ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1226/00

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(14. april 2000)

Om: Miljø

Kommissionen har for nylig foreslået en ordning for handel med emissioner mellem medlemsstaterne, som vil kunne gøre det nemmere og billigere at opfylde Kyoto-protokollen, der har som mål at reducere det nuværende emissionsniveau med 8 % i perioden 2008-2012. Der tales her om nettoemissioner af de pågældende gasser.

Finder Kommissionen ikke, at det ville være mere på sin plads at tilpasse disse parametre efter emissionerne pr. produceret enhed og dermed gøre vore virksomheder mere konkurrencedygtige set ud fra et miljømæssigt synspunkt samt på direkte vis fremme forskning i og udvikling af mere miljøvenlige produktionsteknikker?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at forhindre, at EU's industrivirksomheder flytter til lande med en mere fleksibel lovgivning på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. maj 2000)

Kommissionen mener ikke, at det vil være mere hensigtsmæssigt at bruge emissioner pr. produceret enhed som grundlag for opfyldelsen af dens forpligtelser efter Kyoto-protokollen. Det skyldes grundlæggende, at målene i protokollen er absolutte mål, og at EU's drivhusgasemissioner, derfor skal reduceres i absolutte tal for at dens internationale forpligtelser er opfyldt.

Med hensyn til muligheden for, at industrivirksomheder flytter til lande uden for EU, må det bemærkes, at alle EU's største industrialiserede konkurrenter har påtaget sig at opfylde emissionsreduktionsmål, hvilket også betyder, at der skal iværksættes strategier. Det er således sandsynligt, at virksomheder i andre industrilande også vil skulle gøre en indsats, der kan sammenlignes med den, der kræves af EU-virksomhederne.

Hvad angår industrivirksomheders eventuelle udflytning til udviklingslande, der ikke skal opfylde mål efter Kyoto-protokollen, mener Kommissionen, at beslutninger om udflytning afhænger af en lang række faktorer, hvor miljøkriterier kun er en enkelt faktor. På længere sigt må det dog forventes, at også udviklingslandene skal påtage sig at begrænse deres emissioner, hvis målene i rammekonventionen om klimaændringer skal overholdes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0570/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Rådet

(2. marts 2000)

Om: Udvidelse af afstemningen med kvalificeret flertal

Rådet bedes anføre, hvilke medlemsstater der under de seneste to regeringskonferencer har foreslået en udvidelse af afstemningen med kvalificeret flertal og på hvilke områder, og hvilke forslag der blev vedtaget, og hvilke medlemsstater der gik imod en sådan udvidelse?

Svar

(10. juli 2000)

Rådet minder det ærede parlamentsmedlem om, at regeringskonferencen er et midlertidigt forum, der består af repræsentanter for medlemsstaternes regeringer og er adskilt fra Rådet.

Rådet har derfor ikke beføjelse til at besvare spørgsmål om regeringskonferencens forløb eller om medlemsstaternes holdninger på konferencen.

Det ærede parlamentsmedlem er bekendt med, at udvidet anvendelse af kvalificeret flertal har været et tilbagevendende spørgsmål på regeringskonferencerne, og at en sådan udvidet anvendelse finder sted gradvis, efterhånden som traktaterne udvikler sig. For så vidt angår de fremskridt, der blev gjort i Maastricht, henviser Rådet til en undersøgelse foretaget af Europa-Parlamentets generalsekretariat (Generaldirektoratet for Forskning, Afdelingen for Politiske og Institutionelle Spørgsmål) i januar 1996. Med hensyn til de fremskridt, der blev gjort i Amsterdam, erindrer Rådet om, at det blev besluttet, at to medlemmer af Europa-Parlamentet skulle deltage i møderne i Den Forberedende Gruppe under repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer som observatører, der kunne tage ordet for at gøre Europa-Parlamentets synspunkter gældende vedrørende alle behandlede spørgsmål, og som skulle have adgang til al relevant dokumentation. Denne løsning imødekom også ønsket om at sikre en bedre orientering af Europa-Parlamentets medlemmer om arbejdets forløb og de opnåede resultater.

For den igangværende regeringskonference gælder samme ordning. Det ærede parlamentsmedlem vil således blive informeret af Europa-Parlamentets observatører om konferencens forløb og navnlig om holdningerne til spørgsmålet om udvidet anvendelse af kvalificeret flertal.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0470/00

af Isabelle Caullery (UEN) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: Fællesskabsprogrammer, -projekter og -initiativer i regionen Ile-de-France

Kan Kommissionen opstille en udtømmende liste med de forskellige fællesskabsprogrammer, -projekter og -initiativer, som regionen Île-de-France modtager støtte fra, og i hvilket omfang som overordnet regional myndighed?

