ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
—

aktiviteter, med henblik på at fremme regionale sprog og mindretalssprog samt at oprette net for at forberede gennemførelsen af den fremtidige handlingsplan for sproglæring og sproglig mangfoldighed.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/670

(2004/C 88 E/0689)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4081/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(14. januar 2004)

Om: Tuberkulose

Det er lykkedes Den Globale Medicinfacilitet (GDF) at sikre konstante og billige leverancer af tuberkulosemedicin af høj kvalitet til næsten to millioner patienter i 46 lande i løbet af de sidste to år.

GDF har imidlertid nu et akut behov for finansiel bistand, hvis den skal fortsætte sit arbejde.

Anerkender Kommissionen GDFs rolle i bekæmpelsen af tuberkulose, og har den til hensigt at yde støtte til organisationen, så den fortsætte sit arbejde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(20. februar 2004)

Kommissionen anerkender, at GDF spiller en stor rolle inden for Stop tb-partnerskabet i forbindelse med arbejdet med at udvide adgangen til og udbuddet af tuberkulosemedicin af høj kvalitet og for at øge antallet af kortvarige overvågede behandlinger og opnå tuberkulosekontrol på verdensplan.

Kommissionen yder allerede støtte til tuberkulosebekæmpelse som led i handlingsprogrammet for hurtigt indgreb mod hiv/aids, malaria og tuberkulose som led i fattigdomslempelse, der fastlagde en bred og sammenhængende ramme for EU's indsats i 2001-2006. EU's støtte via de forskellige finansieringsinstrumenter til bekæmpelse af hiv/aids, malaria og tuberkulose vil i alt komme op på næsten 1,2 mia. EUR for perioden 2003-2006. I dette tal indgår også støtten til den globale fond til bekæmpelse af hiv/aids, tuberkulose og malaria. Kommissionen har udbetalt 120 mio. EUR til fonden for 2002 og har afsat en støtte på 340 mio. EUR for årene 2003-2006, hvoraf 170 mio. EUR allerede er blevet udbetalt. 17 % af de midler, der blev tildelt i de indledende runder, gik til tuberkulosekontrolprogrammer. Det anslås, at disse projekter betyder, at 2,8 millioner patienter vil blive inddraget under de kortvarige overvågede behandlinger i forhold til de 830 000, der var omfattet i 2000. Endvidere tildeles 46 % af midlerne til alle sygdomme til tilvejebringelse af medicin og varer. Det er grunden til, at Kommissionen ikke har til hensigt at yde direkte støtte til GDF.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/160

(2004/C 78 E/0164)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2739/03

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(11. september 2003)

Om: Leader+: Forudgående finansiering ved de ansvarlige aktører for de enkelte projekter

Som led i Leader+-initiativet skal det efter godkendelse af et projekt dokumenteres, at den pågældende foranstaltning er gennemført helt og holdent. I tilknytning til denne dokumentationsforpligtelse kræves der også forelæggelse af kvitterede fakturaer. Det betyder, at de ansvarlige aktører for de enkelte projekter allerede inden udbetaling af tilskud skal have betalt fakturaen og dermed være i stand til at finansiere deres foranstaltninger forlods. Dette er dog ofte umuligt netop for økonomisk svage aktører.

Er Kommissionen klar over dette problem?

Er der mulighed for, at aktører, hvis økonomi ikke tillader forudgående finansiering af deres foranstaltning, kan undtages fra kravet om forelæggelse af kvitterede fakturaer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. oktober 2003)

Kommissionen er klar over og beklager de vanskeligheder, det ærede medlem omtaler, og som støttemodtagerne under Leader+-programmerne kan komme ud for. Dog er reglen om kun at refundere faktisk påløbne udgifter fælles for betalinger fra alle Fællesskabets fire strukturfonde, herunder Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Udviklingssektionen, hvilket gælder for alle typer programmer. Dette princip følger af artikel 32, stk. 1, tredje afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (1). Denne bestemmelse siger, at »mellemliggende betalinger og betalinger af restbeløb vedrører allerede betalte udgifter, som skal svare til betalinger, der er afholdt af de endelige modtagere, og som er dokumenteret af kvitterede fakturaer eller regnskabsdokumenter med tilsvarende bevisværdi«. I bestemmelserne er der ikke fastsat nogen fravigelse fra dette princip.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/887

