ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3314/02

af Bill Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen

(22. november 2002)

Om: Testning af syntetiske, glasagtige (silikat)fibres kræftfremkaldende egenskaber

I direktiv 97/69/EØF(1) forpligtede Kommissionen sig til inden fem år at foretage en vurdering af ny, videnskabelig viden om syntetiske, glasagtige (silikat)fibre. Denne frist er nu udløbet. Foreligger resultaterne af de undersøgelser, der skulle klarlægge syntetiske, glasagtige (silikat)fibres kræftfremkaldende eller andre egenskaber, og dersom de gør, hvad er da resultaterne af disse undersøgelser?

(1) EFT L 343 af 13.12.1997, s. 19.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(27. januar 2003)

I henhold til Kommissionens direktiv 97/69/EF af 5. december 1997(1) skal Kommissionen inden for en periode af fem år efter direktivets ikrafttræden foretage en vurdering af ny videnskabelig viden og om nødvendigt vedtage foranstaltninger til fjernelse eller ændring af note Q. Denne note omtaler fire forskellige toksikologitests, som kan benyttes til at undtage mineraluld fra klassificeringen som kræftfremkaldende.

Siden vedtagelsen af direktivet i 1997 er det samlede videnskabelige og tekniske grundlag for note Q blevet analyseret på ny. Denne analyse, som er offentliggjort i to videnskabelige artikler(2),(3), viste, at de resultater, der opnåedes med de fire forskellige tests, i høj grad stemte overens indbyrdes. Ligeledes fremhævedes forbindelsen mellem biopersistens i mineraluldsfibre og disses klassifikation som kræftfremkaldende. I forbindelse hermed er det vigtigt at bemærke, at International Association for Research on Cancer (IARC) har revideret en undersøgelse af fibre(4), hvori man igen noterede betydningen af biopersistens og dennes forbindelse med de kræftfremkaldende virkninger.

Som konklusion herpå er note Q fremdeles et gyldigt middel til at undtage mineraluld fra klassifikationen som kræftfremkaldende. Det synes ikke nødvendigt at fjerne eller ændre note Q, men al ny videnskabelig information, også fra fællesskabsfinansieret forskning, vil tilgå Kommissionen med henblik på nærmere overvejelser.

(1) Kommissionens direktiv 97/69/EF af 5. december 1997 om 23. tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 67/548/EØF om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EØS-relevant tekst), EFT L 343 af 13.12.1997.

(2) Biopersistence of Synthetic Mineral Fibers as a Predictor of Chronic Inhalation Toxicity in Rats. David M. Bernstein, Juan M. Riego Sintes, Bjarne Kjaer Ersboell and Joachim Kunert. Inhalation Toxicology af 13 af 823-849 (2001).

(3) Biopersistence of Synthetic Mineral Fibers as a Predictor of Chronic Intraperitoneal Injection Tumour Response in Rats David M. Bernstein, Juan M. Riego Sintes, Bjarne Kjaer Ersboell and Joachim Kunert. Inhalation Toxicology, 13 af 851-875 (2001).

(4) IARC Monograph 81 (2001).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3270/02

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(12. november 2002)

Om: Indvirkning af lufthavnsbyggeri i Cliffe

Har Kommissionen undersøgt, hvorledes byggeriet af en lufthavn i Cliffe på Hoo-halvøen sandsynligvis vil påvirke miljøet? Hvilke betingelser skal den britiske regering overholde i henhold til EU-bestemmelserne om byggeri på et område, der på EU-plan er udpeget til beskyttet område? Hvilke initiativer kan der tages for at sikre, at den britiske regering ikke handler uden EU's samtykke i denne sag, og er disse initiativer taget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. december 2002)

Kommissionen er bekendt med, at Det Forenede Kongerige overvejer at anlægge en ny international lufthavn i Cliffe som en af mulighederne for videreudviklingen af lufttransporten i den sydøstlige del af England.

