ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1521/97 af Riccardo Nencini (PSE) til Kommissionen (5. maj 1997)

Om: Et faelles sprog til Europa

Antallet af medlemslande i Den Europaeiske Union vokser stadig, og stadig flere lande ansoeger om medlemskab. Sprog og dialekter boer beskyttes. Endvidere skrider den europaeiske integrationsproces frem med hastige skridt, og indfoerelsen af et faelles sprog ville goere det lettere at skabe et mere sammenhaengende Europa.

Mener Kommissionen ikke, at den over for medlemsstaterne boer tage initiativ til at naa frem til dette maal?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson (11. juni 1997)

Det aerede medlem vil vaere klar over, at det er et grundlaeggende princip i Faellesskabet at respektere dets medlemsstaters sproglige og kulturelle forskelligartethed. Alle de officielle sprog har samme vaegt.

Det er derfor Faellesskabets politik at fremme alle de eksisterende sprog, baade gennem en tilskyndelse til forbedrede sprogkundskaber og gennem tilskyndelse til at udvide antallet af sprog, der undervises i i medlemsstaterne.

Kommissionens hvidbog »Undervise og laere: Paa vej mod det kognitive samfund« ((KOM(95) 590 )) understreger behovet for, at alle borgere kender to faellesskabssprog foruden deres eget, hvis de fuldt ud skal have gavn af alle de muligheder, Faellesskabet giver dem.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1153/97 af Eva Kjer Hansen (ELDR) til Kommissionen (21. marts 1997)

Om: Forslag til Raadets forordning om gennemfoerelse af medlemsstaternes handlingsprogrammer inden for kontrol med udgifter, der paahviler EUGFL, Garantisektionen

I 1994 androg det samlede beloeb inden for EUGFL, Garantisektionen, for konstateret uregelmaessigt udbetalte beloeb 416,8 mio ecu. Heraf blev kun 79,1 mio ecu, mindre end 20%, inddrevet. Dette tal viser, at yderligere bestraebelser er noedvendige. Desuden konstateredes i perioden 1991-1994 en ringe udnyttelse (kun 41%) af midlerne til kontrol stillet til raadighed fra EU til medlemsstaterne.

Som opfoelgning paa sidste aars behandling af Raadets forslag, bedes Kommissionen redegoere for, hvilke foranstaltninger den har ivaerksat for at fremme opklaring af bedrageri og inddrive de uretmaessigt udbetalte beloeb?

Desuden bedes Kommissionen redegoere for, hvilke aktioner den har gennemfoert for at sikre en stoerre udnyttelse i medlemsstaterne af midlerne til kontrol, der er stillet til raadighed af EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (17. april 1997)

I sine sidste arbejdsprogrammer for bedrageribekaempelsen (KOM(95) 23 endelig udg. og KOM(96) 17 endelig udg.) understregede Kommissionen, at det er noedvendigt at goere inddrivelsen mere effektiv. Paa omraadet Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, er der for nylig ivaerksat adskillige foranstaltninger for at fremskynde inddrivelsen. Isaer har Kommissionen anmodet medlemsstaterne om at kontrollere alle sager med uregelmaessigheder, der var indberettiget inden 1993, og hvori der endnu skulle inddrives et beloeb. Som resultat heraf steg inddrivelsen til 32%, og for andre 34%'s vedkommende er der verserende sager. I de andre tilfaelde skal Kommissionen afgoere, om den manglende inddrivelse af det paagaeldende beloeb skyldes forsoemmelighed fra medlemsstatens side, og hvis dette er tilfaeldet, boer beloebet paalaegges medlemsstaten.

Kommissionen er fuldstaendig klar over, at visse medlemsstater undertiden kun i ringe grad udnytter bedrageribekaempende sanktioner. Som anfoert af det aerede medlem har Kommissionen foreslaaet en forordning om ivaerksaettelse af medlemsstaternes handlingsprogrammer om kontrol af udgifterne til EUGFL, Garantisektionen. Der blev opnaaet principiel enighed herom i Raadet i marts 1997. Med hensyn til spoergsmaalet om foranstaltninger, der skal samfinansieres, er formaalet med den nye forordning helt klart en udvidet anvendelse af de bedrageribekaempende sanktioner (i henhold til artikel 1 er det tilladt at anvende alle andre midler til at goere kontrollerne endnu mere effektive), indfoerelse af strukturererede kontrolpogrammer og en kraftig opfordring til medlemsstaterne om at fastlaegge en sammenhaengende strategi.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1128/97 af Carmen Díez de Rivera Icaza (PSE) til Kommissionen (24. marts 1997)

