ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1686/98

af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Situationen for de erhvervsdrivendes organisation i dialogen mellem arbejdsmarkedets parter

Repraesentanterne for arbejdsmarkedets parter deltager i dialogen om at aendre EU's arbejdsmarkedslovgivning. De smaa og mellemstore virksomheder indtager imidlertid en noegleposition, hvad angaar beskaeftigelsen i Europa, og derfor er deres synspunkter om en reform af social- og arbejdsmarkedslovgivningen vigtig, men en overset synsvinkel. Det er saerdeles kortsigtet at udarbejde en lovgivning, der formodentlig vil vanskeliggoere de erhvervsdrivendes muligheder for at oege beskaeftigelsen.

Hvordan vil Kommissionen sikre, at de europaeiske organisationer for erhvervsdrivende i fremtiden inddrages som en fuldgyldig fjerde part i dialogen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(23. juli 1998)

Alle de organisationer, der er opregnet i bilag 1 til Kommissionens meddelelse "Tilpasning og fremme af den sociale dialog paa faellesskabsplan",(1) har fuld ret til at deltage i den sociale dialogs hovedomraader: information, hoering og forhandling. I spoergsmaalet om deltagelse i Det Staaende Udvalg for Beskaeftigelse har Kommissionen foreslaaet Raadet at udvide deltagelsen med Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (UNICE), Det Europaeiske Center for Offentlige Virksomheder (CEEP), Den Europaeiske Sammenslutning af Haandvaerk og Smaa og Mellemstore Virksomheder (UEAPME), Sammenslutningen af Landbrugsorganisationer i Det Europaeiske Faellesskab (COPA), EUROCOMMERCE, Den Europaeiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS) og Den Europaeiske Sammenslutning af Virksomhedsledere (CEC) for at faa en politisk dialog med deltagere paa et passende plan.

Blandt de 29 organisationer, der opfylder de noedvendige kriterier om repraesentativitet, er der flere, der repraesenterer smaa og mellemstore virksomheder, herunder UEAPME, UNICE, EUROCOMMERCE og COPA. Alle disse organisationer har mulighed for at indgaa i forhandlinger inden for og uden for rammerne af aftalen om socialpolitikken i bilaget til EF-traktaten. Kommissionen understreger i den nye meddelelse behovet for at respektere arbejdsmarkedets parters uafhaengighed i deres valg af forhandlingspartner, og den kan derfor ikke tvinge nogen til at komme til forhandlingsbordet. Dette standpunkt er for nylig blevet bekraeftet af Retten i Foerste Instans i dens afgoerelse af 17. juli 1998 i sag T-135/96, hvor den underkendte en paastand mod direktivet om foraeldreorlov, der var forhandlet og vedtaget under aftalen om socialpolitikken.

Kommissionen har dog i den ovennaevnte meddelelse opfordret arbejdsmarkedets parter til at finde et kompromis for at sikre, at de europaeiske aftaler bliver saa repraesentative som muligt. Kommissionen er klar over, hvilken rolle de smaa og mellemstore virksomheder spiller for beskaeftigelsen og for skabelsen af arbejdspladser. Deres saerlige oensker og de muligheder, de potentielt raader over, skal der tages hensyn til.

(1) KOM(98) 322.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1861/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. juni 1998)

Om: Programmet for uddannelse og almen erhvervsuddannelse i Graekenland

Det oplyses, at Kommissionen har foreslaaet overvaagningsudvalget at nedskaere bevillingerne til de foranstaltninger, der skal ivaerksaettes gennem det operationelle program for uddannelse og almen erhvervsuddannelse i Graekenland. Hvor store nedskaeringer er der foreslaaet for de enkelte underprogrammer? Hvorfor har Kommissionen foreslaaet disse nedskaeringer?