(2004/C 78 E/0938)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3954/03

af Gian Gobbo (NI) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om: Udstedelse af pengesedler til en værdi af én euro

Indførelsen af euroen og den heraf følgende erstatning af nationale valutaer har i mange lande og først og fremmest i Italien medført en væsentlig inflationsstigning, navnlig for så vidt angår forbruger- og detailpriser.

Inflationsstigningen mindsker forbruget og begrænser i betydelig grad købekraften hos den europæiske befolknings svageste sociale lag, navnlig pensionister.

Forbrugerne er stadig ofte uvante med brugen af den nye europæiske valuta.

Havde Kommissionen forudset disse konsekvenser?

Mener Kommissionen ikke, at det ville være nyttigt at tillade udstedelse af pengesedler til en værdi af én euro for på denne måde psykologisk at give forbrugerne en bedre umiddelbar fornemmelse af deres reelle værdi, navnlig i Italien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(15. januar 2004)

Ifølge Kommissionens analyse af udviklingen i det harmoniserede forbrugerprisindeks har indførelsen af euroen haft en meget begrænset indflydelse på inflationen. I euroområdet som helhed kan højst 0,3 % procentpoint af inflationen på 2,3 % i 2002 (2,6 % i Italien) tilskrives indførelsen af euroen. Der var noget større prisstigninger i visse sektorer (f.eks. restauranter, hoteller, tjenesteydelser m.v.), men deres indflydelse på det samlede harmoniserede forbrugerprisindeks er temmelig lille, da disse poster kun udgør en lille del af det samlede forbrug.

Ifølge den seneste Eurobarometer-undersøgelse (som blev offentliggjort den 15. december 2003) er forbrugerne glade for euroen. Især viser undersøgelserne om eurosedler og -mønter, at europæerne ikke har problemer med euroen. 92 % (92 % i Italien) har ingen problemer med eurosedlerne, mens 71 % (75 % i Italien) har let ved at anvende og skelne mellem de forskellige mønter.

Af samme undersøgelse fremgår det ligeledes, at kun 31 % af borgerne i euroområdet ønsker en 1 euroseddel. Der er kun to lande, hvor et flertal af befolkningen (76 % af de adspurgte i Italien, 70 % i Grækenland) gerne ser en 1 euro-seddel indført. I de ti andre lande i euroområdet er der derimod et klart flertal (over 60 % i samtlige lande og næsten 90 % i en række lande) mod at indføre en sådan pengeseddel.

Ifølge EF-traktaten skal en beslutning om pengesedlernes pålydende værdi tages af Den Europæiske Centralbank (ECB), som har eneret til at godkende udstedelsen af eurosedler. ECB har besluttet at undersøge sagen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/878

(2004/C 78 E/0931)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3927/03

af Freddy Blak (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. december 2003)

Om: Modulvogntog på de europæiske veje

For tiden er det kun Sverige og Finland, der i kraft af undtagelser benytter modulvogntog på op til 25,25 meter.

To modulvogntog fylder mindre end tre lastbiler, hvilket medvirker til en begrænsning af trængslen på det europæiske vejnet. Desuden reduceres antallet af chauffører og dermed risikofaktoren til gavn for trafiksikkerheden.

Indførelsen af modulvogntog vil også betyde lavere emissioner pr. ton transporteret gods, med klare miljømæssige gevinster.

Hvilke tiltag påregner Kommissionen for at introducere modulvogntog til tværnational kørsel i hele EU — med henblik på at reducere emissioner i transportsektoren samt trængslen på det europæiske vejnet?

