ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1799/01

af Marielle De Sarnez (PPE-DE) til Kommissionen

(19. juni 2001)

Om: Den sociale situation i EU

Hvilke konkrete foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, efter at Generaldirektoratet for Beskæftigelse og Sociale Anliggender den 14. marts 2001 offentliggjorde den anden årsberetning om den sociale situation i EU?

Faktisk bør der lyde ros til kvaliteten af denne beretning, hvori der foretages en kvantitativ og kvalitativ analyse af de sociale tendenser i Europa. Dette tiltag er en opfølgning af topmødet i Lissabon og vedtagelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden på Det Europæiske Råds møde i Nice. Det vil imidlertid være passende, at Kommissionen reagerer på denne analyse og foreslår konkrete foranstaltninger på det sociale område.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(3. september 2001)

Rapporten om den sociale situation 2001 skal ses som et referencedokument, hvori der gøres rede for de væsentlige sociale tendenser og udviklingen på det sociale område. Den indeholder en omfattende komparativ analyse og pålidelige data samt supplerer andre rapporter fra Kommissionen om emner såsom beskæftigelse, socialsikring, arbejdsmarkedsforhold og ligestilling.

Rapporten bidrager til overvågningen af udviklingen på det sociale område i medlemsstaterne, og her spiller de harmoniserede sociale indikatorer en vigtig rolle. Rapportens omfang gør den også til en velunderbygget kilde til brug ved fremadrettede analyser og overvejelser, samtidig med at den understøtter nye politiske initiativer.

I de fremtidige udgaver, dvs. fra og med 2002-rapporten, og i tråd med det ærede medlems forslag, har Kommissionen til hensigt både at drage konklusioner og skitsere politiske foranstaltninger i rapporten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1917/01

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(28. juni 2001)

Om: Indstilling af EU-støtten til tobaksproduktion

De spanske tobaksproducenter har i lighed med de øvrige producenter af denne afgrøde i de andre medlemsstater kategorisk vendt sig mod Kommissionens plan om at indstille støtten til tobaksproduktionen på grund af den sociale og økonomiske betydning, som denne afgrøde har i områder, hvor der ikke er andre dyrkningsmuligheder, som det er tilfældet i regionen Andalusien.

I Spanien er 6 500 producenter afhængige af tobak. Den situation, som sektoren befinder sig i, berører direkte eller indirekte omkring 30 000 familier, som har modtaget tilskud fra EU til et beløb af 18 mia. pesetas. Desuden udbetales der ca. 3 millioner daglønninger årligt takket være tobaksdyrkningen.

Mener Kommissionen derfor ikke, at den bør ændre sin kurs for at opretholde situationen med hensyn til EU-støtte, så der ikke udøves en urimelig forskelsbehandling af tobaksproducenter i forhold til landmændene i det øvrige EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. september 2001)

Den 15. maj 2001 vedtog Kommissionen meddelelsen om en EU-strategi for bæredygtig udvikling(1) til Det Europæiske Råds møde i Göteborg den 15. og 16. juni 2001.

I dette dokument foreslår Kommissionen, at man som led i foranstaltningerne til beskyttelse af folkesundheden gradvis fjerner tilskuddene til råtobak, når den vurdering af den fælles markedsordning for tobak, der skal være afsluttet i 2002, er fuldført.

Begrundelsen for at afskaffe støtten er den effekt, forbruget af tobaksprodukter har på folkesundheden. I EU dør over 500 000 mennesker årligt som følge af tobaksbrug. Støtten til tobaksdyrkning er derfor i strid med EF-traktatens artikel 152 (tidligere artikel 129), hvori der står, at Der skal sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter.

Af Kommissionens meddelelse fremgår det dog også, at en gradvis afskaffelse af tobaksstøtten kun kan gennemføres, hvis der samtidig træffes foranstaltninger til udvikling af alternative indtægtskilder og erhvervsmuligheder for tobaksavlere og -arbejdere.

Kommissionen vil sørge for, at der fortsat vil være en levedygtig økonomisk og social struktur i landdistrikter med tobaksdyrkning.

(1) KOM(2001) 264 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2290/01

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: LIFE-projektet vedrørende genudsættelse af bjørne (Ursus arctos) i Adamello-Brenta-parken i Italien

For øjeblikket er man ved at gennemføre et program med støtte fra LIFE-projektet under Europa-Kommissionen med henblik på at genudsætte bjørne (Ursus arctos) i Adamello-Brenta-parken (Italien). Så vidt det fremgår skal den støtte, der modtages af Brenta-parken (initiativtager), regionen Trentino-Alto Adige og EU (støttegivere) tydeligt afsættes til forskellige mål, bl.a. menneskers sikkerhed og skadeserstatning for eventuelle skader, som opdrættere eller andre har lidt. Endvidere skal der udarbejdes årlige rapporter, som beskriver projektet og dokumenterer, at de mellemliggende mål er nået.

