ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3533/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(13. november 2000)

Om: Programmer til fordel for unge landbrugere

I ti måneder er der ikke blevet godkendt og udbetalt penge fra EU's programmer til fordel for unge landbrugere. Kan Kommissionen oplyse, hvornår programmerne under forordning 1257/99(1) til fordel for unge landbrugere forventes at blive godkendt?

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. december 2000)

Kommissionen erkender, at der har været en vis forsinkelse i gennemførelsen i 2000 af foranstaltningerne til fordel for unge landbrugere i Grækenland. Denne forsinkelse har følgende årsager:

Ovennævnte foranstaltninger indgår i det operationelle program (OP) for 2000-06 for udvikling af landdistrikterne, der igen indgår i den nationale del af EF-støtterammen (EFSR III). Ifølge strukturfondsreglerne kan OP'erne ikke godkendes, før Kommissionen formelt har godkendt EF-støtterammen. Denne blev imidlertid først vedtaget den 28. november 2000.

Det pågældende OP har allerede været genstand for forhandlinger og drøftelser med medlemsstaten. Efter disse forhandlinger har Kommissionen afventet fremsendelsen af den endelige version af OP'et i løbet af november 2000, inden den har kunnet vurdere muligheden af straks at indlede godkendelsesproceduren. Imidlertid er OP-udgifterne berettiget til EF-finansiering fra den dato, hvor programmet er blev godkendt af Kommissionen, dvs. i dette tilfælde siden april 2000.

Kommissionen vil imidlertid gerne berolige det ærede medlem med, at da det i Kommissionens forordning (EF) nr. 2075/2000(1) om ændring af forordning (EF) nr. 1750/1999(2) sidstnævnte indeholder gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)(3) er fastsat, at for støtteansøgninger, som unge landbrugere indgiver for første gang i 2000, skal kravet om, at den unge landbruger skal være under 40 år, være opfyldt på tidspunktet for ansøgningens indgivelse (og ikke på det tidspunkt, hvor den enkelte beslutning om at yde støtte træffes). Denne overgangsbestemmelse gør det nemlig muligt at kompensere delvist for virkningerne af den forsinkede OP-godkendelse for de unge landbrugere, der endnu ikke var blevet 40 år i 2000, og som havde indgivet støtteansøgning i nævnte år.

(1) EFT L 246 af 30.9.2000.

(2) EFT L 214 af 13.8.1999.

(3) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3572/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(13. november 2000)

Om: Offentlighed omkring EU-dokumenter

En arbejdsgruppe bestående af højtstående tjenestemænd fra Coreper har i løbet af sommermånederne udarbejdet et forslag om mindre offentlighed omkring EU-dokumenter. Denne beslutning skulle være resultatet af en specifik forespørgsel fra en borger, som Rådet ikke ønskede at komme nærmere ind på.

1. Hvornår blev den pågældende forespørgsel forelagt Rådet?

2. Hvem har indgivet denne forespørgsel?

3. Hvilke dokumenter vedrørte denne forespørgsel?

4. Hvorfor ønskede Rådet ikke at beskæftige sig med denne anmodning?

5. På hvilken måde har denne forespørgsel og den efterfølgende afvisning fået Rådet til under en hasteprocedure at indføre mindre offentlighed omkring EU-dokumenter?

Svar

(24. april 2001)

Hvis det ærede parlamentsmedlem henviser til Rådets afgørelse 2000/527/EF om ændring af afgørelse 93/731/EF om aktindsigt i Rådets dokumenter, som Rådet vedtog den 14. august 2000 vedrørende adgangen til højt klassificerede dokumenter i forbindelse med den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik, kan Rådet kun gentage det, det allerede har udtalt i svaret på skriftlig forespørgsel E-2846/00 af 11. september 2000. Dersom det ærede parlamentsmedlem henviser til en anden forespørgsel, bedes han give yderligere oplysninger.