Om: Turister og hvaler paa De Kanariske OEer

Med baggrund i de fleste medlemsstaters bekymring om dyrebeskyttelse, vil Kommissionen da oplyse, om den er klar over, at hvalerne paa Tenerife (De Kanariske OEer) forfoelges af turistbaadene, og om den agter at skride til nogen handling, hjaelpe eller samarbejde med det kanariske hvalforskningsinstitut for at beskytte hvalerne mod turistbaadenes hensynsloese adfaerd?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (7. maj 1997)

Kun én hvalart, nemlig oeresvinet (Tursiops truncatus), er medtaget i bilag II til Raadets direktiv 92/43/EOEF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter ((EFT L 206 af 22.7.1992 )). Samtlige arter af denne familie er omfattet af samme direktivs bilag IV.

For at opfylde kravene i dette direktiv og bevare oeresvinets naturlige miljoe har De Kanariske OEers regering for nylig fremsat et forslag om, at to saerligt beskyttede omraader medtages i Natura 2000-nettet. Den kanariske regering har udstedt dekret nr. 320/1995 vedroerende de naermere bestemmelser for turistvirksomhed i forbindelse med iagttagelse af hvaler i farvandene i denne region.

For saa vidt angaar muligheden for, at Kommissionen yder stoette til beskyttelse af disse hvaler, er man for oejeblikket i gang med at evaluere projektet »Proyecto de apoyo a la conservación de Caretta caretta y Tursiops truncatus en las Islas Canarias«, som er indgivet af »Consejería de política territorial« under De Kanariske OEers regering til programmet Life-Nature 1997.

Kommissionen yder for oejeblikket stoette til et projekt, hvis sigte er at demonstrere de praktiske muligheder der ligger i frivillige finansieringsordninger inden for den europaeiske turistsektor i form af en praktisk fremgangsmaade til inddrivning af kontante bidrag fra de besoegende til daekning af baade den bevarings- og turistmaessige forvaltning af turistmaal. Én af disse planer bestaar i en omfattende forskningsundersoegelse blandt de besoegende paa Tenerife, baseret paa bevarelsen af delfiner og andre hvaler. Et andet projekt er fremme af bevaringsorienterede ferieophold, hvorunder man giver sig af med forsoegsvis iagttagelse af hvaler omkring Tenerife, idet turisterne herunder opfordres til at betale til daekning af udgifterne til forskning i turismens foelgevirkninger for hvalerne i omraadet. Projektet, der blev udvalgt i 1995 som led i Faellesskabets handlingsplan med henblik paa at bistaa turismen, skal vaere tilendebragt inden juli 1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1222/97 af Thomas Megahy (PSE) til Kommissionen (7. april 1997)

Om: Aldersgraenser i forbindelse med rekruttering til EU-institutionerne

Under moedeperioden i februar i Strasbourg blev der modtaget et skriftligt svar paa spoergsmaal til spoergetiden om »Aldersgraenser i forbindelse med rekruttering til EU-institutionerne - Annoncering i Irland«. Det konkrete spoergsmaal loed: »Hvilke foranstaltninger er Kommissionen i faerd med at traeffe med hensyn til annoncering af sine udvaelgelsesproever i Irland efter vedtagelsen af Employment Equality Bill 1996 (lov om lige beskaeftigelsesmuligheder), som forbyder aldersdiskriminering i offentliggjorte jobannoncer?«.

Det modtagne svar indeholder overhovedet ingen reference til det stillede spoergsmaal. De oenskede oplysninger var Kommissionens reaktion paa en situation, hvor det forekommer sandsynligt, at en medlemsstat vil udstede lovgivning, som (bl.a.) vil hindre Kommissionen i at annoncere stillinger med aldersgraenser. Da visse andre lande overvejer lovgivning af lignende art, oenskes det oplyst, hvorledes dette vil beroere rekrutteringen af personale til de europaeiske institutioner. Ville det ikke vaere bedre at komme et potentielt problem i forkoebet ved af at bringe aldersdiskrimineringen til ophoer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (13. maj 1997)

Ifoelge bilag III til personalevedtaegten for EU-institutionerne er det tilladt at anvende aldersgraenser ved institutionernes udvaelgelsesproever. Personalevedtaegten er en selvstaendig ordning, og den er derfor ligesom Raadets forordninger bindende og umiddelbart gaeldende i medlemsstaterne.