Svar afgivet af Pádraig Flynn paa vegne af Kommissionen

(3. september 1998)

Paa det sidste moede i overvaagningsudvalget for det operationelle program om undervisning og erhvervsfaglig grunduddannelse afholdt i Athen den 7. maj 1998 foreslog Kommissionen en nedskaering af det paagaeldende program. Selv om det ikke blev praeciseret, hvordan de enkelte underprogrammer skulle nedskaeres, er det dog vaerd at bemaerke, at der goeres gode fremskridt for saa vidt angaar underprogram 2 (erhvervsfaglig grunduddannelse), hvor maalsaetningen for udnyttelsesgraden for Den Europaeiske Socialfonds bevillinger naesten er naaet (47 % ved udgangen af marts 1998). De respektive tal for de oevrige underprogrammer er 20 % (gymnasieundervisning), 23 % (videregaaende uddannelse) og 16 % (modernisering af administrationen af uddannelsessystemet).

I betragtning af at den nuvaerende programperiode hastigt naermer sig sin afslutning, at alle finansielle forpligtelser skal vaere opfyldt den 31. december 1999, at programmets udnyttelsesgrad udgoer 29 % og omkring 1.350 mio. ECU fortsat ikke er udnyttet, at det ikke er realistisk at forvente en saa kraftigt foroegelse af udnyttelsesgraden i de kommende aar og at gennemfoerelsesstrukturerne og mekanismerne er svage, har Kommissionen foreslaaet den ovenfor naevnte nedskaering for at sikre, at Den Europaeiske Socialfonds bevillinger for Graekenland anvendes rettidigt og fuldtud.

Dette skal ses paa baggrund af, at Graekenland er den eneste medlemsstat, hvor der ikke overfor Den Europaeiske Socialfond er sket nogen midtvejsevaluering og revurdering af de nuvaerende programmer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0682/98

af Per Stenmarck (PPE) til Raadet

(16. marts 1998)

Om: Alkohol og sikkerheden paa Europas veje

Antallet af doedsulykker paa EU-landenes veje er meget hoejt. Hvert aar draebes der henved 45.000 mennesker. Alkohol i forbindelse med bilkoersel spiller en stor rolle i den sammenhaeng. Hvilke initiativer agter Raadet at tage for at saenke den tilladte alkoholpromille ved bilkoersel?

Svar

(24. september 1998)

Raadet deler det aerede medlems opfattelse af, at der er behov for at oege sikkerheden paa vejene for derved at begraense antallet af ofre for trafikuheld; det har allerede givet udtryk for dette synspunkt i de konklusioner angaaende faerdselssikkerhed, det vedtog paa samlingen den 17.-18. juni 1997, og navnlig gennem kommissionsmeddelelsen med titlen "Bedre faerdselssikkerhed i EU - program for 1997-2001".

Med hensyn til problemet med spritkoersel goer Raadet det aerede medlem opmaerksom paa, at repraesentanterne for de femten medlemsstater den 18. juni 1998 undertegnede konventionen om afgoerelser om frakendelse af foererretten. Gennemfoerelsen af konventionen betyder, at afgoerelser om frakendelse af foererretten, der traeffes efter en raekke overtraedelser, herunder koersel under paavirkning af spiritus eller andre stoffer, der kan aendre eller nedsaette foererens fysiske og psykiske evner, vil faa virkning i hele EU.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0992/98

af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Raadet

(31. marts 1998)

Om: Kemisk arsenal i OEstersoeen

Tilstedevaerelsen af et kemisk arsenal i OEstersoeen er et faktum og en trussel om en oekologisk, oekonomisk og menneskelig katastrofe af enormt omfang. Det drejer sig om 302 000 t sennepsgas og andre giftige stoffer, som udgjorde stoerstedelen af Tysklands kemiske arsenal under anden verdenskrig. Heraf blev 35 000 t dumpet i havet i dunke og metalbeholdere af russerne, medens resten blev samlet i gamle skibe, som amerikanerne og englaenderne herefter saenkede.Endvidere findes der i omraadet hoejeksplosive pikratsubstanser, hvilket mangedobler risikoen for en kemisk katastrofe. Rusland har i denne situation ikke blot tilbudt at stille specialister og teknologi til raadighed, men ogsaa at indgaa en international aftale, der sikrer en loesning paa problemet i loebet i fire aar.

