SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1542/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. maj 2001)

Om: Alternative og supplerende foranstaltninger for hurtigere at bringe mund- og klovsygeepidemien til ophør

1. Kan Kommissionen afkræfte rygterne om, at der i andre medlemsstater, herunder Frankrig, nu er vacciner mod mund- og klovsygen i omløb, som betragtes som ulovlige, men anvendes som forebyggelse mod yderligere spredning af sygdommen?

2. Anser Kommissionen det for muligt, at anvendelsen af ulovlige vacciner er med til at forhindre en yderligere spredning af mund- og klovsyge (MKS) til områder, som uden vaccination ville kunne være ramt af smitten, men at denne vaccination ved senere kødkontrol ikke bemærkes, fordi der i smittefri områder eller områder, hvor der ikke er mistanke om smitte, ikke tjekkes for de relevante antistoffer?

3. Kan Kommissionen bekræfte en artikel i den nederlandske avis NRC-Handelsblad af 26.4.2001, at Det Forenede Kongerige standser nedslagningen af sundt kvæg, som lever i nærheden af MKS-smittekilderne, og at dyr fremover kun slås ned, efter de er testet for MKS-virusset?

4. I hvilket omfang og på hvilke betingelser vaccineres der nu i Det Forenede Kongerige?

5. Hvilke konsekvenser har det for andre medlemsstaters forpligtelser, hvis én medlemsstat fritages for nedslagningspligten eller hvis det i praksis tåles, at nedslagningen bringes til ophør? Er der efter Kommissionens opfattelse i tilfælde af forskellige forpligtelser for de enkelte lande tale om forskellig anvendelse af gældende lov?

6. Hvor længe varer det endnu, indtil der ved anvendelse af en markervaccine i forbindelse med kødkontrollen entydigt kan skelnes mellem smitte og vaccination?

7. Hvad skyldes forsinkelsen med hensyn til forebyggende vaccination mod MKS, jf. punkt 2.3 i Europa-Parlamentets beslutning af 4. april 2001, af smittemodtagelige enhovede dyr i zoologiske haver og flokke af sjældne udryddelsestruede dyr, hvis kød ikke eksporteres og ikke bruges til konsum? Hvornår kan i det mindste vaccinationen af disse dyr være afsluttet?

8. Hvordan forholder Kommissionen sig til udtalelsen fra Det Internationale Kontor for Epizootier i Paris (IOE), der anbefaler et skelnen mellem MKS-fri og MKS-smittefri, således at kun virussmitten og ikke antistoffer, som skyldes en vaccination, giver grund til at nægte import?

9. Hvilken rolle spiller Animal Health Code 2000, som senest i 1997 blev tilpasset til de nyeste forskningsresultater og som samtlige 157 IOE-stater har tiltrådt, herunder alle EU-medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(20. juli 2001)

Nej, det er teknisk umuligt at påvise, at ingen af de næsten 300 millioner MKS-smittemodtagelige dyr, der lever i MKS-smittefri eller ikke-mistænkte områder af Fællesskabet, er blevet vaccineret.

Kommission kan imidlertid anføre:

- at den ikke har faktuelle oplysninger om ulovlig brug af MKS-vaccine i Frankrig eller nogen anden medlemsstat;

- at ubekræftede rygter om ulovlig vaccination ikke kan danne grundlag for en eventuel handling eller beslutning fra Kommissionens side;

- at det er beklageligt, at sådanne rygter er blevet udbredt på en sådan måde, at de giver anledning til mistro og sår tvivl om de forsøg, der udføres af landbrugssektoren, medlemsstaterne og Fællesskabets institutioner for at løse de vanskelige problemer i forbindelse med MKS-epidemien, uden at yde et nyttigt bidrag til den helt legitime, igangværende debat om Fællesskabets MKS-politik.

Kommissionen er blevet underrettet af de britiske myndigheder inden for rammerne af Den Stående Veterinærkomité (SVC) om, at de nationale retningslinjer for den forebyggende nedslagtning af mistænkt kvæg i nærheden af et udbrud er blevet revideret i lyset af udviklingen i den epidemiologiske situation. Disse retningslinjer er imidlertid ikke i modstrid med Fællesskabets lovgivning om MKS-kontrol.