Cliffe Marshes udgør en del af Themsens flodmunding og det særligt beskyttede område Marshes, der er udpeget som sådant i henhold til Rådets direktiv 79/409/EØF af 4. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1). Hvis anlæggelsen af en lufthavn kan få negativ indvirkning på denne lokalitet, kan et sådant projekt derfor kun realiseres, når det opfylder de proceduremæssige betingelser og væsentlige sikkerhedskrav, der er omhandlet i artikel 6, stk. 3 og 4, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(2), som finder anvendelse på alle særligt beskyttede områder.

Dette indebærer en miljøindvirkningsvurdering af det foreslåede projekt under særlig hensyntagen til dets mulige virkninger på lokalitetens naturbevaringsværdier. Hvis denne vurdering viser, at projektet vil forvolde betydelig skade på lokaliteten, kan dets gennemførelse kun tillades, hvis der ikke kan findes nogen alternativ løsning, og der er tale om overordnede samfundsinteresser. I sådanne tilfælde er det nødvendigt at træffe kompensationsforanstaltninger for at råde bod på det tab af naturtyper, som projektets gennemførelse vil foranledige.

Det skal yderligere understreges, at anlæggelse af lufthavne er omfattet af Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(3). En miljøindvirkningsvurdering er obligatorisk i forbindelse med anlæggelsen af lufthavne med en start- og landingsbane på mindst 2 100 m. Alle andre lufthavnsprojekter må undersøges nærmere for at fastslå, om der kræves en miljøindvirkningsvurdering

Da anlæggelse af en lufthavn er et anliggende, som sorterer under de nationale myndigheder, kræves der ingen forudgående tilladelse fra Kommissionen.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.

(3) EFT L 73 af 14.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2179/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. juli 2002)

Om: Finansielle behov i forbindelse med gennemførelsen af lovgivningsforslagene og handlingsplanerne i den anden pakke af forslag til reform af den fælles fiskeripolitik

I konklusionen i Kommissionens meddelelse om reformen af den fælles fiskeripolitik(1) bebuder Kommissionen bl.a. nogle lovgivningsforslag og handlingsplaner til imødegåelse af de sociale, økonomiske og regionale følger af omstruktureringen af fiskerisektoren samt foranstaltninger vedrørende forvaltningen af fiskeriet, forbedret videnskabelig rådgivning i forbindelse med fiskeriforvaltningen, genudsætninger, evaluering af bestande i farvande uden for EU og den fælles inspektionsstruktur.

Hvor mange bevillinger vil der blive behov for til gennemførelsen af disse foranstaltninger i perioden 2000-2006 i forhold til finansieringsrammen i Agenda 2000?

(1) KOM(2002) 181 endelig udg.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. september 2002)

Dokumentet, som det ærede medlem omtaler, er den generelle meddelelse, som er kendt under betegnelsen Reformvejviser. Heri refereres der til en række tekster og forslag, hvis vedtagelse indgår i reformprocessen; det er ikke alle teksterne, der vurderes at have betydning for budgettet.

Den klareste oversigt over den finansielle virkning af de reformforanstaltninger, som Kommissionen allerede har vedtaget, findes i meddelelsen om bevarelse af fiskeressourcerne(1), herunder især de retlige oversigter og finansieringsoversigterne, der findes i bilaget til meddelelsen.

Der er tale om:

- EF-foranstaltningen for ophugning af fiskerfartøjer(2) 32 mio. EUR i 2003, efterfulgt af en omlægning af det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF)

- en gennemførlighedsundersøgelse om en fælles inspektionsstruktur i 2003 1 mio. EUR det vil ikke være muligt at opstille et endeligt budget, før resultaterne af undersøgelsen foreligger

- bevillinger til styrkelse af dialogen og principperne om god regeringsførelse fra 2003 (400 000 EUR) indtil 2006 (700 000 EUR)

- forbedring af de videnskabelige udtalelser, hvortil der i 2003 kræves 4 mio. EUR og i 2006 7 mio. EUR.

