SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3570/98

af W.G. van Velzen (PPE) til Kommissionen

(1. december 1998)

Om: Loesning af milleniumproblemet inden for den nukleare industri

Milleniumproblemet faar gradvist Europa i sit tag. Ved loesning af problemet maa de vitale sektorer, herunder energisektoren prioriteres. Der er ingen klarhed med hensyn til milleniumproblemets eventuelle konsekvenser for de nukleare anlaeg saavel inden for som uden for EU. Af sikkerhedsgrunde og af hensyn til folkesundheden er det yderst vigtigt, at Europa har et grundigt indblik i, hvordan dette problem forsoeges loest af den nukleare industri ikke blot i EU, men ogsaa i landene i Central- og OEsteuropa.

1. Har Kommissionen udarbejdet en oversigt over, hvordan milleniumproblemet forsoeges loest af kernekraftvaerkerne/myndighederne i EU-medlemsstaterne?

2. Kan Kommissionen give en oversigt over antallet af kernekraftvaerker og deres geografiske placering i Central- og OEsteuropa, navnlig i Ukraine og Rusland, som faar teknisk bistand via EU's hjaelpeprogrammer (for det samlede antal kernekraftvaerker i de paagaeldende lande)?

3. I hvilket omfang er der tale om et samarbejde mellem myndighederne i henholdsvis Central- og OEsteuropa og EU i forsoeget paa at loese milleniumproblemet og er der indgaaet aftaler i den sammenhaeng, og i bekraeftende fald, hvilke?

4. Hvilke skridt har Kommissionen taget eller vil den tage for at skaerpe de central- og oesteuropaeiske myndigheders bevidsthed med hensyn til milleniumproblemet og er Kommissionen rede til at bruge yderligere finansielle midler til dette formaal?

5. Har Kommissionen ogsaa via TACIS-programmet afsat midler til bevidstgoerelse og/eller loesning af milleniumproblemet hos de militaere nukleare anlaeg i Rusland og de oevrige tidligere Sovjetrepublikker?

6. Kan Kommissionen bekraefte, at kernekraftanlaeg i Ukraine skal fremlaegge en oversigt over deres loesning af milleniumproblemet over for myndighederne? Kan Kommissionen oplyse, om kernekraftvaerkerne i Rusland ogsaa har skullet fremlaegge en saadan oversigt og i bekraeftende fald med hvilke resultater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(20. januar 1999)

Kommissionen vedtog for nylig en meddelelse(1), hvori den erkender, hvor vigtigt aar 2000-problemet er. I december forelagde Kommissionen en meddelelse for Raadet om, hvordan Den Europaeiske Union loeser dette problem(2). I meddelelsen understreges problemerne i energisektoren, saerlig hvad angaar kernekraftvaerker i Central- og OEsteuropa og de nye uafhaengige stater. Generelt set bestraeber Kommissionen sig paa at oege opmaerksomheden paa problemet, bl.a. ved at offentliggoere information og fremme droeftelserne blandt ekspertgrupper. Ud over Kommissionens meddelelser findes der et websted paa Internettet med oplysninger om aar 2000-problemet.

Kommissionen kan give foelgende svar paa det aerede medlems spoergsmaal:

1. Det er hovedsagelig medlemsstaterne, der har ansvaret for sikkerheden i forbindelse med nukleare anlaeg. Ifoelge uofficielle oplysninger fra ekspertgrupper har medlemsstaterne ivaerksat programmer for at tage haand om dette spoergsmaal. Programmerne har forskelligt indhold, men alle omfatter krav om, at licenshaveren skal fastlaegge, hvilke systemer der kan blive beroert, inddele dem efter deres betydning for den nukleare sikkerhed og afproeve hver enkelt af dem, hvorefter eventuelle fejlagtige systemer skal justeres eller udskiftes. Tilsynsmyndighederne gennemgaar indholdet af disse programmer og overvaager deres gennemfoerelse. I visse medlemsstater er man nu begyndt at undersoege behovet for at oege driftspersonalet og undgaa vedligeholdelsesarbejde paa de kritiske dage.

2. Bistanden til kernekraftvaerker i Central- og OEsteuropa og de nye uafhaengige stater er beskrevet i en meddelelse(3) til Raadet og Parlamentet. IAEA er den ansvarlige internationale organisation med hensyn til aar 2000-problemet.

3. Kommissionen kan saaledes kun fremme dialogen mellem myndighederne for at oege opmaerksomheden paa problemet og laegge pres paa, for at der handles.

4. Kommissionens Concert-gruppe, der omfatter hoejtstaaende repraesentanter for det nukleare omraade fra 24 lande i EU, OEst- og Centraleuropa og de nye uafhaengige stater, droeftede spoergsmaalet paa dens moede i juni 1998. Det vil blive taget op igen paa gruppens moede i januar 1999. Saadanne droeftelser oeger bevidstheden og laegger pres paa at faa indfoert den bedste lovgivningsmaessige praksis. Faellesskabets myndigheder er i det daglige arbejde i loebende kontakt med myndighederne i OEst- og Centraleuropa og de nye uafhaengige stater og har saaledes mulighed for at oege deres opmaerksomhed paa problemet. Der har endnu ikke vaeret behov for specifikke finansielle midler til dette formaal.

5. Via Tacis-programmet ydes der bistand paa det nukleare sikkerhedsomraade til civile kernekraftvaerker, men ikke til militaere anlaeg. Derfor har Kommissionen ikke ivaerksat nogen aktiviteter paa dette omraade.

6. Nuklear sikkerhed er et nationalt anliggende, og det er saaledes op til det enkelte land at traeffe passende foranstaltninger. De nationale myndigheder paa det nukleare omraade spiller en central rolle med hensyn til at fastlaegge omfanget af disse foranstaltninger. Derfor laegger Kommissionen stor vaegt paa det arbejde, der omtales i punkt 4 ovenfor.

(1) KOM(98) 102.

(2) KOM(98) 593.

(3) KOM(98) 134.