SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2265/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (2. juli 1997)

Om: Praeference for genbrugsemballage i medlemsstaternes lovbestemmelser

Lovbestemmelserne til overtagelse af emballagedirektiv 94/62/EF ((EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10. )), som er meddelt af medlemsstaterne, viser en praeference for genbrugsemballage i forhold til genvindingsemballage.

Denne praeference forekommer fuldstaendig uberettiget, hvad angaar miljoeindvirkningen, samt i modstrid med indholdet i emballagedirektivet og foerst og fremmest med principperne i EF-traktatens artikel 30 om frie varebevaegelser. De paagaeldende bestemmelser udgoer derfor en alvorlig trussel for det faelles marked.

Kommissionen anmodes om paa baggrund af den kontrolfunktion, der tilfalder den, at blokere disse bestemmelser for at forhindre de uundgaaelige markedsfordrejninger, disse vil medfoere.

Tilsyneladende er Kommissionen tvaertimod i oejeblikket ved at overveje et kompromis med de tyske myndigheder med henblik paa at fastsaette en faktisk praeference for genbrug med saerlige undtagelser, hvad angaar emballage for mineralvand og vin. For de oevrige emballageformers vedkommende skulle der kun indfoeres en kilometerbestemt undtagelse ved overskridelse af en given afstand fra det anfoerte centrum.

Et kompromis af denne art vil medfoere en lang raekke alvorlige problemer: opdeling af markedet, hindringer for samhandelen, restriktioner for konkurrencen, begraensninger for innovation, manglende smidighed, usikkerhed med hensyn til bestemmelserne, udtoemning af indholdet i direktiv 94/62/EF, stoerre indvirkning paa miljoeet, hoejere transport- og distributionsudgifter, saerlig for foedevareproducerende virksomheder, med heraf foelgende prisstigninger for forbrugeren, for ikke at tale om de omfattende geninvesteringer, der er noedvendige for at tilpasse emballageindustrierne.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (4. september 1997)

Som det aerede medlem anfoerer, er Kommissionen i faerd med at bedoemme, om den tyske emballagelovgivning er i overensstemmelse med EU-lovgivningen. Sideloebende med ivaerksaettelsen af overtraedelsesprocedurerne har Kommissionen henvendt sig direkte til de tyske myndigheder for at klarlaegge, hvordan man kan loese problemer med manglende overensstemmelse. Det aerede medlem kan vaere forvisset om, at Kommissionen ser meget noeje paa alle problemer i forbindelse med konkurrencereglerne for det indre marked.

Uanset hvad denne henvendelse foerer til, er det vaerd at notere, at selv om direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald som foerste prioritet sigter mod at forhindre produktion af emballageaffald, forpligter direktivet ikke medlemsstaterne til at give genbrugsemballage fortrinsret. Paa den anden side forhindrer det heller ikke medlemslandene i at goere dette paa eget initiativ, saa laenge den nationale lovgivning er i overensstemmelse med traktaten. I denne sammenhaeng maa det bemaerkes, at direktivet ikke harmoniserer planer for genbrug paa EU-niveau. Derfor er det ikke korrekt at gaa ud fra, at en fortrinsret for genbrug af emballage er en overtraedelse af EU-lovgivningen. Det er noedvendigt at bedoemme i hvert enkelt tilfaelde, om saerlige elementer i en saadan plan er i modstrid med traktatens bestemmelser.

Det er korrekt, at direktiv 94/62/EF grundet en manglende livscyklus-vurdering paa EU-niveau ikke opstiller en klar prioritering af genbrug og genvinding. Dette forhindrer imidlertid ikke, at medlemsstaterne paa deres eget niveau og med udgangspunkt i deres egen livscyklus-vurdering selv opstiller nationale ordninger for genbrug og genvinding. Derefter er det Kommissionens opgave at bedoemme, om disse ordninger er i overensstemmelse med EU-lovgivningen.

Endelig er det vaerd at bemaerke, at direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald sigter mod saavel at forhindre eller reducere enhver paavirkning af miljoeet fra emballage og emballageaffald for dermed at sikre et hoejt miljoebeskyttelsesniveau, som at sikre det indre markeds funktion og afvaerge handelshindringer samt forvridning og begraensning af konkurrencen inden for Faellesskabet. Enhver overensstemmelseskontrol maa fokusere paa begge aspekter, dvs. baade samhandelen og, sideordnet hermed, genanvendelsesplanens miljoevirkninger.