ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1651/98

af David Bowe (PSE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Direktiv 86/278/EØF

Hvornår agter Kommissionen at revidere direktiv 86/278/EØF(1)? Kan den bekræfte, at den agter at udvide et revideret forslag til at omfatte grænser for koncentrationer af forurenede stoffer som krom, selen, arsen, fluor, fluorid, molybelenum, cobalt dioxin, PCB, AOX, PAH, klorholdige opløsningsstoffer og andre organiske kemiske stoffer, som findes i slam fra rensningsanlæg, der anvendes inden for landbruget. Agter den ligeledes i et revideret forslag at medtage kriterier for anvendelse af slam for rensningsanlæg inden for landbruget, således som det kræves af det europæiske nitratdirektiv (91/676/EØF)(2).

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(17. juni 1998)

Kommissionen agter i løbet af 1999 at fremsætte forslag til revision af Rådets direktiv 86/278/EØF om beskyttelse af miljøet, herunder navnlig jorden, i forbindelse med anvendelse i landbruget af slam fra rensningsanlæg.

For øjeblikket er det ikke muligt at oplyse nøjagtigt, hvorvidt der i Kommissionens forslag vil blive fastsat grænseværdier for de grundstoffer og organiske forurenende stoffer hidrørende fra menneskelige aktiviteter, som det ærede medlem nævner i sit spørgsmål.

Dog kan Kommissionen forsikre det ærede medlem om, at der i forslaget vil blive taget fornødent hensyn til alle de tekniske og økonomiske elementer, der er nødvendige for at sikre et tilstrækkelig højt miljøbeskyttelsesniveau.

(1) EFT L 181 af 4.7.1986, s. 6.

(2) EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1115/98

af Hartmut Nassauer (PPE) til Kommissionen

(8. april 1998)

Om: Budgetkonto B-4113 - Integrationsprogram til fordel for flygtninge. Betænkning om gennemførelsen og udvælgelsen af projekter i 1997, bilag 1: Oversigt over projekter, som modtager støtte

Betænkningen om gennemførelsen og udvælgelsen af projekter i 1997 under budgetkonto B-4113 - Integrationsprogram til fordel for flygtninge - indeholder i bilag 1 en oversigt over projekter, som i 1997 blev udvalgt til at modtage støtte. Opstillingen over de projekter, som modtager støtte i Tyskland under pkt. 10-24 giver anledning til følgende spørgsmål:

Hvilke beløb er udbetalt til de forskellige projekter?

Til hvilke formål er de enkelte tilskud gået?

Hvilken andel af de enkelte finansieringer udgør EU's bidrag?

Dækker tilskuddene også udgifter til personale?

I hvilken form findes der kontrol med, hvorvidt den støtte der ydes også kommer til anvendelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(2. juni 1998)

De 15 tyske pilotprojekter, der blev tildelt støtte i 1997, er meget forskelligartede, og støttebeløbene til de enkelte projekter varierede mellem ECU 30.141 og ECU 320.000. Såvel støtteansøgningen som kvalitetsniveauet i og omfanget af de enkelte projekter har været afgørende for, hvor stor en del af projektomkostningerne der dækkes via fællesskabsstøtte (mellem 31 % og 71 %). Fællesskabsstøtten til de tyske pilotprojekter ligger i gennemsnit på 50,4 %, og den samlede støttesum udgør ECU 1,29 mio.

Fællesskabets projektstøtte udbetales normalt i tre rater. Støtten dækker personale, der er direkte involveret i implementeringen af de udvalgte projekter.

Hvad angår evaluering af projektresultaterne, skal hvert enkelt projektforslag omfatte et tilfredsstillende system til evaluering af projektet på de forskellige implementeringstrin. Anden og tredje rate af fællesskabsstøtten udbetales først, når Kommissionen har modtaget og godkendt støttemodtagerens rapport om forvaltning og finansiering samt om aktiviteter inden for de frister, der er fastsat i aftalen på grundlag af hvilken udbetaling finder sted. Dertil kommer, at resultaterne af samtlige støtteberettigede projekter følges op af taskforcen for integration, der er etableret af ECRE (European Council on Refugees and Exiles) inden for rammerne af det europæiske netværk til integration af flygtninge ("European network on the integration of refugees"). Kommissionen agter også at foretage en evaluering af projekterne, når de er afsluttede.

