SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2153/99

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(24. november 1999)

Om: Arbejds- og konkurrencevilkår i virksomheden Piaggio

I de forløbne måneder har den italienske regering givet særlig støtte til skrotning af motorcykler, hvilket har indebåret øget omsætning for producentvirksomhederne. Samtidig har man imidlertid i virksomheden

Piaggio, en af sektorens førende virksomheder, benyttet sig af tunge skift, hvor arbejdstagerne har måttet tage skifteholdsvagter på søn- og helligdage i sommerperioden til den samme løn og på ringere arbejdsvilkår (på værkstederne kommer man op på en temperatur i nærheden af de 40o). Endelig har man gjort massiv brug af arbejdsløshedskassen med yderligere løntab til følge for personalet.

Derfor bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. Kunne ovennævnte støtte efter Kommissionens mening retfærdiggøres udelukkende med henblik på en indsats til fordel for beskæftigelsen, som i virksomheden Piaggios tilfælde ikke har holdt stik?

2. Finder Kommissionen ikke, at den manglende overholdelse af EU-bestemmelserne om arbejdsvilkår bør føre til en kritik af virksomheden Piaggios direktion?

3. Mener Kommissionen, at stigningen i virksomheden Piaggios omsætning, der skyldes ovennævnte støtte, såfremt den ikke omdannes til skabelse af ny beskæftigelse og forbedring af personalets arbejdsvilkår, udgør en investerbar kapital for firmaet, som kan omdannes til en uretfærdig konkurrencefordel og dermed til en form for krænkelse af den frie konkurrence?

4. Vil Kommissionen give en generel vurdering af den forelagte sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(19. januar 2000)

Ifølge det ærede medlems oplysninger skulle den italienske regering have givet særlig støtte til ejere af gamle motorcykler til deres skrotning. Den form for støtte skulle være givet til alle ejere af gamle motorcykler uafhængigt af motorcykelfabrikat. Ejerne af disse motorcykler skulle derefter have købt nye, hvilket skulle have forårsaget en mærkbar stigning i omsætningen hos producenterne, herunder navnlig virksomheden Piaggio.

På denne baggrund mener Kommissionen, at det drejer sig om en generel støtteforanstaltning rettet mod forbrugerne og ikke en støtte til en virksomhed, hvilket kunne være i modstrid med EF-traktatens artikel 87. Samtlige virksomheder, der sælger lignende produkter i Italien, har faktisk draget fordel af den udskiftning, som denne statslige foranstaltning har bevirket. I øvrigt har foranstaltningen hverken sigtet på eller betydet en omkostningsreduktion hos virksomheden Piaggio. Den pågældende foranstaltning er altså tilsyneladende ikke af en sådan art, at den er i modstrid med fællesskabsbestemmelserne i forbindelse med kontrol af statsstøtte.

I Rådets direktiv 93/104/EF(1) om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden er der fastsat minimumskrav med hensyn til pauser, daglige og ugentlige hvileperioder samt den maksimale gennemsnitlige arbejdstid for arbejdstagere. Den italienske regering har ikke informeret Kommissionen om sine foranstaltninger med henblik på at gennemføre direktivet. Kommissionen har indbragt sagen om den manglende underretning om de passende nationale foranstaltninger for EF-domstolen (verserende sag C-386/98). På baggrund af de forelagte oplysninger er det ikke muligt at vurdere, hvorvidt direktivets bestemmelser eller andre relevante nationale bestemmelser er blevet overholdt eller ej.

I Rådets direktiv 89/654/EØF af 30. november 1989 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdsstedet (første særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF(2)) fastsættes det i bilagene I og II (minimumsforskrifter om arbejdssteder, der blev taget i anvendelse første gang efter den 31. december 1992 og om arbejdssteder, der allerede er taget i anvendelse før den 1. januar 1993) at i arbejdstiden skal temperaturen i arbejdslokalerne være tilpasset den menneskelige organisme under hensyn til de anvendte arbejdsmetoder og den fysiske belastning, som arbejdstagerne udsættes for (jf. punkt 7.1 i bilag I og bilag II). Italien har underrettet Kommissionen om de nationale gennemførelsesforanstaltninger for direktiv 89/654/EØF, der på korrekt vis omsætter mindstekravene til temperaturen på arbejdsstedet i den nationale lovgivning. Det påhviler medlemsstaterne at sikre en passende kontrol og overvågning af de nationale bestemmelser, hvorved direktivet gennemføres. Derfor falder ethvert spørgsmål om bestemmelsernes anvendelse ind under de italienske myndigheders kompetenceområde, da disse skal tilrettelægge og udføre de kontrolbesøg, der er nødvendige for at sikre en rigtig anvendelse af disse foranstaltninger.

(1) EFT L 307 af 13.12.1993.

(2) EFT L 393 af 30.12.1989.