ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0775/00

af Peter Mombaur (PPE-DE) til Kommissionen

(13. marts 2000)

Om: Gennemførelse af programmer for nuklear sikkerhed i Central- og Østeuropa

Gennemførelsen af programmerne til forbedring af den nukleare sikkerhed i Central- og Østeuropa og i SNG-landene, nemlig Phare- og Tacis-programmerne, synes ikke at forløbe helt, som det var forventet på planlægningsstadiet. Til belysning af denne situation bedes Kommissionen sende Parlamentet en ajourført opgørelse over de hidtidige udgifter. I denne opgørelse skal anføres, hvor store beløb, der siden 1996 årligt er blevet stillet til rådighed. Desuden udbedes en meddelelse om, hvor store beløb der årligt er blevet bevilliget af Rådet og Europa-Parlamentet sammenlignet med de faktisk afholdte udgifter.

Kommissionen bedes desuden redegøre nærmere for dens forslag til den videre organisatoriske gennemførelse af programmet og om fordelingen af ansvaret for den tekniske og administrative afvikling, herunder også et skøn over, hvor lang tid det vil tage igen at bringe projektet i overensstemmelse med de fastsatte tids- og projektplaner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(23. maj 2000)

Kommissionen er i færd med at udarbejde en meddelelse til Parlamentet og Rådet om nuklear sikkerhed i Centraleuropa og i De Nye Uafhængige Stater. Denne meddelelse vil omhandle de foranstaltninger, Kommissionen har gennemført i tidsrummet 1990-1999, herunder situationen omkring indgåelse af kontrakter vedrørende nukleare sikkerhedsprojekter under PHARE og TACIS, ligesom den vil indeholde forslag, der skal gennemføres i tiden fremover. Det er meningen, at denne meddelelse skal offentliggøres inden for de nærmeste måneder. Eftersom det ærede medlems spørgsmål falder inden for rammerne af denne planlagte meddelelse, vil det være hensigtsmæssigt at afvente dens offentliggørelse. Med hensyn til det ærede medlems spørgsmål om en planlagt omfordeling af det tekniske og administrative ansvar på det nukleare sikkerhedsområde, drøftes dette spørgsmål stadig internt i Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1857/00

af Joan Colom i Naval (PSE) og Alonso Puerta (GUE/NGL) til Rådet

(13. juni 2000)

Om: Valg af sprog i Rådets pressemeddelelser

Kan Rådet oplyse, hvilken sprogpolitik det fører, og hvilken praksis det anvender ved ekstern orientering?

Er det korrekt, at de pressemeddelelser, som udsendes efter møderne i Rådet, kun er på fransk og engelsk?

Er der i løbet af de seneste fem år fremsat protester fra regeringen i nogen medlemsstat eller forslag om at ændre denne politik?

Svar

(23. oktober 2000)

De pressemeddelelser, som Pressetjenesten ved Generalsekretariatet for Rådet udsender efter Rådets samlinger eller efter andre begivenheder i Rådets regi (associerings- og samarbejdsråd, undertegnelse af aftaler med tredjelande osv.), foreligger på alle EU' officielle sprog. De udsendes både via postvæsenet og elektronisk og findes desuden på Rådets hjemmeside på Internettet.

Pressemeddelelsernes originale tekst udarbejdes under eller umiddelbart efter afslutningen af Rådets drøftelser eller andre begivenheder som regel på engelsk eller fransk, alt efter hvilke baggrundsdokumenter der findes.

Arbejdet med at oversætte pressemeddelelserne til de øvrige 10 EU-sprog går straks i gang. Imidlertid må der nødvendigvis beregnes en vis tid til oversættelsesarbejdet, og der kan derfor gå nogen tid, fra den originale tekst foreligger, og til den foreligger på de andre sprog.

Samtlige disse tekster stilles til pressens rådighed på stedet og indlæses straks på Rådets hjemmeside under rubrikken Newsroom/Dernières nouvelles. Postforsendelsen til ca. 2000 adressater finder sted, når teksten foreligger på samtlige sprog.