Det ærede parlamentsmedlem samt Parlamentets Generalsekretariat vil modtage nærmere oplysninger om de tyske pilotprojekter, der blev tildelt støtte i 1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1278/98

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: "Euro-Jus"-programmet

I forbindelse med fællesskabsprojektet "Euro-Jus" arbejder lokale juridiske rådgivere sammen med Kommissionens kontor i medlemsstaterne og giver borgerne objektive og uofficielle informationer om deres rettigheder i henhold til fællesskabslovgivningen og mulighederne for gennemførelse heraf.

1. Projektet er ifølge de foreliggende oplysninger genstand for stor interesse. Råder Kommissionen over oplysninger om omfanget heraf?

2. Over hvilken budgetkonto finansieres udgifterne, og hvor store er udgifterne til dette net?

3. Ud fra hvilke kriterier vælges de "lokale juridiske rådgivere"?

4. Hvem er de lokale juridiske rådgivere for "Euro-Jus" i Østrig?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(24. juni 1998)

1. Kommissionen er i øjeblikket ved at indsamle oplysninger om Eurojus-programmet og de europæiske borgeres anvendelse deraf. Kommissionen råder ikke over ensartede eller sammenlignelige oplysninger herom, fordi Eurojus-konsulenterne har virket i forskellige perioder og på forskellige tidspunkter i medlemsstaterne. Eksempelvis kan det nævnes, at antallet af spørgsmål forelagt Eurojus-konsulenten i Sverige fra maj 1997 til april 1998 androg 514. Mellem april og december 1997 blev der i Spanien stillet 792 forespørgsler, hvorimod der i 1997 blev rettet 1965 forespørgsler til Eurojus-konsulenten i Tyskland. I Østrig blev der i 1997 registreret 217 skriftlige forespørgsler, medens gennemsnitlig 10-15 personer kontaktede Eurojus-konsulenten pr. telefon eller ved personlig henvendelse i den ugentlige åbningstid.

2. Eurojus-programmet opføres under budgetkonto B-3000 og finansieres direkte over budgettet for Kommissionens repræsentationer i medlemsstaterne. I overensstemmelse med Kommissionens politiske prioritering og på anmodning af Ombudsmanden er nettet blevet udvidet i 1998 som følge af en forhøjelse af bevillingerne til Eurojus-tjenesten, og konsulenternes åbningstider er blevet udvidet. Det samlede budget for Eurojus-nettet andrager for 1998 552 000 ECU.

3. Med henblik på et begrænset udbud er markedet for Eurojus-tjenesten opdelt i partier fordelt på medlemsstaterne. For hvert parti udvælger Kommissionen på grundlag af følgende kriterier det økonomisk mest fordelagtige tilbud: Tilbuddets generelle kvalitet, tilbudsgiverens forslag til løsning af et praktisk problem og prisen.

Hvad angår kriterierne for udvælgelse af de juridiske rådgivere, opfordrer man kun fysiske eller juridiske personer, der kan fremlægge bevis på, at de er i stand til at yde samtlige relevante tjenesteydelser, til at afgive bud.

4. Navnet på den østrigske Eurojus-konsulent på Kommissionens repræsentation i Wien bliver fremsendt direkte til det ærede medlem samt til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1528/98

af Niels Sindal (PSE) til Kommissionen

(11. maj 1998)

Om: Færdselsuheld i EU med lastbiler involveret

1. Kan Kommissionen redegøre for, hvor mange uheld der årligt finder sted i EU med lastvogne (køretøjer på mere end 3.500 kg) impliceret?

