ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0939/00

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(29. marts 2000)

Om: Den belgiske lovgivning vedrørende klinisk biologiske laboratorier

Det kongelige dekret nr. 143 af 30. december 1982 forbyder i Belgien enhver form for kontrol vedrørende klinisk biologiske laboratorier fra alle de personers side, som ikke samtidig har beføjelse til at foretage medicinske analyser.

Den 17. december 1999 fik Kommissionen forelagt en klage (COMP/37.7.754), som særlig gør indsigelse mod denne bestemmelse i forbindelse med etableringsfriheden (artikel 43 EF).

I 1987 havde Domstolen efter en klage fra Kommissionen afgivet dom om, at denne bestemmelse var i overensstemmelse med etableringsfriheden, da den ikke blev betragtet som en forskelsbehandling, uden at den dog kontrollerede, hvorvidt den gik længere end nødvendigt (dom af 12. februar 1987, sag 221/85, Kommissionen mod Belgien, Sml. 1987, s. 719).

I 1995 mente Domstolen imidlertid (dom af 30. november 1995, sag C-55/94, Gebhard, Sml. 1995, s. I-4186), at enhver national foranstaltning, også selv om den finder anvendelse uden forskelsbehandling på fællesskabsborgere, ligesom den pågældende belgiske bestemmelse, men som kan hæmme udøvelsen af eller adgangen til et erhverv for statsborgere i en anden medlemsstat eller gøre udøvelsen mindre tiltrækkende, kan være uforenelig med artikel 43 EF, hvis den ikke er begrundet i tvingende samfundsmæssige hensyn og går ud over, hvad der er nødvendigt for at opnå formålet.

Hvorledes agter Kommissionen i denne sammenhæng at anvende denne nye retspraksis, som har anerkendt den påstand for begrundet, som den selv forsvarede indtil for otte år siden? Vil Kommissionen på nuværende tidspunkt undersøge, om foranstaltningen rækker længere end nødvendigt, hvilket Domstolen havde nægtet at gøre i 1987, da bestemmelserne om kontrol med klinisk biologiske laboratorier på nuværende tidspunkt er så forskellige i Fællesskabets medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(10. maj 2000)

Som det ærede medlem med rette påpeger, har Domstolens retspraksis i forbindelse med etableringsfriheden gennemgået en udvikling.

Desuden indeholder den nævnte klage visse nye elementer i forhold til den klage, der resulterede i Domstolens dom af 12. februar 1987. Kommissionen vil derfor nøje undersøge den belgiske lovgivning om laboratorier for medicinske analyser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1037/00

af Francesco Speroni (TDI) til Kommissionen

(4. april 2000)

Om: Intellektuel ejendomsret for så vidt angår menneskeligt genetisk materiale

Den Europæiske Patentmyndigheds nylige udstedelse af et patent på menneskeligt genetisk materiale har afgjort vakt undren i etiske og retlige kredse og bringer på ny de gældende bestemmelser på det ømtålelige bioteknologiområde i søgelyset.

Kan Kommissionen oplyse, om den anser det for hensigtsmæssigt at støtte aktioner, der tager sigte på at annullere det patent, som Patentmyndigheden har udstedt til den australske virksomhed Stem Cell Sciences?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(5. juni 2000)