Er Raadet klar over situationens alvor? Hvad agter Raadet at goere for at loese de problemer, der er forbundet med dumpningen af kemisk vaaben i OEstersoeen? Agter Raadet at tage imod tilbuddet fra Rusland om gennemfoerelse af en faelles aktion med dette land?

Svar

(24. september 1998)

Raadet er opmaerksomt paa problemet med de kemiske vaaben, der blev dumpet i havet efter anden verdenskrig, men har aldrig droeftet spoergsmaalet om det kemiske arsenal i OEstersoeen. Dette spoergsmaal er derimod blevet droeftet inden for rammerne af Helsingfors-konventionen, som Det Europaeiske Faellesskab er part i.

Efter en grundig undersoegelse af spoergsmaalet er Helsingfors-kommissionen kommet til den konklusion, at der er en langt mindre risiko ved at lade de paagaeldende kemiske vaaben ligge, hvor de er, end eventuelt at haeve dem med de metoder, der findes i oejeblikket.

Den Russiske Foederation har ikke forelagt dokumentation for sin analyse af risikoen ved den nuvaerende situation og har ikke konkretiseret sine forslag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1518/98

af Thierry Jean-Pierre (PPE) til Kommissionen

(13. maj 1998)

Om: Koeb af D3 - Bygningen - optagelse af laan

For nogle maaneder siden gjorde Kommissionen den belgiske stat opmaerksom paa dens forpligtelser i forbindelse med opfoerelsen af det flamske parlament, der blev gennemfoert uden, at de gaeldende faellesskabsdirektiver om offentligt udbud var blevet overholdt.

Har Kommissionen som vogter af faellesskabsretten til hensigt at udvise den samme strenghed over for Europa-Parlamentet, der har rettet henvendelse til Société Espace Léopold, (der selv fungerer som juridisk garant for beskyttelse af de belgiske og franske bankers interesser), og har anmodet selskabet om i Europa-Parlamentets navn at optage laan paa henholdsvis 525 mio ecu og 7 mia FB til koeb af hele D3 - Bygningen fra selvsamme Société Espace Léopold uden, at der er blevet offentliggjort en udbudsbekendtgoerelse i EFT?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(24. juli 1998)

Direktiverne om offentlige udbud(1) finder anvendelse paa ordregivende myndigheder, der defineres som "staten, regionale eller lokale myndigheder, offentligretlige organer og sammenslutninger af en/et eller flere af disse lokale myndigheder eller offentligretlige organer". Som det fremgaar af definitionen betragtes EF-institutionerne ikke som ordregivende myndigheder i henhold til direktiverne.

Finansforordningen af 21. december 1977(2) fastsaetter imidlertid, at alle EF-institutioner skal opfylde samme forpligtelser som dem, de ordregivende myndigheder i medlemsstaterne skal opfylde paa grundlag af direktiverne om offentlige udbud. EF-institutionerne anvender saaledes bestemmelserne i disse direktiver, som suppleres med en raekke andre regler. F.eks. tildeles kontrakter vedroerende leje af ejendomme og kontorer (som ikke er omfattet af direktiverne om offentlige udbud) samt en lang raekke kontrakter, hvis vaerdi ikke overstiger graenserne i direktiverne om offentlige udbud, ved saerlige procedurer efter forudgaaende udbud. Bekendtgoerelser offentliggoeres i tillaegget til De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Det er naturligvis op til den enkelte institution selv at traeffe beslutning i disse sager.

(1) Raadets direktiv 92/50/EOEF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmaaderne ved indgaaelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, EFT L 209 af 24.7.1992. Raadets direktiv 93/36/EOEF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb, EFT L 199 af 9.8.1993.

(2) Artikel 56 i finansforordningen af 21.12.1977 vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget, EFT L 356 af 31.12.1977, senest aendret ved forordning (EF) 2335/95 af 18.9.1995, EFT L 240 af 7.10.1995.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1719/98

af María Sornosa Martínez (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: OEkonomisk bistand til afhjaelpning af foelgerne af Doñana-katastrofen

Over for de frygtelige konsekvenser af Doñana-katastrofen, baade i omraadet uden om parken og i selve parken, kan man kun gennem en hurtig og koordineret indsats med store investeringer afhjaelpe de katastrofale foelger, og det gaelder saavel de aktuelle som de kort-, mellemlang- og langsigtede foelger.

