SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2687/97 af W.G. van Velzen (PPE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Telekommunikationslovgivning

I oejeblikket forbereder den europaeiske telekommunikationssektor sig paa den fuldstaendige liberalisering pr. 1. januar 1998. Jeg anmoder Kommissionen om detaljeret at besvare foelgende spoergsmaal og belyse eventuelle uklarheder i lovgivningen eller meddelelse om adgang:

1. For nylig er taksterne for den universelle tjenesteydelse blevet fastsat i Frankrig. Disse takster lader til at vaere meget hoeje og til at udgoere en hindring for udviklingen af et konkurrerende telekommunikationsmarked. Er Kommissionen enig heri? I bekraeftende fald, hvad agter den at goere ved dette? I benaegtende fald, paa grundlag af hvilke kriterier er den af denne opfattelse?

2. Et problem for telekommunikationssektoren er den procedure, man er noedt til at indlede hvis man har et adgangsproblem. Man kan efter tur henvende sig til den nationale lovgivningsmyndighed, den nationale dommer, den nationale eller europaeiske (GD IV) konkurrencemyndighed, til ONP-komiteen, til den nationale mediemyndighed (i tilfaelde af kabelbenyttere). Hvordan ser Kommissionen paa denne problematik? Foerer Kommissionen samraad med medlemsstaterne om kompetenceproblemer mellem forskellige myndigheder i medlemsstaterne? I bekraeftende fald, hvad er resultaterne heraf? Hvordan agter Kommissionen fremover at loese kompetenceproblemer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (13. oktober 1997)

Frankrig har anmeldt sin ordning for universelle tjenesteydelser i henhold til direktiv 96/19/EF om aendring af direktiv 90/388/EOEF for saa vidt angaar gennemfoerelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester ((EFT L 74 af 22.3.1996. )). Ifoelge dette direktiv skal Kommissionen sikre, at eventuelle takster for universelle tjenesteydelser er forenelige med traktaten. Det fremgaar af de oplysninger, den franske regering har forelagt, at taksterne for de universelle tjenesteydelser i en vis grad kan oege omkostningerne ved lokalsamtaler (fra 6,1 til 7,35 centimes i minuttet) og paa baggrund af France Télécoms nuvaerende takster begraense mulighederne for konkurrence i abonnentkredsloebet. Kommissionen er derfor i faerd med at vurdere den fremgangsmaade, den franske regering anvender til at udregne nettobyrden ved at udbyde universelle tjenesteydelser, og vil snarest indlede droeftelser af sagen med de franske myndigheder. Kommissionen vil foerst tage endelig stilling efter disse droeftelser.

Med hensyn til de forskellige indsigelsesmuligheder i tilfaelde af strid om adgangsforholdene har Kommissionen ikke kendskab til nogen tilfaelde af uenighed. Naar en raekke myndigheder er kompetente til at behandle en sag, bliver der behov for droeftelser mellem de forskellige myndigheder for at afgoere, hvem af dem er bedst placeret til at behandle sagen under hensyn til overtraedelsens art, dens vigtighed paa nationalt plan og EU-plan og de forskellige myndigheders muligheder for at traeffe effektive afhjaelpende foranstaltninger.

Under nogle omstaendigheder kan der vaere behov for at lade mere end én myndighed behandle en sag. Alle de relevante myndigheder skal i saa fald arbejde taet sammen for at undgaa modstridende fortolkninger foretaget af de nationale telekommunikationsmyndigheder, konkurrencemyndighederne og Kommissionen. For at klarlaegge konsekvenserne af konkurrencereglerne vil Kommissionen med dette in mente snarest udsende en meddelelse om anvendelse af konkurrencereglerne paa adgangsaftaler i telekommunikationssektoren.