Rådet ønsker at påpege, at det i sine svar på begæringer om aktindsigt fra offentligheden altid giver begrundelse for, at aktindsigt i et dokument nægtes, og underretter den, der begærer aktindsigt, om de klagemuligheder, der findes, nemlig at indlede retlige procedurer eller at indbringe en klage for Den Europæiske Ombudsmand efter reglerne i artikel 230 og 195 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3146/00

af Mario Mastella (PPE-DE) til Kommissionen

(6. oktober 2000)

Om: Den høje pris på fyringsolie i Italien

I Italien er prisen på fyringsolie dobbelt så høj som i de andre EU-medlemsstater. Den er således nået op på 1 700 lire pr. liter sammenlignet med den europæiske gennemsnitspris på 800 lire.

Dette problem rammer særlig hårdt de italienere, som lever i bjergområder, og især pensionisterne, som er tvunget til at opvarme deres huse ni måneder om året.

Det må være af grundlæggende betydning at tilpasse prisen på fyringsolie i Italien til den europæiske gennemsnitspris.

Agter Kommissionen at udarbejde lovgivning om fastsættelse af betingelserne for at fastsætte en fælles pris på fyringsolie i samtlige medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(28. november 2000)

Prisen på fyringsolie er ganske rigtigt højere i Italien end i de øvrige medlemsstater. Den væsentligste årsag hertil er beskatningen af dette produkt, som er klart højere i Italien end i de øvrige medlemsstater.

Tilnærmelsen af medlemsstaternes beskatningsniveauer for energiprodukter har længe været et af Kommissionens mål. Den mest effektive løsning for at nå frem til en sådan indbyrdes tilnærmelse består i at fastsætte passende minimumsniveauer og justere disse med jævne mellemrum. Denne fremgangsmåde danner grundlag for det forslag til Rådets direktiv om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter, som Kommissionen forelagde i marts 1997(1). Sigtet med forslaget er at ajourføre og forbedre den lovgivningsmæssige ramme for beskatning af energiprodukter, nemlig Rådets direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier(2) og direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier(3) (i sidstnævnte direktiv fastsattes der allerede minimumsniveauer for beskatning af olieprodukter, som er blevet hævet i Kommissionens forslag). Dette forslag har endnu ikke kunnet vedtages af Rådet, idet det har vist sig meget vanskeligt at gøre fremskridt på dette område i og med, at der skal være enstemmighed herom i Rådet.

Kommissionen agter at videreføre sin indsats for at opnå en indbyrdes tilnærmelse af beskatningsniveauerne for energiprodukter.

(1) EFT C 139 af 6.5.1997.

(2) EFT L 316 af 31.10.1992.

(3) EFT L 316 af 31.10.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2819/00

af Marco Cappato (TDI) til Kommissionen

(5. september 2000)

Om: Rådets årlige rapport om menneskerettighederne; Kommissionens holdning til Europa-Parlamentets ønsker

I sin betænkning om overholdelse af menneskerettighederne i Den Europæiske Union (1998-1999) anfører Parlamentet i punkt 10, at det beklager, at rapporten kun indeholder konstateringer af fakta; det giver i punkt 11 udtryk for håb om, at den næste rapport fra Rådet vil indeholde en detaljeret analyse om, hvorledes menneskerettighedssituationen vil udvikle sig i hvert enkelt land i Den Europæiske Union, og foreslår i fremtiden kontrolordninger og strategier til at øge overholdelsen af disse rettigheder i overensstemmelse med artikel 6 og 7 i EU-traktaten; det mener, at man bør præcisere, hvilken rolle Rådets årsrapport om menneskerettighederne skal have og at den bør indeholde en europæisk analyse af udviklingen af menneskerettighederne i de forskellige medlemsstater, og strategier, som gør det muligt at føre en national og en europæisk politik og i denne forbindelse forbedre samhørigheden på dette område.

Deler Kommissionen Europa-Parlamentets opfattelse?

