ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/2

(2004/C 78 E/0002)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2369/02

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(2. august 2002)

Om: Direktiv 1999/74/EF om beskyttelse af æglæggende høner

Hvad er de anslåede omkostninger for erhvervslivet i forbindelse med overholdelse af direktiv 1999/74/EF (1) om mindstekrav til beskyttelse af æglæggende høner?

Hvor mange virksomheder er der i EU med under 350 høner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(1. oktober 2002)

Kommissionen råder ikke over oplysninger, der gør det muligt at give et skøn over disse omkostninger. Da Kommissionen udarbejdede sit forslag til det pågældende direktiv om mindstekrav til beskyttelse af æglæggende høner, baserede den sig på de økonomiske skøn, der fremgik af Kommissionens meddelelse af 11. marts 1998 om beskyttelse af æglæggende høner i forskellige produktionssystemer (2). Bestemmelserne i Rådets direktiv 1999/74/EF af 19. juli 1999 indeholder imidlertid i den endelige udgave, som Rådet vedtog, nye tekniske elementer, som der ikke fuldt ud var taget højde for i Kommissionens økonomiske analyse. Artikel 10 i direktiv 1999/74/EF indeholder derfor krav om, at Kommissionen senest den 1. januar 2005 forelægger en rapport. Direktivet indeholder endvidere krav om yderligere evaluering af de socioøkonomiske følger af de forskellige systemer. Producenternes omkostninger som følge af gennemførelsen vil komme til at få en central rolle i rapportens socioøkonomiske afsnit.

Kommissionen råder for øjeblikket ikke over nogen nyere statistikker om antallet af producenter med under 350 æglæggende høner. Ifølge 1997-tallene (3) var der 542 500 bedrifter med under 100 høner og 2 200 bedrifter med 100-499 høner af et samlet registreret antal bedrifter med æglæggende høner på 549 250 i hele EU.

(1) EFT L 203 af 3.8.1999, s. 53.

(2) EFT C 123 af 22.4.1998.

(3) Eurostat: Resultater af undersøgelsen af landbrugsbedrifternes struktur 1997.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/693

(2004/C 78 E/0740)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3908/02

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(14. januar 2003)

Om: Malta

Det lader til, at EU under tiltrædelsesforhandlingerne gav Malta en undtagelse, for så vidt angår forårsjagt på vagtler (coturnix coturnix) og turtelduer (streptopelia turtur) på øerne. Kommissionen har tidligere udtalt, at denne undtagelse er forbundet med stramme betingelser.

Kan Kommissionen forklare, hvorfor Malta overhovedet fik en undtagelse?

Kan Kommissionen ligeledes præcisere, hvad disse stramme betingelser går ud på, og hvilke eventuelle indrømmelser Malta skal give for at opnå en sådan undtagelse? Hvordan vil Kommissionen i øvrigt kontrollere, at Malta overholder sine forpligtelser på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(14. februar 2003)

Hvad angår forårsjagten på vagtler og turtelduer, har Malta ikke fået dispensation fra bestemmelserne i artikel 9 i fugledirektivet (1). Artikel 9 i Rådets direktiv tillader undtagelser under visse strenge betingelser, såfremt der ikke findes nogen anden tilfredsstillende løsning.

Dette betyder, at såfremt Malta måtte ønske at tillade forårsjagt, må det sikres, at alle kravene i artikel 9 er opfyldt, og at jagten udnyttes under »strengt kontrollerede betingelser« og begrænses til kun at omfatte »mindre mængder«. Endvidere er anvendelsen af artikel 9 underlagt kontrol fra Kommissionens side, og Malta er forpligtet til at aflægge en årlig rapport om dens eventuelle anvendelse.

(1) Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, EFT L 103 af 25.4.1979.
1.

Det forhold, at Kommissionen ikke har foretaget inspektioner på stedet, er ikke ensbetydende med, at oprindelsen for sukker indført fra AVS-stater under et præferentielt toldarrangement ikke efterprøves. Der foretages faktisk løbende sådanne efterprøvninger på grundlag af dokumenter (oprindelsesbeviser), som skal ledsage enhver præferentiel udførsel til EU. Som nævnt i svaret på skriftlig forespørgsel E-2533/02 fra det ærede medlem (2) indeholder protokol nr. 1 til bilag V til Cotonou-aftalen bestemmelser om det oprindelsesbevis, der skal benyttes i forbindelse med anmodninger om præferencebehandling ved indførsel til EU fra AVS-staterne. Denne protokol omfatter også særlige arrangementer for administrativt samarbejde mellem partnerlandene, navnlig med det formål at efterprøve ægtheden af det oprindelsesbevis, der fremlægges ved indførslen, og rigtigheden af de oplysninger, der afgives i disse beviser. Generelt kan det tilføjes, at ansvaret for efterprøvningen af oprindelsesbeviset påhviler importmedlemsstaten og ikke Kommissionen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/25

(2004/C 70 E/027)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3820/02

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. januar 2003)

Om: Euroens udsving i forhold til andre valutaer

Har Kommissionen undersøgt euroens udsving i forhold til andre vigtige valutaer på verdensmarkedet?

