SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0073/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. januar 2003)

Om: Det umulige og uønskelige i hurtig hjemsendelse af flygtninge til Afghanistan, hvor der ikke findes arbejde eller bolig til dem

1. Er det Kommissionen bekendt, at den afghanske minister for flygtninge og repatriering, Enaytulla Nazari, rejser verden rundt og anbefaler sine flygtede landsmænd ikke at vende tilbage til Afghanistan foreløbig, og at han gør det ud fra følgende betragtninger: Efter 23 års krig er vort land ødelagt, økonomien er lammet, sundhedssektor og landbrug er stærkt beskadiget, der ligger mere end seks millioner landminer i jorden, levevilkårene er umulige, der er ingen boliger og intet arbejde, regeringen har kun eksisteret i ti måneder og kan umuligt løse alle disse problemer?

2. Kan Kommissionen bekræfte ministerens oplysninger om, at der ud af de to millioner flygtninge, som er vendt tilbage til Afghanistan, allerede er mange, som er flygtet på ny, fordi landet ikke magter at modtage dem, og at disse nye flygtninge nu befinder sig i livstruende omstændigheder?

3. Kan Kommissionen tilslutte sig ministerens holdning gående ud på, at også højt uddannede flygtninge foreløbig skal holde sig væk, fordi der først er behov for deres tilbagevenden, når det med økonomisk støtte fra det internationale samfund bliver muligt at påbegynde genopbygningen?

4. Hvad gøres der fra Kommissionens side for at afholde afghanske flygtninge fra på eget initiativ at vende tilbage til områder, der i øjeblikket ganske vist betragtes som sikre, men som ikke giver nogen mulighed for arbejde og bolig, og hvor en befolkningsforøgelse blot ville forværre problemerne for den afghanske regering?

5. Hvad gør Kommissionen for at lade de afghanske flygtninge blive boende i EU-medlemsstaterne indtil videre og se bort fra tidligere tanker om hjemsendelse af 1 500 flygtninge om måneden til et land, som ikke kan modtage dem?

Kilde: Den nederlandske avis de Volkskrant den 17. december 2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(26. februar 2003)

1. Kommissionen er godt klar over, at den afghanske flygtningeminister, Enayatullah Nazari, for nylig har besøgt de europæiske hovedstæder for at drøfte flygtninge- og hjemsendelsesspørgsmål med medlemsstaterne, og at han under sin rundrejse også talte med pressen og de afghanske samfund. Kommissionen er helt enig med Enayatullah Nazari i, at hjemsendelser skal være bæredygtige og på ingen måde bør bringe det igangværende arbejde med at genopbygge Afghanistan i fare. Kommissionen er stærkt engageret i genopbygningen og genrejsningen af Afghanistan. Siden september 2001 har den været en af de største bidragydere til genopbygningsarbejdet. I 2002 ydede den over 205 mio. EUR i udviklingsbistand. Desuden finansierede Kommissionen humanitær bistand til et beløb af ca. 73 mio. EUR.

Kommissionen deler den udbredte opfattelse af, at det store antal hjemvendende flygtninge skal betragtes som et vidnesbyrd om den afghanske midlertidige myndigheds og den afghanske overgangsmyndigheds resultater, men den er helt klar over, at de afghanske myndigheder har brug for fortsat støtte til at reintegrere flygtningene og videreføre den positive udvikling. Kommissionen vil derfor også gøre sit til at gøre de pågældendes hjemvenden mere bæredygtig, både gennem sin fortsatte humanitære bistand og gennem sin udviklingsbistand. Denne bistand er især rettet mod genopretningsarbejdet i landdistrikterne, fysisk genopbygning, herunder minerydning, og tilvejebringelse af grundlæggende sundhedspleje.

2. Kommissionen er enig med de humanitære organisationer i, at forholdene i visse dele af Afghanistan ikke bidrager til en bæredygtig hjemvenden. Desuden står mange afghanere efter den første glæde over at vende tilbage til deres hjem nu over for den vanskelige opgave med at genskabe deres liv i et land, der er hærget af et kvart århundredes konflikter og flere års tørke.

