ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2319/98

af José Apolinário (PSE) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: Stoette efter EFRU-forordningens artikel 10 til de indre omraader af Portugal

Kan Kommissionen oplyse, i hvilken udstraekning de meget store omraader i det indre Portugal har modtaget EU-stoette efter EFRU-forordningens artikel 10 i perioden 1994-1999, og hvilken stoette de paaregnes at modtage i perioden 2000-2006?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(15. oktober 1998)

Portugal deltager i 31 pilotprojekter efter artikel 10 i forordningen om Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (EFRU)(1) for perioden 1994-1999. De samlede omkostninger ved disse projekter andrager 39,4 mio. ECU og EFRU's stoette 22,5 mio. ECU. En tabel med yderlige oplysninger sendes direkte til det aerede medlem og Europa-Parlamentets generalsekretariat.

Desuden agter Kommissionen i forbindelse med udvaelgelsesproceduren for indkaldelse af forslag til RECITE II for perioden 1994-1999 at godkende omkring 25 projekter, der involverer portugisiske partnere. Det tilsvarende finansielle tilskud til de portugisiske partnere vil andrage ca. 9 mio. ECU.

For finansieringsperioden 2000-2006 foreslaar Kommissionen at tildele 1 % af strukturfondsmidlerne til innovative foranstaltninger og pilotprojekter, hvoraf 0,7 % tildeles til innovative projekter og 0,3 % til teknisk bistand. Emneomraaderne er endnu ikke blevet foreslaaet. Det paataenkes desuden ikke at foretage en forhaandstildeling pr. medlemsstat.

(1) EFT L 193 af 31.7.1993.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3653/98

af Amedeo Amadeo (NI) til Raadet

(4. december 1998)

Om: Brug af politisk magt, faellesskabssvindel og politisk uvaesen

Den respekterede italienske ugeavis Panorama bragte i sin udgave af 5. november 1998 en rapport om en raekke tilfaelde af korruption, hvori Kommissionen skulle vaere indblandet i foerste person, dvs. netop den institution, der regelmaessigt klager over ineffektivitet, forsinkelser og korruption i de enkelte medlemsstater.

Ifoelge naevnte ugeavis skulle Edith Cresson, tidligere premierminister i den franske regering og i dag komissionsmedlem med ansvar for forskning, vaere involveret i en kompliceret affaere bestaaende af en sammenblanding af forretningstransaktioner og politik.

Faktisk skulle Edith Cressons tandlaege have bistaaet hende i Bruxelles uden at modtage loen, men med hjaelp fra Perry, entreprenoer og indehaver af Perry-Lux-agenturet, der efterhaanden er beroemt for sin indblanding i faellesskabskorruptionssager, til gengaeld for en eventuel konsulentbistand, som Edith Cresson - i sandhedens interesse - ikke gjorde noget for at fremme. I stedet gav Edith Cresson tandlaegen og dennes soen forskningskontrakter af en type, der hidtil havde vaeret forbeholdt kontinentets mest eminente laegevidenskabelige autoriter med henblik paa udarbejdelse af vigtige rapporter.

Agter Raadet straks at reagere paa disse afsloeringer og forelaegge alle de forklaringer, der er noedvendige for at afklare en situation, der bringer samtlige Den Europaeiske Unions institutioner i miskredit?

Svar

(8. februar 1999)

Det tilkommer ikke Raadet at kommentere de paastande, der er indeholdt i det aerede medlems forespoergsel.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3422/98

af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen

(24. november 1998)

Om: Fjernelse af handelshindringer

Kommissionen har forelagt et forslag til Raadets forordning (EF) om indfoerelse af en interventionsmekanisme for Kommissionen med henblik paa at bringe bestemte handelshindringer til ophoer (KOM(97) 0619-97/0330(CNS)(1).

