ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0308/00

af Jean-Claude Fruteau (PSE) til Kommissionen

(4. februar 2000)

Om: Udvidelsen og strukturfondsmidler

Der hersker endnu ikke økonomisk konvergens i Den Økonomiske Union. Således har den del af befolkningen, som lever i mål 1-regioner, dvs. 25 % af Unionens samlede befolkning, et bruttonationalprodukt (BNP) på under en tiendedel af EU-gennemsnittet.

Strukturfondene og Samhørighedsfonden udgør på baggrund heraf de vigtigste instrumenter til reduktion af disse regionale skævheder, for at EU kan få en mere afbalanceret udvikling i sin helhed.

I den forbindelse vil støtteniveauet pr. indbygger, pr. år for de fire franske oversøiske departementer, der er støtteberettigede under mål 1, blive øget betydeligt fra perioden 1994-1999 til perioden 2000-2006. Dette er lige så bemærkelsesværdigt, som det er nødvendigt. Imidlertid er perspektivet for EU's udvidelse med de central- og østeuropæiske lande klart og risikerer at ændre den eksisterende ligevægt radikalt.

Hvilke forholdsregler agter Kommissionen at træffe på baggrund heraf for at forhindre, at virkningerne af udvidelsen når det gælder fordeling af strukturfondsmidlerne forværrer situationen for de mest ugunstigt stillede regioner i Unionen og navnlig regionerne i den yderste periferi?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(21. marts 2000)

I den sjette periodiske rapport om den socio-økonomiske situation og regionaludviklingen i Fællesskabet anføres det, at det gennemsnitlige bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger i de regioner, der er støtteberettigede i henhold til strukturfondenes mål 1 for perioden 1994-1999, i 1996 var på 68 % af fællesskabsgennemsnittet.

For den nuværende programmeringsperiode 2000-2006 er listen over de regioner, der er støtteberettigede i henhold til mål 1 samt fordelingen mellem medlemsstaterne af strukturfondenes bevillinger til disse regioner fastsat af Kommissionen den 1. juli 1999. Disse afgørelser vil ikke blive ændret på grund af udvidelsen af EU. De franske oversøiske departementer vil således være støtteberettigede i henhold til mål 1 for hele perioden 2000-2006, og bevillingerne til dette mål vil være på 3 254 mio. EUR (1999-priser).

Med hensyn til den fremtidige samhørighedspolitik, analyseres bl.a. regionernes situation i relation til den udvidede union i den anden samhørighedsrapport, som Kommissionen vedtager i slutningen af 2000. Heri vil der blive redegjort for de forskellige punkter, der skal udbygges efter 2006 som følge af udvidelsen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0748/00

af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen

(13. marts 2000)

Om: Brandsikkerhedsregler for fjernsynsapparater

Der er noget der tyder på, at der er fjernsynsapparater på EU-markedet, som er lettere antændelige i tilfælde af brand, hvorved folks flugttid reduceres betydeligt. Dette har alvorlige følgevirkninger for alle husstande med et tv i Europa, og især på hospitaler, hvor brandreglerne ikke gør det muligt at evakuere patienterne øjeblikkelig.

Har Kommissionen nogen statistikker over hyppigheden af brande i EU, der enten er forårsaget af eller involverer fjernsynsapparater?

Hvis der for øjeblikket ikke foreligger nogen statistikker om fjernsynsapparaters brandsikkerhed, vil Kommissionen da sørge for, at involvering af fjernsynsapparater registreres af brandvæsenet, når de tilkaldes til brande?

Vil Kommissionen sørge for at føre et register over de særlige tv-modeller, som er involveret i brande, således at man får bedre oplysninger om, hvilke typer fjernsynsapparater der kan udgøre en brandrisiko i de europæiske husstande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(18. april 2000)

Brandsikkerhed er et spørgsmål, som Kommissionen prioriterer højt.

Kommissionen har til dato ikke modtaget nogen statistikker over hyppigheden af brande, der involverer fjernsynsapparater.

