SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0349/02

af Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(12. februar 2002)

Om: Benyttelse af det europæiske kørekort i Nederlandene

EU-borgere, der flytter fra en anden medlemsstat til Nederlandene, tvinges til inden for et år efter bosættelsestidspunktet at ombytte deres oprindelige kørekort og få det registreret hos de nederlandske myndigheder. Nederlandene påberåber sig i denne forbindelse artikel 108h i færdselsloven fra 1994.

Nederlandene omgår i denne forbindelse artikel 8 i direktiv 91/439(1) samt Domstolens fortolkning af direktivet i Awoyemi-dommen (C-230/97), hvor Domstolen udtrykkeligt taler om muligheden for at føre et køretøj med et kørekort, der er udstedt af et tredjeland.

1. Finder Kommissionen lige som jeg, at artikel 108h i færdselsloven og den dermed forbundne gennemførelsespraksis er i strid med gældende ret som beskrevet i artikel 8 i direktiv 91/439 og navnlig med Awoyemi-dommen (C-230/97), således som det er blevet påpeget af De Europæiske Fællesskabers Domstol?

2. Den obligatoriske registrering af ombytning af et kørekort udstedt af et tredjeland er en bestemmelse, der er et relikt fra direktiv 80/1263(2). I artikel 13 i direktiv 91/439 fastsættes det imidlertid, at direktiv 80/1263/EØF ophæves pr. 1. juli 1996. Er Kommissionen af den opfattelse, at omtalte nationalretlige foranstaltning, der er nævnt i artikel 108h i færdselsloven fra 1994, også vil blive ophævet?

3. Dersom Kommissionens svar på det første spørgsmål er negativt, er den så ikke lige som jeg af den opfattelse, at en forpligtelse til registrering eller ombytning af kørekortet udgør en hindring for personers frie bevægelighed? Går den stadig inden for den niende betragtning i direktivet, hvori det fastslås, at den tvungne ombytning af kørekortet er en hindring for den frie bevægelighed, som i betragtning af den europæiske integrations stade ikke længere kan accepteres?

4. Er Kommissionen rede til at indlede en procedure mod Nederlandene i henhold til artikel 226 i EF-traktaten?

5. Hvis svaret på mit fjerde spørgsmål er negativt, er Kommissionen så i det mindste rede til at gøre den nederlandske regering opmærksom på, at artikel 108h i færdselsloven af 1994 hindrer den frie bevægelighed for personer?

(1) EFT L 237 af 24.8.1991, s. 1.

(2) EFT L 375 af 31.12.1980, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(26. marts 2002)

1. og 3. Kommissionen er af den opfattelse, at obligatorisk og systematisk registrering af kørekort med henvisning til artikel 108, stk. 1, under h og 109 i Wegenverkeerswet er uforenelig med princippet om gensidig anerkendelse, som fastlagt i artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort. Hvad angår anerkendelse af kørekort udstedt i tredjelande (artikel 8, stk. 6) er beslutning om denne anerkendelse op til den enkelte medlemsstats kompetence.

2. Rådets direktiv 80/1263/EØF af 4. december 1980 om indførelse af et EF-kørekort blev ophævet den 1. juli 1996 ved ikrafttrædelse af direktiv 91/439/EØF. Samtidig trådte artikel 1, stk. 2, i kraft, da det har direkte virkning. Fra dette øjeblik skal kørekort gensidigt anerkendes uden formaliteter(1). Kommissionen er derfor af den opfattelse, at artikel 108 h i Wegenverkeerswet af 1994 er uforenelig med artikel 1, stk. 2.

4. og 5. Kommissionen har iværksat en overtrædelsesprocedure mod Nederlandene vedrørende ovennævnte spørgsmål på grundlag af artikel 226 i EF-traktaten, som blev indgivet for Domstolen den 20. juni 2000 (Sagsnummer C-2000/246); sagen venter endnu på afgørelse.

(1) Afgørelse C-230/97, betragtning 41.