ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Som led i EU's femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling yder Kommissionen økonomisk støtte til følgende projekter, der beskæftiger sig med influenzavirusinfektioner hos dyr og mennesker og med udvikling af nye redskaber til bekæmpelse af influenzainfektioner: — »Pathogenesis and improved diagnosis and control of avian influenza infections« (projektreference: QLK2-CT-2002-01454, EU-støtte: 1,84 mio. EUR). — »European surveillance network for influenza in pigs« (EU-støtte: 269 984EUR). — »Preparing for an influenza pandemic — Flupan« (projektreference: QLK2-CT-2001-01786, EU-støtte: 2,1 mio. EUR). — »Novel vaccination strategies and vaccine formulations for epidemic and pandemic influenza control Novaflu2001« (projektreference: QLK2-CT-2002-01034, EU-støtte: 1,76 mio.EUR).
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/942

(2004/C 78 E/0996)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0208/04

af Ioannis Averoff (PPE-DE) til Kommissionen

(23. januar 2004)

Om: Problemer med funktionen af ordningen med venskabsbyforbindelser

Ifølge den filosofi, der ligger til grund for Kommissionens hvidbog om nye styreformer i EU, indgår venskabsbyforbindelser som et led i EU's bestræbelser på at styrke den europæiske bevidsthed gennem en dialog med borgerne og fremme af deres aktive deltagelse i udformningen af de europæiske politikker.

Ikke desto mindre er der netop i disse tider, hvor man i EU ikke mindst i lyset af det historiske øjeblik med EU's udvidelse og nødvendigheden af at bevidstgøre borgerne om den europæiske identitets betydning taler stadig mere om vigtigheden af denne proces, problemer med funktionen af ordningen med venskabsbyforbindelser. Proceduren for udbetaling af støtten er blevet overtrådt ved, at den støtte, der var afsat til programmer godkendt og afviklet i marts 2003, stadig ikke er blevet udbetalt, og dette tilmed uden nogen officiel meddelelse eller begrundelse fra den ansvarlige tjenestegren i Kommissionen. Dette medfører ikke alene, at målene med ordningen falder helt til jorden, men skaber også vanskeligheder for de lokale myndigheder, der har båret de økonomiske omkostninger forbundet med tilrettelæggelsen, og som selvsagt står til ansvar over for borgerne.

Hvad er årsagerne til disse forsinkelser i forbindelse med udbetalingen af støtten, og hvad agter Kommissionen at gøre nu og fremover for at normalisere funktionen af ordningen med venskabsbyforbindelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(17. februar 2004)

Kommissionen tillægger venskabsbyordningen stor betydning og lægger stor vægt på, at budgettet gennemføres på en for støttemodtagerne tilfredsstillende måde.

Med dette formål er tildelingssystemet blevet forenklet mest muligt, idet beregningerne baseres på faste beløb, og der er udarbejdet nye forenklede formularer, ligesom der er stillet en brugervejledning til rådighed for støttemodtagerne.

Der er dog flere faktorer, der påvirker den budgetmæssige gennemførelse af dette program.

Således har den nye finansforordning haft betydelig indflydelse på tildelings- og betalingsprocedurerne.

Kommissionen følger nøje betalingsprocedurerne i forslagsindkaldelsen og den nye finansforordning. Udbetaling af støtte forudsætter således, at støttemodtageren fremsender bilag efter arrangementet. Selv om omfanget af bilag er blevet reduceret er det nødvendigt i næsten 25 % af tilfældene at rykke på grund af utilstrækkelig dokumentation. Dette er årsagen til de fleste betalingsforsinkelser.

I det store og hele er der imidlertid sket betydelige forbedringer.

Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at der arbejdes kraftigt på at indhente forsinkelserne og foretage betalingerne så hurtigt som muligt.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/656

(2004/C 84 E/0740)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0696/04

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om: Finansiering fra Kultur 2000-programmet af bøger eller oversættelser af bøger, der forherliger nationalistiske politikere og deres autoritære praksis

Har Kommissionen (gennem Kultur 2000-programmet) ydet støtte til tilblivelsen af en bog (eller oversættelsen heraf, f.eks. fra fransk til græsk), der omhandler den tyrkiske nationalistiske politiker Kemal Atatürks liv og virke?

Ved Kommissionen, om der i Grækenland eller andre EU-lande (og hvilke) er ydet støtte til udgivelse eller oversættelse af en sådan bog, hvor denne politikers nationalisme og det totalitære system, som han grundlagde i Tyrkiet, samt hans autoritære fremgangsmåder forherliges, og hvor grækerne bagvaskes som »blodsudgydere«?

Hvilke oversættelser af biografier om store ledere og helte fra Balkanlandene og de arabiske lande, der har gjort modstand mod det despotiske osmanniske overherredømme og ført deres folk frem til frihed, har Kommissionen ydet støtte til gennem Kultur 2000-programmet?

Hvis en sådan bog om Atatürks liv og virke er blevet finansieret fra Kultur 2000-programmet, hvilken procedure er så blevet fulgt, og hvilken instans har valgt at støtte denne bog eller oversættelsen heraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(23. april 2004)

For så vidt angår bøger, læsning og oversættelse er det Kultur 2000-programmets mål at forbedre kendskabet til det europæiske folks litteratur og historie samt øge bevidstheden om og udbredelsen af litterære frembringelser og det europæiske folks historie ved at yde støtte til oversættelse af litterære og dramatiske værker samt opslagsværker (især på de mindre udbredte europæiske sprog og de central- og østeuropæiske landes sprog).

Ved udvælgelse af værker, hvis oversættelse der skal ydes støtte til, er de vigtigste kriterier værkernes og oversættelsernes kvalitet samt forlagets kvalitet og seriøsitet, under nøje overholdelse af princippet om ytringsfrihed.

Metoderne til udvælgelse af værker er nøje beskrevet i de årlige indkaldelser af forslag, som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Kommissionen har under Kultur 2000-programmet ydet støtte til oversættelse fra fransk til græsk af det historiske værk »Kemal Atatürk: Les chemins de l'occident« af forfatteren Alexandre Jevakhoff.

Kommissionen er ikke bekendt med, at der er ydet anden offentlig støtte til oversættelse af denne bog til andre europæiske sprog.

En detaljeret liste over alle bøger, hvis oversættelse er blevet finansieret under Kultur 2000-programmet, findes på følgende internetadresse: (http://europa.eu.int/comm/culture/eac/index_fr.html).

Proceduren for ydelse af støtte til oversættelse gennem Kultur 2000-programmet er fastsat i afgørelsen om programmets indførelse (1). Den håndhæves strengt.

Forlaget, der har modtaget støtte til oversættelse af bogen »Kemal Atatürk: Les chemins de l'occident«, er Travlos éditions.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 508/2000/EF af 14. februar 2000 om indførelse af Kultur 2000-programmet, EFT L 63 af 10.3.2000.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/549

(2004/C 88 E/0560)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0918/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om: Irlands vilkårlige kontrol med overholdelse af pligten til at forsikre motorkøretøjer, der foretages i forbindelse med køretøjer fra andre medlemsstater

Hvilket eventuelle svar har Kommissionen modtaget fra Irland som svar på den begrundede udtalelse, den sendte Irland i juli 2001 (således som meddelt i pressemeddelelse IP/01/1101) vedrørende Irlands praksis med vilkårlig kontrol med overholdelse af pligten til at forsikre motorkøretøjer, der foretages i forbindelse med køretøjer fra andre medlemsstater, hvorved det eventuelt overtræder det første direktiv om forsikring for motorkøretøjer (72/166/EØF (1))? Hvilke efterfølgende foranstaltninger har Kommissionen truffet eller overvejer den stadig at træffe i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frits Bolkestein

(30. april 2004)

