ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3289/97 af Wolfgang Kreissl-Doerfler (V) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: OECD-forhandlinger om den multilaterale investeringsaftale

I sin meddelelse om ensartede regler for direkte investeringer paa internationalt plan (KOM(95)0042-C4-0118/95) kommer Kommissionen specielt ind paa udviklingslandene i forbindelse med udenlandske direkte investeringer: »Disse lande har en saerlig interesse i, at de udenlandske direkte investeringer bidrager til udvikling af de menneskelige ressourcer, og at de multinationale virksomheder accepterer et socialt ansvar, naar de opererer i vaertslandet. De oensker isaer at undgaa at de indgaaende direkte investeringer motiveres med lave miljoe- og sociale standarder, eller at disse standarder endog saenkes yderligere for at tiltraekke udenlandske direkte investeringer. Faellesskabet boer derfor acceptere en forhandling om yderligere beskyttelsesforholdsregler saasom kodekser for multinationale virksomheders erhvervsetik med henblik paa at komme disse oensker i moede som ledsageelement til de overordnede principper, der sikrer frie investeringsstroemme og beskyttelse af investeringerne.«

Hvad har Kommissionen gjort for at sikre, at de multinationale virksomheder respekterer sociale, oekonomiske og oekologiske standarder? Hvor langt er man naaet i diskussionen om indfoerelse af kodekser for multinationale virksomheders erhvervsetik?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (13. november 1997)

Kommissionen mener fortsat at det man boer undgaa at social- og miljoestandarderne for at tiltraekke udenlandske direkte investeringer, og dette gaelder ikke kun i udviklingslandene. Kommissionen er derfor positivt indstillet over for en bestemmelse herom, og dette spoergsmaal er netop til droeftelse i forhandlingerne om en multilateral investeringsaftale.

Kommissionen stoetter ogsaa forslaget om at lade OECD's retningslinjer indarbejde i en multilateral investeringsaftale.

Kommissionen skal til sidst paapege at der ikke er meget der tyder paa at udenlandske direkte investeringer soeger til tredjelandene fordi disse lande har lavere miljoe- og socialstandarder, eller at disse standarder er blevet saenket for at tiltraekke investering fra udlandet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2901/97 af W.G. van Velzen (PPE) og Ria Oomen-Ruijten (PPE) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Direktivet om luftkvalitet, konkurrence og regionalt samarbejde til fordel for miljoeet

I begyndelsen af august blev det kendt, at der i Zelzate i Belgien forefindes en enorm jordbundsforurening, som ifoelge maalinger foraarsages af polycykliske aromatiske kulbrinter (PAK). PAK'er, der spredes med luften, indvirker i mindre omfang paa det Zeelandsk-flamske graenseomraade, navnlig lokaliteterne Sas van Gent og Axel i Nederlandene. Man formoder, at en kemivirksomhed foraarsager forureningen.

Er det rigtigt, at PAK-graensevaerdierne i direktivet om luftkvaliteten endnu ikke er fastsat?

Er Kommissionen rede til tidligere end planlagt (1999) at forelaegge skaerpede graensevaerdier med hensyn til de tilladte PAK'er?

Er Kommissionen af den opfattelse, at miljoebestemmelserne ved tilladelser til bl.a. PAK'er i medlemsstaterne boer vaere ens, eller kan medlemsstaterne anvende andre normer?

Hvis dette er tilfaeldet, beroeres saa konkurrencevilkaarene i graenseregioner?

Agter Kommissionen med henblik paa sine nye befoejelser i Amsterdam-traktaten og indfoerelsen af OEMU, hvori konkurrence paa miljoeomraadet mellem medlemsstaterne skal undgaas, at foretage en supplerende harmonisering af miljoebestemmelserne?

Er Kommissionen af den opfattelse, at det ville vaere oenskeligt, hvis graenseregioner raader over en faelles plan til loesning af problemer i forbindelse med graenseoverskridende miljoeforurening?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (7. november 1997)

De aerede medlemmer henvises til Kommissionens svar paa deres skriftlige forespoergsel nr. E-2900/97 ((EFT C 117 af 16.4.1998, s. 97. )) om det samme emne.

Kommissionen vil i loebet af 1999, fremsaette forslag om fastsaettelse af luftkvalitetsnormer for polycykliske aromatiske kulbrinter (PAK). Dette er den tidsfrist, der er sat i rammedirektivet 92/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet ((EFT L 296 af 21.11.1996, s. 55. )). Kommissionen agter ikke at foregribe denne tidsfrist.

Udstedelse af tilladelser til udledninger af PAK og behovet for harmoniserede fremgangsmaader paa dette omraade er allerede blevet behandlet i besvarelsen af ovennaevnte skriftlige forespoergsel (1).