For så vidt angår det ærede medlems tredje spørgsmål modtog Rådets generalsekretær i 1998 en henvendelse fra Frankrigs faste repræsentant, som fandt, at oversættelsen til fransk tog for lang tid.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0947/00

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(29. marts 2000)

Om: De galiciske skaldyrsfiskeres indkomst og social sikring

I Galicia er der 8 500 kvinder, der fisker skaldyr stående med licens udstedt af de lokale fiskerimyndigheder i Galicia. I 1993 vedtog Galicia en fiskerilov, i henhold til hvilken disse skaldyrsfiskere med henblik på social sikring skulle tilslutte sig den særlige ordning for beskæftigede på havet som selvstændige for egen regning. Da disse arbejdstageres indkomst er meget lav (gennemsnitlig 300 000 PTS om året), er der efter stiltiende aftale mellem myndighederne og den pågældende sektor endnu ikke foretaget nogen indbetaling svarende til socialsikringsbidraget, 168 000 PTS årligt, dvs. 56 % af deres samlede indkomst.

For nylig fremsatte lokalregeringen i Galicia imidlertid krav om en officiel tilmelding til den særlige ordning for beskæftigede på havet (Instituto Social de la Marína), da man i modsat fald ikke ville forny licensen for de pågældende arbejdstagere. Arbejdstagerne har krævet en måneds frist til forhandlinger mellem dem og de lokale og nationale myndigheder med henblik på fastlæggelse af et beregningsgrundlag, som f.eks. størrelsen af bidrag i forhold til indkomst eller arbejdstid (gennemsnitlig 4 timer dagligt, i 8-10 dage om måneden, 10 måneder om året).

Hvorledes stiller Kommissionen sig til, at visse arbejdstagere afkræves et socialsikringsbidrag på 56 % af deres indkomst?

Har Kommissionen kendskab til lignende tilfælde i Den Europæiske Union, hvor socialsikringsbidraget udgør mere end 50 % af en arbejdstagers indkomst?

Vil Kommissionen efter anmodning fra den pågældende medlemsstat kunne yde støtte, således at de pågældende kvinder fortsat kan udøve deres erhverv, uden at dette resulterer i en uforholdsmæssig stor reduktion af deres begrænsede indkomst?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. juni 2000)

Kommissionen gør det ærede medlem opmærksom på, at størrelsen af socialsikringsbidraget udelukkende hører under medlemsstaternes kompetence.

De oplysninger, Kommissionen har til rådighed om social sikring, er anført i publikationen Mutual Information System on Social Protection in the member States of the European Union, hvor der findes detaljerede oplysninger om de forskellige ydelser i de forskellige medlemsstater. Der er direkte adgang til denne publikation over internet på følgende adresse:

http://europa.eu.int/comm/employment_social/soc-prot/missoc98.

Kommissionen kan ikke indføre en støtteordning, der gør det muligt delvis at overtage de sociale bidrag. Noget sådant falder ikke ind under finansieringsmulighederne i henhold til Kommissionens budget.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2065/00

af Vitaliano Gemelli (PPE-DE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Anerkendelse af kvalifikationsbeviser

Medlemsstaternes anerkendelse af kvalifikationsbeviser i EU er et meget vigtigt spørgsmål, som direkte berører borgerne og begrænser deres fri bevægelighed og ret til at etablere sig som erhvervsdrivende.

Kommissionen bedes derfor oplyse:

- om det vil være muligt for Kommissionen at udarbejde et initiativ med henblik på at etablere en europæisk erhvervskompetencegivende eksamen, som skal bygge på en fælles læseplan, hvor der i samarbejde med medlemsstaterne skal fastsættes eksamensfag for hvert enkelt erhverv, og som skal afholdes regelmæssigt og samtidigt i alle medlemsstater med henblik på at fastlægge en juridisk status for europæiske erhvervsdrivende, som godkendes overalt i Unionen?

