SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1404/98

af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen

(11. maj 1998)

Om: Valutahandlerne og euroen

Med ikrafttrædelsen af den fælles valuta formodes omfanget af valutavekslingstransaktioner at formindskes i forhold til det nuværende antal transaktioner, for så vidt angår de valutaer, som forsvinder fra markedet, fordi de absorberes af euroen. De professionelle valutahandlere, som har fået autorisation til handel med valuta fra den nationale centralbank, vil følgelig blive tvunget til at begrænse deres virksomhed, og mange af dem bliver nødt til at lukke deres kontorer.

I forbindelse med ikrafttrædelsen af det indre marked blev der fastlagt en række bestemmelser vedrørende tolderne,

1. Har Kommissionen analogt hermed fastlagt foranstaltninger med henblik på at klare situationen?

2. Anser Kommissionen det ikke for hensigtsmæssigt at afsætte midler til at betale en godtgørelse til de valutahandlere, som på grund af situationen går med til at gå på førtidspension?

3. Kan Kommissionen rette henvendelse til medlemsstaterne for at udvirke, at de eventuelle autorisationer, der ikke længere anvendes, fordi indehaverne er ophørt med deres virksomhed, ikke bliver udbudt til salg på markedet, men stilles til rådighed for dem, som fortsætter med at arbejde, således at disse sikres forkøbsret?

4. Anser Kommissionen det ikke for relevant at anvende socialfonden til projekter vedrørende omskoling af personalet i denne særlige erhvervskategori, der er organiseret i "Associazione italiana cambiavalute" (AIC) (den italienske valutahandlersammenslutning), som eventuelt kunne deltage i udarbejdelsen af dette projekt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(22. juni 1998)

1. Kommissionen forelagde i maj 1995 en grønbog om de praktiske aspekter af indførelsen af den fælles valuta. Dette dokument tillige med en række efterfølgende henstillinger udgør Kommissionens forslag til, hvorledes overgangen til euroen skal finde sted. Navnlig har det i hvert fald siden udgangen af december 1995 været klart, at pengesedler og mønter, der lyder på euro, skal introduceres i begyndelsen af år 2002.

Kommissionens forberedende arbejde har fuldt ud været baseret på det princip, at den nødvendige omveksling skal være den enkelte sektors ansvar. Indførelsen af den fælles valuta vil generelt set medføre store fordele for den europæiske økonomi, om end overgangen klart vil betyde større ændringer for nogle sektorer end for andre.

2. Kommissionen er fuldt ud klar over, at valutahandlere vil komme ud for et større pres end mange andre, når de skal tilpasse sig euroens indførelse. Men der er ikke for øjeblikket noget juridisk eller lovmæssigt grundlag, på basis af hvilket Kommissionen kan foreslå specifikke foranstaltninger for at hjælpe denne sektor. De foranstaltninger, der i 1992 blev truffet til fordel for toldembedsmænd, var baseret på en specifik rådsbeslutning.

3. Ansvaret for at tillade valutahandlere påhviler alene medlemsstaterne.

4. Kommissionen er af den opfattelse, at projekter, der går ud på at omskole valutahandlere, kan opnå støtte fra Den Europæiske Socialfond. Men udvælgelsen af projekter, hvortil der ydes støtte fra fonden, er et spørgsmål, der afhænger af medlemsstaternes nationale myndigheder.