Hvad gør Kommissionen for at integrere miljøhensyn i bestemmelserne for vægt og dimensioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(9. februar 2004)

Selv om rent økonomiske overvejelser kunne tale for, at vægt og dimensioner af lastbiler sættes op, vil de samlede virkninger, bl.a. at transport flyttes fra vej til jernbane (hvilket Kommissionen forudser i sin hvidbog fra 2001 om en fælles transportpolitik), højst sandsynligt være negative. Følgerne for miljøet vil derfor være temmelig tvivlsomme, og de mange længere og tungere lastbilers indvirkning på trafiksikkerheden vil også være usikker, måske endda negativ.

Ved den seneste ændring af direktivet om vægt og dimensioner, som kun vedrørte busser (1), var medlemsstaterne og Kommissionen enige om, at reglerne for vægt og dimensioner skulle ligge fast på længere sigt.

Kommissionen fortsætter sin dialog med medlemsstaterne i en ekspertgruppe.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/7/EF af 18. februar 2002 om ændring af Rådets direktiv 96/53/EF om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet, EFT L 67 af 9.3.2002.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/55

(2004/C 88 E/0059)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2083/03

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juni 2003)

Om: Tyrkiske flys krænkelse af det græske luftrum og indbyggernes sikkerhed i det ægæiske område

Under mit nylige besøg på øerne Samos og Ikaria i Grækenlands grænseområde konstaterede jeg, at indbyggerne var alvorligt bekymrede over tyrkiske flys konstante provokerende krænkelser af luftrummet over Ægæerhavet og de følger, dette kunne får for deres liv og sikkerhed samt for turismen.

Den nylige episode, hvor to tyrkiske F16-fly generede et Olympic Airways-fly, der var på vej fra Athen til Istanbul, har forstærket bekymringen.

Hvad mener Kommissionen om Tyrkiets opførsel, og hvilke foranstaltninger agter den omgående at træffe for at sætter en stopper for Tyrkiets provokationer?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at afhjælpe den usikkerhed, der hersker for europæiske borgere, der lever eller rejser i det ægæiske område, samt skabe normale forhold og sikre freden i området generelt?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

på skriftlige forespørgsler E-1984/03, E-2050/03 og E-2083/03

(7. august 2003)

Som EU-kandidatland har Tyrkiet forpligtet sig til at opfylde kriterierne for tiltrædelse.

Hvad specielt angår det punkt, det ærede medlem rejser, minder Kommissionen om princippet om fredelig løsning af grænsestridigheder og andre relaterede spørgsmål som omhandlet i punkt 4 i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Helsingfors i december 1999.

I det reviderede tiltrædelsespartnerskab med Tyrkiet, der blev vedtaget den 19. maj 2003 (1), findes der en specifik prioritet vedrørende dette princip.

Kommissionen følger nøje Tyrkiets fremskridt på dette og andre områder og vil foretage en nærmere vurdering i den periodiske rapport, der skal offentliggøres den 5. november 2003.

(1) EUT L 145 af 12.6.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/802

(2004/C 78 E/0851)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3318/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(10. november 2003)

Om: Udstedelse af en pengeseddel med en pålydende værdi af 1 euro

I Kommissionens svar på min forespørgsel E-2628/02 (1) hedder det: »Ideen om at udstede sedler med en pålydende værdi af en eller to EUR har ikke fået reel støtte fra nogen medlemsstater (bortset fra Grækenland og Italien), men er tværtimod ofte stødt på stærk modstand«. På det nylige møde (7. oktober 2003) mellem økonomi- og finansministrene fra euroområdets medlemslande i Den Europæiske Centralbank drøftedes muligheden af at fremskynde arbejdet med henblik på udstedelsen af en pengeseddel med en pålydende værdi af 1 euro.

Kan Kommissionen oplyse datoen for udstedelsen af denne pengeseddel på 1 euro?

svar afgivet på Kommissionens vegne Af Pedro Solbes Mira

(17. december 2003)

I overensstemmelse med EU-traktatens artikel 106, stk. 1, har den Europæiske Centralbank eneret til at bemyndige udstedelse af pengesedler i Fællesskabet. Beslutninger om pengesedlernes pålydende værdi træffes derfor af ECB.