2. Hvilke tiltag har de enkelte EU-medlemslande iværksat for at reducere antallet af trafikuheld med lastvogne impliceret og effekten af disse, herunder effekten af den hollandske lov om overhaling forbudt for lastvogne på visse vejstrækninger?

Svar fra Neil Kinnock på Kommissionens vegne

(10. juni 1998)

1. Kommissionens Care-database med europæisk ulykkesstatistik indeholder information om færdselsulykker med indberetning om personskade.

Tal fra Care-databasen viser, at der i 1995 skete 87 361 ulykker med personskade, hvor lastbiler på over 3,5 tons var indblandet. Det bedes bemærket, at dette foreløbige tal omfatter 14 medlemsstater og ikke medtager Finland, da Kommissionen endnu ikke har statistik fra den medlemsstat om denne ulykkeskategori.

2. Kommissionen har ikke mulighed for at undersøge virkningerne af alle nationale eller lokale tiltag til nedsættelse af antallet af færdselsulykker, hvori lastbiler er indblandet.

For så vidt angår fællesskabslovgivning, kan man nævne indførelsen af fartbegrænsere, krav om beskyttelse fortil mod underkøring, sidebeskyttere, stænkafskærmningssystemer, fartskrivere, teknisk kontrol og typegodkendelsesstandarder som eksempler på foranstaltninger, der har til formål at sænke ulykkesantallet. Den enkelte foranstaltnings virkninger er imidlertid meget svære at bedømme.

Den nederlandske lov om forbud mod overhaling på visse strækninger er en konsekvens af indførelsen af fartbegrænsere, som påvirker den fart, hvormed lastbiler kan overhale med deraf følgende risiko for, at trafikstrømmen blokeres. Efter sigende er resultaterne for så vidt angår flydende trafik positive.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0687/98

af Amedeo Amadeo (NI) og Salvatore Tatarella (NI) til Kommissionen

(10. marts 1998)

Om: International personbefordring - Rådets forordning nr. 684/92 af 16.3.1992

I henhold til artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 684/92(1) kræves der "ingen tilladelse for speciel rutekørsel, som defineret i artikel 2, nr. 1.2., andet afsnit, litra a), b), c) og d), hvis den er omfattet af en kontrakt mellem den, der har tilrettelagt kørslen, og transportvirksomheden".

Kan Kommissionen oplyse, om det er rigtigt, at speciel rutekørsel, der er omfattet af definitionen af rutekørsel, og for hvilken der i henhold til artikel 2, nr. 1.2., andet afsnit, litra a), b), c) og d), ikke kræves tilladelse ("hvis den er omfattet af en kontrakt mellem den, der har tilrettelagt kørslen, og transportvirksomheden"), systematisk kan anvendes parallelt med eksisterende rutekørsel, for hvilken der kræves tilladelse, og på denne måde stjæle sidstnævntes kunder?

(1) EFT L 74 af 20.3.1992, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1550/98

af Marie-Noëlle Lienemann (PSE) til Kommissionen

(8. maj 1998)

Om: Crédit Lyonnais

Hvordan har Kommissionen kunnet fremsætte offentlige udtalelser, der i høj grad har skadet og nu alvorligt truer en stor europæisk bank, nemlig Crédit Lyonnais, og dens planer for at finde en løsning på sine problemer, der kan sikre bankens overlevelse og bevare arbejdspladser?

Jeg er overrasket over Kommissionens kritik af forhøjelsen af den offentlige støtte (beløbet heraf synes at være genstand for forskellige fortolkninger), da de udlignende elementer, der normalt kræves for at sikre overholdelse af de konkurrenceregler, der gælder for investeringer, er mere end dobbelt så omfattende som i den oprindelige plan. De beløb, der er foreslået af den franske regering og Crédit Lyonnais er således mere end tilstrækkelige til at udligne den offentlige støtte, selv om man accepterer Kommissionens højt satte overslag (som der sandsynligvis vil blive sat spørgsmålstegn ved).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1539/98

af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen

(18. maj 1998)

Om: Mærkning af levnedsmidler

Agter Kommissionen stadig at gennemføre en omfattende undersøgelse af mærkning af levnedsmidler?

