SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2299/00

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(11. juli 2000)

Om: Handelsforbindelser mellem EU og ansøgerlandene på fiskeriområdet

Jeg har med stor interesse læst presseomtalen af kommissær Franz Fischlers tale den 8. juni 2000 i Warszawa, og herunder især hans erklæringer om polakkernes blokering af tiltrædelsesforhandlingerne, for så vidt angår liberaliseringen af samhandelen med landbrugsprodukter. Den største hindring er tilsyneladende importafgifterne på visse varer samt den polske landbrugsfødevareindustris problemer med hensyn til at opfylde de europæiske krav til fødevaresikkerhed.

Da Franz Fischler ud over at være landbrugskommissær også er kommissær med ansvar for fiskeri, og da flere af ansøgerlandene har et stort potentiale på fiskeriområdet, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

- Hvorledes ser EU's handelsbalance for fiskeriprodukter ud i forhold til ansøgerlandene?

- Hvorledes agter Kommissionen at sikre, at de fiskeriprodukter, som EU importerer fra ansøgerlandene, opfylder de hygiejne- og sundhedsmæssige samt fytosanitære krav?

- Hvilke spørgsmål er efter Kommissionens opfattelse de vigtigste med henblik på forhandlingerne med disse lande på fiskeriområdet?

- Ydes der i ansøgerlandene direkte støtte til fiskerivirksomheder eller fiskere, som strider mod EU-lovgivningen

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. august 2000)

Handelsbalancen for fiskeriprodukter over for de 12 ansøgerlande, hvormed der er indledt tiltrædelsesforhandlinger, udviste i 1999 et underskud over for Fællesskabet på 86 mio. EUR.

>TABELPOSITION>

Detaljerede oplysninger om disse ansøgerlande sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets sekretariat.

Den nuværende status for disse ansøgerlande i forhold til Kommissionens beslutning af 22. april 1997 om listen over tredjelande, hvorfra det er tilladt at indføre fiskerivarer til konsum(1), findes nedenfor.

>TABELPOSITION>

Tre af ansøgerlandene er opført på listen i bilaget til ovennævnte beslutning (den såkaldte fuldt ud harmoniserede liste) og er dækket af en særlig beslutning under Rådets direktiv 91/493/EØF af 22. juli 1991 om de sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fiskerivarer(2). Polen forventes snart at komme med i del I på grund af de positive resultater af Kommissionens besøg og de polske myndigheders garantier.

Alle andre ansøgerlande bortset fra to er opført i bilagets del II (de såkaldte før-liste-lande), som opfylder bestemmelserne i Rådets beslutning 95/408/EF af 22. juni 1995 beslutning af 22. juni 1995 om betingelserne for opstilling i en overgangsperiode af midlertidige lister over tredjelandsvirksomheder, hvorfra medlemsstaterne kan indføre visse animalske produkter, fiskerivarer og levende toskallede bløddyr(3). Denne beslutnings gyldighedsperiode er ved at blive forlænget fra slutningen af i år til 31. december 2003. Bulgarien og Slovakiet er ikke opført på Fællesskabets liste, og import af fiskeriprodukter fra disse lande er ikke tilladt for indeværende.

Ingen af disse ansøgerlande er opført sammen med de 14 lande i bilaget til Kommissionens beslutning 97/20/EF af 17. december 1997 om listen over tredjelande, der opfylder betingelserne for ligestilling med hensyn til betingelserne for produktion og afsætning af toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle(4).

Da ansøgerlandene generelt accepterer Fællesskabets acquis på fiskeriområdet, mener Kommissionen, at det centrale emne i udvidelsesforhandlingerne om fiskeri er ansøgerlandenes indførelse af hensigtsmæssige administrative strukturer til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik. Der er oprettet førtiltrædelsesinstrumenter til at bidrage til institutionsopbygningen i ansøgerlandene, navnlig i form af bistand gennem PHARE-programmet. Finansiering vedrørende fiskerisektoren kan overvejes, om end de begrænsede ressourcer betyder, at det bliver nødvendigt at indføre en prioritering.

I lyset af de begrænsede budgetressourcer, der er afsat til fiskeriet i ansøgerlandene, udgør deres eksisterende nationale støtteordninger kun en meget lille del af den offentlige støtte til fiskerisektoren i de eksisterende medlemsstater. De nationale støtteordninger skal nødvendigvis stemme overens med Fællesskabets regler om statsstøtte, når landene tiltræder EU.

(1) EFT L 122 af 14.5.1997.

(2) EFT L 268 af 24.9.1991.

(3) EFT L 243 af 11.10.1995.

(4) EFT L 6 af 10.1.1997.