ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3764/98

af Eva Kjer Hansen (ELDR) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Direkte betalinger til landmaend

Kommissionen bedes give en juridisk redegoerelse for konsekvenserne af en gennemfoerelse af forslag til forordning om faelles regler for den faelles landbrugspolitiks ordninger for direkte stoette (KOM(98) 0158-98/0113(CNS)(1), der helt eller delvist betales af EUGFL, Garantisektoren.

Redegoerelsen bedes indeholde en vurdering af den enkelte landmands retsstilling, isaer i forhold til administrative afgoerelser, omvendt bevisbyrde og proportionalitet i strafudmaaling.

Endvidere bedes redegoerelsen indeholde en vurdering af den forskelsbehandling, der vil opstaa i form af, at landene kan indfoere forskellige regler om overholdelse af nationale miljoebestemmelser, herunder forskelle i kontrol af overholdelse af regler. Endelig bedes redegoerelsen vurdere problemer omkring den overordnede kontrol af udgifterne paa landbrugsomraadet og regnskabsafslutningen.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. januar 1999)

Med forslaget til horisontal forordning vil Kommissionen indfoere visse faelles regler for direkte stoette i forbindelse med den faelles landbrugspolitik. Disse regler tager bl.a. sigte paa at integrere foelgende maal bedre i den faelles landbrugspolitik: forbedring af miljoeet, fremme af den sociale symmetri i denne politik og foroegelse af dens legitimitet i offentlighedens oejne. Dette goeres ved at oege medlemsstaternes spillerum, saa de faar mere ansvar, og saa det bliver lettere at tilpasse de paagaeldende foranstaltninger til den specifikke situation i Faellesskabets forskellige dele og regioner. Da forslaget for tiden er til droeftelse i Parlamentets og Raadets instanser, kan Kommissionen ikke svare udtoemmende paa det aerede medlems spoergsmaal. Kommissionen vil derfor koncentrere sig om forslagets to hovedelementer.

Med hensyn til miljoeklausulen i artikel 3 i forslaget forventer Kommissionen ikke, at den faar diskriminerende virkning. Det er nemlig i foerste raekke de forskellige miljoeforhold i medlemsstaterne og de uensartede nationale regler paa omraadet, der kan hindre lige muligheder for landmaendene i Faellesskabet. Det foreslaaede instrument, der i oevrigt er ledsaget af EF-kriterier for dets anvendelse, vil derfor snarere bidrage til at udligne de bestaaende uligheder.

Med hensyn til bestemmelsen om "begraensning af betalingerne" i artikel 8 i forslaget drejer det sig om et redskab, der tager sigte paa at reservere landbrugsmidlerne til dem, der ikke udoever deres landbrugsaktiviteter overvejende med det formaal at opnaa adgang til direkte stoette. Dette imoedekommer uden tvivl offentlighedens stigende oenske om en retfaerdig, streng og effektiv forvaltning af landbrugsmidlerne.

Desuden forpligter artikel 5 i Kommissionens forslag medlemsstaterne udtrykkeligt til at anvende de i artikel 3 omhandlede foranstaltninger for at sikre landmaendene lige behandling og undgaa markeds- og konkurrencefordrejninger.

(1) EFT C 170 af 4.6.1998, s. 93.
91998E3887

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3887/98 af Glenys KINNOCK til Kommissionen. Ansøgningsprocedure for støtte til ngo'er



EF-Tidende nr. C 297 af 15/10/1999 s. 0111
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4065/98

af Esko Seppaenen (GUE/NGL) til Raadet

(15. januar 1999)

Om: Wassenaar-forordningen

Wassenaar-organisationen, der fortsaetter det arbejde, som COCOM udfoerte under den kolde krig, har besluttet at foelge USA's og dets efterretningstjenestes interesser saaledes, at kodningsteknologi ikke kan eksporteres frit. Det drejer sig om et princip, der kraenker den frie handel med tjenester i EU. Hvor langt er man naaet med udarbejdelsen af den EU-forordning om en saerlig eksporttilladelse for kodningsteknologi, der blev aftalt i Wassenaar? Hvordan vil Raadet juridisk argumentere for en saadan begraensning af den frie handel?

