ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0893/97 af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Raadet (11. marts 1997)

Om: Beretninger fra raadssamlinger paa Internet

Kan Raadet oplyse, hvilke medlemsstater der har protesteret mod offentliggoerelse af visse beretninger fra Raadet paa Internettet, og hvad der praecis var anstoedsstenen?

Finder Raadets formand det ikke hensigtsmaessigt at tage initiativ til en dybtgaaende droeftelse i Raadet af spoergsmaalet om offentlighed, da de europaeiske borgeres mistro over for Den Europaeiske Union kun styrkes af mangelen paa offentlighed og af lukningen af de paagaeldende sider paa Internettet?

Svar (5. juni 1997)

Det aerede parlamentsmedlem henviser utvivlsomt til udsendelsen via Internet i begundelsen af 1997 af visse informationer vedroerende aktiviteterne i Raadets Forskningsgruppe.

Hverken Raadet eller dets generalsekretariat havde noget med denne udsendelse at goere. Udsendelse af saadanne informationer er faktisk i strid med Raadets forretningsorden, undtagen i de tilfaelde, der er omhandlet i naevnte forretningsorden eller i andre bestemmelser paa omraadet.

Raadet noterer sig, at de, der stod bag denne udsendelse, har opgivet den igen.

For saa vidt angaar aabenhed om Raadets arbejde henledes det aerede parlamentsmedlems opmaerksomhed paa de allerede eksisterende foranstaltninger, navnlig for saa vidt angaar offentliggoerelse af afstemninger og stemmeforklaringer, afholdelse af aabne debatter, aktindsigt i erklaeringer og moedeprotokoller samt aktindsigt i Raadets dokumenter generelt i henhold til Raadets afgoerelse 93/731/EF.

Raadet konstaterer i oevrigt, at spoergsmaalet om institutionernes aabenhed figurerer paa dagsordenen for den igangvaerende regeringskonference om reform af traktaterne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1094/97 af Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) til Kommissionen (21. marts 1997)

Om: Direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald

I artikel 8, stk. 2, i direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald ((EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10. )) hedder det: »For at fremme indsamling, genbrug og genanvendelse, herunder genvinding, angives det paa emballagen, til brug for den beroerte industri, hvad emballagematerialet/-materialerne bestaar af, med henblik paa identifikation eller klassificering.«

Det fastsattes i direktivet, at Kommissionen senest tolv maaneder efter datoen for direktivets ikrafttraeden paa grundlag af bilag I skal fastlaegge de tal og forkortelser, som identifikationssystemet er baseret paa, samt hvilke materialer identifikationssystemet skal omfatte.

Kommissionen vedtog den 28. januar 1997 en beslutning, som indeholdt bestemmelser om indfoerelse af identifikationssystemet for emballagematerialer. Ifoelge denne beslutning er anvendelsen af systemet imidlertid frivillig. Denne foranstaltning forekommer utilstraekkelig med henblik paa oprettelse af miljoemaessigt effektive systemer til haandtering af emballageaffald og skabelse af en ansvarsbevidst holdning til forbrug.

1. Af hvilke aarsager besluttedes det, at anvendelsen af systemet til identifikation af emballage skulle vaere frivillig?

2. Agter Kommissionen at traeffe foranstaltninger til at oprette et obligatorisk identifikationssystem, hvis anvendelse moeder modstand i befolkningen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (20. maj 1997)

I Raadets direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald erkendes den rolle, identifikationen af emballagematerialer spiller med henblik paa at goere det lettere at indsamle, genbruge og genanvende, herunder genvinde emballager.

Det identifikationssystem, der er indfoert med Kommissionens beslutning nr. 97/129/EF ((EFT L 50 af 20.2.1997, s. 28. )), skal i begyndelsen vaere frivilligt, men skal senere underkastes en revision for at fastslaa, hvorvidt det paa laengere sigt skal vaere obligatorisk. Dette anses for en rimelig og hensigtsmaessig loesning med henblik paa at indhente praktiske erfaringer paa et foelsomt omraade, som er staerkt paavirket af den hastige teknologiske udvikling. Loesningen anses ligeledes for at vaere juridisk forsvarlig, og muligheden for at goere systemet juridisk bindende staar fortsat aaben.