Mener Kommissionen ikke, at det kunne være en god idé at fastlægge en interinstitutionel fremgangsmåde, for at indrage alle institutionerne i en samlet årsrapport fra EU om overholdelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(8. december 2000)

Kommissionen deler principielt Parlamentets opfattelse af, at Rådets årlige rapport om menneskerettigheder bør indeholde en endnu mere detaljeret analyse om, hvorledes menneskerettighederne vil udvikle sig, herunder de nationale mindretals rettigheder.

Kommissionen deltager ikke i udarbejdelsen af Rådets rapporter, men er i overensstemmelse med EF-traktatens bestemmelser ivrigt engageret i problemet om overholdelse af menneskerettighederne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4030/00

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(21. december 2000)

Om: Drabene i Racak

Har Kommissionen set en kopi af den finske autopsirapport om de drab, der fandt sted i Racak, Jugoslavien, i januar sidste år? Vil den under alle omstændigheder udøve pres med henblik på, at den officielle rapport offentliggøres?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. januar 2001)

Kommissionen har modtaget dokumenter udarbejdet af en gruppe af EU's kriminaltekniske eksperter i henhold til fælles aktion FUSP/98/736.

Den fuldstændige rapport er blevet afleveret til Den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende det Tidligere Jugoslavien (ICTY) i Haag. Den vil ikke blive offentliggjort af hensyn til ICTY's igangværende undersøgelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3409/00

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Krav til olivendyrkere i henhold til forordning (EF) nr. 2366/98

Forordning (EF) nr. 2366/98(1) fastsætter en række krav til olivendyrkere såsom køb af en elektronisk vægt, installering af særlige elektriske tællere for hver form for aktivitet samt udstedelse af attester for hver enkelt presning.

Der er tale om udgifter, som i visse tilfælde tvinger landbrugsbedriften til at nedskære sin aktivitet eller endog ophøre med den.

Anser Kommissionen det ikke for nødvendig på baggrund af det allerede prekære beskæftigelsesniveau i denne sektor at fastsætte en finansiel modydelse til de olivenolieproducerende virksomheder med henblik på opfyldelsen af de i ovennævnte forordning fastsatte forpligtelser?

(1) EFT L 293 af 31.10.1998, s. 50.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. december 2000)

Kommissionen har allerede besvaret lignende spørgsmål om møllernes forpligtelser i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 2366/98 af 30. oktober 1998 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen for produktionsstøtte for olivenolie for produktionsårene 1998/1999 til 2000/2001, herunder normerne i forordningens artikel 7 (automatisk vejning og elektriske tællere).

Kommissionen opfordrer derfor det ærede medlem til at konsultere svarene på skriftlig forespørgsel P-3026/00 fra Musotto(1) og E-3065/00 fra Berlato(2).

(1) EFT C 136 E af 8.5.2001, s. 161.

(2) EFT C 151 E af 22.5.2001, s. 52.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3108/00

af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Rådet

(29. september 2000)

Om: Nationale love om sprog

Den 5. september 2000 udsendte det franske formandskab for Rådet en erklæring på Den Europæiske Unions vegne, hvori det glædede sig over vedtagelsen i Letlands regering af dekreter om gennemførelse af loven om det officielle sprog. Ifølge højkommissæren for nationale mindretal under Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa, Max Van der Stoel, er disse dekreter i overensstemmelse med de forpligtelser, Letland har indgået på internationalt niveau.

Det påhviler uden tvivl Den Europæiske Union at kontrollere respekten for menneskerettighederne og mindretallene i ansøgerlandene. Der er tale om krav, som ud fra København-kriterierne er en forudsætning for enhver tiltrædelse. I Den Europæiske Union findes der imidlertid medlemsstater, hvis lovgivninger vedrørende sproglige rettigheder og anerkendelse af mindretal lader meget tilbage at ønske.

