SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1935/96 af Enrico Ferri (PPE) og Pier Casini (PPE) til Kommissionen (16. juli 1996)

Om: Ny beregning af maelkekvoter og oprettelse af en europaeisk bank for maelkekvoter

I sammenligning med andre EU-lande bliver Italien behandlet urimeligt haardt og reelt forfordelt i forbindelse med tildelingen af de saakaldte maelkekvoter, der ikke er fulgt med tiden og de aendrede produktionsforhold. Der er saaledes behov for et saet nye bestemmelser paa EU-plan for maelkeproduktionssektoren, der er af stor betydning ikke blot for landbruget, men for hele den nationale og internationale oekonomi. Ogsaa paa dette omraade har producenterne krav paa vished om deres rettigheder, hvilket indbefatter kendskab til referencemaengderne inden starten paa hver ny saeson, og hvilket udelukker reduktion af referencemaengderne i loebet af produktionsaaret, saaledes at der ikke gribes forstyrrende ind i allerede indgaaede aftaler med aftagervirksomheder.

Paa denne baggrund bedes Kommissionen soerge for,

1. at EU-institutionerne - under behoerig hensyntagen til naerhedsprincippet - vedtager et regelsaet, der via et program for omstrukturering og omfordeling af den samlede maengde i EU resulterer i en ny beregning af de italienske maelkekvoter.

2. at der paa EU-plan indfoeres en ordning med selvcertifikation for maelkeprodukter, der kan vaere et alternativ til objektiv kontrol, og som ikke indebaerer usikkerhed eller spekulationer.

3. at der oprettes en europaeisk bank for de maelkekvoter, der er tildelt de forskellige producenter i EU, med det formaal at skabe et faelles referencepunkt, der kan sikre en egentlig kompensation paa EU-plan.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (31. juli 1996)

Kommissionen deler ikke de aerede parlamentmedlemmers opfattelse; den mener, at Italien er blevet tildelt favorable maelkekvoter. De samlede, garanterede maengder pr. medlemsstat fastsattes i 1984 paa grundlag af de maengder, der blev produceret i 1981; for Italien og Irland anvendtes imidlertid 1983 som beregningsgrundlag, hvilket var mere fordelagtigt for disse lande. Raadet besluttede endvidere i 1993 at tildele Italien yderligere 900 000 t. Siden da er de individuelle maengder blevet fastsat for de italienske producenter med udgangspunkt i produktionsaaret 1988/89; i tilfaelde af stoerre forsyninger er der blevet korrigeret med forsyningerne i loebet af produktionsaaret 1991/92. I betragtning af stigningen i produktionen har de italienske producenter haft en betydelig fordel i forhold til producenterne i de oevrige medlemsstater.

Med hensyn til det foerste spoergsmaal ville en stigning i de italienske maengder medfoere et stoerre udbud af maelk paa EU-markedet; dette ville ikke vaere acceptabelt paa et tidspunkt, hvor interventionerne i forhold til smoer og skummetmaelkspulver er taget til, og hvor begraensningerne i forbindelse med GATT begynder at vaere maerkbare for flere produkter, bl.a. for ost. Det er ligeledes klart, at en foroegelse af den italienske kvote til gengaeld for en nedskaering af andre medlemsstaters kvoter ville vaere ligesaa uacceptabel.

Hvad angaar det andet spoergsmaal vedroerende indfoerelse af en ordning med selvcertificering for maelkeprodukter, er Kommissionen af den opfattelse, at der siden revisionen af tillaegsafgiftordningen i 1992 er gjort betydelige fremskridt med hensyn til de maengder, der produceres og dermed til den tillaegsafgift, producenterne skal betale. Koebernes anmeldelse i loebet af kvoteaaret af, hvor store maengder producenterne har leveret, er den eneste metode, der goer det muligt at foretage en efterfoelgende kontrol paa grundlag af dokumentation fra producent og koeber. Denne kvoteforvaltningsmetode er endvidere til fordel for producenterne, idet den goer det muligt at foretage udligning paa koeberniveau mellem producenter, der overskrider produktionslofterne, og dem, der ikke naar op til disse lofter.

For saa vidt angaar det tredje spoergsmaal mener Kommissionen, at en overgang fra udligning paa nationalt plan mellem produktioner, der overskrider lofterne, og produktioner, der ikke naar op til disse - til en udligning paa EF-plan, ville medfoere en maerkbar stigning i udbuddet af maelk paa markedet og dermed oege omkostningerne til et niveau, der er uforeneligt med de aktuelle budgetbegraensninger.

Den kvoteordning, der indfoertes i 1992, udloeber den 31. marts 2000. Kommissionen overvejer i oejeblikket at aendre ordningen og paataenker at fremlaegge et forslag for Raadet i 1997.