Fjernsynsapparaters sikkerhed er reguleret af direktiv 73/23/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser (lavspændingsdirektivet)(1). På foranledning af det ærede medlems spørgsmål vil Kommissionen diskutere spørgsmålet om fjernsynsapparaters brandsikkerhed med de nationale myndigheder, som er ansvarlige for gennemførelsen af ovennævnte direktiv, på det administrative samarbejdsmøde vedrørende lavspændingsdirektivet, der finder sted den 26.-27. april 2000.

På mødet vil medlemsstaterne også få mulighed for at udveksle informationer om tilfælde af brand i forbindelse med fjernsynsapparater.

Det skal bemærkes, at det er medlemsstaternes opgave at udarbejde og gennemføre brandsikkerhedsforanstaltninger, som også kan omfatte indsamling af statistisk materiale.

Hvis det viser sig, at et produkt, der er omfattet af lavspændingsdirektivet, udgør en mulig brandrisiko, vil Kommissionen koordinere de nødvendige aktioner, som medlemsstaterne skal gennemføre i forbindelse med anvendelsen af lavspændingsdirektivet.

Yderligere oplysninger om dette emne kan findes i Kommissionens svar på Chris Davies' skriftlige forespørgsel P-0828/00(2).

(1) EFT L 77 af 26.3.1973.

(2) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 216.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0546/00 af William Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen. Velfærd for burhøns.



EF-Tidende nr. 046 E af 13/02/2001 s. 0011 - 0012



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0546/00 af William Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen (28. februar 2000) Om: Velfærd for burhøns Hvis EU ikke kan sikre en velfærdsklausul under de kommende WTO-forhandlinger, hvad vil Kommissionen da gøre for at sikre, at producenterne beskyttes mod at blive oversvømmet af billig import fra tredjelande? Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne (12. maj 2000) Som det ærede medlem ved, var der på Verdenshandelsorganisationens (WTO) ministermøde i Seattle betydelig modstand mod Fællesskabets opfordring til at medtage dyrevelfærd på dagsordenen for den næste runde af handelsforhandlingerne. Det er klart, at en stor del af modstanden var baseret på en misforståelse af vore hensigter. Kommissionen vil fortsat arbejde aktivt for gennemførelsen af omfattende handelsforhandlinger og for at øge forståelsen for vort ønske om at skabe større dyrevelfærd og derved sikre et mere tilfredsstillende resultat af disse forhandlinger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0180/00

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: OLAF's virkeområde

OLAF, Fællesskabets kontor til bekæmpelse af svig, har i sidste øjeblik indlagt veto mod artikel 66 og 73 i dok. XXI/1402/97-ændr. 8 og krævet, at følsomme varer udelukkes fra den tilladte afsenders hhv. modtagers institut, idet bedrageribekæmpelsesmålet ellers ville være i fare.

Efter at dette er blevet kendt, har de europæiske erhvervsorganisationer interveneret og erklæret, at de forenklede procedurer bør koncentrere sig om den hovedforpligtedes pålidelighed; dette var også en af hovedgrundene til reformen. Ligeledes var de fleste medlemsstaters toldforvaltninger imod OLAF's fremstød.

Dette viser den magt, som dette kontor til bekæmpelse af svig har, og som både bekæmper Kommissionen og de fleste medlemsstater.

Hvad gør Kommissionen i denne forbindelse for at placere OLAF's styrke på det eksekutive område og ikke det legislative område?

På hvilken måde vil Kommissionen forsøge at få OLAF's virkeområde til udelukkende at omfatte eksekutive områder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(17. marts 2000)

Kommissionen skal for det første minde om, at den handler efter kollegialitetsprincippet. Den skal understrege, at bekæmpelsen af svig er et af de emner, der konstant optager den politisk.

