ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2538/02 af Erik Meijer (GUE/NGL) til Rådet. EU-medlemsstaternes fælles holdning til fordel for Den Internationale Straffedomstol og ophævelse af Rumæniens særstilling.



EU-Tidende nr. 155 E af 03/07/2003 s. 0030 - 0030



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2538/02 af Erik Meijer (GUE/NGL) til Rådet (5. september 2002) Om: EU-medlemsstaternes fælles holdning til fordel for Den Internationale Straffedomstol og ophævelse af Rumæniens særstilling Har Rådet til hensigt midlertidigt at udsætte de igangværende forhandlinger med Rumænien, der er et af de lande, der har ansøgt om medlemskab af Den Europæiske Union, indtil dette land tilbagekalder den aftale, det for nylig indgik med De Forenede Stater, og som giver amerikanske statsborgere immunitet fra Den Internationale Straffedomstol (ICC) i Den Haag, for således klart at vise hele verden, og navnlig de øvrige ansøgerlande, at der ikke være nogen tvivl om Den Europæiske Unions fælles vilje til at gøre det muligt for ICC uindskrænket og uhindret at opfylde sine forpligtelser, og uden at enkelte stater får særbehandling? Svar (3. marts 2003) Rådet er klar over, at Rumænien den 1. august 2002 undertegnede en aftale med USA om dette emne, og at ratifikationsprocessen er i gang. Rådet understreger, at Rumænien som suveræn stat har ret til at undertegne en sådan aftale, men gør opmærksom på sin fælles holdning af 11. juni 2001, som ændret den 20. juni 2002, om Den Internationale Straffedomstol, som Rumænien har tilsluttet sig. Rådet henviser også det ærede parlamentsmedlem til sine konklusioner om dette spørgsmål af 30. september 2002. Rådet forventer, at Rumænien overholder de forpligtelser, som det selv har indgået ved at undertegne statutten for Den Internationale Straffedomstol, og tager hensyn til EU's holdning i ratifikationsspørgsmålet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2883/02

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. oktober 2002)

Om: Fællesskabsstøtte

Mindre end et år efter at have været i samme situation står omkring 1 000 arbejdstagere fra den multinationale skotøjsvirksomhed Rhode i Santa Maria da Feira, Portugal, over for hjemsendelse i tre uger på grund af arbejdsmangel. Situation er så meget desto mere alvorlig som lønningerne i Portugal er meget lave og derfor vanskelige at undvære i denne periode.

Virksomhedens ledelse begrunder hjemsendelsen med manglende ordretilgang, hvilket ikke virker troværdigt på grund af bevarelsen af et meget højt arbejdstempo. Arbejdsgiverorganisationen APPICAPS har udtalt, at Portugal igen har placeret sig på en fremtrædende stilling blandt de øvrige lande i EU med en stigning på 36 % i eksporten af skotøj, der ifølge det nationale statistikinstitut, INE, forventes at fortsætte i 2002.

Det vides, at virksomheden har modtaget offentlige støttemidler i en størrelsesorden af omkring 500 000 EUR.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke EF-støttemidler den tyske multinationale virksomhed Rhode har modtaget i Portugal og i andre EU-medlemsstater, og hvilke foranstaltninger, der træffes for at sikre arbejdstagernes rettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(21. november 2002)

I spørgsmålet om beskyttelse af de berørte arbejdstageres rettigheder ønsker Kommissionen først og fremmest at henvise til Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser(1).

Dette direktiv er for størstedelens vedkommende gennemført i Portugals nationale lovgivning. Domstolen behandler ganske vist i øjeblikket en overtrædelsesprocedure(2) mod Portugal med sigte på den fuldstændige gennemførelse i national lovgivning, men den forsømmelse, der har givet anledning til denne sag, synes ikke i dette konkrete tilfælde at kunne få indflydelse på de rettigheder, fællesskabslovgivningen garanterer arbejdstagerne.

