SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0724/01

af Luciana Sbarbati (ELDR) til Kommissionen

(6. marts 2001)

Om: Beskyttelse af fødevarer og typiske produkter

Udbredelsen af BSE og mund- og klovsyge i EU nødvendiggør grundige overvejelser med hensyn til massefremstillingen og -markedsføringen af produkter bestemt til menneskeføde.

Standardiseringen af markederne har haft en negativ indflydelse på produkternes kvalitet og sikkerhed, mens lokale fremstillingsformer og typiske produkter vil kunne vise sig at blive et betydningsfuldt alternativ for forbrugere, som længes efter at kunne have tillid til fødevaremarkedet.

Disse produkter har altid været en garanti for høj kvalitet, idet de fremstilles med den største omhu og efter metoder, der er blevet overleveret fra den ene generation til den næste. De er beskyttet mod forfalskninger og fremstilles ofte på grundlag af økologisk opdræt eller produktion.

Nicheprodukterne er imidlertid i hvert fald i Italien i fare for at forsvinde på grund af de seneste EU-direktiver. Dette vil gå ud over mange småproducenter og skade kulturelle og regionale traditioner. Mens man undlader at beskytte de typiske produkter, tillader man i EU markedsføring af fødevarer, der er fremstillet i lande uden for EU (ost, honning, charcuterivarer mv.) uden nogen form for kontrol af råvarerne, og som ofte misbruger navne på håndværksprodukter eller efterligner dem.

BSE og mund- og klovsygen har afsløret svaghederne i masseproduktionssystemet og viser, at direktiverne ikke slår til, hvis de ikke følges op af omhyggelige kontrolforanstaltninger.

Hvordan vil Kommissionen reagere på denne krisesituation, og hvilke foranstaltninger vil den træffe for at sikre forbrugernes sikkerhed?

I hvilken udstrækning vil Kommissionens nye forslag vedrørende hygiejne (07/00) kunne garantere den fleksibilitet, som er nødvendig i traditionelle produktionsmetoder, og hvilke margen vil der blive overladt medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af disse direktiver?

Produkter i medlemsstaterne, som f.eks. har en beskyttet oprindelsesbetegnelse, har brug for større synlighed. Hvilke foranstaltninger benytter Kommissionen til beskyttelse af disse produktioner, som udgør en kulturarv, der er en garanti for kvalitet, som ikke bør gå tabt, og hvilke foranstaltninger anvender den for at forhindre falske produkter i at trænge ind på markedet under et traditionelt produkts navn?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(5. april 2001)

Kommissionen har vedtaget en række foranstaltninger, som tager sigte på at behandle problemerne vedrørende både bovin spongiform encephalopati (BSE) og de udbrud af mund- og klovsyge, som er forekommet for nylig i en række medlemsstater. Europa-Parlamentet får regelmæssigt oplysninger om disse foranstaltninger og deltager også i det lovgivende arbejde i forbindelse med centrale forslag i henhold til proceduren for fælles beslutningstagning.

At sikre at Fællesskabet har de højeste standarder for fødevaresikkerhed er en af de vigtigste opgaver for Kommissionen. Det afspejles i Kommissionens hvidbog om fødevaresikkerhed(1), hvor man foreslår en radikal ny tilgangsvinkel. I den bekendtgør man oprettelsen af Den Europæiske Fødevareautoritet og foranstaltninger inden for områder som f.eks. lovgivning om fødevaresikkerhed, kontrol af fødevaresikkerhed og forbrugeroplysning. Mange af de foranstaltninger, som bekendtgøres i hvidbogen, er allerede godt på vej, og gennemførelsen af vedtagelsen af dem vil gøre det muligt at organisere fødevaresikkerhed på en mere koordineret og integreret måde med henblik på at opnå det højest mulige niveau for sundhedsbeskyttelse.

Kommissionens forslag vedrørende levnedsmiddelhygiejne(2) er en reaktion på behovet for at skabe et højt niveau for forbrugerbeskyttelse. Ud over at skabe et højt niveau for forbrugerbeskyttelse tilvejebringer forslagene i højere grad end de eksisterende regler vedrørende levnedsmiddelhygiejne i Rådets direktiv 93/43/EØF af 14. juni 1993 om levnedsmiddelhygiejne(3) den fleksibilitet, der er nødvendig for at tage hensyn til de behov, som de virksomheder, som anvender traditionelle produktionsmetoder, har. Denne fleksibilitet bringer ikke målsætningen med fødevaresikkerhed i fare. Da traditionelle produktionsmetoder i sagens natur er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat og endog inden for den enkelte medlemsstat, er det op til medlemsstaterne at beslutte, hvilken grad af fleksibilitet, der er behov for. For at sikre korrekt gennemførelse af princippet om fleksibilitet, skal de medlemsstater, som anvender denne mulighed, oplyse Kommissionen og de andre medlemsstater herom.

Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992(4) fastlægger reglerne for beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler på fællesskabsplan. Forordningen har tre hovedformål: at udvikle regionale og specifikke produkter, at fremme en mere diversificeret landbrugsproduktion og at fremme udviklingen af landdistrikterne. Forordningen indeholder også bestemmelser om beskyttelse af både forbrugerne og producenterne.

Mange forbrugere er interesserede i landbrugsprodukter og levnedsmidler, som er fremstillet og/eller forarbejdet i et bestemt geografisk område, fordi disse produkters særlige kendetegn kan henføres til området. Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 udgør den lovgivningsmæssige ramme, som sikrer, at forbrugerne ikke vildledes i denne forbindelse. Derudover støtter man med forordningen også det markedsføringsarbejde, som udføres af de producenter, der gør det muligt at individualisere produkterne, ved at beskytte dem mod misbrug og svindel. Faktisk giver forordningen producenterne eneret til at anvende et registreret navn i forbindelse med deres produkter.

(1) KOM(1999) 719 endelig udg.

(2) EFT C 365 E af 19.12.2000.

(3) EFT L 175 af 19.7.1993.

(4) EFT L 208 af 24.7.1992.