SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0829/02

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(26. marts 2002)

Om: Mangelfuld produktivitet

Efter mange analytikeres opfattelse er økonomien i de enkelte lande og sektorer i EU præget af en kronisk mangelfuld produktivitet. Alt i alt kan det siges, at økonomien i EU kan opvise tilfredsstillende resultater, når det gælder den relative vækst, samtidig med, at produktiviteten lader meget tilbage at ønske.

Da Europas efterslæb i forhold til de største økonomiske konkurrenter i verden ved beregningen af det generelle produktivitetsniveau er særdeles foruroligende, burde Kommissionen tage udfordringen op på EU-niveau i form af en bevidstgørelseskampagne for at knække kurverne for produktiviteten og gøre denne til et vigtigt parameter for at sætte gang i økonomien i EU.

Mener Kommissionen ikke, at den bør foreslå medlemsstaterne at behandle produktiviteten som et vigtigt element i EU's konkurrenceevne på globalt plan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(29. maj 2002)

På Det Europæiske Råds særlige møde i Lissabon i marts 2000 fastsatte EU det strategiske mål for det næste tiår at blive den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, en økonomi, der kan skabe en holdbar økonomisk vækst med flere og bedre job og større social samhørighed. Det Europæiske Råd i Lissabon erkendte behovet for regelmæssigt at drøfte og vurdere de fremskridt, der er gjort hen imod at nå dette mål på grundlag af alment accepterede indikatorer.

Til det formål udarbejder Kommissionen hvert forår en rapport om de fremskridt, der er gjort, på grundlag af strukturelle indikatorer vedrørende den økonomiske baggrund, beskæftigelse, økonomiske reformer, social samhørighed og miljø. Arbejdskraftens produktivitet (pr. beskæftiget person og pr. arbejdstime) er en af de strukturelle indikatorer, som Rådet og Kommissionen er blevet enige om skal anvendes i Kommissionens forårsrapport, som fremlægges på Det Europæiske Råds forårsmøder. Formålet med denne indikator er at måle det økonomiske systems samlede effektivitet og dynamik og dets konkurrenceevne i forhold til andre verdensøkonomier.

Kommissionen har også i sin årsrapport om gennemførelsen af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik anvendt arbejdskraftens produktivitet som en af indikatorerne for, i hvilket omfang man har nået de mål, der blev udstukket i Lissabon, og hvorvidt man har realiseret en stærk økonomisk udvikling. Produktiviteten behandles også i meddelelsen(1) Produktivitet: Nøglen til de europæiske økonomiers og virksomheders konkurrenceevne, som Kommissionen vedtog den 15. maj 2002.

Væksten i arbejdskraftens produktivitet er relativt lav og faldt faktisk med et halvt procentpoint i gennemsnit mellem første og anden halvdel af 1990'erne. På konjunkturtoppunktet i 2000 kom vækstraten dog tilbage på gennemsnittet for begyndelsen af 1990'erne og lå på 1,5 %. Mange af de politikker, der indgår i Lissabon-processen, sigter mod at øge denne vækst i produktiviteten og forbedre EU's konkurrenceevne. For eksempel nåede man på Det Europæiske Råds møde i Barcelona (15. og 16. marts 2002) til enighed om en lang række foranstaltninger, som skal fremme produktivitetsforbedringer, herunder øget konkurrence og grænseoverskridende overføringskapacitet på el- og gasområdet, forbedret anvendelse af reglerne for det indre marked, og fremme af kvalifikationer og anerkendelse af faglige kvalifikationer i hele EU. Den vigtigste udfordring for EU lige nu er at omsætte disse politisk vedtagne foranstaltninger i konkret handling og forbedringer i EU's produktivitetsniveau.

(1) KOM(2002) 240.