Det er således de kompetente nationale myndigheders opgave at vurdere, om bestemmelserne i det konkrete tilfælde har været anvendt korrekt og effektivt.

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at den ikke har kendskab til, at Rohde-koncernen skulle have modtaget fællesskabsstøtte, og i hvert fald ikke fra Den Europæiske Socialfond i Portugal.

(1) EFT L 225 af 12.8.1998.

(2) Sag C-55/02 ved De Europæiske Fællesskabers Domstol.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3629/02

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. december 2002)

Om: Gennemførelse i Grækenland af Fællesskabets retsakter vedrørende sundhed og sikkerhed

Inden for rammerne sine undersøgelser af klage nr. 00/4404 SG (2000) og de seneste forespørgsler desangående (E-2773/02)(1) viste Kommissionen aktiv interesse og optog kontakt med de græske myndigheder med henblik på at indhente supplerende oplysninger om den konkrete sag. Under det møde, Kommissionens repræsentant havde med klageren, forelagde denne bevismateriale vedrørende den virksomhed, han er ansat i (skriftlig tilståelse fra virksomhedens forvaltning, hvori det hed, at der intet var gjort for at beskytte arbejdstagernes sundhed under arbejdet i løbet af den pågældende periode), samt årsrapporten fra den græske kontrolmyndighed (rapport om SEPE's aktiviteter i 2001).

Da det af ovennævnte oplysninger fremgår, at der kan rejses tvivl med hensyn til gennemførelsen af Fællesskabets retsakter om arbejdstagernes sundhed og sikkerhed, samt at SEPE overhovedet ikke har truffet foranstaltninger med henblik på at imødegå erhvervssygdomme, hvortil kommer, at arbejdsulykker er blevet utilstrækkeligt forebygget og registreret samt at der er foretaget utilstrækkelig registrering af arbejdstagernes ansvar, bedes Kommissionen give følgende oplysninger:

1. Hvad er de første konklusioner, Kommissionen har kunnet drage på baggrund af undersøgelsen, klagerne og de oplysninger, den har indsamlet, bl.a. de afslørende oplysninger om situationen, der er fremsendt af det græske arbejderforbund?

2. Vil Kommissionen på baggrund af EF-traktatens artikel 140, 211 og 226 afgive udtalelse eller begrundet udtalelse vedrørende håndhævelsen i Grækenland af Fællesskabets retsakter om arbejdstagernes sundhed og sikkerhed?

(1) EFT C 52 E af 6.3.2003, s. 215.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(6. februar 2003)

1. Det ærede medlem henviser til klage nr. 00/4404 og sin seneste forespørgsel herom (skriftlig forespørgsel E-2773/02). Kommissionen henviser det ærede medlem til besvarelsen af nævnte forespørgsel. Som nævnt af det ærede medlem har Kommissionen været i kontakt med klageren og derefter de græske myndigheder for at klarlægge sagen. Ved mødet med klageren den 5. november 2002 i Athen gav denne Kommissionens repræsentant et omfattende dokumentationsmateriale på græsk. Samme dag foregik mødet med de græske myndigheder. Kommissionen er som led i behandlingen af klage nr. 00/4404 i færd med at gennemgå klagerens dokumentation, og den vil træffe de relevante foranstaltninger på grundlag af resultaterne af denne gennemgang og af gennemgangen af oplysningerne fra de græske myndigheder.

Kommissionen vil naturligvis holde klageren underrettet om sagsforløbet.

2. Hvis analysen af de oplysninger, Kommissionen har fået forelagt, kan tyde på et brud på EF-retten fra de græske myndigheders side, vil Kommissionen se nærmere på, om der bør indledes en traktatbrudsprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 226.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3732/02

af Philip Bradbourn (PPE-DE) til Kommissionen

(12. december 2002)

Om: Galileo

Kan Kommissionen bekræfte, at den har modtaget en kopi af den seneste redegørelse fra Royal Institute of Navigation, hvori der gives udtryk for foruroligelse over de risici, satellitsystemet Galileo er udsat for på grund af naturlig og menneskeskabt interferens, som f.eks. EMP (elektromagnetisk puls), og kan den gøre nærmere rede for, hvilke forholdsregler der i så fald foreslås truffet med henblik på at garantere sikkerheden for fly og andre brugere at dette system, når det tages i drift?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. januar 2003)

Kommissionen kan bekræfte, at den har fået en kopi af den nylige udtalelse fra Royal Institute of Navigation om sårbarheden i globale navigationssatellitsystemer (GNSS).