Medens man soeger at placere ansvaret og traeffer de indledende noedforanstaltninger, boer saavel de offentlige myndigheder som de direkte ansvarlige stille de noedvendige midler til raadighed med henblik paa at begraense katastrofen. Kommissionen boer i kraft af to af sine direktiver, nemlig direktivet om beskyttelse af vilde fugle og direktivet om beskyttelse af de naturlige levesteder, sikre og bidrage til Doñana-parkens bevarelse og derfor bidrage til at afhjaelpe konsekvenserne af den stedfundne miljoekatastrofe.

1. Har Kommissionen indhentet al den information, der er noedvendig for at kunne tage stilling i denne sag?

2. Vil Kommissionen, som garant for miljoebeskyttelse, yde oekonomisk stoette til afhjaelpningen af de oedelaeggende konsekvenser af bruddet paa daemningen ved Aznalcóllar?

3. Hvilke kriterier vil Kommissionen laegge til grund for ydelsen af oekonomisk bistand?

4. Kan denne bistand ydes omgaaende?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(13. juli 1998)

Kommissionen har holdt sig i naer kontakt med de spanske myndigheder, siden nyhederne om ulykken indloeb. Paa et informationsmoede, som afholdtes i Bruxelles den 12. maj 1998, oplyste generaldirektoeren for naturbevaring og formanden for det spanske nationale center for videnskabelig forskning Kommissionen om, hvilke skridt der var taget for at begraense og raade bod paa de skader, som ulykken havde forvoldt. Siden da er der tilgaaet Kommissionen yderligere informationer om de forholdsregler, der er truffet med henblik paa at rense det forurenede vand og opsamle de giftige stoffer. Indhentningen af oplysninger fortsaetter, og der er til dette formaal blevet etableret kontakter til de spanske myndigheder.

Omraadet i umiddelbar naerhed af Doñana-nationalparken, som blev ramt af ulykken, er berettiget til stoette fra Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) under maal nr. 1. Kommissionen har for nylig opfordret de spanske myndigheder til at overveje muligheden af at aendre de interventioner, der nu samfinansieres via EFRU, med henblik paa at omdirigere de frigivne midler, der er afsat til imoedegaaelse af de negative virkninger af ulykken i det beroerte omraade. Kommissionen har ligeledes foreslaaet at samfinansiere et fagligt bistandsprojekt, der tager sigte paa at uddybe analysen af ulykkens virkninger med det formaal at afstikke retningslinjer for Faellesskabets indsats paa mellemlang og lang sigt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2102/98

af Sebastiano Musumeci (NI) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: Foranstaltninger til stoette for biavl

Trods det stigende antal biavlere er biavl stadig utilstraekkeligt reguleret og er ofte afhaengig af gavmildhed og gaapaamod hos private avlere, som tvinges til at arbejde uden incitamenter eller tekniske retningslinjer.

I visse lande anses biavl ikke for at vaere en landbrugsaktivitet, da den ikke noedvendigvis er tilknyttet eje eller besiddelse af jord, saaledes at biavlerne straffes fra et skattemaessigt, juridisk og oekonomisk synspunkt.

Hvilke faellesskabsinitiativer er blevet taget eller vil blive taget for at give nyt liv til en saa aktiv sektor inden for europaeisk landbrug, og som er saa daarlig stillet paa trods af den stigende efterspoergsel efter honning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. juli 1998)

Betydningen af biavl erkendtes af Raadet i juli 1997, da det paa forslag af Kommissionen vedtog forordning (EF) 1221/97 af 25. juni 1997 om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsaetningen af honning(1).

De naermere bestemmelser vedroerende de nationale programmer, som er omfattet af Raadets forordning, er fastsat af Kommissionen i forordning (EF) 2300/97(2), aendret ved Kommissionens forordning (EF) 758/98 af 3. april 1998(3). De nationale programmer godkendtes af Kommissionen i marts 1998.

(1) EFT L 173 af 1.7.1997, s. 1.

