SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2285/02

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(25. juli 2002)

Om: Nægtelse af at betale overtimer og virkninger for borgernes sundhedspleje og lægernes sundhed som følge af nedskæring i antallet af vagthavende læger

Af et referencedokument forelagt for Parlamentet og på baggrund af de mange tilfælde, der har kunnet noteres i Grækenland, foretages der pludselige nedskæringer i antallet af de vagthavende læger, eller læger tager ubetalte vagter, såsom f.eks. i Halkidiki. På baggrund af, at Halkidiki har en omfattende turisme, især

om sommeren, og i betragtning af, at det hospital, der ligger tættest på området, befinder sig i Thessaloniki ca. 60 km væk, er betingelserne for patientbehandling selvsagt temmelig ringe. Denne situation strider klart imod EF-traktatens artikel 141, stk. 2, litra b, ifølge hvilken den løn, der ydes for tidlønnet arbejde, er den samme for samme slags arbejde, hvilket klart ikke er tilfældet i den ovennævnte situation, hvor læger tager overtimer, som de ikke får løn for. Der er endvidere tale om krænkelse af arbejdstagernes grundlæggende sociale rettigheder, som er nedfældet i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder samt Rådets resolution om de grundlæggende prioriteter for politikken på sundhedsområdet, eftersom disse arbejdstagere udfører et pligtarbejde, som de ikke får løn for.

Under henvisning til ovenstående samt den græske regerings manglende interesse for at finde en løsning på problemet bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Agter Kommissionen at træffe foranstaltninger for at sætte en stopper for denne krænkelse af arbejdstagernes grundlæggende sociale ret til at få ligeløn for lige arbejde, herunder betaling for de overtimer, lægerne tager?

2. Hvilke skridt kan Kommissionen tage for at sikre god sundhedspleje for de europæiske borgere og værdige arbejdsvilkår for lægerne under den nationale ordning?

3. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at standse de ovennævnte nedskæringer, som bringer borgernes sundhed og sundhedspleje alvorligt i fare?

4. Hvordan vil Kommissionen imødegå den kendsgerning, at endog lægernes sundhed er i fare, og at der er risiko for, at lægerne begår fejl, fordi de bliver udmattede af at undersøge patienter uafbrudt, tilmed uden bistand af plejepersonale?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(20. september 2002)

Det spørgsmål, som det ærede medlem stiller, vedrører to forskellige forhold. Det første vedrører vagtlægers løn for overarbejde, og det andet vedrører beskyttelsen af disses sundhed og sikkerhed.

Spørgsmålets første forhold hører ikke ind under EF-rettens anvendelsesområde, men under medlemsstaternes ansvarsområde. Kommissionen minder om, at ifølge EF-traktatens artikel 137, stk. 6, hører lønforhold ikke ind under de områder, hvor Fællesskabet støtter og supplerer medlemsstaternes indsats. Hvad angår EF-traktatens artikel 141, stk. 2, litra b, vedrører denne lige løn til mænd og kvinder, og den finder derfor ikke anvendelse i dette tilfælde.

Hvad angår sundhed og sikkerhed finder bestemmelserne i arbejdstidsdirektivet (Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden(1)) i princippet anvendelse. I henhold til artikel 1, stk. 3, er kun aktiviteter, der udøves af læger under uddannelse, undtaget fra dette direktivs anvendelsesområde(2).

De arbejdstagere, som er omfattet af direktivet, er berettiget til:

- en minimumshvileperiode på elleve sammenhængende timer inden for hver 24-timersperiode (artikel 3)

- en pause, hvis den daglige arbejdstid overstiger seks timer (artikel 4)

- en sammenhængende minimumshvileperiode på 24 timer for hver syvdagesperiode (artikel 5)

- en gennemsnitlig arbejdstid i løbet af en syv dagesperiode, der ikke overstiger 48 timer, inklusive overarbejde (artikel 6)

- en årlig betalt ferie af mindst fire ugers varighed (artikel 7)

- en normal arbejdstid for natarbejde, der i gennemsnit ikke overstiger otte timer pr. periode på 24 timer (artikel 8).

Direktiv 93/104/EF indeholder under hensyntagen til visse aktiviteters særlige natur bestemmelser om en række undtagelser fra de grundlæggende regler. Artikel 17, stk. 2, afsnit 1, litra c, nr. i) bestemmer, at medlemsstaterne kan fravige artikel 3, 4, 5, 8 og 16, hvis er er tale om aktiviteter, der er kendetegnet ved nødvendigheden af at sikre kontinuerlige ydelser eller vedvarende produktion, navnlig når der er tale om aktiviteter vedrørende modtagelse, behandling og/eller pleje på hospitaler eller lignende institutioner, døgninstitutioner og plejehjem samt fængsler.

Hvad angår lægers arbejdstid, fandt Domstolen, at den tid, hvorunder lægerne på en skadestue udfører vagt efter ordningen med fysisk tilstedeværelse i sundhedsinstitutionen, fuldt ud skal betragtes som arbejde og efter omstændighederne som overarbejde i henhold til direktiv 93/104/EF. For så vidt angår ordningen med vagter, hvorunder de pågældende læger er til rådighed på tilkald, skal kun den tid, der faktisk er brugt til at yde de primære behandlingsydelser, betragtes som arbejdstid (Sag C-303/98 SIMAP(3)).

De nationale myndigheder har pligt til at sikre, at disse bestemmelser overholdes, og at straffe eventuelle overtrædelser.

(1) EFT L 307 af 13.12.1993.

(2) Læger under uddannelse er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/34/EF af 22. juni 2000 om ændring af Rådets direktiv 93/104/EF (EFT L 195 af 1.8.2000), som skal være gennemført af medlemsstaterne senest den 1. august 2004.

(3) Sag C-303/98, Samling af afgørelser 2000, s. I-07963.