Kommissionen har noteret sig anbefalingerne i rapporten fra Volpe National Transportation Research Center i USA.

Galileo-systemet er fra starten konstrueret under hensyntagen til de potentielle trusler. Galileos sikkerhedsorgan fører tilsyn med konstruktionen af Galileo for sikre, at bliver taget højde for eventuelle sikkerhedsproblemer.

Systemet er konstrueret med det formål at minimere den potentielle sårbarhed og bl.a. udstyret med følgende egenskaber:

- Galileo vil transmittere alle sine tjenester over flere forskellige og adskilte frekvensbånd, hvorved de fleste af de problemer, der peges på i Volpe-rapporten, er ryddet af vejen. På dette punkt bliver Galileo langt mindre sårbart end det nuværende GPS (Global Positioning System), der kun bruger én frekvens.

- Galileo vil tilbyde civile brugere multifrekvenssignaler, og dermed en pålidelig radionavigationstjeneste, langt tidligere end GPS-systemet efter de nuværende planer.

Kommissionen konstaterer, at ikke kun Galileo-systemet, men alle navigations- og kommunikationssystemer, der bygger på radiobølgeteknologi principielt kan rammes af interferens og være sårbare. Nødvendigheden af passende og tilstrækkelige alternative systemer må de relevante brugersamfund vurdere fra sag til sag. Det skal her bemærkes, at de fleste radionavigationstjenester i øjeblikket benyttes uden et alternativt radionavigationssystem. Kommissionen vil vurdere nødvendigheden af en optimal blanding af radionavigationssystemer for Europa i forbindelse med udarbejdelsen af en europæisk radionavigationsplan i 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3165/02

af Ieke van den Burg (PSE) til Kommissionen

(5. november 2002)

Om: Ret til arbejdsløshedsdagpenge i forbindelse med uarbejdsdygtighed og flytning til andet land

Ved den nederlandsk-belgiske grænse er der følgende problem i forbindelse med social sikring: En kvinde er syg (primær uarbejdsdygtighed) og erklæres efter et år fuldt uarbejdsdygtig (invaliditetsgrad 80-100 %). Hendes overenskomst med den nederlandske arbejdsgiver ophører, og hun modtager en nederlandsk invaliderente (WAO). Familien er flyttet til Belgien. Kvinden er fortsat forsikret mod sygdom og arbejdsløshed i Nederlandene og betaler derfor sine sociale bidrag dèr). Efter to år bliver hun erklæret rask og ansøger om arbejdsløshedsdagpenge i bopælslandet, Belgien. Dette nægtes hende, da hun, mens hun har boet i Belgien, hverken har arbejdet i Belgien eller som grænsearbejder i Nederlandene. Artikel 71, litra a, punkt ii), i forordning (EØF) nr. 1408/71(1) finder derfor ikke anvendelse. Derefter ansøger hun om dagpenge i Nederlandene (forsikringsinstitutionen UWV GAK), da hun under sin sygdom, hhv. invaliditet var arbejdsløshedsforsikret dér. UWV GAK afviser under henvisning til den nederlandske arbejdsløshedslovgivning at udbetale dagpenge, fordi hun ikke bor i Nederlandene. Der er kort sagt et hul i koordineringen. (Forespørgeren kan om ønsket forelægge Kommissionen de relevante dokumenter).

1. Mener Kommissionen, at RVA i Belgien ikke anvender artikel 71, litra a, punkt ii (fuldt arbejdsløs grænsearbejder) korrekt?

