SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1304/02

af Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. maj 2002)

Om: Regnskab for EU-støtte til nukleare anlæg

Den Europæiske Union yder såvel finansiel som faglig støtte til flere kernekraftværker i de nuværende medlemsstater og i landene i Central- og Østeuropa. EU yder bistand til driften af moderne anlæg og nedlukning og nedlæggelse af overflødige, gamle og/eller for usikre anlæg. På kortere og længere sigt vil der blive truffet beslutning om nedlæggelse af mange kernekraftværker, som over en længere periode har modtaget store beløb i driftsmidler fra EU. I den forbindelse kan der igen gøres krav på store beløb i EU-støtte.

Skønt det drejer sig om mange penge, er EU's regnskab for ovennævnte støtte til nukleare anlæg ikke særlig gennemskuelig. Desuden er der ringe klarhed med hensyn til de beløb, som via Den Europæiske Investeringsbank tilføres kernekraftværkerne til ovennævnte formål.

1. Kan Kommissionen give en fuldstændig og gennemskuelig oversigt pr. år fra og med 1990 og opdelt efter de enkelte fællesskabsprogrammer (herunder TACIS og PHARE) over de midler, som EU har ydet til igangsættelse, drift, forbedring, nedlukning og nedlæggelse af nukleare anlæg til energiproduktion i EU, i kandidatlandene og de øvrige lande i Central- og Østeuropa og SNG-staterne?

2. Kan Kommissionen efter samme princip oplyse, hvilke beløb Den Europæiske Investeringsbank (EIB) har investeret i aktiviteter i forbindelse med igangsættelse, drift, forbedring, nedlukning og nedlæggelse af nukleare anlæg til energiproduktion i EU, i kandidatlandene og de øvrige lande i Central- og Østeuropa og SNG-staterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(27. juni 2002)

Hverken Fællesskabet eller Den Europæiske Investeringsbank (EIB) har inden for rammerne af PHARE- og Tacis-programmerne, eller inden for EU selv, ydet finansiel støtte til igangsættelse af nukleare anlæg. Fællesskabets bistand er normalt fokuseret på sikkerhedsspørgsmål, som anført i meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om Støtte fra Kommissionen

til den nukleare sikkerhed i De Nye Uafhængige Stater og de central- og østeuropæiske lande af 6. september 2000(1). Denne har omfattet driftsmidler, støtte til tilsynsmyndigheder, forvaltning af radioaktivt affald og nedlukning, sikkerhedskontrol og katastrofeberedskab uden for anlæggene.

Inden for rammerne af PHARE-programmet, der bl. a. har til formål at yde finansiel støtte til kandidatlandene fra Central- og Østeuropa, er der ikke ydet gavebistand til igangsættelse af nukleare anlæg. PHARE-programmet har ydet gavebistand til sikkerhedsforanstaltninger ved nukleare anlæg i modtagerlandene. Gavebistanden til driften af anlæggene rækker derfor kun til sikkerhedsmæssige spørgsmål. Ansvaret for driften af kernekraftværker påhviler udelukkende det offentlige værk, der driver anlægget. PHARE yder ikke støtte til afviklingen af kernekraftværker efter udløbet af den normale tekniske levetid.

Kommissionen har siden 1999 udarbejdet programplaner for støtte fra PHARE-programmet til førtidig lukning og afvikling af reaktorer af typerne RBMK og VVER 440/230 i Litauen, Bulgarien og Slovakiet. Denne bistand hænger sammen med de tre ansøgerlandes foranstaltninger i forbindelse med tidligere lukninger af reaktorerne på kernekraftværkerne i Ignalina, Kozloduy 1-4 og Bohunice V1. Indtil dags dato har Kommissionen planlagt følgende fællesskabsbistand på baggrund af de nuværende finansielle overslag (2000-2006):

>TABELPOSITION>

Størstedelen af denne støtte fordeles gennem tre internationale afviklingsfonde, som forvaltes af Den Europæiske Bank for Økonomisk Genopbygning og Udvikling (EBRD). En anden del er bestemt til at støtte tilsynsmyndighederne for nuklear sikkerhed i de tre lande, når afviklingsforanstaltningerne skal godkendes. Den 30. januar 2002 har Kommissionen i en informationsmeddelelse om de fælles økonomiske rammer 2004-2006 for tiltrædelsesforhandlingerne foreslået Rådet at yde supplerende afviklingsstøtte til Litauen.

