DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/140

(2004/C 65 E/155)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2390/03

af Mogens Camre (UEN) til Kommissionen

(21. juli 2003)

Om: Statsstøtte til tyske håndværkere, der påtager sig arbejde i Danmark

Den 20. marts stillede jeg Kommissionen et spørgsmål (E-1225/03 (1)) om tysk statsstøtte til håndværkere, der påtager sig arbejde i andre EU-lande. Kommissionen lovede at undersøge, om de tyske tilskud var i strid med statsstøttereglerne.

Den danske beskæftigelsesminister, Claus Hjort Frederiksen, har siden stillet sin tyske kollega, erhvervs- og arbejdsminister Wolfgang Clement, et lignende spørgsmål. Den tyske minister svarede, at statstilskuddet på de ca. 60 kroner i timen udelukkende var beregnet på ledige tyske håndværkere, der opnåede ansættelse i et tysk firma.

Dette er dog en ringe trøst for fagforeningerne og de mindre håndværksmestre i Sønderjylland, da denne ordning ikke udelukker muligheden for, at tyske håndværksmestre ansætter langtidsledige tyske håndværkere, og senere sender dem til Danmark for at udføre opgaver for deres tyske arbejdsgivere i konkurrence med danske håndværksmestre. På grund af det tyske statstilskud må de danske håndværksmestre således betale en relativt højere løn end deres tyske kolleger. Dette er stærkt konkurrenceforvridende og kan næppe være i overensstemmelse med EU's statsstøtteregler.

Som lovet i besvarelsen af E-1225/03 bedes Kommissionen fremlægge de oplysninger, den har modtaget fra de tyske myndigheder om sagen, samt undersøge, i hvilket omfang det er muligt for tyske virksomheder at sende tyske håndværkere til Danmark på specifikke arbejdsopgaver med tilskud fra den tyske stat.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(15. september 2003)

Kommissionen skal henvise til sit tidligere svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-1225/03.

Som lovet i sit svar anmodede Kommissionen de tyske myndigheder om oplysninger i denne forbindelse den 8. maj 2003. De tyske myndigheder svarede den 12. juni 2003, at de ikke var bekendt med nogen sådan støtteordning, men anmodede om yderligere oplysninger for at kunne udelukke enhver potentiel misbrug af støtteordningerne til et andet formål. Dette svar modtog det ærede medlem i et brev fra direktøren for Direktorat G »Statsstøtte I« i Generaldirektoratet for Konkurrence den 8. juli 2003. I dette brev blev det ærede medlem også høfligt anmodet om at give Kommissionen eventuelle yderligere oplysninger, han måtte ligge inde med med henblik på Kommissionens fortsatte undersøgelse af den foreliggende situation.

Kommissionen skal i denne forbindelse erindre det ærede medlem om, at en række foranstaltninger vedrørende beskæftigelsespolitik ikke udgør statsstøtte i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, anførte forstand, fordi der er tale om støtte til enkeltpersoner, som ikke begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner, eller fordi de ikke påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne, eller fordi der er tale om generelle foranstaltninger til fremme af beskæftigelsen, som ikke fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner. Sådanne generelle foranstaltninger berøres derfor ikke af statsstøttereglerne. Dette gælder også foranstaltninger, der anses for ikke at opfylde alle kriterierne i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og af den grund ikke er omfattet af anmeldelsespligten i EF-traktatens artikel 88, stk. 3, i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (2).

Hvad angår de yderligere oplysninger fra det ærede medlem i denne skriftlige forespørgsel vil Kommissionen igen anmode de tyske myndigheder om at fremkomme med oplysninger om de specifikke foranstaltninger, det ærede medlem omtaler, og vil behandle disse i henhold til statsstøttereglerne, særlig Kommissionens forordning (EF) nr. 2204/2002 af 12. december 2002 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte for beskæftigelse (3). Hvis det viser sig, at der er tale om en overtrædelse, vil Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger til at få den bragt til ophør.

Kommissionen skal over for det ærede medlem understrege, at han opfordres til at fremkomme med eventuelle yderligere oplysninger om de omhandlede forhold, således at dens undersøgelser kan afsluttes snarest muligt.

(1) EUT C 58 E af 6.3.2004, s. 51.

(2) EFT L 10 af 13.1.2001.

(3) EFT L 337 af 13.12.2002, (berigtiget i EFT L 349 af 24.12.2002).