De aerede medlemmer anser det for oenskeligt at medlemsstaterne kan udvikle faelles fremgangsmaader til loesning af miljoeproblemer i graenseomraader. Kommissionen vil gerne paapege, at en raekke EF-retsakter allerede indeholder bestemmelser, der aabner mulighed for saerlige hoeringsprocedurer i forbindelse med graenseoverskridende spoergsmaal, (f.eks. artikel 17 i Raadet direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekaempelse af forurening ((EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26. )), og artikel 8, stk. 6, i direktiv 96/62/EF). Derudover findes der en lang raekke internationale konventioner om graenseoverskridende forurening. Kommissionen er ikke overbevist om, at den omtalte episode berettiger til at stille spoergsmaalstegn ved bestemmelser herom i Faellesskabet og paa internationalt plan.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3253/97 af Mark WATTS til Kommissionen. Eksport af levende kvæg til tredjelande



EF-Tidende nr. C 134 af 30/04/1998 s. 0127



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3253/97 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (20. oktober 1997) Om: Eksport af levende kvaeg til tredjelande Kommissionen bedes i fortsaettelse af Fischlers svar paa Kommissionens vegne af 5. marts 1997 paa skriftlig forespoergsel P-0469/97 ((EFT C 217 af 17.7.1997, s. 197. )) oplyse, hvor stort et antal levende kvaeg der blev eksporteret fra EU til tredjelande i 1996, og hvor stort et beloeb der blev udbetalt i eksportrestitutioner for eksport af levende kvaeg til tredjelande i perioden 16. oktober 1995 - 15. oktober 1996. Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (7. november 1997) Kvaegeksporten fra Faellesskabet til tredjelande omfattede i 1996 497 491 levende dyr. I perioden 16. oktober 1995-15. oktober 1996 blev der ydet 296,2 mio. ECU i eksportrestitutioner for levende kvaeg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3181/97 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Metroen i Thessaloniki

Planen om at bygge en metro i Thessaloniki er vaesentligt begraenset til en linje langs med byens havnefront, som imidlertid ikke engang effektivt forbinder knudepunkter som lufthavnen med byens centrum. I alle tilfaelde vil en stor del af byen, dens forstaeder og grundlaeggende oekonomiske og andre funktioner vaere uden metroforbindelse i henhold til den metro, der er projekteret.

Kommissionen bedes oplyse, om den udover sine indvendinger mod proceduren for tildeling af arbejdet har mulighed for paany at tage problemerne op med henblik paa at skabe et miljoevenligt og baeredygtigt transportsystem i Thessaloniki, som passer til byens udvikling. Samt endvidere om den vil kunne goere sin indflydelse gaeldende, saa det kontroversielle metroprojekt bliver erstattet af et sporvognsnet, som kan daekke hele byen, eftersom det generelt skoennes, at de samlede omkostninger ved et saadant net paa over hundrede kilometer i det vaesentlige vil vaere det samme som omkostningerne i forbindelse med den 10 kilometer lange metrolinje?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (12. november 1997)

Ifoelge EF-stoetterammerne 1994-1999 for Graekenland kan Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling medfinansiere undergrundsbaneprojektet i Thessaloniki, saafremt dette projekt kan tiltraekke privat kapital (og afhaengigt af dets oekonomiske levedygtighed).

Kommissionen undersoeger for oejeblikket klager fra deltagerne i den internationale licitation, som de graeske myndigheder indledte i 1993 paa grundlag af EF-lovgivningen for indgaaelse af offentlige kontrakter. Det er foerst efter, at resultaterne af denne undersoegelse foreligger, at de graeske myndigheder vil kunne forelaegge Kommissionen et komplet dossier med henblik paa den konkrete medfinansiering af projektet.

Hvad angaar spoergsmaalet om en eventuel kombination (eller erstatning) af undergrundsbanen med et sporvejssystem og det generelle spoergsmaal om det offentlige transportsystems organisering i Thessaloniki by, henhoerer disse spoergsmaal under medlemsstatens kompetente myndigheder. Det paahviler Kommissionen at overvaage, at projekterne gennemfoeres under overholdelse af EF-politikkkerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3160/97 af Katerina Daskalaki (UPE) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Fare for sammenstyrtning af Newstead Abbey, Lord Byrons faedrenehjem

I Nottingham-omraadet findes det historiske Newstead Abbey, faedrenehjem og foedested for Lord Byron, som ikke blot var en meget stor britisk digter, men ogsaa en helt i Graekenlands nationale frihedskamp. Allerede i gammel tid havde man opdaget en maengde kul under Newstead Abbey, men under hele den industrielle revolution blev der aldrig gjort noget for at bryde det, netop af frygt for at huset skulle styrte sammen. For nylig opstod denne fare, da private interesser arbejder paa at faa brudt kullene. Det erkendes oven i koebet, at brydningen af kullene vil kunne medfoere, at Newstead Abbey styrter sammen.