Man kan derfor ikke med henvisning til den irske lovgivning udelade angivelsen af aldersgraenserne i de meddelelser om udvaelgelsesproever, som EU-institutionerne offentliggoer i Irland. Paa den anden side er der ikke noget i den nuvaerende EU-lovgivning, der forhindrer medlemsstaterne i at vedtage en lovgivning, der forbyder aldersgraenser i offentliggjorte nationale stillingsannoncer.

Aldersgraensen er sammen med de oevrige ansaettelseskriterier, f.eks. kvalifikationer og erhvervserfaring, fastsat i EU-institutionernes meddelelser om udvaelgelsesproever, som er det juridiske grundlag for udvaelgelseskomitéernes arbejde. Meddelelser om udvaelgelsesproever offentliggoeres for alle EU-institutioners vedkommende i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Dette sker for at sikre, at det er de samme ansaettelseskriterier, der anvendes for samtlige medlemsstaters borgere.

I betragtning af at Kommissionen ansaetter sine tjenestemaend fra 15 forskellige medlemsstater, er der nogle saerlige forvaltningsmaessige aspekter, som det er noedvendigt at tage hensyn til. Aldersgraensen har saaledes i EU's udvaelgelsesproever vaeret anvendt som et redskab til at forvalte et stort antal ansoegere.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1210/97 af Peter Skinner (PSE) til Kommissionen (26. marts 1997)

Om: Droeftelse af metodologien for costbenefitanalyser i Kommissionen

Kommissionens formand, Santer, bedes redegoere for de igangvaerende droeftelser i Kommissionen omkring costbenefitanalyser og konsekvensvurderinger. Kommissionen bedes ligeledes redegoere for, hvilke udbudsprocedurer der er blevet ivaerksat for at ansaette konsulenter og eksperter, der kan raadgive Kommissionen om disse spoergsmaal? Jeg taenker her specielt paa kontrakter eller aftaler med tidligere medlemmer af Molitor-gruppen. Da Molitor-gruppen nu har afsluttet sin rapport, bedes Kommissionen redegoere for, i hvilken egenskab tidligere medlemmer af denne gruppe nu deltager i Kommissionens droeftelser? Kommissionen bedes ligeledes redegoere for, i hvilket omfang arbejdsmarkedets parter og andre interessegrupper fra forskellige samfundssektorer har vaeret inddraget i disse droeftelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (23. april 1997)

Saaledes som den har naevnt det i sine rapporter om »Bedre Lovgivning« ((CSE(96) 7. CSE(95) 580. )), er Kommissionen efter vedtagelsen den 16. januar 1996 af de generelle retningslinjer for lovgivningspolitikken gaaet i gang med at rationalisere og modernisere sine konsekvensvurderinger. Dette arbejde giver bl.a. anledning til overvejelser over mulighederne for at indfoere teknikker til cost-benefit-analyser.

I forbindelse med disse overvejelser er Kommissionen lydhoer over for idéer fra forskellige sektorer inden for erhvervslivet og i samfundet generelt, og den undersoeger erfaringer fra forskellige administrationer samtidig med, at den indhenter udtalelser fra eksperter.

Kommissionen retter sig efter faellesskabslovgivningens bestemmelser paa udbudsomraadet, naar den henvender sig til leverandoerer af tjenesteydelser. Hidtil har man ikke tildelt tidligere medlemmer af den uafhaengige ekspertgruppe til lovgivningsmaessig og administrativ forenkling (»Molitor«-gruppen) kontrakter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1242/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (8. april 1997)

