ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/207

(2004/C 65 E/224)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2752/03

af Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) og Joost Lagendijk (Verts/ALE) til Kommissionen

(15. september 2003)

Om: Associeringsaftale EØF-Tyrkiet — nederlandsk forhøjelse af gebyrerne for udstedelse af opholdstilladelser

over 12 år under 12 år tidligere 1/5/02 1/1/03 tidligere 1/5/02 1/1/03 Midlertidig opholdstilladelse 56,72 258 430 22,69 169 285 Ubegrænset opholdstilladelse 226,89 539 890 finder ikke anvendelse finder ikke anvendelse finder ikke anvendelse Ændring opholdstilladelse 0 258 430 0 169 285 Forlængelse opholdstilladelse 0 169 285 0 169 285 Anmodning prøvelse EU-ret 15,88 26 28 15,88 26 28

Som det fremgår af ovenstående tabel er de nederlandske gebyrer for udstedelse, forlængelse eller ændring af en opholdstilladelse for tredjelandsstatsborgere i det forløbne år blevet forhøjet kraftigt to gange. Denne forhøjelse rammer således også indvandrere, som er tyrkiske statsborgere. Gennem gebyrforhøjelserne bliver det vanskeligere for tyrkiske statsborgere, som ønsker at udøve virksomhed som arbejdstagere, selvstændige eller tjenesteydere i Nederlandene, at realisere dette mål. Artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen til associeringsaftalen EØF/Tyrkiet og artikel 13 i afgørelse 1/80 fra Associeringsrådet EØF/Tyrkiet forbyder indførelse af henholdsvis »nye restriktioner, der hindrer etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser« og nye begrænsninger for adgang til beskæftigelse for arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der på de kontraherende staters område befinder sig i en lovlig situation med hensyn til ophold og beskæftigelse.

1. Udelukker Kommissionen, at gebyrforhøjelser af den størrelsesorden, man har været vidne til ved de sidste to forhøjelser, udgør en »ny restriktion«, som er forbudt i henhold til artikel 14, stk. 1, i tillægsprotokollen til associeringsaftalen EØF/Tyrkiet og artikel 13 i afgørelse 1/80 fra Associeringsrådet EØF/Tyrkiet?

2. Agter Kommissionen i benægtende fald at tage skridt til, f.eks. ved iværksættelse af en undersøgelse, at få klarlagt, om gebyrforhøjelserne er forenelige med de under 1 nævnte bestemmelser?

3. Har Kommissionen modtaget reaktioner fra tyrkisk side/ført drøftelser med de tyrkiske myndigheder om de nederlandske gebyrforhøjelser set i relation til associeringsaftalen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(30. oktober 2003)

Kommissionen har kendskab til Nederlandenes gebyrforhøjelser for opholdstilladelse, som det ærede medlem henviser til. For at kunne konstatere, om de udgør en ny restriktion ifølge associeringsaftalen mellem Fællesskabet og Tyrkiet, henvender Kommissionen sig til Nederlandene for at indhente yderligere oplysninger.

Kommissionen har ikke modtaget nogen kommentarer fra Tyrkiet om denne sag.
Kommissionen henviser det ærede medlem til de relevante afsnit i Kommissionens beslutning 2003/433/EF af 21. januar 2003 om støtteordningen »fritagelse for stempelafgift på erhvervsejendomme i ugunstigt stillede områder« anmeldt af Det Forenede Kongerige (1), særlig betragtning 38-41 (under overskriften »Forenelighed med retningslinjerne for støtte med regionalt sigte«) og betragtning 42-45 (under overskriften »Forenelighed med rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder«).

For det første anerkender Kommissionen i betragtningerne under overskriften »Forenelighed med retningslinjerne for støtte med regionalt sigte«, at det regionale støttekort for Det Forenede Kongerige ikke er baseret på NUTS III-områder, men derimod på begrebet job opportunity zones, som hver har mindst 100 000 indbyggere. Derimod er de områder, der er tale om i ordningen om fritagelse for stempelafgift, isolerede og meget små. Betragtning 41, der er sidste betragtning under overskriften, slutter med at fastslå, at »de britiske myndigheder er enige i, at retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte ikke gælder fritagelsen for stempelafgift, selv om mange af de udvalgte ugunstigt stillede valgkredse indgår i det regionale støttekort.«