For hvilken af valutaerne — euroen eller den svenske krone — har der flest udsving over for de tre valutaer: den amerikanske dollar, den japanske yen og pund sterling, siden den 1. januar 1999?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(31. januar 2003)

Kommissionen har ansvaret for den multilaterale overvågning, og i den forbindelse følger Kommissionen den økonomiske og finansielle udvikling i hver enkelt medlemsstat og i Fællesskabet som helhed, herunder euroens udsving i forhold til andre valutaer og dens indvirkning på økonomien i euroområdet.

Valutakursen er en relativ pris. Udsving i valutakursen mellem to lande kan opstå på grund af udviklingen i situationen i et af de berørte lande. Erfaringen med flydende valutakurssystemer viser, at udsvingene kan være ret store. Der kan beregnes standardmålinger for spredningen som en indikation på en valutas udsving i forhold til andre valutaer. Vi skal dog huske på, at valutakursudsving afhænger af flere forskellige faktorer, som ikke altid skyldes ændringer i relative, grundlæggende faktorer. Hvis en ændring i forholdet mellem to valutaer er resultatet af en ændring i relative, grundlæggende faktorer, kan et sådant valutakursudsving retfærdiggøres. I modsat fald, hvis en ændring i forholdet mellem to valutaer ikke kan tilskrives nogen ændring i relative, grundlæggende faktorer, kan udsvinget betragtes som ubegrundet. Følgelig har valutakursudsving i sig selv meget lille informationsværdi, hvorfor faktorerne bag et udsving også skal tages i betragtning.

Tabellen nedenfor viser nogle standardmålinger for spredningen, som f.eks. standardafvigelse og varians, i perioden 1. januar 1999 til 19. december 2002. Ifølge disse målinger har der været en større spredning i forholdet mellem den svenske krone og US-dollaren (USD) end i forholdet mellem euroen og USD. Det samme gør sig gældende for forholdet mellem den svenske krone (SEK) og pund sterling (GBP). Der har været en noget mindre spredning i forholdet mellem den svenske krone og den japanske yen (JPY) end i forholdet mellem euroen og den japanske yen.

EUR/USD SEK/USD EUR/JPY SEK/JPY EUR/GBP SEK/GBP EUR/SEK STDEV (1) 6,6 8,2 7,6 7,3 3,3 4,6 3,8 AVEDEV (2) 5,6 7,2 6,3 5,7 2,5 3,9 3,2 DEVSQ (3) 45 484,0 70 062,0 60 468,0 54 481,0 11 036,0 22 061,0 15 155,0 VAR (4) 44,0 67,8 58,5 52,7 10,7 21,3 14,7

(1) Standardafvigelse.

(2) Gennemsnit af absolutte afvigelser fra datapunkternes middeltal.

(3) Summen af afvigelsers kvadrater fra datapunkternes middeltal.

(4) Varians.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0361/02

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(14. februar 2002)

Om: Demokratisering på Seychellerne

Seychellerne er et paradis for narkotikahandel og pengevaskning, og det herskende styre siden 1976 overtræder menneskerettighederne.

Hvilke skridt agter Kommissionen at tage inden for Conotou-aftalens auspicier og på baggrund af EU's erklærede mål om menneskerettigheder og demokrati med henblik på at støtte demokratiseringsprocessen på Seychellerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(12. marts 2002)

Fællesskabets forbindelser med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS), som defineret i Cotonou-aftalen, er baseret på beskyttelse af menneskerettighederne og de grundliggende frihedsrettigheder. Formelt set er Seychellerne i dag et demokratisk land, selv om der i stort omfang er tale om statskontrol.

Som et udtryk for, hvor stor betydning Fællesskabet tillægger demokratiske principper, vil samarbejdet med Seychellerne under 9. Europæiske Udviklingsfond (EUF) omfatte støtte til udvikling og konsolidering af ikke-statslige organisationer gennem et program for kapacitetsopbygning for civilsamfundet.

