ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(2000/C 27 E/091) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1449/99
af Rainer Wieland (PPE-DE) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Fordelingen af Kommissionens tjenestemænd efter lłnklasse og lande
Er det Kommissionen bekendt, at der den 27.4.1999 i Frankfurter Allgemeine Zeitung blev offentliggjort
en statistik over fordelingen af Kommissionens medarbejdere efter lłnklasser og lande?
Som kilde til denne statistik anfłres »Europa-Kommissionen, pr. 1.3.1999«. Statistikken, der er offentlig-
gjort i Frankfurter Allgemeine Zeitung, indeholder imidlertid visse inkonsekvenser, navnlig på fłlgende
punkter:
Der anfłres for Østrig et tal på 275 i stedet for 273, for Belgien et antal på 3884 i stedet for 4074, for
Tyskland anfłres 517(!) i stedet for 1326, for Italien et antal på 1882 i stedet for 2069, osv. Det samledeantal bliver til 15.696 i stedet for de anfłrte 16.861. Lodret sammentalt bliver det i sidste spalte til et antalpå 14.966 i stedet for de anfłrte 16.861.
Hvordan stiller Kommissionen sig til, at denne statistik er blevet offentliggjort i Frankfurter Allgemeine
Zeitung, og til de helt indlysende fejl på baggrund af, at Frankfurter Allgemeine Zeitung anfłrer »Europa-
Kommissionen pr. 1.3.1999« som kilde? Kan Kommissionen stille den original, som den offentliggjorte
statistik formentlig er baseret på, til rådighed?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen
(15. september 1999)
Kommissionen var ikke blevet underrettet om, at Frankfurter Allgemeine Zeitung ville offentliggłre den
tabel, det ærede medlem omtaler.
Det drejer sig om et uddrag fra den månedlige statistiske oversigt »Kommissionens personale «, som
Kommissionen udarbejder, som sendes direkte til det ærede medlem samt til Parlamentets generalsekreta-riat.
Denne tabel omfatter de tjenestemænd og midlertidigt ansatte, der aflłnnes over driftsbudgettet.
Kommissionen har ikke kendskab til hvorfra det ærede medlem har sine oplysninger, men forskellen
mellem de to tal kan eventuelt forklares ved, at de tal, det ærede medlem nævner, ikke omfattertjenestemændene i sprogtjenesten. Hvad de tyske ansatte angår, er det rigtige tal 1581 (517 er tallet fordanske ansatte).
(2000/C 27 E/092) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1451/99
af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Projektfinansiering på Ischia/Italien
Det forlyder, at 3 projekter på Ischia  nemlig 2 projekter i havnen på Ischia og 1 projekt vedrłrende en
uudnyttet mineralvandskilde i Nitrodi uden for byen Ischia  skal modtage stłtte fra EU.
Da byggearbejderne endnu ikke er påbegyndt, har jeg fłlgende spłrgsmål:
1. På hvilken måde vil disse projekter modtage stłtte fra EU?2. Hvordan er den samlede finansiering planlagt, og efter hvilken fordelingsnłgle skal EU og regionen
stille midler til rådighed?
3. Hvilken tidshorisont er planlagt for færdiggłrelsen af disse projekter?29.1.2000 DA C 27 E/75 De Europæiske Fællesskabers Tidende
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 756/99 af Nikitas KAKLAMANIS Finansieringer fra Kommissionen



EF-Tidende nr. C 348 af 03/12/1999 s. 0128



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0756/99 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (29. marts 1999) Om: Finansieringer fra Kommissionen Kan Kommissionen oplyse, om den nogensinde og paa nogen som helst maade har ydet stoette til "organisationer", der beskaeftiger sig med "beskyttelse af rettigheder" for det muslimske mindretal i det vestlige Trakien? Hvilke beloeb blev der i bekraeftende fald helt konkret ydet? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (27. april 1999) Ifoelge de oplysninger, den paagaeldende medlemsstat gav Kommissionen under de moeder, som blev afholdt af overvaagningsudvalget for det operationelle program "Eastern Macedonia and Thrace", er der hidtil ikke blevet ydet stoette fra dette program til organisationer, der beskaeftiger sig med beskyttelse af rettigheder for det muslimske mindretal i det vestlige Trakien.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0425/99

af Mary Banotti (PPE) til Kommissionen

(1. marts 1999)