Svar

(22. april 1999)

Som det vil vaere det aerede medlem bekendt, deltager samtlige medlemsstater i Wassenaar-arrangementet. Denne eksportkontrolordning imoedekommer behovet for at sikre, at de deltagende lande gennemfoerer den noedvendige eksportkontrol i forbindelse med varer med dobbelt anvendelse og dertil knyttet militaerteknologi.

Medlemsstaternes forpligtelser i medfoer af Wassenaar-arrangementet og andre eksportkontrolordninger er gennemfoert i en integreret EU-ordning bestaaende af forordning (EF) 3381/94 af 19. december 1994 (retsgrundlag: EF-traktatens artikel 113) og Raadets afgoerelse 94/942/FUSP af 19. december 1994 (retsgrundlag: EU-traktatens artikel J.3) for saa vidt angaar FUSP-aspekter.

AEndringer af de lister, der er aftalt inden for Wassenaar-rammerne indarbejdes i Den Europaeiske Unions ordning for varer med dobbelt anvendelse i henhold til traktatens bestemmelser.

Kommissionen forelagde for nylig et forslag til Raadets forordning (EF), der kun bygger paa artikel 113, og som skal aendre, ajourfoere og udbygge faellesskabsordningen for kontrollen med udfoerslerne af varer med dobbelt anvendelse og teknologi. Forslaget er under droeftelse i Raadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4113/98

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(14. januar 1999)

Om: Levnedsmiddelhygiejne: anvendelse af direktiv 93/43/EOEF

Har Kommissionen kendskab til problemer med anvendelsen af direktiv 93/43/EOEF(1), der skyldes manglende bemyndigelse for sundhedsmyndighederne i havne og lufthavne til at gaa om bord paa skibe og fly for at inspicere og verificere, at reglerne for levnedsmiddelhygiejne er blevet overholdt? Saafremt det er noedvendigt at gaa om bord paa skibe og fly for at verificere overholdelsen af direktivet, paahviler det saa ikke medlemslandene at give de paagaeldende tilsynsmyndigheder de noedvendige befoejelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(24. februar 1999)

Raadets direktiv 93/43/EOEF om levnedsmiddelhygiejne af 14. juni 1993 finder anvendelse paa levnedsmiddelvirksomheder, som udfoerer en lang raekke aktiviteter. Disse omfatter bl.a. tilberedning, forarbejdning, faerdigbehandling, emballering, opbevaring, transport, distribution, haandtering og udbud til salg eller levering af levnedsmidler.

Ifoelge bestemmelserne i artikel 2, 4 og 11 i Raadets direktiv om offentlig kontrol med levnedsmidler 89/397/EOEF af 14. juni 1989(2) paahviler det myndighederne i hver medlemsstat med ansvar for overvaagning af levnedsmiddelhygiejne at sikre, at virksomhederne overholder alle nationale bestemmelser og faellesskabsbestemmelser vedroerende levnedsmidler. Myndighederne loeser opgaven gennem inspektion, proeveudtagning, efterproevelse af skriftlige optegnelser og andre kontrolaktiviteter.

Medlemsstaterne skal ligeledes sikre, at inspektoererne har den kompetence, der er noedvendig for at vurdere, om bestemmelserne overholdes. I lovteksterne henvises der ikke udtrykkelig til inspektoerers adgangret, men det kan dog antages, at det er umuligt at foretage haandhaevelsesaktiviteter, hvis adgangen naegtes.

(1) EFT L 175 af 19.7.1993, s. 1.

(2) EFT L 186 af 30.6.1989.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3612/98

af Luciano Vecchi (PSE) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Anerkendelse af beskyttet oprindelsesbetegnelse og geografiske betegnelser for balsamico-eddike

Europa-Kommissionen fik i sidste maaned forelagt anmodning fra de italienske kompetente myndigheder om anerkendelse af beskyttet oprindelsesbetegnelse for traditionel balsamico-eddike fra Modena og for balsamico-eddike fra Regio Emilia og om geografisk betegnelse for balsamico-eddike fra Modena.

