemærkninger, den har modtaget fra den tyske regering og de interesserede parter. Da undersøgelsen endnu ikke er afsluttet, kan der ikke på nuværende tidspunkt siges noget om, hvad resultatet af undersøgelserne bliver.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1838/00

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(31. maj 2000)

Om: Observatørstatus til repræsentanter for de central- og østeuropæiske lande under møder i videnskabelige komitéer og forvaltningskomitéer om fytosanitære spørgsmål

Et af de problematiske spørgsmål under de kommende tiltrædelsesforhandlinger med de central- og østeuropæiske lande vil være, om og i givet fald hvordan disse lande kan opfylde de hidtidige fællesskabsbestemmelser.

Anser Kommissionen det derfor ikke ønskværdigt, at repræsentanter for disse lande kan overvære de respektive komitéers møder som permanente observatører? Er Kommissionen rede til at træffe foranstaltninger med henblik herpå?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(17. juli 2000)

Det er kun de videnskabelige komitéers medlemmer og Kommissionens repræsentanter, der kan deltage i møderne i de videnskabelige komitéer. For at sikre komitéernes uafhængighed deltager repræsentanter for medlemsstaternes regeringer og for forskellige interessegrupper aldrig i møder i komitéerne.

Ud fra samme betragtning vedrørende komitéernes uafhængighed kan de central- og østeuropæiske landes regeringsrepræsentanter heller ikke deltage i disse møder.

Det er dog ikke kun de videnskabsmænd, som er EU-borgere, der kan være medlem af de videnskabelige komitéer. Videnskabsmænd fra tredjelande kan således søge om medlemsskab af og blive valgt til komitéerne.

Repræsentanter for de 13 ansøgerlande kan, i det omfang der behandles spørgsmål, der er relevante for dem, deltage som observatører i de styringskomitéer, som er ansvarlige for at overvåge de fællesskabsprogrammer, hvori disse lande deltager og hvortil de har bidraget økonomisk.

I andre sammenhænge, særligt ved gennemførelsen af fællesskabslovgivningen, skal associeringsrådet (bestående af repræsentanter for Fællesskabet og medlemsstaterne på den ene side samt for hver af ansøgerlandene på den anden side) afgøre i hvilket omfang gældende EU-lovgivning ikke blot er blevet omsat til ansøgerlandenes nationale lovgivning, men også anvendt af det pågældende ansøgerland. Derfor afgør Kommissionen i hvert enkelt tilfælde, om de kan deltage.

I mellemtiden oplyser Kommissionen ansøgerlandene om de vigtigste resultater af de møder, der holdes regelmæssigt inden for rammerne af førtiltrædelsesstrategien.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2097/00

af François Zimeray (PSE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Forbindelserne mellem EU og Iran

Europa-Parlamentet vedtog den 16. september 2000 enstemmigt et forslag til beslutning om situationen for de fanger, der er anklaget for spionage i Iran (beslutning R5-0029/1999). I beslutningens femte konklusion understreges det, at Europa-Parlamentet insisterer på, at enhver form for dialog mellem Den Europæiske Union og Den Islamiske Republik Iran er betinget af, at menneskerettighederne overholdes.

Ni måneder efter vedtagelsen af denne beslutning, er 13 medlemmer af det jødiske samfund i Iran fortsat fængslede, forsvarets rettigheder er ikke overholdt, og de er ofre for en skueretssag.

Vil Kommissionen venligst gøre rede for drøftelser, politisk og/eller økonomisk samarbejde og mere generelt, for forbindelserne mellem EU og Iran siden september måned 1999?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(17. juli 2000)

Kommissionen deler til fulde de bekymringer over den manglende respekt for menneskerettighederne i Iran, som kommer til udtryk i forslaget til Parlamentets beslutning B5-0079/00. Spørgsmål vedrørende menneskerettighederne rejses konsekvent af Unionen i den alsidige dialog mellem Unionen og Iran.

Unionen og forskellige medlemsstater har i det seneste år foretaget en række demarcher med berøring til situationen for de 13 iranske jøder og 8 muslimer, der står anklaget for spionage. Unionen har peget på, at det er vigtigt, at de får en fri og retfærdig retssag, og konstaterede med skuffelse, at retssagen ikke var åben for observatører. Efter dommen den 1. juli 2000 gav Unionen udtryk for sin bekymring og sit ønske om, at appelretten ville lempe straffen.