Kan Kommissionen ligeledes anføre samtlige fællesskabs-programmer og -initiativer, som de forskellige organer, forskningscentre, foreninger, universiteter, kommuner og andre sammenslutninger mv., der rent geografisk er placeret i regionen Île-de-France, deltager i, og i hvilket omfang de deltager?

Samlet supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi på skriftlige forespørgsler E-0469/00 og E-0470/00

(5. maj 2000)

Som følge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0225/00

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Rådet

(28. januar 2000)

Om: Fællesskabets arbejdsgrupper

Europa-Parlamentet har ingen kontrolbeføjelser over Fællesskabets arbejdsgrupper. Der vides kun lidt om dem, selv i de nationale parlamenter.

Vil Rådet fremsende en fortegnelse over alle de arbejdsgrupper, der er dannet, med angivelse af deres formål, de nationale repræsentanters rang og status samt en kort redegørelse for de vigtigste spørgsmål, der i øjeblikket drøftes.

Svar

(8. juni 2000)

Rådet tillægger det den allerstørste betydning, at beslutningstagningen på Den Europæiske Unions niveau karakteriseres af åbenhed og gennemsigtighed. Det understreger, at de af Fællesskabets arbejdsgrupper, som der henvises til, ikke må forveksles med de udvalg, der er nedsat for at bistå Europa-Kommissionen inden for de generelle rammer af komitologiafgørelsen af 28.6.1999.

Efter at have gjort dette klart skal Rådet oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at det som en del af de reformer, der skal sikre et effektivt Råd i en udvidet Union, for nylig har strømlinet og reduceret antallet af sine forberedende organer, som nu er fastlagt i en officiel fortegnelse. Denne fortegnelse oplyser om de udvalg og grupper, der direkte er inddraget i det forberedende arbejde i forbindelse med Rådets samlinger, og vil blive gennemført gradvis. Den vil blive ajourført, så den kommer til at afspejle eventuelle ændringer. Arbejdet i alle sådanne forberedende organer er naturligvis underordnet og følges nøje af Rådet.

Det er i forlængelse af proceduren for ændring af Rådets forretningsorden, som er ved at blive afsluttet, blevet pålagt Generalsekretariatet for Rådet at offentliggøre fortegnelsen over de forberedende instanser. Det ærede parlamentsmedlem vil i den forbindelse få tilsendt et eksemplar.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0522/00

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(28. februar 2000)

Om: Det italienske postvæsens udbudsprocedure for postudbringning

Agter Kommissionen at foretage en kontrol af, hvorvidt det italienske postvæsens udbudsprocedure, bl.a. vedrørende udbringning af A-post, er i overensstemmelse med de gældende regler?

Sidste år blev aftalen med de statslige jernbaner om godstransport opsagt. Kan Kommissionen oplyse, om de nye transportselskaber er blevet udvalgt efter en korrekt udbudsprocedure i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne?

Strategien med hensyn til at integrere miljøpolitikken i de øvrige fællesskabspolitikker er et vigtigt mål for Den Europæiske Union således som fastlagt i Amsterdam-traktaten. Den Europæiske Union har forpligtet sig til at nedskære CO2 emissionerne således som fastlagt i Kyoto-konventionen.

Mener Kommissionen, at man bør foretrække jernbanetransport frem for landevejstransport, hvor dette er muligt og de to transportformer er lige effektive?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(7. april 2000)

Kommissionen er ikke bekendt med nogle formodede overtrædelser af fællesskabsbestemmelserne om offentlige aftaler og kan derfor ikke rette henvendelse til de italienske myndigheder for at afklare, om de gældende regler blev overholdt ved den udbudsprocedure, det ærede medlem omtaler.

Kommissionen vil derfor gerne have tilsendt de oplysninger, det ærede medlem ligger inde med. På grundlag af disse oplysninger vil Kommissionen indlede de fornødne undersøgelser for at kunne afgøre, om fællesskabsbestemmelserne om offentlige aftaler er blevet overtrådt. I påkommende tilfælde vil den træffe de fornødne foranstaltninger, der er fastsat i EF-traktaten, for at sikre, at den pågældende udbudsprocedure bliver i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne om offentlige aftaler.

