DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/416

(2004/C 84 E/0486)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0497/04

af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om: Forskelsbehandling af Fællesskabets mindreårige med hensyn til adgang til idrætsorganisationer i Spanien

I sit svar på forespørgsel E-4005/03 (1) fra MEP Anna Terrón henviser Kommissionen til et svar til Anna Terrón (P-3911/03 (1)), der vedrører forskelsbehandling af mindreårige fra udlandet og giver ikke noget svar på den situation, Fællesskabets mindreårige befinder sig i.

Enhver, der er statsborger i en medlemsstat, har også unionsborgerskab, og enhver form for forskelsbehandling på grund af nationalitet forbydes i henhold til traktaterne og udkastet til traktaten om en europæisk forfatning (artikel 4 og 8).

I artikel 31 i konventionen om barnets rettigheder anerkendes barnets ret til adspredelse og leg, til at dyrke fritidsinteresser, der er passende for barnets alder, og til frit at deltage i det kulturelle og kunstneriske liv, ligesom det fastsættes, at barnets ret til fuld deltagelse i det kunstneriske og kulturelle liv skal fremmes, og at tilvejebringelsen af passende og lige muligheder for kulturel, kunstnerisk, fritidspræget og rekreativ udfoldelse skal opmuntres.

I artikel 24 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fastsættes mindreåriges ret til den beskyttelse og omsorg, der er nødvendig for deres trivsel.

Der forekommer alvorlige tilfælde af forskelsbehandling af børn i Spanien. De forhindres adgang til idrætsforeninger som følge af administrative hindringer, eller fordi idrætsorganisationerne afviser at optage de mindreårige som medlemmer på trods af, at de er fællesskabsborgere.

Hvad er Kommissionens holdning til, at de spanske idrætsorganisationer afviser at optage mindreårige statsborgere fra andre EU-medlemsstater og derved forhindrer dem i at dyrke idræt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af af Viviane Reding

(22. marts 2004)

Begrebet unionsborgerskab, der er omhandlet i artikel 17 i EF-traktaten, har bl.a. gjort det muligt at udvide og styrke ligebehandling og princippet om ikke-diskrimination som følge af nationalitet (2).

Som allerede nævnt i flere besvarelser (3), er det Kommissionens vurdering, at en regel, der er fastsat af en sportsorganisation, og som begrænser muligheden for ligestilling af amatører fra en anden medlemsstat, kan være i modstrid med fællesskabsretten, navnlig artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (4).

Kommissionen er fuldt ud klar over eksistensen af de problemer, som det ærede parlamentsmedlem gør opmærksom på, og er i øjeblikket ved at undersøge forskellige sager vedrørende amatørsport udøvet af unionsborgere i andre medlemsstater end deres oprindelsesland. I et ønske om at opnå ligebehandling analyseres reglerne i sportsorganisationerne i alle medlemsstaterne for at kontrollere, om de er i overensstemmelse med princippet om ikke-diskrimination.

Det fremgår dog allerede, at de beføjelser, der er uddelegeret til sportsorganisationerne er meget forskellige fra land til land, og dette kan gøre det vanskeligt at håndhæve omstridte regler på sportsområdet i visse medlemsstater.

Efter afslutningen af den igangværende undersøgelse, vil Kommissionen tage stilling til det videre forløb, hvis den konstaterer, at der finder diskrimination sted, der er i modstrid med fællesskabsretten.

(1) EUT C 78 E af 27.3.2004.

(2) Jf. bl.a. Domstolens afgørelse af 20. september 2001, Grzelczyk, C-184/99, Sml. pI-6193.

(3) Jf. bl.a. besvarelsen af skriftlig forespørgsel E-2621/99 af Sánchez García, EFT C 280 E af 3.10.2000.

(4) EFT L 257 af 19.10.1968.