Kommissionen forventer ikke, at dette system vil stoede paa modstand i offentligheden, men den vil overvaage det paa naermeste hold og tage den praktiske gennemfoerelse af beslutningen op til kritisk vurdering med henblik paa, naar det maatte vaere hensigtsmaessigt, at forelaegge forslag til revision heraf under saerlig hensyntagen til offentlighedens reaktion paa systemet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1513/97 af Christoph Konrad (PPE) til Kommissionen (5. maj 1997)

Om: overfoersel og udbetaling af sociale ydelser i andre medlemsstater

1. Er Kommissionen klar over, at rettigheder der er erhvervet i Tyskland - plejeforsikring - ikke kommer til udbetaling i andre EU-medlemsstater?

2. Mener Kommissionen, at dette - naar der ikke sker nogen overfoersel og udbetaling i udlandet - er i overensstemmelse med faellesskabsretten?

3. Forberedes der en harmonisering af udbetalingen af nationale sociale ydelser i andre EU-medlemsstater?

4. Er der i denne forbindelse indgaaet klager til EF-Domstolen eller til nationale domstole?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (22. maj 1997)

1. Det aerede medlem henviser til de problemer, der opstaar, fordi den tyske lovgivning fornylig er blevet udvidet med en ny form for social sikring for at beskytte mennesker, der har behov for pleje af laengere varighed (sikring i tilfaelde af afhaengighed »Pflegeversicherung«). Denne forsikring finansieres over bidrag, der skal betales af dem, der enten bor eller arbejder i Tyskland. Naar dette bliver noedvendigt, modtager den forsikrede herfra forskellige goder og tjenesteydelser, herunder saerlige hjem. Derudover kan personer, der foretraekker at blive i deres eget hjem og selv organisere de tjenesteydelser, de har behov for, hvad enten dette sker gennem familie eller venner, faa udbetalt et maanedligt beloeb til kompensation for plejeomkostningerne. De tyske myndigheder er af den opfattelse, at ingen af disse ydelser under plejeforsikringen kan udfoeres til andre medlemsstater.

2. Det er Kommissionens opfattelse, at kontante udbetalinger til personer, der oensker at organisere deres pleje uformelt, kunne udfoeres til andre medlemsstater, naar den paagaeldende er forsikret under den tyske pflegeversicherung. I henhold til Raadets forordning (EOEF) 1408/71 boer saadanne ydelser anses for at vaere en sygesikring udbetalt kontant ((Raadets forordning (EF) 118/97 om aendring og ajourfoering af forordning (EOEF) 1408/71 og forordning (EOEF) 574/92 - EFT L 28 af 30.1.1997. )).

3. Det skal imidlertid bemaerkes, at forordningen tager sigte paa at koordinere, men ikke at harmonisere medlemsstaternes forskellige sociale sikringsordninger. Paa grundlag af artikel 51 i EF-traktaten koordinerer Raadets forordning (EOEF) 1408/71 kun de sociale sikringsordninger for at sikre personers frie bevaegelighed. Dette sker gennem saerlige metoder, og en af dem er at udfoere kontantydelser fra sygesikringen.

4. Der findes to prejudicielle afgoerelser fra Domstolen vedroerende udfoersel af ydelser under den tyske ordning ((Sag C-160/96 MOLENAAR, EFT C 197/13 af 6.7.1997 og sag C 40/97 JORDY, EFT C 94/11 af 22.3.1997. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1511/97 af Hugh McMahon (PSE) til Kommissionen (30. april 1997)

Om: Kerneindustrien

Kommissionen bedes oplyse, om den har haft droeftelser med Det Forenede Kongerige om den haendelse, der fandt sted onsdag den 26. marts 1997, da reaktorerne i kernekraftvaerket Hunterston B blev lukket ned, hvilket foraarsagede stor aengstelse og foruroligelse hos mange af medarbejderne?