Om: Identitetskort

Kan Kommissionen, i fortsaettelse af sit svar paa skriftlig forespoergsel E-3070/98(1), oplyse, hvilke medlemsstter der kraever, at borgerne baerer identitetskort?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(6. maj 1999)

Til uddybning af de oplysninger, der blev givet som svar paa det aerede parlamentsmedlems skriftlige forespoergsel E-3070/98, hvortil det aerede parlamentsmedlem henviser og paa grundlag af de seneste oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, skal det naevnes, at borgerne i foelgende medlemsstater skal vaere i besiddelse af nationale identitetskort: Belgien, Tyskland, Graekenland, Spanien, Italien og Portugal.

I forsaettelse af de oplysninger, der blev givet som svar paa den tidligere forespoergsel og paa grundlag af de praeciseringer, der er blevet givet i mellemtiden for Frankrigs vedkommende, goeres der opmaerksom paa, at man ikke er juridisk forpliget til hverken at anskaffe sig eller baere et identitetskort. Af praktiske grunde, herunder til opfyldelse af administrative formaliteter, er identitetskort imidlertid de facto blevet et krav.

Hvad angaar Tyskland, der er foejet til listen, boer det understreges, at selv om man er forpligtet til at anskaffe sig et nationalt identitetskort, er man ikke ifoelge de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, forpligtet til at baere det paa sig, som det er tilfaeldet i de oevrige medlemsstater, der er naevnt.

(1) EFT C 289 af 11.10.1999, s. 21.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0040/99

af Hanja Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen

(20. januar 1999)

Om: Handlen med katte- og hundeskind

Den 13. december 1998 fra kl. 22.55-23.45 blev der paa den tyske RTL-kanal vist en dokumentarudsendelse med titlen "Katzen und Hunde: der Pelz-Skandal, Verbraucherwerbung und Tierquaelerei", hvori det oplyses, at der i stigende omfang handles med katte- og hundeskind.

Disse skind anvendes til pelskraver, krammedyr, laederjakker, sko, golfhandsker,.....skind osv.

Der skulle vaere tale om hundredtusinder af skind, som bl.a. forhandles i Tyskland, OEstrig, Nederlandene og Schweiz.

Kan Kommissionen oplyse, om handlen med og forarbejdning af huder fra katte og hunde er legalt i de europaeiske medlemsstater?

Kan Kommissionen bekraefte, at denne handel og forarbejdning er staerkt stigende?

Er Kommissionen ikke ogsaa af den opfattelse, at dette er en uheldig udvikling, ogsaa fordi hunde og katte som regel er husdyr, og at en stigende handel med skind fra disse dyr oeger risikoen for tyveri af fritloebende husdyr?

Er Kommissionen rede til generelt at forbyde denne handel og forarbejdning i Unionen, saaledes at borgerne ikke behoever at frygte, at deres husdyr fanges og draebes med henblik paa denne handel?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan

(9. april 1999)

Den dokumentarudsendelse, det aerede medlem henviser til, blev vist paa den tyske fjernsynskanal RTL og handler om de grusomme metoder, der anvendes til at slaa hunde og katte ihjel i forbindelse med fremstilling af hunde- og katteskind i visse asiatiske lande. Kommissionen deler det aerede medlems opfattelse af, at dyr ikke boer behandles grusomt.

Kommissionen indsamler ikke specifikke oplysninger om handel med og fremstilling af saadanne skind. Det er derfor ikke muligt at bekraefte, at denne form for handel er i fremgang. Paa lignende maade er der ingen oplysninger, der viser, om efterspoergslen efter hunde- og katteskind i realiteten medfoerer en oeget risiko for, at fritloebende husdyr stjaeles.