Denne anerkendelse er af afgoerende betydning for beskyttelse og vaerdiforoegelse af produkter af hoej kvalitet med saerlige kendetegn.

Kommissionen bedes oplyse foelgende:

1. Hvilken holdning har den til denne anmodning?

2. Hvornaar agter den at registrere ovennaevnte som beskyttet oprindelsesbetegnelse og geografisk betegnelse (BOB og BGB)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. december 1998)

I januar 1994 meddelte den italienske regering i henhold til artikel 17 i Raadets forordning (EOEF) 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler(1) Kommissionen de paa nationalt plan retsbeskyttede eller haevdvundne betegnelser, som den oenskede at lade registrere som beskyttede oprindelsesbetegnelser (BOB) eller beskyttede geografiske betegnelser (BGB).

De paa nationalt plan retsbeskyttede betegnelser omfattede "aceto balsamico og aceto balsamico tradizionale di Modena e Reggio Emilia", der blev oensket registreret som BOB. Af de oplysninger, der oprindeligt blev sendt til Kommissionen, fremgik det imidlertid, at det drejede sig om tre forskellige produkter: "aceto balsamico tradizionale di Modena", "aceto balsamico tradizionale di Reggio Emilia" og "aceto balsamico di Modena". Kommissionen indledte derpaa en omfangsrig korrespondance med den italienske regering om dette emne, der endte med, at den italienske regering i 1998 anmodede om, at den oprindelige registreringsansoegning blev opdelt i tre saerskilte ansoegninger, en for hvert produkt.

Kommissionen skal nu udtale sig om hver af de tre registreringsansoegninger paa grundlag af kriterierne i forordning (EOEF) 2081/92. Den er fuldstaendigt klar over disse produkters betydning, da afsaetning af produkter med saerlige kendetegn kan spille en vigtig rolle for landdistrikterne. For saa vidt registreringsansoegningerne opfylder betingelserne i forordning (EOEF) 2081/92, vil betegnelserne for produkterne blive foreslaaet registreret efter proceduren i naevnte forordning.

(1) EFT L 208 af 24.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4047/98

af Ian White (PSE) til Kommissionen

(13. januar 1999)

Om: Forkert anvendelse af faktor VIII-blodprodukter i Frankrig

Paa baggrund af den forkerte anvendelse af faktor VIII-blodprodukter i Frankrig, som har medfoert, at patienter har udviklet baade aids og hepatitis, bedes Kommissionen oplyse foelgende:

1. Hvor stor en procentdel af bloederne i de enkelte medlemsstater har udviklet aids eller hepatitis?

2. Hvilke medlemsstater har indfoert screening af bloedere og obligatoriske erstatningsordninger for eventuelle ofre?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pàdraig Flynn

(1. april 1999)

Den epidemiologiske overvaagning af AIDS i Europa gennemfoeres med finansiel stoette fra Faellesskabet inden for rammerne af Faellesskabets handlingsprogram vedroerende forebyggelse af AIDS og visse andre overfoerbare sygdomme som led i indsatsen inden for folkesundhed (1996-2000)(1). Hvert kvartal offentliggoer Det Europaeiske Center for Epidemiologisk Overvaagning af AIDS (CESES) en detaljeret rapport om de sidste data, de nationale overvaagningscentre har oversendt. Dataene vedroerende konstaterede tilfaelde af AIDS giver oplysninger om medlemsstat, aar, koen, alder og overfoerselsgruppe. Siden epidemien begyndte og indtil juni 1998 er der konstateret 195 785 tilfaelde af AIDS i Faellesskabet. Blandt disse har 3 266 tilfaelde (1,67 %) vedroert bloedere. For aarene 1996 og 1997 var denne procent paa 0,71 %. Kommissionen vil separat oversende den sidste kvartalsrapport fra CESES til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