De øvrige områder, der henvises til, forventes ikke at medføre udgifter, der går ud over rammerne for den normale budgetprocedure og loftet for de finansielle overslag.

(1) KOM(2002) 185 endelig udg.

(2) Yderligere oplysninger herom findes i KOM(2002) 190, især om de socio-økonomiske aspekter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3764/02

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(23. december 2002)

Om: Den Europæiske Socialfond

I mange EU-lande har asylansøgere og immigranter ikke ret til erhvervsmæssig beskæftigelse og kan derfor ikke deltage i ESF-finansierede kurser, da de ikke må arbejde. Er dette en formel EU-regel eller et medlemsstatskriterium?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(30. januar 2003)

Der er ingen fællesskabsbestemmelser, der særskilt omhandler asylansøgeres og immigranters adgang til kurser finansieret af Den Europæisk Socialfond (ESF). Hvis en bestemt gruppe eller person udelukkes fra ESF-støtte, sker det som følge af den pågældende medlemsstats nationale lovgivning vedrørende adgang til arbejdsmarkedet.

Deltagelse i ESF-finansierede aktiviteter er omhandlet af Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) generelt og af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1784/1999 af 12. juli 1999 om Den Europæiske Socialfond (ESF)(2) i særdeleshed. ESF-støtte er åben for alle personer, der har adgang til arbejdsmarkedet.

Spørgsmål vedrørende adgang til arbejdsmarkedet henhører udelukkende under medlemsstaternes nationale lovgivninger. Nogle medlemsstater tillader ikke asylansøgere og visse immigranter at arbejde.

I nogle medlemsstater kan asylansøgere ikke få adgang til arbejdsmarkedet. Denne manglende ret til at arbejde udelukker dem dog ikke nødvendigvis fra ESF-støtte. I henhold til strukturfondsforordningerne kan asylansøgere deltage i ESF-finansierede kurser, der forbereder dem på at blive integreret i arbejdsmarkedet. Sådanne projekter, der forbereder asylansøgerne på at deltage i arbejdsmarkedet, kan finansieres gennem fællesskabsinitiativet Equal, som fremmer nye metoder til bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling på arbejdsmarkedet. Bekæmpelse af forskelsbehandling af asylansøgere på arbejdsmarkedet er et af de temaer, der prioriteres i Equal. Udformningen af de konkrete aktioner afhænger af, om det tillades asylansøgere at arbejde i den pågældende medlemsstat.

Hvis immigranter har ret til at arbejde, skal de have adgang til ESF-støtte på samme måde som EU-borgere. Hvis de ikke har ret til at arbejde, har de generelt ikke adgang til ESF-støtte.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.

(2) EFT L 213 af 13.8.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3280/02

af Ian Hudghton (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. november 2002)

Om: Industrielt fiskeri efter sandål

I betragtning af de rekordhøje fangster af sandål, som danske fiskere registrerede i april i år (med en fangst på 78 000 tons blev den gamle rekord fra 1994 på 72 000 tons overgået), hvorledes kan Kommissionen så forsikre, at de allerede truede bestande af hvidfisk i Nordsøen ikke påvirkes negativt af disse fangster?

Hvorfor har Kommissionen ikke foretaget en radikal nedskæring i industrifiskeriet på baggrund af de nedlukninger og kvotereduktioner, der har ramt fiskeindustrien med hensyn til fisk, som anvendes til menneskelig konsum?

Kan Kommissionen berettige den lempelige holdning, den udviser ved at tillade industrielt fiskeri på trods af dets indlysende skadelige virkninger for det marine økosystem og de indlysende virkninger på andre fiskeriformer, som er afgørende for fiskeriafhængige samfund ved Nordsøens kyster?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. december 2002)

Ifølge de for Kommissionen foreliggende oplysninger landede de danske fiskere 178 000 tons sandål i april 2002 og 245 000 tons i maj 2002.