Kommissionen bedes oplyse:

a) Er den opmaerksom paa denne truende situation for et vigtigt mindesmaerke i den europaeiske kulturarv?

b) Hvad har den konkret til hensigt at goere, for at denne katastrofe kan undgaas?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (1. december 1997)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens skriftlige svar paa mundtlig forespoergsel nr. H-813/97 fremsat af Alexandros Alavanos i spoergetiden under Parlamentets moede den november 1997 ((Forhandlinger i Parlamentet (November 1997). )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2948/97 af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Truende overfiskning ud for Afrikas kyst

Er Kommissionen bekendt med oplysninger i det nederlandske dagblad »Volkskrant« af 31. juli 1997 (overtaget fra The Guardian), hvori Den Europaeiske Union beskyldes for via fiskeriaftaler med vestafrikanske lande at medvirke til overfiskning af farvandet ud for Vestafrikas kyst?

Med hvilke vestafrikanske lande har Unionen allerede indgaaet fiskeriaftaler, og hvorledes er det heri sikret, at fiskeriet er baeredygtigt og ikke sker paa bekostning af det lokale/regionale fiskeri i de respektive lande?

Med hvilke vestafrikanske lande forberedes der fiskeriaftaler, hvad er de oekologiske forudsaetninger for disse aftaler, og hvorledes vil Kommissionen beskytte de paagaeldende landes lokale og regionale fiskeri?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (18. november 1997)

Kommissionen har ikke kendskab til den af det aerede medlem naevnte artikel, men den har kunnet konstatere en boelge af tilsvarende kritik i den europaeiske presse, som den har besvaret med en raekke praeciseringer.

Hvad angaar EU-flaadens paastaaede overfiskning af de afrikanske kystfarvande kan EU-flaaden ikke baere eneansvaret for denne situation, idet mange flaader fra tredjelande ligeledes opererer i disse farvande. Endvidere er den europaeiske flaade, der driver fiskeri i henhold til fiskeriaftaler, underlagt betingelser for fiskeriet, der er blandt de mest restriktive og bindende. Alle aftalerne bygger paa overholdelse af de relevante bestemmelser i havretten og af de oevrige internationale forpligtelser, EU har indgaaet med henblik paa en rationel og isaer varig forvaltning af fiskeressourcerne. Det er med henblik herpaa, at aftalerne ikke alene indeholder en raekke foranstaltninger, som fastsaetter betingelserne for de europaeiske fartoejers fiskeri, men ogsaa finansielle og andre midler, som skal saette kyststaten i stand til at sikre ivaerksaettelsen.

Faellesskabet har indgaaet fiskeriaftaler med foelgende vestafrikanske lande: Marokko, Mauretanien, Kap Verde, Senegal, Gambia, Guinea-Bissau, Guinea-Conakry, Côte d'Ivoire, São Tomé og Principe, AEkvatorialguinea og Angola.

Med hensyn til fremtidige aftaler har Kommissionen indledt orienterende droeftelser med Namibia og Gabon. Den vil fortsaette sin indsats for et ansvarligt fiskeri, hvormed der ligeledes tages hensyn til parternes og navnlig de paagaeldende kyststaters nationale flaaders gensidige interesser
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3043/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Hvidbog om jernbaner

Det kan i tilknytning til Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kommissionens hvidbog om en strategi for et effektivt og moderne jernbanesystem i EU (KOM(96)0421) ((EFT C 206 af 7.7.1997, s. 23. )) anfoeres, at det er absolut noedvendigt at bortskaere de overfloedige bestemmelser i direktiver og forordninger og noeje undersoege, om direktiverne er blevet gennemfoert i de nationale lovgivninger. Dette ville goere det muligt at kontrollere den faktiske gennemfoerelse af de instrumenter, der anvendes i jernbanesektoren, og de herved opnaaede resultater, saaledes at medlemsstaterne kan drage fordel af hinandens erfaringer og udforske fremtidige anvendelsesomraader.

