SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3908/00

af Guido Podestà (PPE-DE) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Uafsluttet skolegang i Europa

Uafsluttet skolegang på europæisk plan er et komplekst men meget mærkbart problem, fordi det inddrager den aldersgruppe, der har vanskeligst ved at blive integreret på arbejdsmarkedet.

Hidtil har der ikke været adgang til ensartede og sammenlignelige statistiske oplysninger, navnlig på grund af de forskellige skolesystemer i Europa, som er årsag til vanskeligheden ved en entydig definering af problemet.

Kan Kommissionen derfor forelægge oplysninger, som kan give et præcist billede af antallet af elever, der går for tidligt ud af skolen i de enkelte medlemsstater, og vil den også stille et nyt forslag om et europæisk observatorium for mislykket skolegang, hvad den allerede gjorde i 1992?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at iværksætte med henblik på at begrænse dette problem, der fører til marginalisering og spild af udviklingsmuligheder for de unge, der repræsenterer Europas fremtid?

Anser Kommissionen det ikke for hensigtsmæssigt at forelægge et specifikt program til bekæmpelse af uafsluttet skolegang med henblik på at undgå, at unge udelukkes fra undervisnings- og arbejdsmiljøet, hvormed den forbedrer indholdet af de forskellige fællesskabsprogrammer vedrørende livslang uddannelse, hvis vigtigste målsætning det er at give adgang til informationssamfundet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(30. januar 2001)

Kommissionen erkender, at det stadig er en stor udfordring for EU at integrere unge mennesker i samfundet i almindelighed og på arbejdsmarkedet i særdeleshed, så meget mere som visse økonomiske kræfter i EU, f.eks. innovation og vækst, i stadig højere grad baseres på borgernes viden og færdigheder. Et betydeligt antal unge mennesker går ud af skolen uden et eksamensbevis og har derfor ikke fået det nødvendige grundlag af færdigheder og kompetence til fuldt ud at kunne integreres i det europæiske vidensamfund.

Statistikkerne vedrørende omfanget af uafsluttet skolegang i Fællesskabet er mangelfulde, fordi der på dette område ikke hidtil er udviklet egnede statistiske redskaber på internationalt plan.

Kommissionen er imidlertid begyndt at bruge det bedst tilgængelige redskab for måling af frafaldsprocenten på en internationalt sammenlignelig måde, nemlig EU LFS (European Union Labour Force Survey), der er en undersøgelse af arbejdsstyrken. Frafaldet defineres som den procentdel af den samlede befolkning af 18-24-årige, som har gennemført ISCED-niveau 2 (2. undervisningsniveau, 1. trin, ifølge den internationale standardklassifikation for skolevæsenet) eller derunder, eller som slet ikke følger et undervisningsforløb.

I henhold til denne definition er skolefrafaldet på 20,5 % i Fællesskabet (1999). Denne definition benyttes for øjeblikket til udvikling af strukturelle indikatorer (opfølgning af Det Europæiske Råd i Lissabon). En af de 32 strukturelle indikatorer er i denne sammenhæng unge, der går for tidligt ud af skolen. Denne indikator bruges også til at overvåge den retningslinje vedrørende beskæftigelsen, som omhandler skolefrafald(1).

Kommissionen erkender, at der er et behov for fortsat at udvide og forbedre udviklingen af sammenlignelige statistikker, hvor man ikke blot registrerer frafaldet, men også følger og analyserer indlæringsvanskelighederne. Statistikkerne kan fungere som mekanismer for tidlig varsling, inden den situation opstår, at unge går ud af skolen uden eksamen.

I den nyligt udkomne europæiske rapport om kvalitet i skoleundervisningen (maj 2000), der er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat, stillede Kommissionen i samarbejde med eksperter udpeget af undervisningsministrene i 28 lande forslag om 16 kvalitetsindikatorer for undervisningen, bl.a. omfanget af skolefrafald, hvor ovennævnte statistik blev anvendt (der blev anvendt et tidligere referenceår, nemlig 1997).

Pilotprojekterne, som vedrører skoler, der giver unge en ny chance, og som blev iværksat som led i hvidbogen fra 1995 med titlen Undervise og lære: På vej mod det kognitive samfund(2), viser Kommissionens bekymringer for denne gruppe unge. Skoler, der giver unge en ny chance, er genstand for en af aktionerne i Kommissionens meddelelse om Bæredygtig byudvikling i Den Europæiske Union: Rammer for handling(3). Det nye mål 3 for strukturfondene og det nye Grundtvig-program, der er led i Socrates II-programmet, giver nu tilstrækkelige finansielle muligheder for at støtte positive aktioner på dette område. Desuden er dårlige uddannelsesresultater et af de områder, der kan komme i betragtning i det nye fællesskabsinitiativ Urban II. Formålet med det nye fællesskabsinitiativ Equal er, at forskellige målgrupper, der står svagt på arbejdsmarkedet, skal have en bedre chance for en vellykket integration. Det gælder bl.a. også dem, der ikke har en grunduddannelse.

Selv om der ikke er planer om at oprette et europæisk overvågningscenter, er Kommissionen overbevist om, at de forskellige foranstaltninger er et tegn på, at der på europæisk plan er en stigende bekymring over den skæbne, der venter de unge, som enten forlader skolen i utide eller går tidligt ud af skolen, og at der fortsat gøres opmuntrende fremskridt på dette område både hvad angår forbedring af de statistikker, der er tilgængelige via EU's statistiske system, og hvad angår fremme af fællesskabsaktioner til fordel for denne gruppe unge.

(1) Retningslinjer for beskæftigelsen i 1999 Rådets resolution af 22. februar 1999. I retningslinjerne for beskæftigelsen i 1999 hedder det i retningslinje 7, at medlemsstaterne bør forbedre kvaliteten af deres skolesystemer, således at antallet af unge, der forlader skolesystemet for tidligt, reduceres væsentligt. Der bør også lægges særlig vægt på unge med indlæringsvanskeligheder.

(2) KOM(95) 590 endelig udg.

(3) KOM(98) 605 endelig udg.