På baggrund af Kommissionens begrundede udtalelse af 26. juli 2001 har Irland bragt sig på linje med EU-lovgivningen ved at gennemføre en ændring i sin egen lovgivning. Som følge af Kommissionens bekymring indvilligede Irland i at erstatte de administrative bestemmelser vedrørende gennemførelse af artikel 2, stk. 1, i det første motorkøretøjsforsikringsdirektiv (2) med lovbaserede regler. Hermed ophævedes kontrollen af grønne kort for køretøjer, der normalt er hjemmehørende i en medlemsstat, når de passerer ind på en anden medlemsstats territorium, med henblik på at lette den frie bevægelighed for køretøjer og personer i EU.

Særlig § 4 i den irske lovgivning »European Communities (Road Traffic) (Compulsory Insurance) (Amendment) Regulations (S.I. nr. 463 af 2001)« indeholder nu en lovgivningsbestemmelse, der er gældende fra 12. oktober 2001. Ifølge den nye bestemmelse gælder § 69 i den irske Road Traffic Act (lov nr. 24 af 1961), som oprindelig tillod stikprøvekontrol af køretøjer fra andre EU-lande, ikke længere for mekanisk fremdrevne køretøjer, som normalt er hjemmehørende i andre EØS- og EU-lande, end Irland.

Efter ændringen af den irske lovgivning, der hermed er bragt i overensstemmelse med EU-lovgivningen, afsluttede Kommissionen på sit møde den 20. marts 2002 denne overtrædelsesprocedure.

(1) EFT L 103 af 2.5.1972, s. 1.

(2) Rådets direktiv 72/166/EØF af 24. april 1972 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse, EFT L 103 af 2.5.1972.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/201

(2004/C 88 E/0208)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0667/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om: Genåbning af den vestlige jernbanestrækning mellem Sligo og Cork i Irland

Vil Kommissionen — som følge af offentliggørelsen af »West on Track«-rapporten, hvori det vurderes, at den vestlige jernbanestrækning mellem Sligo og Cork i Irland vil kunne genåbnes for under 250 mio. EUR, og at der vil være et betydeligt potentiale for godstransport på ruten, og som følge af, at den irske transportminister åbenbart har afvist sin regerings strategiske jernbaneundersøgelse, som konkluderede, at strækningen ikke ville være levedygtig — oplyse, om spørgsmålet om genåbning af strækningen er taget op med den irske regering? Hvordan ville Kommissionen forholde sig til et sådant forslag? Mener Kommissionen, at et sådant forslag eller dele heraf ville kunne modtage EU-støtte igennem Marco Polo-programmet eller andre EU-programmer?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/696

(2004/C 84 E/0782)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0900/04

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(24. marts 2004)

Om: Amning på offentlige steder

Er Kommissionen klar over, at i flere medlemsstater oplever kvinder problemer, når de forsøger at amme på offentlige steder?

Mener Kommissionen, at dette er diskriminerende både over for moderen og barnet, og at der bør iværksættes tiltag for at ændre holdningen til, hvad der er absolut normal og acceptabel opførsel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(16. april 2004)

Fællesskabslovgivningen vedrørende ligebehandling af kvinder og mænd dækker på nuværende tidspunkt emner, der er relevante for beskæftigelse og erhverv. Amning på offentlige steder er derfor ikke et spørgsmål, der vedrører forskelsbehandling i henhold til den eksisterende fællesskabslovgivning.

Som det ærede medlem nævner, er dette et spørgsmål om holdning til, hvad der betragtes som normal og acceptabel adfærd i samfundet. Fællesskabets rammeprogram for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005) (1) støttes med et handlingsprogram, som har til formål at øge opmærksomheden på kønsaspektet i forbindelse med EU-politikker, udvikling af statistikker og indikatorer og tværnationalt netværkssamarbejde mellem forskellige aktører med henblik på at fremme ligestilling. En af strategiens målsætninger er at fremme ligestillingen i samfundslivet og at fremme ændring af kønsrollemønstre og nedbrydelse af fordomme, hvilket drejer sig om at ændre adfærd, holdninger, normer og værdier. Dette er et prioriteret emne under programmet for ligestilling i 2004 og 2005.