Kommissionen raader ikke i oejeblikket over data om, hvilken procentdel af bloederne der er blevet smittet med hepatitis i de enkelte medlemsstater. Raadet og Parlamentet vedtog den 24. september 1998 en beslutning(2) om oprettelse af et net til epidemiologisk overvaagning af og kontrol med overfoerbare sygdomme i Faellesskabet. Gennemfoerelsen af dette net vil goere det muligt at foretage en epidemiologisk overvaagning paa det europaeiske plan af en raekke prioriterede sygdomme. Nettet skal omfatte et varslingssystem, som vil goere det muligt at reagere hurtigt og paa en hensigtsmaessig maade paa det europaeiske plan i tilfaelde af en konstateret trussel mod folkesundheden. Den epidemiologiske overvaagning af hepatitis paa det europaeiske plan vil vaere en prioritet i dette net.

Tilrettelaeggelsen af opdagelsen af disse sygdomme henhoerer under medlemsstaternes kompetence. Paa Kommissionens initiativ gennemfoeres i oejeblikket en undersoegelse af de forskellige aspekter vedroerende den virus, der svaekker det menneskelige immunsystem (HIV), og denne undersoegelse vil foreligge i andet kvartal af 1999.

I spoergsmaalet om erstatning til ofre for blodprodukter findes der i flere medlemsstater specifikke ordninger for ofre, der har lidt skade i forbindelse med transfusion af et defekt blodprodukt, som medlemsstaterne har ansvaret for.

(1) Afgoerelse 647/96/EF af 29. marts 1996, EFT C 95 af 16.4.1996.

(2) Beslutning 2119/98/EF af 24. september 1998, EFT L 268 af 3.10.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3898/98

af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: En etnisk bombe

Vil Kommissionen paa baggrund af de seneste rapporter fra Sydafrika og Israel vedroerende muligheden af at udvikle biologiske vaaben, der kan rettes imod ofre af en bestemt etnisk eller racemaessig oprindelse, bekraefte foelgende:

1. At der ikke anvendes EU-midler, hverken direkte eller indirekte, til forskning i et saadant oejemed?

2. At der ikke udfoeres saadanne former for forskning i nogen EU-medlemsstat?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson

(10. februar 1999)

Kommissionen kan bekraefte, at der hverken direkte eller indirekte er anvendt finansielle midler fra Faellesskabet til den forskning, det aerede medlem omtaler.

Kommissionen kender intet til, at en saadan forskning skulle finde sted i medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4091/98

af Carlos Robles Piquer (PPE) til Raadet

(15. januar 1999)

Om: Europaeisk samordning af forsvarsindustrierne

Nu hvor halvtredsaarsdagen for oprettelsen NATO naermer sig, foretages der flere analyser af de vidtraekkende aendringer, der har fundet sted paa den internationale scene i denne periode og noedvendigheden af konsensus omkring nye udfordringer og opgaver. Forskellene i politiske visioner mellem Amerika og Europa kan blive skaerpet, hvis man ikke finder frem til maader for samarbejde mellem forsvarsindustrierne paa begge sider af Atlanten med henblik paa udvikling af ny teknologi i det 21. aarhundrede.

Mener Raadet, at forsvarsindustrien i Europa snart vil antage den dimension og evne til samordning, som er noedvendig for en konstruktiv dialog med den meget koncentrerede amerikanske industri? Hvilken rolle spiller i denne forbindelse forskellen i juridisk status mellem de store forsvarsindustrier i Tyskland og Det Forenede Kongerige, som er af privat karakter, og i Frankrig, som overvejende er af offentlig karakter?

Svar

(22. april 1999)

Som det aerede medlem sikkert ved, blev Ad hoc-gruppen vedroerende Europaeisk Forsvarsmaterielpolitik nedsat i 1995 for at tage sig af spoergsmaal vedroerende den europaeiske forsvarsmaterielpolitik og forelaegge Raadet henstillinger om mulig opfoelgning, baade med faellesskabsforanstaltninger og foranstaltninger i henhold til EU-traktatens afsnit V. Endvidere hedder det i den fremtidige artikel 17 i traktaten om Den Europaeiske Union: "Den gradvise udformning af en faelles forsvarspolitik understoettes, i det omfang medlemsstaterne maatte finde det hensigtsmaessigt, af samarbejde mellem dem paa forsvarsmaterielomraadet."

