SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0423/97 af Jaime Valdivielso de Cué (PPE) til Raadet (6. februar 1997)

Om: Indfoersel af vine, som har vaeret genstand for oenologiske fremgangsmaader, der ikke er tilladte efter faellesskabsbestemmelserne

I betragtning af, at der i Faellesskabet er overskudsproduktion af vin, og at der siden 1984 har forekommet indfoersel af vin fra tredjelande, som har vaeret genstand for oenologiske fremgangsmaader, der ikke er tilladte efter faellesskabsbestemmelserne, oenskes der en redegoerelse for berettigelsen af Raadets forordning nr. 128/97 ((EFT L 24 af 25.1.1997, s. 2. )).

Det hedder i artikel 70 i forordning nr. 822/87 ((EFT L 84 af 27.3.1987, s. 1. )), at vin kun kan indfoeres, hvis det kan attesteres, at det paagaeldende produkt er i overensstemmelse med bestemmelserne om fremstilling, afsaetning og direkte konsum i oprindelsestredjelandet. I artikel 73 i samme forordning fastslaas det, at produkter, som har vaeret genstand for oenologiske fremgangsmaader, der ikke er tilladte efter faellesskabsbestemmelserne, ikke kan udbydes eller leveres til direkte konsum, medmindre der traeffes anden bestemmelse herom.

Raadet indfoerte undtagelsesbestemmelsen i forordning 1873/84 ((EFT L 176 af 3.7.1984, s. 6. )), som udloeb den 31. december 1996, men, »for at konsultationerne mellem Faellesskabet og det paagaeldende tredjeland fortsat kan finde sted med henblik paa en eventuel aftale i sektoren, boer naevnte undtagelses gyldighed forlaenges indtil udgangen af 1997«. Hvorfor er der ikke blevet indgaaet en aftale i loebet af de 12 aar, hvor undtagelsen har eksisteret? Hvilke garantier for sundhed og forsvar for forbrugernes interesser er der, hvis de paagaeldende vine ikke opfylder de oenologiske fremgangsmaader, som er godkendt i henhold til faellesskabsbestemmelserne? Hvordan ser Raadet paa den illoyale konkurrence fra ikke-godkendte vine fra tredjelande med vine fra Faellesskabet, som til gengaeld er i overensstemmelse med gaeldende bestemmelser? Dersom der ikke er overensstemmelse den 31. december 1997, vil der saa aarligt ske en forlaengelse af undtagelsesbestemmelsens gyldighed?

Svar (16. maj 1997)

Raadet kan kun beklage, at der efter en saa lang forhandlingsperiode ikke har kunnet opnaas enighed om spoergsmaalet mellem Faellesskabet og det paagaeldende tredjeland; det maa dog konstateres, at spoergsmaalet i teknisk og politisk henseende er meget kompliceret.

Paa den baggrund besluttede Raadet efter forslag fra Kommissionen at forlaenge undtagelsesbestemmelsens gyldighedsperiode indtil den 31. december 1997 for at goere det muligt at afslutte forhandlingerne i loebet af indevaerende aar. Raadet kan ikke paa dette stadium tage stilling til spoergsmaalet om en yderligere forlaengelse, da det kun kan behandle spoergsmaalet, hvis Kommissionen fremsaetter forslag herom.

Hvad angaar »garantier for sundhed og forsvar for forbrugernes interesser« henledes det aerede medlems opmaerksomhed paa, at Raadet vedtog forordning (EOEF) nr 1873/84 paa grundlag af den mulighed for at fastsaette en generel undtagelsesbestemmelse, der er hjemlet i grundforordningen om vin. Raadet har dog begraenset raekkevidden af forordningen af 1984 til et enkelt tredjeland og til bestemte tilfaelde, isaer hvad angaar de faa oenologiske fremgangsmaader, og som udelukkende tillades det paagaeldende tredjeland midlertidigt.

Desuden er det udtrykkeligt fastsat i naevnte forordning, at den indroemmede undtagelse kan tages op til fornyet overvejelse, »isaer hvis det skulle vise sig, at anvendelsen af visse oenologiske fremgangsmaader kan indebaere risiko for folkesundheden«.

Raadet har ikke i forbindelse med vedtagelsen af de successive forlaengelser af den paagaeldende undtagelsesbe-stemmelse faaet nogen meldinger om, at denne skulle have foert til forvridninger paa de handelsmaessige plan. I oevrigt skal man ikke blot tage den indroemmede undtagelses begraensede raekkevidde i betragtning, men ogsaa de paagaeldende handsstroemmes respektive omfang.