Der findes ingen bindende international aftale, der fastlaegger mindstenormer for drab paa hunde og katte. I henhold til Verdenshandelsorganisationens (WTO's) regler, som de fortolkes i dag, kan bestemmelser om dyrevelfaerd ikke goeres gaeldende over for indfoersel fra tredjelande. Imidlertid vil Kommissionen undersoege muligheden for mere generelt at inddrage spoergsmaal med hensyn til dyrevelfaerd, naar EF skal fastlaegge forhandlingsmaalsaetningerne for naeste fase i WTO-forhandlingerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0477/99

af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen

(5. marts 1999)

Om: Bestemmelser vedroerende naturlige kosmeceutiske produkter

Producenterne af kosmeceutiske produkter, dvs. produkter som hverken er et medicinsk eller et rent kosmetisk produkt, har vanskeligheder med at opnaa licenser for deres produkter, da der ikke findes bestemmelser paa europaeisk plan. Er Kommissionen opmaerksom paa dette problem, og hvilke foranstaltninger vil den overveje at traeffe for at indfoere bestemmelser, saaledes at saadanne produkter kan saelges overalt i det indre marked?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(19. april 1999)

Begrebet "kosmeceutiske produkter" eksisterer ikke inden for faellesskabslovgivningen, og Kommissionen mener, at den type produkter boer klassificeres under de eksisterende forskrifter, nemlig enten som laegemidler, i hvilket tilfaelde Raadets direktiv 65/65/EOEF af 26. januar 1965 om tilnaermelse af lovgivning om medicinske specialiteter(1) vil finde anvendelse, eller som kosmetisk produkt, og i saa fald vil de vaere underlagt Raadets direktiv 76/768/EOEF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler(2).

Et produkt vil blive klassificeret som laegemiddel paa grundlag af dets reelle funktion (hvis det har behandlings- eller helbredelsesmaessige egenskaber) eller ud fra dets praesentationsmaade (naar forbrugeren er overbevist om, at det paagaeldende produkt er et laegemiddel, eller fabrikanten frembyder det som saadant) I saa fald vil der kraeves en markedsfoeringstilladelse, inden det udsendes paa markedet. Derimod kan der ikke paaberaabes behandlings- eller helbredelsesmaessige egenskaber for et kosmetisk middel, som udelukkende eller hovedsageligt er bestemt til at komme i kontakt med forskellige dele af det menneskelige legemes overflade eller med taenderne og mundens slimhinder, med henblik paa at rense og parfumere dem, at aendre deres udseende og/eller at korrigere kropslugt og/eller at beskytte dem eller holde dem i god stand.

(1) EFT L 22 af 9.2.1965.

(2) EFT L 262 af 27.9.1976.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0796/99

af Paul Ruebig (PPE) til Kommissionen

(6. april 1999)

Om: Faerdigpakning af maelk i 180 ml-flasker

Ifoelge Raadets direktiv 75/106/EOEF(1) om faerdigpakning af visse vaesker i bestemte volumenstoerrelser godkendes paafyldningen af maelk og drikke, fremstillet paa basis af maelk (med undtagelse af yoghurt), kun i bestemte volumenstoerrelser, hvor det tilladte mindsteindhold starter ved 200 ml og 250 ml..

De mindste flasker til paafyldning af maelk i OEstrig har et volumen paa 250 ml. Dette volumen har isaer ved leverancer til boernehaver vist sig at vaere for stort. Der findes desuden flasker med et volumen paa 180 ml, som er bestemt til yoghurt. Anskaffelsen af 200 ml-flasker vil vaere urentabel for producenterne og leverandoererne af maelk til boernehaver. Paafyldningen af maelk i yoghurtflasker synes imidlertid at vaere en oekonomisk hensigtsmaessig loesning.

Mener Kommissionen, at ovennaevnte direktiv kan udlaegges eller aendres i denne retning, saaledes at der i det beskrevne saertilfaelde aabnes mulighed for ogsaa at paafylde maelk i 180 ml-flasker?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(7. maj 1999)

Direktiv 75/106/EOEF af 19. december 1974 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om faerdigpakning af visse vaesker i bestemte volumenstoerrelser fastsaetter i bilag III de "optionelle"(2) nominelle volumenstoerrelser for alle vaesker(3). Medlemsstaterne kan derfor i deres nationale lovgivning til gennemfoerelse af direktivet tillade markedsfoering af vaesker med volumen, som ikke falder ind under disse stoerrelser (som f.eks. maelkeflasker paa 180 ml), saa laenge de juridiske krav til fair handel og forbrugerbeskyttelse overholdes.

Selve bilag III kan kun aendres ved en faelles beslutningstagningsprocedure paa forslag af Kommissionen.