Den alsidige dialog mellem Unionens trojka og Iran, som blev indledt i 1998, fortsætter med møder på viceminister- eller statssekretærniveau hver sjette måned. Der blev afholdt et møde i december 1999 i Helsinki, og det seneste møde fandt sted i Teheran i juni 2000. Alle spørgsmål af betydning, herunder menneskerettighederne og også denne retssag, behandles med regelmæssige mellemrum.

Kommissionen har i nogle år finansieret bistand til Iran i form af flygtningehjælp gennem De Forenede Nationers Højkommissær for Flygtninge (UNHCR) og gennem internationale ikke-statslige organisationer. Der blev i begyndelsen af året lanceret et sundhedspleje- og vedligeholdelsesprojekt, der gennemføres af Médecins sans Frontières (MSF)-Frankrig. Sammen med et humanitært projekt (et hospital), der blev iværksat efter et jordskælv for nogle år siden, er dette de eneste aktiviteter i øjeblikket i Iran.

Den politiske situation i Iran giver på den ene side fortsat anledning til uro, men den positive udvikling efter det nylige parlamentsvalg og Irans voksende følsomhed over for internationalt pres åbner nye muligheder for udvikling af en konstruktiv dialog med den iranske regering om menneskerettighedsanliggender. Kommissionen vil fortsat nøje følge situationen for at gribe enhver chance for at støtte denne positive forandring.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1682/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(7. juni 2000)

Om: Højhastighedsbane Lissabon- El Ferrol mellem Portugal og Galicien

I modsætning til hvad der er blevet oplyst af formanden for Galiciens regionalstyre, Manuel Fraga, som sagde, at højhastighedsforbindelsen først ville nå til Galicien så sent som i 2006, har formanden for Portos byråd, Nuno Cardoso, netop stillet krav om en højhastighedsforbindelse mellem Lissabon, Coimbra og Porto i Portugal og Vigo, Pontevedra, Santiago, La Coruña og El Ferrol i Galicien, en strækning som ville kunne tilbagelægges på fire timer. Formanden for Portos byråd mener, at en sådan jerbaneforbindelse også ville give det nordlige Portugal adgang til det centrale Europa via den bane, som skulle forbinde Galicien med Valladolid, og via grænseovergangen ved Irún med Frankrig.

Den portugisiske transportminister og nuværende rådsformand, Jorge Coelho, gav forleden i Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme, hvor han besvarede et spørgsmål fra mig, på samme måde udtryk for det portugisiske ønske om at forbinde Lissabon og La Coruña. Dette ville komme til udtryk i forbindelse med den fælles fastlæggelse af forløbet af en højhastighedsforbindelse mellem Den Iberiske Halvø og det centrale Europa, som Spaniens og Portugals regeringer snart vil foretage.

Hvor langt er man kommet med behandlingen af dette spørgsmål, og hvilke politiske og økonomiske hindringer skal eventuelt overvindes, for at man kan iværksætte dette projekt, som er helt nødvendigt for den økonomiske og sociale udvikling i Portugal og Galicien, et område langs Atlanterhavskysten, hvor der bor 11 millioner mennesker, og som desuden er af vital betydning for EU?

Svar

(29. september 2000)

I Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996)(1) tales der om et højhastighedsnet. Imidlertid indgår en forbindelse som den, det ærede parlamentsmedlem nævner i sin forespørgsel, ikke i et sådant net.

Kommissionen er i færd med at udarbejde nye retningslinjer for det transeuropæiske transportnet, og Rådet forventer at få forelagt forslag på området. Når det sker, vil Rådet skulle tage stilling til sagen, og det er derfor ikke på nuværende tidspunkt muligt at sige noget om, hvordan det agter at forholde sig.

Rådet vil dog have det spørgsmål, som det ærede parlamentsmedlem rejser, in mente og lade det indgå i en helhedsvurdering af alle sagens aspekter.

(1) EFT L 228 af 9.9.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0659/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(9. marts 2000)

Om: Handelsskibet Zafirs forlis

Handelsskibet Zafir, som sejlede under portugisisk flag og tilhørte et rederi med hovedsæde i Schweiz, blev for få dage siden påsejlet af det italienske fartøj Expresso Catania i farvandet syd for Italien. Skibet sank og 13 mennesker de fleste galiciske sømænd omkom.

Har Kommissionen truffet nogen foranstaltninger for at opklare årsagerne til forliset, redde de forsvundnes lig og støtte de pårørende hvad angår såvel de umiddelbare problemer som de erstatninger, de er berettigede til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. april 2000)

Kommissionen har ligesom det ærede medlem gennem medierne fået kendskab til, at fragtskibet Zafir sank ud for Calabriens kyst i Italien. Den beklager dybt de frygtlige følger af ulykken og det uerstattelige tab af menneskeliv. Kommissionen deler de efterladte familiers sorg.