Med hensyn til reformen af proceduren for fællesskabsforsendelse(1) (og proceduren for fælles forsendelse, der forløber sideløbende hermed) tog visse af Kommissionens forslag, der blev drøftet inden for rammerne af Toldkodeksudvalget forsendelsesgruppen, sigte på fra en del af de forenklede fremgangsmåder (godkendt afsender og modtager) at udelukke cigaretter og alkohol med over 40 % vol. Kommissionen skal minde om, at meget omfattende tilfælde af svig i forbindelse med disse varer allerede i december 1995 havde fået Parlamentet til at nedsætte et undersøgelsesudvalg.

Kommissionen vil ikke foregribe de igangværende drøftelser.

Med hensyn til beføjelserne for Fællesskabets Kontor til Bekæmpelse af Svig (OLAF) skal Kommissionen understrege, at de bestemmelser, der blev vedtaget i 1999(2), bekræfter, at kontoret ikke blot skal udføre undersøgelser og operationelle understøttelsesopgaver. Kontoret har faktisk blandt andet også til opgave at tage sig af planlægning med hensyn til bekæmpelsen af svig og på dets aktivitetsområder at udarbejde Kommissionens lovgivningsinitiativer (herunder også dem, der henhører under afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union). Kontoret repræsenterer i øvrigt Kommissionen i de pågældende fora.

(1) Udkast til forordning om ændring af Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, EFT L 253 af 11.10.1993.

(2) Se Kommissionens afgørelse af 28. april 1999 om oprettelse af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), særlig artikel 2; EFT L 136 af 31.5.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0851/00

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(21. marts 2000)

Om: De yderste randområder

Kommissionen har forpligtet sig til at forelægge et forslag til forordning om særlige foranstaltninger for de yderste randområder inden udgangen af 1999 med henblik på opfyldelse af Amsterdam-traktatens artikel 299. Vi er nu allerede nået ind i marts 2000, og Kommissionen har endnu ikke fremsendt det omtalte forslag til forordning.

1. Hvad er årsagen til forsinkelserne i forbindelse med godkendelsen af forslaget til forordning om særlige foranstaltninger for de yderste randområder?

2. Hvad er tidsplanen for godkendelsen af det pågældende forslag og fremsendelsen heraf til Europa-Parlamentet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(28. april 2000)

Kommissionen godkendte den 14. marts 2000 den rapport, som Det Europæiske Råd i Köln havde anmodet den om at udarbejde om foranstaltningerne til gennemførelse af traktatens artikel 299, stk. 2, om de yderste randområder(1). Denne rapport blev fremsendt til Parlamentet den 15. marts 2000.

Kommissionen foretrak at udskyde vedtagelsen af denne rapport, som oprindeligt skulle være færdigudarbejdet i december 1999, med henblik på at kunne gå i dybden med såvel de memorandummer, som de 3 berørte medlemsstater forelagde i november/ december 1999, som de meningstilkendegivelser, der kom frem på partnerskabsmødet den 23. november 1999.

(1) KOM(2000) 147 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0149/00

af Brigitte Langenhagen (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Områder med adskilt trafik, fortolkning af kollisionsforebyggelsesreglerne i Tyskebugt

Med hensyn til fortolkningen af kollisionsforebyggelsesreglerne i Tyskebugt er der navnlig i tyske sejlsportsforeninger opstået irritation over, at der ofte idømmes bøder for overtrædelser af reglerne.

1. Er kollisionsforebyggelsesreglerne i områderne med adskilt trafik i Tyskebugt internationalt anerkendt?

2. Kontrollerer internationale organisationer, at reglerne overholdes?

3. Er Kommissionen klar over, at disse regler fortolkes forskelligt i de enkelte medlemsstater?

4. Hvilke muligheder ser Kommissionen for at udforme fortolkningen og anvendelsen af kollisionsforebyggelsesreglerne på en ensartet måde på europæisk plan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(2. marts 2000)

Konventionen om internationale søvejsregler (kaldet COLREGs) regulerer alle fartøjers sejlads (inklusive små både og lystfartøjer).