Kommissæren med ansvar for det indre marked meddelte under en drøftelse den 31. marts 2000 Parlamentet, at Kommissionen er klar over og ligeledes nærer de ytrede betænkeligheder over, at University of Edinburgh har fået meddelt patent EP695351 for en stamcelleteknologisk opfindelse, som nævnte læreanstalt har gjort i samarbejde med firmaet Stem Cell Sciences. Han meddelte Parlamentet, at han havde skrevet til Den Europæiske Patentmyndighed og bedt den træffe alle de foranstaltninger, den måtte finde påkrævet for at berigtige den fejl, der har ført til, at patentet er meddelt i sin aktuelle form. I umiddelbar forlængelse heraf oprettede Den Europæiske Patentmyndighed en indsigelsesafdeling, som skulle behandle de indsigelser, den allerede havde modtaget over patentet. Indsigelsesafdelingen blev formelt oprettet den 29. marts 2000, og der ventes snarest en foreløbig afgørelse. Det kan føre til, at patentet enten bliver tilbagekaldt eller opretholdt i sin aktuelle form eller i en ændret form. Kommissionen vil holde øje med sagens videre gang og hvis den foreløbige afgørelse ikke er acceptabel overveje eventuelle yderligere skridt, f.eks. om der skal gøres formel indsigelse mod patentet.

På baggrund af Parlamentets beslutning af 30. marts 2000 er Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Videnskab og Ny Teknologi desuden i færd med at udarbejde en udtalelse om de etiske aspekter af forskning i menneskelige embryoers stamceller, som vil blive offentliggjort i løbet af sommeren 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0990/00

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(31. marts 2000)

Om: Fordeling af bevillingerne til Media II-programmet mellem foprskellige stater

Da min skriftlige forespørgsel E-0104/00(1) desværre ikke blev besvaret korrekt, stiller jeg srpøgsmålet endnu en gang: Hvordan er bevillingerne til Media II-programmet blevet fordelt på de forskellige stater siden programmets begyndelse? Hvor store bevillinger har de forskellige stater modtaget i absolutte tal og procentuelt? Hvorfor?

(1) EFT C 280 E af 3.10.2000, s. 178.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(15. maj 2000)

En sammenfattende opstilling over økonomisk støtte ydet pr. land i løbet af de fire første år af MEDIA II-programmet (1996 1999) sendes direkte til det ærede medlem såvel som til Parlamentets Generalsekretariat.

Denne opstilling ledsages af statistiske oplysninger om hver enkelt medlemsstats og MEDIA II-deltagerlands andel af det europæiske marked. Tallene for årene 1998 1999 gives til orientering og er ikke endelige. De vil skulle valideres i forbindelse med den afsluttende evaluering af programmet. Disse data giver således et indtryk af fordelingen af de midler, der er tildelt inden for rammerne af MEDIA II-programmet, sammenlignet med markedssituationen.

Eksempel: Nederlandene står for 1,8 % af de samlede investeringer i Europa i produktion af biograffilm og 2,7 % af det europæiske marked, når det gælder biografbilletsalg. Denne medlemsstat modtog mellem 1996 og 1999 5,45 % af de tildelte midler inden for rammerne af MEDIA II-programmet, heraf 3,5 % af den støtte, der tildeltes producenter og 4,9 % af den støtte, der tildeltes distributører. Den andel af midlerne, som de nederlandske fagfolk modtog inden for rammerne af MEDIA II, er således større end deres reelle andel af det europæiske marked både hvad angår produktion og billetsalg.

Inden for rammerne af MEDIA II-programmet foretages udvælgelsen af støttemodtagere af Kommissionen i henhold til nærmere bestemmelser fastsat i Rådets afgørelse nr. 95/564/EF af 22. december 1995(1) om et uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (MEDIA II Uddannelse)og nr. 95/563/EF af 10. juli 1995 om iværksættelse af et program til fremme af udvikling og distribution af europæiske audiovisuelle produktioner (MEDIA II Udvikling og Distribution) (1996-2000)(2).

De projekter, der er blevet samfinansieret af Kommissionen, er ikke udvalgt under hensyntagen til deres nationalitet eller oprindelsesland, men under hensyntagen til deres kvalitet og deres europæiske merværdi. Retningslinjer fastsat af Kommissionen og MEDIA-Udvalget fastsætter de forskellige kriterier for støtteberettigelse og udvælgelse, der anvendes.

Endelig vil en slutberetning vedrørende evalueringen af MEDIA II-programmet blive sendt til Parlamentet efter MEDIA II-programmets afslutning ved udgangen af år 2000.