Vil Kommissionen kraeve et tilsagn fra Den Skotske Miljoestyrelse og Inspektoratet for Nukleare Anlaeg om, at der vil blive truffet foranstaltninger for at forhindre saadanne haendelser i at gentage sig?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (22. maj 1997)

Kommissionen har ikke modtaget saerlige oplysninger om nogen haendelse, som skulle vaere indtruffet den 26. marts 1997 i kernekraftvaerket Hunterston B.

I sig selv er en nedlukning ikke ensbetydende med en haendelse, og rent faktisk er den paagaeldende nedlukning heller ikke til dato blevet officielt anmeldt i henhold til systemet »International Nuclear Event Scale« (INES).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0681/97 af Gijs de Vries (ELDR) til Raadet (10. marts 1997)

Om: Menneskerettighedssituationen i Rusland

Den tidligere russiske marineofficer Aleksander Nikitin er faengslet paa grund af sine aktiviteter for den norske miljoeorganisation Bellona. Han har vaeret genstand for en EP-beslutning (B4-0179/96 ((EFT C 65 af 4.3.1996, s. 162. ))) og en undersoegelse gennemfoert af Europaraadets Parlamentariske Forsamling. Hr. Nikitin er som samvittighedsfange blevet adopteret af Amnesty International.

Hvilke foranstaltninger har Raadet eller Raadets formandskab ivaerksat for at faa Aleksander Nikitin sat paa fri fod?

Svar (1. juli 1997)

Raadet har fra starten fulgt med i Nikitin-sagen og taget den op paa hoejt plan med Rusland. Den 14.12.1996 blev Alexander Nikitin loesladt med paabud om indtil videre ikke at forlade St. Petersborg - hvilket sikkert ogsaa skyldes den store internationale bevaagenhed, sagen er blevet til del, navnlig paa grund af spoergsmaalet om, hvorvidt han ville faa en retfaerdig retssag. Indtil nu er der ikke indledt sag mod Alexander Nikitin. Raadet foelger fortsat noeje sagen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1431/97 af Allan Macartney (ARE) til Kommissionen (16. april 1997)

Om: Lukning af virksomheden Crosse og Blackwell i Peterhead, Skotland

Kan Kommissionen oplyse, om arbejdstagere i henhold til bestemmelserne i den sociale protokol eller anden gaeldende eller planlagt europaeisk lovgivning har adgang til oplysninger om de oekonomiske argumenter for at lukke en aktivitetssektor og overfoere den til en anden virksomhed i en af Den Europaeiske Unions medlemsstater eller en EOES-medlemsstat?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Padraig Flynn (29. maj 1997)

Aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er optraeder som bilag til protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, paalaegger ikke arbejdsgiverne at informere og hoere arbejdstagerne. I henhold til artikel 2 i aftalen har Raadet befoejelse til ved udstedelse af direktiver at vedtage minimumsforskrifter om information og hoering af arbejdstagerne (artikel 2, stk. 1, tredje led) og om medbestemmelse (artikel 2, stk. 3, tredje led).

I henhold til artikel 2 i Raadets direktiv 92/56/EOEF ((EFT L 245 af 2.8.1992. )) om kollektive afskedigelser er arbejdsgiveren forpligtet til at give arbejdstagernes repraesentanter alle relevante oplysninger i rimelig tid under hoeringerne og i hvert fald til at give dem skriftlig meddelelse om aarsagerne til de forventede afskedigelser.

I henhold til Raadets direktiv 77/187/EOEF ((EFT L 61 af 5.3.1977. )) om overfoersel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter skal overdrageren og erhververen underrette repraesentanterne for deres arbejdstagere om grunden til overfoerslen. Oplysningerne skal gives i rimelig tid inden overfoerslens gennemfoerelse.

Punkt 2 og 3 i bilaget til Raadets direktiv 94/45/EF ((EFT L 254 af 30.9.1994. )) om europaeiske samarbejdsudvalg (ESU) omhandler de krav til information og hoering, som gaelder i tilfaelde af manglende aftaler, herunder kravet om at informere ESU om udviklingen i virksomhedens aktiviteter og om fremtidsperspektiverne, herunder den oekonomiske og finansielle situation.

