SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0499/03

af Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE)og Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(21. februar 2003)

Om: Miljømålsætningerne for Rhinen

I svaret på skriftlig forespørgsel E-1128/02(1) af Erik Meijer (GUE/NGL) udtaler Margot Wallström, at det er Kommissionens anskuelse, at konventionen om Rhinen og gennemførelsen af vandrammedirektivet i snævert samarbejde med alle Rhinlandene vil kunne sikre opfyldelsen af miljømålsætningerne for Rhinen, både hvad angår de økologiske aspekter og drikkevandsindvindingen.

Det giver anledning til følgende spørgsmål:

1. Er Kommissionen enig i, at de i vandrammedirektivet (2000/60/EF(2)) nævnte foranstaltninger, der skal opfylde kravene i dette direktivs artikel 7, herunder foranstaltninger til sikring af vandkvaliteten med henblik på at reducere omfanget af den rensning, der kræves til fremstilling af drikkevand, betyder, at de rensningsforanstaltninger, der træffes af vanddistributionsvirksomhederne, bør kunne reduceres i stedet for at øges?

2. Er Kommissionen som EU's repræsentant i den internationale konvention om beskyttelse af Rhinen enig i den såkaldte Zielvorgabe fra Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Rhinen mod Forurening på 0,1 µg/l af stoffet isoproturon som anbefalet grænseværdi for forekomsten af dette stof i vand fra Rhinen?

3. Parlamentet og Rådet vedtog i november 2001 en liste over prioriterede stoffer. For disse stoffers vedkommende skal der bl.a. fastsættes vandkvalitetskrav. Et af de stoffer, der er identificeret som muligt prioriteret farligt stof, er stoffet isoproturon, der er skyld i de afbrydelser af drikkevandsindvindingen i Nederlandene, som Erik Meijer har anført. Hvordan vil Kommissionen inddrage ovennævnte Zielvorgabe ved fastlæggelsen af grænseværdien for stoffet isoproturon?

4. Hvis Kommissionen ikke vil inddrage ovennævnte Zielvorgabe ved fastlæggelsen af grænseværdien, hvordan vil Kommissionen så tage hensyn til betydningen af indvindingen af overfladevand til drikkevand ved fastlæggelsen af grænseværdien for stoffet isoproturon?

5. Kommissionen anfører i svaret på Erik Meijers forespørgsel, at en løsning også må søges i en fyldestgørende gennemførelse af direktiv 91/414/EØF(3). Er Kommissionen klar over, at de kriterier for indvinding af overfladevand til drikkevand, der omhandles i direktivets ensartede principper, i øjeblikket ikke finder anvendelse i en eneste medlemsstat i forbindelse med godkendelsen af plantebeskyttelsesmidler i almindelighed og i forbindelse med tilladelser til at anvende stoffet isoproturon i særdeleshed, og at forskellige medlemsstater begrunder dette med, at der ikke findes retningslinjer på området?

6. Vil Kommissionen hurtigt udarbejde en sådan retningslinje (guidance document) for at råde bod på denne mangel i forbindelse med godkendelsen af plantebeskyttelsesmidler?

(1) EFT C 277 E af 14.11.2002, s. 150.

(2) EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

(3) EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(14. april 2003)

1. I vandrammedirektivet (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger(1)) fastlægges forpligtelsen til at opnå/bevare en god tilstand for alle typer vand som den generelle målsætning. Der blev desuden gjort særligt opmærksom på og fastlagt særlige forpligtelser for typer af vand, der skal anvendes til særlige formål, såsom vand til drikkevandsindvinding og badevand. I drikkevandsdirektivet (Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand(2)) sikres det, at det drikkevand, som forbrugeren tapper fra vandhanen, er af en passende kvalitet. Hvor vandbehandling af høj kvalitet i dag i nogle tilfælde er det eneste, der sikrer, at drikkevand er af den krævede kvalitet, skal opfyldelsen af de kvalitetsmålsætninger, der er fastlagt i vandrammedirektivet, i disse tilfælde medføre en tydelig forbedring af kvaliteten af det råvand, der anvendes til drikkevandsforsyning, og der burde således blive behov for en mindre omfattende vandrensningsproces i forbindelse med fremstillingen af drikkevand. Det vil gøre vandforsyningen mere bæredygtig, da de sædvanlige vandrensningsomkostninger reduceres.

