SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1193/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. april 2002)

Om: Følger af indførelsen af euroen: foranstaltninger for at beskytte borgerne mod stigende priser og faldende købekraft

1. Er Kommissionen bekendt med mediernes oplysninger den 10. april om, at omsætningen af varer i Nederlandene i første kvartal af 2002 er faldet med 1 %, men at de samlede udgifter til forbrug alligevel er steget med 4 % som følge af prisstigninger på gennemsnitlig 5 %?

2. Er dette fald i omsætningen og stigningen i priserne i første kvartal i overensstemmelse med de forudgående forventninger? Med hvor mange procent er forventningerne overskredet?

3. Er tallene fra KRO/Nibud-undersøgelsen af gyldens og euros popularitet i overensstemmelse med de forudgående forventninger?

4. Hvilke målsætninger, der blev opstillet ved forberedelsen og indførelsen af euroen, synes på baggrund af resultaterne af denne undersøgelse ikke at være blevet opfyldt?

5. Råder Kommissionen over tilsvarende tal fra andre stater i euro-zonen? Afviger disse fra de nederlandske, eller er de stort set i overensstemmelse med dem?

6. Hvad er Kommissionens forklaring på det forhold, at prisforhøjelserne varierer mellem forskellige erhvervsgrene og derunder hørende produkter og tjenester? Er det i alle euro-zonens lande de samme erhvervsgrene, der går forrest med prisforhøjelser?

7. Hvilke foranstaltninger anser Kommissionen det på grundlag af disse tal for nødvendigt at træffe med henblik på at beskytte borgerne mod prisstigninger og prisafrunding opad? Anser den en foranstaltning med sigte på at fastfryse priserne på niveauet ved udgangen af 2001 eller en kompenserede indkomststigning for lavere indkomster for hensigtsmæssig? Hvis Kommissionen anser en vis tendensbetinget stigning for acceptabel på grund af den årlige inflation, hvilken procent anser den da for den maksimalt acceptable i perioden til udgangen af 2002?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(24. juni 2002)

1. Det ærede medlem tænker formodentlig på pressemeddelelse PB02-052 af 13. marts 2002 og PB02-071 af 10. april 2002 fra det centrale

statistiske kontor i Nederlandene (Centraal Bureau voor de Statistiek), hvoraf det fremgår, at omsætningen i detailhandelen i Nederlandene i januar 2002 var steget med 5,7 % i forhold til samme periode året før og med 3,9 % i februar 2002, svarende til en nedgang i volumen på henholdsvis 0,2 % og 1,2 % og en stigning i priserne på henholdsvis 6,0 % og 5,1 %. Så vidt Kommissionen er orienteret, foreligger der endnu ikke tal for marts 2002 eller for hele første kvartal 2002.

2. Kommissionen har taget behørigt hensyn til disse oplysninger i forbindelse med udarbejdelsen af vore seneste prognoser. Den uventet hastige udvikling i inflationen i starten af i år er hovedårsagen til, at den foregående prognose (november 2001) for inflationen i 2002 blev ændret fra 2,6 % til 3,5 % for det harmoniserede forbrugerprisindeks og fra 2,5 % til 3,3 % for det nationale forbrugerprisindeks. Samtidig blev prognosen for den faktiske vækst i privatforbruget for 2002 nedjusteret fra 2,3 % sidste efterår til 2,1 % i foråret 2002.

3. Man må erkende, at resultaterne af den undersøgelse, som Katholieke Radio Omroep/Nederlands Instituut voor Budgetonderzoek (KRO/NIBUD) gennemførte af euroens popularitet, ikke er helt tilfredsstillende. Fordelene ved en fælles valuta i størstedelen af EU er dog så store, at de gradvis vil blive mere åbenlyse for de europæiske borgere. Dertil kommer, at den skuffelse, som mange nederlandske forbrugere føler, skyldes stigningen i inflationen i Nederlandene siden begyndelsen af 2001 en udvikling, som indførelsen af eurosedler og -mønter formodentlig kun har haft ringe indflydelse på.