Kommissionens aktuelle politik på jernbaneområdet tager sigte på at gøre jernbanerne konkurrencedygtige på transportmarkedet ved at etablere rammer, der sikrer, at de kan konkurrere på lige vilkår med andre transportformer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0175/00

af Olivier Duhamel (PSE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Europæisk udmærkelse

I forbindelse med den storm, som for nylig hjemsøgte en del af Vesteuropa, forlod hundredvis af europæere, både civil- og militærpersoner, deres land for at tage til et katastroferamt område og stille deres kompetence og energi til rådighed for at reparere dét, der kunne repareres, og hjælpe de berørte befolkninger.

Disse forbilledlige solidaritetshandlinger kunne foranledige EU, navnlig Kommissionen, til at indføre en europæisk udmærkelse, f.eks. i form af en europæisk fortjenstorden, til belønning af borgere eller grupper af borgere, der uanset på hvilket plan har arbejdet for at styrke samhørigheden mellem EU-landenes befolkninger eller udvise europæisk samfundssind.

Vil Kommissionen, og særlig dens formand, oplyse, om den mener, at indførelsen af en sådan udmærkelse som belønning for udvist mod og solidaritet i EU's tjeneste vil kunne accepteres, og om den i bekræftende fald hurtigt vil undersøge midlerne til at iværksætte en sådan udmærkelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(15. marts 2000)

Kommissionen forstår og deler det ærede medlems opfattelse.

Kommissionen mener imidlertid ikke, at et sådant initiativ henhører under dens kompetence. Et sådant initiativ kunne komme på tale, når EU skal foretage en detaljeret behandling af civilbeskyttelse på europæisk niveau.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0647/00

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2000)

Om: Den opstemmede sø Lago di Lacina i Kalabrien

Revisorer i Syditalien har konstateret, at den opstemmede sø Lago di Lacina, der er indtegnet på mange landkort over Kalabrien, slet ikke findes. Desuden blev det i 1999 afsløret, at der i Syditalien findes 120 hospitaler, der aldrig er blevet helt færdiggjort, og som aldrig har behandlet patienter. Et af disse hospitaler skal mafiaen endog have benyttet som skjulested for våben. Desuden findes der veje, som intetsteds ender, og fabrikker, som aldrig har påbegyndt produktionen.

Har de nævnte projekter modtaget støtte fra EU? I bekræftende fald, hvilken form for støtte har der været tale om, og hvor stor har den været? Er det muligt at kræve støtten tilbagebetalt?

Svar fra Michel Barnier på Kommissionens vegne

(7. april 2000)

Ifølge Kommissionens oplysninger har der ikke været ydet tilskud fra EU til den opstemmede sø Lago di Lacina.

De øvrige projekter, som det ærede medlem nævner, kan ikke umiddelbart identificeres på grundlag af de oplysninger, der gives i forespørgslen, og det kan derfor heller ikke oplyses, om der har været ydet tilskud til dem fra EU's fonde, eller om der har været uregelmæssigheder i forbindelse med deres iværksættelse.

Kommissionen er til disposition for det ærede medlem, hvis han ønsker en dybere undersøgelse på grundlag af mere præcise oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0412/00

af Olivier Dupuis (TDI) til Kommissionen

(9. februar 2000)

Om: EU-traktatens artikel 6 og 7

Mener Kommissionen ikke, at den snarest muligt må klarlægge hvordan, hvornår og efter hvilke kriterier den anvender og vil anvende EU-traktatens artikel 6 og 7, for at undgå politisk misbrug af traktatens bestemmelser og utidig indblanding i det politiske liv i nogle medlemsstater, der ikke gør sig skyldige i de menneskerettighedskrænkelser, som rent faktisk er dokumenteret i andre medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(23. marts 2000)

I artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union anføres de principper, som Unionen bygger på, og artikel 6 kræver ingen gennemførelsesforanstaltning fra Fællesskabets side.

Kriterierne for at udløse den mekanisme, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union, er defineret sådan, at det skal fastslås, at en medlemsstat groft og vedvarende overtræder principper i artikel 6, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union.

Kommissionen henleder det ærede medlems opmærksomhed på det forhold, at dens rolle i denne procedure ikke kan sammenlignes med den rolle, den spiller i forbindelse med en klassisk traktatbrudssag.

Endelig er det efter Kommissionens opfattelse ikke muligt på forhånd at præcisere de nærmere omstændigheder og de kriterier, som kan danne grundlag for at aktivere fremgangsmåden i artikel 7.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0391/00

af Maurizio Turco (TDI) til Kommissionen

(8. februar 2000)

Om: Anvendelse af strukturfondene i Italien 1994/1999

De seneste udtalelser fra den italienske revisionsret har på ny skabt polemik i Italien om den korrekte anvendelse af strukturfondene.