(1) EFT L 321 af 30.12.1995.

(2) EFT L 321 af 30.12.1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0440/00

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Kontraktindgåelsesproceduren i det femte forskningsrammeprogram

Efter at det lovmæssige grundlag for det femte forskningsrammeprogram nu er på plads, kommer der et stigende antal klager over kontrakternes udformning. Navnlig fremføres der kritik af omfanget, som skyldes de mange overflødige oplysninger, og af den langsommelige afvikling. Dette er også noget, som kan afskrække fra deltagelse i et forskningsrammeprogram.

Er Kommissionen bekendt med sådanne problemer ved indgåelse af kontrakter under forskningsrammeprogrammet?

Hvordan påtænker Kommissionen hurtigt og effektivt at sikre en forenklet kontraktindgåelsesprocedure?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(7. marts 2000)

Kommissionen er opmærksom på en række klager over, at procedurerne, der blev oprettet i 1999 i forbindelse med det femte rammeprogram, er for komplekse.

Ved udgangen af 1999 oprettede kommissæren med ansvar for forskning en tværtjenestelig gruppe, der har fået til opgave at gennemgå procedurerne i lyset af det første års erfaringer. Gruppen tilsigter at forenkle en række faser i procedurerne i det omfang, dette er muligt under de eksisterende bestemmelser, som gælder for programmet. Kommissionen håber at kunne træffe de første beslutninger med henblik på at forenkle de interne procedurer i marts 2000. Gennemgangen videreføres efterfølgende for at påvise andre foranstaltninger, som kunne træffes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0825/00

af Ieke van den Burg (PSE) til Kommissionen

(21. marts 2000)

Om: De nederlandske private sygeforsikringers afvisning af grænsegængere, der er omfattet af den obligatoriske forsikring for særlige sygdomsomkostninger (AWBZ)

1. Er Kommissionen bekendt med, at grænsegængere, der arbejder i Nederlandene og bor i en anden medlemsstat, og som i henhold til forordning 1408/71(1) er omfattet af den obligatoriske forsikring for særlige sygdomsomkostninger (AWBZ Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten), afvises af de nederlandske private sygeforsikringer på grund af deres bopæl? Det bevirker, at disse grænsegængere, mens de er omfattet af den obligatoriske AWBZ-ordning i Nederlandene, i udlandet skal afslutte en supplerende forsikring hos en udenlandsk privat forsikring, hvilket er en dyr og ineffektiv kombination.

2. Deler Kommissionen den opfattelse, at denne afvisning er i strid med princippet om arbejdstagernes frie bevægelighed?

(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

Svar afgivet på Kommissionens vegne Af Anna Diamantopoulou

(25. maj 2000)

Kommissionen skal henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at fællesskabsretten ikke berører medlemsstaternes kompetence med hensyn til forvaltning af deres socialsikringssystemer. Da der ikke er sket en harmonisering af socialsikringen på fællesskabsniveau, kan hver medlemsstat gennem sin lovgivning frit fastsætte både betingelserne for berettigelse eller pligt til at være tilsluttet en bestemt socialsikringsordning og betingelserne for ret til sociale ydelser. Domstolen har gennem sin domspraksis konsekvent knæsat disse principper.

Derfor er fællesskabsretten ikke til hinder for, at et nationalt system som f.eks. det nederlandske ikke tilbyder obligatorisk sygeforsikring til arbejdstagere, hvis løn overstiger et vist beløb, således at de i så fald er tvunget til at tegne en privat sygeforsikring.

Under udøvelsen af medlemsstaternes kompetence skal fællesskabsretten naturligvis overholdes. I denne henseende skal det oplyses, at der findes nogle forordninger, navnlig Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet(1) og Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71(2), der begge sigter mod at koordinere medlemsstaternes socialsikringslove(3).