- Kvalifikationsbeviserne bør udstedes uden begrænsninger, eller der kan eventuelt regelmæssigt fastsættes et loft over antallet af beståede kandidater, hvis noget sådant anses for nødvendigt på grundlag af en analyse af efterspørgslen på arbejdsmarkedet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. juli 2000)

Først og fremmest bør det ærede parlamentsmedlem se på Kommissionens svar på de skriftlige forespørgsler E-2378/94 (Pack)(1) og E-3037/95 (Schnellhardt)(2).

Herudover finder Kommissionen, at spørgsmålet vedrørende en europæisk kompetencegivende eksamen og dermed vedrørende harmonisering af uddannelserne også bør ses i sammenhæng med artiklerne 149 og 150 i EF-traktaten (de tidligere artikler 126 og 127). Heri refereres specifikt til udelukkelsen af enhver mulighed for harmonisering af disse systemer.

Da der ikke findes fællesskabsbestemmelser vedrørende indhold og struktur af uddannelserne i medlemsstaterne, kan værtsmedlemsstaten kræve af den tilrejsende, at han fører bevis for et vist niveau af kundskaber i forhold til de krav, der er lovmæssigt fastsat i den pågældende medlemsstat for at kunne få adgang til en erhvervsmæssig uddannelse. Medlemsstaterne bør dog i medfør af artiklerne 12, 149 og 150 i EF-traktaten (tidligere artikler 6, 126 og 127) i forbindelse med tilmeldingsprocedurerne for personer, der er i besiddelse af kompetencegivende eksamensbeviser fra andre medlemsstater, afstå fra enhver form for direkte eller indirekte diskrimination baseret på nationalitet.

(1) EFT C 152 af 19.6.1995.

(2) EFT C 91 af 27.3.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1492/00

af Mauro Nobilia (UEN) til Kommissionen

(11. maj 2000)

Om: Breda-Omeca

Virksomheden Breda-Omeca i Reggio Calabria anvendte fra 1965 og frem til 1992 asbest og asbestholdige materialer til isolation i jernbanevogne. Med den italienske lov nr. 257 fra 1992 og nr. 271 fra 1973 indførtes der forbud mod brugen af asbest i byggematerialer, og samtidig indførtes en ordning om

adgang til visse former for erstatning for personer, der har arbejdet med asbest i mindst 10 år. Medarbejderne ved Breda-Omeca har imidlertid stadig ikke fået tilkendt erstatning, selv om der i adskillige tekniske undersøgelser er fundet spor af blå asbest. Endvidere arbejder Breda-Omecas medarbejdere stadig i de samme lokaler, selv om det adskillige gange er fastslået, at de er forurenet med asbest.

Kan Kommissionen på denne baggrund:

1. oplyse, om ovenstående er korrekt?

2. undersøge, om tilstedeværelsen af et stort antal medarbejdere i de asbestforurenede lokaler ikke er i strid med EU's bestemmelser om beskyttelse af arbejdstagerne mod kræftfremkaldende stoffer på arbejdspladsen?

3. oplyse, om medarbejderne ved denne virksomhed, som i årevis har arbejdet med asbest, ikke ifølge EU's bestemmelser har ret til erstatning?

4. om fornødent rette henvendelse til de italienske myndigheder for at udvirke, at arbejdstagerne ved Breda-Omeca i Reggio Calabria tilkendes den lovfastsatte erstatning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(27. juni 2000)

Kommissionen er ikke informeret om det særlige tilfælde, som det ærede parlamentsmedlem omtaler.

Men beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest behandles af Rådets direktiv 83/477/EØF af 19. september 1983(1) som ændret ved Rådets Direktiv 91/382/EØF af 25. juni 1991(2), som indeholder særlige bestemmelser til forebyggelse af de sundhedsskadelige virkninger ved asbest. Dette direktiv er blevet korrekt gennemført i italiensk lovgivning.