Hvad mener Rådet om det eksisterende misforhold mellem ansøgerlandenes nøje overholdelse af respekten for visse grundlæggende rettigheder og den åbenlyse tilsidesættelse af disse rettigheder i visse medlemsstater, som f.eks. Grækenland og Frankrig? Agter Rådet at pålægge Max Van der Stoel at foretage en status over respekten for mindretallene i Den Europæiske Union?

Svar

(8. marts 2001)

Rådet tilslutter sig fuldt ud det ærede parlamentsmedlems opfattelse hvad angår den holdning, der bør indtages over for kandidatlandene med hensyn til visse grundlæggende principper og værdier, der er selve grundlaget for Unionens eksistens. Overholdelsen af de politiske kriterier, der blev fastlagt af Det Europæiske Råd i København stabile institutioner, som garanterer demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal er en forudsætning for enhver tiltrædelse, og Unionen råder over de nødvendige midler til at kontrollere, om kandidatlandene overholder betingelserne. Som det i øvrigt fremgår af artikel 6 og 7 i traktaten om Den Europæiske Union, er EU et fællesskab med fælles værdier.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3891/00

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) til Kommissionen

(13. december 2000)

Om: Mangler på Kommissionens Internetsider

Kommissionens Internettjenester er mangelfulde. Der findes f.eks. ikke oplysninger om Unionens nordlige dimension på hjemmesiden for Kommissionens generaldirektorat med ansvar for eksterne forbindelser. Internettet er nu om dage en af borgernes vigtigste informationskilder til EU-spørgsmål. Det er derfor i strid med ånden i e-Europainitiativet, at Kommissionen ikke er i stand til at give aktuel og dækkende information om EU's aktiviteter.

Hvorfor har generaldirektoratet med ansvar for de eksterne forbindelser overhovedet ikke omtalt Unionens nordlige dimension på sine websider, som handler om de løbende EU-programmer? Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen at iværksætte for at sikre, at de pågældende websider i fremtiden holdes ajourført, også med hensyn til den nordiske dimension?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(26. januar 2001)

Kommissionen takker det ærede medlem for hendes spørgsmål, der faktisk foregriber de foranstaltninger, der er truffet for at afhjælpe de nuværende mangler på websiden for Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser. Denne webside er under stadig udvikling, og det er sikkert ikke undgået det ærede medlems opmærksomhed, at der for nylig er indføjet en artikel om den nordlige dimension. Yderligere information om den nordlige dimension vil blive tilføjet i de kommende uger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3484/00

af Timothy Kirkhope (PPE-DE) til Rådet

(13. november 2000)

Om: Chartret om grundlæggende rettigheder

Kan Rådet på baggrund af Det Europæiske Råds uformelle møde i Biarritz den 13. og 14. oktober 2000 og drøftelserne på mødets anden dag bekræfte, at det altid har været hensigten, at chartret om grundlæggende rettigheder skal kunne prøves ved en domstol? Hvis dette ikke kan gennemføres, hvilken retlig eller forfatningsmæssig status ønsker det så at give dette charter?

Svar

(7. maj 2001)

Rådet minder det ærede medlem om, at det i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Köln den 3. og 4. juni 1999 og Det Europæiske Råds drøftelser i Biarritz den 13. og 14. oktober 2000 sammen med Europa-Parlamentet og Kommissionen højtideligt proklamerede udkastet til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder på grundlag af det udkast, som er udarbejdet af den med henblik herpå oprettede forsamling. Denne proklamation fandt sted i Nice den 7. december 2000.

I henhold til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Köln skal det derefter undersøges, om og i givet fald hvorledes charteret kan indarbejdes i traktaterne.

