ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2386/00

af Antonio Tajani (PPE-DE), Stefano Zappalà (PPE-DE) og Francesco Fiori (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juli 2000)

Om: Forlængelse af fællesskabsstøtten til nøddeproducenterne

Den faste støtte til hasselnødder i henhold til artikel 55 i forordning (EF) nr. 2200/96(1) udløber næste år for de italienske producenter, og bestemmelserne i den fælles ordning for markedet for frugt og grønsager er utilstrækkelige og uegnede til at sætte producenterne i stand til at konkurrere med ikke-medlemsstater, som er meget konkurrencedygtige, især Tyrkiet.

Hvad angår produktionen af hasselnødder, kunne især provinsen Viterbo blive ramt af meget alvorlige problemer, hvis støtteforanstaltninger til hasselnødsproducenterne ikke vedtages.

Som led i reformen af den fælles markedsordning for frugt og grønsager, der skal finde sted i september 2000, vil Kommissionen da gribe ind for at beskytte de europæiske hasselnødsproducenter og især de italienske producenter eftersom 90 % af de hasselnødder, der produceres i Europa, høstes i Italien ved at forlænge den direkte støtte indtil ikrafttrædelsen af en ny støtteordning, som bør omfatte foranstaltninger med henblik på at forbedre kvaliteten og markedsføringen såvel som direkte fast støtte til hasselnødsproducenterne?

(1) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-2277/00 og E-2386/00

(18. september 2000)

Spørgsmålet om finansiel støtte til Fællesskabets nøddeproduktion inden for rammerne af afsnit II i Rådets forordning (EØF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om en fælles markedsordning for frugt og grønsager(1) blev diskuteret på landbrugsministrenes møde i Rådet den 17. juli 2000, hvor ministrene drog følgende konklusion:

På mødet den 17. juli opfordrede Rådet derfor Kommissionen til at forelægge forslag om, at betalingerne til nøddeproducenter videreføres på budgettet for 2001 for de programmer, som ellers ville udløbe i 2000.

Det blev endvidere vedtaget, at Kommissionen inden for rammerne af den rapport om ordningen for frugt og grønsager, som den skal fremlægge inden udgangen af 2000, i øvrigt undersøger situationen inden for nøddesektoren.

Der er ingen specifikke bestemmelser om oprindelseserklæringer for de råvarer, forarbejdningsindustrien anvender, og der er ingen planer om sådanne for nøddesektorens vedkommende.

(1) EFT L 118 af 20.5.1972.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2865/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(14. september 2000)

Om: Fordelingen af strukturfondene i den regionaludviklingsplan for perioden 2000-2006, som den spanske regering har forelagt

Ifølge medieoplysninger i Galicien skal Kommissionen have opfordret Spanien til at ændre regionaludviklingsplanen for at undgå, at der er en alt for stor spredning med hensyn til prioriteringer og midler i de planlage investeringer. Har denne afgørelse nogen forbindelse med mangelfuld fordeling af strukturfondene i mål 1-områder, som i Spanien ofte er blevet anvendt uden at være i overensstemmelse med bestemmelser og målsætninger i EU-forordningerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(6. november 2000)

De beløb, der er tildelt de spanske regioner, som er støtteberettigede under strukturfondsmål nr. 1 for perioden 2000-2006, er både for områders og sektorers vedkommende fastlagt ved et snævert samråd mellem medlemsstaten og Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8 i Rådets forordning (EF) 1260/1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1).

Den 26. juli 2000 tilsluttede Kommissionen sig principielt EF-støtterammen for disse regioner. Dette udkast blev forelagt de forskellige komitéer omhandlet i nævnte forordning og endeligt godkendt af Kommissionen den 18. oktober 2000 efter disse høringer.

På grundlag af de ti prioriteter, der blev fremlagt i regionaludviklingsplanen, er ni medtaget i EF-støtterammen. To af prioriteterne i planen (turisme og kulturarv, kollektive faciliteter og socialt velfærd) blev slået sammen, og en ny prioritet (teknisk bistand) blev tilføjet. Inden for hver prioritet indeholder udkastet til EF-støtterammen præciseringer for at klargøre arten af de interventioner, der skal medfinansieres.