Den beskyttelse, der sikres gennem disse fællesskabsforordninger, kan imidlertid ikke påberåbes i denne sag, fordi de pågældende personer ikke er dækket af en obligatorisk sygeforsikring, som omfattes af den nederlandske lov om sygekasser (Ziekenfondswet).

(1) EFT L 149 af 5.7.1971.

(2) EFT L 74 af 27.3.1972.

(3) Seneste koordinerede udgave: Forordning (EF) nr. 118/1997 EFT L 28 af 30.1.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0491/00

af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: Landbrugsstøtte til amerikanske landbrugere

Kan Kommissionen oplyse, om den har ajourførte oplysninger om det samlede beløb, som landbrugere i De Forenede Stater har fået udbetalt som landbrugsstøtte, samt, om nylige forhøjelser af indkomststøtten til amerikanske landbrugere er i overensstemmelse med WTO-reglerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. marts 2000)

USA's landbrugsbudget er betydeligt større end budgettet for EF's fælles landbrugspolitik (på henholdsvis 63 og 69 mia. EUR i 1999 og 2000). En stor del af budgettet anvendes dog til foranstaltninger, som kun indirekte kommer de amerikanske landbrugere til gode, såsom fødevare-, ernærings- og forbrugertjenester, der i 1999 tegnede sig for 35 mia. EUR af landbrugsbudgettet.

Den primære form for støtte til amerikanske landbrugere er direkte betalinger via Agricultural Market Transition Act (AMTA) samt ordningen med kompensationsbetalinger, der udgør forskellen mellem markedsprisen og et forudfastsat beløb pr. ton, kendt som lånesatsen.

I 1999 udgjorde den amerikanske stats direkte betalinger til landbrugerne 22,7 mia. EUR og var en kombination af forudfastsatte betalinger via AMTA og de særlige nødhjælpspakker, som blev vedtaget i 1998 (hvoraf nogle først blev udbetalt i 1999), og i 1999. Dette var en væsentlig stigning i forhold til de forudgående år og svarer til 11 000 EUR pr. landbrugsbedrift, hvilket er dobbelt så meget som de gennemsnitlige direkte betalinger, landbrugerne i EF modtager.

Kommissionen er naturligvis bekymret over de seneste års stigende tendens i den amerikanske stats landbrugsudgifter og overvåger udviklingen nøje. Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt de amerikanske foranstaltninger er i overensstemmelse med WTO-reglerne, kan det dertil siges, at USA endnu ikke har meddelt dets landbrugsforanstaltninger for 1998 og 1999. Den seneste meddelelse var for produktionsåret 1997 og viste, at USA havde indgået forpligtelser for $ 21 491 mio., hvad angår det samlede aggregerede mål for støtte (AMS), medens det aktuelle AMS for dette år var på $ 6 238 mio. Med andre ord havde USA en betydelig margen inden for AMS-loftet. Det samlede udgiftsniveau til green box-foranstaltninger var dog på $ 51 250 mio., sammenlignet med $ 26 150 mio. i referenceperioden 1986 1988. Der er imidlertid intet WTO-loft for udgifter til green box-foranstaltninger.

Kommissionen vil nøje overvåge USA's fremtidige WTO-meddelelser for at sikre, at landbrugsmæssige udgifter klassificeres korrekt i henhold til WTO-reglerne, og at forpligtelserne overholdes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0610/00

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(3. marts 2000)

Om: EU-forbudet mod phtalater i legetøj

Vil Kommissionen venligst sende mig en kopi af den skrivelse, den har modtaget fra James Bridges (formand for EU's Videnskabelige Udvalg om Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø CSTEE), hvori det blev erklæret, at udvalget er uenigt i det foreslåede forbud, og det blev foreslået at fastsætte migrationsgrænser som et alternativ til forbudet?