1. Kommissionen ved, at der foregår juridiske drøftelser om kyststaternes egentlige beføjelser hvad angår navigation i områder af Tyskebugt, der ligger uden for territorialfarvandene. Den har ikke kendskab til, at der skulle være særlige regler for Tyskebugt, som strider imod COLREG-kravene. Det må forventes, at COLREGs anvendes og håndhæves i Tyskebugt.

2. COLREGs gennemførelse overvåges ikke af en international organisation. Det er op til fartøjernes flagstater at sikre, at fartøjer under deres flag opfylder reglerne. Kyststater kan overvåge overholdelsen og retsforfølge skibsføreren på skibe, der ikke overholder reglerne, i henhold til deres nationale regler, hvis skibet går i havn.

3. Kommissionen har ikke kendskab til forskelle i medlemsstaternes fortolkning af COLREGs, da reglerne har udviklet sig over en årrække og deres fortolkning er blevet drøftet og aftalt af Den Internationale Søfartsorganisation IMOs medlemsstater.

4. Kommissionen har derfor ingen begrundelse for et eventuelt behov for EU-harmonisering af COLREGs anvendelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0218/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. februar 2000)

Om: Finansiel støtte til den europæiske olieindustri

I sit svar på skriftlig forespørgsel E-2126/99(1) meddelte de Palacio, at Kommissionen siden 1975 har tildelt 750 millioner EUR til kulbrintesektoren.

Kunne jeg få en opdeling pr. år og medlemsstat af dette beløb til a) olie, b) gas og c) stenkul?

(1) EFT C 170 E af 20.6.2000, s. 145.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. marts 2000)

Efter den første oliekrise i 1973 indledte Fællesskabet programmer for finansiel støtte til teknologi til produktion, prospektering og transport af kulbrinter. På det tidspunkt var det vigtigste problem forsyningssikkerheden. Derfor var den finansielle støtte koncentreret om teknologi til udvikling af Fællesskabets egne ressourcekilder i Nordsøen.

I de følgende år blev programmets mål udvidet til at omfatte konkurrenceevne og beskyttelse af miljøet. Projekter, der indebar nedbringelse af miljøvirkningerne ved udnyttelse af kulbrinter og fremme af den europæiske teknologis konkurrenceevne blev prioriteret.

I perioden fra 1975 til 1998 er der blevet ydet næsten 750 mio. i støtte til projekter til forskning, udvikling og demonstration af ny teknologi vedrørende kulbrinter. De 750 mio. i finansiel støtte, der allerede er nævnt i Kommissionens tidligere svar på skriftlig forespørgsel E-2126/99 fra fru Maes omhandlede kun olie- og gasteknologi (det omfattede ikke støtte til kulteknologiprojekter). I nedenstående tabel angives de tal for perioden 1990-1998 fordelt på år og land, der vedrører Thermi-programmet. Desuden er den samlede støtte for perioden 1975-1989 angivet i den første kolonne.

>TABELPOSITION>

Det relativt høje støttebeløb til Det Forenede Kongerige (UK), Italien og Frankrig skyldes den støtte, der er ydet Det Forenede Kongerige og Italien for projekter vedrørende produktion af kulbrinter i Middelhavet og i Nordsøen og det stærke franske tjenesteydelses- og forsyningsindustrinet.

Hvad angår fordelingen på olie og gas, er spørgsmålet noget mere kompliceret. Innovativt boreudstyr og nyt materiel til seismisk dataregistrering kan begge benyttes til olie- og gasapplikationer. Derfor er det ikke muligt at klassificere den pågældende teknologi som gas- eller olieteknologi. Der er dog nogle teknologier, der er begrænset til gas, for det meste i relation til omdannelse og transport af gas. Antallet af projekter, der udelukkende vedrører gasteknologi er ret begrænset, og den dertil hørende finansielle støtte kan anslås til at udgøre mindre end 10 % af det samlede budget.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0905/00 af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Rådet. Forringelse af kulturarven i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM).



