ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2184/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Bedre regulering

På topmødet i Lissabon forpligtede deltagerne sig til at forbedre reguleringen. Hvad har Kommissionen tænkt sig at gøre for at sikre, at denne forpligtelse bliver opfyldt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(29. september 2000)

Kommissionen vil fremlægge et dokument om bedre regulering i begyndelsen af næste år og er i øjeblikket ved at undersøge eksisterende initiativer såsom Task Force for Forenkling af Erhvervsklimaet (BEST), Erhvervskonsekvensanalyse (BIA), Enklere Lovgivning for Det Indre Marked (SLIM) og Erhvervstestpanelet for at skabe større synergi mellem dem og sætte dem i stand til at skabe et bedre reguleringsklima for erhvervslivet. Dette dokument vil blive forberedt til og drøftet på Det Europæiske Råds møde i Stockholm i marts 2001.

Gennemgangen giver også Kommissionen anledning til at overveje, hvilket reguleringsniveau der er påkrævet i forbindelse med nye former for økonomisk aktivitet (e-handel osv.), mulighederne for samregulering og hvordan man bedst kan sikre, at den nationale lovgivning ikke medfører ekstra byrder for erhvervslivet.

Det igangværende arbejde går specielt ud på at finde frem til, hvordan man kan sikre, at den nye EU-lovgivning bliver omhyggeligt forberedt, og med det for øje er Kommissionen ved at se nærmere på de muligheder, de nye konsekvensanalysemetoder giver og på mulighederne for at udvide drøftelsernes omfang og indhold under udarbejdelsen af lovgivningsforslag.

Kommissionen vil bidrage til det franske formandskabs initiativ om at drøfte kvaliteten af både den nationale lovgivning og EU-lovgivningen på et møde mellem ministrene med ansvar for offentlig administration.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2807/00

af Robert Goebbels (PSE) til Kommissionen

(4. september 2000)

Om: Anvendelse af et industriareal, der er opnormeret med EU-støtte

Det Europæiske Udviklingscenter (PED), der ligger mellem Longwy, Athus og Pétange-Rodange i grænseområdet mellem Frankrig, Belgien og Luxembourg, har helt ubestrideligt bidraget til den økonomiske vækst i dette tidligere stålproduktionsområde.

Infrastrukturudgifterne i forbindelse med oprettelsen af PED er ligesom en række andre projekter i dette grænseområde i vidt omfang blevet dækket af midler fra Fællesskabets strukturfonde. Den luxembourgske regering har imidlertid netop besluttet at afsætte 4 ha af det industriområde, der er opnormeret med støtte fra Den Europæiske Union, til nye bygninger til Mathias Adam-gymnasiet (Lycée Mathias Adam), der ligger i Pétange.

Mener Kommissionen, at denne beslutning kan forenes med målsætningen for Det Europæiske Udviklingscenter? Var det hensigten i sin tid, da man afsatte EU-midler til PED, at dette industriområde også skulle udnyttes til skoledrift?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(20. september 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2176/00

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(7. juli 2000)

Om: Amerikansk turister på Costa del Sol

Af ubestemte årsager er antallet af amerikanske turister, der besøger det betydelige turistområde på Costa del Sol i Malaga (Spanien), faldet fra 450 000 for tyve år siden til 80 000 i dag, hvilket har ført til alvorlige tab på grund af de amerikanske turisters særlige købekraft.

Som følge heraf har de lokale myndigheder iværksat en intensiv kampagne for at få de amerikanske turister tilbage. Denne kampagne har været rettet mod både kvaliteten af de forskellige turistforetagender og uddannelsen af de personer, der arbejder der.

Kan Kommissionen oplyse, på hvilken måde Den Europæiske Union kunne samarbejde med de berørte spanske myndigheder om at undersøge årsagerne til den betragtelige nedgang i antallet af amerikanske turister på Costa de Sol og forsøge at få dem tilbage?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen på skriftlige forespørgsler E-2176/00 og E-2240/00

(19. september 2000)

I overensstemmelse med nærhedsprincippet er det medlemsstaternes lokale, regionale eller nationale myndigheder, der skal ligge inde med viden om, undersøge, analysere og om fornødent afhjælpe de strukturelle årsager, der kan få antallet af turister til at falde på Costa del Sol eller andre steder.

Kommissionen kan som initiativtager til de forskellige politikker og fællesskabsinstrumenter hjælpe medlemsstaternes myndigheder med at udvikle de forhåndenværende ressourcer inden for turisme. Kommissionen har for nylig offentliggjort en vejledning med titlen EU schemes in support of tourism. An Internet road-map for the tourism sector på sin hjemmeside.

