SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1512/96 af Heidi Hautala (V) til Kommissionen (17. juni 1996)

Om: Bevarelse af vildlaksen i OEstersoeen

Vildlaksens naturlige reproduktion og bevarelsen af bestanden i OEstersoeen er for alvor i fare. OEdelaeggelsen af gydemulighederne i floderne, havforureningen og overfiskning af laks truer biodiversiteten - bevarelsen af den naturlige fornyelse af laksebestandene og deres traditionelle mangfoldighed - for saa vidt angaar vildlaksen i OEstersoeen.

Vil Kommissionen under sit formandskab for Kommissionen til Beskyttelse af Havmiljoeet i OEstersoeen (HELCOM) og som medlem af Den Internationale OEstersoefiskerikommission (IBSFC) arbejde for, at vildlaksen bliver bevaret i OEstersoeen? Den eneste sikre maade at sikre biodiversiteten paa i forbindelse med vildlaks vil vaere at forbyde enhver form for vildlaksefiskeri i en overgangsperiode paa f.eks. to aar.

Hvad vil Kommissionen goere for at sikre OEstersoe-erhvervsfiskernes indkomst i overgangsperioden? Vil Kommissionen garantere kompensation for erhvervsfiskernes indkomsttab? For eksempel i Finland synes erhvervsfiskerne, at ansoegningsprocedurerne og ansoegningsskemaerne til EU's strukturfonde er saa indviklede, at der er fare for, at en stor del af de penge, der er bevilget til formaalet, ikke bliver brugt. Agter Kommissionen at forenkle proceduren og praecisere vejledningerne til myndighederne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (23. juli 1996)

Kommissionen er enig med det aerede medlem i, at vildlaksebestandenes tilstand i OEstersoeen er foruroligende. Dette skyldes en raekke forskellige faktorer, navnlig M-74-sygdommen og en stigende produktion af opdraettede laks.

Efter et grundigt forberedende arbejde vedtog Den Internationale OEstersoefiskerikommission under sit enogtyvende moede i september 1995 gradvis at oege produktionen af vildlaks, saaledes at den naar op paa mindst 50% af de enkelte floders naturlige produktionskapacitet inden 2010, for at opnaa en bedre ligevaegt mellem vildlaks og opdraettede laks. Det blev desuden vedtaget, at produktionen af smolt noeje skal overvaages, baade hvad angaar opdraettede laks og vildlaks.

Det Internationale Havundersoegelsesraad (ICES) er blevet anmodet om at udtale sig om, hvordan forvaltningen bedst kan tilrettelaegges, naar det gaelder opfyldelsen af ovennaevne maal. Udtalelsen fra ICES vil blive overvejet under det toogtyvende moede i Den Internationale OEstersoefiskerikommission (16.-20. september 1996).

Kommissionen er ikke overbevist om, at det moratorium paa to aar, som det aerede medlem foreslaar, er det mest hensigtsmaessige middel til at sikre vildlaksebestandenes genetiske biodiversitet. Der er for oejeblikket en stor population af voksne laks, som stammer fra opdraet, i OEstersoeen som foelge af bedre opdraetsprogrammer og reducerede samlede tilladte fangstmaengder (TAC), og risikoen for, at opdraettede fisk blandes med vildfisk, er en trussel for biodiversiteten. Kommissionen mener, at laksefiskeriet stadig kan opretholdes paa et tilfredsstillende niveau, hvis der anvendes mere selektive fangstmetoder.

De reducerede fiskerimuligheder, naar det gaelder laks, faar konsekvenser for fiskerne. Fiskerikapaciteten i naerfiskeriet, som er oeget betydeligt i loebet af de sidste aartier, maa reduceres til et niveau svarende til en TAC, som ikke udgoer nogen trussel for vildlaksebestandene.

For at sikre genopbygningen af vildlaksebestandene i OEstersoeen har Lassen-gruppen af uafhaengige eksperter foreslaaet, at der indfoeres fiskeriforbud. Kommissionen har foreslaaet Raadet en nedsaettelse af de paagaeldende fartoejers kapacitet med 30% i 1999 og med yderligere 20% i 2002. Den indledende nedsaettelse paa 30% fastsaettes som et maal i fjerde generation af de fleraarige udviklingsprogrammer for fiskerflaaderne og finansieres via budgettet for det eksisterende finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF), der bl.a. omfatter bestemmelser, som tager sigte paa at mindske strukturpolitikkens sociale indvirkning.

Hvad procedurerne angaar, betaler Kommissionen FIUF-stoette globalt til medlemsstaten, som har eneansvaret for stoettens lokale forvaltning og fordeling blandt de individuelle stoettemodtagere.