SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0535/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (20. februar 1997)

Om: Agentur for biomedicinsk forskning

Det er ved forskellige lejligheder blevet understreget, at Den Europaeiske Union har et svagt »forskningssystem«, hvilket til dels skyldes den fragmenterede forskningspolitik og det endnu mangelfulde samarbejde mellem de europaeiske lande, som har bevirket en forholdsvis ringe teknologisk afsmitning paa produktionssystemet. Denne situation har vaeret medvirkende til at give det amerikanske og japanske »forskningssystem« et forspring.

Situationen inden for biomedicinsk forskning kan bruges som eksempel. Der findes ingen faellesskabsorganer, der specifikt har til opgave at indsamle og viderebringe oplysninger samt at fremme udvekslingen og formidlingen af forskningsresultater mellem de forskellige eksisterende EU-institutter og skabe forbindelse mellem disse og biosundhedsindustrien for at tage udfordringen fra de store amerikanske og japanske koncentrationer op. I oejeblikket tegner USA sig for 65% af patenterne inden for bioteknologi, mens EU kun tegner sig for 15%.

Vil Kommissionen for saa vidt specifikt angaar biomedicinsk forskning:

1. Redegoere for sit syn paa den manglende koordinering af forskningen i Unionen og paa dennes begraensede evne til at producere patenter?

2. Oplyse, om ikke den mener, at det ville vaere hensigtsmaessigt og nyttigt at foreslaa, at der oprettes et agentur svarende til Arbejdsmiljoeagenturet i Bilbao og Laegemiddelagenturet i London med det formaal at skabe forbindelse mellem institutterne for biomedicinsk forskning, indsamle, udarbejde og analysere tekniske og forvaltningsmaessige videnskabelige data, som, behoerigt integreret, kan vaere interaktivt og multimedialt disponible for disse institutter, hvorved man vil kunne komme den hyppige forekomst af dobbeltforskning til livs, fremme »kvalitetskontrollen« og udarbejde tekniske og videnskabelige udtalelser til brug for den europaeiske lovgivende myndighed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson (11. april 1997)

1. Det er i foerste omgang medlemsstaterne selv, der er ansvarlige for koordineringen af de nationale FTU-politikker. Via forskellige forskningsprogrammer inden for biomedicin og sundhed er det alligevel lykkedes Den Europaeiske Union at skabe en vis koordinering. Der er blevet oprettet over 700 forskningsnetvaerk, der giver forskerne et snaevert tvaernationalt samarbejde. Kommissionen er ikke enig med det aerede medlem i, at der i Faellesskabet er manglende koordinering inden for biomedicinsk forskning.

Kommissionen vil dog give det aerede medlem ret i, at Europa ikke har gjort nok, hvad angaar innovation. For at forbedre denne situation blev »Groenbogen om innovation« udgivet i 1995. Siden har Kommissionen udarbejdet »Foerste handlingsplan for innovation i Europa« ((KOM(96) 589. )), som blev praesenteret den 20. november 1996, og som i oejeblikket droeftes i Parlamentet og Raadet.

2. Uden paa forhaand at ville afvise muligheden for et specialiseret agentur, og uden at tage stilling til spoergsmaalet om retslig kompetence, agter Kommissionen ikke at foreslaa oprettelse af et saadant agentur for koordinering af de biomedicinske institutter. Koordineringen af biomedicinsk forskning sikres i et vist omfang af Faellesskabets forskningsprogrammer. Hvad angaar foranstaltningerne til fremme af innovation, henvises det aerede medlem til »Foerste handlingsplan for innovation i Europa«.