2. Hvis Kommissionen ikke mener, at artikel 71, litra a, punkt ii) skal anvendes, mener den da, at artikel 71, litra a, punkt i) (fuldt arbejdsløs ikke-grænsearbejder) skulle have været anvendt?

3. Hvis Kommissionen ikke mener, at artikel 71 finder anvendelse, mener den da, at de nederlandske myndigheder alligevel må udbetale en ydelse, da den berørte person i hele invaliditetsperioden har betalt præmie til den nederlandske arbejdsløshedsforsikring?

4. Mener Kommissionen, at artikel 69 med dennes diskretionære bestemmelser om tidsfrister måske burde finde anvendelse i dette og tilsvarende tilfælde?

5. Hvilken ordning skulle have været anvendt, hvis kvinden var blevet erklæret delvis uarbejdsdygtig?

(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(18. december 2002)

Kommissionen kan konstatere, at den pågældende i den situation, som det ærede medlem beskriver, hverken er berettiget til arbejdsløshedsdagpenge i Belgien eller Nederlandene.

Før Kommissionen kan udtale sig om det specifikke problem, som det ærede medlem henviser til, nemlig et hul i den sociale beskyttelse, som forhindrer den pågældende i at få udbytte af sine socialsikringsbidrag, ønsker den at kontrollere, om de berørte nationale lovgivninger er blevet korrekt anvendt, og at foretage en grundig undersøgelse af den konkrete og juridiske situation på baggrund af sagsakterne, som det ærede medlem i øvrigt tilbød at sende til Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3791/02

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. januar 2003)

Om: Kollektive afskedigelser

I Kommissionens svar af 21. november 2002 på mit spørgsmål E-2883/02(1) henviser kommissær Anna Diamantopoulou til en traktatbrudsprocedure (C-55/02), som Fællesskabet har indledt mod Portugal ved De Europæiske Fællesskabers Domstol for landets mangelfulde gennemførelse i national lov af Rådets direktiv 98/59/EF(2) af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser.

Kan Kommissionen give yderligere oplysning om den igangværende procedure, herunder især om hvilke aspekter af det pågældende direktiv som ikke er blevet behørigt gennemført i portugisisk lovgivning, og som har givet anledning til indledningen af den pågældende traktatbrudsprocedure?

(1) Se side 57.

(2) EFT L 225 af 12.8.1998, s. 16.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(7. februar 2003)

Den traktatbrudsprocedure(1) mod Portugal, som det ærede medlem henviser til, vedrører fuldstændig gennemførelse i national ret af Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser.

Kommissionen anklager nærmere bestemt Portugal for ikke at have overholdt de forpligtelser, der følger af EF-traktaten og af artikel 1, 6 og 7 i nævnte direktiv, idet begrebet kollektive afskedigelser i den relevante portugisiske lovgivning kun omfatter afskedigelser af strukturelle, teknologiske eller konjunkturbestemte årsager. Efter Kommissionens opfattelse er begrebet defineret bredere i direktiv 98/59/EF, som gælder for afskedigelser, som foretages af en arbejdsgiver af en eller flere grunde, som ikke kan tilregnes arbejdstageren selv. Denne indskrænkning af begrebet kollektive afskedigelser i den portugisiske lovgivning medfører, at den beskyttelse af arbejdstagerne, som direktivet tager sigte på, f.eks. ikke gælder i tilfælde af konkursbegæring, ekspropriering, brand eller en virksomheds ophør som følge af virksomhedslederens død.

(1) Sag C-55/02. Sagen verserer for Domstolen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3555/02

af Hans-Peter Martin (PSE) til Rådet

(5. december 2002)

Om: Klageret til regionale og kommunale myndigheder

Europa-Parlamentets Udvalg om Konstitutionelle Anliggender vedtog den 28. november 2002 en betænkning af Giorgio Napolitano, hvori der fremsættes krav om at give de regionale og kommunale myndigheder med lovgivningskompetence ret til at indbringe en sag for De Europæiske Fællesskabers Domstol for at forsvare deres rettigheder.

