SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1413/00

af Carlos Coelho (PPE-DE) til Kommissionen

(3. maj 2000)

Om: Det indre marked Gyldigheden af oprindelsescertificering i en anden medlemsstat

Den portugisiske virksomhed Brimexol har besluttet, at den i et byggeprojekt i Lissabon vil installere en særlig slags koldt- og varmtvandsrør fra Italien. Det pågældende rørsystem er af typen tværbunden polyethylen PE-X og er produceret af Unidelta Idrosanitaria Savallesse SPA. Det går under betegnelsen Ultrapex og er forsynet med et overensstemmelsescertifikat udstedt af Istituto Italiano dei Plastici (det italienske organ, der har bemyndigelse til at udstede certifikater).

Det portugisiske kontrolorgan EPAL der skulle føre tilsyn med byggeprojektet, modsatte sig imidlertid anvendelsen af rørsystemet med den begrundelse, at det ikke var blevet godkendt af Laboratório Nacional de Engenharia Civil. Ifølge dette nationale organ kunne rørsystemet ikke godkendes uden videre, men skulle underkastes en typegodkendelsesprocedure i henhold til et portugisisk lovdekret af 7. august 1951 (lovdekret nr. 38/382, artikel 17).

Kan Kommissionen oplyse, om det er foreneligt med det indre marked, at varer, der kommer ind på en medlemsstats nationale marked (i det foreliggende tilfælde koldt- og varmtvandsrør) fra en anden medlemsstat, skal underkastes en typegodkendelsesprocedure i den stat, hvor de skal installeres (navnlig på grundlag af et lovdekret fra 1951)? Eller er det tilstrækkeligt, at de er typegodkendt af de relevante myndigheder i oprindelseslandet? Er princippet om gensidig anerkendelse overholdt i dette tilfælde? Er den pågældende afgørelse i overensstemmelse med det arbejde, som Kommissionen har udført på dette område? Er den i overensstemmelse med Domstolens domme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(5. juni 2000)

Den sag, det ærede parlamentsmedlem omtaler, svarer til forhold, der er omhandlet i en klage, der netop er blevet forelagt for Kommissionen.

Kommissionen behandler denne klage så hurtigt som muligt på basis af princippet om gensidig anerkendelse i overensstemmelse med Domstolens retspraksis (se bl.a. dommen af 20. februar 1979, Rewe, den såkaldte Cassis de Dijon-sag). Dette princip, som er omhandlet i Kommissionens meddelelse af 15. juni 1989 om en global metode i forbindelse med certificering og prøvning(1) og i meddelelse af 16. juni 1999 om princippet om gensidig anerkendelse i forbindelse med overvågningen af handlingsplanen for det indre marked(2) skal iværksættes af de nationale myndigheder på flere niveauer. For det første, hvad angår forskrifter for udformning, fremstilling og funktionsmåde for produkter, der lovligt fremstilles eller markedsføres i en anden medlemsstat, skal bestemmelseslandet acceptere produkter, der opfylder tekniske specifikationer, som, om end de er forskellige fra de nationale specifikationer, dog sikrer et tilsvarende niveau med hensyn til beskyttelse af sundhed og miljø. For det andet, hvad angår procedurer til vurdering af produkters overensstemmelse med visse væsentlige krav, skal bestemmelseslandet acceptere de erhvervsdrivendes dokumentation som udfærdiget af de kompetente og godkendte myndigheder i udstedelseslandet. En dobbelt kontrol er ikke berettiget, hvis resultaterne af kontrollen i oprindelseslandet opfylder kravene i bestemmelseslandet. For det tredje, hvad angår prøver og analyser, bør bestemmelseslandet tage analyser og prøver foretaget i en anden medlemsstat i betragtning uden at stille krav om fornyede prøver, hvis disse tilsvarer egne prøver. Og endelig iværksætter de nationale myndigheder systemerne til evaluering af prøve- og godkendelsesmyndighedernes kompetence.

I forbindelse med undersøgelsen af klagen vil Kommissionen få adgang til alle de nødvendige oplysninger for at kunne vurdere, om princippet om gensidig anerkendelse er blevet overholdt i den foreliggende sag. Hvis Kommissionen efter at have afsluttet undersøgelsen konstaterer, at det pågældende princip ikke er blevet overholdt, vil den straks indlede en overtrædelsesprocedure.

(1) EFT C 267 af 19.10.1989.

(2) KOM(1999) 299 endelig udg.