SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2513/98

af Gianni Tamino (V) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Udvidelse af Gardaland-forlystelsesparken (Castelnuovo del Garda, Italien)

Garda-soeen er i baade naturvidenskabelig og navnlig i botanisk henseende et af de mest interessante omraader i Europa paa grund af dets saerlige middelhavsmikroklima, der skyldes beliggenheden syd for Alperne. Den er ogsaa et af de foretrukne maal for centraleuropaeiske turister om foraaret og sommeren. Over halvdelen af aaret er den imidlertid udsat for en omfattende turisttilstroemning, der i de seneste aar har givet anledning til en tiltagende urbaniseringsproces.

I marts i aar ydede Den Europaeiske Investeringsbank et laan paa 31 mio ecu (60 mia lire) til Gardaland til udvidelse af forlystelsesparken, der ligger i Castelnuovo del Garda (Verona), og som i 1997 alene tegnede sig for 2,7 millioner besoegende. I henhold til direktiv 85/337/EOEF(1) om miljoekonsekvensvurdering omfatter de projekter, der skal underkastes en miljoekonsekvensvurdering efter afgoerelse fra medlemsstaten (bilag II), ogsaa urbaniseringsprojekter, medens det senere direktiv om miljoekonsekvensvurdering 97/11/EOEF(2) udtrykkeligt henregner forlystelsesparker til denne form for projekter.

Har Kommissionen truffet foranstaltninger til at sikre en passende vurdering af de virkninger, som udvidelsen af Gardaland-parken vil faa for miljoeet? Hvorledes vil der blive taget hensyn til virkningerne for soemiljoeet af turistpresset og presset for yderligere urbanisering af soebredden som foelge af udvidelsen af Gardaland? Vil der blive ydet stoette til miljoevenlige turist- og kulturaktiviteter i selve parken?

Vil Kommissionen udvirke, at de lokale myndigheder og miljoe- og naturbeskyttelsesforeninger i omraadet bliver inddraget i projektvurderingen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(27. oktober 1998)

Projektet til udvidelse og modernisering af den eksisterende temapark i Castelnuovo del Garda (kendt som "Gardaland"), som det aerede medlem henviser til, kraever ikke en miljoekonsekvensvurdering i henhold til direktiv 85/337/EOEF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet. Skoent ovennaevnte projekt falder ind under bilag II i direktiv 97/11/EF(3) (direktiv om aendring af direktiv 85/337/EOEF), kan der heller ikke i henhold til loven kraeves en miljoekonsekvensvurdering paa grundlag af dette direktiv, fordi medlemsstaternes frist til at gennemfoere direktivet (14. marts 1999) endnu ikke er udloebet, og som foelge heraf er medlemsstaterne endnu ikke forpligtede til at anvende det.

I lyset af at saadanne projekter er opfoert paa listen i det naevnte direktiv, har Den Europaeiske Investeringsbank imidlertid i forbindelse med finansieringsproceduren vurderet miljoemaessige aspekter under godkendelsen af projektet.

Udvidelsen af temaparken Gardaland boer ses i den rette miljoemaessige, turistmaessige, kulturelle og sociale sammenhaeng. Gardaland ligger i omraadet omkring Gardasoeen, men er ikke en bebyggelse direkte paa soebredden. Den er beliggende i et omraade med fladt landbrugsland, der bliver ingen botanisk indvirkning af betydning, og en eventuel topografisk indvirkning bliver minimal. Hovedformaalet med Gardaland-temaparken er at diversificere udbuddet af natur-, kultur-, undervisnings- og fritidsaktiviteter, der tilbydes turister, der besoeger regionen. Aktiviteterne i Gardaland spiller saaledes en passiv rolle med hensyn til at tiltraekke turister og stoette oekonomiske aktiviteter i servicesektoren. Denne park sigter mod at uddybe serviceudbuddet til turister, idet den oekonomiske mervaerdi oeges, uden at antallet af turister behoever at stige i sommersaesonen.

Gardaland er ikke en forlystelsespark, men en temapark med temaer af fritidsmaessig, rekreativ, undervisningsmaessig og forskningsrelateret art. Temaparker er klassificeret som kultur og er dermed et kulturelt tilbud, selv om definitionen af kultur kan diskuteres. Gardaland-temaparken administreres paa en meget miljoevenlig maade. Affald og spildevand haandteres paa stedet efter en meget hoej standard, og udformningen af landskabet giver en naturlig, groen parkatmosfaere ud ad sletten ved soeens sydlige ende.

De lokale myndigheder udformede en lokalplan for udvidelsen af Gardaland, som blev godkendt, saa interessenter havde de normale muligheder for at blive inddraget.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

(3) EFT L 73 af 14.3.1997.