Hvornår vil resultaterne i givet fald foreligge?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(23. juni 1998)

Som lovet på tidspunktet for vedtagelsen af den seneste ændring(1) af Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler(2), er proceduren vedrørende kodificeringen af dette direktiv blive indledt med henblik på at gøre det bedre forståeligt for dem, der skal benytte det. Et forslag til en kodificeret tekst burde nå frem til Europa-Parlamentet og Rådet inden udgangen på dette år.

Desuden er Kommissionen for tiden ved at undersøge behovet for at ændre direktiv 79/112/EØF med henblik på at sikre bedre oplysning til alle dem, der lider af overfølsomhed mod visse former for levnedsmidler (fødevareallergi).

Endelig vil Kommissionen som led i opfølgningen af grønbogen om levnedsmiddellov-givning(3) nærmere undersøge behovet for og det praktisk gennemførlige i en forenkling af fællesskabslovgivningen om mærkning af levnedsmidler med henblik på at samle samtlige mærkningsbestemmelser i det omfang, dette er muligt.

(1) KOM(98) 99 endelig udg.

(2) EFT L 33 af 8.2.1979, s. 1.

(3) KOM(97) 176 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1082/98

af Jean-Antoine Giansily (UPE) til Kommissionen

(7. april 1998)

Om: De små landcaféers og bistroers fremtid

I pressen kunne for nylig læses, at Europa-Kommissionen som led i Leader-programmet (forbindelse mellem udviklingsaktioner i landdistrikternes økonomi) agter at yde finansielt tilskud til de små landcaféer i dårligt stillede områder i Sydfrankrig.

Dette initiativ forekommer prisværdigt i det omfang, smårestauranter deltager i opretholdelsen af det sociale, økonomiske liv og turisme samt kulturen i landdistrikter i Unionens lande.

Desuden bidrager bistroerne uden tvivl til bekæmpelse af alkoholmisbrug og fremmer en vis social kontrol med et modereret forbrug.

Finder Kommissionen det derfor ikke paradoksalt, at på et tidspunkt, hvor GD VI finansierer bistroer som led i strukturfondene truer et andet af dets generaldirektorater, GD IV med lukning ved i sin grønbog om vertikale begrænsninger af EU's konkurrencepolitik at afskaffe eller kraftigt begrænse de faciliteter, der tilbydes de største bryggerier med en vis markedsandel, til at finansiere smårestauranter som led i en eksklusiv købskontrakt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(8. maj 1998)

Det ærede medlem henledte Kommissionens opmærksomhed på forbindelsen mellem EF-initiativet LEADER II og grønbogen om "konkurrencepolitikken og de vertikale begrænsninger"(1). Med hensyn til grønbogen henviser Kommissionen det ærede medlem til svarene på de skriftlige spørgsmål E-1079/98, 1080/98 og 1081/98.

Formålet med LEADER II er at stimulere erhvervslivet og forbedre livsbetingelserne i de små samfund på landet, hvor lokale aktionsgrupper har ansvaret for et lokalt udviklingsprogram. Dette formål er ikke i modstrid med konkurrencepolitikken, der tager sigte på at skabe betingelser for en loyal konkurrence til gavn for virksomhederne og de europæiske forbrugere.

Det er i denne ånd, at Kommissionen ønsker, at bistroerne får flere faciliteter, så at de bedre kan forsyne sig hos et bryggeri efter eget valg, og at de således kan føre den handelspolitik, der bedst gavner deres egne og deres kunders interesser ved at give forbrugerne et større udvalg af ølmærker, der sælges i bistroerne.