Kommissionen arbejder med mandat fra Rådet sammen med sagkyndige, der er udvalgt af medlemsstaterne, på at udvikle turismen i Europa på en række punkter, bl.a. inden for oplysning, uddannelse, turistprodukternes kvalitet og øget miljøbeskyttelse og bæredygtighed. Til dette formål er der nedsat fire arbejdsgrupper, der inden udgangen af 2001 skal aflægge endelig beretning og forelægge konklusioner og henstillinger, som Kommissionen vil benytte som basis for en undersøgelse af, hvilken turistpolitik der skal føres fremover.

Kommissionen har gennemført tre undersøgelser for at hjælpe turistforetagenderne og destinationerne i Europa med at afklare, hvordan de kan gennemføre en integreret kvalitetsstyringsstrategi på destinationer ved kyster, i byer og på landet. Undersøgelserne indeholder en redegørelse for bedste praksis samt konklusioner og henstillinger vedrørende gennemførelsen af den integrerede kvalitetsstrategi.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2323/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Optagelse af Schinia på Attiki i nettet Natura 2000

Verdensnaturfonden WWF har foreslået Europa-Kommissionen, at der til listen over områder i det økologiske net Natura 2000 (direktiv 92/43/EØF(1)), som medlemsstaterne har forelagt, tilføjes 2 326 nye områder, herunder med særlig prioritet vådområdet i Schinia på Attiki.

Eftersom dette område er udvalgt til installationer i forbindelse med De Olympiske Lege i 2004, bedes Kommissionen oplyse, om den har til hensigt at undersøge forslaget fra WWF med henblik på at fremme målene i Natura 2000. Hvilke muligheder for indgriben råder Kommissionen over?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. juli 2000)

Schinias-vådområdet figurerer rent faktisk blandt de supplerende lokaliteter, der er foreslået medtaget i Natura 2000-nettet af Verdensnaturfonden (WWF) (shadow list) i medfør af Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturlige levesteder samt vilde dyr og planter.

Kommissionen tager disse forslag i betragtning ved evalueringen for hver biogeografisk region af de nationale lister, medlemsstaterne har indgivet, når det skønnes, at en bestemt form for levested eller en art ikke er tilstrækkeligt repræsenteret.

For så vidt angår de anlæg, der er planlagt i Schinias i forbindelse med De Olympiske Lege i år 2004, er der blevet indgivet en klage til Kommissionen. Den vil behandle denne sag i lyset af ovenstående.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1658/00

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(26. maj 2000)

Om: Meddelelse om afgørelser om støtte til venskabsbyer af type II

I anledning af, at organisationen Adoptionsbyer Rumænien-Flandern har eksisteret i ti år tog organisationen Adoptionsbyer Rumænien-kampen initiativ til at tilrettelægge en venskabsbyordning og et kollokvium fra den 29. november 1999 til den 8. december 1999. Udgifterne hertil beløb sig til 49 145.

Dokumentationen (99-0186) blev som påkrævet forelagt for Kommissionen tre måneder inden begivenheden. I august fik organisatørerne oplyst, at de i betragtning af, at projektet var forsvarligt og midlerne begrænsede, kunne regne med omkring 20 000 euro. Organisatørerne vedtog at fortsætte med initiativet, men den 31. januar 2000 meddelte Kommissionen, at der ikke stod midler til rådighed herfor.

1. Hvorfor kan Kommissionen ikke reagere på en sådan anmodning inden for tre måneder?

2. Hvorfor kan Kommissionen ikke straks oplyse, at der ikke er tilstrækkelige midler til rådighed, i stedet for uformelt at meddele, at man vil kunne regne med visse midler?

3. Er Kommissionen sig bevidst, at en sådan fremgangsmåde 1) kan undergrave beredvilligheden til at tage sådanne initiativer og endog 2) undergrave de organisationer, som tager initiativer?

4. Er der mulighed for, at man med tilbagevirkende kraft kan yde støtte til disse projekter, der således er blevet bragt i vanskeligheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(11. juli 2000)

Almindeligvis bestræber Kommissionen sig på at besvare anmodninger om støtte inden for den fastsatte frist på tre måneder.

Kommissionen havde ganske rigtigt meddelt modtagerne, at deres sag ville blive velvilligt behandlet.

På grund af det meget store antal indkomne anmodninger i 1999 var det alligevel ikke muligt med de midler, der var afsat til venskabsbyprogrammet, at støtte dette projekt.

