SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2381/96 af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen (6. september 1996)

Om: Den Europaeiske Unions forbindelser med Guatemala

Kan Kommissionen redegoere for Den Europaeiske Unions nuvaerende forbindelser med Guatemala, isaer for, hvilke bestraebelser den har lagt for dagen med henblik paa at forbedre forholdene for guatemalanske gadeboern?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (4.10.1996)

Faellesskabets bistand til Guatemala er vokset stoet siden 1991, hvilket kan betragtes som udtryk for Faellesskabets oenske om at stoette den da indledte fredsproces. Siden 1994 er den stoerste del af Faellesskabets stoette til Mellemamerika saaledes gaaet til Guatemala. I 1995 omfattede det bilaterale samarbejde et samlet beloeb paa 45,6 millioner ECU. I kraft af dette store beloeb har Faellesskabet et saerligt ansvar og en vigtig rolle at spille med hensyn til udsigterne for Guatemalas udvikling.

Hidtil har Faellesskabets bistand til Guatemala vaeret baseret paa en tostrenget strategi, hvori Faellesskabet har spillet en foerende rolle:

- finansielt og teknisk samarbejde, der foerst og fremmest tager form af en raekke integrerede udviklingsprojekter i de omraader hvor den indfoedte befolkning er fattigst og haardest ramt af konflikten

- hjaelp til reintegrering af hjemvendende befolkningsgrupper, via hasteforanstaltninger, programmer til forbedring af selvforsyningsgraden og stoette til specialorganisationer.

Strategien for det fremtidige samarbejde tager udgangspunkt i landets nuvaerende situation og de kompromiser der er indgaaet mellem AlvaroArzu's regering og lederne af civilsamfundet som led i fredsprocessen, og kommer til at hvile paa foelgende tre principper:

- stoette til fredsprocessen, samt konsolidering og modernisering af retsstaten

- bekaempelse af fattigdommen og stoette til socialpolitikken

- stoette til den oekonomiske udvikling.

Guatemalas store gadeboernsproblem - de oekonomiske og sociale aarsager hertil er som bekendt den store afvandring fra landet til hovedstaden, kernefamiliens sammenbrud og tab af kulturidentitet - har vaeret grunden til at Faellesskabet mellem 1991 og 1994 har finansieret forskellige tiltag med sigte paa baade NGO'er og offentlige instanser til afhjaelpning af dette problem.

Hovedsigtet i de forskellige aktioner har vaeret at skaffe gadeboern adgang til bistand og uddannelse - i form af herberg og skoler (forplejnings- og uddannelsesmuligheder) - baade for at forbedre deres levevilkaar og for efterhaanden at faa dem vaek fra gademiljoeet.

Med udgangspunkt i de gode resultater man havde opnaaet med disse tiltag, foreslog man i 1994 et program for gadeboern i Guatemala City (2,5 millioner ECU over en treaarsperiode). Dette program, hvis formaal er at afhjaelpe de problemer som de henved 2000 gadeboern i hovedstaden medfoerer, har vaeret ivaerksat siden 1994. Man soeger med foranstaltningen at hjaelpe paa tre maader:

- ved at forbedre 4 NGO'ers forplejningskapacitet

- ved at forbedre de offentlige institutioners mulighed for at tage sig af boernene

- ved at give de forskellige offentlige instanser en mere fremtraedende rolle (ved i hoejere grad at involvere de instanser der har til opgave at beskytte mindreaarige).