4. Med udgangspunkt i data og undersøgelser, der kun omfatter to eller tre måneder, er det alt for tidligt at drage egentlige konklusioner om, i hvilket omfang målsætningerne med euroens indførelse er blevet opfyldt. Som tidligere nævnt er Kommissionen af den faste overbevisning, at fordelene ved den fælles valuta for EU's økonomi og for EU's borgere vil blive mere og mere åbenlyse og helt afgjort opveje de udgifter, der er forbundet med omstillingen.

5. Spørgsmålet vedrører undersøgelser af forbrugeropfattelse. Kommissionen kan ikke besvare det, eftersom Eurostat ikke råder over oplysninger af denne art, hverken på EU-niveau eller på nationalt plan.

6. Man bør notere sig, at Centraal Bureau voor de Statistiek ikke mener, at de er i stand til at vurdere virkningerne af omstillingen. Bevægelserne i forbrugerpriserne varierer, som det normalt er tilfældet, fra medlemsstat til medlemsstat og fra udgiftsgruppe til udgiftsgruppe. Ændringen i det harmoniserede forbrugerprisindeks for euroområdet fra fjerde kvartal 2001 til første kvartal 2002 var på 0,8 %. Dette var højere end de tilsvarende tal for de to foregående kvartaler, men lavere end tallet for andet kvartal 2001. De mest detaljerede vurderinger af de enkelte elementer i det harmoniserede forbrugerprisindeks, som Eurostat har foretaget, viser for januar 2002 og for første kvartal 2002 nogle usædvanlige prisstigninger og dermed en mulighed for, at omstillingen til euroen har forårsaget inflation. Det gælder primært tjenesteydelser på restauranter og caféer, visse tjenester i sundhedsvæsenet og visse reparationsarbejder. Den generelle prisstigning for de fleste grupper af varer og tjenesteydelser kan ifølge Eurostats analyse forklares med et normalt inflationsmønster og med visse særlige faktorer, som ikke har med euroen at gøre især det dårlige vejr, som har influeret på frugt- og grøntsagspriserne, stigende energipriser samt væsentlige stigninger i tobaksafgifterne. Disse faktorer kan forklare helt op til 0,64 % af ændringen. Virkningerne af omstillingen til euroen kan således anslås til at ligge inden for en ramme på mellem 0,0 % og 0,16 %. En ad hoc-sammenligning med de tre medlemsstater, som ikke deltager i euroen, af ændringerne fra fjerde kvartal 2001 til første kvartal 2002 forstærker det indtryk, at prisstigningerne på tjenester på restauranter og caféer, planter og blomster, frisørsaloner og institutter for personlig pleje samt muligvis brød og kornprodukter sandsynligvis kan tilskrives virkningerne af omstillingen til euroen.

7. I de fleste medlemsstater afhænger priserne af det frie samspil mellem udbud og efterspørgsel og fastsættes således ikke ved administrative beslutninger. Hvis de nationale myndigheder finder det hensigtsmæssigt midlertidigt at fastfryse priserne på visse (eller samtlige) varer og tjenesteydelser for at bremse inflation, er de dog i deres gode ret til at gøre det, om end erfaringen viser, at den langsigtede effekt af sådanne tiltag er tvivlsom. Derudover skal det erindres, at ifølge et nyligt skøn fra Centraal Bureau voor de Statistiek steg husholdningernes disponible indkomst efter skat til trods for den markante stigning i inflationen siden starten af 2001 bemærkelsesværdigt i Nederlandene i 2001, nemlig med 10,8 % nominelt og 5,7 % reelt, som følge af de store skattelettelser, der blev gennemført i starten af sidste år, samt hastigt stigende lønninger. Centraal Bureau voor de Statistiek forudser en langsommere, men stadig væsentlig stigning i husholdningernes disponible indkomst (6,0 % nominelt og 3,3 % reelt) i 2002.