Visse sager, heriblandt denne, som er vigtige eller interessante, er dog efterfølgende blevet opført på budgettet for 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1786/00

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(8. juni 2000)

Om: Anbringelse af det europæiske flag på fly, der tilhører EU's luftfartsselskaber

Luftfartsselskaberne, der er hjemmehørende i EU-medlemsstater, synes ikke at være særlig motiverede for sammen med deres nationale flag at anbringe det europæiske flag på deres fly, da kun et meget lille antal af disse luftfartsselskaber indtil nu har gjort det.

Da luftfartsselskaberne fra EU's medlemsstater burde vise, at de tilhører en organisation, der repræsenterer Europa i hele verden, burde det overvejes via de nødvendige lovgivningsmæssige foranstaltninger at anspore dem til at anbringe det europæiske flag ved siden af deres nationale flag på deres fly.

Mener Kommissionen, at den vil være i stand til at nå frem til en aftale med medlemsstaterne vedrørende en lovgivning, hvormed luftfartsselskaberne kan anspores til at anbringe det europæiske flag på deres fly?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(28. juli 2000)

Anvendelse af det europæiske logo på flyselskaberne maskiner hører ikke under EF-lovgivningen. Kommissionen har imidlertid foreslået de flyselskaber, der er etableret i medlemsstaterne, at sætte det europæiske logo på deres fly. Den kan konstatere, at flere selskaber har gennemført idéen i praksis.

Kommissionen erindrer om de svar, der er givet på skriftlig forespørgsel E-2629/00(1) og E-583/95 af Fernández-Albor(2) om samme emne.

(1) EFT C 136 af 27.5.1991.

(2) EFT C 196 af 31.7.1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1652/00

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Ukrudtsmidlet glyphosat

Kommissionen bedes oplyse, hvilke skridt, der er blevet taget til at forbyde ukrudtsmidlet glyphosat, som hidtil er blevet anset for at være ufarligt? Især bedes den oplyse, hvilke foranstaltninger der er blevet truffet i tilknytning til den seneste genbehandling af glyphosat i henhold til Kommissionens direktiv om godkendelser?

Komissionen bedes oplyse, hvilke skriftlige rapporter eller anden dokumentation, den har behandlet? Denne anmodning om oplysninger fremsættes i henhold til bestemmelserne om gennemskuelighed, der gælder for Kommissionen.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(16. juni 2000)

Kommissionen henviser det ærede medlem til de svar, den gav på mundtligt spørgsmål H-50/2000 fra Ole Krarup i spørgetiden under Parlamentets mødeperiode i februar(1) og skriftlig forespørgsel E-34/2000 fra Glenys Kinnock(2).

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger ( februar 2000).

(2) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 71.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1309/00

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(27. april 2000)

Om: Kinas tiltrædelse af WTO

Hvilke planer er der udarbejdet for at sikre, at der tilvejebringes et omfattende europæisk og multilateralt teknisk hjælpeprogram som en ledsageforanstaltning i forbindelse med Kinas forestående tiltrædelse af WTO med henblik på at forbedre den administrative og retlige kapacitet i Kina til fuldt ud at opfylde forpligtelserne ved Kinas medlemskab af WTO? Hvilke drøftelser har der navnlig fundet sted for at sikre, at EU og De Forende Stater yder bistand på dette område, der er koordineret på passende måde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(13. juni 2000)

For at bidrage til at gøre Kinas videre integrering i verdensøkonomien så ukompliceret som muligt har Kommissionen påbegyndt en række samarbejdsprojekter. Sigtet dermed er at bidrage til kapacitetsopbygningen i Kinas regering og administration på områder, der direkte har tilknytning til opfyldelsen af landets forestående forpligtelser i Verdenshandelsorganisationens (WTO) regi. Kommissionen lægger betydelig vægt på, at den faglige bistand til gennemførelsen ydes i en ånd kendetegnet af samarbejde og partnerskab med Kina og dækker mere end blot overvågning fra Fællesskabets side.

Der er allerede planlagt fem projekter med et samlet budget på ca. 22 mio. EUR nogle er allerede sat i gang, og andre vil blive sat på skinner i de kommende måneder.

Navnlig vil et rammeprogram til støtte for tiltrædelsen af WTO med uddannelse af kinesiske embedsmænd, som vil komme til at beskæftige sig med opfyldelsen af Kinas forpligtelser, blive sat på skinner senere på året.

De projekter, der er undervejs, dækker en udvikling af et moderne og effektivt system til beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, indførelse af en ramme for gennemsigtige og ikke-diskriminerende offentlige indkøb og indsamling og bearbejdning af statistikker.

Endelig vil et bredt baseret initiativ, der har til formål at bistå med reformen og omstruktureringen af sektoren for finansielle tjenesteydelser, efter planen blive sat i gang senere på året.