Eventuelle tilfælde af overtrædelse af de nationale gennemførelsesbestemmelser til ovennævnte direktiv skal rapporteres til de kompetente italienske myndigheder med ansvar for kontrol og tilsyn med de nationale bestemmelser. Disse myndigheder skal organisere og gennemføre de inspektioner og undersøgelser, der er nødvendige for en korrekt anvendelse af disse foranstaltninger.

Selvom Kommissionens henstilling 90/326/EØF af 22. maj 1990(3) til medlemsstaterne om vedtagelse af en europæisk liste over erhvervssygdomme omhandler alle sygdomme i forbindelse med udsættelse for asbest, er udbetaling af erstatning for erhvervssygdomme og særlige socialsikringsydelser et anliggende for myndighederne i de enkelte medlemsstater.

(1) EFT L 263 af 24.9.1983.

(2) EFT L 206 af 29.7.1991.

(3) EFT L 160 af 26.6.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1417/00

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(5. maj 2000)

Om: Kapitalinvesteringer

Kan Kommissionen give en oversigt over kapitalinvesteringer siden 1988 i hver enkelt medlemsstat inden for følgende kategorier:

- olie- og gasudvinding

- den forarbejdende industri

- distribution

- hotel og catering

- finanstjenester for erhvervslivet

- transport og kommunikation

- private boliger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(3. juli 2000)

Kommissionen tilsender direkte det ærede medlem og Europa-Parlamentets Generalsekretariat de ønskede oplysninger, men vil gerne knytte følgende bemærkninger hertil: Oplysningerne er baseret på nationalregnskabssystemet ENS 79 og den systematiske fortegnelse over økonomiske aktiviteter i De Europæiske Fællesskaber/klassifikation og fortegnelse over input-output (NACE-CLIO).

Tallene viser de pågældende branchers investeringer (faste bruttoinvesteringer), og ikke deres udgifter til investeringsprodukter.

De brancher, som der foreligger tal for, afviger en smule fra de brancher, der nævnes i spørgsmålet: med hensyn til byggeri skelnes der ikke mellem private og andre ejere, finansielle tjenester omfatter kun kredit og forsikring, og transport og kommunikation er ofte slået sammen.

Det skal i øvrigt nævnes, at det nye nationalregnskabssystem ENS 95 har udvidet investeringsbegrebet til også at omfatte visse immaterielle investeringer (programmel og databaser, litterære værker og andre kunstværker), udgifter til mine- og olieprospektion uanset resultatet heraf, udgifter til udvikling af programmel samt civilt udstyr på det militære område (bl.a. bygninger, lufthavne, hospitaler og køretøjer).

Det er baggrunden for, at tallene i henhold til ENS 95, der skal være Eurostat i hænde i september 2000, for 1995 vil vise en stigning i beløbene på mellem 3,8 % for Portugals vedkommende og 17,1 % for Danmarks vedkommende.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1775/00

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(9. juni 2000)

Om: Beskatning i Østrig af renter fra udenlandske konti og af udbytte fra udenlandske aktier

De østrigske skattelove er i forbindelse med Østrigs tiltrædelse til Den Europæiske Union blevet ændret og revideret flere gange med henblik på gennemførelse af direktiver og sikring af de grundlæggende frihedsrettigheder.

Paragraf 97 og 37, stk. 1 og 4, i den østrigske lov om indkomstskat rummer imidlertid bestemmelser om beskatning på op til 50 % af udbytte af udenlandske aktier mod 25 % af østrigske aktier. Disse bestemmelser rammer navnlig også indehavere af udenlandske konti. De ovenfor anførte bestemmelser i østrigsk ret medfører nemlig, at udbytte, renter og andre indtægter fra østrigske aktier og renter af investeringer i østrigske kreditinstitutter, også når de er baseret på bankforretninger, slutbeskattes med en udbytteskat på 25 % og altså holdes uden for indkomstskattegrundlaget. Efter anmodning kan disse indkomster dog også medtages i indkomstskattegrundlaget og beskattes da med halv skattesats idet beskatning med halv sats ikke nødvendigvis altid er den gunstigste variant.