EF-Tidende nr. 026 E af 26/01/2001 s. 0128 - 0128



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0905/00 af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Rådet (24. marts 2000) Om: Forringelse af kulturarven i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM) Ifølge oplysninger er der i den senere tid foretaget omfattende indgreb i og ændringer af Ajios Dimitrios-kirken i byen Monastiri i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM), hvilket indebærer en åbenlys forringelse af den kulturarv, som denne historiske kirke repræsenterer, samt af området generelt. Kan Rådet oplyse, om den har kendskab til denne situation, hvilke foranstaltninger det agter at træffe for omgående at få standset disse handlinger, og om Rådet har truffet eller agter at træffe foranstaltninger til beskyttelse af de historiske mindesmærker og kulturarven i Balkanområdet generelt? Svar (26. juni 2000) Rådet gør opmærksom på, at det den 24. januar 2000 udstedte forhandlingsdirektiver til Kommissionen med henblik på en stabiliserings- og associeringsaftale med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien. Ifølge disse direktiver skal den kommende aftale indeholde bestemmelser om kulturelt samarbejde, navnlig bevaring og restaurering af monumenter og særlige områder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0249/00

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(7. februar 2000)

Om: Pensionsforpligtelser

Hvilke pensionsforpligtelser har De Europæiske Fællesskaber i øjeblikket med hensyn til personalet?

Hvad anslås disse til i år 2020?

Hvilke reformer med henblik på en pensionsordning på privat grundlag er der under overvejelse?

Svar fra Neil Kinnock på Kommissionens vegne

(17. marts 2000)

Efter de seneste beregninger androg pensionsforpligtelserne over for Fællesskabernes personale, herunder Kommissionens, Parlamentets og Rådets forpligtelser, 14 100 mio. ved udgangen af 1997 og vil udgøre 22 200 mio. (uden hensyn til inflationen) ved udgangen af 2020.

Disse overslag er resultatet af en aktuarmæssig beregning, bl.a. baseret på en realrente på 2.5 % for hele perioden. Dødelighedstabellen blev opstillet af aktuarfirmaet Klynveld Peat Marwick Goerdeler (KPMG) med henblik på overslaget.

Forpligtelserne er blevet beregnet som den ydelsesbaserede forpligtelser (defined benefit obligation), der skal angives i arbejdsgiverens balance i henhold til International Accounting Standard 19.

Kommissionen drøfter ikke i øjeblikket forslag vedrørende pensionsordningen, der ville føre til en privatbaseret pensionsordning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1535/00

af Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) til Kommissionen

(12. maj 2000)

Om: Beskyttelse af familien og barnet

I sin beslutning A4-0004/1999(1) om beskyttelse af familie og børn af 28. januar 1999 opfordrede Europa-Parlamentet Kommissionen til i indeværende år at afholde en konference om børns situation i Den Europæiske Union med deltagelse af Parlamentet, ngo'er og Europarådet.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har iværksat eller har til hensigt at iværksætte med henblik på at realisere dette forslag?

(1) EFT C 128 af 7.5.1999, s. 79.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-1530/00, E-1531/00, E-1532/00, E-1533/00, E-1534/00, E-1535/00, E-1536/00 og E-1537/00

(27. juni 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1130/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Fødevaremyndigheden bliver ansvarlig for videnskabelig rådgivning, og denne rådgivning må ske på grundlag af anerkendt fagkundskab. Den skal være til rådighed for at give forbrugere oplysninger om udvikling vedrørende fødevaresikkerhed. Endelig skal fødevaremyndigheden arbejde nøje sammen med nationale organer og dermed skabe et netværk.

1. Hvordan skal samarbejdet med hensyn til informationsformidling til forbrugerne mellem fødevaremyndigheden og de nationale informationsorganer forløbe? Skal fødevaremyndigheden og institutionerne have klart afgrænsede beføjelser i henhold til subsidiaritetsprincippet?