Vil Kommissionen sammen med medlemsstaterne finde frem til en aftale om hurtig anvendelse af traktatens artikel 169 isaer i tilfaelde, hvor handelshindringerne goer det noedvendigt med en hurtig loesning, frem for at benytte traktatens artikel 235 som retsgrundlag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(29. januar 1999)

I Raadets forordning (EF) 2679/98 af 7. december 1998 om det indre markeds funktion med hensyn til fri bevaegelighed for varer mellem medlemsstaterne(2) indfoeres der en advarsels- og tilsynsmekanisme samt en interventionsmekanisme for den paagaeldende medlemsstat og for Kommissionen med henblik paa meget hurtigt at kunne bringe de paagaeldende hindringer til ophoer. Retsgrundlaget er valgt paa grund af det forhold, at EF-traktaten med henblik paa vedtagelse af en saadan forordning ikke rummer andre befoejelser end dem, der er omhandlet i artikel 235.

Med forelaeggelsen af dette forslag til forordning efterkom Kommissionen den opfordring, Det Europaeiske Raad i Amsterdam havde rettet til den. Indfoerelsen af en advarsels- og tilsynsmekanisme for at kunne reagere paa bestemte typer handelshindringer er paa ingen maade i modstrid med Kommissionens erklaerede hensigt om at fastsaette strenge frister for de procedurer, det maatte vaere noedvendigt at indlede i medfoer af EF-traktatens artikel 169 i de tilfaelde, som ikke kan loeses gennem ivaerksaettelsen af forordningen.

(1) EFT C 10 af 15.1.1998, s. 14.

(2) EFT L 337 af 12.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2931/98

af Gérard Caudron (PSE) til Kommissionen

(2. oktober 1998)

Om: Lastbilchauffoerer

I den seneste tid har der vaeret mange demonstrationer blandt lastbilchauffoerer i hele Unionen. Deres vigtigste krav vedroerer arbejdstiden.

Dette krav er blevet forstaerket af, at muligheden for cabotagekoersel formodentlig vil betyde, at der fra virksomhedernes side laegges oeget pres paa den effektive arbejdstid for at faa lastvognene udnyttet mest muligt.

Bortset fra at lastbilchauffoerernes livskvalitet vil blive forringet, maa vi heller ikke glemme disse foranstaltningers betydning for faerdselssikkerheden. Det skulle vaere overfloedigt at naevne den lange raekke af ulykker, som har sat spoergsmaalstegn ved, om chauffoererne er for traette. Vi maa ikke lukke oejnene for disse indirekte og ofte dramatiske konsekvenser.

Ville det ikke vaere muligt, dels at harmonisere lastbilchauffoerernes arbejdstid i hele Den Europaeiske Union, dels at undersoege kabotagekoerslens foelgevirkninger for dem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(26. november 1998)

Kommissionen har til hensigt om kort tid at fremlaegge en pakke forslag med henblik paa at give de arbejdstagere, som ikke paa nuvaerende tidspunkt falder ind under Raadets direktiv 93/104/EF(1) om visse aspekter i forbindelse med tilrettelaeggelse af arbejdstiden (Arbejdstidsdirektivet), beskyttelse mod de negative virkninger for sundhed og sikkerhed, som skyldes overdreven lang arbejdstid, utilstraekkelig hvile eller nedbrydende arbejdsmoenstre. Pakken omfatter et forslag til aendring af arbejdstidsdirektivet, saa det omfatter alle ikke-mobile arbejdstagere i vejtransport samt et forslag til et specifikt direktiv om arbejdstid for mobile arbejdstagere i vejtransport. Sidstnaevnte forslag tager fuldt ud hensyn til de resultater, man saa vidt har naaet i forhandlingerne mellem arbejdsmarkedets parter inden for vejtransport, og det indeholder ogsaa bestemmelser om selvstaendige chauffoerer og mobile arbejdstagere i transportvirksomheder, der arbejder for egen regning.

Kommissionens seneste beretning om cabotage(2) viser, at andelen af cabotageoperationer paa nationale markeder i 1995 var ca. 0,25 %. Denne situation forventes ikke at aendres betydeligt efter ophaevelse af cabotagekvoter efter den 1. juli 1998. Det er naturligvis for tidligt at samle statistikker om situationen efter den 1. juli 1998, men der er i den seneste tid tegn paa reduceret anvendelse af cabotagetilladelser i 1996 og 1997, hvilket nok stoetter konklusionerne i ovennaevnte beretning fra Kommissionen.

(1) EFT L 307 af 13.12.1993.

