SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2053/00

af Pedro Marset Campos (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. juni 2000)

Om: Forurening i Cartagena (Murcia, Spanien)

Cartagena er registreret som en af de syv mest forurenede byer i Spanien, efter at man i 1960 begyndte at foretage kontrol med luftforurening. Efter 1996 er situationen forværret gradvist, således at der i 1999 blev nået et forureningsniveau, som man ikke havde set magen til i mange år.

Der foreligger forskellige undersøgelser om indvirkningerne fra forureningen i Cartagena. De er foretaget af eksperter på området, og de peger på en stigning i dødeligheden og en øget anvendelse af sundhedsvæsenet, forandringer i lungefunktionerne og stigninger i sygdomssymptomerne og anvendelsen af lægemidler. Disse undersøgelser holdes dog utilgængelige for offentligheden af angst for at skabe bekymring blandt befolkningen.

Den seneste stigning i forureningen har fremkaldt indignation i de politiske, sociale og kulturelle kredse. Den største kritik er rettet mod Potasas y Derivados, en virksomhed i El Hondón, som i de sidste uger næsten dagligt har overskredet de tilladte niveauer for luftforurenende partikler, der frigøres i atmosfæren, således at de lokale myndigheder, der er kompetente i miljøspørgsmål, har pålagt Potasas at nedsætte produktionen i mere end 12 timer på grund af det høje forureningsniveau.

Undertegnelsen af en protokol om flytning af denne virksomhed har fremkaldt voldsom polemik, idet der ikke fastsættes datoer for ophøret med aktiviteterne i den nuværende installation i Potasas eller for påbegyndelsen af investeringerne til en ny fabrik, således at man forudser opretholdelsen af aktiviteterne i El Hondón, mens den nye industrivirksomhed ikke træder i kraft.

1. Har Kommissionen kendskab til denne alvorlige situation?

2. Mener Kommissionen ikke, at følgende direktiver bliver overtrådt:

a) Rådets direktiv 84/360/EØF(1) om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg?

b) Rådets direktiv 92/62/EØF(2) om vurdering og styring af luftkvalitet?

c) Rådets direktiv 1999/30/EØF(3) om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften?

d) Rådets direktiv 90/313/EØF(4) om fri adgang til miljøoplysninger?

3. Kan Kommissionen fremsætte oplysninger om den senere udvikling i denne situation?

(1) EFT L 188 af 16.7.1984, s. 20.

(2) EFT L 296 af 21.11.1996, s. 55.

(3) EFT L 163 af 29.6.1999, s. 41.

(4) EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af af Margot Wallström

(7. september 2000)

Det ærede medlem specificerer blot en enkelt fabrik Potasas y Derivados, som i henhold til de begrænsede oplysninger, Kommissionen har, producerer kunstgødning, og som tidligere ikke har været genstand for undersøgelser fra Kommissionens side.

Potasas y Derivados' produktion falder ind under Rådets direktiv 84/360/EØF af 28. juni 1984 om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg(1) (der er ikke specificeret produktionstærskler i bilag I, s. 4 i direktivet). Kommissionen har ingen oplysninger, om hverken aktuelle emissionsniveauer eller om de emissionstærskelsværdier, som er fastsat i denne fabriks driftstilladelse. Denne oplysning er af afgørende betydning for at vurdere overholdelse af direktivet. Artikel 13 i direktivet fastsætter følgende: På baggrund af udviklingen i den bedste teknologi, der er tilgængelig, og i miljøsituationen gennemfører medlemsstaterne en politik og en strategi med passende foranstaltninger med henblik på gradvis at tilpasse de bestående anlæg, som henhører under kategorierne i bilag 1, til den bedste teknologi, der er tilgængelig, under hensyn navnlig til: anlæggets tekniske karakteristika, anlæggets udnyttelsesgrad og resterende levetid, arten og omfanget af forurenende emissioner fra anlægget og det hensigtsmæssige i, ikke at påføre de pågældende anlæg uforholdsmæssigt store udgifter navnlig på baggrund af den økonomiske situation i de virksomheder, der henhører under den pågældende kategori.

Det ser ud til, at de spanske myndigheder har truffet foranstaltninger til at løse problemet. I henhold til den spanske avis La Verdad (http://www.laverdad.com/servicios/especiales/municipios99/muamu55.htm) blev man for nylig enige om, at placere fabrikken andetsteds inden for de næste tre år.

Medlemsstaterne har ansvaret for at sikre overholdelse af luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid og svævestøv(2) for bly (Rådets direktiv 82/884/EØF af 3. december 1982 om grænseværdi for bly i luften)(3) og for nitrogendioxid (Rådets direktiv 85/203/EØF af 7. marts 1985 om luftkvalitetsnormer for så vidt angår nitrogendioxid)(4). Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, at disse grænseværdier er blevet overskredet.

Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet(5) og Rådets direktiv 1999/30/EF af 22. april 1999 om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften(6) kræver tilsammen, at medlemsstaterne skal vurdere koncentrationer af svovldioxid, nitrogenoxider, partikler (PM10) og bly i henhold til nye krav fra 19. juli 2001. Der er fastsat nye grænseværdier for svovldioxid, PM10 og bly, som skal være opfyldt den 1. januar 2005 og

nitrogendioxid den 1. januar 2010. Medlemsstaterne bliver nødt til at udarbejde nye målsætningsprogrammer for de værste områder, som viser, hvorledes man kan nå grænseværdierne til tiden.

Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990(7) om fri adgang til miljøoplysninger fastsætter i artikel 3, stk. 1, at medlemsstaterne skal drage omsorg for, at myndighederne pålægges at stille miljøoplysninger til rådighed for enhver fysisk eller juridisk person på dennes anmodning, og uden at han skal godtgøre nogen interesse deri. Stk. 4 i denne artikel fastsætter, at myndighederne skal give en person, der anmoder om oplysninger, svar så hurtigt som muligt og senest inden for to måneder. Afslag på at give de oplysninger, der anmodes om, skal begrundes. Direktivet fastsætter endvidere i artikel 4, at en person, som finder, at hans anmodning om oplysninger uden rimelig grund er blevet afslået eller ladt upåagtet eller er blevet utilstrækkeligt besvaret af en myndighed, kan anmode om retlig eller administrativ prøvelse af afgørelsen i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats retsorden. Under disse omstændigheder kan Kommissionen ikke på grundlag af de oplysninger den har til rådighed, se, om der i dette tilfælde foreligger en overtrædelse af direktiv 90/313/EF.

Kommissionen kan ikke på grundlag af det ærede medlems kortfattede oplysninger vurdere, om der foreligger en overtrædelse af de nævnte EF-direktiver. Kommissionen udelukker dog ikke en mere indgående undersøgelse af det spørgsmål, det ærede medlem nævner, hvis det ærede medlem kan fremsende oplysninger, der beviser, at der foreligger en overtrædelse af gældende EF-ret.

(1) EFT L 188 af 16.7.1984.

(2) EFT L 229 af 30.8.1980.

(3) EFT L 378 af 31.12.1982.

(4) EFT L 87 af 27.3.1985.

(5) EFT L 296 af 21.11.1996.

(6) EFT L 163 af 29.6.1999.

(7) EFT L 158 af 23.6.1990.