Kommissionens beslutning 2001/257/EF af 30. marts 2001 om fastlæggelse af betingelserne for bekæmpelse og udryddelse af mund- og klovsyge i Det Forenede Kongerige i henhold til artikel 13 i direktiv 85/511/EØF(1), som ændret ved Kommissionens beslutning 2001/326/EF af 24. april 2001(2), opstiller de regler, hvorunder beskyttende vaccination kan anvendes i visse områder af Det Forenede Kongerige. Imidlertid har de kompetente myndigheder i Det Forenede Kongerige indtil videre besluttet ikke at bruge vaccination.

Kommissionens beslutning 2001/257/EF afspejler Kommissionens beslutning 2001/279/EF af 5. april 2001, der ændrer beslutning 2001/246/EF og fastlægger betingelserne for bekæmpelse og udryddelse af mund- og klovsyge i Nederlandene i henhold til artikel 13 i direktiv 85/511/EØF(3) om beskyttende vaccination i visse områder af Nederlandene. Kommissionen vedtog imidlertid også Kommissionens beslutning 2001/246/EF af 27. marts 2001 om fastlæggelse af betingelserne for bekæmpelse og udryddelse af mund- og klovsyge i Nederlandene i henhold til artikel 13 i direktiv 85/511/EØF(4), der opstiller de betingelser, hvorunder symptomatisk vaccination kan anvendes i Nederlandene.

Grundlæggende afviger reglerne for symptomatisk vaccination fra reglerne for beskyttende vaccination, idet vaccinerede dyr i første række skal slås ned så hurtigt som muligt efter vaccinationen. På denne måde forebygges risikoen for, at vaccinerede dyr spreder sygdommen videre, og foranstaltningerne, der begrænser transport og handel med levende dyr og deres produkter fra vaccinationsområdet, kan ophæves hurtigere.

Rådets direktiv 85/511/EØF af 18. november 1985 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovsyge(5), indeholder Fællesskabets foranstaltninger til bekæmpelse af MKS og har samme gyldighed i alle medlemsstater. Det omfatter bindende bestemmelser om nedslagtning af MKS-smittede dyr, mens andre bestemmelser såsom dem, der angår nedslagtning af MKS-mistænkte dyr, har visse elementer af fleksibilitet, der giver medlemsstaterne mulighed for at træffe de bedst mulige bekæmpelsesforanstaltninger mod sygdommen under hensyntagen til den lokale epidemiologiske situation.

Der er ingen medlemsstater, der har været fritaget for kravet om nedslagtning af MKS-smittede dyr, og Kommissionen har ingen faktuelle oplysninger om, at nogen medlemsstat har tolereret undladelse af nedslagtning af disse dyr.

Flere grupper af videnskabsmænd arbejder for tiden med at udvikle pålidelige tests, der gør det muligt at sondre mellem vaccinerede og smittede dyr. Det er imidlertid umuligt at forudsige, hvornår dette arbejde vil være afsluttet.

Den 11. april 2001, seks dage efter Parlamentets resolution om MKS, vedtog Kommissionen beslutning 2001/303/EF af 11. april 2001 om fastlæggelse af betingelserne for bekæmpelse og udryddelse af mund- og klovsyge hos udryddelsestruede arter i henhold til artikel 13 i direktiv 85/511/EØF(6), der opstiller de betingelser, hvorunder vaccination kan anvendes hos truede MKS-modtagelige arter såsom visse arter, der holdes i parker eller zoologiske haver. Vaccination kan anvendes efter den dato, men indtil nu har ingen medlemsstat besluttet at foretage vaccination.

Verdensorganisationen for dyrevelfærd Office International des Epizooties (OIE) er den internationale organisation, der i henhold til Verdenshandelsorganisationens overenskomst om anvendelsen af sundheds- eller plantesundhedsforanstaltninger er udpeget som ansvarlig for udarbejdelsen af internationale regler for dyrevelfærd og retningslinjer for handel med dyr og animalske produkter. Disse regler offentliggøres i The International Animal Health Code, der revideres hvert år.

Den 30. maj 2001 vedtog OIE's generalforsamling resolution nr. XIV vedrørende visse ændringer i afsnittet om MKS i ovennævnte kodeks. Disse ændringer berører imidlertid ikke den internationale handel med vaccinerede dyr eller produkter heraf, men afspejler kravene til MKS-frihed, idet OIE ikke har udstedt nogen henstilling eller resolution, som anført af det ærede medlem.

(1) EFT L 91 af 31.3.2001.

(2) EFT L 115 af 25.4.2001.

(3) EFT L 96 af 6.4.2001.

(4) EFT L 88 af 28.3.2001.

(5) EFT L 315 af 26.11.1985.

(6) EFT L 104 af 13.4.2001.