Hvad angår årsagerne til ulykken må man afvente resultaterne af den undersøgelse, som de italienske myndigheder har igangsat. Kommissionen må imidlertid understrege, at den ikke er kompetent med hensyn til redningsaktioner til søs, hvilket forklarer, hvorfor de myndigheder, der står for opfølgningen af ulykken, ikke har anmodet Kommissionen om hjælp.

Kommissionen tillægger imidlertid sikkerheden til søs meget stor betydning inden for rammerne af transportpolitikken. I denne forbindelse finder den, at der bør træffes foranstaltninger på fællesskabsplan for at øge sikkerheden. Den har derfor forelagt Rådet nogle specifikke forslag i denne retning, især vedrørende olietankskibe(1).

Inden årets udgang vil der blive forelagt Rådet andre specifikke forslag til forbedring af sikkerheden til søs.

(1) KOM(2000) 142 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0528/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(28. februar 2000)

Om: Reducerede momssatser for elektroniske presseprodukter

Medlemsstaterne har inden for rammerne af sjette momsdirektiv lov til at anvende en reduceret momssats på bestemte goder og tjenesteydelser. Således opfører nogle stater aviser og tidsskrifter i nævnte direktivs bilag H og belægger disse produkter med en reduceret momssats. Det er imidlertid også en kendsgerning, at stadig flere presseprodukter udgives elektronisk, og at der derved opstår en konkurrencefordrejning mellem materielle og immaterielle publikationer.

Kommissionen bedes derfor oplyse, om medlemsstaterne i fremtiden vil få mulighed for også at anvende den reducerede momssats på elektroniske presseprodukter, især cd-rom og onlinepublikationer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(10. april 2000)

I henhold til nugældende fællesskabsbestemmelser vedrørende momssatser, især artikel 12 i sjette momsdirektiv 77/388/EØF(1), gælder den normale sats for aviser og andre oplysende publikationer.

De medlemsstater, der ønsker det, kan dog anvende en nedsat sats for bøger, aviser og tidsskrifter.

For så vidt angår immaterielle publikationer, godkendte Rådet (ØKOFIN) i juni 1998 et princip om, at en operation, hvorved et produkt stilles til rådighed for modtageren i digital form via et elektronisk net, bør med hensyn til momsen betragtes som en tjenesteydelse.

Det vil blive nærmere undersøgt, om visse af disse tjenesteydelser skal medtages eller ej på listen over varer og tjenesteydelser, der vil kunne belægges med en nedsat momssats, i forbindelse med den forestående gennemgang af anvendelsesområdet for de nedsatte momssatser. Men i skrivende stund vil det være noget overilet at foregribe resultaterne af Kommissionens arbejde og at tage stilling til den fremtidige momsning af elektroniske presseprodukter.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977. Direktivet er senest ændret ved direktiv 1999/85/EF (EFT L 277 af 28.10.1999).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1668/00

af Christoph Konrad (PPE-DE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Diskriminerende importafgift vedrørende græske farvande

1. Har Kommissionen kendskab til den græske regerings beslutning fra januar 2000 om at opkræve en importafgift på fritidsbåde på over syv meters længde, som ikke er permanent opankret i græske farvande?

2. Hvad mener Kommissionen om denne importafgift, som andrager mere end det syvdobbelte (15.000 drachmer) af den normale afgift på turistbåde (2000 drachmer)?

3. Hvad vil Kommissionen foretage sig mod diskrimineringen af de ikke-græske bådejere, som i første række rammes af denne beslutning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. juni 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-1062/00 fra Karl von Wogau(1).

(1) Se side 150.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1904/00 af Nirj Deva (PPE-DE) til Kommissionen. Udbud li 9701.01.04.02 under EF's Phare-program.



EF-Tidende nr. 046 E af 13/02/2001 s. 0216 - 0216



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1904/00 af Nirj Deva (PPE-DE) til Kommissionen (16. juni 2000) Om: Udbud li 9701.01.04.02 under EF's Phare-program Kan Kommissionen eftersom bud på kontrakter under Phare-programmet kun kan accepteres for hele entrepriser, og eftersom at udstyr skal stamme fra et EF-land, eller et land der er omfattet af Phare-programmet oplyse, hvem der fik tildelt kontrakterne for hver enkel entreprise under dette udbud, og hvilket udstyr (mærke og model) der var omfattet af de vindende bud? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten (3. juli 2000) Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.