SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0309/00

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. februar 2000)

Om: Udvikling af grænseparken De Zoom Kalmthoutse Heide

Grænseparken De Zoom Kalmthoutse Heide udvikles på Beneluxrådets initiativ. Til dette formål er der udarbejdet en forvaltnings- og anlæggelsesplan, hvormed der under hensyntagen til områdets forskellige funktioner kan arbejdes med bevarelse, forvaltning og udvikling af biologiske, økologiske og kulturhistoriske værdier.

Ifølge en artikel i dagbladet BN/de Stem (den 216. december 1999) udgør vandindvindingen et problem, som fører til udtørring af Groote Meer-området. Der er allerede forsvundet tusinder af rugepladser for mindst 25 sjældne fuglearter. Desuden frygtes det, at udviklingen af grænseparken fører til en voldsom stigning i besøgerantallet.

1. Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen at iværksætte for at hindre en yderligere udtørring af området og om nødvendigt hæve grundvandsniveauet?

2. Deler Kommissionen den opfattelse, at en stigning i masseturismen i et fugleområde er i strid med principper i det såkaldte fugledirektiv 79/409/EØF(1).

3. Deler Kommissionen den opfattelse, at de mest sårbare områder ikke bør være tilgængelige for offentligheden, medmindre det drejer sig om mindre udflugtsarrangementer i undervisningsøjemed?

(1) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. marts 2000)

Grænseparken De Zoom-Kalmthoutse Heide ligger delvis i Belgien og delvis i Nederlandene.

Den belgiske del af området er udpeget som særligt beskyttet område (SPA), under navnet Kalmthoutse Heide, i overensstemmelse med Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle. Den nederlandske del er udpeget som lokalitet af fællesskabsbetydning (SIC), under navnet Ossendrecht, i overensstemmelse med direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1). De nederlandske myndigheder har oplyst, at de også vil udpege området som SPA.

I henhold til artikel 7 i direktiv 92/43/EØF gælder dette direktivs artikel 6, stk. 2, 3 og 4, for området.

De aktiviteter, der er nævnt i spørgsmålet, vandindvinding og masseturisme, kan ikke betragtes som nogen plan eller projekt, som omhandlet i artikel 6, stk. 3. Derfor gælder artikel 6, stk. 3 og 4, ikke i dette tilfælde. Da aktiviteterne allerede eksisterer, er det kun artikel 6, stk. 2, der gælder i det pågældende tilfælde. Denne bestemmelse foreskriver, at medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger for at undgå forringelse af naturtyperne og levestederne for arterne i de særlige bevaringsområder samt forstyrrelser af de arter, for hvilke områderne er udpeget, for så vidt disse forstyrrelser har betydelige konsekvenser for dette direktivs målsætninger.

Som svar på det første spørgsmål skal det navnlig bemærkes, at det er op til medlemsstaterne at træffe skridt til at overholde artikel 6, stk. 2, i direktiv 92/43/EØF, og ikke Kommission. Kommission er ikke i besiddelse af særlige oplysninger om De Zoom-Kalmthoutse Heide, så den kan ikke bedømme, om der bør træffes yderligere foranstaltninger for at hindre yderligere udtørring af området. Af samme årsag er Kommissionen ikke i stand til at tage stilling til de forhold, der er nævnt i andet og tredje spørgsmål.

Kommissionen vil tage de fornødne skridt til at indhente yderligere oplysninger med hensyn til anvendelsen af artikel 6, stk. 2, i direktiv 92/43/EØF for så vidt angår De Zoom-Kalmthoutse Heide. Om nødvendigt vil den tage yderligere skridt til at sikre, at de nationale myndigheder overholder denne bestemmelse.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.