Vil Kommissionen undersoege, i hvilket omfang den faktiske gennemfoerelse i medlemsstaterne tenderer i retning af at konvergere eller af at divergere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (3. november 1997)

Den vigtigste EF-retsakt om udvikling af jernbanerne er Raadets direktiv 91/440/EOEF om udvikling af Faellesskabets jernbaner ((EFT L 237 af 24.8.1991, s. 25. )), som har haft en betydelig indflydelse paa reorganiseringen af jernbanerne i de seneste aar, og som danner grundlaget for Kommissionens strategi om at genoplive jernbanenettene i Faellesskabet som skitseret i Kommissionens hvidbog fra 1996. Dog anerkender Kommissionen fuldt ud betydningen af i hver enkelt medlemsstat at undersoege, noejagtig hvordan direktivet er blevet omsat i praksis, og hvilke resultater dette har givet. Kommissionen har derfor lanceret en vidtraekkende undersoegelse om den praktiske gennemfoerelse og resultaterne af direktivet og agter i begyndelsen af 1998 at forelaegge en rapport for Raadet og Europa-Parlamentet. Hvad angaar direktivets omsaetning til national lovgivning, har Kommissionen kunnet fastslaa, at tre medlemsstater endnu ikke har gennemfoert artiklen om adgangsrettigheder, og har derfor indledt overtraedelsesproceduren i henhold til EF-traktatens artikel 169.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3020/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Forbedring af produktionen og afsaetningen af honning

Vil Kommissionen med hensyn til forslag til Raadets forordning (EF) om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsaetningen af honning (KOM(96)0596 - 96/0282 CNS) ((EFT C 378 af 13.12.1996, s. 20. )) sikre, at forslaget kommer til at omfatte en aktion til bekaempelse af alle de sygdomme, der rammer bier, idet en saadan aktion ikke udelukkende boer vaere begraenset til bekaempelsen af varroatose?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-3019/97, E-3020/97, E-3021/97 og E-3022/97 (29. oktober 1997)

Kommissionen oensker foerst og fremmest at goere det aerede medlem opmaerksom paa, at Raadets forordning (EF) 1221/97 om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsaetningen af honning ((EFT L 173 af 1.7.1997. )) blev vedtaget den 25. juni 1997.

Efter forordningen hoerer teknisk bistand til landbrugerne til blandt de vigtigste foranstaltninger, hvilket goer det muligt at inkludere uddannelse af unge landbrugere, som interesserer sig for biavl. Formaalet med forordningen er at forbedre produktionen og oege afsaetningen af honning. Det drejer sig saaledes ikke om et sundhedsprogram til udryddelse af sygdomme. Efter forordningen skal der ydes EF-stoette til de nationale programmer, og den gaelder i princippet for alle biavlere uden forskel.

Hvad angaar import og kvalitetskriterierne for den honning, som afsaettes i Faellesskabet, gaelder Raadets direktiv 74/409/EOEF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning vedroerende honning ((EFT L 221 af 12. 8. 1974. )). Et forslag om aendring af dette direktiv er for oejeblikket til behandling i Parlamentet og Raadet.

Honning fra tredjelande er underlagt de samme kontrolregler som produkter fra Faellesskabet, jf. Raadets direktiv 89/397/EOEF om offentlig kontrol med levnedsmidler ((EFT L 186 af 30. 6. 1989. )). Det er de nationale myndigheders ansvar at traeffe alle de noedvendige foranstaltninger, for at kontrollen kan udfoeres i overensstemmelse med ovennaevnte forordning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2251/97 af Leonie van Bladel (UPE) til Raadet (18. juli 1997)

Om: To nederlandske statsborgeres begaering til de nederlandske justitsmyndigheder om at indlede retsforfoelgning paa grund af kraenkelse af menneskerettighederne

1. Statsadvokaten for Amsterdam, C. J. M. Goes, skriver den 13. maj 1997 til to slaegtninge til ofrene, Rob Wijngaarde og Romeo Hoost, henholdsvis en bror og en nevoe til to af de femten ofre: »Den 4. april 1997 meddelte justitsministeriet mig under henvisning til svarene paa forespoergslerne i parlamentet af 30. maj 1996 (som jeg forudsaetter, at De har kendskab til), at det maa antages, at Bouterse har mistet sit nederlandske statsborgerskab allerede foer 1982. Det staar mig nu klart, at ministeriet ikke vil tage yderligere skridt, da man ikke har nogen grund til at antage, at naermere oplysninger vil foere til en anden konklusion«. Goer den nederlandske formand sig klart, at der i denne sag er tale om en alvorlig kraenkelse af menneskerettighederne, og at det boer undersoeges og klarlaegges ganske noeje, hvilken nationalitet Bouterse havde, da de femten mord blev begaaet - enten af ham selv eller paa hans foranledning?

