SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1543/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. maj 2001)

Om: Finansielle foranstaltninger for at begrænse transport af kvæg og kød og forhindre at støtte tilskynder til unødvendig handel

Sker det, at forhandlere får eksportstøtte til eksport af kvæg uden for EU og derefter igen importerer og eksporterer de samme kalve, for at igen at modtage denne støtte, hvorefter kalvene til sidst havner på lossepladsen?

Kan Kommissionen bekræfte, at afskaffelse af en uvildig kødkontrol og bortsparelsen af en steriliserende overhedning af animalsk benmel i sin tid har bidraget til fremkomsten af BSE-smitten i Det Forenede Kongerige?

Hvad er der indtil videre til hinder for, at udvidelsen af staldpladsen for levende kvæg og oplagring af kød bidrager til, at dyr, der er smittet med en kvægsygdom, foreløbig får tid til at blive rask eller at kødet oplagres til konsum, i stedet for at ty til hurtig destruering?

Har Kommissionen indblik i forholdet mellem på den ene side rentestøtte, skattefradrag, støttebeløb, garantistøttepriser, energistøtte og miljøstøtte til handel og producenter og på den anden side de omkostninger, som epidemier medfører for samfundet som helhed? Hvordan var forholdet mellem udgifter og indtægter i årene mellem 1995 og 2000?

Er Kommissionen rede til at bidrage til at udvikle og fremme anvendelse af en bæredygtighedsindeks for landbrugssektoren, idet incitamentet til frem-og-tilbage trafikken med kvæg og kød fjernes ved indførelse af en skattebonus, som vokser omvendt proportionelt med den afstand et produkt har aflagt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. juli 2001)

1. Der kan ikke modtages støtte til eksport af kalve. Eksportstøtte ydes til eksport af racerent avlskvæg og til slagtekvæg. Betingelserne for denne eksportstøtte gør det muligt at undersøge eksportoperationernes pålidelighed. Kommissionen råder ikke over oplysninger, der gør det muligt at vurdere, hvorvidt der er foregået svig af denne art.

2. Kommissionen har ikke gennemført undersøgelser af en forbindelse mellem udbredelsen af bovin spongiform encephalopati (BSE) og tilrettelæggelsen af den britiske kødkontrol. Kommissionen har heller ikke undersøgt, om denne spredning hænger sammen med visse ændringer, der kan have fundet sted i forbindelse med de britiske normer for destruktion af animalsk affald. Det er dog nu anerkendt, at den vigtigste kilde til spredning har været anvendelsen af inficeret kød og benmel til dyrefoder.

3. I forbindelse med fremkomsten af visse dyresygdomme, der hurtigt spredes, såsom mund- og klovsyge og klassisk svinepest, indeholder EF-lovgivningen en række kontrolforanstaltninger såsom: i) nedslagtning og destruktion af dyr på inficerede gårde og ii) særlige regler om begrænset flytning af dyr fra de nærliggende gårde eller fra andre gårde, der mistænkes for at være ramt, da disse dyr kan være ved at udvikle sygdommen.

Men på visse betingelser kan dyr flyttes fra mistænkte gårde til slagterier. Generelt kan kødet ikke anvendes til konsum, da det stammer fra dyr med en usikker sundhedsstatus, og det skal derfor underkastes en særlig behandlingsform der sikrer destruktion af sygdomsagensen. Derfor vil øget plads til oplagring af dette kød sandsynligvis ikke være nogen fordel, da forlænget oplagring i sig selv ikke giver tilstrækkelig sundhedsgaranti.

Øget staldplads på gårdene kan medvirke til at afhjælpe sundhedsproblemer, som især kan opstå på grisefarme under opsyn. På baggrund af Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 91/630/EØF om mindstekrav med hensyn

til beskyttelse af svin(1), og som følge af Parlamentets udtalelse, har Rådet for nylig ændret mindstekravene i direktiv 91/630/EØF af 19. november 1991(2). Det nye direktiv indeholder regler om mere plads for søer og gylter. I alle tilfælde kan medlemsstaterne, hvis de skønner det nødvendigt, vedtage strengere standarder end direktivets.

4. Kommissionen er ikke vidende om eventuelle undersøgelser om det emne, som det ærede parlamentsmedlem omtaler. Kommissionen er i øvrigt ikke i besiddelse af alle de nødvendige informationer for at anmode sine tjenstegrene om en sådan undersøgelse, da mange af de faktorer, der skal tages hensyn til, ikke hører til Kommissionens kompetenceområder.

5. Kommissionen deltager i udarbejdelsen af et bæredygtighedsindeks for landsbrugssektoren. Det ærede parlamentsmedlem henvises i øvrigt til Kommissionens arbejdsdokument om et bæredygtighedsindeks(3) og til Kommissionens meddelelse til Rådet og Parlamentet om statistiske oplysninger til brug for indikatorer til overvågning af integreringen af miljøhensyn i den fælles landbrugspolitik(4). Kommissionen skal endvidere minde det ærede parlamentsmedlem om, at indførelsen af skattebonusordninger ikke hører til Kommissionens aktuelle kompetenceområder.

(1) EFT C 154 E af 29.5.2001.

(2) EFT L 340 af 11.12.1991.

(3) SEK(2001) 266.

(4) KOM(2001) 144 endelig udg.