SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2248/03

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. juli 2003)

Om: Nanoteknologi

Har Kommissionen kendskab til anvendelsen af nanopartikler i kosmetiske produkter? Hvilke nanopartikler gøres der i givet fald i øjeblikket brug af, i hvilken slags kosmetiske produkter anvendes de, og hvilke virksomheder markedsfører dem i EU?

Nanopartikler har andre egenskaber end større partikler i samme kemiske forbindelser. Er der foretaget de nødvendige sikkerhedsvurderinger i forbindelse med anvendelsen af nanopartikler i kosmetiske produkter? På hvilken måde har disse sikkerhedsvurderinger sondret mellem omfang og form af partikler i samme kemiske forbindelse? Er Kommissionen, da det for indeværende er umuligt at give en nøjagtig forudsigelse af nanopartiklers giftige virkninger, enig i, at anvendelsen heraf bør forbydes?

Hvilke andre former for anvendelse af nanopartikler har Kommissionen kendskab til, og hvilke sikkerhedsvurderinger er der foretaget desangående?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(24. juli 2003)

Nanoteknologi omfatter en lang række forskellige (videnskabelige) områder og kan ses som en muliggørende teknologi, der kan have virkning på mange forskellige teknologiske områder.

I henhold til Rådets direktiv 76/768/EØF(1) må kosmetiske midler, der bringes i handelen inden for Fællesskabet, ikke ved normalt brug kunne være til skade for menneskets sundhed (direktivets artikel 2). Derfor må kosmetiske midler kun indeholde sikre bestanddele.

For så vidt angår en passende sikkerhedsvurdering af kosmetiske produkter er fabrikanten forpligtet til at sikre, at de kontrollerende myndigheder i medlemsstaterne har nem adgang til oplysninger om de af ham fremstillede kosmetiske produkter (direktivets artikel 7a). Disse oplysninger skal omfatte råmaterialernes og det færdige produkts fysisk-kemiske og mikrobiologiske specifikationer samt en vurdering af det færdige produkts risiko for menneskets sundhed, under hensyntagen til dets bestanddeles generelle toksikologiske profil og dets kemiske struktur.

I publikationen Notes of guidance for testing of cosmetic ingredients for their safety evaluation(2) udtaler Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Forbrugsvarer end Levnedsmidler (SCCNFP), at bestanddelens nøjagtige kemiske natur og dens strukturelle formel, hvis den er kendt, skal identificeres i sikkerhedsvurderingsfilen. Vurderingen af en kosmetisk bestanddel skal gennemføres under hensyntagen til dens fysiske, kemiske og fysiko-kemiske egenskaber. Dette betyder, at de ovenstående sikkerhedskrav, uanset fremstillingsproces og partikelstørrelse for en given bestanddel, der anvendes i kosmetiske produkter, skal opfyldes, inden denne bestanddel kan anvendes i kosmetik. Derfor er der ingen specifikke krav til bestanddele fremstillet ved hjælp af nanoteknologi.

For så vidt angår andre forbrugerprodukter, der indeholder kemiske bestanddele, eller medicinske produkter til human brug, eller veterinærmedicinske produkter, gennemføres de eksisterende vurderingsprocedurer i henhold til de normale krav i henhold til den for sektoren relevante lovgivning.

(1) Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler, EFT L 262 af 27.9.1976.

(2) http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/sccp/out130_en.pdf