Ide aendrede forslag til Raadets direktiver om supplerende bestemmelser til statutten for det europaeiske selskab ((EFT C 176 af 8.7.1991. )), den europaeiske forening ((EFT C 236 af 31.8.1993. )), det europaeiske andelsselskab5, det europaeiske gensidige selskab5 og det aendrede forslag til femte direktiv om aktieselskabers struktur og deres organers befoejelser og pligter ((EFT C 240 af 9.9.1983. )) afhaenger procedurerne for inddragelse af arbejdstagerne af, hvilken ordning den paagaeldende medlemsstat har valgt.

I de kommende uger paabegynder Kommissionen den hoering af arbejdsmarkedets parter paa faellesskabsplan, som foelger af artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der vedroerer information og hoering af arbejdstagerne paa nationalt plan. Et af de vigtigste punkter, som skal droeftes i den forbindelse, er hvordan man inden for de gaeldende procedurer for information og hoering af arbejdstagernes repraesentanter kan skabe en taettere forbindelse mellem de oekonomiske eller strategiske aspekter og de sociale aspekter ved ledelsens beslutninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1285/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (11. april 1997)

Om: Klorindhold i vandet i svoemmehaller og badeanstalter

1. Hvorledes vurderer Kommissionen sundhedsrisikoen ved trihalogenmethan (THM) i svoemmehaller?

2. Hvornaar paataenker Kommissionen af indfoere faelles graensevaerdier paa EU-plan for klorindholdet i vandet i svoemmehaller og badeanstalter, og paa hvilket niveau kommer disse til at ligge?

3. Hvad paataenker Kommissionen at goere mod den sundhedsrisiko, som personalet i svoemmehaller og badeanstalter udsaettes for paa grund af kloroformbelastningen ved vandoverfladen?

4. Hvorledes ser Raadet paa anvendelsen af anti-skimmelmidler, der er produceret paa basis af klor, til fjernelse af skimmelsvampe paa vaegge?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (29. maj 1997)

1. Desinficering af vandforsyningen med klor giver vaesentlige fordele paa sundhedsomraadet. Ubehandlet vand, isaer overfladevand, kan indeholde en lang raekke organiske forbindelser, der reagerer paa klor ved at danne (flygtige) halogenerede forbindelser saasom trihalogenmethan (THM). I undersoegelser med dyreforsoeg mistaenktes eksponering for THM for at vaere kraeftfremkaldende ved inhalering. Men ifoelge monografi nr. 52 »Evaluation of carcinogenic risks to humans, chlorination by-products and some other halogenated compounds« (evaluering af kraeftrisici for mennesker, kloring af biprodukter og andre halogenerede forbindelser), udgivet af International agency for research on cancer (det internationale agentur for kraeftforskning) kunne der ikke direkte konstateres en kraefteffekt blandt befolkningen. Kommissionen har ikke kendskab til undersoegelser fra fagkredse, der anfaegter denne vurdering.

2. Kommissionen har ikke til hensigt at foreslaa harmoniserede normer for klorindholdet i vandet i svoemmebassinner.

3. Arbejdstagere, der arbejder i svoemmehaller, er daekket af de foranstaltninger, som er fastlagt i faellesskabslovgivningn om sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen, saasom raadsdirektiv 80/1107/EOEF om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved at vaere udsat for kemiske, fysiske og biologiske agenser under arbejdet ((EFT L 327 af 3.12.1980. )) og 89/391/EOEF om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet ((EFT L 183 af 29.6.1989. )). I disse er der fastlagt minimumsforskrifter i henhold til artikel 118A i EF-traktaten, som skal finde anvendelse paa arbejdspladsen.