(2) KOM(98) 47 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3513/98

af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Varemaerkeforfalskede og piratkopierede varer

I forbindelse med Forslag til Raadets forordning (EF) 3295/94 om foranstaltninger med henblik paa at forbyde overgang til fri omsaetning, udfoersel, genudfoersel og henfoersel under en suspensionsprocedure af varemaerkeforfalskede og piratkopierede varer (KOM(98) 0025-98/0018 ACC)(1) understreges det, at denne ordning er stillet over for saerlige vanskeligheder som foelge af, at bestemmelserne paa faellesskabsplan kun kan have en vis raekkevidde, idet gennemfoerelsesbestemmelserne fastlaegges i de nationale lovgivninger.

Kan Europa-Kommissionen ud fra hensynet til oekonomien foretage en harmonisering med henblik paa en faktisk gennemfoerelse af de vigtigste bestemmelser paa dette omraade?

(1) EFT C 108 af 7.4.1998, s. 63.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2996/98

af Odile Leperre-Verrier (ARE) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Strengere europaeiske saerbestemmelser for bjergveje

Transporten af farlige stoffer ad landevej i bjergomraader er forbundet med mange problemer og giver anledning til bekymring blandt dem, der bor langs disse veje. En ulykke paa den franske landevej 205, i kommunen Servoz (Haute-Savoie), i maj maaned, hvor der loeb pesticider ud paa koerebanen, har endnu engang vist, hvor stor en risikofaktor trafikken gennem Mont Blanc-tunnelen udgoer for brugerne og befolkningen i de omkringliggende kommuner.

Agter Kommissionen paa baggrund heraf at indfoere saerbestemmelser for transport af farlige stoffer ad bjergveje, der er strengere end de nugaeldende, og som omfatter

- en hastighedsbegraensning for de koeretoejer, der transporterer saadanne stoffer,

- saerlige krav til emballeringen (stoedsikre beholdere)

- og fastlaeggelse af foelsomme bjergruter, hvor denne transport skal ske i konvoj, hvilket ville goere det muligt - ud over en strengere kontrol - at indfoere en obligatorisk hastighedsbegraensning.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(5. november 1998)

Raadets direktiv 94/55/EF af 21. november 1994 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej(1) (randnummer 10599 i bilag B) tillader medlemsstater at indfoere supplerende sikkerhedsforanstaltninger eller restriktioner vedroerende koeretoejer, der koerer paa broer eller i tunneler, samt indfoere krav om, at disse koeretoejer skal koere ad bestemte ruter for at undgaa relativt farlige veje.

Denne bestemmelse goer det derfor muligt for medlemsstaterne at traeffe specifikke sikkerhedsforanstaltninger for bestemte omraader saasom en tunnel eller en bjergvej. Kommissionen er enig i, at medlemsstaterne er de bedste til at traeffe saadanne foranstaltninger og har derfor ikke til hensigt at stille forslag om faellesskabslovgivning for transport af farligt gods ad veje i specifikke omraader.

(1) EFT L 319 af 12.12.1994.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3857/98

af Maren Guenther (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: GD VIII - SCR

Der blev foretaget en ny opdeling af Kommissionens forvaltningsstrukturer som foelge af omstrukturering af GD VIII og oprettelse af SCR. Medens SCR er placeret i Charlemagne 3 i Bruxelles, har Kommissionen truffet afgoerelse om at placere GD VIII i rue de Genève. Men begge de to tjenestegrene i Kommissionen er meget naert knyttet til hinanden paa grund af deres arbejdsfacon. F.eks. skal de noedvendige dokumenter konstant cirkulere mellem de to steder, hvilket medfoerer stort tidsspilde, skader effektiviteten og foraarsager store finansielle udgifter.

Af hvilke grunde har Kommissionen valgt en saa uhensigtsmaessig lokal opdeling af de to tjenestegrene?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(29. januar 1999)

Oprettelsen af SCR har ikke kun haft indvirkning paa SCR. Der er ogsaa blevet trukket personale til i stort tal fra GD IA og IB. Paa grund af SCR's endelige stoerrelse (650 ansatte) kunne det ikke lade sig goere at placere denne tjenestegren i sin helhed i Charlemagne-bygningen, hvor kun tredje sal benyttes til dette formaal. Resten af SCR har til huse i Belliard 28/Science 14-komplekset.

