SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2750/00

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) og Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Støtteretlige aspekter af afgiftsfritagelsen for gaskraftværker i Tyskland

Inden for rammerne af den lov om en økologisk afgiftsreform, som blev vedtaget i Tyskland den 16. december 1999, planlægges også en fritagelse for miljøvenlige anlæg med gasturbiner og efteranordnede dampturbiner (gas/damp-kombikraftværker) fra gasafgiften. Meddelelse af støtteretlig godkendelse af denne afgiftsfritagelse og dennes tidsmæssige begrænsning er i øjeblikket genstand for politiske forhandlinger mellem den tyske forbundsregering og Kommissionen. Kommissionen har foreslået, at afgiftsfritagelsen begrænses til fem år uden degression. Vigtige argumenter taler imidlertid imod dette og for en længere periode (ca. 10 år).

1. På hvilket grundlag har Kommissionen truffet sin afgørelse om at betragte den planlagte afgiftsfritagelse for disse gas/damp-anlæg som en selektiv støtteforanstaltning, jf. EF-traktatens art. 87, stk. 1?

2. Vil Kommissionen følge juraeksperten dr. Sellner, ifølge hvilken den planlagte afgiftsfritagelse ikke uden videre kan karakteriseres som selektiv støtteforanstaltning, jf. EF-traktatens art. 87, stk. 1?

3. Af hvilke årsager betragter Kommissionen den planlagte afgiftsfritagelse som virksomhedsstøtte og ikke som investeringsstøtte?

4. Er Kommissionen ikke enig i, at foranstaltningernes tidsmæssige begrænsning til fem år netop på baggrund af revisionen af fællesskabsrammen for miljøstøtte fra 1994 for så vidt må betragtes som problematisk, som den nye udgave absolut vil kunne rumme mulighed for en periode på 10 år?

5. Er Kommissionen ikke enig i, at en tidsmæssig begrænsning af afgiftsfritagelsen for de meget effektive gas/damp-anlæg på fem år vil modvirke gennemførelsen af forpligtelserne i Kyoto-protokollen om klimabeskyttelse?

6. Er Kommissionen ikke enig i, at en afgiftsfritagelse ikke vil medføre konkurrenceforvridning, jf. EF-traktatens art. 87, stk. 1, fordi de elektricitetsproducenter, der konkurrerer med gas/damp-anlæggene (atomkraftværker, kulkraftværker, producenter af vedvarende energi), i ganske betragteligt omfang har modtaget og modtager støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. oktober 2000)

1. Tyskland anmeldte den omtalte afgiftsfritagelse for gas- og dampkraftværker til Kommissionen ved brev af 16. september 1999 i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88 (tidligere artikel 93). Anmeldelsen vedrørte flere foranstaltninger i forbindelse med videreførelsen af den økologiske afgiftsreform. Kommissionen traf den 15. februar 2000 en beslutning om størstedelen af de foranstaltninger, der blev anmeldt ved denne lejlighed(1). Afgiftsfritagelsen af ovennævnte anlæg var imidlertid ikke omfattet af denne beslutning, fordi anmeldelsen endnu ikke var fuldstændig. Kommissionen havde i forbindelse med foranstaltningen anmodet Tyskland om yderligere oplysninger. Den havde derfor endnu ikke truffet nogen beslutning om den omtalte foranstaltning.

Ved brev af 22. august 2000 trak Tyskland ovennævnte anmeldelse tilbage og meddelte Kommissionen, at man ville udforme afgiftsfritagelsen på en anden måde. Samtidig blev der fremsendt en ny anmeldelse i overensstemmelse hermed.

2. Kommissionen råder ikke over den nævnte vurdering og kan derfor ikke tage stilling til dette spørgsmål.

3. Det fremgår af ovenstående, at Kommissionen derfor ikke har truffet nogen beslutning.

Generelt kan støtte betragtes som investeringsstøtte i følgende tilfælde. I henhold til de forskellige fællesskabsrammebestemmelser kan der godkendes investeringsstøtte, der ydes til nærmere bestemte formål, hvis den ikke overstiger det loft, der er fastsat i de berørte rammebestemmelser. Intensiteten bestemmes i hvert enkelt tilfælde på grundlag af de støtteberettigede omkostninger, der igen er fastsat i de berørte rammebestemmelser. De gældende fællesskabsrammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse(2) bestemmer f.eks., at der principielt kan godkendes investeringsstøtte op til et loft på 30 %. Intensiteten gælder udelukkende de meromkostninger, der er nødvendige for at realisere miljømålene.

Det følger heraf, at en støtte kun kan godkendes som investeringsstøtte med bestemt intensitet, når den sættes i relation til investeringens støtteberettigede omkostninger, således at der kan beregnes en bestemt intensitet.

Efter Kommissionens indledende vurdering er det ikke muligt i det konkrete tilfælde. Den afgiftsfritagelse, der er fastsat i den omhandlede bestemmelse i loven om afgifter på mineralolie, gælder ganske vist udelukkende for nyoprettede gas/damp-kombikraftværker. Fritagelsen gælder imidlertid kun i ti år og har ikke nogen sammenhæng med de omkostninger, der er forbundet med investeringen, således at det ikke kan beregnes en støtteintensitet.

4. Kommissionen er i gang med at undersøge den anmeldte foranstaltning på grundlag af de gældende fællesskabsrammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse og under hensyntagen til sin hidtidige praksis for godkendelse af driftsstøtte.

Kommissionen har endnu ikke taget stilling til en ny version af fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse. Ved vurderingen af en foranstaltning som den her omhandlede skal der imidlertid under alle omstændigheder tages hensyn til, at der ikke er tale om fritagelse for en nylig indført miljøafgift for at gøre det lettere for eksisterende virksomheder at tilpasse sig til en ny omkostningssituation, men om fritagelse af nye anlæg for en allerede eksisterende afgift.

5. Ved sin vurdering af miljøstøtte indtager Kommissionen altid en positiv holdning. Det gælder også vurdering af miljøstøtte som led i gennemførelsen af forpligtelserne i Kyoto-protokollen om klimabeskyttelse. Det betyder imidlertid ikke, at reglerne om kontrol med støtte principielt ikke finder anvendelse på sådanne foranstaltninger.

6. Der er tale om konkurrenceforvridning, hvis en foranstaltning griber ind i konkurrenceforholdet mellem virksomheder eller produktioner. På grundlag af den indledende vurdering ser det ikke ud til at være udelukket. Det forhold, at konkurrenterne muligvis selv modtager anden statsstøtte, kan ikke medføre, at EF-traktatens artikel 87 (tidligere 92), stk. 1, ikke er gældende. Tværtimod skal det undersøges, om sådanne støtteforanstaltninger er forenelige med det fælles marked.

(1) Se under http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/industrie_1999.htm, N 575/A/99.

(2) EFT C 72 af 10.3.1994.