ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2636/98

af Hiltrud Breyer (V) , Otto von Habsburg (PPE) , Charles Goerens (ELDR) , Klaus-Heiner Lehne (PPE) , Claudia Roth (V) , Wilmya Zimmermann (PSE) og Karl Habsburg-Lothringen (PPE) til Raadet

(1. september 1998)

Om: Visumpligt for Bulgarien og Rumaenien

1. Hvorledes harmonerer strategien om tilnaermelse af Bulgarien og Rumaenien til Den Europaeiske Union efter Raadets opfattelse med visumpligten for disse landes statsborgere, efter at to EU-institutioner, nemlig Europa-Parlamentet og Kommissionen har udtalt sig til fordel for at fjerne disse lande fra den i artikel 100 C i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab omhandlede faelles liste, hvilket Europa-Parlamentet i den naermeste fremtid vil bekraefte?

2. Hvad er aarsagerne til, at Raadet afviser at ophaeve visumpligten for disse lande?

3. Er Raadet bekendt med de til dels urimelige betingelser, der gaelder for udstedelse af visum til bulgarske hhv. rumaenske statsborgere til indrejse i et EU-medlemsland? Paataenker Raadet at lempe kravene og betingelserne for udstedelse af saadanne visa og at afskaffe dem inden for en overskuelig fremtid?

4. Finder Raadet, at Roma-sigoejnernes andel af befolkningen i de to lande udgoer en hindring for at fjerne disse lande fra den faelles liste? I bekraeftende fald hvorfor?

Svar

(7./8. december 1998)

Der foreligger ikke noget forslag fra Kommissionen om at fjerne Bulgarien og Rumaenien fra den liste over tredjelande, hvis statsborgere skal vaere forsynet med visum for at overskride medlemsstaternes ydre graenser.

Raadet er ikke bekendt med de problemer i forbindelse visumudstedelsen, som det aerede medlem naevner. I oejeblikket er krav og betingelser for visumudstedelse ikke harmoniseret i Faellesskabet.

Det boer understreges, at der i visumpolitikken ikke skelnes mellem etniske grupper, men at kriteriet er statsborgerskabet i det paagaeldende land.

Som led i Raadets strategi for tilnaermelse af ansoegerlandenes visumpolitikker til dem, der gaelder i Den Europaeiske Union, har Raadet siden det luxembourgske formandskab afholdt regelmaessige moeder mellem medlemsstaterne, Kommissionen og de paagaeldende lande.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2359/98

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(27. juli 1998)

Om: Betaling til hoerproducenter

Kan Kommissionen redegoere for, hvorfor de penge, som planteproducenterne har til gode, udbetales med tolv maaneders forsinkelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. september 1998)

Der er i EF-bestemmelserne for den faelles markedsordning for hoer og hamp siden produktionsaaret 1998/1999 indfoert nye betingelser for ydelse af stoette til spindhoer.

For at stoetten ikke udbetales til arealer, som reelt ikke er tilsaaede, skal der indgaas en kontrakt mellem producenten og den foerste forarbejdningsvirksomhed, der skal foreligge en forarbejdsningsforpligtelse, den foerste forarbejdningsvirksomhed skal godkendes, og der skal opnaas et mindsteudbytte af straa.

Forarbejdningen af hoerstraa, som stammer fra arealer, der er omfattet af kontrakter og forarbejdningsforpligtelser, skal foretages inden for en maksimumsfrist paa 12 maaneder efter produktionsaarets afslutning. Det staar dog enhver erhvervsdrivende frit hurtigst muligt at indfri dette krav for at kunne modtage den tilhoerende stoette. Desuden har enhver potentiel stoettemodtager den mulighed at blive betalt, inden forarbejdningen er foretaget, mod at stille sikkerhed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2732/98

af Christine Oddy (PSE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Religioes forfoelgelse i Sudan

Vil Kommissionen paa det kraftigste protestere over for den sudanske regering over dette lands fortsatte forfoelgelse af mennesker, som konverterer til den kristne tro?

Kommissionens opmaerksomhed henledes isaer paa tilfaeldene Faisal Abdallah, Ahmad Abdulraham og Al Faki Kuku Hassan, som alle har konverteret fra Islam, som er blevet faengslet, og som er anklaget for undergravende virksomhed, simpelthen som paaskud for at forfoelge dem for deres tro.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(21. oktober 1998)

Kommissionen er orienteret om den vedvarende forfoelgelse i Sudan af personer, der beskyldes for at vaere konverteret fra islam til kristendommen, og den er dybt bekymret over den manglende respekt for de grundlaeggende menneskerettigheder, som f.eks. den sudanske regerings undertrykkelse af religionsfriheden, idet den soeger at paatvinge befolkningen sin version af islam.