Den 24. april 2003 besluttede ECB's Styrelsesråd at udsætte beslutningen om at sætte pengesedler med lav værdi i omløb af følgende årsager:

— en ændring i pengesedlernes og mønternes pålydende værdi kort efter overgangen til euro er ikke tilrådelig i betragtning af de store omkostninger, som de økonomiske aktører måtte bære i forbindelse med overgangen til euro i 2002

— eurosystemet anerkender, at der er en vis — om end begrænset støtte — i offentligheden for indførelse af europengesedler med lav pålydende værdi på nuværende tidspunkt

— en eventuel indførelse af europengesedler med meget lav pålydende værdi bør først overvejes om nogle år, når man har mere erfaring med brugen af de nuværende europengesedler og mønter.

Hvis der blev udstedt en pengeseddel med lav pålydende værdi, ville det betyde, at der ville være en mønt og en pengeseddel i omløb med samme pålydende værdi. ECB vil tage dette spørgsmål op til fornyet overvejelse i efteråret 2004.

(1) EUT C 161 E af 10.7.2003, s. 30.
1.

En administrativ undersøgelsesrapport fra foråret 1991 gav i nogen grad grund til at mistænke den nævnte tjenestemand for uregelmæssigheder. Man fandt dog ikke de tilgængelige beviser tilstrækkelige til at retfærdiggøre et øjeblikkeligt indgreb. Som følge deraf blev det besluttet at iværksætte en disciplinær forfølgning for formelt at undersøge, om den implicerede persons aktiviteter var forenelige med vedkommendes pligter som tjenestemand ansat i Kommissionen. Proceduren bortfaldt som følge af tjenestemandens død den 30. marts 1993.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/462

(2004/C 88 E/0474)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3369/03

af Cees Bremmer (PPE-DE) til Kommissionen

(14. november 2003)

Om: Fængsling af en EU-statsborger i Thailand

Er Kommissionen bekendt med, at en europæisk statsborger, nederlænderen Machiel Kuijt, i anden instans, efter anke fra anklagemyndigheden, er blevet idømt livsvarigt fængsel for påstået narkohandel, efter at han allerede i marts 2002 var blevet frikendt ved en thailandsk domstol, og at hverken Machiel Kuijt eller hans forsvarer, Geert-Jan Knoops, indtil nu er blevet orienteret om rettens begrundelse?

Er Kommissionen bekendt med de usædvanligt umenneskelige forhold, under hvilke Machiel Kuijs siden 1997 har været tilbageholdt i Klong Prem-fængslet i Bangkok, hvor man har streng disciplin med offentlig, fysisk afstraffelse, hvor mord og voldtægt hører til dagens orden, hvor vand er en mangelvare, og hvor besøg af familiemedlemmer kun tillades to gange årligt?

Er Kommissionen ikke enig i, at ovenstående forhold udgør en alvorlig krænkelse af den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder (navnlig artikel 10 og 14), som Thailand har været kontraherende part i siden den 29. januar 1997?

Har Kommissionen til hensigt snarest muligt at lægge pres på de thailandske myndigheder med henblik på at sikre en åben og retfærdig rettergang og at gøre en ende på de umenneskelige forhold, Machiel Kuijt er fængslet under?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(17. december 2003)

Kommissionen har gennem sin delegation i Bangkok fulgt sagen om Machiel Kuijt i tæt kontakt med den nederlandske ambassade i Thailand.

Kommissionen er bekendt med den seneste retlige udvikling i denne sag og de forhold, som det ærede medlem henviser til, hvorunder Machiel Kuijt holdes fængslet.

Kommissionen blander sig ikke i sager af konsulær karakter og tager heller ikke stilling hertil, medmindre det sker i en EU-kontekst efter forudgående aftale med medlemsstaterne.

Som den har angivet i sit svar på Jules Maatens skriftlige forespørgsel E-2775/03 (1) er det efter Kommissionens opfattelse primært de nederlandske myndigheder, der har kompetence til at intervenere i Machiel Kuijts sag.