Endvidere ville det være yderst nyttigt, hvis professor Bridges kunne redegøre for sine videnskabelige resultater vedrørende dette spørgsmål over for Europa-Parlamentets Miljøudvalg.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(3. maj 2000)

Kommissionen har allerede sendt den ønskede skrivelse til formanden for Parlamentets Udvalg om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik.

Med hensyn til en eventuel redegørelse fra professor Bridges over for udvalget skal en sådan anmodning rettes direkte til ham, da medlemmerne af de videnskabelige udvalg har status som uafhængige af Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0613/00

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(3. marts 2000)

Om: Vaccination mod IBR i Den Europæiske Union

Tusinder af nederlandske landmænd lider tab på grund af en ukendt sygdom blandt køer. Det formodes, at denne sygdom forårsages af en ubrugelig vaccine mod IBR (Infectious Bovine Rhinotracheitis).

1. Har Kommissionen en mening om årsagerne til forekomst af denne sygdom?

2. Kan Kommissionen oplyse, om sådanne sygdomstilfælde også forekommer andetsteds i Unionen og, i bekræftende fald, hvilke forebyggende foranstaltninger har den truffet i denne forbindelse?

3. Kan Kommissionen ligeledes oplyse, om den har iværksat en særlig undersøgelse eller truffet foranstaltninger med hensyn til IBR-vaccine for eventuelt at forhindre en gentagelse af de konstaterede problemer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne Af David Byrne

(25. april 2000)

Kommissionen har af de nederlandske myndigheder fået meddelelse om den sygdom, der er blevet konstateret hos nogle malkekvægopdræt i Nederlandene.

Disse myndigheder angiver, at der er rapporteret om tilfælde af afmagret malkekvæg på en række bedrifter. Der er gennemført undersøgelser for at identificere de konkrete årsager til denne sygdom. Resultaterne af undersøgelserne tyder på, at symptomerne på nogle bedrifter opstod efter anvendelse af en vaccine mod sygdommen Infectious Bovine Rhinotracheitis (IBR), som var blevet kontamineret med bovin virusdiarré. Denne virus forekommer ofte hos drøvtyggere i de fleste lande i verden, og der er ikke bevis for eller mistanke om,

at den kan påvirke mennesker. På disse gårde er alle dyr blevet slagtet og bortskaffet. På andre gårde er tilstedeværelsen af smitsomme stoffer dog ikke bekræftet, og andre forhold (underskud i kobolt og B12-vitaminer) gør sig sandsynligvis gældende.

Med undtagelse af et enkelt tilfælde fra Italien, hvor der var mistanke om en forbindelse til IBR-vaccine, har Kommissionen ikke kendskab til andre mulige lignende situationer i Fællesskabet.

Med hensyn til den nylige fællesskabsaktion i forbindelse med IBR-vacciner gør Kommissionen det ærede medlem opmærksom på sit svar på skriftlig forespørgsel E-0634/00 stillet af Muscardini(1).

(1) Se side 194.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1095/00

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. april 2000)

Om: Atomkraftværket i Aboño (Asturien)

Beboerne i Pervera sogn (Carreño-Asturias) er dagligt udsat for gener fra den lokale industri. For få dage siden var der tale om en større askesky fra atomkraftværket i Aboño. Overraskende nok nægtede virksomhedens direktion at orientere de berørte personer om årsagerne hertil.

Kan Kommissionen fastslå, om det pågældende atomkraftværk overholder Fællesskabets miljøbestemmelser, især direktiv 88/609 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg?

Hvilke skridt kan Kommissionen tage over for de ansvarlige myndigheder for at udvirke, at disse træffer hensigtsmæssige foranstaltninger for at sikre livskvalitet og miljøet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. maj 2000)

Kommissionen har ikke haft kendskab til de nævnte forhold. Den har nu indledt en undersøgelse i den pågældende medlemsstat og skal holde det ærede medlem underrettet om udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0265/00

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(7. februar 2000)

Om: Overvågningscenter for grænseoverskridende tværnationalt, grænseoverskridende og interregionalt samarbejde

I meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet om retningslinjer for et EF-initiativ om et tværnationalt samarbejde med henblik på fremme af et harmonisk og afbalanceret samarbejde om fysisk planlægning i Europa (Interreg), tales der om et overvågningscenter for grænseoverskridende tværnationalt og internationalt samarbejde.

