SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2937/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Omkostningerne for de europaeiske virksomheder som foelge af omstillingen til Euroen

Ifoelge oplysninger i den europaeiske presse vil omkostningerne som foelge af omstillingen til Euroen beloebe sig til 100.000 ecu (eller over 30 mio drakmer) for de smaa kommercielle virksomheder i EU.

Dette beloeb er uacceptabelt, isaer hvis man tager hensyn til, at disse virksomheder har en meget lille omsaetning, idet problemet er saerlig stort for denne art virksomheder i lande, der ligger i udkanten af Europa, som ikke har direkte adgang til Unionens vigtigste markeder, og hvis indtaegter er begraensede.

Jeg beder Europa-Kommissionen oplyse, om den har foretaget en relevant vurdering af, hvor meget de smaa og mellemstore virksomheder i EU helt konkret vil blive belastet som foelge af omstillingen til den nye valuta, samt om den planlaegger nogen som helst form for stoette gennem EU-programmer, for at de kan overkomme omkostningerne i forbindelse med indfoerelsen af Euroen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (20. november 1997)

De vurderinger, der er foretaget med hensyn til virksomhedernes omkostninger som foelge af euroens indfoerelse, har foert til meget forskellige resultater afhaengigt af karakteren af de undersoegte virksomheder og de forskellige antagelser om omstillingens naermere vilkaar. Kommissionen har ikke foretaget en saadan vurdering, men oensker i den henseende at understrege foelgende:

- virksomhederne faar sandt nok en raekke engangsomkostninger ved euroens indfoerelse, men fordelene er af langt mere varig karakter, nemlig indfoerelse af stabile makrooekonomiske rammer, virkeliggoerelse af det indre marked, hvilket letter samhandelen inden for EU betydeligt ved at fjerne kursusikkerhed og fremme prisgennemsigtighed, samt besparelser i de administrative omkostninger i forbindelse med valutatransaktioner, saasom kurssikring

- samtlige virksomheder bliver derfor bedre i stand til at udnytte mulighederne af det indre marked. Fordelene bliver saerligt maerkbare for smaa og mellemstore virksomheder, da stoerre virksomheder normalt raader over ressourcer til at forvalte og forhandle internationale oekonomiske transaktioner.

Kommissionen yder to specifikke bidrag for at bistaa virksomhederne i deres forberedelser til euroens indfoerelse. Foerst og fremmest reducerer Kommissionen den usikkerhed, som forhindrer virksomheder i at forberede og investere i forbindelse med euroen, f.eks. ved at udarbejde det omstillingsscenario, der blev vedtaget i Madrid i december 1995, og Raadets forordning (EF) nr. 1103/97 af 17. juni 1997 om visse bestemmelser vedroerende indfoerelsen af euroen ((EFT L 162 af 19.6.1997, s. 1. )). Det saetter virksomhederne i stand til at planlaegge og dermed spare omkostninger. Kommissionen arbejder endvidere i en bred vifte af raadgivende fora, som beskaeftiger sig med alle uloeste problemer (med de nationale myndigheder for saa vidt angaar for eksempel de skatte- og regnskabsmaessige aspekter af den oekonomiske og monetaere union (OEMU) og med eksperter i en raekke arbejdsgrupper, hvoraf en gruppe isaer er beskaeftiget med at undersoege de smaa og mellemstore virksomheders behov).

Dernaest bidrager Kommissionen til oplysning af virksomhederne. Dette sker bl.a. gennem udgivelse af brochurer og sponsorering af konferencer. De smaa og mellemstore virksomheders behov har faaet saerlig opmaerksomhed, og i juni 1997 offentliggjorde Sammenslutningen vedroerende Den Europaeiske Monetaere Union i samarbejde med Kommissionen resultaterne af en raekke case studies om seks smaa og mellemstore virksomheders forberedelser til euroen. Ligeledes i 1997 udgav Euro-Instituttet en praktisk vejledning for de smaa og mellemstore virksomheders forberedelse. Hertil kommer, at Kommissionen planlaegger yderligere undersoegelser og oplysningstiltag.