Ifølge de oplysninger, revisionsretten råder over, skulle Italien stadig være langt bagud i gennemførelsen af programmerne 1994/1999.

Er disse forlydender korrekte?

Kan Europa-Kommissionen hurtigst muligt offentliggøre de seneste oplysninger, den råder over, vedrørende forpligtelser og betalinger pr. region og pr. mål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(29. februar 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0456/00

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: Besvarelse af forespørgsel E-1877/99: strukturpolitikken og arbejdsmarkedet

Under henvisning til svaret på forespørgsel E-1877/99(1) af 20. december 1999 ønskes følgende supplerende spørgsmål besvaret:

1. Hvilket oplysningsmateriale danner grundlag for besvarelsen af punkt 5 (oplysninger fra Østrig)?

2. Hvilken national myndighed indsamler oplysningerne i forbindelse med EU's strukturmidler?

3. Er de arbejdspladser, der er skabt i mål 1-området Burgenland (2100), oprettet på kort, mellemlang eller lang sigt?

4. Hvor mange af de 2100 nyskabte arbejdspladser er fuldtids- hhv. deltidsbeskæftigelse?

5. Efter hvilke kriterier hhv. definitioner skelner Kommissionen mellem arbejdspladser på kort, mellemlang og lang sigt?

6. Inden for hvilke områder hhv. sektorer af erhvervslivet blev disse arbejdspladser skabt?

7. Gennem hvilke undersøgelser og analyser hhv. ved hjælp af hvilke metoder påviser Kommissionen, at der gennem ydelse af strukturstøtte kan skabes 5800 arbejdspladser i mål 1-området Burgenland?

8. Hvordan kan Kommissionen dokumentere, at disse arbejdspladser ville være gået tabt, hvis der ikke var blevet givet EU-strukturstøtte?

(1) EFT C 203 E af 18.7.2000, s. 78.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(28. marts 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0177/00

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Udsættelse af billige sygeforsikringer for fri konkurrence

1. Kan Kommissionen bekræfte rigtigheden af meddelelsen fra Rådet for Folkesundhed og Omsorg (RVZ) i Nederlandene, hvorefter den gældende lov om adgang til sygeforsikringer (WTZ) ikke længere må fastsætte, at de private forsikringsvirksomheder er forpligtet til at tilbyde en fordelagtig standardpakkepolice til forsikrede over 65 år?

2. Kan Kommissionen samtidig bekræfte, at også den såkaldte MOOZ, solidaritetsbidraget som alle privatforsikrede betaler for at give sygekasser med et højt antal ældre forsikrede kompensation for lave præmier og høje udgifter, ikke længere tillades af Den Europæiske Union?

3. Er Kommissionen klar over, at hundredtusinde forsikringstagere med en lav indkomst kommer i vanskeligheder, hvis svaret på spørgsmål 1 og 2 lyder ja?

4. Kan Kommissionen samtidig bekræfte, at den også overvejer andre foranstaltninger, som i tilfælde af gennemførelsen af ovennævnte vil bevirke en stærk forhøjelse af de kollektive udgifter for sundhedsplejen som f.eks. forpligtelsen til at indgå kontrakter med et større antal bidragsydere og træffe aftale om forsikringsydelsernes udgifter og omfang?

5. Hvad agter Kommissionen at gøre for at forhindre, at sundhedsvæsenet i Nederlandene udsættes for den frie konkurrence, navnlig da denne konkurrence bevirker, at de enkelte og kollektive udgifter til den eksisterende forsikringspakke stiger unødigt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(14. marts 2000)

Hver medlemsstat kan frit træffe afgørelse om sit sociale sikringssystem (herunder sundhedsvæsenet) og fastlægge betingelserne for berettigelse til støtte under systemet under forudsætning af, at fællesskabsretten overholdes. Der findes fællesskabsbestemmelser om koordinering af de sociale sikringssystemer, som sikrer, at den fri bevægelighed inden for Fællesskabet ikke hindres, samt bestemmelser vedrørende diskrimination mellem mænd og kvinder inden for social sikring.

Kommissionen er dog ikke bekendt med den specifikke meddelelse, som det ærede medlem beskriver, og heller ikke med fællesskabsforanstaltninger af den art, som beskrives. Kommissionen vil derfor udbede sig yderligere oplysninger hos de nederlandske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0148/00 af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen. Kroatiens medlemskab af WTO.



