SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2108/96 af Hans-Gert Poettering (PPE) til Kommissionen (26. juli 1996)

Om: Certifikater til lystbaade

I forbindelse med gennemfoerelse af direktivet om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes bygge- og udrustningsforskrifter for lystfartoejer vil der i Forbundsrepublikken Tyskland i 1998 traede en saerlig ordning for tilladelse til sejlads i kraft. Ifoelge denne bestemmelse skal alle lystbaade, som faerdes i trafikken i Forbundsrepublikken Tyskland, vaere forsynet med et CE-indregistreringsmaerke; dette gaelder ogsaa for baade, der kommer fra ikke-europaeiske lande, ogsaa selvom de kun er paa gennemrejse eller besoeg i Tyskland. CE-indregistreringsproceduren er forbundet med betragtelige omkostninger, der direkte indvirker paa baadenes koebspris.

1. Medfoerer den foreskrevne CE-indregistrering oeget sikkerhed?

2. Skabes der unoedige handelshindringer ved denne paabudte indregistrering?

3. Er der risiko for, at isaer smaa vaerfter faar svaerere ved at konkurrere?

4. Hindrer den europaeiske ordning den frie bevaegelighed for baadeejere fra tredjelande?

5. Er indfoerelsen af denne tyske begraensningsbestemmelse for vidtgaaende i forhold til direktivets maalsaetninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (18. oktober 1996)

1. & 2. Retsgrundlaget for Raadets direktiv 94/25/EF ((EFT L 164 af 30. juni 1994. )) af 16. juni 1994 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartoejer er EF-traktatens artikel 100 A. Denne artikel er én af de bestemmelser, paa grundlag af hvilke der vedtages foranstaltninger med henblik paa gradvis etablering af det indre marked og fjernelse af tekniske handelshindringer. Med direktivet fjernes visse handelshindringer, som er foraarsaget af indbyrdes divergerende tekniske forskrifter i medlemsstaterne med hensyn til bygning af fritidsfartoejer. Stykke 3 i ovennaevnte artikel sikrer f.eks. brugerne et hoejt sikkerhedsniveau. Konstruktionssikkerheden for fritidsfartoejer vil blive yderligere forbedret ved anvendelsen af direktivets vaesentlige krav sammen med over fyrre harmoniserede standarder, der er vedtaget af Den Europaeiske Standardiseringsorganisation.

3. En analyse af direktivets oekonomiske foelgevirkninger, som oprindelig blev foretaget i den indledende fase af udarbejdelsen, viste, at omkostningerne i forbindelse med overensstemmelsesvurderingen, ikke var noget vaesentligt problem. At der kun gaelder én forskrift i hele Faellesskabet indebaerer desuden at én procedure kan accepteres i samtlige medlemsstater. Dette kan kun vaere en fordel for de mindre baadebyggervaerfter i og med, at man hermed har faaet harmoniseret tidligere divergerende, nationale forskrifter.

4. & 5. Direktiv 94/25/EF om fritidsfartoejer vedroerer udelukkende bygningen af fritidsfartoejer, hvorved man udelukker markedsfoering af baade, som ikke opfylder direktivets krav. I direktivet indgaar der ingen bestemmelser vedroerende navigationsudstyr, og der bestaar ingen forbindelse mellem konstruktionskategorierne og bestemmelser af denne art.

I de tyske bestemmelser er det fastsat, at et fartoej, som markedsfoeres for foerste gang paa det faelles marked efter den 16. juni 1998, ikke kan tages i brug, hvis det ikke opfylder direktivets krav og dermed heller ikke har nogen »CE«-maerkning. Foelgelig gaelder dette ikke for fartoejer, som er paa besoeg eller gennemrejse, og som aldrig har vaeret bragt i handelen paa det faelles marked eller er blevet taget i brug inden for Faellesskabets graenser. Endvidere gaelder den tyske lovgivning ikke med tilbagevirkende kraft for baade, der er bygget foer datoen for direktivets fulde gennemfoerelse, dvs. den 16. juni 1998.