(1) EFT L 42 af 15.2.1975, s. 1.

(2) Det optionelle defineres saaledes i artikel 5, stk. 1:"Medlemsstaterne kan ikke af grunde, som vedroerer faerdigpakningers nominelle volumen...., naar disse er fastsat i bilag III, kolonne I, naegte, forbyde eller begraense markedsfoeringen af faerdigpakninger, som opfylder kravene og kontrolforskrifterne i dette direktiv" .

(3) Undtagen for saerlige alkoholiske drikke, hvor volumenstoerrelserne er obligatoriske.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0463/99

af Maria Cardona (UPE) til Kommissionen

(24. februar 1999)

Om: EU-stoette til uvejrsramte landbrugsbedrifter paa Madeira

I anden uge af januar 1999 blev den autonome region Madeira haardt ramt af voldsomme storme. Uvejret drev hen over naesten alle kommuner og ramte stort set alle landbrugsbedrifter, herunder isaer de sydvendte bedrifter, hvis hovedafgroede er bananer, der jo som bekendt er landbrugets vigtigste indtaegtskilde i regionen.

Skaderne anslaas til mere end 1 mia. escudos, dvs. mere end 5 mio. euro, hvilket viser, at situationen er meget alvorlig, da det er saa godt som sikkert, at indtaegtstabet - isaer for smaa og mellemstore virksomheder - vil resultere i alvorlige sociale problemer.

Kan Kommissionen under disse virkeligt - socialt set - foruroligende forhold oplyse, om der allerede er ydet - eller snarest vil blive ydet - nogen form for oekonomisk eller anden stoette til de paagaeldende landbrugsbedrifter for at undgaa endnu et indtaegtstab for denne portugisiske autonome region, der allerede er en af de fattigste i Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. marts 1999)

Den portugisiske regering har allerede forelagt Kommissionen en anmodning om stoette. Kommissionen anmodede herefter om supplerende taloplysninger om det type uvejr, der ramte oeen, og dets konsekvenser for landbrugets og skovbrugets produktion og potentiale.

Med hensyn til strukturforanstaltninger er det i artikel 5, litra h), i Raadets forordning (EOEF) 4256/88, aendret ved Raadets forordning (EOEF) 2085/93 af 20. juli 1993 om aendring af forordning (EOEF) 4256/88 om gennemfoerelsesbestemmelser til forordning (EOEF) 2052/88 for saa vidt angaar Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Udviklingssektionen(1), fastsat, at EUGFL, Udviklingssektionen, kan medfinansiere genopbygning af landbrugs- og skovbrugsproduktionspotentiale, som er beskadiget ved naturkatastrofer. I denne forbindelse kan midlerne til en eventuel EU-stoette hentes fra den samlede bevilling til EU-stoetterammen for Portugal.

(1) EFT L 193 af 31.7.1993.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0696/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1999)

Om: Strukturfondene

Regioner, hvis koebekraftstandarder er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, klassificeres som "maal 1-regioner" og modtager betydelige EF-stoettemidler.

Beregningen af, hvorvidt dette loft er overskredet eller ej, foretages som fastsat i forslag til Raadets forordning (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene, KOM(98) 0131(1), paa grundlag af EUROSTATs statistiske oplysninger for de seneste tre aar.

I oejeblikket foreligger der kun tal for regnskabsaarene 1994, 1995 og 1996.

Hvornaar erstattes tallene for 1994 med 1997-tallene for de regioner, som soeger om klassificering som "maal 1-regioner"?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(19. april 1999)

Overslagene for 1997 over bruttonationalproduktet efter region (BNPR) pr. indbygger udtrykt i koebekraftstandarder forventes at foreligge i december 1999.

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1111/99

af Paul Ruebig (PPE) til Kommissionen

(15. april 1999)

Om: Konkurrencesituationen i det faelles marked for surfbraet

Maalet med EU's konkurrenceregler er at sikre et konkurrencedygtigt europaeisk indre marked og forhindre negative virkninger af en eller flere virksomheders beherskende stilling paa det europaeiske marked. Et stort antal producenter sikrer den frie konkurrence og soerger saaledes for den frie adgang til markedet og sikrer dermed ogsaa principielt flere arbejdspladser gennem monopol - hhv. oligopolstrukturer.