4. De mest almindelige produkter mod skimmel indeholder blegevand (NaOCI). Risiciene i forbindelse med disse produkter skyldes udslip af klor i de tilfaelde, hvor produkterne ved et uheld blandes med syreholdige produkter eller andre rengoeringsprodukter. De gasser, der opstaar, virker irriterende paa aandedraetsorganerne. Paa emballage, der maerkes i henhold til faellesskabslovgivningen, er der oplysninger om denne virkning. Kommissionen er i oejeblikket ved at gennemgaa muligheden for at forbedre sikkerheden i forbindelse med disse produkter yderligere.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0331/97 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (13. februar 1997)

Om: Den faelles markedsordning for olivenolie - Udgifter til produktionsstoette i Frankrig

I Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1995 oplyses det, at budgettet for 1996 til EUGFL, Garantisektionens udgifter til olivenolie beloeber sig til i alt 1.781 mio ecu. Det konstateres, at dette tal er paa linje med udgifterne mellem 1991 og 1993, men at udgiftsniveauet i 1995 var betydeligt lavere, nemlig blot 812,5 mio ecu.

Af disse udgifter tegnede produktionsstoetten sig for 566,5 mio og 1.547 mia ecu i henholdsvis 1995 og 1996.

Hvor meget er der i alt ydet i form af produktionsstoette til olivenolie i Frankrig?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-0320/97, E-0321/97, E-0322/97, E-0323/97, E-0324/97, E-0325/97, E-0326/97, E-0327/97, E-0328/97, E-0329/97, E-0330/97, E-0331/97, E-0332/97, E-0333/97, E-0334/97, E-0335/97, E-0336/97, E-0337/97, E-0338/97, E-0339/97, E-0340/97, E-0341/97, E-0342/97, E-0343/97 og E-0344/97 (6. marts 1997)

De af det aerede medlem oenskede oplysninger om udgifter er anfoert i nedenstaaende tabel. Faellesskabets samlede udgifter under budgetterne for 1995 og 1996 var paa henholdsvis 812,5 og 2007,7 mio. ECU. Forskellen i forhold til de samlede beloeb i tabellen skyldes navnlig betalinger vedroerende salgsfremmende foranstaltninger for olivenolie. Beloebet i budgettet for 1995 ligger meget langt under beloebet for 1996 (og 1994) som foelge af den beslutning, der blev truffet ved vedtagelsen af prispakken for 1994/95 om at udskyde betalingsdatoen. Budgettet for 1995 omfattede ikke betalinger for produktionsaaret 1994/95, men kun resterende betalinger for produktionsaaret 1993/94.

(i mio. ECU)

>TABLE>
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1124/97 af Patrick Cox (ELDR) til Kommissionen (24. marts 1997)

Om: Strukturfonde - virksomhedsflytninger

Kan Kommissionen angive, hvor mange og hvilke virksomheder der fra 1994 og til nu har modtaget direkte stoette til flytning under strukturfondene, og for hver virksomhed og medlemsstat angive det beloeb, der er modtaget i gavebistand under disse fonde?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (23. maj 1997)

Kommissionen er ikke i stand til at give det aerede medlem de oenskede detaljerede oplysninger.

Grunden hertil er, at hjemstedet i forbindelse med behandlingen af ansoegninger om stoette fra strukturfondene til produktive investeringer ikke indgaar som et element i vurderingen af ansoegningen. Denne oplysning kraeves heller ikke, naar medlemsstaterne udarbejder overvaagningsrapporterne eller de endelige rapporter vedroerende anvendelsen af stoetten fra fondene.

Kommissionen undersoeger imidlertid mulighederne for i fremtiden at indkredse virksomhedsflytninger bedre, navnlig naar der er mulighed for, at der kan ydes stoette fra strukturfondene. I denne forbindelse skal Kommissionen minde det aerede medlem om, at simpel flytning af en virksomheds aktiviteter er sjaeldne, idet virksomhedsflytninger i hoejere grad sker som led i omstrukturering eller rationalisering af disse aktiviteter. Foelgelig henhoerer den stoette fra fondene, som eventuelt er ydet indtil nu til visse virksomhedsflytninger, ligeledes hovedsagelig til denne anden kategori af virksomhedsflytninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1036/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (19. marts 1997)

Om: Faerdiggoerelse af atomkraftvaerket Mochovce (Den Slovakiske Republik)

