SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1049/02

af Claude Moraes (PSE) til Kommissionen

(18. april 2002)

Om: Fri bevægelighed for personer og ydelser ved dødsfald i EU

Et britisk ydelsesdirektorat har i henhold til loven givet en af mine vælgere, som er mor til en britisk statsborger, som døde, medens han arbejdede og havde bopæl i Holland, afslag på hendes ansøgning om et begravelsestillæg efter, at hendes afdøde søns legeme var blevet ført tilbage til Det Forenede Kongerige med henblik på begravelsen, som hun tilrettelagde. Dette afslag blev givet på trods af, at hun modtager indkomststøtte, og det er gyldigt med den begrundelse, at den afdøde ikke har haft bopæl i Det Forenede Kongerige på tidspunktet for død.

Er Kommissionen enig i, at der er tale om en alvorlig mangel med hensyn til værdierne og de arbejdsmæssige realiteter i en Europæisk Union med fri bevægelighed for personer?

Vil Kommissionen overveje, om forordning 1408/71(1) skal ændres, således at man forhindrer en sådan situation i at opstå på ny? Borgere, som økonomisk er ude af stand til at dække udgifterne til en begravelse, kan ikke blive ladt tilbage med en sådan byrde, der er en direkte følge af foreningen af Europa.

Findes der på indeværende tidspunkt en godtgørelse, som Europa kan stille til rådighed for de personer, som stilles over for en sådan mangel i lovgivningen?

(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(3. juni 2002)

Det ærede parlamentsmedlem henviser til en britisk statsborger, som var ansvarlig for begravelsen af sin søn, som var bosiddende og arbejdede i Nederlandene, hvor han døde. Moderens anmodning om begravelseshjælp blev afslået, da den afdøde ikke havde været bosiddende i Det Forenede Kongerige på dødstidspunktet, selvom moderen modtog indkomststøtte (en kvalificerende ydelse).

I henhold til britisk lov skal følgende to betingelser opfyldes for at kunne modtage begravelseshjælp:

- den person, der arrangerer begravelsen, skal modtage en kvalificerende ydelse f.eks. indkomststøtte

- den afdøde skal have været normalt bosiddende i Det Forenede Kongerige.

Forordning (EØF) nr. 1408/71(1), som gælder for nærværende situation, indeholder ganske rigtigt bestemmelser om ydelser ved dødsfald, der defineres som enhver éngangsydelse i tilfælde af dødsfald (artikel 1, litra v)), hvilket i princippet omfatter den britiske begravelseshjælp. Da den afdøde søn arbejdede i Nederlandene, fandt kun den nederlandske lovgivning anvendelse i henhold til denne forordning, og det bør i den forbindelse bemærkes, at den sociale sikringsordning i Nederlandene ikke omfatter bestemmelser om begravelseshjælp.

Det skal også bemærkes, at forordning (EØF) nr. 1408/71 om samordning af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, der flytter inden for Fællesskabet, blot koordinerer medlemsstaternes sikringsordninger og ikke harmoniserer dem. Derfor kan medlemsstaterne frit organisere og finansiere deres sociale sikringsordninger efter eget skøn, så længe EF-rettens grundlæggende principper overholdes, f.eks. princippet om ikke-forskelsbehandling.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, EFT L 149 af 5.7.1971.