Forsvarsmaterielgruppen er for oejeblikket ved at gennemgaa en meddelelse fra Kommissionen om gennemfoerelse af Unionens strategi vedroerende de forsvarsrelaterede industrier. Denne meddelelse indeholder baade en handlingsplan for de forsvarsrelaterede industrier og et udkast til en faelles holdning vedroerende udformningen af en europaeisk forsvarsmaterielpolitik.

Hvad angaar det aerede medlems sidste spoergsmaal hoerer medlemsstaternes regler om privat ejendomsret ikke under Raadets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 4109/98 af Alexandros ALAVANOS til Rådet. Overtrædelse af traktaten for Den Europæiske Union og Storbritanniens deltagelse i angrebet på Irak



EF-Tidende nr. C 297 af 15/10/1999 s. 0132



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4109/98 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Raadet (15. januar 1999) Om: Overtraedelse af traktaten for Den Europaeiske Union og Storbritanniens deltagelse i angrebet paa Irak Storbritanniens deltagelse i det militaere angreb paa Irak er en overtraedelse af artikel J.1, stk. 1 og 2, J.2, stk. 1 og J.8 i traktaten om Den Europaeiske Union, eftersom landet ikke har orienteret eller raadfoert sig med sine partnere foer angrebet. Kan Raadet bekraefte eller dementere den ovenstaaende paastand? I bekraeftende fald; hvilke foranstaltninger agter Raadet at traeffe? Svar (26. april 1999) Det aerede medlem har sikkert bemaerket, at Raadet ikke har fastlagt nogen faelles holdning vedroerende dette spoergsmaal. Informations- og samraadsforpligtelserne er blevet opfyldt. Raadet kan derfor ikke se, at der skulle vaere sket en overtraedelse af artikel J.1, stk. 1 og 2, artikel J.2, stk. 1, og artikel J.8 i traktaten om Den Europaeiske Union.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2363/98 af Lyndon HARRISON Beskyttelse af turister



EF-Tidende nr. C 320 af 06/11/1999 s. 0006



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2363/98 af Lyndon Harrison (PSE) til Kommissionen (15. juli 1998) Om: Beskyttelse af turister Der henvises til en haendelse tidligere paa aaret, hvor et barn fra min valgkreds kom alvorligt til skade, da han gled og fik foedderne gennem en glasdoer i en ferielejlighed i Spanien. Har Kommissionen overvejet en harmonisering af standarder, navnlig med henblik paa anvendelse af haerdet glas i ferielejligheder, som benyttes af turister fra alle dele af EU? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (10. september 1998) Bygningsreglementer - og her specifikt sikkerhedsreglementer for bygninger med offentlig adgang - forbliver medlemsstaternes kompetenceomraade. Kommissionen har udstedt mandater til Den Europaeiske Standardiseringsorganisation (CEN) om harmonisering af standarder for doere og vinduer, herunder glasdoere, og om harmonisering af gulvbelaegninger, hvor der tages hensyn til gulves skridsikkerhed, men reglerne for hvad disse byggevarer kan bruges til, fastsaetter hver medlemsstat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3948/98

af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Udbudskontrakter fra GD VIII

Inden for rammerne af udviklingshjaelpen indgaar Kommissionen udbudskontrakter med tredjemand. Kan Kommissionen oplyse, hvordan betingelserne, navnlig oprindelsesbetingelserne, er for levering af varer som f.eks. landbrugsredskaber til udviklinglande. Og gaelder disse betingelser ogsaa for dele hertil? Kan der i oevrigt goeres brug af virksomheder i udviklingslandene, inklusive i det begunstigede land?

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor der stilles den betingelse, at varerne udelukkende maa have oprindelse i Faellesskabet? Mener Kommissionen ikke, at udviklingslandene kunne have fordel af, at varerne og/eller dele hertil ogsaa maatte have oprindelse i udviklingslandene?

