SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2140/00

af Antonio Tajani (PPE-DE), Mario Mauro (PPE-DE) og Mario Mantovani (PPE-DE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Krænkelse af menneskerettigheder og folkeret i Congo (tidligere Zaire)

Hvorledes har Kommissionen tænkt sig at reagere på den bekymrede appel fra konferencen af afrikanske biskopper vedrørende den alvorlige situation, som befolkningen i Den Demokratiske Republik Congo (tidligere Zaire) befinder sig i?

Kan Kommissionen især oplyse, om den er klar over, at der sker alvorlige krænkelser af menneskerettighederne og folkeretten i Congo?

Krigen mellem rwandiske, burundiske og ugandiske tropper, folkedrabene og grusomhederne mod børn, de endeløse voldtægter mod kvinder og mindreårige og udplyndringen af Congos naturrigdomme er alle årsager til, at kvinder og børn er nødsaget til at søge tilflugt i skoven for at undslippe de kriminelle.

Hvorledes har Kommissionen tænkt sig at gribe ind, for at være med til at sætte en stopper for disse endeløse krænkelser af den congolesiske befolknings menneskerettigheder?

Hvordan har Kommissionen tænkt sig at opfordre EU-landene til at støtte Congo og Centralafrika, for at gøre det muligt for dem at få deres landbrug og økonomi på fode igen?

Har Kommissionen planer om at yde studielegater, der vil gøre det muligt for afrikanere at tilegne sig de kundskaber, som er nødvendige for genopbygningen af de fysiske infrastrukturer, der er en forudsætning for en fuldstændig udvikling af det afrikanske kontinent?

Kan Kommissionen endelig oplyse, ved hjælp af hvilke initiativer den har tænkt sig at gøre en indsats for helt at annullere Congos udlandsgæld?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(7. september 2000)

Kommissionen har vel modtaget kopi af den meddelelse, som biskopperne i Den Demokratiske Republik Congo har rettet til en række internationale parter og organisationer.

Kommissionen har fulgt situationen i området omkring de store søer med opmærksomhed og bekymring lige siden udbruddet af den krise, som i øjeblikket især er centreret om Den Demokratiske Republik Congo, som følge af den krig, der har hærget i landet i nu to år.

I den udstrækning, det har været muligt i betragtning af de vanskelige sikkerheds- og adgangsforhold, har Kommissionen i de senere år lanceret flere humanitære hjælpe- og rehabiliteringsaktioner for de nødstedte congolesiske folk. I perioden 1998-2000 blev der alene af ECHO disponeret over 50 mio.. Til de igangværende rehabiliteringsprogrammer, blandt andet på områderne sundhed, fødevaresikkerhed og transport, er der via Den Europæiske Udviklingsfond disponeret over midler svarende til 130 mio. indenfor de sidste fem år. Forpligtelser for betydelige beløb er også blevet indgået eller er under behandling over forskellige budgetkonto svarende til ca. 10 mio..

EU's særlige repræsentant, Aldo Ajello, rejser området tyndt for at søge at finde frem til en løsning på den stående konflikt. Herudover yder Kommissionen støtte til foranstaltninger, der kan fremme en løsning på konflikten. Den eneste vej mod fred synes i dag at være Lusaka-aftalerne, og de deraf følgende foranstaltninger såsom den fælles militærkommissions aktiviteter og mæglingsforsøgene gennem den nationale dialog i Congo støttes finansielt af EU gennem Den Europæiske Udviklingsfond eller over budgetkontoen for Den Fælles Udenrigs- og Sikkerhedspolitik (FUSP). De finansielle forpligtelser, der er blevet indgået eller er under behandling til finansiering af disse foranstaltninger, nærmer sig de 6 mio..

Kommissionens tjenestegrene undersøger i øjeblikket en række specifikke projekter med henblik på finansiering af et program til beskyttelse af menneskerettighederne i Den Demokratiske Republik Congo. Programmer, der sigter mod at rehabilitere retsvæsenet og styrke rettens sikkerhed og offentlighed, er ligeledes under behandling. De føjer sig til rækken af humanitære hjælpe- og rehabiliteringsaktioner, der er ved at blive gennemført eller er under forberedelse på områderne sundhed, bysanering, vand, transport og fødevaresikkerhed via lokalproduktion.

Disse programmer er naturligvis indbyrdes komplementære og udarbejdet i samarbejde med de andre donorer, herunder medlemsstaterne. Der henvises i denne sammenhæng til, at Rådet (generelle anliggender) på sit møde den 22. maj 2000 opfordrede Kommissionen til at undersøge mulighederne for gradvist at genoptage samarbejdet på områder, der kan fremme forsoning og udvikling af en retsstat.

Hvad angår spørgsmålet om studielegater i Afrika, har Kommissionen ikke nogen legatordning ud over enkelte særlige initiativer inden for rammerne af de nationale vejledende programmer (NIP), der er vedtaget for hver signatarstat i konventionen mellem Fællesskabet og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS). På grund af den politiske situation i Den Demokratiske Republik Congo har det ikke været muligt at undertegne et NIP, og der er kun oprettet legater inden for rammerne af regionale programmer såsom Comstat til uddannelse inden for statistik. Uddannelsesforanstaltninger gennemføres i forbindelse med de forskellige rehabiliterings-aktioner på de pågældende områder.

Den Demokratiske Republik Congo er på grund af situation i landet ikke i øjeblikket berettiget til at blive omfattet af det såkaldte HIPC-initiativ om gældseftergivelse for de stærkt gældstyngede fattige lande, og andre foranstaltninger af denne art er ikke påtænkt.