DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/537

(2004/C 78 E/0559)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3393/03

af Jean Lambert (Verts/ALE) til Kommissionen

(17. november 2003)

Om: Typegodkendelse af knallerter

I EU-direktivet om typegodkendelse (2002/24/EF (1)) skelnes der skarpt mellem almindelige knallerter og knallerter med begrænset ydeevne. Det fremgår af noten til bilag 1, at »særdirektiverne vil komme til at indeholde specifikke forskrifter for knallerter med begrænset ydeevne, dvs. knallerter forsynet med pedaler, med en hjælpemotor med en effekt på højst 1 kW og med en konstruktivt bestemt maksimal hastighed på 25 km/h«. Den britiske regering har imidlertid ikke villet give sådanne cykler med hjælpemotor mere lempelige vilkår, og de er derfor også omfattet af kravene om obligatorisk indregistrering, betaling af synsattest og diverse afgifter, tegning af ansvarsforsikring og kørsel med styrthjelm. I Tyskland stilles ingen af disse krav.

Mener Kommissionen, at Det Forenede Kongerige handler lovstridigt ved ikke at sondre mellem almindelige knallerter og knallerter med begrænset ydeevne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. januar 2004)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF af 18. marts 2002 omhandler standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer (2). Det omhandler ikke betingelserne, under hvilke sådanne køretøjer må bruges i medlemsstaterne. Da der ikke findes harmoniserende EU-bestemmelser, har medlemsstaterne et vidt spillerum for så vidt angår de bestemmelser, de vedtager om benyttelse af knallerter på offentlig vej.

Det faktum, at der i bestemmelserne vedrørende typegodkendelse i direktivet skelnes mellem knallerter med og uden pedaler, og at det anføres, at der vil blive fastsat særlige typegodkendelseskrav for knallerter med begrænset ydeevne forpligter på ingen måde medlemsstaterne til at indføre en sammenlignelig skelnen i deres bestemmelser om brugen af sådanne køretøjer. Derfor finder Kommissionen, at Det Forenede Kongerige ikke handler i strid med direktivet, hvis myndighederne dér ikke skelner mellem almindelige knallerter og knallerter med begrænset ydeevne i forbindelse med emner som kravene om obligatorisk indregistrering, betaling af synsattest og diverse afgifter, tegning af ansvarsforsikring og kørsel med styrthjelm.

I det omfang, de af en medlemsstat indførte bestemmelser om anvendelse af et produkt er så besværlige, at de kan udgøre en hindring for importen af dette produkt fra andre medlemsstater overvejer Kommissionen, om Det Forenede Kongeriges bestemmelser om brugen af knallerter med begrænset ydeevne kan have en virkning, der kan sammenlignes med en kvantitativ handelsrestriktion i henhold til EF-traktatens artikel 28 og 30. Af det ærede parlamentsmedlems forespørgsel fremgår det imidlertid ikke klart, om Det Forenede Kongeriges bestemmelser skaber hindringer for importen.

Kommissionen bemærker endvidere, at selv om dette skulle være tilfældet, vil i det mindste en del af de krav, der pålægges af Det Forenede Kongerige (som f.eks. tegning af ansvarsforsikring og påbud om kørsel med styrthjelm) kunne betragtes som nødvendige af hensyn til den offentlige sundhed eller færdselssikkerheden, dvs. enten under en af de i henhold til EF-traktatens artikel 30 specifikt anførte grunde eller et andet alment hensyn som defineret af Domstolen.

Kommissionen bemærker endelig, at det i henhold til det første direktiv om forsikring af motorkøretøjer (72/166/EØF (3)) bestemmes, at »ethvert motordrevet køretøj, der er bestemt til trafik til lands, og som ikke kører på skinner, såvel som påhængskøretøjer, selv om de ikke er tilkoblede« obligatorisk skal være dækket af en forsikring. I denne sammenhæng må det også formodes, at Det Forenede Kongerige retmæssigt kan kræve, at knallerter med begrænset ydeevne skal være dækket af en ansvarsforsikring.

(1) EFT L 124 af 9.5.2002, s. 1.

(2) EFT L 124 af 9.5.2002.

(3) EFT L 103 af 2.5.1972.