Denne partnerskabsprocedure er fælles for alle de medlemsstater, der er omfattet af Fællesskabets strukturinterventioner.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2935/00

af Brian Simpson (PSE) til Kommissionen

(19. september 2000)

Om: Cypern

Kan Kommissionen oplyse, hvilke skridt den har taget over for Tyrkiet med hensyn til at overtale dette land til at ophæve sin embargo mod handelsskibe, der har anløbet Cypern? Er Kommissionen enig i, at denne foranstaltning er ulovlig, er i strid med alle EU-forordninger og ikke styrker Tyrkiets forhåbninger om at opnå medlemskab?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(30. oktober 2000)

De restriktioner, som Tyrkiet fortsat pålægger fartøjer, der handler med Cypern eller er optaget i Cyperns register, har længe været et problem for Kommissionen.

Spørgsmålet er blevet taget op ved forskellige lejligheder med de tyrkiske myndigheder, senest på et møde i underudvalg nr. 6 EF-Tyrkiet om transport, miljø og energi, herunder de transeuropæiske net, der fandt sted den 30. juni 2000 i Bruxelles. Kommissionen gjorde her udtrykkelig Tyrkiet opmærksom på, at den forventer, at disse restriktioner bliver ophævet snarest muligt som led i førtiltrædelsesprocessen.

Kommissionen vil fortsat følge situationen nøje og vil tage spørgsmålet op i Den Periodiske Rapport for 2000, som bliver vedtaget af Kommissionen den 8. november 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2904/00

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(14. september 2000)

Om: Beskæftigelsen i Det Forenede Kongeriges tobaksindustri

Hvor mange arbejdspladser (om nogen) i Det Forenede Kongeriges tobaksindustri vil bestemmelserne i det foreslåede direktiv om fremstilling, præsentation og salg af tobaksvarer vedrørende

1. de nye grænser for tjæreindholdet pr. cigaret

2. restriktionerne på eksport af tobaksvarer, som ikke lever op til EU-standarderne efter Kommissionens vurdering koste eller skabe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(31. oktober 2000)

Den yderligere nedsættelse af tjæreindholdet i cigaretter fra 12 mg til 10 mg pr. cigaret(1) er et led i en proces, som indledtes med Rådets direktiv 90/239/EØF af 17. maj 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om maksimalt tilladt tjæreindhold i cigaretter(2). Ingen eksempler på negative økonomiske eller beskæftigelsesmæssige følger af de betragtelige nedsættelser, direktivet fra 1990 indebar, er blevet bragt til Kommissionens kendskab. Ifølge Kommissionens oplysninger er der intet, der peger i retning af, at den langt mindre nedsættelse af tjæreindholdet, som nu foreslås, vil få alvorlige økonomiske og beskæftigelsesmæssige konsekvenser.

Med hensyn til forslaget om at anvende grænseværdierne for tjære, nikotin og kulilte på alle produkter, uanset om disse er indført eller fremstillet i Fællesskabet, anses denne bestemmelse for væsentlig for at sikre, at der ikke finder nogen omlægning af samhandelen sted, at det er muligt at kontrollere anvendelsen af produktbestemmelserne, og at der opretholdes et højt beskyttelsesniveau, hvad folkesundheden angår. Ingen eksempler på alvorlige negative økonomiske eller beskæftigelsesmæssige følger er blevet bragt til Kommissionens kendskab.

Men for at give producenterne tilstrækkelig tid til at tilpasse sig disse nye fællesskabsstandarder, til at søge nye markeder eller ændre deres markedsførings- og fremstillingsprocesser, har Kommissionen foreslået en udvidet overgangsperiode.

(1) KOM(2000) 428 endelig udg.

