DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/435

(2004/C 88 E/0441)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2726/03

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Kommissionen

(10. september 2003)

Om: Det russiske mindretals skoler i Letland

Sprog er en del af Europas rigdom. I flere internationale aftaler anerkendes borgernes ret til at bevare og udvikle deres egne sprog.

I Letland kæmper den store russisktalende befolkningsgruppe mod regeringens planer om at fjerne mindretalsundervisningen. Europa-Parlamentet opfordrede i sin beslutning om Letlands fremskridt i tiltrædelsesprocessen (2000) til at iværksætte en undersøgelse af mulighederne for at bevare sekundær-undervisning på mindretalssprog.

Finder Kommissionen, at denne holdning er forenelig med de europæiske værdier: grundrettigheder og kulturel og sproglig mangfoldighed? Har Kommissionen anmodet de lettiske myndigheder om oplysninger om dette spørgsmål?

Finder Kommissionen, at et Borgernes Europa skal fremme beskyttelsen og udviklingen af alle sprog? Agter Kommissionen at støtte projekter, som er indgivet af organisationer, hvis mål er at fremme det russiske sprog eller andre mindretalssprog i Letland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(25. september 2003)

Siden udtalelsen fra 1997 om Letlands ansøgning om medlemskab har Kommissionen gentagne gange bekræftet, at Letland fortsat opfylder de politiske kriterier for medlemskab, nemlig respekt for demokratiet, retsstaten, menneskerettighederne og beskyttelse af minoriteter. Dette synspunkt deles af de internationale menneskerettighedsorganisationer, og medlemsstaterne tilsluttede sig det i forbindelse med udvidelsesfor-handlingerne.

Kommissionen lægger stor vægt på, at minoriteter integreres i det lettiske samfund i fuld overensstemmelse med de europæiske normer for nationale minoriteters rettigheder, herunder en struktureret overgang til tosproget undervisning i minoritetsskoler; Kommissionen følger denne udvikling nøje og har intet kendskab til, at de lettiske myndigheder agter at afskaffe undervisningsordninger for minoriteter. Tværtimod støtter Letland, i kraft af at være et multikulturelt land, undervisning på otte minoritetssprog, herunder russisk. Endvidere må undervisningsreformen fra 1998, hvorigennem der gradvis indføres tosproget undervisning, betragtes som et væsentligt led i udviklingen af et integreret samfund i Letland.

Højkommissæren for nationale minoriteter, der er tilknyttet Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE), og som er dybt involveret i spørgsmålet om indførelse af en undervisningsreform for minoritetsskoler, har bekræftet dette og gjort det klart, at mens der på den ene side består en juridisk funderet ret til at fremme landets officielle sprog, har minoriteterne på den anden side også ret til at bevare deres modersmål og kulturelle identitet.

Kommissionen er af den opfattelse, at ved at være i stand til at tale både deres nationalsprog og deres minoritetssprog vil alle unge i Letland drage fordel heraf på langt sigt i såvel social som økonomisk henseende, og at dette yderligere vil fremme integrationsprocessen.

Siden udsendelsen af sin rapport fra 2002 (1) har Kommissionen benyttet enhver lejlighed til at understrege, at der bør udvises tilstrækkelig fleksibilitet i overgangsfasen i minoritetsskoler til at sikre dem lige undervisningsmuligheder, og at der bør opretholdes en tæt dialog med minoritetsgrupper.

Støttet af OSCE har Letland taget en række skridt for at lette overgangsprocessen i 2004 vedrørende den gradvise ændring af læseplanerne for sekundærskoler, hvorefter der fra tiende klassetrin og frem undervises på lettisk eller på to sprog i 60 % af fagene og på et minoritetssprog i 40 % af fagene; i tilslutning hertil har Letland endvidere gennemført de relevante lovændringer.

Der lægges stor vægt på at opretholde en systematisk dialog med alle involverede parter (minoritetsskoler, lærere, elever, forældre osv.), herunder særlig støtte til dem med henblik på at forbedre deres tosprogede færdigheder for derved at lette overgangsfasen. Den lettiske minister for samfundsintegration, som er tidligere leder af en menneskerettighedsorganisation for minoriteter, og som fører tilsyn med det arbejde, der udføres af instituttet for samfundsintegration via dets bistandsprogrammer, er dybt involveret i denne proces.

Der findes naturligvis en række praktiske vanskeligheder, således som det er blevet understreget af de personer, der er involveret i den vanskelige overgangsproces for undervisningsreformen for etniske minoriteter i Letland. Det er på baggrund heraf, at de lettiske myndigheder har bekræftet deres hensigt om at anvende individuelle skemaer for de skoler, der vil komme til at stå over for særlige vanskeligheder i overgangsfasen.

Samfundsintegrationsprocessen følges fortsat nøje af Kommissionen, der siden 1996 har ydet støtte hertil gennem Phare-programmet; for nylig har den også ydet støtte til organisationer, der især varetager de russisktalende minoriteters interesser (siden 2000).

Til slut skal det fremhæves, at Kommissionen fører en generel politik for fremme af regionale sprog og minoritetssprog og deres anvendelse i både nuværende og kommende medlemsstater. Som et resultat heraf har den for nylig offentliggjort en handlingsplan om fremme af sprogindlæring og sproglig mangfoldighed. Sproglig mangfoldighed er et af hovedelementerne i det generelle mål om kulturel mangfoldighed (2), således som det fremgår af EF-traktatens artikel 151.

(1) KOM(2002) 700 endelig udg.

(2) KOM(2003) 449 endelig udg.