Den interne omstrukturering af GD VIII efter oprettelsen af SCR medfoerte ikke nogen ekstra flytning af tjenestegrenene fra rue de Genève. GD VIII har nemlig vaeret placeret der siden flytningen fra Berlaymont-bygningen. Det viste sig imidlertid at vaere muligt at samle hele personalet i én bygning (Genève 12). Det er meningen, at GD VIII skal flytte tilbage til centrum (EU-kvarteret) senest naar Kommissionen igen flytter ind i Berlaymont-bygningen, hvilket er planlagt til aar 2002.

Kommissionen er helt paa det rene med, at dette ikke er nogen optimal loesning. Paa grund af de budget- og lokalemaessige begraensninger har den imidlertid ikke noget bedre alternativ at foreslaa paa nuvaerende tidspunkt. Spoergsmaalet behandles inden for rammerne af Decode og de finansielle overslag for 2000-2006 for budgettets sektion V.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3257/98

af Francisco Sanz Fernández (PSE) til Kommissionen

(28. oktober 1998)

Om: Kultur og strukturfondene

Vil Kommissionen oplyse antallet, arten og omfanget af de stoetteordninger, som den gennem strukturfondene har ydet til kultursektoren (infrastruktur, kulturarv, kunst, boeger og laesning, ny teknologi, osv.) i perioden 1994-1998?

Vil Kommissionen praecisere sit svar for hvert enkelt operationelt program?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(8. december 1998)

Som det fremgaar af Kommissionens meddelelse "Samhoerighedspolitik og kultur - Et bidrag til beskaeftigelsen"(1), er det ikke muligt at frembringe noejagtige oplysninger om stoette ydet til kultursektoren under strukturfondenes mainstreaming-operationer. Det skyldes, at Kommissionens rolle er at vedtage og samfinansiere programmer. De enkelte projekter, som programmerne bestaar af, udvaelges og forvaltes i medlemsstaterne. Da kultursektoren endvidere ikke er en homogen stoerrelse, og da der er store forskelle i definitionen og den statistiske klassifikation af kultur, er det umuligt at sikre en noejagtig, systematisk indsamling af data.

Kommissionen har i stedet offentliggjort nogle eksempler paa god praksis, blandt andet i ovenstaaende meddelelse eller senest i publikationen "Kulturen, et aktiv for regionerne", som raekker langt ud over strukturfondene, og som vil blive sendt direkte til det aerede parlamentsmedlem og Parlamentets sekretariat.

For saa vidt angaar det saerlige tilfaelde med pilotprojekter under artikel 10 i forordningen for Den Europaeiske Fond for Regional Udvikling(2), har Kommissionen lanceret et program med 32 projekter om kulturel nyskabelse med et samlet EF-bidrag paa 15 mio. ecu. Disse nyskabende aktioner sigter mod at undersoege kulturens potentiale som loeftestang for lokal udvikling, navnlig gennem brug af ny teknologi, og bidrage til at styrke Faellesskabets samhoerighed og territoriale udvikling, isaer ved hjaelp af overfoersel af know-how. Projekterne er endnu ikke afsluttede og vil blive evalueret, saa man kan drage forskellige operationelle konklusioner med henblik paa regionalpolitikken.

(1) KOM(96) 512 endelig udg.

(2) EFT L 193 af 31.7.1993.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3367/98

af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen

(16. november 1998)

Om: Sanitetsartikler fra tredjelande, som er i omloeb i Faellesskabet

Ifoelge paastande fra den graeske sammenslutning af forhandlere af sanitetsartikler indsluses der i tusindvis af emballerede fliser, som produceres i Tyrkiet og Egypten, paa det graeske marked, hvor de saelges som varer fra EU's medlemsstater. Det ulovlige i denne situation bestaar i at oplysninger om oprindelseslandet for fliserne og sanitetsartiklerne fra de ovennaevnte lande forfalskes med det resultat, at de fremstaar som saakaldte faellesskabsprodukter, hvilket staerkt undergraver EU-producenternes interesser.