For det andet er det ifølge betragtningerne under overskriften »Forenelighed med rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder« Kommissionens meddelelse om udløbet af rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder, der udgør det oprindelige retsgrundlag for dens vurdering. I henhold til denne meddelelse »indebærer den manglende forlængelse af rammebestemmelserne (Rammebestemmelserne for statsstøtte til virksomheder i dårligt stillede byområder udløb under proceduren) ikke, at der ikke længere kan ydes statsstøtte til dårligt stillede områder, og den pågældende støtte kan afhængigt af de specifikke omstændigheder godkendes direkte i medfør af artikel 87, stk. 3, litra c). Kommissionen vil derfor undersøge sådanne sager på baggrund af Fællesskabets målsætninger.« Kommissionen analyserede derfor ordningen ud fra både Fællesskabets målsætninger og ordningens virkninger for konkurrencevilkårene og samhandelen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/152

(2004/C 65 E/168)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2438/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. juli 2003)

Om: Afskaffelse af visumpligt for indvandrere fra tredjelande med lovligt ophold i Schweiz

Det schweiziske forbund for industri og bygge- og anlægsvirksomhed og det schweiziske forum for integration af indvandrere kræver afskaffelse af visumpligten for indvandrere fra ikke-EU-lande med bopæl i Schweiz.

Hen ved en halv million indvandrere med bopæl i Schweiz, der stammer fra ikke-EU-lande, skal fortsat have visum, som koster både tid og penge, når de ønsker at besøge hjemlandet eller rejse ind i Schengenområdet.

Situationen er ganske vist bedre nu end tidligere, idet visaene har en længere gyldighedsperiode, men det grundlæggende problem gør sig fortsat gældende.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe i forlængelse af tidligere spørgsmål, der allerede delvis er løst, med henblik på afskaffelse af visumpligten for tredjelandsindvandrere med bopæl i Schweiz til gengæld for Schweiz' afskaffelse i august 2000 af visumpligten for tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(3. september 2003)

Kommissionens opmærksomhed er allerede blevet henledt (1) på den situation, der gør sig gældende for statsborgere fra tredjelande, der er bosat i Schweiz, og som på grund af deres nationalitet (2) er underlagt visumpligt for at kunne begive sig til en Schengen-stat eller ganske enkelt rejse gennem en Schengen-stat for at komme til deres hjemland.

Dette spørgsmål er allerede blevet undersøgt af Rådets Visumgruppe, som nåede frem til den slutning, at de eksisterende Schengen-regler ikke hindrer, at der kan udstedes transitvisum for flere indrejser og med en lang gyldighedsperiode. Medlemsstaternes konsulater er blevet underrettet om denne mulighed, der jo er et første skridt i retning af en forbedring som konstateret af det ærede medlem. Dette bidrager rent faktisk til at nedbringe antallet af henvendelser til konsulaterne for at opnå visum.

Når dette er sagt, fortsætter Kommissionen sine overvejelser for at finde en løsning, der gør det muligt at undtage statsborgere fra tredjelande, som har opholdstilladelse i Schweiz, fra visumpligten ved transit gennem Schengen-staterne eller endog ved kortere ophold. En sådan løsning vil i alle tilfælde nødvendiggøre en ændring af Schengen-reglerne.

(1) Skriftlig forespørgsel nr. E-0557/02 fra Renzo Imbeni og Giovanni Pittella, EFT C 229 E af 26.9.2002.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav, EFT L 81 af 21.3.2001.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/228

(2004/C 65 E/243)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2830/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. september 2003)

Om: Græske jernbaner

Moderniseringen af de græske jernbaner har til stadighed været mål for strukturinterventioner, og er indgået i alle de foregående støtteprogrammer. Finder Kommissionen, at programmet »jernbaner« under den anden fællesskabsstøtteramme er blevet gennemført tilfredsstillende? Hvad er udnyttelsesgraden af midlerne i forhold til det oprindelige og det reviderede projektbudget? Hvilke oplysninger råder den over vedrørende gennemførelsen af projektet? Hvilke jernbaneprojekter er blevet finansieret i fællesskab af den tredje fællesskabsstøtteramme og Samhørighedsfonden for programperioden 2002-2006? Hvad er udnyttelsesgraden for disse midler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(16. oktober 2003)

Den Europæiske Regionaludviklingsfonds (EFRU) operationelle program (OP) for 1994-1999 for modernisering af de græske jernbaner og de hertil knyttede samhørighedsfondsprojekter er nu ved at blive afsluttet rent administrativt. Den samlede programmerede EFRU-støtte til det operationelle program for jernbaner for 1994-1999 androg 394 mio. EUR, hvoraf ca. 92 % er udbetalt. Fra Samhørighedsfonden blev der for 1994-1999 bevilget 546 mio. i støtte til de græske jernbaneprojekter, hvoraf der hidtil er udbetalt ca. 86 %. Disse projekter vedrørte hovedsagelig moderniseringen af vigtige strækninger af Korinth-Athen-Thessaloniki-jernbanelinjen samt forbundne linjer (som f. eks. Thessaloniki-Alexandroupolis og Paleofarsala-Kalambaka).