Desuden vil støtte til den økonomiske og sociale reform fortsat være et højtprioriteret område for den fremtidige finansiering af samarbejdet.

Kommissionen er i færd med at undersøge, hvorledes de eksisterende programmer kan forstærkes, hvis dette skulle vise sig nødvendigt på baggrund af de første erfaringer med de ovennævnte fem projekter.

Til dato har Kommissionen ikke noget kendskab til konkrete planer fra De Forenede Staters side om ydelse af WTO-relateret faglig bistand til Kina. Kommissionen søger dog at samordne sine samarbejdsaktiviteter med De Forenede Stater og andre donorer, der er aktive på dette område, for derigennem at undgå overlapninger og sikre synergier mellem de respektive programmer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2205/00

af Johan Van Hecke (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Fangstforbud for belgiske fiskerifartøjer, som ejes af nederlandske redere, fisker med belgiske kvoter men sælger deres fangst i Nederlandene

For kort tid siden fik tolv belgiske fiskerifartøjer, der ejes af nederlandske redere, pålagt et midlertidigt fangstforbud fra de belgiske myndigheders side, fordi de ikke opfyldte de krav, der var pålagt dem i henhold til den belgiske lovgivning. Denne omfatter, at fiskerifartøjer, der sejler under belgisk flag, også faktisk skal have økonomisk forbindelse med Belgien. De pågældende fiskerifartøjer gør brug af belgiske fangstkvoter, men sælger deres fangst i Nederlandene og ikke i Belgien. Desuden har de utilstrækkeligt belgisk personale ombord. I Nederlandene protesteres der stærkt mod det pålagte fangstforbud.

Hvad er Kommissionens holdning til dette spørgsmål? Hvordan kan ifølge Kommissionen sådanne situationer fremover forhindres, hvor man fisker på kvoter for et bestemt land, som imidlertid ikke har nogen økonomisk fordel ved at anvende denne kvote?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-2205/00 og P-2236/00

(31. juli 2000)

I sin dom af 14. december 1989 i en sag, hvor der var anmodet om præjudiciel afgørelse (The Queen mod Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte Jaderow Ltd, sag C-216/87) anerkendte Domstolen en medlemsstats ret til at kræve, at et fiskerfartøj, som sejler under dets flag, har en reel økonomisk tilknytning til medlemsstaten, for så vidt som tilknytningen kun vedrører forbindelsen mellem fiskeriet fra fartøjet og den befolkning, der er afhængig af fiskeriet og de dertil knyttede industrier. Domstolen slog fast, at en sådan forpligtelse var i overensstemmelse med Fællesskabets lovgivning, og dermed også med bestemmelserne for det indre marked.

Med anordning af 3. februar 1999 besluttede den belgiske regering af kræve denne reelle økonomiske tilknytning for fartøjer, der sejler under belgisk flag. I henhold til denne anordning skal kravet opfyldes, når mindst 50 % af besætningen bor i nærheden af den belgiske kyst, eller når mindst 50 % af den årlige fangst landes i havne på denne kyst, og en betydelig del af denne fangst sættes til salg på de lokale fiskeriauktioner eller også en kombination af disse kriterier. Skibsejeren kan foreslå andre kriterier, og de belgiske myndigheder skal beslutte, om de foreslåede kriterier overholdet denne forpligtelse.

Den belgiske regering havde underrettet Kommissionen om udkastet til anordning, og da dens bestemmelser var i overensstemmelse med ovenstående dom afsagt af Domstolen, accepterede Kommissionen udkastet til anordning.

En gruppe skibsejere har indgivet klage over denne forpligtelse. Den vedrører den måde, som denne forpligtelse gennemføres på af de belgiske myndigheder. Kommissionen er i færd med at undersøge klagen og vil holde Parlamentet informeret.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1166/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719 endelig). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

EU-kravene om fødevaresikkerhed finder også anvendelse på produkter, som eksporteres til tredjelande (punkt 109). Kommissionen vil undersøge, om der er behov for regler om eksportgodkendelser.

Tager Kommissionen udgangspunkt heri i den generelle EU-fødevarelovgivning? I benægtende fald, hvorfor ikke, i betragtning af de omfattende virkninger heraf for produktionen og eksporten af fødevarer? I hvor høj grad vil forpligtelsen til gensidighed i bekræftende fald blive medtaget og gjort obligatorisk i forhold til tredjelande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. juni 2000)

Som verdens største fødevareimportør og -eksportør må Fællesskabet betragte fødevaresikkerhed som et spørgsmål, der rækker ud over den interne politik. Fællesskabet forventer og kræver, at produkter fra tredjelande opfylder dets sundhedskrav.