Kommissionen foreslår derfor, at det ærede medlem i første omgang rejser sagen over for den nederlandske regering.

(1) Se side 114.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/790

(2004/C 78 E/0841)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3213/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(30. oktober 2003)

Om: Anvendelse af fællesskabsmidler til kulturområdet i Grækenland

Kan Kommissionen oplyse, hvad anvendelsesgraden af fællesskabsmidler til anden og tredje fællesskabsstøtteramme inden for kulturområdet har været i Grækenland? Hvad er de vigtigste kulturelle områder, der har modtaget støtte via disse midler i Grækenland og hvor meget er der helt præcist tildelt i støtte over den tredje fællesskabsstøtteramme til hvert enkelt af disse områder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(8. december 2003)

Interventioner i Grækenland under strukturfondene i kultursektoren i henhold til anden og tredje fællesskabsstøtteramme (EFSR) har til formål at beskytte og udvikle kulturarven, udvikle en moderne kultur og nå frem til en afbalanceret udvikling i regionernes udbud og efterspørgsel efter kulturgoder og tjenester.

Udtrykt i bevillinger til kultursektoren er situationen følgende:

— i henhold til anden EFSR: 208 mio. EUR

— i henhold til tredje EFSR: 960 mio. EUR.

Der er tale om projekter vedrørende forbedring af bygningsmæssig og teknologisk infrastruktur i eksisterende museer, beskyttelse og udbygning af monumenter og arkæologiske områder og styrkelse af moderne infrastruktur og institutioner på kulturområdet.

Under tredje EFSR modtages der støtte til aktiviteter på dette område i henhold til det operationelle program for kultur og det operationelle program for informationssamfund. Der kan også modtages støtte til tillægsforanstaltninger inden for de forskellige regionale operationelle programmer.

Det operationelle program for kultur har modtaget en samlet bevilling på 604 mio. EUR. Den omfatter bevillinger til museer (192 mio. EUR), arkæologiske områder (165 mio. EUR), kulturcentre (117 mio. EUR) og koncertsale i Athen og Thessaloniki (114 mio. EUR) samt faglig bistand (16 mio. EUR).

Det operationelle program for informationssamfund omfatter kulturforanstaltninger med en bevilling på 129 mio. EUR.

I henhold til regionale operationelle programmer er der bevilget omkring 227 mio. EUR til kulturaktiviteter.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/343

(2004/C 88 E/0349)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1247/03

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(2. april 2003)

Om: Burmesiske flygtninge

Er Kommissionen klar over burmesiske flygtninges nuværende situation i Thailand?

En række vælgere har udtrykt deres bekymring for, om den thailandske regering er i stand til at magte flygtningene, og for regeringens ønske om at sende dem tilbage over grænsen og lukke flygtningelejrene. Yder Den Europæiske Union nogen finansiel eller diplomatisk støtte til den thailandske regering eller til flygtningene for at forhindre en menneskerettighedskatastrofe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(7. maj 2003)

Kommissionen er bekendt med situationen for burmesiske flygtninge, der hovedsagelig stammer fra etniske minoriteter og huses i lejre på den thailandsk-burmesiske grænse.

Kommissionen er i øjeblikket en af de vigtigste donorer, når det gælder den burmesiske flygtningebefolkning i Thailand. Kommissionens bistand, der udføres af europæiske ikke-statslige organisationer (ngo'er), består hovedsagelig i levering af føde- og basisvarer kombineret med lægehjælp og uddannelse. I de seneste år har Kommissionen ydet mellem 7 og 7,5 mio. EUR til disse aktiviteter årligt.

Kommissionens delegation i Thailand følger de burmesiske flygtninges situation meget nøje, dels ved direkte besøg i lejrene, dels gennem kontakter med ngo'er og andre organisationer, der støtter flygtningebefolkningen.

Derudover fortsætter Kommissionen en åben dialog med de thailandske myndigheder om situationen i flygtningelejrene og Kommissionens politik over for burmesiske flygtninge. Dens bekymringer over behandlingen af burmesiske flygtninge og forlydender om de thailandske myndigheders tvangsdeportationer har været taget op på nylige bilaterale møder som f.eks. mødet i Bruxelles den 29. og 30. januar 2003 mellem højtstående embedsmænd fra EU og Thailand.

