SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1269/98

af Nikolaos Papakyriazis (PSE) til Kommissionen

(21. april 1998)

Om: Finansiel dækning i tilfælde af alvorlig sygdom

På grundlag af hidtidig praksis bedes Kommissionen oplyse, hvorledes sygekassen finansielt behandler tilfælde af alvorlig sygdom såsom knoglekræft (100 % dækning), når behandlingen foregår i en ikke-medlemsstat såsom Schweiz og De Forenede Stater som følge af tilfældets særlige karakter.

Har der hidtil været konkrete tilfælde med 100 % dækning for kræftbehandling i en ikke-medlemsstat? I bekræftende fald bedes Kommissionen oplyse:

- Hvilke lande var der tale om?

- Hvor stor var dækningen, og hvis der var udgiftslofter/begrænsning, på hvilket grundlag fandt de så anvendelse og på hvilket stadium af terapien?

- Var det sygekassen, der afholdt udgifterne?

- I hvor vid udstrækning var der tale om godkendelse og godtgørelse af ledsagende personers udgifter i tilfælde af mindreårige børn eller alvorligt syge?

- Var der særlige lofter i tilfælde af:

1. hasteindlæggelse

2. blodtransfusion

3. intensiv behandling på eneværelse

4. hospitalsindlæggelse som følge af svækket immunforsvar?

- Blev der anvendt referencesatser ved beregningen af godtgørelserne i forhold til et basisland og i bekræftende fald på hvilket grundlag?

I tilfælde af, at der i visse af ovenstående tilfælde ikke foreligger oplysninger om hidtidige præcise tilfælde, bedes Kommissionen besvare spørgsmålene ud fra det, der normalt er gældende og fastsat på området.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(14. maj 1998)

Den praksis, som den fælles sygeforsikrings afregningskontor følger, beskrives nedenfor.

Udgifter til behandling af et medlem, som er ramt af en alvorlig sygdom, der er anerkendt af ansættelsesmyndigheden, dækkes 100 %, for så vidt disse er direkte forbundet med den alvorlige sygdom. Den sygdomsramte kan frit vælge læge- og plejeinstitution også i lande, som ikke er medlem af Fællesskaberne. Hospitalsopholdet kan, efter anmodning, afholdes direkte af den fælles sygeforsikringsordning, som i så fald modtager og betaler regningerne direkte.

Konsultationer, udgifter til undersøgelser, strålebehandling, prøveanalyser, medicin, kirurgiske indgreb og andre udgifter til behandling, inklusive hasteindlæggelse, blodtransfusion, intensiv behandling på eneværelse og behandling som følge af svækket immunforsvar dækkes helt, for så vidt udgifterne er direkte forbundet med den alvorlige sygdom og under forudsætning af, at udgifterne ikke falder ind under bilag I, punkt XV, stk. 3, i ordningen vedrørende sygesikring for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, hvori det præciseres, at den del af udgifterne, som afregningskontoret efter udtalelse fra den rådgivende læge betragter som urimeligt store, ikke kan godtgøres.

En godtgørelse på 85 %, dog højst 1.535 BEF pr. dag, kan undtagelsesvis efter udtalelse fra afregningskontorets rådgivende læge bevilges for udgifter til ophold (på hospitalet) for et familiemedlem, som efter den behandlende læges forskrift ledsager en ydelsesberettiget, hospitalsindlagt person, der under hensyn til alder og/eller sygdommens art har et særligt behov for at have et familiemedlem i sin nærhed (bilag I, punkt III, stk. 3, i ordningen vedrørende sygeforsikring).

Ligesom alle de beløb, der opgives som loft for godtgørelser i ordningen vedrørende sygeforsikring, er beløbet opgivet i belgiske frank og gælder for Belgien såvel som for lande uden for Fællesskaberne. Ved hjælp af ligebehandlingskoefficienter baseret på tilgængeligt statistisk materiale foretages der årligt en tilpasning af loftet for godtgørelserne i forhold til udsving i udgifterne i de forskellige medlemsstater, men ikke i forhold til lande uden for Fællesskabet.

Der ydes ikke dækning for udgifter, som den sygdomsramte person og dennes eventuelle ledsager har til ud- og hjemrejse mellem hjemlandet og landet, hvor hospitalsindlæggelsen sker, samt udgifter til serviceydelser eller produkter som toiletartikler, ekstra drikkevarer, leje af telefon og køleskab, telefonregninger, frisørregninger, abonnement på aviser og tidsskrifter mv.

I løbet af 1997 har der samlet ved afregningskontoret været fem tilfælde af personer, der blev anerkendt som værende ramt af en alvorlig sygdom og med udgifter uden for Fællesskaberne (tre i Schweiz og to i USA). Ordningen vedrørende sygesikring er i alle tilfældene blevet anvendt som beskrevet ovenfor. I et tilfælde har afregningskontoret efter udtalelse fra den rådgivende læge vurderet visse udgifter som værende urimeligt store og begrænset de tilsvarende beløb som beskrevet i bilag I, punkt XV, stk. 3, i ordningen vedrørende sygesikring.

Det skal bemærkes, at diagnoser er omfattet af tavshedspligt og derfor ikke er kendt af afregningskontoret, som således ikke for ovennævnte tilfælde kan oplyse, hvilke sygdomme der er tale om.