Stilles der samme betingelser i forbindelse med andre programmer, som f.eks. PHARE eller TACIS?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(11. februar 1999)

Hvad angaar den eksterne stoette, der finansieres over Den Europaeiske Udviklingsfond (EUF), er det i artikel 294, stk. 1, litra b), i Lomé-konventionen fastsat, at "leverancer skal have oprindelse i Faellesskabet og/eller AVS-staterne i henhold til bestemmelserne i bilag LIV". Denne formulering er genoptaget i artikel 4, stk. 1, litra b), i de almindelige bestemmelser og almindelige betingelser for kontrakter vedroerende bygge- og anlaegsarbejder, leverancer og tjenesteydelser, der finansieres af Den Europaeiske Udviklingsfond (EUF). For de kontrakter, der finansieres af Phare og Tacis, er der indfoert en tilsvarende bestemmelse i de instruktioner, der udleveres til tilbudsgiverne. I begge tilfaelde er produkter med oprindelse i modtagerlandene uden forskel ligestillet med faellesskabsprodukter.

Endvidere kan der i behoerigt begrundede tilfaelde gives tilladelse til at virksomheder fra andre udviklingslande end staterne i Afrika, Vestindien eller Stillehavet eller andre tilknyttede lande deltager (artikel 296 i Lomé-konventionen og artikel 4 og 6 i den almindelige EUF-ordning). Tilsvarende undtagelser kan finde anvendelse for Phare og Tacis i henhold til artikel 114, stk. 2, i finansforordningen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget(1).

(1) EFT L 356 af 31.12.1977.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3939/98

af Carlos Robles Piquer (PPE) til Raadet

(4. januar 1999)

Om: Vurdering af konsekvenserne af en eventuel opgivelse af den internationale rumstation

Den 20. november 1998 skete en vellykket opsendelse af den foerste komponent i den internationale rumstation fra Baikonur (Kasakhstan). Denne rumstation skal goere det, som har vaeret en science fiction-droem i flere aartier, til noget helt dagligdags. Den 3. december skulle Zarya (Solopgang) have foelge af et koblingsmodul, Unity, der skulle opsendes fra USA. Der er allerede indtruffet forsinkelser i projektet paa grund af de oekonomiske vanskeligheder i Rusland, hvoraf den alvorligste har gjort det noedvendigt at fastsaette en ny tidsplan for opsendelsen af det russiske servicemodul, som nu forventes at ske i juli 1999. I mellemtiden er de kritiske roester blevet staerkere. En af de mest bemaerkelsesvaerdige stammer fra tidsskriftet The Economist, som i en leder fra den 14. november anfoerer, at "nu hvor det russsiske bidrag til projektet hastigt svinder ind til det rene ingenting, er rumstationen saagar ved at miste sin symbolske vaerdi. Eftersom den aldrig har haft nogen stoerre videnskabelig vaerdi... boer man da overhovedet fortsaette? Svaret er nej". Der siges intet om konsekvenserne af en opgivelse af projektet.

Denne sag afspejler de voksende problemer, der findes i det internationale samarbejde paa flere "megavidenskabelige" omraader saasom rumfart, nuklear fusion m.v., og som skyldes oekonomiske problemer og aendrede strategier. Kan Raadet oplyse, hvad den europaeiske holdning gaar ud paa, og hvor meget der staar paa spil for Den Europaeiske Rumorganisation og dens medlemmer?

Svar

(15. marts 1999)

Raadet ser sig ikke i stand til at besvare forespoergslen, som nok skulle have vaeret rettet til Den Europaeiske Rumorganisation (som i oevrigt ikke alle medlemsstaterne er medlemmer af).

Det maa huskes, at Faellesskabets rum-relaterede FTU-aktiviteter begraenser sig til samordning af aktiviteterne paa de anvendelsesomraader, der udnytter rumteknologier og -systemer (telekommunikation, navigation og jordobservation), i synergi med ESA-aktiviteter.

Femte rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002) omfatter ikke "rum-aktivitet" som saadan.