De samlede fangster af sandål har i de seneste 25 år ligget på mellem 500 000 and 1,1 mio. tons pr. år, uden at der har været nogen klar trend.

Kommissionen er ikke bekendt med noget bevis for, at fiskeriet efter sandål har nogen væsentlig negativ indflydelse på bestandene af hvidfisk. Det fremgår af de foreliggende oplysninger, at bifangsterne af hvidfisk er meget små sammenlignet med fangsterne af disse arter i andre fiskerier, og Kommissionen har ikke modtaget nogen videnskabelig henstilling eller andre oplysninger, der kunne tyde på, at fiskeriet efter sandål forhindrer hvidfiskene i at finde tilstrækkelig føde. Kommissionen har dog for nylig anmodet Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) om at undersøge de eventuelle virkninger, som industrifiskeriet måtte have for økosystemet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2501/02

af Francesco Musotto (PPE-DE) til Kommissionen

(9. september 2002)

Om: Krisesituationen for producenter af hård hvede i Raddusa Kommune

Raddusa Kommune (Catania) har i århundreder levet af landbrug og fortrinsvis af korndyrkning (område med tradition for dyrkning af hård hvede).

Som følge af EU's prisstabiliseringspolitik har landmændene været vidne til et så betydeligt indkomstfald, at EU, som er klar over dette, har indført en ordning med kompensation til producenterne af hård hvede (indkomststøtte).

Eftersom der i de senere år gentagne gange er opstået katastrofesituationer (især tørke), som er gået ud over høsten og har tvunget øens landbrug i knæ, har landmændenes eneste indtægtskilde netop været den omend meget lille indkomststøtte, som EU har tilkendt dem. I sådanne situationer er det klart, at nævnte støtte har stor betydning for landbrugerne.

Kan Kommissionen oplyse, om den agter at sænke indkomststøtten til landbrugerne med 27 %, således at denne ville falde fra de nuværende 344,5 euro/ha til 250 euro/ha?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. oktober 2002)

Det ærede parlamentsmedlem er sikkert bekendt med de henstillinger, som Revisionsretten har fremsat i sin beretning for 1997, og den eksterne vurdering af virkningen af støtten til hård hvede efter reformen i 1992. Kommissionen har taget højde herfor i sin meddelelse om midtvejsrevisionen(1), hvoraf det fremgår, at den agter at nedsætte tillægget til godtgørelsen til producenterne af hård hvede i de traditionelle produktionsregioner, der herefter vil falde fra 344,5 EUR/ha til 250 EUR/ha. Denne nedsættelse vil blive indført over en treårig periode.

For at fremme produktionen af hård hvede af god kvalitet vil der blive indført en ny støtte på 15 EUR/t for hård hvede, der dyrkes til forarbejdningsindustrien på grundlag af en salgskontrakt, som indeholder minimumskriterier for kvalitet.

Med hensyn til katastrofesituationerne (tørke) skal det bemærkes, at størrelsen af den supplerende støtte til hård hvede på 250 EUR/ha vil blive medtaget i beregningen af den enkelte, frakoblede støtte pr. drift. Hermed vil landmændene blive sikret en større ressourcefleksibilitet i lignende situationer.

Endvidere har Kommissionen som følge af den ekstraordinære tørke, der ramte regionerne Mezzogiorno, Sardinien og Sicilien, bemyndiget Italien til allerede fra den 26. august 2002 at betale et forskud på max. 50 % af størrelsen af arealbetalingerne for markafgrøder, herunder tillægget til arealbetalingen for hård hvede, i løbet af høståret 2002/2003.