Kommissionen bedes oplyse, om den har kendskab til ovennaevnte situation, og hvad den agter at goere for, at de ansvarlige for denne ulovlige situation findes, samt om den vil rette de noedvendige henvendelser til myndighederne i de lande, hvorfra de ovennaevnte sanitetsartikler kommer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(29. januar 1999)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3476/98

af Luisa Todini (PPE) og Claudio Azzolini (PPE) til Raadet

(24. november 1998)

Om: Retten til korrekt sagsbehandling

Den Italienske Republiks forfatningsdomstol har med afgoerelse af 2. november erklaeret strafferettens artikel 513 for delvis ulovlig, efter at den var vedtaget med overvaeldende flertal i parlamentet i juli 1997.

Paa baggrund af denne afgoerelse, der har tilbagevirkende kraft, er det praktisk talt umuligt at gennemfoere en kontradiktorisk procedure, som er hovedprincippet i den ret til forsvar, der er fastsat i den europaeiske menneskerettighedskonventions artikel 6. Kan Raadet tage skridt over for den italienske regering med henblik paa at genindfoere en af de grundlaeggende forudsaetninger for gennemfoerelsen af en korrekt sagsbehandling?

Svar

(22.-23. februar 1999)

Raadet for Den Europaeiske Union er ikke befoejet til at behandle det spoergsmaal, som det aerede parlamentsmedlem rejser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3643/98

af Ernesto Caccavale (UPE) til Raadet

(4. december 1998)

Om: Elektromagnetisk forurening og de begraensninger, der skal fastlaegges

Italien har for nylig vedtaget bestemmelser vedroerende begraensninger for elektromagnetisk straaling, hvorefter det er tilladt med en specifik absorptionshastighed (SAR) for radiofrekvenser paa 0,04 W/kg svarende til en vaerdi paa 20V/m for saa vidt angaar varmevirkninger.

Efter miljoe- og forbrugersammenslutningernes opfattelse agter den italienske delegation paa det kommende moede den 12.11.1998 at forelaegge de oevrige repraesentanter i Raadet tal, der ligger et godt stykke over disse graenser.

Samtidig protesterer de italienske borgere i stort tal mod den fortsatte spredning af radiofrekvenstransmissionsanlaeg, isaer i forbindelse med det nye tredje mobiltelefonselskab, der for nylig er kommet til i Italien ud over de to allerede eksisterende selskaber, som i oevrigt ikke har stillet deres forbindelser og transmissionssignaler til raadighed for det nye selskab. Dette tilskynder faktisk til etableringen af nye anlaeg i umiddelbar naerhed af bykerner, skoler og markeder (saaledes som det ses i Pianura, et folkeligt kvarter i Napoli), uden at der traeffes nogen form for forholdsregler for at undgaa skadelige foelger for borgernes helbred som f.eks. stigningen i antallet af leukaemitilfaelde blandt boern og generelt i antallet af mange forskellige svulsttyper.

Kan Raadet oplyse:

1. om den italienske delegation har forelagt undersoegelser indeholdende konklusioner, der adskiller sig fra de konklusioner, man er naaet frem til i forbindelse med de europaeiske bestemmelser, eller fra Europa-Parlamentets henstillinger, eller som under alle omstaendigheder ikke er tilstraekkeligt velovervejede?

2. om den uhaemmede etablering af GSM- og andre radiofrekvenstransmissionsanlaeg udgoer en helbredsmaessig risiko for de beroerte befolkningsgrupper?

3. hvad det agter at foretage sig for at undgaa en yderligere forvaerring af den elektromagnetiske forurening i Den Europaeiske Union?

Svar

(22.-23. februar 1999)

1. Raadet er ikke bekendt med de undersoegelser, som det aerede parlamentsmedlem henviser til.

2. og 3. Raadet behandler i oejeblikket forslaget til henstilling om begraensning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter 0 Hz-300 GHz, der tager sigte paa at skabe en faelles ramme for et hoejt niveau for beskyttelse mod akutte temperaturpaavirkninger fra elektromagnetiske felter.

Det skal i denne forbindelse naevnes, at det er medlemsstaterne, der skal foretage evalueringen af tilfaelde af eksponering for elektromagnetiske felter og i paakommende tilfaelde traeffe de noedvendige foranstaltninger til at beskytte befolkningen.