I overensstemmelse med den erklæring om EU's fremtid, der blev fremsat på Det Europæiske Råd i Nice, vil spørgsmålet om, hvilken status EU-charteret om grundlæggende rettigheder skal have, blive behandlet inden for rammerne af den proces, der er indledt til opfølgning af Nice-mødet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3162/00

af Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) til Kommissionen

(10. oktober 2000)

Om: Europæiske programmer

Hvilke europæiske programmer findes der for europæiske bjergområder og -kommuner for perioden 2000-2006?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(8. december 2000)

Et stort antal bjergområder er støtteberettigede under strukturfondenes mål 1 eller 2 i perioden 2000-2006. For så vidt angår mål 2 giver de kriterier for støtteberettigede landdistrikter, der er fastlagt i artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1), mulighed for at imødegå de vanskeligheder, som visse bjergområder står over for.

Bjergområderne kan desuden nyde godt af strukturfondsinterventioner i forbindelse med EU-initiativerne Leader+ et Interreg III. Det er f.eks. tilfældet med foranstaltningerne under det tværnationale samarbejde, der gennemføres for hele det alpine område i EU.

I øvrigt vil den nye politik for udvikling af landdistrikterne, der er iværksat i forbindelse med reformen af den fælles landbrugspolitik, også åbne nye muligheder for bjergområderne. Dels vil disse områder være et oplagt anvendelsesområde for foranstaltningerne vedrørende miljøvenligt landbrug og indførelsen af en præmie for vedligeholdelse af skove med en bæredygtig udnyttelse. Dels vil styrkelsen af miljødimensionen med hensyn til udligningsgodtgørelserne for de ugunstigt stillede områder, som også omfatter bjergområderne, blive ledsaget af en forhøjelse af godtgørelsernes størrelse, som vil ligge på mellem 25 og 200 EUR pr. ha, uden at dette nødvendigvis vil medføre, at de pågældende bedrifter skal foretage alt for store tilpasninger. Når hertil kommer andre foranstaltninger som f.eks. kvalitetsfremme, diversificeringsforanstaltninger (agroturisme, håndværksvirksomhed) og fornyelse af landsbyer, vidner denne nye politik for udvikling af landdistrikterne om Kommissionens stærke ønske om at fremme udviklingen af bjergområderne.

Kommissionen har for nylig udsendt en brochure(2) om strukturpolitikken og bjergområderne, som har til formål at øge kendskabet til de muligheder, som EF-politikkerne åbner for bjergområderne. Brochuren sendes til det ærede medlem og til Europa-Parlamentets generalsekretariat.

Endvidere agter Kommissionen i 2002 som led i det internationale bjergår at afholde et seminar om, hvordan EU-politikken bedst kan iværksættes i bjergområderne.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

(2) ISBN 92-828-8976-9.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3607/00

af Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) til Kommissionen

(22. november 2000)

Om: De spanske trafikmyndigheders holdning til udenlandske motorkøretøjer

De spanske trafikmyndigheder (Autoridad de tráfico) kræver, at også udenlandske motorkøretøjer medfører to advarselstrekanter, en række reservedele (f.eks. pærer, reservehjul), værktøj samt indtil for nylig at folk, der går med briller, medfører et par reservebriller.

I denne forbindelse må der stilles følgende spørgsmål:

1. Holder de spanske trafikmyndigheders krav sig stadig inden for rammerne af de folkeretlige aftaler (Wieneraftalen), og er de forenelige med bestemmelserne om indbyrdes anerkendelse på EU-plan?

2. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, dersom denne fremgangsmåde fra de spanske trafikmyndigheders side ikke er omfattet af bilaterale aftaler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(19. december 2000)

Der findes ingen fællesskabslovgivning, der kræver obligatorisk tilstedeværelse i motorkøretøjer af det udstyr, det ærede medlem omtaler.

De gældende forskrifter for motorkøretøjer, der kører på hver enkelt medlemsstats territorium, rummer således en række forskelle på dette område. I mangel af en harmonisering er disse nationale bestemmelser ikke a priori uforenelige med fællesskabsretten, forudsat at de ikke udgør nogen hindring for den frie bevægelighed.