Kommissionen vil fortsat overvåge situationen og er stadig klar til at træffe yderligere foranstaltninger, hvis de burmesiske flygtninges forhold forværres dramatisk.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/44

(2004/C 84 E/0049)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3015/03

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. oktober 2003)

Om: Ansvarsforsikring for motorkøretøjer og ny færdselslov

Indførelsen for nylig i Italien af nye sanktioner i færdselsloven har ændret de italienske bilisters adfærd i trafikken radikalt. Særligt opsigtsvækkende er det drastiske fald i antallet af anmeldte ulykker.

De italienske forbrugerorganisationer Aduc, Codacons, Adusbef og Federconsumatori mener, at det kraftige fald i antallet af ulykker (der ifølge forsikringsselskaberne skyldes prisforhøjelsen på ansvarsforsikringer) burde give anledning til en nedsættelse af priserne på ansvarsforsikringer for køretøjer. De nye bestemmelser i færdselsloven har nedbragt antallet af ulykker med 20 % og antallet af tilskadekomne med 40 %.

Stik imod hvad man kunne forvente, fortsætter prisen på ansvarsforsikringer dog med at stige i Italien, og priserne på ansvarsforsikringer i de øvrige europæiske lande er i gennemsnit 20 % lavere.

Mener Kommissionen ikke — på baggrund af ovennævnte kendsgerninger — at fordyrelserne af (de obligatoriske) ansvarsforsikringer er uberettiget?

Vil Kommissionen skride ind over for den italienske regering for straks at få den til at sænke de urimeligt høje priser for ansvarsforsikringer for køretøjer?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

på skriftlige forespørgsler E-3014/03 og E-3015/03

(11. november 2003)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0592/02 fra Marianne Thyssen (1), E-1522/03 fra det ærede medlem (2) samt E-2405/03, E-2406/03 og E-2407/03 fra Bart Staes (3). Disse svar er fortsat gældende.

(1) EFT C 301 E af 5.12.2002, s. 47.

(2) EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 128.

(3) EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 405.
Oplysninger om hyppigheden af postpoliosyndrom, behandlinger og patientgrupper er tilgængelige via projekter, der støttes under Fællesskabets folkesundhedsprogrammer. Europa-Parlamentet og Rådet vedtog et EF-handlingsprogram vedrørende sjældne sygdomme den 29. april 1999 (1). Der er gennemført 24 projekter under dette program. Disse findes på Europa-webstedet: (http://europa.eu.int/comm/health/ph_projects/rarediseases_project_en.htm).

I Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EF af 23. september 2002 om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008) (2) indgår bekæmpelse af sjældne sygdomme som et vigtigt mål. Sjældne sygdomme defineres som sygdomme af genetisk oprindelse samt livstruende eller kronisk invaliderende sygdomme, der har så lav prævalens, at de kræver en særlig fælles indsats. Med lav prævalens menes sygdomme, hvis forekomst i Fællesskabets population er på under 5 ud af 10 000.

Med hensyn til projekter vedrørende sjældne sygdomme prioriterer programmet foranstaltninger af generel karakter, som fører til centralisering af oplysninger om mange sjældne sygdomme og ikke kun en specifik gruppe af sygdomme eller enkelte sygdomme.

I lighed med flertallet af sjældne sygdomme findes der uheldigvis ingen registre eller regelmæssige undersøgelser, som viser hyppigheden eller forekomsten af postpoliosyndromet i medlemsstaterne. Ifølge de undersøgelser, som Kommissionen anvender, udvikler 20 til 40 % af de personer, der kommer sig over polio, postpoliosyndrom (PPS). Hyppigheden vurderes til at være 0,12 tilfælde af PPS pr. 10 overlevende poliopatienter. Eksperter synes ikke i stand til at fastslå hyppigheden for hele befolkningen.