Om: Reform af den faelles markedsordning

Med forordning (EF) nr. 3072/95 ((EFT L 329 af 30.12.1995, s. 18. )) er der ivaerksat en reform af den faelles markedsordning for ris som led i gennemfoerelsen af GATT-aftalerne. Den nye ordning, der bl.a. indeholder regler for samhandlen med tredjelande, aabner mulighed for indfoerelse af en restitutionsordning med alle de ulemper, en saadan indebaerer. Samtidig lanceres der i forordningen en plan for nedsaettelse af prisen pr. hektar dyrket areal. Med det formaal at opretholde ligevaegten paa Faellesskabets marked med den normale stroem af importerede produkter er planen for nedsaettelsen af interventionsprisen afstemt efter den gradvise nedsaettelse af de tilsvarende toldsatser, der anvendes i overensstemmelse med GATT-aftalerne. De talrige toldjusteringer, som Faellesskabet har indroemmet oversoeiske tredjelande, og den umaadeholdne foroegelse af importen fra oversoeiske tredjelande har imidlertid i loebet af 1996 aendret det normale konkurrenceforhold radikalt.

Finder Kommissionen ikke, at denne situation og faren for, at interventionsordningen vil komme til at omfatte store produktionsmaengder, bevirker,

1. at den faelles markedsordning, der blev reformeret for kort tid siden, allerede maa betragtes som uhensigtsmaessig?

2. at der maa goeres grundige overvejelser over de konkrete perspektiver for Faellesskabets risproduktion, bl.a. i lyset af de nye retningslinjer, som Faellesskabet har bebudet at ville foelge ved efter december 1995 at indfoere omfattende lovgivningsmaessige og strategiske aendringer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (14. maj 1997)

Kommissionen er opmaerksom paa vanskelighederne for EU's rissektor som foelge af foroegelsen af risproduktionen og tendensen til stigende import.

Dette er grunden til, at den har truffet flere foranstaltninger for at genskabe ligevaegt paa markedet og saa vidt muligt undgaa intervention. Foranstaltningerne vedroerer bl. a. en beskyttelsesklausul over for indica-ris fra de oversoeiske lande og og territorier samt eksportlicitation for samme type ris.

Reformens foerste etape, som der blev truffet beslutning om i 1995, traeder i kraft i loebet af hoestaaret 1997/98 og omfatter navnlig en prisnedsaettelse, som kompenseres ved en hektarstoette. Denne nedsaettelse vil goere EU-ris mere konkurrencedygtig.

Paa denne baggrund ville det vaere for tidligt allerede nu at aendre det gaeldende system. Kommissionen kan forsikre det aerede medlem, at den foelger udviklingen paa rismarkedet meget noeje, og at den ikke vil undlade at foreslaa passende foranstaltninger, som kan sikre en harmonisk udvikling af dette.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1177/97 af Gastone Parigi (NI) til Kommissionen (3. april 1997)

Om: Eksportrestitution vedroerende oste

Kommissionens beslutning om at nedskaere eksportrestitutionerne vedroerende ost med 30% rammer isaer den produktion, der saelges i USA, foerst og fremmest italienske oste som f.eks. grana padano, parmigiano reggiano og pecorino sardo, som er de vigtigste eksportoste til USA.

Kommissionen bedes blokere afgoerelsen og i Forvaltningskomitéen for Maelk genforhandle de ordninger, der gaelder for den internationale handel, ved at fastsaette bestemmelser om eksportrestitution vedroerende oste og give Italien mulighed for at indlede proceduren vedroerende privat oplagring for pecorino sardo.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (22. april 1997)

Det aerede medlem henvises til svaret paa skriftlig forespoergsel E-2836/96 ((EFT C 91 af 20.3.1997. )), hvor Kommissionen gjorde detaljeret rede for bindingerne som foelge af den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) og oplyste om de instrumenter, der staar til dens raadighed for dels at overholde forpligtelserne i denne overenskomst, dels i saa vidt omfang som muligt opretholde Faellesskabets eksport i den internationale handel med mejeriprodukter.

Ved denne lejlighed kan Kommissionen bekraefte, at den til stadighed drager omsorg for, at de negative foelger af begraensningen af eksporten med tilskud fordeles ligeligt mellem de forskellige nationale produktioner. Beslutningen om at reducere restitutionerne for osteeksport til USA falder helt inden for disse rammer. Dette er grunden til, at Kommissionen ikke agter at aendre sin beslutning.