Som de foerste atomkraftvaerker i Central- og OEsteuropa skal trykvandsreaktorerne Mochovce I og II i Den Slovakiske Republik med europaeisk hjaelp opfylde vestlige sikkerhedsnormer. Et projekt, hvis finansiering, bl.a., er afvist af Den Europaeiske Bank og Genopbygning og Udvikling (EBRI), fordi ideen anses for urealistisk. Nu fik European Consortium Mochovce (EUCOM), som bestaar af Siemens-koncernen og den franske virksomhed Framatom, af det slovakiske energiforsyningsfirma Slovenske Elektrame (SE) til opgave at faerdiggoere det atomkraftvaerk, der er ved at blive opfoert. Firmaet Siemens har i forbindelse hermed over for de tyske myndigheder fremsat anmodning om en Hermes-sikkerhedsstillelse.

1. Er Kommissionen af den opfattelse, at opbygningen af en effektiv miljoevenlig energiforsyning blokeres, og at energiforbrugnormen i Den Slovakiske Republik kan forblive uaendret som foelge af stoetten til den atomare energipolitik i Den Slovakiske Republik?

2. Er Kommissionen enig i den vurdering, at tyske og franske engagementer i Den Slovakiske Republik skader OEstrigs interesser? I hvilket omfang er der foert noedvendige forhandlinger i forbindelse hermed?

3. Har Kommissionen kendskab til, hvorledes og hvordan radioaktivt affald kan bortskaffes og endeligt oplagres i tilfaelde af, at atomkraftvaerket Mochovce tages i drift?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (5. maj 1997)

Det er korrekt at visse medlemsstater, nemlig Frankrig, Tyskland og OEstrig, har deltaget i finansieringen af Mochovce-kernekraftvaerket, men Kommissionen har ikke selv vaeret involveret og kan derfor ikke udtale sig om dette anliggende.

Hvad angaar oplagring af radioaktivt affald, har situationen i Slovakiet ikke aendret sig efter Kommissionens besvarelse af det aerede medlems skriftlige forespoergsel E-2853/96 ((EFT C 96 af 24.3.1997. )). De slovakiske myndigheder undersoeger for oejeblikket hvordan dette oplagringsproblem kan loeses paa laengere sigt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0324/97 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (13. februar 1997)

Om: Den faelles markedsordning for olivenolie - EUGFL-udgifter i Portugal

I Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1995 oplyses det, at budgettet for 1996 til EUGFL, Garantisektionens udgifter til olivenolie beloeber sig til i alt 1.781 mio ecu. Det konstateres, at dette tal er paa linje med udgifterne mellem 1991 og 1993, men at udgiftsniveauet i 1995 var betydeligt lavere, nemlig blot 812,5 mio ecu.

Hvor store udgifter er der i alt blevet afholdt i Portugal?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-0320/97, E-0321/97, E-0322/97, E-0323/97, E-0324/97, E-0325/97, E-0326/97, E-0327/97, E-0328/97, E-0329/97, E-0330/97, E-0331/97, E-0332/97, E-0333/97, E-0334/97, E-0335/97, E-0336/97, E-0337/97, E-0338/97, E-0339/97, E-0340/97, E-0341/97, E-0342/97, E-0343/97 og E-0344/97 (6. marts 1997)

De af det aerede medlem oenskede oplysninger om udgifter er anfoert i nedenstaaende tabel. Faellesskabets samlede udgifter under budgetterne for 1995 og 1996 var paa henholdsvis 812,5 og 2007,7 mio. ECU. Forskellen i forhold til de samlede beloeb i tabellen skyldes navnlig betalinger vedroerende salgsfremmende foranstaltninger for olivenolie. Beloebet i budgettet for 1995 ligger meget langt under beloebet for 1996 (og 1994) som foelge af den beslutning, der blev truffet ved vedtagelsen af prispakken for 1994/95 om at udskyde betalingsdatoen. Budgettet for 1995 omfattede ikke betalinger for produktionsaaret 1994/95, men kun resterende betalinger for produktionsaaret 1993/94.

(i mio. ECU)

>TABLE>