I foelge tyske oplysninger er sektoren for produktionen af surfbraet, der er blevet overtaget af enkelte leverandoerer, kendetegnet ved en stigende markedskoncentration.

Hvordan bedoemmer Kommissionen markedet for surfbraet og hvilke markedsandele for de enkelte leverandoerer (eventuelt uden naevnelse af navn men til gengaeld oprindelsesland)gaar den ud fra?

Hvilke planer om overtagelse blev i de sidste 6 maaneder meddelt konkurrencemyndighederne?

Betyder dette, at Kommissionen er noedt til at handle, og hvilke foranstaltninger vil den i givet fald traeffe og/eller er der planer om?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(6. maj 1999)

I henhold til EU's regler om kontrol med fusioner (Raadets forordning (EOEF) 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser(1)) er det kun store fusioner (sammenslutninger, overtagelser og joint venture-selskaber) af faellesskabsdimension, der skal anmeldes til Kommissionen. En fusion er af faellesskabsdimension, naar det beroerte selskabs omsaetning overstiger visse niveauer. Normalt skal alle de deltagende selskabers omsaetning paa verdensplan tilsammen overstige 5 mia. EUR og mindst to af de deltagende virksomheders omsaetning paa faellesskabsplan overstige 250 mio. EUR. Fusioner, hvor omsaetningen ligger under disse niveauer, hoerer under medlemsstaternes konkurrencemyndigheder (f.eks. Bundeskartellamt i Tyskland). Det gaelder for langt stoerstedelen af fusionerne.

I sin hidtidige praksis har Kommissionen ikke foretaget nogen naermere undersoegelse af markedet for surfbraet. Den har ikke inden for det sidste halve aar modtaget nogen anmeldelse af en overtagelse inden for surfbraetsektoren eller oplysninger om, at der skulle vaere gennemfoert en fusion inden for denne sektor, som skulle have vaeret anmeldt i henhold til Raadets forordning (EOEF) 4064/89. Der er derfor ikke ivaerksat en procedure om fusionskontrol inden for denne sektor. Det er muligt, at de nationale konkurrencemyndigheder har kendskab til relevante sager og kan vaere behjaelpelige med oplysninger.

(1) EFT L 395 af 30.12.1989.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0701/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1999)

Om: Strukturfondene

Regioner, hvis koebekraftstandarder er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, klassificeres som "maal 1-regioner" og modtager betydelige EF-stoettemidler.

Beregningen af, hvorvidt dette loft er overskredet eller ej, foretages som fastsat i forslag til Raadets forordning (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene, KOM(98) 0131(1) paa grundlag af EUROSTATs statistiske oplysninger for de seneste tre aar.

Generaldirektoeren for EF's statistiske kontor EUROSTAT oplyste paa moedet i Europa-Parlamentets Underudvalg om Monetaer Politik den 17. februar 1999, at der i de statistiske oplysninger for aarene 1994, 1995 og 1996 ogsaa var medtaget tal for den uformelle oekonomi i de analyserede regioner, uden at han dog praeciserede, hvilke kriterier der var anvendt for at anslaa eller vurdere denne type aktiviteter.

Hvilken andel af de regionale indtaegter henhoerer under henholdsvis den uformelle og den formelle oekonomi i den autonome region Asturias for hvert af disse aar?

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0493/99

af Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) til Kommissionen

(5. marts 1999)

Om: OEdelaeggelse af den graeske oe Gavdopoula

Ifoelge planer, der er blevet bekendtgjort for nylig, skal der bygges et havneanlaeg paa den graeske oe Gavdopoula, som fuldstaendig vil oedelaegge det lokale oekosystem. Det er planen, at hele oeen skal nivelleres til en hoejde af seks meter over havoverfladen. Med det materiale, der herved opstaar, skal oeens overflade foroeges, saaledes at der kan bygges en privat havn, hvor skibe kan ankre op paa et omraade paa ca. 12 kilometers laengde. Endvidere skal der opfoeres industribygninger, lagerhaller og forvaltningsbygninger.

