SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3702/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE), Nelly Maes (Verts/ALE), Pere Esteve (ELDR), Neil MacCormick (Verts/ALE), Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE), Luciano Caveri (ELDR), Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR), Concepció Ferrer (PPE-DE), Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) og Jillian Evans (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. november 2000)

Om: Sproglig mangfoldighed i Den Europæiske Union

Europa er rigt på sprog. Med Det Europæiske Sprogår næste år har EF-institutionerne markeret, at det er nødvendigt at give dette spørgsmål en fremtrædende placering. Ud over officiel anerkendelse af en række nationale sprog i EF-institutionerne er det også af afgørende betydning, at Unionen og dens medlemsstater bidrager til at beskytte den sproglige og kulturelle mangfoldighed i Europa. Ved flere lejligheder har Kommissionen givet tilsagn om at foreslå et fællesskabsprogram for de mindre anvendte sprog.

Der findes flere internationale chartre, som anerkender borgernes ret til at opretholde og videreudvikle deres egne sprog. Den 16. marts 2000 vedtog Parlamentet en henvisning hertil i sin beslutning om udarbejdelse af et charter om Den Europæiske Unions grundlæggende rettigheder.

Mener Kommissionen, at et Borgernes Europa er forpligtet til at fremme beskyttelsen og udviklingen af alle sprog? Hvilke konkrete foranstaltninger vil Kommissionen foreslå i forbindelse med Det Europæiske Sprogår? Hvornår planlægger Kommissionen at foreslå et solidt retsgrundlag for et særligt program på europæisk plan til fordel for de mindre anvendte sprog?

Overvåger Kommissionen, hvordan undertegnings- og ratificeringsprocessen for det europæiske charter for regionale sprog og mindretalssprog forløber i den Europæiske Unions femten medlemsstater? Vil Kommissionen ligesom Parlamentet den 16. marts 2000 henstille, at chartret underskrives og ratificeres?

Agter Kommissionen at rejse dette spørgsmål under tiltrædelsesforhandlingerne med ansøgerlandene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(30. januar 2001)

Respekten for den sproglige og kulturelle mangfoldighed er et af Unionens grundlæggende principper. I artikel 22 i charteret om Unionens grundlæggende rettigheder fastsættes det således, at Unionen respekterer den kulturelle, religiøse og sproglige mangfoldighed. Sproget er, ud over dets rolle som kommunikationsmiddel, en væsentlig bestanddel af den individuelle og kollektive identitet og et middel til at udtrykke og viderebringe kultur og værdier. Kommissionen er klar over, at for at begunstige udviklingen af en europæisk identitet og et europæisk borgerskab er det nødvendigt at træffe foranstaltninger til at sikre at borgerne får en større agtelse for og deltager mere aktivt i denne sproglige mangfoldighed, som er et grundlæggende træk ved Europa.

Det Europæiske Sprogårs vigtigste mål er følgende: at gøre befolkningen bevidst om Unionens sproglige mangfoldighed og de fordele, der knytter sig til sprogkundskaber, og tilskynde til indlæring af sprog hele livet igennem samt indsamling og udbredelse af informationer om sprogindlæring. De fleste af de finansierede aktiviteter vil blive udvalgt ved hjælp af indkaldelser af forslag, og de vil være afhængige af, hvilke projekter der foreslås af europæiske sammenslutninger og organer. Kommissionen vil ligeledes finansiere en bredt anlagt oplysningskampagne, som vil fokusere på Europas righoldige sproglige mangfoldighed, og begivenheder til præsentation af Det Europæiske År i de enkelte medlemsstater.

Kommissionen vil undersøge muligheden for at fremsætte et forslag om et program til bevarelse og begunstigelse af regionale sprog og mindretalssprog til opfølgning af Det Europæiske Sprogår, for derigennem at få det fulde udbytte af de indhøstede erfaringer fra aktiviteterne og den debat, der opstår som følge af denne store europæiske begivenhed og specifikke forberedende aktiviteter.

Det er Europarådet, der har taget initiativet til Det Europæiske Charter for Regionale Sprog og Minoritetssprog. I erkendelse af dette charters betydning og virkninger følger Kommissionen meget nøje processen for undertegning og ratificering af dette charter, ligesom den i øvrigt følger alle Europarådets initiativer. Eftersom dette er Europarådets initiativ, står det medlemsstaterne frit for, om de vil godkende charteret, og det ville være upassende, hvis Kommissionen blandede sig i deres beslutning om at undertegne eller ratificere dette redskab.

Det Europæiske Råd i København i juni 1993 fastsatte, at ansøgerlandenes tiltrædelse vil finde sted, så snart de er i stand til at opfylde de krav, der følger af tiltrædelsen, og som er af økonomisk og politisk karakter (de såkaldte København-kriterier). Det blev konkluderet på Det Europæiske Råd i København, at tiltrædelsens politiske kriterier omfatter, at ansøgerlandene har stabile institutioner, der garanterer demokratiet, retsstaten, menneskerettighederne og respekten for mindretal og deres beskyttelse. På Det Europæiske Råd i Helsingfors i december 1999 blev det endnu en gang fastslået, at det er en forudgående betingelse for indledning af tiltrædelsesforhandlinger, at et land opfylder de politiske kriterier, der blev fastsat af Det Europæiske Råd i København, og at opfyldelsen af alle disse kriterier er en forudsætning for tiltrædelse af Unionen. Kommissionen forelægger med regelmæssige mellemrum rapporter om de fremskridt, ansøgerlandene gør med det endelige mål at opfylde disse kriterier.