SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0131/99

af Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) til Kommissionen

(27. januar 1999)

Om: Gennemfoerelsen og overvaagningen af foedevarehjaelpeprogrammet til Rusland

Paa grundlag af Ruslands anmodning om foedevarehjaelp udarbejdede Kommissionen oejeblikkeligt et forslag til et foedevarehjaelpeprogram til Rusland til Raadet. For oejeblikket forberedes programmets gennemfoerelse.

Ifoelge artikel 1, stk. 2, i Raadets forordning nr. 2802/98(1) skal foedevarehjaelpen sendes til Rusland vederlagsfrit og udelukkende til de omraader, der lider mest under manglen paa foedevarer. Desuden indfoejedes en erklaering i Raadets protokol om, at omraaderne omkring Moskva og St. Petersborg ikke er omfattet af foedevarehjaelpen. I udbudsbestemmelserne for korn, oksekoed og skummetmaelkspulver har Kommissionen dog udvalgt St. Petersborg som et af bestemmelsesstederne for produkterne. Ifoelge Raadets erklaering burde St. Petersborg vaere udeladt, da bestemmelsesstedet for produkterne blev fastlagt, for at foedevarehjaelpen ikke skulle skabe forvridninger for den traditionelle handel.

Kommissionen har ikke befoejelser til at overvaage programmets gennemfoerelse inden for Den Russiske Foederations graenser. Alligevel har man i tilbudsbestemmelserne for den rug og hvede, der er bestemt til Rusland, udvalgt havnen i Muuga i Estland og havnen i Klaipeda Litauen som foerste bestemmelseshavn - efter at kornet er sendt fra interventionslagrene - hvorefter kornet sendes til de enkelte bestemmelsessteder i Rusland. Da Kommissionen kun har befoejelse til at foretage overvaagning inden for EU's ydre graenser, virker det ikke velovervejet, at Kommissionen ikke som laesningshavne har udvalgt nogle af de havne, der er beliggende paa EU's omraade og i naesten samme afstand fra de endelige forarbejdningssteder, saasom havnene i Kotka eller Lovisa i Den Finske Bugt. Disse havne er tidligere blevet anvendt til skibsfragt og jernbanetransport til Rusland. Paa denne maade ville overvaagningen og kontrollen med forsendelserne af foedevarer til Rusland ogsaa raekke betydelig laengere end ved anvendelse af havnene i Muuga eller Klaipeda.

Hvordan vil Kommissionen hindre, at foedevarehjaelpen til Rusland skaber forvridninger i den traditionelle handel med foedevarer, og hvordan agter Kommissionen i stoerst muligt omfang at overvaage, at foedevarehjaelpen naar frem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(27. april 1999)

Det aerede medlems opmaerksomhed henledes paa svaret paa skriftlig forespoergsel E-3957/98 af Marjo Tuulevi-Kallstroem(2) om sikker leverance af foedevarehjaelp til Rusland.

Hvis Kommissionen paa noget tidspunkt ikke er overbevist om, at bestemmelserne i Raadets direktiv (EF) 2802/98 af 17. december 1998 om et program for levering af landbrugsprodukter til Den Russiske Foederation(3) eller i aftalememorandummet af 20. januar 1999 med Den Russiske Foederations regering overholdes, vil foedevarehjaelpeprogrammet blive suspenderet. Saaledes er memorandummet i overensstemmelse med stk. 3.12 blevet praeciseret med hensyn til dets operationelle aspekter, og der er nedsat en EU-russisk arbejdsgruppe, der hver uge skal droefte gennemfoerelsen af programmet og eventuelle problemer.

For at sikre, at EU's foedevarehjaelp ikke skaber forvridninger for den traditionelle handel med foedevarer, er det fastsat i memorandummet, at produkterne saelges paa de lokale markeder til markedspris bortset fra undtagelsestilfaelde, hvor nogle foedevarer kan uddeles gratis til de mest saarbare grupper i modtagerregionerne. Desuden har Den Russiske Foederation forpligtet sig til at forhindre reeksport af de modtagne varer og suspenderer ogsaa sin egen eksport af koed og korn.

Kommissionen har valgt nogle specialiserede firmaer til at overvaage forsendelsen fra afhentningen i interventionslagrene i EU og indtil de naar frem til de lokale markeder i modtagerregionerne i Rusland. Det er helt noejagtigt fastsat i memorandummet, hvor mange af den enkle vare der skal leveres til modtagerregionerne. Moskva- og St. Petersborg-regionerne kommer ikke i betragtning.

Det aerede medlems opmaerksomhed henledes ogsaa paa Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel P-269/99 af Gerhard Hager(4) og mundtlig forespoergsel H-130/99 af Jean-Antoine Giansily i spoergetiden paa Parlamentets plenarmoede i marts 1999(5).

(1) EFT L 349 af 24.12.1998, s. 12.

(2) EFT C 207 af 21.7.1999, s. 150.

(3) EFT L 349 af 24.12.1998.

(4) Se side 28.

(5) Forhandlinger i Europa-Parlamentet (marts 1999).