DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/345

(2004/C 78 E/0364)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0685/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. marts 2002)

Om: Negative følger for EU's medlemsstater af den vedvarende forskelsbehandling af Moldova og landets usædvanlige status

1. Hvilke følger forventer Kommissionen af afskaffelsen af visumpligten for personer af rumænsk nationalitet fra 1. januar 2002 som en forløber for Rumæniens eventuelle medlemskab af EU, idet flertallet af indbyggere i den tilgrænsende stat Moldova også har ret til rumænsk nationalitet, eftersom deres forældre eller bedsteforældre er født før den 28. juni 1940 på et territorium, der tidligere tilhørte Rumænien? Vil dette føre til en massemigration af rumænere fra det langt fattigere Moldova til EU's (kommende) territorium?

2. Er Rumænien i fremtiden som medlem af EU forpligtet til at indføre visumpligt for alle andre moldovere? Forventer Kommissionen i denne forbindelse spændinger mellem moldovere med og moldovere uden rumænske identitetsbeviser?

3. Finder Kommissionen det acceptabelt, at der i Moldova på grund af omverdenens ligegyldighed opstår en situation, der kan sammenlignes med Belarus', hvor et parlamentarisk demokrati med forenings-og forsamlingsfrihed ikke længere fungerer?

4. Finder Kommissionen det acceptabelt, at Moldova udvikler sig til en ø af fattigdom, hvilket skaber grobund for interne etniske konflikter mellem det rumænsksprogede flertal og det slaviske mindretal, eller for en eksternt rettet terroristisk eventyrlyst, der kan sammenlignes med Afghanistan under Taleban-styret?

5. Hvad agter Kommissionen at gøre for at bidrage til, at forskelsbehandlingen af Moldova hurtigst muligt bringes til ophør i betragtning af, at det i fremtiden vil grænse op til EU?

Kilde: »De Volkskrant« af 31.12.2001 og 25.2.2002.

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

på skriftlige forespørgsler E-0684/02 og E-0685/02

(24. april 2002)

Kommissionen er meget bekymret over den udbredte fattigdom i Moldova. Landet er ganske rigtigt et af de fattigste i Europa, og fattigdom kan forværre etniske konflikter og andre trusler mod sikkerheden, såsom terrorisme. Det er af allerstørste betydning, at Moldova når til en aftale med Verdensbanken og Den Internationale Valutafond (IMF), som kan bane vejen for yderligere finansiel bistand. Landets økonomiske problemer skyldes til dels også det uløste spørgsmål om forholdet til Transdniestrien, hvor størstedelen af industrivirksomheden foregår.

Forbindelserne mellem EU og Moldova bygger på partnerskabs- og samarbejdsaftalen (PSA), som trådte i kraft i 1998. PSA indeholder bestemmelse om en løbende politisk dialog, handelsliberalisering og et bredt anlagt samarbejde baseret på respekten for de demokratiske principper og menneskerettighederne. Den betydning, som Unionen tillægger Moldova, afspejler sig også i beslutningen fra Det Europæiske Råd på mødet i Göteborg (den 15. og 16. juni 2001) om at indbyde Moldova til den næste europæiske konference sammen med Ukraine.

Fællesskabets bistand har i de sidste ti år udgjort 120 mio. EUR i faglig bistand og 87 mio. EUR i makrofinansiel bistand. Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) har bevilget ca. 5,5 mio. EUR til at bøde på de negative humanitære virkninger af den økonomiske krise i Rusland i 1998. ECHO har i overensstemmelse med sit grundlæggende mandat (som er nødhjælp umiddelbart efter naturkatastrofer eller menneskeskabte katastrofer) gradvis indstillet sin virksomhed i Moldova i 2001. I marts 2001 påbegyndte Kommissionen programmet for fødevaresikkerhed (5,5 mio. EUR for regnskabsåret 2002).

Intet i Unionens forbindelser med Rusland og Ukraine forpligter Unionen til ikke at beskæftige sig med udviklingen i Moldova. Situationen i Moldova er tværtimod et regelmæssigt emne i EU's politiske dialog med Rusland og Ukraine, hvor man søger en bedre forståelse af årsagerne til landets problemer og at finde en løsning specielt i Transdniestrien, hvor Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) også har en vigtig rolle at spille.

Med hensyn til Moldovas eventuelle medlemskab handler Kommissionen strengt i overensstemmelse med grundkriterierne for tiltrædelse af Unionen, som Det Europæiske Råd fastlagde i København i 1993, sammen med Det Europæiske Råds beslutning i Luxembourg i 1997, hvad angår de lande, som er inddraget i den igangværende tiltrædelsesproces. Økonomiske og kulturelle forbindelser med eksisterende medlemsstater har ingen betydning i den forbindelse.

Hvorvidt en person har statsborgerskab i en medlemsstat eller ret til at opnå statsborgerskab, er et anliggende, der reguleres ved den pågældende medlemsstats lovgivning. Efter tiltrædelse vil det fortsat være Rumænien, der er beføjet til at give personer bosat i Moldova statsborgerskab. Personer med dobbelt moldovisk/rumænsk statsborgerskab vil have visumfri adgang til Rumænien og enhver anden medlemsstat. Kommissionen har ingen oplysninger, der kan danne grundlag for at anslå migrationsstrømmen som følge af en sådan udvikling.

I almindelighed vil Rumænien fra tiltrædelsen skulle indføre visumkrav for statsborgere i de tredjelande, der er anført i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 (1), ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2414/2001 (2). Eventuelle undtagelser fra det generelle visumkrav vil kunne indrømmes efter disse forordningers bestemmelser.

Kommissionen håber, at Moldova vil kunne undgå en politisk udvikling som den, der kendetegner Belarus, og den er rede til sammen med verdenssamfundet at gøre sit til at sikre dette.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav, EFT L 81 af 21.3.2001.

(2) EFT L 327 af 12.12.2001.