Kommission har omhyggeligt overvåget den fysiske gennemførelse af og kontraktforvaltningen for visse vigtige projekter i samarbejde med de nationale myndigheder. Der var her navnlig tale om sporarbejder, herunder opførelsen af tunneller og broer (f. eks. ved Kallidromo, Tembi og Platamon) samt om projektet for elektrificifering af linjen. Kommissionen har også gennemført et antal revisioner og indhentet en række udtalelser fra eksperter. Resultatet heraf vil der blive taget hensyn til ved den igangværende afslutning af programmet og projekterne herunder. Udnyttelsesgraden for perioden 1994-1999 vil afhænge heraf.

De fleste af de store jernbaneprojekter, der blev iværksat i den foregående finansieringsperiode, er store langtidsinvesteringer, som først vil blive afsluttet under det operationelle program for jernbaner, lufthavne og bytransport for 2000-2006 og samhørighedsfondsjernbaneprojekterne for finansieringsperioden for 2000-2006. I indeværende periode omfatter de nye perioder moderniseringen af jernbanestrækningen Korinth-Patras og opførelsen af et jernbanenet til Athens forstæder.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/224

(2004/C 65 E/239)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2822/03

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(19. september 2003)

Om: Malkekvægs velfærd

Nutidens malkekvæg opdrættes med henblik på opnåelse af en meget høj mælkeydelse. Køerne får som følge heraf en række sundheds- og velfærdsproblemer, herunder stofskiftebetinget sult, da det er svært for dem at indtage tilstrækkelig føde til at opveje de høje mælkeydelser; fordøjelsesproblemer; større forekomst af lammelser, samt dødelige produktionsrelaterede sygdomme. Efter ca. fire eller færre produktionsår er køerne ofte kronisk udmattede, lider under et alvorligt huldtab og nedslagtes.

Vil Kommissionen henstille til Den Europæiske Fødevaremyndighed at anmode Den Stående Komité for Fødekæden og Dyresundhed at udarbejde en betænkning om malkekvægs sundhed og velfærd?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(22. oktober 2003)

Det vil være det ærede medlem bekendt, at den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) blev oprettet ved Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (1) som et uafhængigt videnskabeligt referenceforum, hvorfra Kommissionen kan indhente videnskabelige udtalelser. Et videnskabeligt udvalg og diverse videnskabelige paneler, herunder et panel for dyrs sundhed og velfærd, er blevet oprettet af EFSA for at afgive disse videnskabelige udtalelser.

Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed er et forskriftsudvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne med en repræsentant for Kommissionen som formand, der rådgiver om implementering af lovgivningsmæssige bestemmelser.

Det skal bemærkes, at Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel i 1999 vedtog en rapport om aspekter vedrørende dyrs trivsel ved brug af bovin somatotropin, der indeholdt et specifikt afsnit, som beskrev trivselsproblemer hos malkekvæg med høj mælkeydelse. Flere forskningsprojekter, finansieret under Fællesskabets femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling har også behandlet problemstillingen om malkekvægs sundhed og trivsel. Specifikt støtter Kommissionen for tiden forskning i lammelser hos malkekvæg og i malkekvægs ernæring gennem bedre udnyttelse af græsningsarealer. Kommissionen støtter også projekter om genetiske aspekter i forbindelse med mastitis og mælkeproduktion. Forskning, som relaterer sig mere til generel trivsel, såsom kvægtransport, har også stor betydning for malkekvæg.

(1) EFT L 31 af 1.2.2002.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/127

(2004/C 33 E/126)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1494/03

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(2. maj 2003)

Om: »Interessetilkendegivelser« og det sjette rammeprogram om forskning, for så vidt angår embryonforskning og stamcelleforskning

Den 20. marts 2002 indkaldte Kommissionen »interessetilkendegivelser« for deltagelse i aktiviteter under det sjette rammeprogram for forskning. Indtil den 7. juni 2002 kunne videnskabelige institutter og virksomheder forelægge Kommissionen planer til vurdering af, om de kunne opnå støtte under rammeprogrammet.

