DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/233

(2004/C 88 E/0236)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0835/04

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om: Ændring af forordningen om mærkning af vin

Kommissionen har netop ændret forordning nr. 753/2002 (1) om mærkning af vin, hvad der indebærer, at tredjelande kan anvende de samme traditionelle betegnelser, som anvendes i medlemsstaterne, forudsat bestemte vilkår er opfyldt.

Med den nye forordning er de to kategorier af traditionelle betegnelser, som kan forekomme på etiketterne med henblik på at definere kvalitetsvine, således blevet samlet i én kategori. I kategori A optrådte der 50 italienske benævnelser, bl.a. Classico, Cacc'e mitte, Fine, Passito m.fl., der var omfattet af en begrænset beskyttelse og som også kunne benyttes af udenlandske producenter på bestemte betingelser. I kategori Β var der opregnet sytten benævnelser eller geografiske betegnelser, bl.a. Amarone, Brunello, Gutturnio, Recioto og Sforzato, som udelukkende var forbeholdt de italienske vine.

Konsekvensen af denne ændring er, at fremover er disse benævnelser ikke længere forbeholdt producenterne i et specifikt område, men de kan også benyttes af ikke-europæiske lande, forudsat vinene er i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i det pågældende land. Således kan australske eller chilenske vine benytte etiketter med fantasinavne, hvor der optræder betegnelser på de mest berømte italienske vine, hvad der kan forvirre forbrugerne.

Dertil kommer, at mens man for at kunne benytte disse benævnelser for italienske vine og andre vine i EU skal opholde de særdeles strenge europæiske VQPRD-regler, anerkendes det med ændringen af forordningen, at der i forbindelse med ikke-europæiske vine på etiketten kan benyttes betegnelser, som producentsammenslutningerne selv kan give tilladelse til og forvalte, hvad der helt klart indebærer en risiko for, at oplysningerne ikke er korrekte og velbegrundede.

Mener Kommissionen ikke, at det i den fastsatte overgangsperiode frem til 15. marts meget hurtigt skal vurderes, hvordan svig og vildledning af de europæiske forbrugere bedst kan undgås, og hvordan der kan sikres et marked for vin, som er karakteriseret ved gennemsigtighed og kvalitet?

Mener Kommissionen ikke, at den i stedet for at dække sig ind mod eventuelle indvendinger fra ikke-europæiske lande under WTO-forhandlingerne i højere grad burde beskytte den europæiske vinsektor i betragtning af, at forordningen er blevet godkendt af Forvaltningskomiteen for Vin til trods for, at de vinproducerende lande Italien, Frankrig, Portugal, Grækenland og Luxembourg stemte imod?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. april 2004)

Hvad angår de grunde, der foranledigede Kommissionen til at vedtage de nye regler om mærkning, bør det erindres, at visse vinproducerende tredjelande efter meddelelsen af forordning (EF) nr. 753/2002 (2) til WTO alvorligt kritiserede forordningens indhold. For at tydeliggøre forordningen over for tredjelandene blev der afholdt to konsultationsmøder i Genève.

Tredjelandene anså Kommissionens bestemmelser om visse traditionelle udtryk (del B) for et nyt eksempel på EU's forsøg på at opnå eksklusiv beskyttelse som en industriel ejendomsret i forbindelse med aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (ADPIC) på samme måde som de geografiske betegnelser. Dette kunne have været til fare for EU's bestemmelser om beskyttelse af de geografiske betegnelser og øget risikoen for, at der oprettes et WTO-panel mod enhver politik, som Kommissionen måtte føre for mærkning af vin.

I lyset af tredjelandenes bemærkninger og for at fjerne enhver trussel, der måtte opstå for den juridiske soliditet af de nuværende bestemmelser om mærkning, besluttede Kommissionen at gennemføre ændringer af forordningen og indføre en ordning, der uden forskelsbehandling beskytter de traditionelle udtryk både internt og for importerede vine.

De nuværende betingelser for tredjelandenes anvendelse af traditionelle udtryk svarer til dem, der tidligere gjaldt for anvendelse af de traditionelle udtryk i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

Disse betingelser omfatter, jf. artikel 1, stk. 10, i forordning (EF) nr. 316/2004 (3) om ændring af artikel 37, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 753/2002, følgende:

a) tredjelandet skal forelægge Kommissionen en begrundet anmodning og fremsende de oplysninger, som berettiger til at godkende det traditionelle udtryk

b) det traditionelle udtryk skal være affattet på det officielle sprog i det tredjeland, der fremsætter anmodningen, og udtrykket skal på dette sprog have været anvendt i mindst ti år

c) er det traditionelle udtryk ikke affattet på det officielle sprog, skal anvendelse af udtrykket være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning; i så fald skal det traditionelle udtryk på dette sprog have været anvendt uafbrudt i mindst de sidste 25 år

d) andre kriterier som udtrykkets »specificitet« og »særegne karakter« og umuliggørelse af misbrug skal også være opfyldt.

Hvad angår netop de italienske traditionelle udtryk, skal flere betingelser altså være opfyldt for, at tredjelandene kan anvende dem i EU. Det betyder, at for at et traditionelt udtryk som »Brunello« eller »Amarone« kan anvendes, så skal italiensk være det officielle sprog i tredjelandet, og det traditionelle udtryk skal have været anvendt i mindst ti år, eller hvis italiensk er anerkendt som det andet officielle sprog i det pågældende tredjeland, så skal udtrykket have været anvendt i mindst de sidste 25 år. Udtrykket skal envidere være specifikt og karakteristisk, så det ikke virker vildledende på forbrugerne, når vinen afsættes i EU. Udtrykket anvendelse i tredjelandet skal også være udtryk for en vis tradition.

Der erindres om, at medlemsstaterne i Forvaltningskomitéen for Vin deltager i beslutningen, fordi enhver anmodning fra et tredjeland skal forelægges komitéen til udtalelse.

(1) EFT L 118 af 4.5.2002, s. 1.

(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002 af 29. april 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 118 af 4.5.2002.

(3) Kommissionens forordning (EF) nr. 316/2004 af 20. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 753/2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EUT L 55 af 24.2.2004.