OEen Gavdopoula og den region, der omgiver den, er beskyttet i henhold til direktivet om naturlige levesteder og vilde dyr og planter. Den graeske regering har forlaengst givet denne region beskyttelsesstatus. Den benyttes som en vigtig hvileplads for traekfugle paa vej til Afrika. Paa oeen findes der bl.a. 14 forskellige landsneglearter, som ikke findes noget andet sted i verden. I farvandene lever der bl.a. munkesaeler og havskildpadder. Endvidere er der blevet gjort antikke fund paa oeen, som er af betydning for den europaeiske kulturarv.

1. Hvad mener Kommissionen om de beskyttelsesnormer, som ifoelge bestemmelserne i direktivet om naturlige levesteder og vilde dyr og planter skal overholdes i regionen Gavdopoula for i det mindste at forhindre - saaledes som det kraeves i direktivet - en forvaerring af den oekologiske situation?

2. Finder Kommissionen de planlagte projekter i regionen Gavdopoula acceptable paa baggrund af de europaeiske miljoebeskyttelsesnormer?

3. Mener Kommissionen, at de undersoegelser af projektets indvirkning paa miljoeet, som er blevet gennemfoert som et led i den paagaeldende planlaegning, er tilstraekkelige i henhold til den europaeiske lovgivning?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-0396/99 og E-0493/99

(21. april 1999)

Kommissionen vil gerne henlede det aerede medlems opmaerksomhed paa det svar, den har afgivet paa hr. Ephremidis' mundtlige forespoergsel nr. H-669/98 under spoergetiden i Europa-Parlamentets moedeperiode i juli 1998(1), samt paa dens besvarelser af de skriftlige forespoergsler nr. E-741/98(2) fra hr. Papayannakis og nr. E-3607/98(3) fra fr. Schroedter.

I fortsaettelse af disse svar har Kommissionen nu sendt en aabningsskrivelse til Graekenland med anmodning om naermere oplysninger i denne sag. Alt efter de graeske myndigheders svar vil Kommissionen dernaest overveje, hvordan sagen skal foelges op.

(1) Parlamentsforespoergsler (juli 1998).

(2) EFT C 402 af 22.12.1998, s. 27.

(3) EFT C 297 af 15.10.1999, s. 88.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0015/99

af Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) til Kommissionen

(12. januar 1999)

Om: Klagen over forbraendingsanlaegget i Drogenbos

I svaret paa mit spoergsmaal (H-0968/98)(1) om situationen med hensyn til klagen over det planlagte forbraendingsanlaeg i Drogenbos, oplyste Kommissionen den 17. november 1998, at den havde modtaget en raekke oplysninger i sagen fra de belgiske myndigheder, som den var i gang med at undersoege.

Paa den baggrund bedes Kommissionen oplyse foelgende:

1. Har den afsluttet denne undersoegelse og i givet fald med hvilket resultat?

2. Hvilken forbindelse er der mellem denne klage og den traktatovertraedelsesprocedure, som blev indledt mod Belgien i december som foelge af ufuldstaendig gennemfoerelse i national lovgivning af direktiverne om forebyggelse (98/369/EOEF)(2) og nedbringelse (89/429/EOEF)(3) af luftforurening fra nye kommunale affaldsforbraendingsanlaeg?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(11. februar 1999)

Efter behandlingen af klagerne vedroerende det forbraendingsanlaeg, der er genstand for det aerede medlems skriftlige forespoergsel, har Kommissionen besluttet i henhold til EF-traktatens artikel 169 at indlede en overtraedelsesprocedure mod Belgien som foelge af en formodet overtraedelse af Raadets direktiv 85/337/EOEF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet(4).

Den igangvaerende overtraedelsesprocedure mod Belgien som foelge af dette lands ufuldstaendige gennemfoerelse af Raadets direktiv 89/603/EOEF af 8. juni 1989 om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale affaldsforbraendingsanlaeg(5) og Raadets direktiv 89/429/EOEF af 21. juni 1989 om nedbringelse af luftforurening fra bestaaende kommunale affaldsforbraendingsanlaeg(6) er helt uden sammenhaeng med denne sag.

(1) Det fuldstaendige forhandlingsreferat fra moedeperioden i november 1998.

(2) EFT L 163 af 14.6.1989, s. 32.

(3) EFT L 203 af 15.7.1989, s. 50.

(4) EFT L 175 af 5.7.1985.

(5) EFT L 163 af 14.6.1989.

(6) EFT L 203 af 15.7.1989.