2. til 4. Resultaterne af arbejdet i Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Rhinen er henstillinger vedrørende denne flod i henhold til international lovgivning, og de kontraherende parter til konventionen, herunder Unionen, er enige herom. I henhold til vandrammedirektivet (artikel 16, stk. 7) skal kvalitetsnormerne for koncentrationerne af de prioriterede stoffer i overfladevand fastlægges på fællesskabsplan, og disse normer vil være bindende og retskraftige. Kommissionen foretager for øjeblikket en nøje vurdering af alle de tilgængelige oplysninger, herunder data og erfaringer fra Rhinen, og supplerer disse med yderligere videnskabelige undersøgelser og en omfattende høring af de interesserede parter (artikel 16, stk. 5). Når ovenstående aktiviteter er tilendebragt, vil oplysningerne herfra danne grundlag for Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet om konkrete foranstaltninger mod forurening med bestemte forurenende stoffer. Bestemte stoffer, som f.eks. isoproturon eller grupper af forurenende stoffer, der udgør en væsentlig risiko for vandmiljøet eller via vandmiljøet, herunder risici for vand, der anvendes til drikkevandsindvinding, vil blive vurderet med henblik på risikoforvaltning. Disse foranstaltninger vil omfatte miljømæssige kvalitetsnormer for prioriterede stoffer, og der sigtes mod et højt beskyttelsesniveau. Desuden vil der i forbindelse med anvendelsen af en kombineret fremgangsmåde blive stillet forslag om foranstaltninger vedrørende reduktion af emissioner for prioriterede stoffer for at sikre en progressiv reduktion af udledningen af disse stoffer, og Kommissionen vil stille forslag om udfasning af udledninger, emissioner og udslip af prioriterede farlige stoffer. Med hensyn til isoproturon er det endnu ikke blevet afgjort, om stoffet skal klassificeres som værende farligt.

5. Kommissionen er ikke bekendt med, at de kriterier, der omhandles i de ensartede principper for indvinding af overfladevand til drikkevand dvs. at overfladevand, der anvendes til indvinding af drikkevand, skal overholde bestemmelserne i Rådets direktiv 75/440/EØF af 16. juni om kvalitetskrav til overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne(3) ikke gennemføres af nogen af medlemsstaterne i forbindelse med medlemsstaternes procedure til godkendelse af plantebeskyttelsesmidler i almindelighed. Som følge heraf er Kommissionen heller ikke bekendt med de begrundelser, som medlemsstaterne anvender for den påståede manglende overholdelse. Kommissionens direktiv 2002/18/EF af 22. februar 2002 om ændring af bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler med henblik på optagelse af isoproturon som et aktivt stof(4), der indebar optagelse af isoproturon i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(5), indeholder en frist, 1. januar 2007, for medlemsstaternes ændring eller tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder isoproturon, på grundlag af de vurderinger, der er foretaget efter de ensartede principper. Det er måske forhastet allerede nu at drage konklusioner om, hvorvidt medlemsstaterne overholder bestemmelserne i direktivet om isoproturon.

6. Der er to grunde til, at Kommissionen ikke har planer om at udarbejde retningslinjer for gennemførelsen af direktiv 91/414/EØF. For det første anser Kommissionen det ikke for nødvendigt eller som nogen fordel at udarbejde retningslinjer på dette tidspunkt, da den ikke er bekendt med nogen manglende gennemførelse af direktiv 75/440/EØF, for så vidt angår plantebeskyttelsesmidler og andre pesticider. For det andet er der ikke nogen åbenlys merværdi forbundet med yderligere retningslinjer på dette tidspunkt, set i lyset af den tydelige formulering af bestemmelserne i direktiv 75/440/EØF. Såfremt behovet opstår i forbindelse med ophævelsen af direktiv 75/440/EØF og gennemførelsen af direktiv 2000/60/EF, kan spørgsmålet om retningslinjer tages op til fornyet overvejelse.

(1) EFT L 327 af 22.12.2000.

(2) EFT L 330 af 5.12.1998.

(3) EFT L 194 af 25.7.1975.

(4) EFT L 55 af 26.2.2002.

(5) EFT L 230 af 19.8.1991.