Kan Rådet støtte dette krav?

Svar

(3. marts 2003)

Eftersom der er tale om en traktatændring, tilkommer det ikke Rådet at udtale sig herom. Det er for øvrigt et spørgsmål, der drøftes af Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid.

Rådet holdes løbende orienteret om konventets overvejelser.

Der indkaldes netop i 2004 en konference mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer i henhold til EU-traktatens artikel 48, og det er denne konference, der med udgangspunkt i den endelige udgave af resultaterne af Konventets arbejde skal drøfte disse resultater og tage endelig stilling.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3044/02

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(24. oktober 2002)

Om: Udgifter der ikke figurerer på statsbudgettet for 2003

Ifølge avisen Diário Económico af 15. oktober 2002 beløber det underskud inden for den offentlige sektor, der er anslået i forslaget til statsbudgettet for 2003 i Portugal, sig til 3 % af BNP og ikke 2,4 % af BNP, som det var blevet angivet i den relevante rapport, og som man tidligere havde regnet med.

Ifølge samme avis bekræftede statssekretæren med ansvar for budgettet denne kendsgerning med den begrundelse, at de 754 mio. EUR i ekstraudgifter, der ikke fremgik klart af rapporten over statsbudgettet, svarede til de udgifter, der kun skulle betales, hvis der kom ekstraordinære indtægter, der ikke figurerede på statsbudgettet.

Kan Kommissionen oplyse, om denne metode svarer til eventuelle retningslinjer, som den har givet de portugisiske myndigheder?

Kan Kommissionen oplyse, om den også har modtaget denne forklaring fra de portugisiske myndigheder?

Kan Kommissionen forklare, hvordan der er blevet taget hensyn til dette virtuelle underskud i forbindelse med angivelsen af det forventede underskud i den offentlige sektor, og i givet fald begrunde sit svar under henvisning til de gældende bestemmelser vedrørende national regnskabsføring?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mirapå skriftlige forespørgsler E-3042/02, E-3043/02 og E-3044/02

(25. november 2002)

På basis af de nationale regnskaber og i medfør af det europæiske nationalregnskabssystem (ENS 95) føres udgifterne på periodiseringsgrundlag og ikke kontantgrundlag, hvilket betyder, at udgifterne opføres i de år, hvor forpligtelsen blev indgået og ikke hvor udbetalingen fandt sted. I den økonomiske rapport til Portugals tillægsbudget for 2002 anføres det, at reguleringen af udgiftsrestancer i 2000 på basis af forpligtelser, der er indgået og opført som udgifter i de foregående år andrager 2,1 mia. EUR svarende til 1,6 % af det anslåede bruttonationalprodukt (BNP) for 2002.

Med hensyn til underskuddet uden for budgettet i undervisningsministeriet skal det understreges, at Kommissionens budgettilsyn er fokuseret om den offentlige sektor som helhed og ikke specifikke enheder eller sektorer, medmindre der er tale om usædvanlige forhold, som måske medfører en risiko for, risikerer, at hele den offentlige sektor ikke opfylder de overordnede budgetmål. Det ser endvidere ud til, at det omtalte underskud er på basis af de offentlige regnskaber og ikke reglerne i det europæiske nationalregnskabssystem ENS 95.

Ifølge den økonomiske rapport, der er knyttet til Portugals budget for 2003, er målet for det offentlige underskud på basis af nationalregnskabstal for 2003 2,4 % af BNP. Det er budgettallene på basis af nationalregnskaberne, der er relevante for budgettilsyn, især i forbindelse med gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten. Kommissionen har ikke kendskab til andre officielle prognoser for Portugals offentlige underskud i 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3918/02

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(14. januar 2003)

Om: EU-sygesikringskort

I henhold til punkt 3.2.1. i Kommissionens aktionsplan vedrørende kvalifikationer og mobilitet(1) bør:

man indføre et EU-sygesikringskort, som har til formål at erstatte de relevante europæiske formularer med et elektronisk kort. Kortindehaveren kan få adgang til den sundhedspleje, som er umiddelbart nødvendig, i en anden medlemsstat end den, hvor pågældende er forsikret. Den medlemsstat, hvor kortindehaveren er forsikret, skal dog stadig bære udgifterne KOmmissionen forelægger et forslag om indførelse af et eU-sygesikringskort i begyndelsen af 2003 med henblik på vedtagelse senest i 2004.