(2) EFT L 137 af 30.5.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2594/00

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: MEDA-programmet

På mødet i Udvalget om Udvikling og Samarbejde i Strasbourg i juni 2000 gav kommissær Patten, ansvarlig for eksterne anliggender, en grundig og glimrende orientering om sine forslag om reform af tjenestegrenene vedrørende eksterne anliggender og forvaltningen af Kommissionen eksterne bistand.

Nogle af de spørgsmål, som undertegnede stillede under drøftelsen blev imidlertid ikke besvaret, sikkert på grund af tidsnød. Jeg stiller derfor spørgsmålene på ny, således at de kan blive besvaret skriftligt i ro og mag.

Udnyttelsesgraden af Den Europæiske Unions MEDA-program i Marokko er indtil dato kun på 25 % af de samlede disponible midler. Hvilke foranstaltninger mener kommissær Patten, at der kan træffes på kort og mellemlang frist for at afhjælpe denne uønskværdige situation, som hindrer opfyldelsen af et af Unionens strategiske mål på området udvikling og samarbejde, og hvad værre er hindrer Marokko og dets indbyggere i at høste frugten og nyde goderne af dette samarbejde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(11. oktober 2000)

I perioden mellem 1996 og 1999 udgjorde de bevilgede midler fra MEDA-programmet til Marokko 630,29 mio. EUR, hvilket fuldt ud svarer til det ønskede niveau.

Derimod er det kun midlerne fra programmet for stukturtilpasningsstøtte (120 mio. EUR), der er blevet udbetalt. Udbetalingen af den tredje og sidste del fandt sted i december 1999.

Den lave sats for udbetalingerne til de øvrige samarbejdsprojekter med Marokko kan delvis skyldes de klassiske udviklingsprojekters lange løbetid (5 til 10 år). Det skyldes endvidere, at MEDA-projekterne har været lang tid om at komme i gang, hvilket er et fælles problem for alle tredjelande i Middelhavsområdet, der delvis skyldes de lange forhandlinger om rammeaftalen. Situationen er blevet forbedret i 1999, og en forøgelse af udbetalingerne burde kunne finde sted fra i år. Det er tydeligt, at Fællesskabets langsommelige forvaltningsprocedurer ligeledes har bidraget til at gennemførelsen af udbetalingen af MEDA-projekterne er blevet forsinket.

I det særlige tilfælde med Marokko fremgår det af statistikkerne, at ansvaret for den administrative langsommelighed ligeligt påhviler den marokkanske administration og Kommissionen.

Kommissionens nylige afgørelse om en reform af udlandsbistanden tager sigte på at imødekomme det ærede medlems bekymringer. Denne reform vil kvalitativt kunne forbedre de foranstaltninger, der skal finansieres over Fællesskabets budget, og samtidig være en garanti for aktionens hurtige gennemførelse, så snart afgørelsen om dennes finansiering er vedtaget. Dette vil bevirke at den faktiske udnyttelsesgrad bliver højere.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3392/00 af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen. Beskatning af fællesskabsstøtte til landbrugere.



EF-Tidende nr. 151 E af 22/05/2001 s. 0157 - 0157



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3392/00 af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen (25. oktober 2000) Om: Beskatning af fællesskabsstøtte til landbrugere Kan Kommissionen oplyse, om indkomststøtte til landbrugere fra fællesskabsfondene kan beskattes i bopælslandet og således delvist genindvindes af den respektive medlemsstat? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (21. november 2000) Det er Kommissionens opfattelse, at fællesskabsfondenes indkomststøtte til landmænd kan omfattes af nationale skatter og afgifter, men at de ikke må pålægges skat specielt beregnet på indkomststøtte. Om støtten beskattes i bopælslandet, og medlemslandet dermed har mulighed for at geninddrive den udbetalte støtte, afhænger af den nationale skattelovgivning og i sager vedrørende flere lande de dobbeltbeskatningsaftaler, som de pågældende medlemslande har indgået. Medlemslandenes skattesystemer er meget forskellige med hensyn til, hvad der beskattes, og hvor stor skatteprocenten er. Med henblik på de situationer, hvor flere lande er indblandet, findes der dobbeltbeskatningsaftaler, hvis bestemmelser skal undgå, at en borger med indkomst i et andet medlemsland end bopælslandet beskattes i begge lande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3734/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Udgifterne i forbindelse med overgangen til euroen

Kan Kommissionen vurdere, hvor store udgifterne i forbindelse med overgangen til euroen (til automater, software-ændringer, fremstilling af pengesedler og mønter m.v.) forventes at blive i hver enkelt medlemsstat, som deltager i euroområdet?