Kommissæren med ansvar for udvikling besøgte for nylig Seychellerne, hvor han over for regeringsrepræsentanter understregede betydningen af udviklingen af ikke-statslige organisationer

og god regeringsførelse i almindelighed og lagde vægt på at møde oppositionslederen pastor Wavel Ramkalawan. Dette møde gav ikke alene et mere overskueligt billede af den politiske og økonomiske situation på Seychellerne, men gjorde også regeringen opmærksom på oppositionspartiernes betydning som vogtere og kontrollanter af god regeringsførelse.
I
(Meddelelser)
EUROPA-PARLAMENTET
BESVAREDESKRIFTLIGEFORESPØRGSLER
(2004/C58E/001) SKRIFTLIGFORESPØRGSELE-0281/02
afNicholasClegg(ELDR)tilKommissionen
(8.februar2002)
Om:Toldogpunktafgifter
Kan offentligheden og medlemmer af Europa-Parlamentet rekvirere kopier hos Kommissionen af
kommissærBolkesteinsåbningsskrivelsefraslutningenafoktober2001tildetbritiskefinansministeriumvedrørendetold-ogpunktafgiftspolitikkerneogdisseseventuellekrænkelseafdenfriebevægelighedforvarer?Ibenægtendefaldhvorforikke?
SvarafgivetpåKommissionensvegneafFritsBolkestein
(20.marts2002)
Dokumenter, der er udarbejdet i forbindelse med proceduren i artikel 226 i EF-traktaten, er efter
Kommissionens mening omfattet af undtagelsen om beskyttelse af inspektioner og undersøgelser, jf.artikel 4, stk. 2, tredje led, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af30.maj2001omaktindsigtiEuropa-Parlamentets,RådetsogKommissionensdokumenter(
1),somgælder
forforespørgslerfraborgerneogindividuellemedlemmerafEuropa-Parlamentet.Detteomfatterogsåden
skrivelse, som det ærede medlem henviser til. Retten i Første Instans har bekræftet Kommissionensopfattelse,bl.a.idomT-191/99afsagtden11.december2001(DavidPetriem.fl.modKommissionen(
2)),
som også drejede sig om denne undtagelse, der allerede var foregrebet i Kommissionens afgørelse94/90/EKSF,EF,EuratomomaktindsigtiKommissionensdokumenter(
3).
(1) EFTL145af31.5.2001.
(2) Se også Rettens dom af 5.marts1995 i sag T-105/95 (WWF-UK mod Kommissionen) og dommen af
14.oktober1999isagT-309/97(BavarianLagermodKommissionen).
(3) EFTL46af18.2.1994.
(2004/C58E/002) SKRIFTLIGFORESPØRGSELE-0550/02
afErikMeijer(GUE/NGL)tilKommissionen
(27.februar2002)
Om:Kræftfremkaldendespanskepeberfrugterogerstatningafreaktivfødevaresikkerhedmedpræventiv
fødevaresikkerhed
1. KanKommissionenbekræfte,atdetkræftfremkaldendestofpyrazophos,dersiden2000harværet
forbudtiDenEuropæiskeUnion,ogsompåvirkermennesketsnervesystemoghormonbalance,fornyligerfundetispanskepeberfrugter,derblevsolgtiøstrigskesupermarkeder?6.3.2004DA C58E/1 DenEuropæiskeUnionsTidende
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3250/02

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(19. november 2002)

Om: Kommissionsforslag om udviklingslandenes adgang til medicin

I en pressemeddelelse fra Kommissionen af 30. oktober om at Kommissionen giver grønt lys for planen om at fremme udviklingslandenes adgang til medicin, varsles en forordning fra Rådet om imødegåelse af skjult import til EU af visse meget vigtige farmaceutiske produkter, og det anføres, at det i praksis er klart, at fattige lande ikke behøver at anvende obligatoriske licenser, når de erhverver den medicin, de har brug for, under en ordning med differentieret prisfastsættelse.

Det vil være en alvorlig udvikling. Ordningen med differentieret prisfastsættelse medfører en række store problemer, hvoraf det væsentligste er, at den er baseret på frivillighed fra medicinalindustriens side.

Kan det bekræftes, at Kommissionen ikke vil foreslå den differentierede prisfastsættelse som erstatning for de instrumenter i TRIPS-aftalen, der kan gøre medicin billigere, og som blev forsvaret med stort besvær i erklæringen om TRIPS-aftalen og offentlig sundhed

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(17. december 2002)

Et land, som har adgang til medicin til overkommelige priser, behøver ikke at udfærdige obligatoriske licenser. Dette ville medføre, at patenthaver trækker sine produkter tilbage fra markedet, fordi han ikke vil konkurrere med sine egne produkter. Dette gælder såvel for markederne i industrilandene som i udviklingslandene.