(1) KOM(2002) 394 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3537/02

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(11. december 2002)

Om: STAR 21-rapporten

Kan Kommissionen forklare, hvorfor der ikke i STAR 21-rapporten (rapport om strategien for luft- og rumfartssektoren i det 21. århundrede) skelnes mellem civilt og militært udstyr?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanenpå skriftlige forespørgsler E-3536/02 og E-3537/02

(27. januar 2003)

Medlemmerne af Den Rådgivende Gruppe vedrørende Luft- og Rumfartsindustrien, som fremlagde gruppens resultater (STAR 21-rapporten) for formanden for Europa-Kommissionen den 16. juli 2002, deltog som enkeltpersoner. Som følge deraf repræsenterer rapporten medlemmernes samlede synspunkter. Kommissionen betragter alligevel rapporten som et vigtigt bidrag til arbejdet med at fastlægge de rammer, der er nødvendige for at sikre den europæiske luft- og rumfartsindustris konkurrencedygtighed. Kommissionen er i øjeblikket ved at tage stilling til STAR 21-rapporten og vil fremlægge sine synspunkter i en meddelelse i løbet af det kommende år. I mellemtiden modtager Kommissionen gerne kommentarer til rapporten fra alle interesserede parter.

Hvad angår de konkrete spørgsmål, det ærede medlem rejser vedrørende sondringen mellem civilt og militært udstyr, noterer Kommissionen sig, at gruppen under beskrivelsen af de særlige kendetegn ved luft- og rumfartsindustrien fremhæver, at de civile og militære produkter komplementerer hinanden, idet de deler mange af de samme færdigheder og teknologier, selvom de opfylder behovene på to meget forskellige markeder, som begge har stor økonomisk betydning.

Med hensyn til selve forsvarssektoren fremsættes gruppens anbefalinger på baggrund af den indsats, der er nødvendig for at opfylde de mål, der allerede er fastsat på EU-niveau, f.eks. i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Helsingfors, 1999, som fastsatte et fælles europæisk overordnet mål. De øvrige anbefalinger på dette område fokuserer på behovet for at optimere udgifterne og skabe et indre marked inden for forsvarsmateriel, samtidig med at det understreges, at det overordnede ambitionsniveau nødvendigvis må fastlægges på højeste politiske plan.

Produktion af og handel med våben skal godkendes på regeringsplan. Den mulige strøm af våben til konfliktområder er allerede omfattet af EU's adfærdskodeks for våbeneksport, som blev vedtaget af Rådet i juni 1998. STAR 21-rapporten indeholder ingen anbefalinger på dette område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2188/02

af Richard Corbett (PSE) til Rådet

(19. juli 2002)

Om: Overvågning af menneskerettigheder Iran

Er Rådet bekendt med rapporten om Iran af marts 2002, udarbejdet af FN's særlige repræsentant i menneskerettighedskommissionen, hvori der på blev udtrykt foruroligelse over det stigende antal offentlige henrettelser og umenneskelige afstraffelser, såsom stening, samt den systematiske diskriminering mod kvinder og de religiøse mindretal i Iran?

Ville Rådet overveje på den kommende samling i FN's Generalforsamling at forelægge samordnede beslutninger udarbejdet af Den Europæiske Unions medlemsstater, hvori overtrædelser af menneskerettigheder i Iran fordømmes?

Svar

(6. februar 2003)

Rådet er fuldt ud bekendt med rapporten fra FN's særlige repræsentant i Menneskerettighedskommissionen om menneskerettighedssituationen i Den Islamiske Republik Iran, som blev omtalt i EU's udkast til resolution om menneskerettighedssituationen i Iran, som blev forelagt på det 58. møde i De Forenede Nationers Menneskerettighedskommission (CHR) her i foråret. Rådet har længe været alvorligt bekymret over menneskerettighedssituationen i Iran og har derfor ifølge traditionen forelagt resolutioner om dette spørgsmål både i Menneskerettighedskommissionen og i FN's Generalforsamlings 3. Komité.

