SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0065/98 af Francesco Baldarelli (PSE) til Kommissionen (15. januar 1998)

Om: Blokering af FIUF-midler til nye fartoejer og modernisering

Paa moedet i arbejdsgruppen om flaadestrukturer under Det Raadgivende Fiskeriudvalg den 17. december 1997 forelagde Kommissionens repraesentant, hr. Samaras, et dokument vedroerende vedtagelse af FUP IV.

Af dette dokument fremgaar det, at Kommissionen ikke vil yde stoette til nye fartoejer eller moderniseringer af fiskerflaader i medlemsstater, der

ikke har opfyldt maalsaetningerne om nedskaeringer i FUP III. Tallene for Italien er ikke endelige, men de viser, at der her har vaeret problemer med at opfylde maalsaetningerne. F.eks. mangler trawlfiskeriet 35% (BT) og 36% (KW) i at opfylde maalsaetningerne, mens der for andre typer fiskerfartoejer mangler 5% (BT og KW), hvilket er ensbetydende med, at der i alt mangler 12 %. Ifoelge Kommissionen boer der derfor ikke tildeles Italien nogen midler fra FIUF til bygning af nye fiskerfartoejer eller moderniseringer, selv om landet har gennemfoert en saerlig ordning, der indebaerer, at der kun bygges nye fartoejer, hvis der ophugges fartoejer med en stoerre tonnage, end de nye rummer.

Samtidig kan man konstatere, at andre stater som f.eks. Det Forenede Kongerige, Tyskland, Nederlandene, Frankrig og Sverige har opfyldt maalsaetningerne i FUP III ved at foretage beregninger af indskraenkningen i aktiviteterne til soes (fiskedage).

Finder Kommissionen ikke, at Italien kan anvende de samme kriterier som de andre medlemsstater og foretage beregninger paa grundlag af nedbringelsen af antallet af fiskedage, der har foregaaet over lang tid, og som utvivlsomt afspejler sig i en nedgang i fiskeriindsatsen?

Finder Kommissionen ikke, at Italien reelt har opfyldt maalsaetningerne i FUP III i og med, at det har gennemfoert en effektiv ordning for indskraenkning af fiskeriindsatsen, der indebaerer, at der kun gives FIUF-midler til nye fartoejer paa betingelse af ophugning af en tonnage svarende til 120% af den tonnage, de nye fartoejer rummer?

Finder Kommissionen ikke, at blokeringen af FIUF-midler ogsaa paa grund af sikkerhedsaspekter kan skade hele sektoren og navnlig arbejdstagerne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (23. februar 1998)

En noedvendig betingelse for stoette til modernisering af flaader og bygning af fartoejer under det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF) er, at maalene i de fleraarige udviklingsprogrammer (FUP) for den paagaeldende medlemsstat overholdes. Den eneste undtagelse herfra er moderniseringer, som ikke bidrager til en foroegelse af fiskeriindsatsen.

Under FUP IV har flere medlemsstater valgt at opfylde en del af deres maal ved hjaelp af en indskraenkning af aktiviteten. For at dette kan lade sig goere, maa de paagaeldende fiskerier tydeligt indkredses, og der maa opstilles et program for kontrol med de individuelle fartoejers adgang til disse fiskerier. Italien kan vaelge at nedsaette aktiviteten, hvis disse kriterier overholdes.

For at hjaelpe medlemsstaterne med at mindske kapaciteten kan der ydes stoette til oplaegning af fartoejer. Der kan kun opnaas stoette til bygning af nye fartoejer, som skal erstatte kapacitet, der er fjernet uden offentlig stoette, og kun, hvis flaadens omfang er mindre end FUP-maalene.

Som naevnt af det aerede medlem er de tal, som det italienske FUP er baseret paa, foreloebige. Det paahviler den italienske administration at forelaegge Kommissionen paalidelige data til rette tid.

Det er rigtigt, at et system med stoerre oplaegning end nybygning som beskrevet af det aerede medlem vil resultere i en kapacitetsnedgang, men saa laenge Italien ikke opfylder maalene i FUP, er det ikke retligt muligt at anvende et saadant system.

Kommissionen mener ikke, at dens politik virker mod hensigten. Satserne for stoette til nybygninger er stort set de samme som satserne for oplaegning, og ydelse af stoette til oplaegninger uden nybygninger er saaledes en meget mere omkostningskraevende maade at fjerne overskydende kapacitet paa.

Kommissionen mener ikke, at ydelse af moderniserings- eller bygningsstoette til medlemsstaterne ud over deres FUP-maal er den bedste maade at bruge offentlige midler paa. En saadan stoette er et direkte incitament for de medlemsstater, der naar deres FUP-maal.

Det erkendes, at en kapacitetsindskraenkning paa kort sigt kan have negativ indflydelse paa beskaeftigelsen, og de ledsageforanstaltninger, der finansieres af FIUF, har til formaal at modvirke dette. Paa lang sigt kan der opnaas betydelige fordele ved omstruktureringen af flaaden, som er et kritisk element i sektorens levedygtighed. Uden en indskraenkning af kapaciteten ville indvirkningen paa beskaeftigelsen paa lang sigt blive meget stoerre.