Selv om regeringen har erklaeret, at alle religioner boer respekteres, og at den garanterer fri religionsudoevelse, behandler den i praksis islam, der er flertallets religion, som en de facto statsreligion, og den har udtalt, at islam boer laegges til grund for landets love, institutioner og politik. Medens ikke-muslimer har lov til at gaa over til islam, kriminaliserer straffeloven af 1991 muslimers konvertering (til en hvilken som helst anden religion). Myndighederne fortsaetter med at indskraenke ikke-muslimers aktiviteter, og der berettes om yderligere tilfaelde af chikane og arrestationer som foelge af anden religioes tro og andre religioese aktiviteter.

Via Faellesskabets delegation i Khartoum er Kommissionen for tiden - og i snaever kontakt med medlemsstaterne - i faerd med at undersoege situationen omkring personerne Faisal Abdallah, Ahmad Abdulraham og Al Faki Kuku Hassan.

Unionen har ved adskillige lejligheder opfordret den sudanske regering til at respektere menneskerettighederne og den humanitaere folkeret overalt i Sudan, og isaer at give uhindret adgang for hjaelpeorganisationer, tilsynsfoerende og internationale observatoerer, ufortoevet at foretage undersoegelser af paastaaede kraenkelser heraf, offentliggoere resultaterne af undersoegelserne og straffe dem, der overtraeder de folkeretlige bestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2884/98

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Telekommunikation

Kan Kommissionen paa baggrund af de undersoegelser, som nu har vaeret i gang i flere maaneder af de urimeligt hoeje telefontakster for mobiltelefoner, oplyse, hvornaar vil den traeffe effektive foranstaltninger, der kan bringe denne situation til ophoer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(22. oktober 1998)

I juli 1998 offentliggjorde Kommissionen de foreloebige resultater af sin prisundersoegelse inden for sammenkobling mellem fastnet- og mobiltelefonoperatoerer. Undersoegelsen, der blev indledt i januar 1998, fokuserede paa foelgende tre omraader: tilslutning til det offentlige telefonnet med henblik paa opkald fra mobil- til fastnettelefoner, tilslutning til mobilnettet med henblik paa opkald fra fastnet- til mobiltelefoner og den offentlige netoperatoers indtaegter paa opkald fra fastnet- til mobiltelefoner.

Undersoegelsens foerste fase tog sigte paa at indsamle omfattende oplysninger paa dette omraade og at vurdere disse oplysninger for at fastslaa, om der var tegn paa alt for hoeje priser eller prismaessig forskelsbehandling. Undersoegelsen viste, at der er behov for en mere indgaaende analyse i mindst 14 sager. Nogle af disse sager kan behandles af de nationale telemyndigheder i henhold til de regler, der gaelder for bestemte sektorer.

Det skal bemaerkes, at disse foreloebige konklusioner kun er vejledende, og at det er noedvendigt at foretage mere indgaaende analyser af de enkelte operatoerers omkostninger, foer der kan drages endelige konklusioner. Det er umuligt paa nuvaerende tidspunkt at forudse, hvor lang tid det vil tage at afslutte disse sager.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2548/98

af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Transport af nukleart materiale

Af IAEA's Safety Series 37 fremgaar, at hvis de anbefalede dekontaminationsforanstaltninger respekteres, behoever man principielt ikke laengere regne med en overskridelse af graensevaerdierne, og at overskridelser, der alligevel forekommer nu og da, er fuldstaendig ufarlige i betragtning af de konservativt fastsatte graensevaerdier. I tilfaelde af, at graensevaerdierne overskrides, skal modtageren underrette afsenderen derom, saa denne kan finde en loesning paa problemet.

1. Mener Kommissionen, at disse IAEA-bestemmelser er tidssvarende?

2. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe paa baggrund af, at graensevaerdierne, som det er blevet kendt, er blevet overskredet med op til det 5.000 - dobbelte under transporter af nukleart affald?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-2547/98 og E-2548/98

(30. september 1998)

Kommissionen accepterer, at henstillingerne fra IAEA's sikkerhedsserie nr. 37 stadig er passende.

Graensevaerdiernes konservative natur understreges af resultaterne af de tyske og franske myndigheders undersoegelser, der allerede paa nuvaerende tidspunkt, inden de er afsluttet, klart viser, at hverken straaleudsat personale eller offentligheden har vaeret udsat for for store straalingsdoser til trods for den massive overskridelse af graensevaerdierne og det nu kendte antal tilfaelde.