EF-Tidende nr. 303 E af 24/10/2000 s. 0150 - 0150



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0148/00 af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen (24. januar 2000) Om: Kroatiens medlemskab af WTO På baggrund af valget for nylig af en ny fremskridtsvenlig regering i Kroatien bedes Kommissionen forklare, hvorfor Kroatiens medlemskab af WTO har været blokeret i flere måneder på grund af modstand fra EU? Hvad gøres der for at sikre, at Kroatien kan blive medlem af WTO så hurtigt som muligt i overensstemmelse med EU's overordnede politik for Balkanområdet? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy (17. februar 2000) Kommissionen er fast besluttet på snarest muligt at få afsluttet forhandlingerne om Kroatiens medlemsskab af Verdenshandelsorganisationen (WTO). De politiske forandringer, der finder sted i Kroatien, har gjort det muligt at lægge en ny kurs for de bilaterale forbindelser. Da denne kurs imidlertid sigter mod en tættere integration med Unionen, må betingelserne for Kroatiens medlemsskab af WTO ikke være af en sådan karakter, at de gør det vanskeligt for både Fællesskabet og Kroationen at integrere sig med hinanden. Man vil fortsætte forhandlingerne mellem de berørte parter og intensivere dem i de kommende uger for at nå frem til en tilfredsstillende løsning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0470/00

af Isabelle Caullery (UEN) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: Fællesskabsprogrammer, -projekter og -initiativer i regionen Ile-de-France

Kan Kommissionen opstille en udtømmende liste med de forskellige fællesskabsprogrammer, -projekter og -initiativer, som regionen Île-de-France modtager støtte fra, og i hvilket omfang som overordnet regional myndighed?

Kan Kommissionen ligeledes anføre samtlige fællesskabs-programmer og -initiativer, som de forskellige organer, forskningscentre, foreninger, universiteter, kommuner og andre sammenslutninger mv., der rent geografisk er placeret i regionen Île-de-France, deltager i, og i hvilket omfang de deltager?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi på skriftlige forespørgsler E-0469/00 og E-0470/00

(8. marts 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0005/00

af Nicole Thomas-Mauro (UEN) til Rådet

(14. januar 2000)

Om: Forholdene i Sudan

Medens det internationale samfund, Den Europæiske Union og medlemsstaterne med rette er oprørt over de vanskelige forhold, som visse befolkningsgrupper rundt om i verden lever under, er de sudanske myndigheders uacceptable forfølgelser af det kristne mindretal i Sydsudan omgærdet af almindelig ligegyldighed.

De sudanske myndigheder fører en politik, der går ud på tvungen islamisering af disse befolkningsgrupper, og fremprovokerer herved masseudvandringer, og samtidig misbruger de den humanitære bistand og griber til mord, tortur og bortførelse af kvinder og børn, der sælges som slaver, navnlig til prostitution.

Vil Rådet oplyse, hvilke foranstaltninger det har truffet eller agter at træffe for at reagere på disse uacceptable forhold? Vil det tilskynde medlemsstaterne til samtidig at træffe nogle skrappe foranstaltninger for at få de sudanske myndigheder til at overholde den menneskelige værdighed, religionsfriheden og menneskerettighederne generelt?

Svar

(10./11. april 2000)

Rådet er enigt med det ærede medlem i, at menneskerettighedssituationen i Sudan er bekymrende. EU har rejst menneskerettighedssituationen i Sudan på Menneskerettighedskommissionens 55. møde i Genève og i 3. udvalg under FN's Generalforsamlings 54. samling. Det har opfordret den sudanesiske regering til at forbedre situationen på stedet og til i fuldt omfang at samarbejde med FN-mekanismerne, og erkender, at der er sket nogle fremskridt i årets løb.

Sideløbende indledte EU sidste år en dialog med Sudans regering, som navnlig vedrører fredsprocessen, reformer baseret på demokrati og retsstatsprincippet, respekten for menneskerettighederne, politikker mod terrorisme og Sudans forhold til sine naboer med henblik på at forbedre situationen på alle

disse områder. Denne dialog er netop indledt, og det er derfor for tidligt at drage konklusioner, så meget mere i lyset af den seneste udvikling med hensyn til Sudans interne situation (opløsning af parlamentet den 12. december 1999 og dannelse af en ny regering) samt en positiv normalisering af landets bilaterale forbindelser med sine naboer, Egypten, Eritrea, Etiopien og Uganda. Rådet er naturligvis helt klar over, at en positiv udvikling på dette stadium ikke nødvendigvis sikrer respekt for menneskerettighederne i hele dette største land på det afrikanske kontinent.

Rådet vil fortsat overvåge situationen i Sudan meget nøje og inden for sine muligheder bidrage til en forbedring af menneskerettighedssituationen i dette land.