SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0435/99

af Bartho Pronk (PPE) til Kommissionen

(4. marts 1999)

Om: Nederlandsk ratificering af den konvention om sikkerhed i forbindelse med anvendelse af asbest, der den 24. juni 1986 blev udarbejdet i Genève (konvention nr. 162 vedtaget af Den Internationale Arbejdskonference paa dennes 22. moede)

Spoergsmaalet om, hvorvidt Den Europaeiske Union - inden for rammerne af de faellesskabsbefoejelser, der droeftes - eller de enkelte medlemsstater skal ratificere konvention nr. 162 fra Den Internationale Arbejdskonference om sikkerhed i forbindelse med anvendelse af asbest, er af Kommissionen forelagt for Domstolen, der afgav udtalelse den 19. marts 1993. Konklusionen i denne udtalelse er, at Unionen ikke har enekompetence, men at der er tale om delt kompetence mellem medlemsstater og Union.

1. Er Kommissionen bekendt med denne udtalelse fra Domstolen?

2. Hvad er Kommissionens reaktion i bekraeftende fald herpaa?

3. Har Kommissionen til hensigt at sikre en definitiv loesning paa kort sigt?

4. Er Kommissionen bekendt med, at en raekke medlemsstater har til hensigt at ratificere konventionerne, hhv. allerede har ratificeret dem?

5. Hvordan stiller Kommissionen sig i givet fald hertil?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(9. april 1999)

Den 21. august 1991 anmodede Kommissionen Domstolen om en udtalelse om EF-traktatens forenelighed med ILO-konvention nr. 170 om sikkerhed i forbindelse med anvendelse af kemiske produkter paa arbejdspladsen og naermere bestemt, hvorvidt Faellesskabet havde kompetence til at tiltraede denne konvention samt de konsekvenser, der fulgte heraf for medlemsstaterne.

I sin udtalelse 2/91 af 19. marts 1993 gav Domstolen udtryk for, at "kompetencen til at tiltraede ILO-konvention nr. 170 tilkommer medlemsstaterne og Faellesskabet i forening". Domstolen har ogsaa udelukket muligheden af en eksklusiv ekstern kompetence, der foelger af en intern lovgivning bestaaende af minimumsforskrifter (hvilket generelt gaelder for direktiver vedroerende asbest), i det mindste naar den internationale lovgivning om samme emne ogsaa er en minimumsforskrift (hvilket er tilfaeldet for konvention nr. 162 og nr. 170).

Domstolen har ligeledes understreget, at "naar emnet for en aftale eller en konvention henhoerer dels under Faellesskabets, dels under medlemsstaternes kompetence, maa der saavel under forhandlings- og tiltraedelsesfasen som i forbindelse med opfyldelsen af de paatagne forpligtelser etableres et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Faellesskabets institutioner".

Som konklusion paa denne udtalelse fremlagde Kommissionen den 12. januar 1994 et forslag til Raadets afgoerelse(1) om udoevelse af Faellesskabets eksterne kompetence i forbindelse med internationale arbejdskonferencer i tilfaelde af, at kompetencen tilkommer Faellesskabet og medlemsstaterne i forening.

Nogle medlemsstater har ratificeret ILO-konventioner om emner, som er omfattet af delt kompetence (fem indtil dato i forbindelse med konvention nr. 162). Raadet har ikke godkendt Kommissionens forslag, som ikke har vaeret genstand for droeftelser. Det er fortsat Kommissionens opfattelse, at der skal findes en hensigtsmaessig loesning inden for rammerne af Domstolens udtalelse.

(1) KOM(94) 2 endelig udg.