Hyppigheden af saadanne begivenheder og den sene erkendelse af situationen goer det helt klart noedvendigt at ivaerksaette yderligere foranstaltninger. I foerste omgang er det de nationale myndigheder, der er ansvarlige herfor, og de har paa passende vis ivaerksat en omfattende gennemgang af den nuvaerende praksis med henblik paa at ivaerksaette korrigerende foranstaltninger for at sikre, at enkeltstaaende tilfaelde kun sker "lejlighedsvis", og at alle beroerte parter informeres i henhold til IAEA's henstillinger, hvis en begivenhed indtraeffer.

Kommissionen erkender ogsaa, at de erfaringer, man har gjort i Tyskland og Frankrig kan vaere relevante med henblik paa at sikre god praksis i andre medlemsstater. Som anfoert i meddelelsen til Parlamentet den 17. juni 1998, planlaegger Kommissionen derfor at gennemgaa de endelige rapporter fra Tyskland og Frankrig med henblik paa situationen ikke kun i disse to medlemsstater, men ogsaa i andre beroerte medlemsstater. Der vil derfor hurtigst muligt blive indledt droeftelser med alle beroerte medlemsstater.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2440/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Infrastrukturprojekter paa de aegaeiske oeer

Som et led i det andet program under faellesskabsstoetterammen for Graekenland er der under regionalprogrammerne og isaer for oeerne i det nordlige og sydlige AEgaeiske Hav i de paagaeldende underprogrammer 1 "Udvikling af turismen" fastlagt en finansiering af infrastrukturprojekter i havne og lystbaadehavne paa oeerne.

I betragtning af, at der siden 1994 findes en forfaldsplan for disse underprogrammer, bedes Kommissionen oplyse:

1. Hvor langt er man naaet med gennemfoerelsen af projekterne i ovennaevnte underprogrammer?

2. Hvor stor var udnyttelsesprocenten af bevillingerne til underprogrammerne?

3. I tilfaelde af forsinkelser i forbindelse med udnyttelsen, hvad er hovedaarsagerne til disse forsinkelser for hvert underprogram?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(5. oktober 1998)

Hovedformaalet med delprogram 1 i det operationelle program for oeerne i det sydlige AEgaeiske Hav under EF-stoetterammen 1994-1999 for Graekenland er at udvikle turismen. I slutningen af juni 1998 var 30,2 % af de offentlige midler, der var afsat til delprogrammet, blevet udnyttet. For de fleste projekters vedkommende er der infrastrukturarbejder i gang, og det skulle goere det muligt for de graeske myndigheder snart at ivaerksaette en udbudsforretning for den private sektor, som spiller en vaesentlig rolle for kapitaltifoerslen. Ifoelge de graeske myndigheder skulle naevnte delprogram under normale omstaendigheder kunne gennemfoeres uden maerkbare forsinkelser.

Formaalet med delprogram 1 i det operationelle program for oeerne i det nordlige AEgaeiske Hav under EF-stoetterammen for Graekenland for samme periode er at etablere infrastruktur til fremme af turismen. I slutningen af juli 1998 var udnyttelsesgraden 23,4 %. Efter en periode med stagnation, som primaert skyldes administrative problemer, er hovedparten af projekterne nu ved at blive gennemfoert.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2283/98

af Raimo Ilaskivi (PPE) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: Beskatning af bidrag til trossamfund

Kollekter og andre bidrag til kirke- og trossamfund er i mange lande principielt skattefri indkomst for modtagerne, hvilket har givet trossamfundene mulighed for at udoeve en lang raekke saerlige aktiviteter.

I Frankrig er skattemyndighederne i den sydlige del af departementet Haut-de-Seine imidlertid begyndt at beskatte bidrag til Jehovas Vidner fra bidragydere, der hver isaer i gennemsnit betaler 26 FRF om maaneden. Eftersom andre kirke- og trossamfund saa vidt vides ikke beskattes paa tilsvarende vis, maa denne beskatning anses for at vaere i strid med Den Europaeiske Menneskeretsdomstols principper, og desuden kan den skabe en praecedens, der kan spredes til andre lande og trossamfund. Derfor interesserer sagen ogsaa mennesker, der bekender sig til andre trossamfund, som undertegnede.