Der bør tilsvarende gives passende sundhedsgarantier for eksporten, som det fremgår af hvidbogen om fødevaresikkerhed. I den sammenhæng bør det også tages i betragtning, at det er importørerne og ikke eksportørerne, der fastsætter importbetingelserne. Eksportørerne kan dog fastsætte visse mindstebetingelser, de vil overholde.

Med hensyn til fødevaresikkerhed har Fællesskabet hidtil ikke fastsat eksportbetingelser, der adskiller sig fra bestemmelserne gældende for det indre marked. De eventuelle fordele ved fastsættelse af særlige regler for Fællesskabets eksport, hvad angår fødevaresikkerhed og andre sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, vil blive overvejet i forbindelse med Fællesskabets fødevarelovgivning.

I øjeblikket skal fællesskabsproducenterne overholde kravene i Rådets direktiv 93/43/EØF af 14. juni 1993 om levnedsmiddelhygiejne(1).

Desuden må medlemsstaterne efter artikel 3 i Rådets direktiv 89/397/EØF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler(2) ikke undlade en passende kontrol af et produkt under henvisning til, at det skal eksporteres til et land uden for Fællesskabet.

Hvad angår fastlæggelse af sundhedskrav til fødevarer, der eksporteres, må der tages hensyn til Fællesskabets eksterne forpligtelser, særlig Verdenshandelsorganisationens (WTO) sundheds- og plantesundhedsaftales bestemmelser om fastlæggelse af importbetingelser og begrebet et passende beskyttelsesniveau. Fællesskabet spiller en aktiv rolle inden for WTO for at sikre medlemsstaternes ret til at fastlægge og opretholde høje sundhedsmæssige normer for fødevaresikkerheden. Princippet om gensidig anerkendelse, når det drejer sig om sundhedskrav, behandles inden for rammerne af de bilaterale aftaler om veterinær ækvivalens, som Fællesskabet indtil nu har indgået tre af.

(1) EFT L 175 af 19.7.1993.

(2) EFT L 186 af 30.6.1989.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2114/00

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Indvirkningerne af offentlig støtte til spanske elektricitetsselskaber: reel konkurrence på markedet for elektricitetsfremstilling?

I sin rapport om sammenslutningen mellem Unión Fenosa og Hidrocantábrico finder det spanske konkurrencenævn, at ordningen vedrørende overgangsomkostninger ved overgangen til fri konkurrence (CTC), som Spanien har vedtaget, og som muliggør securitisering af CTC ved afståelse til tredjemand, eliminerer det nuværende element som gør, at prisen på en gros-markedet ikke overstiger et vist niveau.

Mener Kommissionen, at securitiseringen af CTC, som indebærer, at man anerkender en fast beløb for CTC uden at tage hensyn til tidsmæssige markedsvariabler, ophæver muligheden af kontrol med priserne på en gros-markedet?

På baggrund af manglende reel konkurrence på det spanske marked for elektricitetsfremstilling, således som det erkendes af det spanske konkurrencenævn, mener Kommissionen da ikke, at securitisering af CTC simpelthen medfører ophævelse af den eneste kontrol med virksomhederne på markedet, for så vidt angår en gros-prisen på elektricitet?

Finder Kommissionen, at securitiseringen af CTC i overensstemmelse med den spanske ordning vil betyde en faktisk opgivelse af muligheden for indførelse af reel konkurrence på markedet?

Hvorledes fortolker Kommissionen det forhold, at prisen på en gros-markedet er steget med 20 % i årets fire sidste måneder, således som det bekræftes af det spanske konkurrencenævn?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(8. september 2000)

De fra første spørgsmål, som det ærede medlem stiller, vedrører securitisation eller muligheden for afståelse til tredjemand af retten til at opnå kompensation for omkostninger ved overgang til fri konkurrence (CTC).

Denne mulighed er et led i de samlede foranstaltninger, der er indeholdt i den spanske lov om elektricitetssektoren. Kommissionen er for øjeblikket ved at gennemgå disse foranstaltninger i lyset af EF-traktatens statsstøttebestemmelser. Så længe Kommissionen ikke har truffet en afgørelse om denne sag, er det for tidligt at udtale sig om den ene eller anden foranstaltning som følge af denne lov.

Hvad angår det fjerde spørgsmål, som det ærede medlem stiller, kan Kommissionen ikke ud fra de oplysninger, den råder over bekræfte, at det på det spanske elektricitetsmarked konstaterede prisniveau udelukkende skyldes forekomsten af CTC, eller en mulig securitisation, som i skrivende stund endnu ikke har fundet sted.