Af de offentliggjorte resultater ses det, at der i 1997 er fremsat »interessetilkendegivelser« i forbindelse med det udvalgte tema biologi, genomforskning og bioteknologi. Under dette tema falder også finansiel støtte til stamcelleforskning.

Bestemmelser om menneskelig embryonal stamcelleforskning er i Europa et spørgsmål om subsidiaritet, og medlemsstaterne har da også forskellig praksis på dette område. I nogle medlemsstater er det f.eks. tilladt at producere menneskelige embryoner til forskningsbrug, mens dette i andre medlemstater eksplicit er forbudt.

Det kompromis, Rådet og Europa-Parlamentet i september 2002 nåede frem til om de fem særprogrammer i rammeprogrammet, fastlægger, at Kommissionen indtil udgangen af 2003 ikke yder finansiel støtte til forskningsprogrammer, hvori der indgår embryonal stamcelleforskning.

1. Hvor mange »interessetilkendegivelser« vedrørende embryonal stamcelleforskning er der forelagt Kommissionen under temaet biologi, genomforskning og bioteknologi?

2. I hvilke medlemsstater har de videnskabelige institutter og/eller virksomheder, der har forelagt sådanne »interessetilkendegivelser«, hjemsted?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(13. juni 2003)

Det udvalgte forskningstema nr. 1 »Biovidenskaber, genomforskning og bioteknologi i sundhedens tjeneste« tiltrak 2000 interessetilkendegivelser. Omkring 80 af dem vedrører stamcelleforskning (stamceller fra dyr eller mennesker).

De forskellige kilder til stamceller blev undersøgt (embryoner, fostre, blod fra navlestrengen, voksne). Ikke alle interessetilkendegivelser oplyste, hvilke kilder til stamceller der var tale om, og heller ikke landet, hvor den pågældende forskning skulle gennemføres, blev altid anført. Kommissionen kan derfor ikke give nærmere oplysninger om, hvor mange interessetilkendegivelser, der omhandlede brug af humane embryonale stamceller, eller hvilke lande denne forskning skulle finde sted i.

Den første indkaldelse af forslag blev offentliggjort den 17. december 2002 med frist til den 25. marts 2003. I den nuværende fase af analysen af de indkomne forslag ser det ud til, at der er kommet 26 forslag om stamcelleforskning til udvalgt forskningstema 1, og at det med tre af forslagene påtænkes at bruge humane embryonale stamceller, der allerede foreligger i banker, stamceller der er isoleret i kultur. I denne forskning deltager laboratorier i Belgien, Finland, Sverige, Det Forenede Kongerige, Tjekkiet og Israel.
Kommissionen vil fortsat bruge sine kontrolbeføjelser og sine regelmæssige kontakter med operatører i sektoren til at overvåge situationen i henhold til forordningens artikel 11, når overgangsperioden er udløbet den 1. oktober 2003. Hvis og når Kommissionen bliver gjort opmærksom på misbrug eller former for praksis, som ikke er i overensstemmelse med de nye regler, vil den træffe de nødvendige foranstaltninger, om nødvendigt i samarbejde med de involverede parter.

Kommissionen vil gerne benytte lejligheden til at understrege, at den ikke har planer om hverken at ophæve forordning (EF) nr. 1400/2002, at se bort fra den, eller at inddrage fordelen ved fritagelsen. Betingelserne for at inddrage den eller undlade at anvende den er fastsat i forordningens artikel 6 og 7, og efter Kommissionens mening er disse ikke opfyldt.

Kommissionen henleder endvidere det ærede medlems opmærksomhed på den kendsgerning, at hvis forordning (EF) nr.1400/2002 blev ophævet, ville den generelle gruppefritagelse for vertikale begrænsninger, Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22. december 1999 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis (3), automatisk gælde distribution og reparation af motorkøretøjer. Fra en forhandlers eller et værksteds synspunkt indeholder forordningen færre sikkerhedsforanstaltninger end forordning (EF) nr. 1400/2002. Navnlig indeholder den ikke minimumsfrister for opsigelse af forhandleraftaler, den giver ikke mulighed for, at forhandlere, der ønsker det, kan udbyde reparations- og vedligeholdelsesydelser i underleverance, den vil give fabrikanterne mulighed for effektivt at forhindre forhandlerne i at sælge mærker fra konkurrerende leverandører, og den tillader ikke uafhængige værksteder at få adgang til de tekniske oplysninger, de har behov for, hvis de effektivt og forsvarligt skal reparere nutidens køretøjer.