Hvad vil Kommissionen goere for snarest at fjerne denne forskelsbehandling - bl.a. under henvisning til de beslutninger om ligebehandling og menneskerettigheder, som er nedfaeldet i en raekke EU-dokumenter, og som gaelder for alle medlemsstater, ogsaa Frankrig?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(16. oktober 1998)

Kommissionen skal minde om, at ifoelge den nugaeldende faellesskabsret kan medlemsstaterne i princippet frit fastsaette satser og retningslinjer for beskatning af gaver.

I den naevnte sag kan Kommissionen ikke konstatere nogen overtraedelse af gaeldende faellesskabsret.

Hvad angaar den situation, som det aerede medlem henviser til, skal Kommissionen minde om, at overholdelsen af menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder er sikret i medlemsstaterne, baade indadtil via de interne retsmidler og udadtil via de mekanismer, der er indfoert med Europaraadets konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2184/98

af Hilde Hawlicek (PSE) til Kommissionen

(7. juli 1998)

Om: Institutionen bag undersoegelsen vedroerende faste bogpriser

I sin afgoerelse af 22. september 1997 om faste bogpriser paa tvaers af graenserne i europaeiske sprogomraader(1) anmodede Raadet Kommissionen "om at foretage en undersoegelse af betydningen af artikel 128, stk. 4, for anvendelsen af de artikler i traktaten, der maatte vedroere faste bogpriser paa tvaers af graenserne, og om eventuelt at oplyse, hvorledes man kan muliggoere ordninger/aftaler om faste bogpriser i homogene sprogomraader". Kommissionen anmodes i denne forbindelse om at besvare foelgende:

Hvilken institution er af Kommissionen blevet paalagt at foretage denne undersoegelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(11. september 1998)

Paa grundlag af proceduren for indkaldelse af interessetilkendegivelser blev der i november 1997 offentliggjort et begraenset udbud(2). Efter afslutning af procedurens forskellige faser blev konsulentvirksomheden "Euromonitor Consultancy" udvalgt til at foretage undersoegelsen.

(1) EFT C 305 af 7.10.1997, s. 2.

(2) EFT S 153 af 8.8.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2291/98

af Maria Berger (PSE) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: AArsager til at stillingen som informations- og kommunikationsraadgiver i Wien ikke er bevilget

Af hvilke saglige aarsager er afsnit 15 i udbud nr. V/041/97 ikke bevilget? Hvorfor blev hverken de bydende eller De Europaeiske Faellesskabers Publikationskontor informeret hurtigst muligt, hvilket er i modstrid med de helt klare bestemmelser? Var der skabt sikkerhed for en finansiel daekning af de udbudte ydelser paa udbudstidspunktet? Hvilke bud er indgaaet i forbindelse med afsnit 15?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne afPádraig Flynn

(23. oktober 1998)

Parti nr. 15 (Wien) er ikke blevet tildelt nogen af tilbudsgiverne, dels fordi disse ikke opfyldte alle udvaelgelseskriterierne, eller fordi tilbuddet ikke i tilstraekkelig grad opfyldte de tildelingskriterier, der er naevnt i udbudsmaterialet og i selve udbuddet.

Tilbudsgiverne er i henhold til bestemmelserne underrettet enkeltvis om de resultater af proceduren, som vedroerer dem. Der vil blive offentliggjort en meddelelse i EFT i overensstemmelse med bestemmelserne og inden for de foreskrevne frister, naar alle forhaandsbetingelserne er opfyldt.

Paa udbudstidspunktet var der finansiel daekning for de udbudte ydelser.

Der blev alt i alt registreret 3 bud i forbindelse med parti nr. 15 (Wien) inden for rammerne af udbud nr. V/041/97.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2486/98

af Johann Kronberger (NI) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Sundhedsmaessige risici ved brug af mobiltelefoner

Kommissionen har flere gange konstateret, at den er klar over, at der er sundhedsmaessige risici forbundet med ikke-ioniserende elektromagnetisk straaling.

1. Hvilke tiltag har denne konstatering i mellemtiden foert til?

2. Er man i gang med forskningsprojekter, der skal klarlaegge disse uoverskuelige risici, saaledes at der kan traeffes de noedvendige foranstaltninger til beskyttelse af befolkningen, eller foreligger der allerede resultater af saadanne projekter?

3. Vil Kommissionen f.eks. lade den ukontrollerede udbredelse af sendemaster (i OEstrig er der ved at blive etableret et forsyningsnet med en kapacitet, der er fire gange saa stor som behovet!) skabe et fait accompli, som det bliver vanskeligt at goere noget ved?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne afPádraig Flynn

(8. oktober 1998)

1. Det seneste initiativ paa dette omraade er et forslag til Raadets henstilling om begraensning af befolknings eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz - 300 GHz)(1).