2. Hvordan skal samarbejdet vedrørende videnskabelig rådgivning mellem fødevaremyndigheden og de nationale oplysningsorganer forløbe? Skal fødevaremyndigheden og organerne have klart afgrænsede beføjelser i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1121/00, E-1124/00, E-1126/00, E-1129/00, E-1130/00, E-1131/00, E-1132/00, E-1135/00, E-1136/00, E-1137/00, E-1138/00 og E-1139/00

(8. juni 2000)

Kommissionen har i hvidbogen om fødevaresikkerhed(1) anført de generelle retningslinjer, den regner med at vedtage for den fremtidige oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed, og Kommissionen har opfordret alle involverede parter til at medvirke og bidrage til debatten i høringsfasen. Til mange af de punkter, det ærede parlamentsmedlem har omtalt, har Kommissionen endnu ikke endeligt udarbejdet forslag eller fastlagt enkelthederne for arbejdsmetoden, da den ikke har haft lejlighed til at gennemgå de synspunkter, der er kommet frem under høringen.

Med hensyn til spørgsmålet om beføjelser fastslås det derimod i hvidbogen, at evaluering af risici, indsamling af data og oplysninger til forbrugerne om de områder, der falder ind under myndighedens beføjelser, skal høre ind under den europæiske fødevaremyndigheds opgaver. Kommissionen mener, at man på nuværende tidspunkt af juridiske grunde og af hensyn til det demokratiske ansvar ikke kan forsvare en overførsel af lovgivningsbeføjelser til en uafhængig institution. Ikke desto mindre bør en fremtidig udvidelse af denne myndigheds beføjelser overvejes på baggrund af erfaringerne med denne myndigheds arbejde og den tillid, som denne myndighed kan have opnået, uden at man udelukker, at det eventuelt bliver nødvendigt at ændre traktaten.

(1) KOM(1999) 719 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1124/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Der er indsamlet mange informationer om fødevaresikkerhed. Ofte blev disse informationer imidlertid ikke kombineret og/eller analyseret godt nok. Den (daglige) risikoanalyse bør således forbedres for at kunne reagere rettidigt på potentielle farer (punkt 16 og 17).

Hvordan organiseres samarbejdet mellem fødevaremyndigheden og Kommissionen a) proceduremæssigt og b) i praksis for at opfylde de høje krav til den (daglige) risikoanalyse med henblik på at kunne reagere rettidigt på potentielle farer?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1121/00, E-1124/00, E-1126/00, E-1129/00, E-1130/00, E-1131/00, E-1132/00, E-1135/00, E-1136/00, E-1137/00, E-1138/00 og E-1139/00

(8. juni 2000)

Kommissionen har i hvidbogen om fødevaresikkerhed(1) anført de generelle retningslinjer, den regner med at vedtage for den fremtidige oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed, og Kommissionen har opfordret alle involverede parter til at medvirke og bidrage til debatten i høringsfasen. Til mange af de punkter, det ærede parlamentsmedlem har omtalt, har Kommissionen endnu ikke endeligt udarbejdet forslag eller fastlagt enkelthederne for arbejdsmetoden, da den ikke har haft lejlighed til at gennemgå de synspunkter, der er kommet frem under høringen.

Med hensyn til spørgsmålet om beføjelser fastslås det derimod i hvidbogen, at evaluering af risici, indsamling af data og oplysninger til forbrugerne om de områder, der falder ind under myndighedens beføjelser, skal høre ind under den europæiske fødevaremyndigheds opgaver. Kommissionen mener, at man på nuværende tidspunkt af juridiske grunde og af hensyn til det demokratiske ansvar ikke kan forsvare en overførsel af lovgivningsbeføjelser til en uafhængig institution. Ikke desto mindre bør en fremtidig udvidelse af denne myndigheds beføjelser overvejes på baggrund af erfaringerne med denne myndigheds arbejde og den tillid, som denne myndighed kan have opnået, uden at man udelukker, at det eventuelt bliver nødvendigt at ændre traktaten.

(1) KOM(1999) 719 endelig udg.