(2) EFT L 319 af 21.11.1997, s. 4.

(3) EFT L 105 af 4.4.1998, s. 5.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1965/98

af Klaus Lukas (NI) til Kommissionen

(30. juni 1998)

Om: Oplysningspligt

Kommissaer Van Miert konstaterede i Europa-Parlamentets OEkonomiudvalg den 26.5.1998, at medlemsstaterne ikke altid overholder oplysningspligten, og at denne praksis forekommer stadig oftere. Efter hvad der forlyder, kraevede nogle medlemsstater i denne forbindelse en aendring af procedurereglerne, som skulle gaa ud paa, at hvis Kommissionen ikke inden for to maaneder opdager kraenkelsen af oplysningspligten, anses stoetten for godkendt.

1. I hvilke medlemsstater kunne Kommissionen konstatere en omfattende overtraedelse af oplysningspligten?

2. Hvilke medlemsstater var af den opfattelse, at hvis Kommissionen ikke inden for et vist tidsrum opdager kraenkelserne af oplysningspligten, anses denne sag for afgjort?

3. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen endnu at traeffe i denne forbindelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(27. juli 1998)

Der var flere ikke-anmeldte statsstoettesager i 1997 end i 1996. 91 ud af 641 sager (14 %), som Kommissionen havde registreret i 1996, blev ikke anmeldt sammenlignet med 140 ud af 655 sager (21 %) i 1997. Antallet af ikke-anmeldte statsstoetteforanstaltninger er saerlig hoejt i Tyskland (30 %), Graekenland (56 %), Irland (40 %), Italien (17 %), OEstrig (16 %) og Det Forenede Kongerige (46 %).

Ingen af medlemsstaterne er af den opfattelse, at ikke-anmeldt stoette skal betragtes som vaerende godkendt, hvis Kommissionen ikke har konstateret kraenkelse af anmeldelsespligten inden for to maaneder.

Kommissionen kraever systematisk tilbagebetaling af stoette, der ikke har vaeret anmeldt, og som er uforenelig med faellesmarkedet. Dermed laegger den pres paa medlemsstaterne til at anmelde stoette i deres industris interesse. I mangel af anmeldelse risikerer de paagaeldende virksomheder at skulle tilbagebetale stoetten, hvilket kan forhindre en sund vurdering af investeringen. Kreditorer har derfor ogsaa en interesse i en vis retssikkerhed hvad angaar statsstoette. Yderligere foranstaltninger paa dette omraade synes ikke noedvendige eller hensigtsmaessige.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1764/98

af Christoph Konrad (PPE) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: EU-Kommissionen klage vedroerende den alt for hoeje Brenner-afgift ved De Europaeiske Faellesskabers Domstol i Luxembourg

1. Har Europa-Kommissionen allerede indgivet den paataenkte klage med hensyn til Brenner-afgiften ved De Europaeiske Faellesskabers Domstol i Luxembourg?

2. I benaegtende fald, hvorfor ikke?

3. Hvad ligger til grund for Europa-Kommissionens klage?

4. Hvordan bedoemmer Europa-Kommissionen Republikken OEstrigs holdning til Brenner-afgiften?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(17. juli 1998)

Kommissionen har overgivet sagen vedroerende afgiftsforhoejelserne paa Brenner-motorvejen til Domstolen den 29. maj 1998.

Kommissionen mener, at OEstrig har overtraadt artikel 7, litra b), i Raadets direktiv 93/89/EOEF af 25. oktober 1993 om opkraevning i medlemsstaterne af afgifter paa visse koeretoejer, der anvendes til vejgodstransport, samt af vejafgifter og brugsafgifter for benyttelse af visse infrastrukturer(1), idet det med virkning fra den 1. juli 1995 og den 1. februar 1996 har indfoert hoejere afgiftssatser for hele Brenner-motorvejsstraekningen - en hovedfaerdselsaare for transittrafik gennem OEstrig for lastbiler, som er indregistreret i andre medlemsstater - paa en saadan maade, at der udoeves forskelsbehandling mod de udenlandske koeretoejer. Endvidere er Kommissionen af den opfattelse, at OEstrig ligeledes har overtraadt artikel 7, litra h), i direktiv 93/89/EOEF, fordi afgiftssatserne ikke er baseret paa omkostninger i forbindelse med bygning, drift og udvikling af Brenner-motor-vejen.