Såfremt den fremtidige konkurrencepolitiks virkning for de vertikale begrænsninger, der følger af de rådslagninger og forslag, som grønbogen afstedkommer, skulle indskrænke muligheden for at anvende en "undtagelsesordning pr. kategori" via fastsættelsen af tærskler for markedsandele, ville dette ikke betyde, at de bryggerier, der overstiger denne tærskel, ville miste muligheden for at indgå eneretskontrakter. Men det ville betyde, at disse kontrakter ikke længere automatisk fritages. Individuelle fritagelser på grundlag af traktatens artikel 85, stk. 3, kan dog stadig tillades, såfremt aftalerne muliggør en forbedring af produktionen og fordelingen, gavner forbrugerne, der skal drage en væsentlig fordel heraf, og ikke afskaffer konkurrencen. Disse betingelser er ikke i modstrid med målsætningerne for LEADER II.

(1) KOM(96) 721 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1258/98

af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Diskrimination ved salg af billetter til VM i fodbold

1. Hvad er Kommissionens opfattelse af sagen om diskrimination ved salget af billetter til VM i fodbold i Frankrig i 1998?

2. Hvilke initiativer har Kommissionen taget for at få rettet op på situationen, så EU-borgere sikres lige adgang til køb af billetterne til VM i 1998?

3. Hvad agter Kommissionen at gøre for at sikre at en tilsvarende situation ikke opstår ved lignende arrangementer inden for EU i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(24. juni 1998)

Kommissionen har foretaget en foreløbig vurdering af de arrangementer, arrangørerne ("Comité français d'organisation de la Coupe du Monde de Football 1998" (CFO)) har truffet med henblik på salg af billetter til VM i fodbold og er kommet til den foreløbige konklusion, at de overtræder konkurrencebestemmelserne i EF-traktaten derved, at de stiller krav om, at de, der ønsker at købe billetter direkte af CFO, skal opgive en adresse i Frankrig, som billetterne kan sendes til. Dette krav forekommer diskriminerende over for forbrugere, der har bopæl uden for Frankrig, og som af den ene eller den anden grund ikke kan skaffe billetter via de autoriserede rejsearrangører eller deres nationale forboldforbund. Kommissionen har derfor informeret CFO om sin foreløbige konklusion, at CFO har misbrugt sin dominerende stilling på markedet for VM-billetter i strid med artikel 86 i EF-traktaten.

For så vidt muligt at råde bod på virkningerne af denne diskriminerende adfærd har Kommissionen anmodet CFO om at forbeholde alle resterende usolgte billetter for personer med bopæl uden for Frankrig. CFO tilkendegav den 23. marts 1998, at CFO ikke kunne imødekomme denne anmodning, men at CFO i stedet ville udbyde disse billetter på lige fod til personer i og uden for Frankrig uden diskrimination. På baggrund af denne afvisning er Kommissionen i færd med at forberede et formelt sagsanlæg mod CFO vedrørende billetter, der er blevet solgt under ovennævnte diskriminerende ordning.

Det ærede medlem kan være forvisset om, at Kommissionen ikke vil tøve med at tage skridt over for arrangørerne af internationale sportsbegivenheder, hvis en tilsvarende situation skulle opstå i fremtiden. Kommissionen foretrækker dog at søge at løse sådanne problemer på et tidligere stadium og hilser derfor med tilfredshed den europæiske fodboldsammenslutnings (UEFA) seneste initiativ om at indlede en indgående drøftelse af billetsalgsarrangementerne til EM i fodbold i år 2000, så det sikres, at salget af disse billetter kommer til at foregå i overensstemmelse med EU's konkurrencebestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 900/98 af Glyn FORD til Kommissionen. Billetsalg til EM i fodbold i 2000