I overensstemmelse med det aerede medlems oenske er der blevet indledt en ordning for stoette til privat oplagring af pecorino fra den 1. maj 1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1108/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Raadet (24. marts 1997)

Om: Tiltraedelse af de central- og oesteuropaeiske lande til EU og udvidelsen af NATO

Den noedvendige aabning af Atlantpagten over for de oesteuropaeiske lande betragtes paa den ene side (Prag, Warszawa og Budapest) med interesse, mens der fra den anden side (dvs. Moskva) udvises foruroligende tegn paa stagnation paa grund af de krav, Moskva har fremsat vedroerende fastlaeggelsen af den praecise rolle, NATO skal indtage i det europaeiske sikkerhedssystem.

Det boer imidlertid vaere saadan, at de central- og oesteuropaeiske landes tiltraedelse af foerst NATO og dernaest EU er et spoergsmaal, der udelukkende vedroerer disse lande og som ikke underordnes en forudgaaende billigelse fra Ruslands side.

Raadet opfordres derfor til i forhandlingerne forud for tiltraedelsen at tage hensyn til ansoegerlandenes suveraene vilje og ikke foretraekke en aftale med begraensede rettigheder og forpligtelser.

Forhandlingerne forud for tiltraedelsen boer ogsaa vaere betinget af en forudgaaende undertegnelse af NATO-afgoerelsen om ikke at installere kernevaaben paa de nye ansoegerlandes territorium.

Raadet boer desuden muliggoere udviklingen af infrastrukturer og omlaegningen af tropper for at forhindre, at visse ansoegerlande omdannes til ubekvemme og saarbare graa zoner.

Svar (16. juni 1997)

De central- og oesteuropaeiske landes tiltraedelse af Den Europaeiske Union og udvidelsen af NATO er to saerskilte processer. Raadet er ikke kompetent til at udtale sig om NATO's udvidelse og betingelserne herfor.

For saa vidt angaar udvidelsen af Den Europaeiske Union erindrer Raadet om, at der paa Det Europaeiske Raads moede i Essen i december 1994 blev udarbejdet en strategi for forberedelsen af COEE-landenes tiltraedelse, der - som supplement til den ramme, der udgoeres af Europaaftalerne om associering - tager sigte paa COEE-landenes gradvise tilnaermelse af EU gennem en raekke instrumenter, herunder bl.a. hvidbogen om integration i Unionens indre marked og den strukturerede dialog paa ministerplan. Kriterierne for vurdering af de enkelte ansoegerlandes situation blev fastlagt paa Det Europaeiske Raads moede i Koebenhavn.

De beslutninger, der er noedvendige for at saette tiltraedelsesforhandlingerne i gang, traeffes efter regeringskonferencens afslutning af Raadet paa baggrund af resultaterne af konferencen og paa baggrund af de udtalelser og rapporter, som Kommissionen skal forelaegge.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1351/97 af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen (21. april 1997)

Om: Kvindelige tjenestemaend i Kommissionen

Hvor mange procent af tjenestemaendene i loenklasse B i Kommissionen er kvinder?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen paa skriftlige forespoergsler E-1347/97, E-1349/97, E-1350/97 og E-1351/97 (29. maj 1997)

Antallet af kvinder i de forskellige kategorier i Kommissionen var pr. marts 1997 saaledes:

>TABLE>

Disse tal omfatter kun fastansatte tjenestemaend, der afloennes over driftsbudgettet. Personale, der afloennes over forskningsbudgettet, midlertidigt ansatte og hjaelpeansatte er altsaa ikke omfattet.

Det skal bemaerkes, at Kommissionen har sat aarlige maal for ansaettelse af kvinder for at foroege antallet af kvinder paa alle niveauer i kategori A, herunder i lederstillinger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1017/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (19. marts 1997)

Om: Asbest i EU-institutionernes bygninger

Tilstedevaerelsen af asbest i de bygninger, der huser EU-institutionernes kontorer, er et saerdeles omstridt spoergsmaal. Efter lukningen af Berleymont er der paa foranledning af Europaskolens foraeldreforening foretaget private undersoegelser. Foraeldreforeningen stiller sig meget skeptisk over for erklaeringerne fra de instanser der er ansvarlige for bygningerne i Bruxelles, som benaegter, at der findes asbest i Europaskolen i Uccle. Undersoegelserne har bevist, at der findes asbest i bygningerne, og paapeget, at anvendelsen heraf endnu ikke er forbudt. Det konstateres rent faktisk, at selvom det benyttes i mindre grad, saa produceres der stadigvaek asbest, og at det anvendes i forbindelse med opfoerelsen af de nye bygninger i Bruxelles. Det anfoeres saaledes, at

- i EAS var der ved 20 proeveudtagninger 13 positive resultater;- i REM 19/16;- i RMA 8/1;- i MAE 11/2;- i MON 17/1 og- i LEO 20/7.