Kan Kommissionen også oplyse alternative skøn fra nationale centralbanker, offentlige myndigheder, universiteter eller private forskningsgrupper, herunder erhvervsorganisationer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(18. januar 2001)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-2741/00 fra Theresa Villiers(1).

(1) EFT C 89 E af 20.3.2001, s. 219.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2022/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(21. juni 2000)

Om: Overførsel af en græsk statsborger fra et ægyptisk til et græsk fængsel

Georgios Lembidakis, som siden 1984 har afsonet en straf på livsvarigt straffearbejde i Ægypten for narkotikaforbrydelser, har siden 1988 med støtte fra det græske indenrigsministerium, udenrigsministerium og justitsministerium og i overensstemmelse med aftalen mellem regeringerne i Grækenland og Den Arabiske Republik Ægypten af 22. december 1986 om overførsel af fængselsfanger søgt om at blive overført til Grækenland for at afsone resten at sin straf der.

Tidligere har Ægypten givet tilladelse til, at statsborgere fra EU-medlemsstater (f.eks. Otto Kraling og Günther Leonhart fra Tyskland, Roland Deveaux fra Frankrig og Paul Collet og Maureen Plesehet fra Det Forenede Kongerige), der har været dømt for de samme kriminelle handlinger som Georgios Lembidakis, kunne vende tilbage til deres respektive hjemlande for at afsone resten af deres straf der.

Mener Kommissionen, at den på baggrund af EF-lovgivningen generelt og forholdet mellem Europa og Middelhavslandene, i dette tilfælde Ægypten kan bistå med at udvirke en overførsel af Georgios Lembidakis fra Ægypten til Grækenland, så han kan afsone resten af sin straf der?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(25. juli 2000)

Med hensyn til de bestræbelser der udfoldes for at få G. Lembidakis overført fra et egyptisk fængsel til et græsk kan Kommissionen meddele følgende: Sådanne overførsler sker normalt i henhold til bilaterale aftaler, som den der blev indgået mellem Grækenland og Egypten i 1986. De eksisterende aftaler mellem Egypten og Den Europæiske Union, dvs. såvel bilaterale aftaler som aftaler indgået som led i Barcelona-processen, indeholder desværre ingen bestemmelser der kan bringes i anvendelse i denne sag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2646/00

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Farerne ved asbestlignende stoffer, de såkaldte overgangsfibre, i farvekridt til børn

Ifølge New York Times af 14. juni 2000 testede Consumer Product Safety Commission i De Forenede Stater for nylig 25 forskellige former for vokskridt og konstaterede, at disse i 21 tilfælde indeholdt et asbestlignende stof, de såkaldte overgangsfibre.

Skønt risikoen for udsætning for asbest eller asbestlignende stoffer efter dette produktsikkerhedsnævns opfattelse er ringe, da disse er omsluttet af voks, anses det for nødvendigt at træffe forholdsregler på grundlag af forsigtighedsprincippet for at beskytte børns sundhed.

Tidligere undersøgelser har ligeledes bekræftet tilstedeværelsen af asbest eller overgangsfibre i farvekridt til børn. Store fabrikanter i De Forenede Stater har frivilligt indvilliget i inden for et år at erstatte disse fibre med andre stoffer.

Har Kommissionen kendskab til dette problem i forbindelse med farvekridt til børn, der fremstilles i Den Europæiske Union eller importeres, og hvilke foranstaltninger foreslår Kommissionen i bekræftende fald for at imødegå denne mulige fare for børns sundhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(12. oktober 2000)

Kommissionen blev tidligere på året opmærksom på rapporter i amerikansk presse om den mulige forekomst af asbest og de såkaldte overgangsfibre i talkumpulver, der indgår i fremstillingen af tegnekridt til børn.

