SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3155/00

af Francesco Speroni (TDI) til Kommissionen

(2. oktober 2000)

Om: Attestation af garanti for traditionel specialitet for ekstrafin ren italiensk honning

I 1994 blev der udarbejdet den nødvendige dokumentation for ekstrafin ren honning med henblik på at opnå den i forordning (EØF) nr. 2082/92 nævnte betegnelse(1). En egentlig anmodning om attestering af garanti for traditionel specialitet blev sammen med sagens akter sendt til landbrugsministeriet, som den 8. september 1995 videresendte den til Kommissionen. Den første positive udtalelse fra GD VI blev først afgivet i begyndelsen af 1997, hvorefter sagen videresendtes til GD III, som dengang havde at gøre med honning. Efter diverse rykkerskrivelser afgav GD III endelig en positiv udtalelse i slutningen af august 1999. I en skrivelse af 28. marts 2000 til en række italienske parlamentsmedlemmer udtaler Kommissionens formand Romano Prodi således: Jeg har fornøjelsen at meddele Dem, at mldr behandlingen af sagen er afsluttet, og at anmodningen om registrering forventes offentliggjort i EF-tidende i løbet af de næste dage mldr. I september meddelte landbrugskommissær Fischler imidlertid følgende: mldr anmodningen om registrering af ekstrafin ren honning vil blive offentliggjort i EF-tidende, så snart Rådet mldr endeligt har vedtaget det nye direktiv om honning.

Kommissionen bedes oplyse følgende:

- Hvad er årsagen til, at Kommissionens formand Prodi og kommissær Fischler har afgivet så forskellige officielle udtalelser, hvilket har givet anledning til stor bestyrtelse hos de italienske producenter og skader Kommissionens offentlige image?

- Hvad er årsagen til alle de forsinkelser, der har ophobet sig i forbindelse med attesteringen af garanti for traditionel specialitet til den ekstrafine rene italienske honning?

- Er det årsager af juridisk karakter, der nødvendiggør, at Kommissionen udsætter udstedelsen af GTS-mærket og gør den betinget af vedtagelsen af et nyt direktiv om honning, eller er der udelukkende tale om en beslutning, der er betinget af politiske hensyn?

- Hvordan er situationen med hensyn til det stadige pres, som de store fødevarevirksomheder udøver for at undgå enhver beskrivelse af typicitet og identitet med hensyn til den italienske honning?

(1) EFT L 208 af 24.7.1992, s. 9.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. oktober 2000)

Miele vergine integrale (MVI) har hidtil ikke kunnet beskyttes som en specificitet i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2082/92 af 14. juli 1992 om specificitetsattestering af landbrugsprodukter og levnedsmidler, da Kommissionen ikke har ment, at ansøgningen om registrering var i overenssstemmelse med kravene i gældende lovgivning. Det hedder intetsteds i det gældende direktiv, at betegnelserne kan suppleres med angivelse af særlige kvalitetskriterier. Denne mulighed indføres derimod med ændringen af direktivet, som Rådet endnu ikke har vedtaget. Visse af de parametre, der fremgår af sagens akter (totalt syreindhold) svarede ikke til de kriterier, der var fastsat i det tidligere direktiv om honning. Desuden er de italienske myndigheder blevet anmodet om oplysninger om visse aspekter af sagen.

Der er derfor indtruffet en vis forsinkelse, som nu er blevet indhentet, bl.a. fordi Rådet nåede til enighed om ændringen af direktivet om honning i maj 2000.

Nu afventer man Parlamentets udtalelse, som er det grundlag, Rådet kan vedtage den ændring i direktivet på, der tillader en sådan betegnelse (MVI), og det bliver derefter muligt at komme videre med sagen vedrørende specificitetsattestering for ekstrafinhonning.