Udbytte, renter og andre indtægter fra udenlandske aktier og renter af investeringer i udenlandske kreditinstitutter er imidlertid undtaget fra bestemmelserne om slutskat. De indkomstbeskattes derfor i fuldt omfang, da der ikke gælder nogen halv skattesats.

Med disse bestemmelser pålægger Østrig modtagerne af udenlandske udbytter og alle sparere, der ikke har konto i en østrigsk bank, dobbelt skattesats.

Mener Kommissionen, at bestemmelserne i de ovenfor anførte paragraffer opfylder bestemmelserne om fri bevægelighed for kapital i EU, navnlig EF-traktatens artikel 56, stk. 1, sammenholdt med artikel 58, stk. 1, litra a) og b), og stk. 3?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(27. juli 2000)

Ifølge Østrigs skattelovgivning lægges udbytte (og anden indkomst fra aktiebesiddelse) fra udenlandske selskaber samt renteindtægter fra udenlandske kreditinstitutter oven i anden personlig indkomst hos personer, der er bosiddende i Østrig, og beskattes sammen med denne anden indkomst.

Hvis denne kapital i stedet hidrører fra østrigske selskaber eller østrigske kreditinstitutter, anvendes en skattesats på 25 %. Endvidere kan østrigske skatteydere anmode om skattetilbagebetaling, hvis den indkomstskattesats, der finder anvendelse på deres indkomstniveau, er lavere end 25 %.

Hvad angår udbytte fra østrigske selskaber, kan de østrigske skatteydere desuden anmode om, at de beskattes med det halve af den skattesats, der finder anvendelse på deres samlede indkomst, inklusive indkomsten fra udbytte. Denne mulighed kan være endnu mere favorabel end den ovennævnte anden mulighed.

Denne sag behandles for øjeblikket i Domstolen efter EF-traktatens (sag C-516/99) artikel 234 (tidligere artikel 177). I sine bemærkninger til Domstolen har Kommissionen konkluderet, at ovennævnte bestemmelser i Østrigs skattelovgivning udgør en uberettiget restriktion i de frie kapitalbevægelser og derfor er uforenelige med EF-traktatens artikel 56 (tidligere artikel 73 B).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0427/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. februar 2000)

Om: Spaniens tildeling af EFRU-midler under mål 1 til Galicien

I sit svar af den 21. december på min forespørgsel (E-1433/99)(1) om denne sag oplyste medlem af Kommissionen, Michel Barnier, at den spanske stat i Galicien anvendte EFRU-midler i størrelsesordenen 553,86 mio. i perioden 1994-1999. Ifølge kommissæren udgjorde dette beløb 12,09 % af de samlede bevillinger til de spanske selvstyrende regioner under mål 1, mens Galiciens befolkning udgør 11,67 % den samlede befolkning i mål 1-områderne.

I sit svar tager Kommissionen åbenbart kun de midler i betragtning, som den spanske stat bevilger til de selvstyrende regioner, og som disse skal forvalte direkte. Det er imidlertid velkendt, at disse midler kun udgør 45 % af de samlede bevillinger, som Spanien modtager fra EU, og mit spørgsmål drejede sig specifikt om anvendelsen af de 55 %, som den spanske stat forbeholder sig ret til at anvende til en centralt gennemført politik, der i mange tilfælde ikke falder ind under mål 1.

Kan Kommissionen derfor oplyse, hvor stor en andel af de resterende 55 % af de samlede EFRU-midler under mål 1, som den spanske stat modtog, der anvendtes i Galicien? I hvor høj grad kan der tages hensyn til disse tal ved godkendelsen af EF-støtterammen for 2000-2006?

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 2.

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(24. juli 2000)

Den støtte, som de selvstyrende regioner i Spanien forvalter direkte, udgjorde i programmeringsperioden 1994-1999 35 % af de samlede bevillinger fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til Spanien, mens resten blev forvaltet af den spanske stat i forbindelse med de tværregionale interventioner.