Kommissionen har efterfølgende rettet henvendelse til den amerikanske Consumer Product Safety Commission (CPSC) for at få indhentet faktuelle oplysninger om disse rapporter og navnlig om mængde og typer fundne fibre og om, hvilke typer og mærker produkter, der er tale om. CPSC har delagtiggjort Kommissionen i sine foreløbige resultater som fremlagt i den af det ærede medlem nævnte pressemeddelelse, der blev citeret i New York Times den 14. juni 2000. CPSC er ved at lægge sidste hånd på konklusionerne af undersøgelsen og har erklæret sig villig til at give Kommissionen en kopi af rapporten.

Sideløbende hermed har Kommissionen informeret medlemmerne af udvalget for hastende produktsikkerhedsproblemer (nedsat ved Rådets direktiv 92/59/EØF af 29. juni 1992 om produktsikkerhed i almindelighed(1)) om dette potentielle problem og har anmodet om at få tilsendt alle relevante oplysninger, som medlemsstaterne måtte være i besiddelse af.

Såfremt disse rapporter bekræftes, vil Kommissionen informere medlemsstaterne for at sikre, at der for produkter, der indeholder asbestfibre, indføres passende begrænsninger i adgangen til markederne i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af visse farlige stoffer og præparater(2).

(1) EFT L 228 af 11.8.1992.

(2) EFT L 262 af 27.9.1976.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2232/00

af Elisa Damião (PSE) til Rådet

(11. juli 2000)

Om: Aftale mellem Sydafrika og EU

Ifølge eksportører i Portugal forekommer der trods aftalen mellem Sydafrika og EU stadig tilfælde af dumping, som er i strid med aftalens artikel 2, hvad der medfører ulemper for portugisisk erhvervsliv.

Rådet bedes derfor oplyse, hvad det har foretaget sig for at hindre illoyal konkurrence, og hvad det eventuelt har gjort for at sikre, at portugisisk erhvervsliv ikke lider skade?

Svar

(7. november 2000)

Den aftale om handel, udvikling og samarbejde, som Det Europæiske Fællesskab og Sydafrika undertegnede den 11. oktober 1999, bekræfter de to parters tilsagn om at ville fremme den økonomiske omstruktureringsproces, der i øjeblikket foregår i Sydafrika, og arbejde for en udvidelse og en gensidig liberalisering af handelen med varer, tjenesteydelser og kapital. Ved et sådant tilsagn om at fremme de gensidige handelsstrømme understreger de to parter, at de vil overholde de principper og regler, der gælder for den internationale handel, herunder anvendelse af antidumping- og udligningsforanstaltninger. I artikel 23 i aftalen bekræftes det, at den på ingen måde berører GATT-reglerne om, hvilke foranstaltninger der skal træffes i tilfælde af dumping, og i artikel 24 redegøres der for, under hvilke omstændigheder der kan træffes WTO-kompatible beskyttelsesforanstaltninger enten af Det Europæiske Fællesskab eller af Sydafrika, når der indføres produkter i sådanne stadig større mængder og på sådanne vilkår, at der forvoldes eller opstår trussel om væsentlig skade for indenlandske producenter. Artikel 26 indeholder bestemmelse om, at det samarbejdsråd, der er nedsat i henhold til aftalen, skal have forelagt alle relevante oplysninger, inden der træffes sådanne beskyttelsesforanstaltninger, med henblik på at finde frem til en løsning, som begge parter kan acceptere, idet der dog under særlige omstændigheder, som kræver øjeblikkelig handling, kan træffes beskyttelsesforanstaltninger uden konsultation. Der gøres opmærksom på, at aftalen ikke omfatter den handelspraksis, som EF-producenter eller -eksportører og sydafrikanske producenter eller eksportører anvender i tredjelande.