Hvilke forhåndsregler og interventionsplaner er der blevet udarbejdet for at beskytte de eksemplarer af Ursus arctos, som eventuelt måtte forlade de pågældende områder, således som det for nylig blev rapporteret i pressen?

Hvilke foranstaltninger er der blevet truffet for at beskytte den hunbjørn, der af forskerne kaldes Vida, som for øjeblikket befinder sig uden for det område, der henhører under LIFE-projektet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(27. september 2001)

Adamello Brenta-parken er fremkommet med følgende oplysninger om aktiviteterne i forbindelse med overvågning og beskyttelse af de brune bjørne, der er udsat, navnlig vedrørende hunbjørnen Vida.

Hunbjørnen Vida, som er fire år gammel, og som blev udsat i maj måned sidste år, har siden da flyttet sig til Belluno-provinsen efter at være vandret gennem Bolzano-provinsen. Lige nu skal den befinde sig i omegnen af byen Agordo.

Muligheden for, at visse udsatte individer flytter sig betydeligt fra parkens område, er taget i betragtning i den gennemførlighedsundersøgelse, der blev gennemført af det italienske institut for vilde dyr i 1998.

Vida overvåges ved radiotelemetri af parkens overvågningspersonale, i lighed med de andre bjørne, der har fjernet sig fra provinsen Trento.

Vida er stadig på vandring. Derfor er det for øjeblikket umuligt at fastslå, i hvilket område den vil slå sig ned. Endvidere kan det heller ikke udelukkes, at den af sig selv vender tilbage til territoriet i provinsen Trento.

For at lette og forbedre overvågningen af Vida har man fra parkens side indgået en række officielle aftaler med Belluno-provinsen. På grundlag af disse aftaler vil der om kort tid blive afholdt et introduktionkursus i radiotelemetri for de ansatte i provinsen Belluno, som derefter vil kunne tage del i overvågningen af Vida. Forbliver Vida i provinsen Belluno, er der endvidere planer om (i samarbejde med denne provins) at indlede en oplysningskampagne over for befolkningen. Det må herunder bemærkes, at den offentlige mening i området er positiv over for bjørnenes tilstedeværelse, formentlig som følge af ankomsten af andre bjørne fra Østeuropa i tidligere år.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2429/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(7. september 2001)

Om: Sikkerhed på skipister

Der er generelt en relativt stor fare for ulykker på skipister, og skiløbere kommer tit alvorligt til skade under skiløb. Faren for ulykker øges yderligere ved, at der køres på snescooter på pisterne, ofte på yderst uoverskuelige og stejle dele af pisterne.

Kan Kommissionen meddele, hvilke EU-forordninger/bestemmelser der findes for benyttelse af snescootere (førerbevis, lovpligtig forsikring, obligatorisk registreringsnummer), og om der for snescootere gælder eventuelle bestemmelser om tekniske karakteristika eller sikkerhedsanordninger (blinklys, akustisk signalanlæg), som producenterne skal overholde.

Kan Kommissionen desuden meddele, om den, hvis der ikke findes sådanne bestemmelser, vil arbejde for, at de bliver indført, således at både skiløbere og førere af snescootere udsættes for mindre fare?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(31. oktober 2001)

Der findes ikke på fællesskabsplan forpligtelser i forbindelse med brug af snescootere. Under forbehold af overholdelse af EF-traktaten kan medlemsstaterne træffe de foranstaltninger, de finder påkrævet over for førerne, f.eks. forsikringskrav, indregistrering, kørekort etc. Kommissionen har i øjeblikket ikke til hensigt at medtage bestemmelser vedrørende brug af snescootere på sit arbejdsprogram.

For så vidt angår selve snescooterne skal det bemærkes, at de som maskiner skal opfylde bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/37/EF af 22. juni 1998 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om maskiner(1).

Dette direktiv omhandler mere konkret beskyttelsen af personer på eller omkring maskinen mod de farer, som maskinen i sig selv udgør, hvorimod sikkerhedsproblemer i forbindelse med kørsel af maskinen går videre end direktivets anvendelsesområde. Direktivet omfatter ikke krav, der direkte vedrører kørsel på områder, hvor også andre personer færdes (f.eks. blinklys, signalanlæg, positionslys). Disse forhold hører hjemme under medlemsstaternes ansvarsområde.