I meget begrænset omfang har PHARE ydet bistand til forberedelsen af afgørelserne om et Euratom-lån. Derefter har Kommissionen bevilget et Euratom-lån til et beløb på 212,5 mio. EUR til modernisering af reaktorerne 5 og 6 ved kernekraftværket Kozloduy, medens en rumænsk anmodning om et lån vedrørende reaktor 2 i Cernavoda endnu ikke er behandlet.

Oprindeligt omfattede PHARE-programmet for nuklear sikkerhed også støtte til omfattende foranstaltninger til forbedring af sikkerheden, men programmet er siden ændret til fordel for tilsynsmyndighederne. De kommercielle offentlige værker forventes at finansiere sikkerhedsforanstaltninger af egne midler. Ud over den støtte, der ydes tilsynsmyndighederne, er PHARE-bistanden for øjeblikket rettet mod foranstaltninger til forvaltning af radioaktivt affald i kandidatlandene.

Tacis-støtten til nuklear sikkerhed reguleres i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 99/2000 af 29. december 1999 om bistand til partnerstater i Østeuropa og Centralasien(2), der omfatter perioden 2000-2006 og fastsætter tre prioriteter for det nukleare sikkerhedsprogram i De Nye Uafhængige Stater (NIS): at medvirke til fremme af en effektiv nuklear sikkerhedskultur, navnlig gennem støtte til kontrolorganer og gennem bistand på stedet; at støtte udvikling og gennemførelse af strategier for forvaltning af brugt brændsel, nedlukning og nukleart affald, især i Nordvestrusland, som led i et bredere internationalt samarbejde; og at bidrage til relevante EU-støttede internationale initiativer, såsom G7/EU-initiativet med henblik på nedlukning af Tjernobyl. Herudover er der ydet støtte til forberedelsen af et lån fra Euratom til finansiering af færdiggørelsen og udbygning af kernekraftværkernes sikkerhed under den sidste del af færdiggørelsen.

Især bør nævnes støtten til afviklingen af kernekraftværket i Tjernobyl, hvortil der i perioden fra 1994-2001 blev afsat 230 mio. EUR, herunder et bidrag på 190 mio. EUR til den af EBRD forvaltede fond til indkapsling af Tjernobyl-reaktoren. Hvad angår erstatningkapaciteten efter lukningen af anlægget i Tjernobyl er Ukraine i færd med at færdiggøre og forbedre sikkerheden i to reaktorer af typen VVER 1000 i Rovno og Khmelnitsky. Finansieringen af dette projekt omfatter lån fra EBRD og Euratom på 215 mio. USD og et beløb i EUR svarende til 585 mio. USD. Skønt begge disse lån blev godkendt i december 2000, skal der dog stadig opfyldes visse betingelser, før beslutningen kan træde i kraft.

Hvad angår Fællesskabets støtte til nukleare sikkerhedsforanstaltninger, indeholder meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om Støtte fra Kommissionen til den nukleare sikkerhed i De Nye Uafhængige Stater og de central- og østeuropæiske lande af 6. september 2001 detaljerede oplysninger om arten og omfanget af EU's bistand i perioden 1991-1999. Bilag 1 til denne rapport giver for perioden 1990-1999 en oversigt pr. år over støtten fra TACIS og PHARE, der beløber sig til henholdsvis 531,78 og 192,94 mio. EUR til nukleare sikkerhedsforanstaltninger. Til dette beløb kommer yderligere 22,85 mio. EUR fra 2001 PHARE-programmet for nuklear sikkerhed (ingen ydelser i 2000) samt 53 mio. EUR og 51 mio. EUR fra TACIS-programmene for nuklear sikkerhed i 2000 og 2001.

Siden 1990 har Den Europæiske Investeringsbank ikke bidraget til finansieringen af noget kernekraftværk, hverken i Fællesskabet eller i Central- og Østeuropa. I Fællesskabet har EIB i perioden 1990 til 1993 ydet en støtte på i alt 238,03 mio. EUR til tre projekter inden for atomenergisektoren. Disse projekter har imidlertid ingen forbindelse med kernekraftværker, men med installation af et anlæg til udvinding af uranium i Tricastin (Frankrig, Rhône-Alpes), et anlæg til bearbejdning af brændstoffer i Sellafield (Det Forenede Kongerige) og et anlæg til bearbejdning af radioaktivt affald i Dessel/Antwerpen (Belgien).

(1) KOM(2000) 493 endelig udg.

(2) EFT L 12 af 18.1.2000.