EF-Tidende nr. C 402 af 22/12/1998 s. 0041



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0900/98 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (26. marts 1998) Om: Billetsalg til EM i fodbold i 2000 UEFA har oplyst, at den agter at rådføre sig med Kommissionens juridiske eksperter i forbindelse med tilrettelæggelsen af EM i fodbold i 2000, der skal finde sted i Belgien og Holland, i forbindelse med billetsalgsordningerne. Kan Kommissionen på baggrund heraf sikre, at der ikke - tre måneder inden EM i 2000 starter - sker en gentagelse af den nuværende situation, hvor overholdelsen af EU's konkurrencelovgivning i forbindelse med VM-slutrunden i Frankrig anfægtes? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Karel Van Miert (15. maj 1998) I lyset af de seneste begivenheder mødtes repræsentanter for UEFA (Den Europæiske Fodboldsammenslutning) for nylig med Kommissionen for at drøfte billetsalget i forbindelse med de europæiske fodboldmesterskaber i 2000. Under drøftelserne bekræftede UEFA, at man i vidt omfang vil tage højde for de problemer, som Kommissionen tilsyndeladende har haft i de seneste måneder i forbindelse med billetsalget til verdensmesterskaberne i Frankrig i år. Så snart UEFA's planer for billetsalget foreligger, vil Kommissionen gennemgå disse for at fastslå, om de er i overensstemmelse med EU's konkurrenceregler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 460/98 af Shaun SPIERS til Kommissionen. Liggehøners velfærd



EF-Tidende nr. C 402 af 22/12/1998 s. 0012



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0460/98 af Shaun Spiers (PSE) til Kommissionen (16. februar 1998) Om: Liggehøners velfærd Hvornår agter Kommissionen at fremsætte forslag om forbedring af liggehøners velfærd? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (13. marts 1998) Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-115/98 fra Anita Pollack(1). (1) EFT C 304 af 2.10.1998, s. 33.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1288/98

af Reino Paasilinna (PSE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Den offentlige sektor og ØMU

Stabilitetspagtens, dvs. Waigel-aftalens, betingelse om, at et offentligt underskud ikke må overstige tre procent, har medført problemer for den offentlige sektor. Arbejdsløsheden i EU kan stadig stige, hvis den offentlige sektor overholder den stramme og ufleksible bestemmelse om de tre procent. Den eksisterende sanktionsprocedure kan yderligere forværre situationen i medlemsstaterne.

En økonomisk politik, der strammer op på den offentlige sektor ved at foretage nedskæringer og nedbringe antallet af arbejdspladser i sektoren, kan i den indledende fase af den monetære union føre til øget arbejdsløshed og usikkerhed i befolkningen. Der bør derfor i stabilitetspagten indføres tilstrækkelig råderum for midlertidige overskridelser.

Kommissionen bedes oplyse, hvordan den agter at sikre den offentlige sektors arbejdspladser i de medlemslande, hvor arbejdstagere hjemsendes og opsiges som følge af et stramt og ufleksibelt mindstekrav til det offentlige underskud?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(19. juni 1998)

Siden Rådet i 1994 vedtog de første overordnede økonomiske retningslinjer, har Fællesskabets økonomiske strategi på budgetområdet været konsolidering af medlemsstaternes finanser, da det er den mest hensigtsmæssige måde at genskabe manøvrerum i forbindelse med de offentlige finanser og sætte godt skub i de private investeringer og fremme produktionskapaciteten i Europa. Denne finanspolitik bidrager også til en velafbalanceret, stabilitetsrettet politik til fordel for vækst og beskæftigelse. Historien har til fulde vist, at i gældstyngede medlemsstater hindrer den enorme opbygning af dertil knyttede omkostninger, som uundgåeligt følger af ukontrollerede underskud og gældsforøgelse, i alvorlig grad evnen til at opretholde et hensigtsmæssigt niveau i den offentlige sektor.

Konsolideringsbestræbelserne skal være socialt afbalancerede og ikke sænke kvaliteten i den offentlige sektor, men øge effektiviteten i de offentlige udgifter og begunstige produktive aktiviteter som investeringer i infrastrukturer, forbedring af de menneskelige ressourcer og en aktiv arbejdsmarkedspolitik.

Inden for rammerne af disse overordnede principper og Amsterdam-traktatens krav om koordinering er det imidlertid udelukkende medlemsstaternes ansvar at træffe de nødvendige budgetforanstaltninger i henhold til deres specifikke budgetprocedurer, hvilket er i overensstemmelse med nærhedsprincippet.