(1) EFT C 337 E af 28.11.2000.
6.

Kommissionen har ikke forelagt sagen for Domstolen i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2. Kommissionen undersøger for tiden, hvilke foranstaltninger den italienske stat har truffet for at efterkomme nævnte beslutning om den italienske støtte til Azienda Comunale Centrale del Latte di Roma. Hvis Kommissionen, når undersøgelsen er afsluttet, får meddelelse om, at Italien ikke har efterkommet beslutningen, jf. EF-traktatens artikel 88, stk. 2, kan den som undtagelse fra artikel 226 og 227 forelægge sagen for Domstolen.
—

hvordan den vil gribe ind over for denne situation for at sætte en stopper for, at en adfærd, der bevidst tilsigter at omgå lovgivningen, giver bonus i form af ulovlige undtagelsesbestemmelser?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/643

(2004/C 84 E/0724)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0634/04

af Giovanni Procacci (ELDR) til Kommissionen

(25. februar 2004)

Om: Den Italienske Republiks eventuelle krænkelse af gældende fællesskabsret

Den italienske forening af uafhængige skatteeksperter (LAPET) meddelte den 3. februar 2003 Kommissionens Generalsekretariat, nærmere bestemt Generaldirektoratet for Det Indre Marked og Generaldirektoratet for Konkurrence, at Italien eventuelt har krænket gældende fællesskabsret. I følge LAPET er der tale om en åbenlys krænkelse af fællesskabsrettens principper som følge af gennemførelsen i Italien af dekret nr. 241 af 9. juli 1997, særlig artikel 36.

Dette dekret er forbundet med fordele for de skatteydere, der får deres regnskaber grundigt kontrolleret af bestemte fagfolk, der, eftersom de opfylder kravene i ovenstående dekret, kan forsyne regnskaberne med påtegningen endeligt godkendt. Disse fagfolk skal ikke blot være revisorer og i mindst fem år have været indskrevet i det italienske register over statsautoriserede revisorer, revisorer, regnskabsførere og arbejds-markedskonsulenter, men de skal også have ført regnskab for de pågældende skatteydere i hele den skatteansættelsesperiode, som påtegningen vedrører.

Kommissionen bedes oplyse følgende: Hvad er situationen i øjeblikket på dette område? Hvilke foranstaltninger er der blevet eller vil der blive truffet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(25. marts 2004)

Det ærede medlem henviser til oplysninger, som Generaldirektoratet for Konkurrence og Generaldirektoratet for Det Indre Marked modtog i 2003. Den formodede overtrædelse vedrører de særrettigheder, som gives til revisorer, der har været registreret i mindst fem år, og som har ført regnskab for en virksomhed, til at udstede det såkaldte »tunge visum«.

I mange medlemsstater er visse aktiviteter forbeholdt særlige faggrupper. Kommissionen vil gerne henlede opmærksomheden på den nyligt offentliggjorte rapport om konkurrencen inden for de liberale erhverv (1), hvori den analyserer de nuværende regler inden for de liberale erhverv og forelægger Kommissionens holdning til muligheden for at reformere eller modernisere visse erhvervsbestemmelser. I rapporten anerkendes det, at dele af reguleringen inden for de liberale erhverv kan retfærdiggøres, men at der kan og bør anvendes mere konkurrencevenlige mekanismer i visse tilfælde.

Desuden skal det understreges, at det står medlemsstaterne frit at forbeholde aktiviteter til visse erhvervsgrupper, såfremt de følger princippet om lige adgang (nationalitet) og forholdsmæssighed (især at foranstaltningen tjener et reelt formål som beskyttelse af forbrugere eller klienter, der understøttes af et begrundet krav om kvalifikationer).