Det skal desuden naevnes, at Raadet den 3. juli 1998 besluttede at hoere Europa-Parlamentet om dette forslag til henstilling.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3669/98

af Gérard d'Aboville (UPE) til Kommissionen

(24. november 1998)

Om: Import af tunkonserves med oprindelse i Ecuador

I januar 1998 indledte Kommissionen en undersoegelse vedroerende importen af tunkonserves med oprindelse i Ecuador med henblik paa genindfoerelse af toldsatserne i den faelles toldtarif for disse varer(1).

Importen af tunkonserves med oprindelse i Ecuador og overgaaet til fri omsaetning under praeferenceordningen oversteg i loebet af 1997 den gennemsnitlige aarlige maengde i de foregaaende tre aar (1994, 1995 og 1996), hvilket i henhold til artikel 14 i forordning (EF) 1256/96 berettiger indledningen af ovennaevnte undersoegelse(2).

Til dato synes hverken medlemsstaterne eller de beroerte erhvervskredse at have modtaget oplysning om resultaterne af undersoegelsen.

Kan Kommissionen goere rede for denne mangel paa information? Er undersoegelsen afsluttet - og i bekraeftende fald - med hvilke resultater? Hvorfor er medlemsstaterne ikke blevet orienteret herom?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(21. december 1998)

Den overskridelse af aarsmaengden af import til Faellesskabet af tunkonserves med oprindelse i Ecuador, som det aerede medlem naevner, har foranlediget en medlemsstat til at paaberaabe sig beskyttelsesklausulen i artikel 14 i Raadets forordning (EF) 1256/96 af 20. juni 1996 om anvendelse af et fleraarigt arrangement med generelle toldpraeferencer for perioden 1. juli 1996 til 30. juni 1999 for visse landbrugsprodukter med oprindelse i udviklingslande. Maengdeaspektet er imidlertid et supplerende element til den betingelse, der naevnes i omtalte artikel 1, nemlig "alvorlige vanskeligheder for Faellesskabets producenter". I loebet af den undersoegelse, som Kommissionen har foretaget i naert samarbejde med medlemsstaterne gennem Udvalget til Forvaltning af Generelle Praeferencer, er der imidlertid ikke fundet bevis for, at saadanne vanskeligheder reelt forelaa eller var truende. Den paagaeldende medlemsstat har ikke fastholdt sin anmodning, og Kommissionen har besluttet at afslutte undersoegelsen og henlaegge sagen. Den har offentliggjort dette i sin meddelelse nr. 98/C 357/06 i De Europaeiske Faellesskabers Tidende(3), som det aerede medlem henvises til.

(1) EFT C 8 af 13.1.1998.

(2) EFT L 160 af 29.6.1996, s. 1.

(3) EFT C 357 af 21.11.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3152/98

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(19. oktober 1998)

Om: Udryddelse af polio

I 1998 har Verdenssundhedsorganisationen ivaerksat et initiativ, som sigter mod at faa udryddet polio inden aar 2000. Selvom der er sket en 90 %-nedgang i antallet af poliotilfaelde, er det endelige maal endnu ikke naaet.

Vil Kommissionen derfor oplyse sin holdning til loesningen af polio-problemet i udviklingslandene samt oplyse, hvilke finansielle forpligtelser den indtil videre har indgaaet med henblik paa at loese dette problem?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2128/98

af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: Det Forenede Kongerige mod Kommissionen, C 106/96

Domstolens dom af 12. maj 1998, som erklaerede visse af Kommissionens udgifter for ulovlige, da de ikke havde noget retsgrundlag, fik indvirkning for en hel raekke af Den Europaeiske Unions programmer og foranstaltninger, isaer paa det sociale omraade og menneskerettighederne. I sin dom fremfoerte Domstolen, at kun mindre betydningsfulde foranstaltninger kunne gennemfoeres uden forudgaaende vedtagelse af et retsgrundlag.

Hvad forstaar Kommissionen ved mindre vigtige foranstaltninger?

Hvad agter Kommissionen at goere i denne situation?

Hvilken strategi agter Kommissionen at foelge fremover efter denne dom?

Vil Kommissionen tilstraebe en interinstitutionel aftale omkring dette aspekt?