SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3231/00

af Stefano Zappalà (PPE-DE), Antonio Tajani (PPE-DE), Guido Viceconte (PPE-DE), Generoso Andria (PPE-DE), Amalia Sartori (PPE-DE), Giorgio Lisi (PPE-DE) og Mario Mantovani (PPE-DE) til Rådet

(20. oktober 2000)

Om: Kvindelig omskæring i EU

Kvindelig omskæring (infibulation) praktiseres på små piger mellem 4 og 12 år i ca. 20 lande i Afrika, 10 lande i Sydøstasien og nu også i Europa. Kvindelig omskæring består i fjernelse af klitoris, de små

skamlæber og en del af de store skamlæber og i sammensyning af vulva og medfører psykiske traumer, stivkrampe, blodforgiftning, blødning, sterilitet og undertiden døden (i et tilfælde ud af seks). Kvindelig omskæring praktiseres på ca. 140 mio. kvinder i verden, 40 000 i Italien, hvor yderligere 20 000 er i fare. Kvindelig omskæring gennemføres i det skjulte uden hygiejniske hensyn og i modstrid med specifikke lovbestemmelser (Schweiz, Norge, Tyskland og Belgien).

Vil Rådet på baggrund heraf besvare følgende spørgsmål:

1. Vil Rådet oplyse omfanget af dette fænomen i EU og den dertil knyttede nationale lovgivning?

2. Finder Rådet ikke, at der bør påtænkes et passende forslag til EU-bestemmelser mod et sådant tortursystem? Man kunne på dette grundlag nægte at yde økonomisk støtte til de lande, som tillader kvindelig omskæring (en sådan foranstaltning blev allerede vedtaget af USA i 1996), og inden for rammerne af passende medicinske strukturer gøre det muligt efter anmodning at ophæve infibulationen og gennemføre passende informations-, sensibiliserings- og oplysningskampagner blandt tredjelandssamfund.

Svar

(20./21. december 2000)

Inden for rammerne af Daphne-programmet(1) foretog International Centre for Reproductive Health (Belgien), Royal Tropical Institute (Nederlandene) og Defence for Children International, nederlandsk afdeling, en undersøgelse af kvindelig omskæring i Europa. Det specifikke problem, der bliver behandlet i denne undersøgelse, er forskellene mellem medlemsstaterne for så vidt angår lovgivning, lægelig adfærd og holdningerne til dette spørgsmål. Kommissionen fik forelagt konklusionerne af denne undersøgelse; den vedrører ikke forbindelser med tredjelande.

1. Skamfering af kvinders kønsorganer kan kun betegnes som voldshandlinger mod kvinder og børn, som Rådet skarpt fordømmer som en krænkelse af de grundlæggende rettigheder. På dette stadium behandles kvindelig omskæring ikke specifikt i Rådets instanser, men snarere som et aspekt af vold mod kvinder og børn. Rådet har indtil dato ikke fået forelagt noget forslag om harmonisering af medlemsstaternes politikker på dette område.

2. En af medlemsstaterne forelagde på FN's 54. generalforsamling et udkast til resolution om traditions- eller sædvanemæssig praksis, som er til skade for kvinders og børns helbred (resolution 54/133). Alle EU-medlemsstaterne sluttede op om denne resolution, som blev vedtaget uden afstemning den 17. december 1999. Denne resolution bekræfter, at den traditions- eller sædvanemæssige praksis, som er til skade for kvinders og pigers helbred, kun kan betegnes som åbenlys vold og en alvorlig krænkelse af deres grundlæggende rettigheder. Generalforsamlingen understreger, at der bør træffes lovgivningsmæssige foranstaltninger eller andre på nationalt plan for at forbyde en sådan praksis, og anmoder samtlige stater om at opfylde deres internationale forpligtelser på dette område, og især de forpligtelser, de har indgået i henhold til Wien-erklæringen og det dertil knyttede handlingsprogram, Beijing-erklæringen og handlingsplanen fra fjerde Verdenskonference om kvinder, handlingsprogrammet for den internationale konference om befolkning og udvikling og handlingsplanen for bekæmpelse af traditionsmæssig krænkende praksis, der er til skade for kvinders og børns helbred.

(1) EF-handlingsprogram om forebyggende foranstaltninger til bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder. Den nye etape af Daphne-programmet (2000-2003) blev vedtaget ved afgørelse nr. 293/2000/EF af 24.1.2000.