SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0428/97 af Gianni Tamino (V) til Kommissionen (19. februar 1997)

Om: Banksvindel i forbindelse med laanefaciliteter til drivhussektoren paa Sardinien

Inden for regionen Sardinien bevilges der ved lov nr. 44 af 13.12.1988 laanefaciliteter paa hoejest 15 aar til drivhussektoren (7 mia om aaret fra 1988-2002, med nedskrivning paa 10 procentpunkter i renter). Fristen for indsendelse af anmodninger var fastsat til den 30.3.1989, men blev dernaest forlaenget til den 31.5.1989. I henhold til protokol nr. 1455 af 23.1.1989 kunne anmodningerne omfatte:

a) forfaldsdatoer mellem den 1.1.1988 og den 31.12.1989 (laan til stoette for oedelaeggelser paa drivhuse);

b) gaeldsbeloeb, der var forfaldne og ikke tilbagebetalt til leverandoererne af materiale til drivhusstukturer, der henhoerte under projekter, som var godkendt inden den 31.12.1989;

c) laan til forpagtning, som var udloebet i 1987 og endnu ikke tilbagebetalt, og laan, der forfaldt mellem den 1.1.1988 og den 30.4.1989;

d) tilbagebetalingsrater for landbrugslaan til jordforbedring og planering og til koeb af jordomraader, og eventuelt praeamortiseringsrenter eller beloeb, der var forfaldne mellem den 30.6.1988 og den 1.7.1989, eller alternativt (kun i forbindelse med jordplaneringslaan) kunne man i operationen indkludere afbetalingsraterne eller praeamortiseringsrenterne, som udloeb fra den 31.12.1988 til den 31.12.1989.

Efter fastsaettelsen af disse bestemmelser er anmodningerne blevet indgivet inden for de fastsatte frister, men notarakterne blev (paa grund af de saedvanlige bureaukratiske frister) udfaerdiget paa tidspunkter, der ligger langt senere end de fastsatte frister. Som foelge heraf er der blevet tilskrevet renter fra den 31.12.1989 til udfaerdigelsen af notarakterne (mellem 9 og 20 maaneder senere); af den grund har modtagere af laanefaciliteterne ogsaa maattet betale for de yderligere kraevede garantier og for den manglende gennemfoerelse af Diana-loven (som undgaar risikoen for hypoteklaan) i forbindelse med landsbrugslaanene, og der er opstaaet saerligt tilspidsede situationer, hvor modtageren har staaet i den paradoksale situation, at han maatte afhaende virksomheden for at betale den saaledes indgaaede gaeld, hvorved ogsaa slaegtningenes formuer blev involveret, og nogle har maattet betale en faktisk rente paa 43,22%, hvilket maa betragtes som en aagerrente. Ved undertegnelsen af kontrakterne blev de kontraherende parter ikke underrettet om alle de klausuler, som de senere er stoedt imod.

Mener Kommissionen ikke, at man ogsaa har overtraadt faellesskabsbestemmelser vedroerende udgifternes gennemskuelighed, retten til information og beskyttelse af forbrugerne (bankernes kunder)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (4. april 1997)

Kommissionen raader ikke over domstolsafgoerelser vedroerende dette spoergsmaal, der henhoerer under de italienske myndigheder.

Saavidt Kommissionen ved, henhoerer de laan, det aerede medlem omtaler, ikke under nogen EU-ordning. Kommissionen har derfor ikke ansvar for tildelingen af eller vilkaarene for laanene.

Desuden optages de laan, det aerede medlem omtaler, som forretningslaan (drivhusdyrkning), hvorfor de ikke omfattes af anvendelsesomraadet for Raadets direktiv 87/102/EOEF af 22. december 1986 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedroerende forbrugerkredit ((EFT L 42 af 12.2.1987. )).