SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3141/00

af Benedetto Della Vedova (TDI) til Kommissionen

(6. oktober 2000)

Om: Deutsche Posts overtagelse af DHL

Det forlyder i pressen, at Deutsche Post AG (DP), det tyske statsejede postvæsen, er ved at overtage DHL-koncernen. Da DP har monopol på besørgelse af breve på under 200 g på det tyske marked, og da

Kommissionen selv har iagttaget, at midler, der indtjenes gennem dette monopol (som siden 1984 altid har givet et betydeligt overskud takket være nogen af de højeste posttakster i Europa, der fastsættes af staten) systematisk anvendes af DP til at opveje de tab, det har på aktiviteter, der er åbne for konkurrence (almindelig kommerciel virksomhed som f.eks. pakkepost, som altid har givet tab), udgør dette indirekte statsstøtte.

Det overskud, der skabes af monopolet, giver DP de finansielle midler, det har brug for til at erhverve kontrol over et stort antal konkurrenter, hvoraf DHL er det sidste eksempel.

Hvor langt er man kommet i de sager, der er anlagt mod DP af Kommissionen (f.eks. den sag, der indledtes i juli 1999 vedrørende statsstøtte og sagerne, der blev indledt i maj og august 2000 vedrørende misbrug af en dominerende stilling inden for den internationale bustransportsektor og postordresektoren), og hvilke skridt vil den tage for at forhindre, at de indtægter, DP har som følge af sin monopolstilling som uden tvivl er alt for store, for så vidt angår forsyningspligtydelser og hverken er berettigede via direktivet om posttjeneste eller EF-traktatens artikel 86, stk. 2, påvirker konkurrenceforholdene inden for postsektoren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(10. november 2000)

På baggrund af en række klager og Førsteinstansrettens kendelse, i henhold til hvilken Kommissionen fejlagtigt har undladt at intervenere i sagen, indledte Kommissionen den 8. august 2000 en formel undersøgelsesprocedure mod det tyske postvæsen, Deutsche Post AG, for misbrug af en dominerende stilling(1). Proceduren vedrører først og fremmest Deutsche Posts takster for pakkeforsendelser for postordrefirmaer. Kommissionens indledende undersøgelser viser, at Deutsche Post indrømmer store postordrefirmaer betydelige rabatter, hvis de forpligter sig til at effektuere alle deres pakkeforsendelser med Deutsche Post. Det medfører, at det ikke har været muligt for private udbydere af pakkeforsendelsestjenester at få fodfæste i Tyskland. I forbindelse med proceduren rejses der endvidere tvivl omkring Deutsche Posts takster for besørgelse af breve inden for rammerne af sit monopol.

På baggrund af de nye beviser vedrørende Deutsche Post AG's kontrakter med de største postordrekunder udvidede Kommissionen den 4. oktober 2000 den formelle procedure, der blev indledt den 8. august 2000 mod det tyske postvæsen(2). Kommissionens undersøgelse af disse kontrakter har afsløret, at de omfatter en kombination af loyalitets- og mængderabatter. Ifølge rabatordningerne indrømmer Deutsche Post rabatter til sine store postordrekunder, hvis de forpligter sig til at sende alle deres pakker samt en årlig minimumsmængde med Deutsche Post AG. Denne rabatordning har medført, at det ikke har været muligt for nogen privat udbyder af pakkeforsendelsestjenester til postordrefirmaer at få fast fodfæste i Tyskland. Rabatter af denne art har en fastlåsende virkning og hæmmer konkurrencen.

Under undersøgelsen af postordresektoren indgav den tyske sammenslutning af postbrugere (DVPT) i februar 2000 en klage over for, hvad der betegnes som alt for høje posttakster for brevforsendelser, som er omfattet af Deutsche Posts monopol. Ifølge sammenslutningen stod taksterne for forsendelse af standardbreve slet ikke i noget rimeligt forhold til den ydede tjeneste. Kommissionen undersøgte sagen og anmodede om yderligere oplysninger fra Deutsche Post.

Det fremgik af en detaljeret sammenligning, hvori der også blev taget hensyn til tjenesteydelsens kvalitet og befolkningstætheden, at tyske kunder betalte langt de højeste takster i Europa.

Den formelle procedure for overtrædelse af EF-traktatens konkurrenceregler indledes med fremsendelse af en meddelelse af klagepunkter. Denne meddelelse, der blev fremsendt til Deutsche Post, indeholdt en detaljeret redegørelse for de fremsatte påstande og forklarer, hvorfor Kommissionen tror, at Deutsche Post har

overtrådt EF-traktatens artikel 82 (tidligere artikel 86). Deutsche Post har ved forberedelsen af sit forsvar ret til at konsultere de relevante dokumenter, der er i Kommissionens besiddelse. Postvæsenet har to måneder til at fremsætte sine synspunkter vedrørende Kommissionens bemærkninger. Deutsche Post kan fremlægge sit eget bevismateriale og kan anmode om en høring, hvor forsvaret også kan forelægges mundtligt.

Kommissionen vil derefter tage stilling til, om den pågældende adfærd skal forbydes. Kommissionen har endvidere beføjelse til at pålægge bøder for overtrædelse af Fællesskabets konkurrenceregler. Bødernes størrelse afhænger af overtrædelsens art og varighed.

I juli 1999 indledte Kommissionen procedurerne med hensyn til ulovlig statsstøtte. Disse procedurer vedrører krydssubsidiering i forbindelse med Deutsche Posts overtagelse af en række indenlandske og udenlandske selskaber ved anvendelse af indtægter fra det generelle brevmonopol samt anvendelse af indtægter fra brevtjenesten til at udligne tab fra pakketjenesten(3).

Efter en række klager indledte Kommissionen i maj 2000 særskilte procedurer for Deutsche Posts misbrug af en dominerende stilling med den begrundelse, at Deutsche Post har forstyrret den internationale posttrafik(4). Kommissionen anklagede Deutsche Post for overtrædelse af Fællesskabets konkurrenceregler ved hyppigt og systematisk at opsnappe indgående grænseoverskridende post, pålægge tillægstakster og forsinke leveringen. Denne sag har ingen direkte indflydelse på de øvrige sager, der er omtalt ovenfor.

(1) Kommissionens pressemeddelelse IP/00/919.

(2) Kommissionens pressemeddelelse IP/00/1108.

(3) Se IP/99/530.

(4) Se IP/00/562.