2. Dette forslag goer status over de videnskabelige beviser for elektromagnetiske felters akutte termiske virkninger og opfordrer medlemsstaterne til at styrke kendskabet til elektromagnetiske felters virkninger for sundheden, isaer i spoergsmaalet om ikke-termiske virkninger, saasom den potentielle risiko for udvikling eller forvaerring af kraeft. En relevant forskning om dette emne vil ogsaa blive stoettet under Faellesskabets femte rammeprogram for forskning og udvikling, og Kommissionen er allerede i besiddelse af en oversigt over den eksisterende og forslag til ny forskning. Da Kommissionen forberedte sit forslag til Raadets henstilling, anmodede den om en udtalelse fra sit videnskabelige styringsudvalg, som naaede frem til den holdning, at der er tilstraekkelig videnskabelig viden om spoergsmaalet til at foreslaa eksponeringsgraenser vedroerende akutte termiske virkninger, mens yderligere undersoegelser eventuelt kunne give et passende grundlag for vurderingen af ikke-termiske virkninger.

3. Kommissionens forslag til Raadets direktiv om vurdering af bestemte planers og programmers virkning paa miljoeet(2) ville daekke telekommunikationssektoren, nemlig planer og programmer i forbindelse med placering af sendemaster. Men i oejeblikket er det spoergsmaal, det aerede medlem rejser, underlagt den nationale kompetence, eftersom forslaget til dette direktiv stadig forhandles i Parlamentet og i Raadet.

(1) KOM(98) 268 endelig udg.

(2) EFT C 129 af 25.4.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2671/98

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: EU-programmer til fordel for tjenestemaend

Der findes paa tjenestemandsomraadet i oejeblikket 11 forskellige programmer til fremme af forskellige former for virksomhed (uddannelse, udveksling af tjenestemaend, udveksling af oplysninger, forbedret samarbejde). Disse mange samarbejdsprogrammer harmonerer ikke med det krav, der til stadighed fremsaettes, om gennemsigtighed, effektivitet og naerdemokrati. Programindholdet kritiseres derfor ogsaa fra mange sider.

1. Hvilke maalsaetninger er der for, og hvilket formaal opfylder de enkelte programmer? Hvorved adskiller det ene program sig fra det andet?

2. Har Kommissionen planlagt en gennemgang af programmerne under det nuvaerende formandskab?

3. Hvordan skal denne gennemgang, i bekraeftende fald, se ud?

4. Hvilke grunde er der, i benaegtende fald, til ikke at foretage en saadan gennemgang?

5. Da ogsaa ansoegerlandene til dels allerede har adgang til disse programmer, bedes Kommissionen ydermere detaljeret redegoere for, hvilke af disse programmer de central- og oesteuropaeiske lande allerede deltager i?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Errki Liikanen

(12. oktober 1998)

Der blev for ca. tyve aar siden indfoert en udvekslingsordning for EU-tjenestemaend, hvorved disse kunne stilles til raadighed for myndigheder i medlemsstaterne, tredjelande og for internationale institutioner.

Formaalet med disse udvekslinger var vaesentligst at udvikle samarbejdet med de offentlige myndigheder i medlemsstaterne, tredjelande og i internationale institutioner i forbindelse med gennemfoerelsen af visse faellesskabspolitikker (isaer miljoe, transport og strukturfonde) og at koordinere faellesskabsinitiativerne paa internationalt plan.

Sigtet med den nye ordning, som Kommissionen vedtog i 1955, og som for nylig er blevet aendret (24. juli 1998), er at rationalisere udvekslingsordningen paa foelgende maade: Udstationeringsperiodens maksimale varighed blev nedsat fra 3 til 2 aar; den maksimale periode, hvor der bliver udbetalt udstationeringsdagpenge, blev nedsat til 9 maaneder; vedtaegtens bilag X anvendes for udstationering paa over 9 maaneder uden for Faellesskabet; ophoer med udstationering i hovedstaederne efter anmodning fra den medlemsstat, der varetager formandskabet (under den nugaeldende ordning skete disse udstationeringer til den paagaeldende faste repraesentation i Bruxelles); forbud mod forlaengelse af udstationeringen, naar der er anmodet om denne for en oprindelig periode paa under 9 maaneder. Denne udvekslingsordning kan anvendes i de central- og oesteuropaeiske lande.