I tilfælde af at hverken forordning (EF) nr. 1400/2002 eller forordning (EF) nr. 2790/1999 skulle gælde motorkøretøjsindustrien, ville forhandlere, fabrikanter og værksteder have langt mindre juridisk sikkerhed med hensyn til deres aftalers forenelighed med konkurrencereglerne. Kommissionen mener derfor, at en gruppefritagelse er den bedste mulighed for denne industri, og forstår, at dette synspunkt deles af flertallet af de involverede parter.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/228

(2004/C 33 E/233)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2168/03

af Jean Lambert (Verts/ALE) til Kommissionen

(30. juni 2003)

Om: Tilsidesættelse af sikkerhedsbestemmelserne på det olympiske stadion i Marousi i Grækenland

Forberedelserne til De Olympiske Lege i Athen i 2004 er nu i gang, og der bygges i Marousi — byen, hvor det olympiske stadion ligger.

Er Kommissionen bekendt med følgende brud på græsk lovgivning?

— Tilsidesættelse af sikkerhedsforanstaltninger grundet tidspres: Det oplyses, at ti personer til dato er døde, og at flere andre er blevet alvorligt sårede.

— Forlængelse af arbejdstiderne: Loven tillader en arbejdsdag på maximalt syv timer for bygge- og anlægsarbejde. I dette tilfælde arbejdes der ofte ni til ti timer dagligt og syv dage om ugen uden behørig overtidsbetaling.

— Overtrædelse af arbejdstagernes rettigheder: Arbejdstagerne er blevet presset til at gå med til at give afkald på retten til at strejke på grund af byggeriets store betydning for landet.

— Lavere lønninger end fastslået i den nationale overenskomst: Adskillige ikke-græske arbejdstagere presses til at acceptere lavere lønninger.

— Uretmæssig indbetaling af pensionsbidrag: Dette går oftest ud over ikke-græske arbejdstagere. Arbejdsgiverne udnytter, at disse arbejdstagere ikke kender deres rettigheder, og betaler kun pensionsbidrag for syv til ti arbejdsdage for arbejdstagere, der har arbejdet 26 dage på en måned.

— Utilstrækkelig kontrol: Trods klager udføres regeringens kontrol ikke korrekt. Arbejdsgiverne oplyses på forhånd om inspektionerne, og de har mulighed for at skjule de fleste af overtrædelserne. Selv de overtrædelser, som kan bevises, bliver ikke straffet. På grund af frygten for forsinkelse, som vil kunne skade afviklingen af De Olympiske Lege, ignorerer regeringen tilsyneladende overtrædelserne.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sætte en stopper for disse overtrædelser af arbejdsvilkårsbestemmelserne og for at sikre arbejdstagernes helbred og sikkerhed på arbejdspladsen nu, hvor deres arbejde vil blive intensiveret, efterhånden som De Olympiske Lege i 2004 nærmer sig?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(14. august 2003)

Kommissionen har ikke modtaget klager over de brud på græsk lovgivning, som det ærede medlem påpeger, men den deler hendes bekymring over dem. Derfor vil Kommissionen anmode de græske myndigheder om at forelægge deres bemærkninger vedrørende sikkerhedsforholdene på det olympiske stadion i Marousi.

Under alle omstændigheder ønsker Kommissionen at henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at det påhviler den enkelte medlemsstat at sikre, at de nationale gennemførelsesbestemmelser til fællesskabsdirektiverne overholdes og anvendes korrekt.

Hvis dette skulle vise sig ikke at være tilfældet, vil Kommissionen ikke tøve med at indlede en overtrædelsesprocedure over for den berørte medlemsstat i henhold til artikel 226 i EF-traktaten.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/65

(2004/C 65 E/070)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1214/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(2. april 2003)

Om: Macerata Kommunes udnyttelse af midler til aktiviteter for at fremme en bæredygtig byudvikling i EU

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg en opgørelse over udnyttelsen af de midler, der var stillet til rådighed af EU.

Det fremgår af denne opgørelse, hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation, for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Macerata Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til at fremme en bæredygtig udvikling af bymiljøet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

1. har Macerata Kommune forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra EUGFL?

2. har Macerata Kommune fået bevilget støtte til disse projekter?