For at kunne vurdere den påståede overtrædelse har Kommissionen udbedt sig yderligere oplysninger fra kilden og fra Italien, og den er i færd med at undersøge sagen. For indeværende kan den ikke forudsige resultatet af denne undersøgelse.

(1) KOM(2004) 83 af 9.2.2004.
1.

Det store antal tilfælde af bovin spongiform encephalopati (BSE), der har vist sig efter indførelsen i 1994 af et forbud mod anvendelse af pattedyrsproteiner i foder til drøvtyggere, tydede på en smitte af et meget stort omfang mellem foder for drøvtyggere og foder til andre arter, som rummer disse proteiner. Det var derfor nødvendigt med et forbud mod fodring af alle husdyr med animalske proteiner. Det har også vist sig at være nødvendigt at forbyde anvendelse af proteiner fra ikke-drøvtyggere i foder af hensyn til kontrollen. Først og fremmest findes der ikke analytiske metoder til at skelne mellem proteiner fra drøvtyggere og fra andre dyr i foder. Hvis proteiner fra ikke-drøvtyggere derfor anvendes i foder, er det ikke muligt at påvise forekomsten af potentielt inficerede drøvtyggerproteiner. Det nuværende udvidede foderforbud kan først tages op til fornyet overvejelse, når man har evalueret metoder til påvisning af varmebehandlede artspecifikke proteiner. Sådanne metoder findes ikke i øjeblikket, og argumenterne for at bevare det udvidede foderforbud er derfor stadig gyldige. Kommissionen giver fortsat finansiel støtte til forskning vedrørende sådanne metoder (forskningsprojektet Stratfeed, ringtest i 2003 og 2004).
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/341

(2004/C 84 E/0400)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0240/04

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om: Bankernes kæmperabat til DS — krænkelse af princippet om fri konkurrence

Den 22. december 2003 indgik den række af banker, der har ydet lån til det italienske politiske parti »Democratici di Sinistra« (DS), og som anføres af Carisbo (Gruppo San Paolo-IMI) med et tilgodehavende på omkring 30 mio. EUR og desuden består af Banca Intesa og Capitalia, hver med et tilgodehavende på 21 mio. EUR, og endelig af Monte dei Paschi di Siena med et tilgodehavende på ca. 3,5 mio. EUR, en aftale om tilbagebetaling af samtlige lån under anvendelse af en mekanisme med afvikling og eftergivelse, hvorved den kolossale samlede gæld på 235 mio. EUR vil blive halveret. Denne kæmperabat er blevet ydet til et politisk parti lige netop på et tidspunkt, hvor indehavere af virksomhedsaktier og -obligationer, som har forretningsforbindelser med ovennævnte banker, ser deres legitime interesser ramt, og samtidig er vidne til nævnte bankers kraftige begrænsning af kassekreditten til små og mellemstore virksomheder med lån hos dem.

Er Kommissionen enig i, at denne privilegerede behandling, som står i skarp modsætning til den fremgangsmåde, som mange banker benytter over for »almindelige« lånere, udgør en åbenbar og alvorlig krænkelse af princippet om fri konkurrence som nedfældet i fællesskabsretten?

Agter Den Europæiske Centralbank at tilskynde en del af Bankitalia til at overholde dette princip og bestemmelserne i EF-traktatens artikel 101 og 102, bl.a. i lyset af det forhold, at nogle af ovennævnte banker er aktionærer (»kontrollerede« kontrollører) i Bankitalia?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. marts 2004)

Inden for rammerne af konkurrencepolitikken er Kommissionen ansvarlig for anvendelsen af EF-traktatens artikel 81 og 82.

EF-traktaten artikel 81 forbyder alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og alle former for samordnet praksis, der kan påvirke handelen mellem medlemsstater, og som har til formål eller til følge at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen inden for fællesmarkedet. Ifølge EF-traktatens artikel 82 er en eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf forbudt i den udstrækning, samhandelen mellem medlemsstaterne påvirkes heraf.