Produkter med differentierede priser er ikke altid til rådighed for udviklingslandene til overkommelige priser, og som følge heraf kan det forekomme, at markederne i disse lande forbliver underforsynede. Under visse omstændigheder kan den lokale produktion være billigere. Det kunne derfor være nødvendigt at udfærdige en obligatorisk licens med dette formål eller med henblik på import, såfremt det land, der udfærdiger den obligatoriske licens, ikke råder over tilstrækkelig produktionskapacitet i hjemlandet.

Kommissionen foreslår derfor ikke prisdifferentiering som erstatning for det instrument vedrørende obligatoriske licenser, der nu forhandles om i TRIPS-rådet. På baggrund af Kommissionens forpligtelse til at lindre situationen i de lande, som for øjeblikket kæmper med HIV/AIDS, malaria, tuberkulose og andre sygdomme, bør en prisdifferentiering opmuntres. Såvel reducerede priser som andre løsninger, herunder obligatorisk licens, er midler til forbedring af udviklingslandenes adgang til medicin.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2644/02

af Mogens Camre (UEN) til Kommissionen

(20. september 2002)

Om: Norges overtrædelse af EØS-aftalen i sager om eksport af ikke-norsk fisk på norske oprindelsescertifikater

I Kommissionens langvarige behandling af sagerne om danske fiskeimportørers køb af fisk fra Norge, har det længe været åbenbart, at de danske importører har handlet i god tro, eftersom de har modtaget oprindelsescertifikater fra Norge, der i enhver henseende fremstod som korrekte og fuldgyldige.

Den danske skatteminister har nu gjort det helt klart, at det danske Skatteministerium entydigt lægger skylden for hele denne sag på de norske myndigheders fejlagtige og overfladiske behandling af udstedelsen af oprindelsescertifikater. Den danske minister har hidtil forgæves opfordret de norske myndigheder til at erkende fejlene, som især har bestået i autorisation af norske virksomheder til at udstede oprindelsescertifikater, uden at disse virksomheder opfyldte de mest elementære krav til at udstede certifikaterne og uden, at det norske toldvæsen udøvede den nødvendige kontrol.

Da den norske regering således ikke overholder EØS-aftalen, endsige erkender de skete fejl, bedes Kommissionen oplyse, om den vil tage skridt til, at EØS-aftalen med Norge ophæves.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(28. oktober 2002)

Kommissionen henviser til svaret på mundtlig forespørgsel H-0453/02 under spørgetiden på Parlamentets mødeperiode i juni 2002(1) og på skriftlig forespørgsel P-2363/02(2), begge fra Karin Riis-Jørgensen, hvori Kommissionen allerede har forklaret de foranstaltninger, der er truffet i henhold til EØS-aftalen vedrørende dette spørgsmål. Kommissionen mener under hensyntagen til de allerede iværksatte aktioner, at en tilbagekaldelse af EØS-aftalen ville være en uforholdsmæssig stærk reaktion på dette problem, hvilket da heller ikke overvejes.

(1) Skriftligt svar af 11.6.2002.

(2) EUT C 110 E af 8.5.2003, s. 49.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3037/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(24. oktober 2002)

Om: Moms på reparation af krigsmindesmærker

I øjeblikket pålægges der moms på reparation af krigsmindesmærker.

Hvilke planer har Kommissionen om at gøre denne form for renovationsarbejde momsfrit og således gøre reparationsarbejde på vore nationers krigsmindesmærker mindre omkostningskrævende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(13. november 2002)

I Fællesskabets momslovgivning, nærmere betegnet artikel 12, stk. 3, litra a), i sjette momsdirektiv (Rådets direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag)(1), fastsættes, at medlemsstaterne kan anvende en reduceret momssats på mindst 5 % på levering af de varer og tjenester, der er henvist til i bilag H til direktivet. Eftersom bilag H ikke omfatter reparationer af krigsmindesmærker, skal standardmomssatsen anvendes for disse.

Endvidere har visse medlemsstater under forhandlingerne om direktivet eller som led i deres forhandlinger om tiltrædelse af Fællesskabet bibeholdt særlige regler for bestemte områder, som f. eks. nulsatserne i Det Forenede Kongerige. Disse regler, som er anført i artikel 28 i sjette momsdirektiv, er overgangsbestemmelser i afventning af, at Rådet enstemmigt vedtager et endeligt merværdiafgiftssystem, som kræver en meget større harmonisering. Rådet har hidtil været tilbageholdende med at vedtage sådanne ændringer.

