SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3248/00

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. oktober 2000)

Om: Retningslinjer for statsstøtte til miljøområdet og den nuværende ordning for energipræmier

Der sker en betydelig udvikling i den spanske stat på området for vedvarende energikilder. Vindenergien har udviklet sig fra en marginal position til en energimæssig kapacitet på 1 500 MW i slutningen af 1999, svarende til 2 % af den nuværende elproduktion.

Denne udvikling skyldes loven om den spanske el-sektor, planen om fremme af vedvarende energikilder og nogle mekanismer, der dels sikrer fortrinsadgang for vedvarende energikilder til elnettet og en præmieordning for denne type elproduktion.

Ifølge eksperter er det nødvendigt at bevare incitamentsordningen for at nå målet om at fordoble produktionen af vedvarende energi og således opfylde målene fra Kyoto. Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fremme af elektricitet fra vedvarende kilder inden for det indre marked for elektricitet(1) går ind for bevarelse af de nuværende støtteordninger.

Det virker imidlertid, som om de EF-retningslinjer for statsstøtte på miljøområdet, som Kommissionen er ved at udarbejde, udelukker enhver form for incitamentsordninger. Det vil for Spaniens vedkommende betyde et voldsomt stop for udviklingen af vedvarende energikilder.

Mener Kommisisonen ikke, at det er nødvendigt at bevare en hensigtsmæssig incitamentsordning, som gør det muligt at udvikle de vedvarende energikilder?

Mener Kommissionen, atf de nye retningslinjer for statsstøtte på miljøområdet bør sikre videreførelse under de nuværende vilkår af præmienordningen for vedvarende energikilder?

(1) KOM(2000) 279.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(12. februar 2001)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at det er nødvendigt at sikre gunstige betingelser for øget anvendelse af vedvarende energikilder, hvilket da også er baggrunden for, at de nye statsstøtteregler på miljøområdet, som blev vedtaget af Kommissionen den 21. december 2000(1), giver mulighed for at yde støtte efter følgende retningslinjer:

Investeringsstøtte er mulig med en grundstøttesats på op til 40 % af de støtteberettigede udgifter. Der kan blive tale om en tillægssats på yderligere 10 % i forbindelse med små og mellemstore virksomheder, hvis den pågældende investering giver mulighed for at forsyne et helt samfund, som f.eks. en ø, med elektricitet, og også i tilfælde, hvor der er tale om virksomheder i områder, der er berettiget til regionalstøtte.

Medlemsstaterne kan endvidere yde driftsstøtte efter en af nedenstående fire modeller:

- Der kan ydes støtte med det formål at udligne forskellen mellem produktionsomkostningerne for vedvarende energi og markedsprisen på energi. Denne støtte er ikke tidsbegrænset, men skal ophøre, når investeringen er afskrevet. I investeringen kan om nødvendigt inddrages de finansielle udgifter og et rimeligt kapitalafkast.

- Medlemsstaterne kan yde støtte via visse former for markedsinstrumenter, såsom grønne beviser eller udlicitering.

- Der kan ydes støtte i forhold til de eksterne omkostninger, der undgås.

- Endelig har medlemsstaterne mulighed for at yde degressiv driftsstøtte i en periode på 5 år.

Kommissionen mener, at denne ordning giver mulighed for omfattende statsstøtte, hvilket imidlertid er helt på sin plads, hvis man ønsker at give medlemsstaterne mulighed for at træffe de nødvendige foranstaltninger til fremme af miljøvenlige energiformer. Dette er fuldt ud i overensstemmelse med Parlamentets og Rådets udkast til direktiv om fremme af de vedvarende energikilder(2).

(1) EFT C 37 af 3.2.2001.

(2) KOM(2000) 279 endelig udg.