SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3806/00

af Stephen Hughes (PSE) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Varetagelse af arbejdstageres rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder

Er det muligt, at direktiv 77/187/EØF(1) som ændret ved direktiv 98/50/EF(2) om varetagelse af arbejdstageres rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder finder anvendelse, når der som følge af en udbudsprocedure vælges en ny tjenesteyder vedrørende en kontrakt for levering af en vuggestue, ud fra den antagelse, at den pågældende vuggestue opfylder kriterierne for at blive betragtet som en økonomisk enhed, der bevarer sin identitet?

Hvis direktivet anses for gyldigt, hvorledes stemmer dets anvendelse så overens med principperne om ikke-forskelsbehandling i offentlige udbudsprocedurer i henhold til direktiv 92/50/EØF(3) om offentlige tjenesteydelsesaftaler?

Hvilke retsmidler har overdragerens ansatte, og over for hvilken part, i tilfælde af, at direktivet finder anvendelse, men reelt ikke er blevet anvendt?

(1) EFT L 61 af 5.3.1977, s. 26.

(2) EFT L 201 af 17.7.1998, s. 88.

(3) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(9. februar 2001)

Forespørgslen vedrører muligheden for anvendelse af Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter som ændret ved Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998, i tilfælde af, at en ny tjenesteyder som følge af en udbudsprocedure får overdraget udførelsen af en kontrakt om levering af en vuggestue, idet det forudsættes, at den pågældende vuggestue opfylder kriterierne for at blive betragtet som en økonomisk enhed, der bevarer sin identitet.

Hvis overførslen af aktiviteten sker på de præcise betingelser, der er nævnt ovenfor, må dette spørgsmål besvares bekræftende. Ifølge Domstolens faste retspraksis er det afgørende kriterium for, om der sker en overførsel i direktiv 77/187/EØF's betydning, at den pågældende enhed bevarer sin identitet efter overførslen. Domstolen finder, at enhedens identitet er bevaret, hvis erhververen fortsætter den samme økonomiske aktivitet, og hvis samtlige nødvendige midler til fortsættelse af den pågældende aktivitet overføres. Betingelserne for anvendelse af direktivet vurderes naturligvis i hvert enkelt tilfælde. Kun en undersøgelse af samtlige faktiske omstændigheder gør det muligt i hver enkelt situation at fastslå, om betingelserne for overførsel af en enhed virkelig er opfyldt.

Det ærede medlem spørger desuden, om gennemførelsen af det ændrede direktiv 77/187/EØF er i overensstemmelse med overholdelsen af principperne om ikke-forskelsbehandling i offentlige udbudsprocedurer i henhold til Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler.

Det bør understreges, at det ændrede direktiv 77/187/EØF først og fremmest skal sikre bevarelse af arbejdstagernes rettigheder i tilfælde af overførsel som følge af en kontraktmæssig overdragelse eller en fusion, der medfører udskiftning af virksomhedslederen. Når de objektive betingelser for anvendelse af direktivet er opfyldt, gælder de bestemmelser, der skal beskytte lønmodtagernes rettigheder uanset hvordan overførslen konkret gennemføres. At overførslen finder sted efter en procedure for indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler spiller ingen rolle for anvendelsen af direktiv 77/187/EØF. Formålet med direktiv 92/50/EØF er ikke at give mulighed for at overtagelse af økonomiske enheder på bekostning af lønmodtagernes rettigheder, men derimod at sikre, at tjenesteydere, der ønsker at byde på en given kontrakt, underkastes de samme konkurrencevilkår. Dette direktivs væsentligste formål er at garantere, at de økonomiske aktører underkastes de samme konkurrencevilkår, men det fastsætter på ingen måde, at staterne kan gøre indgreb i arbejdstagernes rettigheder(1). Det bør i øvrigt bemærkes, at levering af en vuggestue udgør en tjenesteydelse i henhold til direktivets bilag I B, hvori der fastsættes en begrænset ordning for indgåelse af en udbudskontrakt.

Endelig præciseres det for så vidt angår retten til erstatning for de lønmodtagere, hvis rettigheder måtte være blevet tilsidesat, at de kan indbringe sagen for de nationale domstole på de vilkår, der er fastsat i medlemsstatens interne lovgivning.

(1) (jf. generaladvokat Philippe Légers konklusioner i sag nr. C-172/99).