(1) EFT L 207 af 23.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0385/01 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen. EU-midler.



EF-Tidende nr. 081 E af 04/04/2002 s. 0004 - 0004



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0385/01 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen (15. februar 2001) Om: EU-midler Hvor stort et beløb er der i alt blevet anvendt i eller allokeret til den sydøstlige del af Det Forenede Kongerige i form af EU-tilskud og -finansiering i hvert af de sidste år, for hvilke der står tal til rådighed? Supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (28. november 2001) I forlængelse af sit svar af 23. marts 2001(1) fremsender Kommissionen nu de ønskede oplysninger direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat (1) EFT C 174 E af 19.6.2001, s. 262.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2577/01

af Dominique Vlasto (PPE-DE) til Kommissionen

(24. september 2001)

Om: Kvalitetstiltag i hotelbranchen

Turistprodukters kvalitet er afgørende for udviklingen i EU's turistsektor.

Ud fra denne betragtning er kvalitetstiltag i hotelbranchen særlig relevante. Modtagelsens kvalitet, hotellernes attraktivitet, deres overholdelse af visse sikkerheds- og komfortstandarder og moderniseringen af deres faciliteter er alt sammen noget, der bidrager til at udvikle turismen.

De forskellige offentlige myndigheder, staten og lokale myndigheder bidrager alt efter medlemsstat til at forbedre hotelbranchens infrastrukturer.

Kan Kommissionen oplyse, om der findes nogen EU-støtte til fremme af kvalitetstiltag i hotelbranchen i EU's medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(29. oktober 2001)

Kommissionen er sig bevidst, at det er vigtigt at sikre kvaliteten på alle områder af europæisk turisme, herunder også hotellerne. Den har således varetaget koordineringen af og deltaget i en ekspertgruppe med mandat til at behandle spørgsmålet, som aflagde endelig beretning i juni 2001.

Arbejdsgruppen for forbedring af turistprodukternes kvalitet har bl.a. kortlagt, med hvilke EU-politikker kvaliteten kan forbedres, herunder de disponible finansieringskilder. Arbejdsgruppen nåede frem til, at det blandt EU's forskellige finansieringskilder er Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og de øvrige strukturfonde, der er bedst egnede til dette formål. Støttemidlerne fordeles regionalt til nærmere fastlagte støtteberettigede områder i EU inden for rammerne af flerårige investeringsprogrammer, der er vedtaget i fællesskab.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1523/01

af Luciano Caveri (ELDR) til Rådet

(21. maj 2001)

Om: Kemiske og bakteriologiske våben

Adskillige rapporter gør opmærksom på de alvorlige risici, der er forbundet med det enorme arsenal af kemiske og bakteriologiske våben, som Rusland har arvet, og i modsætning til hvad der er tilfældet med kernevåbnene, synes der ikke at være iværksat destruktionsforanstaltninger.

Mener Rådet, at det ville være hensigtsmæssigt at udarbejde programmer i samarbejde med russerne med henblik på at opnå udtømmende oplysninger og derefter gennemføre konkrete foranstaltninger for at reducere og udrydde de farligste produkter, også af hensyn til de europæiske borgeres sikkerhed?

Svar

(21. november 2001)

I henhold til artikel VII, stk. 5, i konventionen om kemiske våben skal enhver deltagende stat underrette Organisationen for Forbud mod Kemiske Våben (OPWC) om de lovgivningsmæssige og administrative foranstaltninger, som er truffet for at gennemføre konventionen om kemiske våben. Den Russiske Føderation er deltagende part i denne konvention. Detaljerede rapporter med status over de russiske programmer for destruktion af kemiske våben drøftes derfor regelmæssigt i OPWC's Eksekutivråd.

Den 17. december 1999 vedtog Rådet en fælles aktion om vedrørende oprettelse af et EU-samarbejdsprogram for ikke-spredning og nedrustning i Den Russiske Føderation. Formålet med programmet er at støtte Den Russiske Føderations våbenkontrol- og nedrustningsbestræbelser. I den forbindelse vil der blive leveret anlæg og udstyr til en anslået værdi af næsten 6 mio. EUR til projekter med det formål at destruere de kemiske våben i Gorny. Flere aktioner vedrørende masseødelæggelsesvåben i Den Russiske Føderation er i øjeblikket under overvejelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1580/01

af Cecilia Malmström (ELDR) til Rådet

(28. maj 2001)

Om: Néjib Hosni, fængslet på grund af sin politiske overbevisning i Tunesien

Néjib Hosni, som har modtaget adskillige internationale priser for sit engagerede arbejde med at forsvare menneskerettighederne, og som er medstifter af Conseil national des libertés en Tunesie (CNLT), det nationale frihedsråd i Tunesien, blev fængslet i juni 1994 på grundlag af en falsk sigtelse for dokumentfalsk. Efter at han uden forelæggelse af bevismateriale var blevet dømt til 8 års fængsling efter en uretfærdig proces i 1996, blev han prøveløsladt i slutningen af samme år som resultat af en international solidaritetskampagne.