(1) EFT L 279 af 12.11.1993, s. 32.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1842/98

af James Moorhouse (ELDR) til Raadet

(15. juni 1998)

Om: Udnaevnelse af en saerlig EU-repraesentant for Tibet

Hvor langt er man naaet i proceduren til udnaevnelse af en saerlig EU-repraesentant for Tibet som oensket af Europa-Parlamentet i dets beslutning af 15. januar 1998 (B-0097/98)?

Svar

(28. /29. september 1998)

Som det vil vaere det aerede medlem bekendt, foretog trojkaens ambassadoerer i Peking en rejse til Tibet i tiden 1.-10. maj 1998. Rapporten fra rejsen blev offentliggjort den 19. juni.

Raadet overvejer for tiden, hvilke skridt der boer tages paa baggrund af rejsen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1695/98

af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Tacis-midler bevilget til Rusland

EU har bistaaet demokratiseringen og den oekonomiske fremgang i Rusland med midler fra EU's skatteborgere.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan Tacis-midlerne i Rusland i 1997 er blevet anvendt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek

(10. juli 1998)

Kommissionen erindrer om, at der i 1997 blev udarbejdet en uafhaengig midtvejsevalueringsrapport om Tacis-programmet efter anmodning fra Parlamentet. Det fremgik af rapporten, at programmet fra 1991 til 1996 havde vaeret praeget af positive resultater, idet projekterne havde gjort det muligt at naa de fastsatte maal.

En anden informationskilde er aarsberetningen for Tacis, hvis 1997-udgave snart vil vaere tilgaengelig. Et eksemplar af midtvejsevalueringen og den seneste aarsberetning fremsendes direkte til det aerede medlem og til Parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1541/98

af Concepció Ferrer (PPE) til Kommissionen

(18. maj 1998)

Om: Lige muligheder for maend og kvinder

Siden 1975 har Faellesskabet foert en ligestillingspolitik med henblik paa at fjerne de eksisterende uligheder mellem maend og kvinder.

Europa-Parlamentet, som erkender, at dette er et meget relevant spoergsmaal, har taget utallige initiativer paa dette omraade, herunder kravet om aendring af direktivet fra 1986, hvori der blev anmodet om vedtagelse af bestemmelser for medhjaelpende aegtefaeller - et tiltag som Kommissionen i lighed med mange andre initiativer ikke har taget op til overvejelse.

Har Kommissionen planer om at foretage en revision af dette direktiv?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(19. juni 1998)

Det aerede medlems spoergsmaal vedroerer Raadets direktiv 86/613/EOEF af 11. december 1986 om anvendelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder i selvstaendige erhverv, herunder i landbrugserhverv, samt om beskyttelse af kvinder i selvstaendige erhverv i forbindelse med graviditet og barsel(1). Eftersom dette direktiv ikke synes at have faaet den virkning, Kommissionen oprindelig havde haabet paa, tog den initiativ til inden for rammerne af Faellesskabets fjerde handlingsprogram paa mellemlang sigt om lige muligheder for maend og kvinder (1996-2000)(2) at afholde to rundbordssamtaler i 1997. Under disse droeftelser opstillede man en liste over aktioner, der kunne gennemfoeres for at forbedre situationen for selvstaendige erhvervsdrivendes aegtefaeller. Som foelge af de droeftelser, der fandt sted, har Kommissionen bestemt sig for en dobbelt metode i spoergsmaalet. Dels bestraeber den sig paa bedre at maalrette sine aktioner, og dels forsoeger den at finde de bedst mulige ansatspunkter for en tvaergaaende aktion i Faellesskabets forskellige politikker. Det maal, der sigtes mod, er en forbedring af bestemmelserne og de redskaber, der tager sigte paa eller har en virkning for medhjaelpende aegtefaeller.

(1) EFT L 359 af 19.12.1986.

(2) KOM(95) 602 endelig udg.