SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0441/02

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2002)

Om: Forekomst af toksiner i kammuslinger

Kammuslingen, et toskallet bløddyr, som er meget værdsat af de europæiske forbrugere, har i nogle år lidt under følgerne af en forurening, som er overført fra nogle alger, der er bærere af toksiner som f.eks. ASP og PSP.

Kommissionen, som har til opgave at overvåge forbrugernes sundhed, indførte i sin tid nogle tolerancegrænser for forekomst heraf i dette bløddyrs spiselige dele. Den indførte restriktioner for fiskeri og markedsføring, som i intet tilfælde blev harmoniseret på hele det europæiske område. Visse regioner med avl fortsatte med at fiske og markedsføre produktet, skønt der var forekomst af toksiner over den tilladte grænse. I min region, Galicien, førte en strikt anvendelse af bestemmelserne til totalt fiskeforbud for dette bløddyr i de sidste syv år, hvilket har betydet alvorlige økonomiske tab for fiskesektoren, og at der er opstået uønsket ulovligt fiskeri.

Ifølge de til rådighed værende oplysninger har Kommissionen nu besluttet at foretage en revision af bestemmelserne, da den finder dem for restriktive, og Den Stående Veterinærkomité vil den 19. februar afgive positiv udtalelse om en afgørelse, som, når den er offentliggjort, vil finde anvendelse i alle medlemsstater fra marts, hvilket vil betyde forekomst af toksiner ud over de nuværende grænser.

På baggrund af indvirkningerne af denne gode nyhed i de europæiske regioner, som er stærkt afhængige af fiskeri, og en sektor, som er særlig ramt af krisen, samt på baggrund af de positive indvirkninger for forbrugerne, som vil få adgang til dette produkt med maksimale garantier, anmodes Kommissionen om at besvare følgende:

Indtil hvilken grænse vil Kommissionen øge tolerancen for forekomst af toksiner, og i hvilke dele af dette bløddyr? Hvilke metoder vil der blev anvendt til at foretage de pågældende analyser? Overvejer Kommissionen at tilrettelægge særlige oplysningskampagner med sigte på de europæiske forbrugere for at opvurdere dette produkt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(5. marts 2002)

I Rådets direktiv 91/492/EØF af 15. juli 1991 fastsættes sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af levende toskallede bløddyr(1). I kapitel V i bilaget til direktivet fastsættes der grænseværdier for paralytisk skaldyrsgift (PSP) og amnesifremkaldende skaldyrsgift (ASP). Ifølge direktivet må det samlede indhold af PSP i bløddyrenes spiselige dele ikke overstige 80 mikrogram pr. 100 g bløddyrkød. For dette toksin vil der ikke ske ændringer.

Hvad angår ASP hedder det i direktivet, at indholdet af amnesifremkaldende skaldyrsgift i de spiselige dele af bløddyr til konsum ikke må overstige 20 mikrogram pr. g. For så vidt angår toskallede bløddyr af arterne Pecten maximus og Pecten jacobaeus har videnskabelige undersøgelser vist, at ved en toksinkoncentration i hele kroppen på mellem 20 og 250 mikrogram pr. g ved en høstningsordning, der omfatter bestemte restriktive betingelser, og efter at hepatopancreas, blødt væv og andre kontaminerede dele er komplet fjernet, ligger toksinkoncentrationen i de spiselige dele bestemt til konsum normalt under forskrifternes grænse på 20 mikrogram pr. g. På baggrund af nyere videnskabelige undersøgelser er det nu vigtigt, at der i en specifik kommissionsbeslutning for toskallede bløddyr af de nævnte arter tillades en højere ASP-grænse i høstningsfasen. Beslutningen har til formål at tillade høstning af toskallede bløddyr af arterne Pecten maximus og Pecten jacobaeus med et højere ASP-helkropsindhold, samtidig med at grænseværdien for ASP i de spiselige dele bibeholdes. Først efter at kontaminerede dele er komplet fjernet og på visse betingelser, må de pågældende bløddyr markedsføres til konsum.

For ASP skal analysemetoden være højtryksvæskechromatografi (HPLC) som fastsat i Rådets direktiv 91/492/EØF. For PSP skal analysemetoden være den biologiske analysemetode om fornødent kombineret med en kemisk metode til påvisning af saxitoksin som fastsat i Rådets direktiv 91/492/EØF.

Kommissionen har ingen planer om særlige oplysningskampagner om produktet over for de europæiske forbrugere.

(1) EFT L 268 af 24.9.1991.