SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2685/99

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Skader på den pontinske kyststrækning i Italien forårsaget af de regionale myndigheder i Latium

På initiativ af de regionale myndigheder i Latium blev der for nogle måneder siden gennemført flere miljøsanerings-projekter i Porto Badino i Terracina Kommune. Grus blev strøet langs vandkanten, og derved ødelagdes flere kilometer strand, som blev ubrugelig på grund af det grus,

der havde aflejret sig på forstranden. Initiativet fik således et katastrofalt resultat dels rent miljømæssigt idet det bragte områdets naturskønhed i fare dels økonomisk idet det ødelagde områdets turistmæssige attraktivitet. Sådanne sanerings-aktiviteter risikerer endvidere at blive udbredt til andre tilgrænsende områder på Latiums kyststrækning. Vil Kommissionen på baggrund heraf oplyse følgende.

1. Er det skete ikke i modstrid med direktiv 1976/160/EØF(1) om kvaliteten af badevand og med direktiv 1976/464/EØF(2) om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø?

2. Er det skete i betragtning af dets virkninger på det naturlige levested ikke i direkte modstrid med direktiv 1992/43/EØF(3)?

3. Finder Kommissionen det ikke hensigtsmæssigt at gribe ind over for de kompetente myndigheder, navnlig Latiums regionalrådsformand, Latiums regionalrådsmedlem med ansvar for miljø og borgmesteren i Terracina Kommune med anmodning om klarlæggelser vedrørende de årsager og undersøgelser, som har ført til ovennævnte saneringsaktioner?

4. Finder Kommissionen det ikke hensigtsmæssigt at opfordre de kompetente myndigheder til en mere omhyggelig gennemførelse af EF-retten?

5. Vil Kommissionen give en generel vurdering af denne sag?

(1) EFT L 31 af 5.2.1976, s. 1.

(2) EFT L 129 af 18.5.1976, s. 2.

(3) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. februar 2000)

Det ærede medlem omtaler et forhold, der ikke omfattes af Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand eller Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter.

I henhold til direktiv 76/464/EØF betyder udledning enhver tilførsel til de i stk. 1 omhandlede vandområder af de stoffer, der er opført på liste I og II i bilaget. I dette specifikke tilfælde var spredningen af grus begrænset til stranden og kystområdet, og der fandt derfor ikke nogen udledning sted. Desuden er de stoffer, det ærede medlem nævner, ikke opført på liste I eller liste II i bilaget. Inert grusmateriale kunne hverken falde ind under liste I- eller liste II-stoffer.

Direktiv 76/160/EØF sigter mod beskyttelse af både miljø og menneskers sundhed ved at reducere forureningen af badevand og beskytte sådanne vandområder mod yderligere forringelse. Med henblik herpå fastsætter det et overvågningssystem, ifølge hvilket medlemsstaterne skal træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at badevandskvaliteten er i overensstemmelse med de grænseværdierne og mindste hyppigheder og metoder for prøveudtagning, der er anført i bilaget. Der kan kun være tale om overtrædelse af direktivet, hvis der kan påvises mangel på overensstemmelse med de anførte grænseværdier med henvisning til de pågældende badeområder.

I direktiv 92/43/EØF er der fastsat forpligtelser for medlemsstaterne om beskyttelse af særlige bevaringsområder (SBO) og lokaliteter af fællesskabsbetydning (LFB), som er identificeret i henhold til direktivet. De områder, som det ærede medlem nævner, er imidlertid hverken SBO udpeget i medfør af artikel 4 i direktiv 79/409/EØF eller LFB foreslået i medfør af artikel 4 i direktiv 92/43/EØF. Direktiv 92/43/EØF kan derfor ikke anvendes i dette specifikke tilfælde.

De af det ærede medlem fremførte forhold kunne være relevante med hensyn til Rådets direktiv 97/11/EØF om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters virkning på miljøet(1). Artikel 4, stk. 2, i direktivet siger: Med forbehold af artikel 2, stk. 3, skal medlemsstaterne for projekter, der er opført i bilag II, ved hjælp af a) en undersøgelse i hvert enkelt tilfælde, eller b) grænseværdier eller kriterier fastsat af medlemsstaten afgøre, om projektet skal vurderes i henhold til artikel 5 til 10. Bilag II anfører i nr. 10(k): Kystanlæg til modvirkning af erosion

og maritime vandbygningskonstruktioner, der kan ændre kystlinjerne, som f.eks. diger, dæmninger, moler, bølgebrydere og andre konstruktioner til beskyttelse mod havet, bortset fra vedligeholdelse og genopførelse af sådanne anlæg. Forudsat at det arbejde, som det ærede medlem henviser til, kan betragtes som et projekt under den nævnte klasse, skulle det have været underkastet en miljøvurdering.

Kommissionen vil træffe passende foranstaltninger til at indsamle detaljerede oplysninger om sagen og sørge for, at den relevante fællesskabslovgivning overholdes.

(1) EFT L 73 af 14.3.1997.