De forhold, der beskrives af det ærede medlem, indebærer ikke nogen overtrædelse af konkurrencereglerne, særlig EF-traktatens 81 og 82, da der ikke er noget bevis for hindring, begrænsning eller fordrejelse af konkurrencen eller misbrug af en dominerende stilling inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf, der kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

Kommissionen gør opmærksom på, at den ikke kan tage stilling til spørgsmål vedrørende Den Europæiske Centralbank.
2.

For at hjælpe de algeriske myndigheder med at håndtere disse spørgsmål på ordentlig og konkret vis, fokuserer MEDA-samarbejdet i perioden 2004-2006 på »tredjegenerationsprogrammer«, dvs. projekter, der støtter god regeringsførelse og især retspleje, ikke-statslige organisationer (ngo'er) og medier. Dette er i overensstemmelse med meddelelsen fra Kommissionen om menneskerettigheder fra 2003, som sigter på at maksimere effektiviteten af de instrumenter, som EU og dets partnerlande i Middelhavsområdet har til rådighed på området for menneskerettigheder og demokrati. Der er også fokus på Algeriet under det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder i 2003-2004. Dette program sigter på at støtte ngo'er gennem mikroprojekter for civilsamfundet. Indtil associeringsaftalen er blevet ratificeret, fortsætter Kommissionen desuden med at rejse spørgsmålet om menneskerettigheder og især spørgsmålet om »forsvundne« personer og »massegrave« i forskellige fora, hvilket også var tilfældet på det seneste trojkamøde, som fandt sted i Rom i november 2003. Ved samtalerne med de algeriske myndigheder har Kommission især understreget nødvendigheden af en retlig anerkendelse af familieorganisationerne, hvis der skal etableres et godt samarbejde med de berørte personer i denne proces. Det er Kommissionens hensigt, med aktiv støtte fra Rådet, at bringe spørgsmålet op igen efter præsidentvalget den 8. april 2004.
og 3. Så længe bestemmelserne vedrørende områdemonopolet for skorstensfejere findes, er de berørte parter i Tyskland forpligtet til at lade lokale skorstensfejere at feje og kontrollere deres skorstene, og de risikerer at blive straffet, hvis de bryder disse regler. De berørte parter i Tyskland har naturligvis ret til at påpege visse bestemmelsers uforenelighed med fællesskabslovgivningen i forbindelse med administrative procedurer eller i efterfølgende retlige retssager. Fællesskabslovgivningens forrang medfører, at national lovgivning, som er i strid med fællesskabslovgivningen, skal undersøges af de nationale myndigheder og domstole og om nødvendigt ikke anvendes (1). Lavere instanser kan også henvise spørgsmål vedrørende fortolkning af traktaterne til EF-Domstolen. I sager, hvor medlemsstaternes domstole i øverste instans træffer den endelige afgørelse, er de forpligtet til at indbringe sagen vedrørende den nationale lovgivnings forenelighed med fællesskabslovgivningen for Domstolen (artikel 234, stk. 3, i EF-traktaten).

I henhold til traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber er det alene Domstolen, der træffer den endelige afgørelse om, hvorvidt retsforskrifter er forenelige med fællesskabslovgivningen. Kommissionen kan som traktaternes vogter foranledige en sådan afgørelse, men kan ikke selv gøre afgørelsen juridisk bindende. Såfremt Domstolen fastslår, at en medlemsstats nationale lovgivning er i strid med fællesskabslovgivningen, kan den pålægge den pågældende medlemsstat at gennemføre de nødvendige foranstaltninger, således at fællesskabslovgivningen overholdes (artikel 228, stk. 1 i EF-traktaten). Hvis Domstolen fastslår, at den pågældende medlemsstat ikke har efterkommet dens dom, kan den pålægge den betaling af et fast beløb eller en tvangsbøde (artikel 228, stk. 2, i EF-traktaten).