Denne betingelse er opfyldt, dersom de nationale forskrifter kun pålægges statsborgere fra denne medlemsstat eller brugere af motorkøretøjer, som er indregistreret i medlemsstaten. Bestemmelser vedrørende minimumsbetingelserne for udstyr til motorkøretøjer i international trafik er fastsat i konventionen om landevejstrafik, undertegnet i Wien den 8. november 1968 af bl.a. Spanien.

I henhold til Wien-konventionen kan signatarstaterne f.eks forlange, at der forefindes en advarselstrekant i køretøjer tilhørende personer, som ikke er statsborgere i landet, men ikke to trekanter.

Kommissionen er ikke underrettet om, at de spanske trafikmyndigheder pålægger køretøjer i international trafik at medføre alt det tilbehør, det ærede medlem nævner. Den frie bevægelighed er et af Fællesskabet vigtigste mål, og Kommissionen vil da også optage kontakt til de spanske myndigheder med henblik på præcist at få fastslået, hvilke forpligtelser der pålægges udenlandske motorkøretøjer i transit gennem landet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3701/00

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(29. november 2000)

Om: FN's særlige samling om børn

Agter Kommissionen at udarbejde og forelægge den forberedende komité for FN's Generalforsamlings særlige samling en rapport om, hvilken gennemslagskraft Kommissionens programmer for udviklingssamarbejde har haft, når det gælder om at gøre fremskridt frem mod de mål, der blev vedtaget på verdenstopmødet om børn i 1990?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(18. januar 2001)

De Forenede Nationers Generalforsamlings særlige samling i september 2001 om børn vil forny de verdensomspændende forpligtelser, der blev indgået på verdenstopmødet om børn i 1990, og behandle yderligere aktioner til fordel for børn i de kommende årtier. I handlingsplanen blev der opstillet syv store og 20 supplerende tidsbundne mål.

Der er i øjeblikket ikke nogen fællesskabspolitik, som udtrykkelig fokuserer på børneanliggender. Børnene spiller imidlertid en fremtrædende rolle i visse sektorpolitikker, navnlig hvad angår samfundspolitikker som uddannelse og sundhed. Disse spørgsmål er behandlet i Rådets og Kommissionens nylige erklæring om Fællesskabets udviklingspolitik og i det handlingsprogram, der blev drøftet på Rådets (udviklingssamarbejde) møde i november 2000. Desuden udgør de rygraden i den nye Cotonou-partnerskabsaftale og i fattigdomsbekæmpelsens generelle ramme.

Desuden indeholder Rådets forordning (EF) nr. 975/1999 af 29. april 1999 om kravene til gennemførelsen af udviklingssamarbejdsaktioner(1) og Rådets forordning (EF) nr. 976/1999 af 29. april 1999 om kravene til gennemførelsen af andre fællesskabsaktioner end udviklingssamarbejdsaktioner, der inden for rammerne af Fællesskabets samarbejdspolitik bidrager til at opnå de generelle mål om udvikling og befæstelse af demokratiet og af retsstaten samt respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i tredjelande1, en bestemmelse om, at Fællesskabets indsats primært bør tage sigte på diskriminerede, fattige eller dårligt stillede, herunder børn. Fra 1996 til 1999 fokuserede Fællesskabets bistand på projekter på seks hovedområder.

Med hensyn til humanitær bistand lægger Kommissionen særlig stor vægt på børn, der er ofre for konflikter, og deltager aktivt i kampagnen mod brug af børnesoldater. Mange ngo-projekter, der finansieres med midler fra Kommissionen, fokuserer specielt på børn.

Kommissionen vil sammen med medlemsstaterne deltage i koordinationen under den forberedende proces og den særlige samling om børn og overvejer at forelægge den særlige samling et faktuelt dokument, som giver et overblik over dens aktiviteter til støtte for børn, bl.a. inden for udviklingssamarbejdet.

(1) EFT L 120 af 8.5.1999.