SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0010/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. januar 2002)

Om: Underordnede myndigheders muligheder for kontrol med gennemførelse af EU's støttebestemmelser og den i september stadig manglende oplysning fra Friesland

1. Husker Kommissionen sit svar af 3. september 2001 på min forespørgsel nr. E-1473/01(1) om hindring af informationsspredning om overholdelse af EU-bestemmelser og støtte som følge af nationale, regionale og lokale bestemmelser om hemmeligholdelse der indledtes med den oplysning, at Kommissionen på nuværende tidspunkt på baggrund af de oplysninger, den rådede over, ikke kunne tage konkret stilling til det af mig nævnte eksempel på hemmeligholdelsesbestemmelserne i den nederlandske provins Friesland, og hvori den nøjes med en generel udtalelse om princippet for ydelse af støtte og mulighed for at opsige støtteaftalen?

2. Er Kommissionen i mellemtiden, tre måneder efter sit svar, i besiddelse af den oplysning, der er nødvendig for at kunne bedømme en eventuel modstrid mellem beslutningen i Friesland og EU-bestemmelserne?

3. Hvis spørgsmål to besvares bekræftende, kan den så på grundlag af tilstrækkelige oplysninger besvare de seks spørgsmål i forespørgsel E-1473/01?

4. Hvis spørgsmål to besvares benægtende, hvor meget tid mener Kommissionen så den råder over, inden den har de nødvendige oplysninger, og kan den så give mig det resterende svar?

5. Anser Kommissionen det for tænkeligt, at den med de til rådighed stående midler dvs. uden den frivillige ydelse af oplysninger fra regionale eller europæiske politikere ikke vil kunne få at vide, om og i hvilken grad der i Friesland eller andetsteds håndhæves en ordning, der er i strid med den informationspligt, der forudsættes hos modtagere af støtte fra EU-fonde?

6. Hvis spørgsmål fem besvares bekræftende, hvordan kan så principperne om ydelse af støtte, som den har gjort rede for i det tidligere svar, gennemføres, i betragtning af at Kommissionen i praksis ikke i tilstrækkelig grad kan kontrollere, om de involverede myndigheder viger uden om dens bestemmelser?

7. Kan Kommissionen enten bekræfte eller benægte, at myndighederne i provinsen Friesland bl.a. som følge af offentliggørelsen af omstridte procedurer i mellemtiden håndterer hemmeligholdelse anderledes end i årene 1997-2000? Hvordan bedømmer den situationen?

(1) EFT C 81 E af 4.4.2002, s. 28.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(1. marts 2002)

1. og 2. Kommissionen husker det ærede medlems tidligere forespørgsel E-1473/01(1) og har foretaget den nødvendige kontrol af, hvordan Den Europæiske Socialfond er blevet anvendt. Den pågældende afdeling har ikke fundet beviser på, at der er sket overtrædelse af bestemmelserne vedrørende denne investering.

3. (tidligere punkt 1. og 2.) Kommissionen ved godt, at forespørgslerne vedrører statsstøtte til SCI-Systems. Den har vurderet flere finansielle foranstaltninger og indledt undersøgelsesproceduren i henhold til artikel 88, stk. 2, ved en beslutning truffet den 6. februar 1999(2). Den traf endelig beslutning den 13. februar 2001, og beslutningen blev offentliggjort i EFT(3). Kommissionens undersøgelse startede, da en tredjepart hævdede, at der blev ydet statsstøtte under forskellige former ud over det niveau, som var tilladt ifølge de godkendte ordninger. Kommissionen bad så de nederlandske myndigheder om oplysninger om støtteforanstaltningerne. De nederlandske myndigheder fastholdt oprindeligt, at nogle af foranstaltningerne ikke var statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Men da Kommissionen stillede specifikke spørgsmål, sendte de detaljerede oplysninger. Kommissionen er også bekendt med, at der har været artikler i pressen med kommentarer om en lokal politikers involvering i sagen.

(tidligere punkt 3. og 4.) Det er vanskeligt at svare på spørgsmålet om, hvorvidt Kommissionen har kendskab til andre tilfælde, hvor lokale, regionale eller nationale myndigheder i medlemsstater påberåber sig bestemmelserne om fortrolighed for at beskytte sig mod, at det bliver undersøgt, om Fællesskabets finansielle støtte er tildelt forkert eller om der er sket overtrædelse af EU's regler. Den slags oplysninger, hvis de overhovedet findes, indsamles ikke systematisk. Kommissionen vil i den forbindelse gerne nævne artikel 10 i EF-traktaten om medlemsstaternes samarbejde.

(tidligere punkt 5. og 6.) Ud fra de faktiske kendsgerninger i denne sag finder Kommissionen ikke, at der er nogen grund til, at den ændrer sin politik angående statsstøttekontrol. Hvad angår den foreliggende sag, har Kommissionen tiltro til, at den har truffet en beslutning baseret på alle oplysninger, som er relevante for sagen. Almindeligvis regner Kommissionen med, at den har tilstrækkeligt med kontrolmidler, og at dens kompetence til at anmode om oplysninger forhindrer den i at træffe forkerte afgørelser på grund af mangel på oplysninger. Kommissionen vil gerne f.eks. pege på bestemmelserne i procedureforordningen(4), hvorefter Kommissionen ved beslutning kan anmode en medlemsstat om at give bestemte oplysninger. I den foreliggende sag gav de nederlandske myndigheder de pågældende oplysninger uden et sådant påbud.

4. Ikke relevant.

5. og 6. Ja. Pligten til at underrette Kommissionen stammer i første række fra EF-traktatens artikel 88, stk. 3. Rådet har vedtaget procedureregler for både anmeldt og ikke-anmeldt støtte, men det kan ikke udelukkes, at en enkelt støtte eller en støtteordning somme tider gennemføres, uden at Kommissionen bemærker det. Parter, der konkurrerer om at modtage støtte, og enkeltpersoner er imidlertid i stigende grad aktive og underretter Kommissionen om støtte, som eventuelt ikke er blevet anmeldt.

7. Kommissionen har ikke tilstrækkelige oplysninger om de interne procedurer i Friesland, og den kan derfor ikke besvare det ærede medlems forespørgsel. Procedurerne for statsstøtte vedrører desuden forholdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Det er medlemsstatens kompetence at bestemme, hvilken myndighed der er den ansvarlige i den pågældende medlemsstat.

(1) EFT C 81 E af 4.4.2002, s. 28.

(2) EFT C 144 af 22.5.1999.

(3) EFT L 186 af 7.7.2001.

(4) Artikel 10, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93, EFT L 83 af 27.3.1999.