Hosni blev igen arresteret i december 2000 og dømt til 15 dages frihedsberøvelse for manglende overholdelse af en kendelse, som forbød ham at udøve sin profession som advokat i 5 år. Forbuddet var vilkårligt, da det var i modstrid med de gældende bestemmelser vedrørende advokatstanden. Néjib Hosni tvinges nu til at afsone de resterende 5 1/2 år af den 8-årige dom, der blev afsagt efter processen i 1996.

Endvidere har de angreb og trusler fra regeringen, som Hosni og menneskerettighedsforkæmperne udsættes for, nået et hidtil uset niveau. Fængslingen af Hosni, suspensionen af LTDH's virksomhed (Ligue tunisienne des droits de l'homme), den tunesiske menneskerettighedsliga, de stadig hyppigere retssager mod lederne af LTDH og CNLT samt de fysiske angreb på lederne og aktivisterne fra disse og andre sammenslutninger, er blot nogle få eksempler på den forværrede menneskerettigheds- situation i Tunesien.

Hvilke foranstaltninger vil Rådet træffe for at standse pression og angreb på menneskerettighedsforkæmperne i Tunesien og lægge pres på den tunesiske regering for at få den til øjeblikkelig og ubetinget at frigive Néjib Hosni og give ham ret til frit at bevæge sig i Tunesien og i udlandet?

Svar

(26. november 2001)

Hvad angår Néjib Hosni konstaterer Rådet med tilfredshed, at han efter en benådning fra præsidenten blev løsladt fra El-Kef-fængslet den 12. maj 2001 efter at have siddet næsten fem måneder i fængsel. Endvidere konstaterer det, at to andre politiske fanger, Béchir Abid og Haroun Mbarek, blev løsladt i slutningen af maj, ganske vist kun på prøve. Begge er medlemmer af politiske partier, der er forbudt i Tunesien. Endelig hilser Rådet med tilfredshed, at Sihem Ben Sedrine blev løsladt den 11. august, og det håber, at anklagen mod hende, der lyder på fornærmelse af en embedsmand, vil blive behandlet efter en regulær retlig procedure.

Rådet vil fortsætte med at rejse menneskerettighedsspørgsmål, også individuelle sager som Hosni-sagen, over for de tunesiske myndigheder, når som helst der er behov for det, og på et hvilket som helst niveau det finder passende, herunder i forbindelse med sin politiske dialog med Tunesien.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1946/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(3. juli 2001)

Om: Den enorme miljøødelæggelse i Jugoslavien efter NATO's bombninger

Interessen for, hvad der sker i Jugoslavien, er aftaget. Men der er al mulig grund til at tage stilling til spørgsmålet om den enorme miljøødelæggelse, der er en direkte følge af NATO-bombningerne. Der har været en del debat om ammunition forstærket med forarmet uran og dets skadelige virkninger på især KFOR-soldater i Kosovo og Bosnien.

Avisen Die Zeit nr. 5/2001 oplyser, at FN's miljøorganisation UNEP har foretaget undersøgelser af miljøforurening forårsaget af NATO's bombninger på olieanlægget og andre kemiske anlæg i byen Pancevo, og at den anser disse forureninger for at være farligere end de forureninger, der er forårsaget af forarmet uran. Ifølge UNEP's undersøgelser er 80 000 tons olie og olieprodukter brændt op under bombningerne udelukkende ved raffinaderiet i Pancevo. I den forbindelse blev der frigjort aromatisk kulbrinte, hvilket fremkalder kræft og forårsager genetiske skader på mennesker.

Die Zeit oplyser ligeledes, at en bombet petrokemisk fabrik forårsagede udslip af 2 100 tons ethylendichlorid i jorden og vandet. Grænseværdien for ethylendichlorid i en liter drikkevand er et mikrogram, mens UNEP's undersøgelseshold har målt 5 960 mikrogram i en liter vand i Pancevo! I Donau er den målte koncentration 65 mikrogram pr. liter, og der er også målt store koncentrationer i grundvandet. I Pancevos raffinaderi er 460 tons vinylchlorid, som også forårsager kræft, brændt op. En anden stor sundhedsfare udgøres af otte tons kviksølv, der er sivet ud.