I samme periode modtog Galicien ifølge de seneste oplysninger 10,55 % af de tværregionale midler, hvilket svarer til 1,140 mio..

Med hensyn til programmeringsperioden 2000-2006 forhandles der øjeblikket om EF-støtterammen for regioner, der er støtteberettigede under mål 1. De spanske myndigheder har imidlertid allerede foretaget en vejledende fordeling af strukturfondsmidlerne for disse regioner. Ifølge den vil Galicien modtage 13,8 % af de pågældende midler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1522/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(12. maj 2000)

Om: EU-borgeres jordkøb i Rumænien og Bulgarien

Kan Kommissionen oplyse, hvilken retlig status der i øjeblikket gælder i forbindelse med EU-borgeres jordkøb, dvs. køb af såvel land- som skovbrugsarealer, i de to ansøgerlande Bulgarien og Rumænien? Kan

Kommissionen specielt oplyse, hvilken retlig status (fysisk person, selskab, selskab med blandet kapital, etc.) en køber skal have, og hvilke lofter der gælder for et sådant jordkøb? Kan Kommissionen endvidere oplyse, om den nuværende retsstilling på dette område i Bulgarien og Rumænien kan sammenlignes med den i EU-medlemsstaterne, hhv. om der her stadig er behov for tilpasninger i forbindelse med tiltrædelsesprocessen, således at den i de to lande gældende lovgivning bliver forenelig med EU-retten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(20. juni 2000)

EF-virksomheder, der er etableret i Bulgarien, herunder virksomheder med 100 % udenlandsk kapital, kan i erhvervsøjemed købe fast ejendom, og herunder landbrugsjord. Udenlandske privatpersoner og juridiske personer kan erhverve bygninger og begrænsede ejendomsrettigheder til bulgarsk jord, forudsat at de bulgarske myndigheder giver deres tilladelse. Der gælder ingen lofter for jordkøb. Grundloven tillader ikke udlændinge at foretage andre former for jordkøb.

Ifølge den rumænske grundlov har udenlandske statsborgere ikke ret til at købe jord. I almindelighed kan udlændinge (fysiske eller juridiske personer) ikke købe fast ejendom. I henhold til lov nr. 18/1991 om landejendomme kan personer, som ikke er rumænske statsborgere og som ikke er bosat i Rumænien, og juridiske personer, som ikke har rumænsk nationalitet og hovedsæde i Rumænien, ikke erhverve ejendom af nogen art. Virksomheder fra Fællesskabet, der er etableret i Rumænien, kan dog erhverve den jord, der er nødvendig for deres erhvervsudøvelse. Der gælder ingen lofter for EF-virksomheders jordkøb.

Den nuværende juridiske situation vedrørende erhvervelse af fast ejendom i disse lande kan således ikke sammenlignes med situationen i medlemsstaterne og er ikke forenelig med Fællesskabets regelværk. For at gøre lovgivningen forenelig med Fællesskabets regelværk på tiltrædelsestidspunktet må Rumænien og Bulgarien give EU-borgere samme rettigheder som deres egne statsborgere med hensyn til jordkøb.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2303/00 af Carmen Cerdeira Morterero (PSE) til Kommissionen. Equal-programmet og Ceuta.



EF-Tidende nr. 081 E af 13/03/2001 s. 0186 - 0186



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2303/00 af Carmen Cerdeira Morterero (PSE) til Kommissionen (11. juli 2000) Om: Equal-programmet og Ceuta Kan Kommissionen oplyse, hvilket beløb der over Equal-programmet vil blive ydet til den spanske region Ceuta i den kommende periode? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou (15. september 2000) Det er for tidligt at udtale sig om, hvilke beløb der vil blive tildelt til den spanske region Ceuta i henhold til fællesskabsinitiativet Equal. Det er nødvendigt at vente, indtil det spanske program for fællesskabsinitiativer er blevet godkendt og de forskellige projekter udvalgt.