Hvad har Kommissionen til hensigt at goere for at sikre, at direktivet om kontrol med asbest i bygninger bliver overholdt?

Hvorledes vil Kommissionen gribe ind for at vaerne om borgernes helbred og beskytte for dem, der arbejder og lever i lokaler, hvor det ved tilbundsgaaende undersoegelser er blevet konstateret, at der forefindes asbest?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen paa skriftlige forespoergsler E-0892/97 og E-1017/97 (25. April 1997)

Raadet vedtog den 19. september 1983 efter forslag fra Kommissionen direktiv 83/477/EOEF om beskyttelse af arbejdstagerne mod de farer, der er ved at vaere udsat for asbest under arbejdet ((EFT L 263 af 24.9.1983. )). Dette direktiv er blevet aendret, ogsaa efter forslag fra Kommissionen, ved Raadets direktiv 91/382/EOEF af 25. juni 1991 ((EFT L 206 af 29.7.1991. )).

Disse to direktiver, som indeholder forbud mod samt oevre graenser for asbest i bygninger, er blevet gennemfoert i medlemsstaternes nationale lovgivninger.

Belgien har i sin nationale lovgivning, bl.a. i den almindelige lovgivning om arbejdsmiljoe, indfoert tilsvarende eller strengere bestemmelser end dem, der er indeholdt i de to naevnte direktiver. Ud over disse bestemmelser er enhver arbejdsgiver, der befinder sig paa belgisk territorium, forpligtet til at udarbejde en fortegnelse over asbestforekomsten i sine bygninger.

Kommissionen overholder i sine bygninger i Bruxelles ikke alene bestemmelserne i de to naevnte direktiver, men ogsaa dem i den belgiske lovgivning, naar bestemmelserne heri er strengere.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1396/97 af Olivier Dupuis (ARE) til Kommissionen (22. april 1997)

Om: FN's tiaar for verdens oprindelige befolkninger

Kan Kommissionen i lyset af FN's tiaar for verdens oprindelige befolkninger, hvoraf den foerste fjerdedel naesten er gaaet, oplyse, gennem hvilke projekter den har stoettet de oprindelige befolkninger paa Ny Kaledonien i 1995 og 1996?

Kan Kommissionen opstille en liste med navnene paa projekterne? Kan den for hvert af de forskellige finansielle instrumenter, der staar til dens raadighed, oplyse stoerrelsen af den finansielle bistand, som den har ydet for at stoette de oprindelige befolkninger i Ny Kaledonien?

Mener Kommissionen, at den har reageret passende paa de resolutioner, som FN's Generalforsamling har vedtaget, og som opfordrer stater og mellemstatslige organisationer til at fremme rettigheder og interesser for de oprindelige befolkninger, som bor paa deres territorier, saaledes som tiaarets titel siger: »De oprindelige befolkninger: partnere i aktion«?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro (30. maj 1997)

Den af Kommissionen foerte politik i Ny Kaledonien gaar ikke udelukkende ud paa at satse paa de oprindelige folkeslag i forbindelse med dens programmer for dette land. Via det 6. og 7. vejledende program yder den finansiel bistand til et beloeb af 20,4 mio. ECU til stoette for regeringens politik til udvikling af landdistrikter og oekonomisk differentiering. 56% af denne bistand gaar til sektorerne for landbrug, udvikling af de menneskelige ressourcer og infrastruktur inden for den type projekter, der ogsaa kommer de oprindelige folkeslag til gode. En fortegnelse over disse projekter vil blive sendt direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat. Foelgelig er Kommissionen af den opfattelse, at den har reageret konsekvent paa de resolutioner, som De Forenede Nationers generalforsamling har vedtaget.