Aftalen indeholder dog bestemmelse om anvendelse af specifikke procedurer, når industrivirksomheder i medlemsstaterne lider skade på grund af illoyal konkurrence fra sydafrikanske producenter på EF-markedet. De berørte virksomheder bør anmode deres handelsministerium om enten at henvende sig direkte til Kommissionen eller at rejse spørgsmålet i det relevante rådsudvalg. På den seneste samling i samarbejdsrådet mellem Fællesskabet og Sydafrika den 31. marts 2000 var der ikke nogen medlemsstater, som gjorde opmærksom på tilfælde af dumping.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2693/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Landbrugsstøtte og Litauens EU-medlemskab

1. Kan Kommissionen give et overslag over, hvor meget de årlige udgifter til landbrugsstøtte vil vokse, hvis den nuværende EU-landbrugsstøttepolitik udvides til at omfatte Litauen, når landet bliver medlem af Den Europæiske Union, og det forudsættes

a) at der ikke sker ændringer i den nuværende litauiske landbrugsproduktion;

b) at der sker ændringer i den litauiske landbrugsproduktion i takt med ændrede økonomiske incitamenter, efterhånden som støtte- og strukturforanstaltninger bringes på linje med de nugældende EU-politikker?

2. Hvor høje bliver de anslåede årlige udgifter for Garantifonden og for strukturfondene i hvert enkelt tilfælde?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-2692/00, E-2693/00, E-2694/00, E-2696/00, E-2697/00 og E-2698/00

(13. oktober 2000)

For at kunne give et overslag over, hvor meget de årlige udgifter til landbrugsstøtte vil vokse, hvis Letland, Litauen, Malta, Slovakiet, Bulgarien og Rumænien bliver medlemmer af EU, kræves der næsten helt sikker viden om tidspunkt og vilkår for tiltrædelsen. Disse enkeltheder må fastlægges under tiltrædelsesforhandlingerne med de pågældende lande. Der er imidlertid endnu ikke indledt forhandlinger på landbrugsområdet. Følgelig vil alle udgiftsoverslag på basis af de antagelser, som fremføres af det ærede medlem, nødvendigvis være yderst hypotetiske og usikre. På det nuværende stade i forhandlingerne er Kommissionen derfor ikke i stand til at besvare det ærede medlems forespørgsel.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2735/00

af Ioannis Souladakis (PSE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Indledning af forhandlinger mellem EU og Bulgarien

I overensstemmelse med det franske formandskabs programerklæringer vedrørende åbningen af forhandlinger med ansøgerlandene forventes EU at indlede sine drøftelser med Bulgarien udelukkende om fem områder af EU's lovgivning, hvilket vil forsinke tiltrædelsesproceduren for dette land yderligere.

Mener Kommissionen, at ovennævnte antal områder er tilstrækkeligt for forhandlingerne, eller bør dette antal efter dens opfattelse øges, og bør der tilføjes yderligere områder, således at proceduren for Bulgariens tiltrædelse af EU fremskyndes yderligere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(26. september 2000)

Medlemsstaterne har under det franske formandsskab besluttet at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Bulgarien om fem nye kapitler ud over de seks, der blev indledt under det portugisiske formandsskab. Dette er i tråd med Kommissionens forslag. Herved når antallet af kapitler ved forhandlingsbordet op på 11 (fri bevægelighed for kapital, selskabslovgivning, statistikker, små og mellemstore virksomheder, videnskab og forskning, uddannelse og efteruddannelse, telekommunikation, kultur- og audiovisuel politik, forbruger- og sundhedsbeskyttelse, udenrigsforhold og fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik). Ud af disse blev fire kapitler allerede foreløbigt afsluttet under det portugisiske formandsskab (små og mellemstore virksomheder, videnskab og forskning, uddannelse og efteruddannelse samt fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik).

I betragtning af at forhandlingerne med Bulgarien først blev indledt i marts 2000, mener Kommissionen, at der indtil videre er gjort betydelige fremskridt.