Eftersom nulsatserne er særlige undtagelser, som kun bevilges til få medlemsstater, har Kommissionen ikke til hensigt at foreslå en forlængelse af disse.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977. Senest ændret ved direktiv 2002/38/EF af 7. maj 2002, EFT L 128 af 15.5.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3193/02

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(8. november 2002)

Om: Samarbejde mellem Den Europæiske Union og Den Panamerikanske Sundhedsorganisation

Det nylige valg af dr. Mirta Rodriguez Periago til direktør for Den Panamerikanske Sundhedsorganisation, der er verdens ældste sundhedsorganisation, har igen tydeligt vist, hvilken uvurderlig indsats denne organisation i kraft af sin funktion som leder af videnskabelige programmer og nødhjælpsprogrammer yder ved naturkatastrofer.

Eftersom organisationens hovedmål er at opnå kontinental og global solidaritet og fremme de dårligst stillede menneskers velfærd, gør den til en særlig værdifuld samarbejdspartner for EU med hensyn til ydelse af bistand.

Kan Kommissionen meddele, hvilken holdning og engagement, der hidtil er blevet vist over for Den Panamerikanske Sundhedsorganisation som led i EU's programmer for humanitær bistand, og hvorvidt den vil kunne udforme et program for særligt samarbejde med henblik på at samordne den bistand, som EU yder på sundhedsområdet i panamerikansk sammenhæng?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(18. december 2002)

Kontoret for Humanitær Bistand (ECHO) og dets taskforce Dipecho (katastrofeberedskab) samarbejder med Den Panamerikanske Sundhedsorganisation (PAHO) om kapaciteter og programmer på katastrofeberedskabsområdet. ECHO og PAHO afholdt for nylig et fælles seminar om dette emne i Bruxelles.

Med hensyn til udviklingsperspektivet i den latinamerikanske region er Kommissionen ved at skifte fra en fremgangsmåde med projektstøtte til en fremgangsmåde med program- og sektorstøtte. Denne fremgangsmåde er også relevant i en situation, hvor mange latinamerikanske lande er i gang med reformer af sundhedssektoren. Denne sektordialog i forbindelse med reform af sundhedssektoren finder allerede i forskellig grad sted i Bolivia, Ecuador, Peru, Guatemala og Barbados. Kommissionen fører diskussioner på landeniveau med PAHO som en central aktør i regionen, der støtter reformer i sundhedssektoren.

Kommissionen medvirker også til at øge koordineringen mellem sig selv og medlemsstaterne af politikker og programmer for partnerlandene. Dette vil sandsynligvis føre til en stærkere fælles EU-holdning inden for sektordialog og -støtte.

Den Panamerikanske Sundhedsorganisation har besøgt Kommissionen og udtrykt interesse i at øge samarbejdet med Unionen. Kommissionen anerkender PAHO's rolle med hensyn til at støtte sundhedsplaner og -reformer i regioner og hilser denne interesse velkommen. Den ser derfor frem til at finde tættere og mere konkrete samarbejdsmåder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3405/02

af Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. november 2002)

Om: Miljøtruende aktiviteter i Gibraltar

Gibraltar, britisk besiddelse på Spaniens sydkyst, tillader aktiviteter, som bringer økosystemerne i området samt flere hundrede tusinde europæiske borgeres livsform i fare. F.eks. er det normal praksis at foretage omladninger af råolie fra et fartøj til et andet, hvilket har forårsaget gentagne olieudslip i Algeciras-bugten, uden at nogen myndigheder har grebet ind.

Gibraltar har ligeledes givet enkeltskrogede olietankere tilladelse til at anløbe havnen, hvilket f.eks. var tilfælde med tankeren Prestige, der sank den 19. november, da den satte kurs mod Gibraltar, og som har forårsaget en økologisk katastrofe af hidtil usete dimensioner ved de galiciske kyster.

Har Kommissionen kendskab til disse forhold? Har den i bekræftende fald truffet foranstaltninger til at sætte en stopper for disse uregelmæssigheder, eller agter den at gøre det?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(4. februar 2003)

Hvad angår omladningen af råolie i Gibraltar, ønsker Kommissionen at henvise det ærede medlem til Kommissionens svar på den mundtlige forespørgsel H-0800/02, der er fremsat af hr. García Margallo y Marfil(1) på Europa-Parlamentets generalforsamling i december 2002.

Hvad angår havnekontrollen og de foranstaltninger, som Kommissionen har truffet som følge af Prestige-katastrofen, henvises det ærede medlem til Kommissionens svar på den skriftlige forespørgsel P-3484/02, der er fremsat af hr. Tannock(2).

(1) Mundtligt svar af 17.12.2002.

(2) EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 95.