Dette forslag blev efterfølgende forelagt for Det Europæiske Råd i Barcelona i marts 2002, og i dettes konklusion 33 hedder det, at

Det Europæiske Råd udtrykker tilfredshed med Kommissionens handlingsplan

Har Kommissionen fastsat en omtrentlig dato for forelæggelse af dette forslag? På hvilket stadium befinder det forberedende arbejde sig? Hvad vil det koste at indføre et EU-sygesikringskort, og hvorledes skal det finansieres?

(1) KOM(2002) 72.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(20. februar 2003)

Efter høring af medlemsstaterne i den Administrative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring agter Kommissionen inden ultimo februar 2003 at vedtage en meddelelse om indførelsen af et europæisk sygesikringsbevis. I den meddelelse vil Kommissionen foreslå en plan for gradvis udskiftning af de papirblanketter, som giver adgang til sundhedsydelser i en anden medlemsstat i overensstemmelse med den koordination af de nationale sociale sikringsordninger, som er beskrevet i Rådets forordning (EF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet(1).

Kommissionen er ikke på nuværende tidspunkt i stand til at fastsætte udgifterne i forbindelse med indførelsen af det europæiske sygesikringsbevis. Faktisk afhænger disse udgifter af, hvilken løsning, herunder især hvilken teknisk løsning, den enkelte medlemsstat vælger, når sygesikringsbeviset skal indføres i den pågældende stats nationale sociale sikringsordning; denne udgift skal medlemsstaterne i øvrigt selv afholde. Ovennævnte meddelelse, som vil indeholde nærmere oplysninger om de forskellige muligheder, vil gøre det lettere for medlemsstaterne at afgøre, hvordan kortet skal indføres og finansieres. Under alle omstændigheder vurderer Kommissionen, at udskiftning af papirformularerne med et europæisk sygesikringsbevis vil medføre store fordele for medlemsstaterne, især i form af en enklere administration og hurtigere refusion mellem medlemsstaterne. Derfor bør de overordnede omkostninger i forbindelse med kortets indførelse også ses i forhold til de produktivitetsforbedringer, som de sociale sikringsinstitutioner vil nyde godt af.

(1) EFT L 149 af 5.7.1971.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3389/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(28. november 2002)

Om: Gennemførelsen af det operationelle program for konkurrence

Ifølge oplysninger om det operationelle program for konkurrence offentliggjort i den græske presse svarer de kontrakter, der hidtil er blevet underskrevet som led i dette program, til 16,9 %, mens de samlede midler, der er blevet udbetalt, svarer til 6,9 %.

Kan Kommissionen bekræfte de ovennævnte oplysninger: Er Kommissionen tilfreds med udviklingen i forbindelse med gennemførelsen af det konkrete program? Hvilke korrigerende foranstaltninger bør der træffes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(7. januar 2003)

Ifølge reglerne udgør de årlige gennemførelsesrapporter, der forelægges Kommissionen seks måneder efter udgangen af hvert kalenderår, samt resultaterne af midtvejsevalueringen de officielle kontroldokumenter. På grundlag af disse rapporter vurderer Kommissionen et programs fremskridt.

Ud fra oplysningerne i nævnte rapporter påhviler det overvågningsudvalget at foreslå foranstaltninger, der skal træffes for at fremskynde iværksættelsen af det operationelle program for Konkurrence.

Kommissionen har dog i forbindelse med partnerskabet henledt de nationale myndigheders opmærksomhed på visse punkter, der kan forbedres i det pågældende program.