2. Paa forespoergslerne i parlamentet af 30. maj 1996 svarede ministeren blot, at det maa antages, at Bouterse var surinamsk statsborger, da mordene blev begaaet enten af ham selv eller paa hans foranledning. Har den nederlandske minister nu stoerre klarhed over Bouterses nationalitet paa tidspunktet for hans forbrydelser mod menneskeheden eller kraenkelser af menneskerettighederne? Goer raadsformanden sig klart, at hvis spoergsmaalet ikke er klarlagt yderligere, eller hvis raadsformanden udelukkende laegger antagelser til grund, vil denne forsoemmelige optraeden fra formandens side i alvorlig grad undergrave de europaeiske borgeres tillid til retsordenen og retsstaten?

3. Den nuvaerende formand for Raadet af justitsministre meddelte ligeledes som svar paa forespoergslerne i parlamentet af 30. april 1996, at man havde anmodet den surinamske generalkonsul om at klarlaegge, hvilken nationalitet Bouterse havde, da han begik sine kraenkelser af menneskerettighederne eller forbrydelser mod menneskeheden den 8. og 9. december 1982. Har den nederlandske formand for Raadet (justitsministre) nu modtaget et svar fra den surinamske generalkonsul, og hvilken nationalitet havde Bouterse i bekraeftende fald ifoelge den surinamske generalkonsul, og med hvilke beviser er dette underbygget? Hvis den surinamske generalkonsul hidtil ikke har svaret, hvorfor accepterer den nederlandske formand for Raadet af justitsministre da denne obstruktion fra den surinamske generalskonsuls side, eller hvorfor ivaerksaettes der ingen naermere undersoegelse?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-2251/97, E-2319/97 pg E-2320/97 (7. november 1997)

De af det aerede parlamentsmedlem naevnte spoergsmaal hoerer ikke under Raadets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1773/97 af Werner Langen (PPE) til Kommissionen (27. maj 1997)

Om: EU-midlerne til Rheinland-Pfalz siden 1994

Gennem hvilke projekter og fonde har Rheinland-Pfalz modtaget faellesskabsmidler, og hvor meget har der vaeret tale om:

1. til fremme af beskaeftigelsen og bekaempelse af langtidsledigheden fra

a) Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling?

b) Den Europaeiske Socialfond?

c) EUGFL og andre EU-midler?

2. til fremme paa forsknings- og udviklingsomraadet til

a) universiteter og hoejere laereanstalter?

b) det private erhvervsliv?

3. til fremme af forbindelserne og handelen med de oest- og centraleuropaeiske lande?

4. fra programmerne til fordel for energi- og miljoesektoren?

5. fra programmerne til fordel for unge?

6. fra programmerne paa uddannelsesomraadet?

7. til kvindeprojekter?

8. til kulturelle projekter?

9. Hvordan vurderer EU foranstaltningernes succes?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (7. november 1997)

Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2855/97 af Ria Oomen-Ruijten (PPE) og Raphaël Chanterie (PPE) til Kommissionen (11. september 1997)

Om: Homoeopatiske laegemidler

1. Hvorledes er situationen med hensyn til evaluering af EF-direktiverne 92/73 ((EFT L 297 af 13.10.1992, s. 8. )) og 92/74 ((EFT L 297 af 13.10.1992, s. 12. )) om registrering af homoeopatiske laegemidler?

2. Er det rigtigt, at maalsaetningen for disse direktiver, nemlig harmoniseringen af homoeopatiske laegemidler i EU, ikke tidligere er blevet naaet, fordi medlemsstaterne har gennemfoert direktiverne paa en mangelfuld og uensartet maade?

3. Er der udarbejdet en evalueringsrapport, og vil Kommissionen i bekraeftende fald forelaegge denne for Europa-Parlamentet?

4. Vil Kommissionen i forbindelse med evalueringen fremsaette forslag om aendring af lovgivningen og i bekraeftende fald hvornaar?

5. Hvilke hovedpunkter vil eventuelt komme til at indgaa i en tilpasning af lovgivningen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (29. september 1997)

Den 14. juli 1997 tilsendte Kommissionen saavel Europa-Parlamentet som Raadet sin rapport om anvendelse af Raadets direktiv 92/73/EOEF og 92/74/EOEF om homoeopatiske laegemidler ((KOM(97) 362 end. udg. )).

Alle de spoergsmaal, de aerede medlemmer har bragt paa bane, besvares i denne rapport, som i sine konklusioner ogsaa anmoder Parlamentet og Raadet om at give udtryk for deres holdninger til en raekke saerlige problemer, som naevnes i rapporten, og at overveje naermere, hvorvidt der boer gennemfoeres visse aendringer i direktiverne om homoeopatiske laegemidler.