NATO bombede ikke blot raffinaderiet, den petrokemiske fabrik og gødningsfabrikken i byen, men også anlægget til sanering af teknisk vand.

Har Kommissionen kendskab til ovennævnte problem, og hvad foreslår den, der skal gøres for at afhjælpe dette problem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. september 2001)

Kommissionen antager, at artiklen henviser til den rapport om miljøvirkningerne af Kosovokonflikten, som er udarbejdet af Balkan Task Force under De Forenede Nationers Miljøprogram (UNEP) og offentliggjort i oktober 1999. Denne rapport har vakt megen opmærksomhed i medierne. I rapporten blev Pancevo udpeget som en af en række miljømæssige hot-spots, hvor bombardementet forværrede miljøtilstanden, der i forvejen var ringe på grund af svage normer for udledning af industrispildevand. UNEP gav en opfølgende redegørelse på den nyligt afholdte donorkonference til gavn for Forbundsrepublikken Jugoslavien, som blev tilrettelagt af Europa-Kommissionen og Verdensbanken i Bruxelles den 29. juni 2001. Der findes udførlige oplysninger om konferencen på Europa-Kommissionens og Verdensbankens fælles Internetsted (www.seerecon.org). I denne redegørelse (som findes på www.unep.org) meddelte UNEP, at det deltager fuldt ud i oprydningsarbejdet i byerne Novi Sad, Pancevo, Kragujevac og Bor. Kommissionen, som støtter mange andre prioriteter og projekter i Forbundsrepublikken Jugoslavien, deltager ikke i finansieringen af disse operationer, som finansieres af andre, bilaterale donorer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1478/01

af Rainer Wieland (PPE-DE) til Kommissionen

(18. maj 2001)

Om: Racisme i Nederlandene

1. Har Kommissionen kendskab til, at det nederlandske kirkekor De Buddys - der i medlemsstaten Nederlandene er lige så kendt som Wiener Sängerknaben i det tyske sprogområde - på en nylig udkommet CD synger med titlen Køb ikke hos østrigerne?

2. Er Kommissionen opmærksom på den historiske dimension af denne titel, især på baggrund af Tysklands historie i dette århundrede?

3. Har Kommissionen kendskab til, hvorvidt medlemsstaten Nederlandenes regering skrider ind over for disse - og andre - former for fremmedhad?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(6. september 2001)

Kommissionen fordømmer alle former for racisme og fremmedhad, herunder tilskyndelse til racehad. Den understreger, at det som led i kampen mod racisme og fremmedhad er vigtigt at huske, hvad fortiden kan lære os.

Kommissionen skal gøre opmærksom på, at Rådet den 29. juni 2000 efter forslag fra Kommissionen vedtog direktiv 2000/43/EF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse(1). Dette direktiv forbyder forskelsbehandling på grund af race eller etnisk oprindelse i forbindelse med beskæftigelse, uddannelse, social beskyttelse, sociale goder samt adgang til og levering af varer og tjenesteydelser. Medlemsstaterne skal inden den 19. juli 2003 have truffet de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre direktivet i national lovgivning.

Kommissionen skal også gøre opmærksom på den fælles aktion vedtaget af Rådet den 15. juli 1996 om bekæmpelse af racisme og fremmedhad(2). Medlemsstaterne blev anmodet om at sikre, at en række forskellige former for racistisk og fremmedfjendsk adfærd, der er nævnt i den fælles aktion, skal være strafsanktioneret, eller i stedet at fravige princippet om dobbelt strafbarhed for sådan former for adfærd. Kommissionen mener, at det er på tide at opnå flere fremskridt med hensyn til strafferetlige foranstaltninger over for lovovertrædelser af racistisk og fremmedfjendsk karakter og forbereder for øjeblikket et lovgivningsforslag på dette område.

Kommissionen er bekendt med det nederlandske drengekor De Buddy's og den kontrovers, der omgav sangen Kauf nicht bei Österreichern, der var med på en nylig CD, og som var ment som en protest mod dannelsen af den nuværende østrigske regering. Kommissionen er ikke bekendt med, at de nederlandske myndigheder skulle have truffet foranstaltninger over for udgivelsen af denne sang.

(1) EFT L 180 af 19.7.2000.

(2) EFT L 185 af 24.7.1996.