Kommissionen mener dog ikke, at midlertidige bevægelser væk fra Afghanistan er et tegn på, at de afghanske myndigheder ikke kan reintegrere den nuværende massive strøm af tilbagevendende. Bevægelserne over grænsen mellem Afghanistan og Pakistan har historisk set været sæsonbetingede.

De humanitære organisationer, som Kommissionen yder støtte til, opfylder de hjemvendende familiers umiddelbare behov. Genopbygnings- og genopretningsstøtten er med til at gøre de pågældendes hjemvenden mere bæredygtig ved at sikre dem sundhedstjenester, undervisning og arbejde.

3. Kommissionen er ikke enig i, at de afghanske myndigheder ikke mener, at højtuddannede afghanere bør vende tilbage. I Fællesskabets landestrategidokument for Afghanistan for 2004-2006 som er udarbejdet i tæt samarbejde med de afghanske myndigheder fastslås det, at det er nødvendigt at støtte højtuddannede afghaneres hjemvenden. I overensstemmelse med dette fælles mål om at støtte afghanere, der ønsker at bidrage til genopbygningen af deres hjemland, har Kommissionen afsat 3,6 mio. EUR til støtte for stillinger for højtuddannede afghanere i den afghanske administration og den private sektor. Med det genopbygningsarbejde, der allerede er sat i gang, kan disse personer yde et betydeligt bidrag til genopretning og genrejsning af Afghanistan, og det bør derfor hilses velkommen, at de vender hjem frivilligt.

4. Kommissionen skal minde om, at retten til at vende tilbage til sit hjemland ifølge den europæiske menneskerettighedskonvention er en grundlæggende menneskerettighed. Kommissionen har derfor bestemt ikke til hensigt at forhindre nogen i at vende tilbage frivilligt. Kommissionen vil dog gerne sikre, at de pågældendes beslutning om at vende hjem er baseret på et fuldstændigt kendskab til situationen i Afghanistan, og den vil derfor i overensstemmelse med det, der er fastlagt med hensyn til information til de tilbagevendende i planen for tilbagesendelse af statsborgere fra Afghanistan tilskynde medlemsstaterne til at påtage sig deres fulde ansvar på dette område. Desuden vil Kommissionen bestemt ikke støtte initiativer på europæisk plan, som ville bidrage til hjemvenden til områder, der ikke er sikre. Det skal også bemærkes, at det er et vigtigt element i EU's plan for tilbagesendelse af statsborgere fra Afghanistan, som Rådet vedtog den 28. november 2002(1), at de tilbagevendende ved ankomsten eller inden de rejser videre til deres påtænkte bestemmelsessteder skal have de relevante ajourførte oplysninger. Oplysningerne skal bl.a. omfatte sikkerhedsoplysninger og oplysninger om situationen med hensyn til genopbygningen af lokalsamfundet samt passende råd om minerisici og blindgængere.

5. Ifølge EU's plan for tilbagesendelse af statsborgere fra Afghanistan skal der også oprettes en Koordinationsgruppe vedrørende Tilbagesendelse af Statsborgere fra Afghanistan (ACRG) med de deltagende medlemsstater som medlemmer og med Kommissionen som formand. Et af hovedmålene for denne gruppe er at iværksætte den del af planen, hvori det fastsættes, at der ved udpegelsen af de personer, der skal tilbagesendes, og fastlæggelsen af tilbagesendelsestempoet skal tages hensyn til de mest pålidelige oplysninger,

der foreligger om situationen på stedet, muligheden for at kombinere tilbagesendelser med genopbygningsindsatsen, og partnerskabet mellem EU og Afghanistans overgangsregering. Ifølge tilbagesendelsesplanen bør tilbagesendelserne være bæredygtige, og de må på ingen måde hæmme genopbygningsarbejdet. ACRG vil komme til at spille en rolle med hensyn til at vurdere sikkerhedssituationen på stedet, herunder modtagekapacitet, og den skal skabe et klart og realistisk billede af, hvem planen kan anvendes på. Tallet 1 500 tilbagevendende flygtninge var et foreløbigt groft skøn. Det vil være en af ACRG's opgaver at fastlægge et mere præcist og realistisk tal for, hvor mange mennesker der kan sendes tilbage til Afghanistan.

(1) http://ue.eu.int/newsroom/newmain.asp?lang=9.