DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/727

(2004/C 78 E/0777)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1826/03

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. maj 2003)

Om: Tværgående højhastighedstogforbindelse i Italien, det indre marked, miljømæssig indvirkning og investeringernes rentabilitet

Den italienske regering har genoptaget gennemførelsen af den tværgående højhastighedstogforbindelse (Lyon-Torino-Venedig-Trieste-Lubiana). Inden for rammerne af den VVM-procedure, som i øjeblikket finder sted i forbindelse med strækningerne Torino-Lyon, Milano-Genova og Milano-Verona, har de største italienske miljøorganisationer påpeget mangelen på følgende elementer: vurderinger vedrørende omkostningseffektiviteten set ud fra et økonomisk, teknisk og miljømæssigt synspunkt, vurderinger vedrørende de direkte og indirekte virkninger af arbejderne og alternativerne samt 0-løsningen; troværdige program-scenarier og gennemførlige projektudskrifter; undersøgelser om miljøvirkningen og den fuldstændige ramme om de miljø-, landskabs- og byplanlægningsmæssige sammenhænge.

Det drejer sig nærmere bestemt om følgende:

— for strækningen Torino-Lyon undervurderes byggepladsens indvirkning på turismen i dalene (med åbningen i flere år af byggepladser og i alt 8 mio. m3 opgravet jord), den hydrologiske risiko såvel i forbindelse med byggeperioden som med driften og interferensen med områder af fællesskabs-betydning (navnlig vådområdet i Casellette og naturreservatet i Foresto);

— for strækningen Genova-Milano undervurderes indvirkningerne på mange arkæologiske steder (herunder stedet i Libarna), de hydrologiske virkninger (46 km lang tunnel, gruber, omlægning af floden Scrivia), interferenserne med 4 områder af fællesskabsbetydning (Greto del torrente Scrivia, Capanne di Marcarolo, Praglia og Monte Gazzo) og 1 SIR (område af regional betydning) (Arenziarie di Serravalle), og tabet af landbrugsjord, skovarealer og landskabsområder;

— for strækningen Milano-Verona har man ikke undersøgt indvirkningen på områder af stor landskabsmæssig og naturmæssig interesse (10 sammenhængende områder, som berører 4 kommuner i provinsen Verona), og på området af fællesskabsbetydning »Laghetto del Frassino«, og der tales heller ikke om beskyttelse af vandressourcerne og den akustiske indvirkning.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, for at VVM-proceduren anvendes korrekt, ikke blot formelt, men også konkret, og for at der tages hensyn til alle ovennævnte variabler, som ikke er medtaget i analyserne?

Er Kommissionen indstillet på at finansiere disse strækninger, selv om der mangler solide analyser om investeringernes rentabilitet og om trafikstrømmene?

Finder Kommissionen ikke navnlig, at man bør tage finansieringen af moderniseringen af den allerede eksisterende jernbanestrækning Torino-Lyon i betragtning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. juni 2003)

Hver gang der bevilges samfinansiening over budgettet for de trans-europæiske net (det er f.eks. tilfældet med undersøgelserne i forbindelse med strækningen Lyon-Torino), skal den eller de medlemsstater, der er ansvarlige for projektet, sikre, at det er i overensstemmelse med fællesskabets miljøbeskyttelseslovgivning, det gælder navnlig:

— Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 (1) senest ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (2);

— »Natura 2000« lovgivningen som bygger på Rådets direktiv 79/409/EØF af 12. april 1979, om beskyttelse af vilde fugle (3) og Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992, om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (4).

Kommissionen mener, at dette projekt er af afgørende betydning for at genskabe ligevægten mellem transportformerne i trafikstrømmen mellem Vest- og Østeuropa over Alperne og gennem Italien. De beregninger, som uafhængige organer har foretaget på grundlag af en række undersøgelser, og som er blevet bekræftet af undersøgelser udført af Lyon-Torino jernbanen, det selskab, der står for ledelsen af projektets fransk-italienske afsnit, viser, at der vil ske en betragtelig forøgelse af godstransporten over alpekæden i løbet af de kommende femten år, en forøgelse, som fremdriften i forbindelse med udvidelsen har en vis andel i. På nuværende tidspunkt er størstedelen af projektet, herunder strækningen Lyon-Torino, imidlertid kun på undersøgelsesstadiet. Disse undersøgelser — hvis finansiering fællesskabet bidrager til over budgettet for transeuropæiske net — har bl.a. til formål at nøjagtiggøre de økonomiske overslag og opstille en driftsmodel for strækningen, som er tilstrækkelig rentabel til at kunne tiltrække investorer, herunder også private. Disse undersøgelser indeholder også et miljøafsnit. De spørgsmål i forbindelse med forvaltningen af jordarbejde og vandressourcer, som det ærede medlem nævner, indgår således i den arbejdsplan, Lyon-Torino jernbanen følger.

Fællesskabet deltager allerede i finansieringen af anlægsarbejderne i forbindelse med adgangen til Torino-Lyon jernbanelinjen. Dette arbejde skal forbedre dens udnyttelse, og giver bl.a. mulighed for fra juni 2003 på forsøgsbasis at indsætte en togforbindelse mellem Aiton (Frankrig) og Orbassano (Italien). Den nuværende jernbanes kapacitet og tekniske niveau er imidlertid ikke på højde med den trafikforøgelse, der forventes i løbet af de kommende år. Den nuværende jernbanelinje er imidlertid en flaskehals, som forhindrer jernbanetransporten i at kunne konkurrere med vejtransporten og er dermed også til hindring for iværksættelse af en strategi, der kan genskabe ligevægten mellem transportformerne i godsetransporten over Alperne. Derfor vil kun virkeliggørelsen af en ny infrastruktur — efter moderne principper — kunne gøre jernbanetransporten til et troværdigt alternativ til vejtransporten.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.

(3) EFT L 103 af 25.4.1979.

(4) EFT L 206 af 22.7.1992.