I betragtning af sociale og økonomiske karakteristika for De Kanariske Øer og øgruppens fjerne geografiske beliggenhed i Atlanterhavet hvilke muligheder er da for placering af et Overvågningscenter for grænseoverskridende tværnationalt og internationalt samarbejde her?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(24. marts 2000)

Kommissionen har indtil dags dato ikke truffet nogen beslutning om placeringen af det kommende overvågningscenter for grænseoverskridende, tværnationalt og tværregionalt samarbejde. Det skal dog anføres, at det på ingen måde drejer sig om et stort organ, hvis hovedsæde fortjener større drøftelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0059/00

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(20. januar 2000)

Om: Forholdet mellem strukturfondene og manglende gennemførelse af EU's miljølovgivning i en af medlemsstaterne

Den 23. juni 1999 henvendte de daværende medlemmer af Kommissionen, Wulf-Mathies og Bjerregaard, sig til medlemsstaternes regeringer med en advarsel om, at der eventuelt kunne opstå forsinkelser ved godkendelsen af programmer og projekter, hvis der især ikke var blevet indgivet meddelelse om beskyttede områder i henhold til Habitat-direktivet og direktivet om vilde fugle. Irland var endvidere blevet indklaget for Domstolen i februar 1999 på grund af utilfredsstillende oplysninger og forsinkelser i forbindelse med dets udpegelse af beskyttede områder i henhold til Habitat-direktivet. Kommissionen overvejede også at indlede en traktatbrudsprocedure mod Irland i henhold til direktivet om vilde fugle. Hvor stor er sandsynligheden for i betragtning af ovennævnte, at Kommissionen ikke vil fortsætte med godkendelsen af Irlands planer og operationelle programmer og/eller hvor stor er sandsynligheden for, at støtten fra EU's side vil blive delvis eller fuldstændig suspenderet som følge af Irlands manglende gennemførelse af bestemmelserne på disse områder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(14. marts 2000)

Det brev, som det ærede medlem nævner, er blevet fulgt op eller er ved at blive fulgt op ved Kommissionens vurdering af, om de planer, som medlemsstaterne har forelagt for programmeringsperioden 2000-2006, er acceptable, og i forhandlingerne med regionerne om programmerne.

Kommissionen vurderer hver plan og hvert program ud fra det individuelle indhold, inklusive ud fra kravene i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1), og Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(2), Habitat- og fugledirektiverne. Hvis der mangler nogle oplysninger, skal de pågældende myndigheder (ofte via medlemsstaten) give et fast tilsagn om, at mulige negative virkninger for levesteder, der er beskyttet eller skal beskyttes under Natura 2000, vil blive vurderet korrekt, og at der vil blive truffet passende foranstaltninger. Om nødvendigt skal der indarbejdes en tidsprofil for dette tilsagn i programmet. Siden skal fremskridtene i programmet nøje følge tidsprofilen.

Kommissionen beklager, at nogle medlemsstater, herunder Irland, ikke har opfyldt Habitat- og fugledirektiverne. Der tages for tiden passende skridt, som det ses af de retsager, der allerede er indledt.

Forhandlingerne med de irske myndigheder om planen for strukturfondsstøtte 2000-2006 skrider frem efter tidsplanen i den generelle strukturfondsforordning, og Kommissionen nærer tillid til, at der vil blive fundet en tilfredsstillende løsning på problemerne i forbindelse med Habitat- og fugledirektiverne.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.

(2) EFT L 103 af 25.4.1979.