EU undersøger for tiden, om det er hensigtsmæssigt at forelægge en resolution vedrørende menneskerettighedssituationen i Iran på det kommende møde i 3. Komité. Rådet erindrer desuden det ærede medlem om den erklæring om Iran, som det vedtog på samlingen den 21. oktober 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3034/02

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(24. oktober 2002)

Om: EU-støtte til mål 1-regioner

Af Jörg Beutels undersøgelse for Kommissionen om mål 1-interventioners økonomiske virkning i perioden 2000-2006 fremgår det, at 24,2 % af EU-støtten til mål 1-regioner ikke kommer disse, men helt andre EU-regioner til gode. Derudover viser undersøgelsen tydeligt, at EU's støtte ikke har tilstrækkelig bæredygtig virkning i den pågældende region.

1. Hvilke grunde mener Kommissionen der er til, at disse beløb ikke er endt på rette sted?

2. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller påtænker den at træffe for at afhjælpe denne konkrete situation?

3. Agter Kommissionen at kræve denne støtte tilbagebetalt?

4. Hvorledes vurderer Kommissionen undersøgelsens konklusioner om EU-støttens manglende bæredygtige virkning?

5. Hvilke foranstaltninger foreslår Kommissionen truffet for at gøre EU-støtten mere effektiv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(10. december 2002)

Den undersøgelse, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, vedrører strukturfondenes økonomiske betydning for mål 1-regioner. I modsætning til den konklusion, det ærede parlamentsmedlem drager, sætter undersøgelsen ikke spørgsmålstegn ved, om de støtteberettigede regioner får det fulde udbytte af de ressourcer, de tilføres fra strukturfondene. Hvad angår disse ressourcers effekt, anslås det, at EU's strukturfondsstøtte i perioden 2000-2006 årligt vil komme til at bidrage med ca. 0,4 % til væksten i indkomsterne (BNP) i Grækenland og Portugal, som er de to lande, der modtager den højeste støtte.

Undersøgelsen kommer også ind på strukturfondenes sekundære virkninger. De sekundære virkninger opstår, fordi nye anlæg, nyt udstyr og tjenesteydelser i et vist omfang leveres fra andre dele af EU. Dette afspejler mønsteret for handelen mellem EU's medlemsstater i det indre marked. Ifølge undersøgelsen tegner import af denne art sig gennemsnitligt for 24,2 % af de direkte udgifter i de støtteberettigede regioner.

Kapitaltilgangen fra strukturfondene medfører en forbedring af regionernes langsigtede produktionskapacitet. Herved har strukturfondsstøtten en vedvarende virkning. Uden strukturfondene ville investeringerne udtrykt som procent af BNP være op til en femtedel lavere i de støtteberettigede regioner.

Medlemsstaternes myndigheder foretager i øjeblikket en midtvejsevaluering af de resultater, der er nået i den første halvdel af programmeringsperioden 2000-2006. Disse evalueringer vil blive afsluttet ved udgangen af 2003, og de kommer til at udgøre grundlaget for eventuelle programjusteringer i 2004. Formålet er at sikre, at interventionerne er så effektive som muligt og tilpasset de skiftende omstændigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2202/02 af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen. Caroline Lee.



EU-Tidende nr. 137 E af 12/06/2003 s. 0052 - 0052



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2202/02 af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen (22. juli 2002) Om: Caroline Lee Vil Kommissionen anmode de franske myndigheder om at sikre, at der snarest foretages en undersøgelse af de mystiske omstændigheder omkring den irske pige og tidligere jockey, Caroline Lee's død den 30. november 2000 i Coye-le-Foret i Chantilly, da forsinket retfærdighed er ensbetydende med manglende retfærdighed? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino (3. september 2002) Kommissionen er ked af at høre om Caroline Lee's død. Det er imidlertid ikke Kommissionens opgave at gribe ind i sådanne tilfælde. Det er op til de franske myndigheder at foretage eventuelle undersøgelser.