ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0165/01

af Nelly Maes (Verts/ALE) og Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(31. januar 2001)

Om: Meddelelser som led i habitatdirektivet

Habitatdirektivet giver EU-medlemsstaterne mulighed for at realisere projekter af samfundsmæssig betydning, hvis de er i strid med de økologiske bestemmelser. Artikel 6, stk. 4, i direktiv 92/43/EØF(1) har følgende ordlyd: Hvis en plan eller projekter, på trods af at virkningerne på lokaliteten vurderes negativt, alligevel skal gennemføres af bydende nødvendige hensyn til væsentlige samfundsinteresser, herunder af social eller økonomisk art, fordi der ikke findes nogen alternativ løsning, træffer medlemsstaten alle nødvendige kompensationsforanstaltninger for at sikre, at den globale sammenhæng i Natura 2000 beskyttes. Medlemsstaten underretter Kommissionen om, hvilke kompensationsforanstaltninger der træffes.

Kan Kommissionen skaffe en fuldstændig og detaljeret oversigt over de meddelelser, som den har modtaget siden habitatdirektivets ikrafttrædelse?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(14. marts 2001)

Siden levestedsdirektivet, dvs. Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter trådte i kraft den 5. juni 1994, har Kommissionen på begæring af medlemsstaterne offentliggjort to begrundede udtalelser omanvendelsen af artikel 6, stk. 4, nr. 2).

Disse udtalelser vedrørte følgende tilfælde i Tyskland:

- Gennemskæringen af de særligt beskyttede områder / områderne af særlig vigtighed for Fællesskabet (SPA / pSCI's) Naturschutzgebiet Mecklenburgische Schweiz, Recknitz- und Trebeltal samt Peenetal vom Kummerower See bis Schadefaehre ved anlæggelsen af motorvej A20 i delstaten Mecklenburg-Vorpommern. Denne sag har været genstand for klageprocedurer 94/4764 og 97/4967. Kommissionen offentliggjorde udtalelse 96/15/EF af 18. december 1995 i denne sag(1).

- Udvidelsen af DASA's flyfabrik ind i det særligt beskyttede område / området af særlig vigtighed for Fællesskabet (SPA / pSCI) Muehlenberger Loch i Hamborg. Projektet indebar, at Muehlenberger Loch, en lavvandet lagune under tidevandets indflydelse, delvis ville blive ødelagt gennem en opfyldning, som var nødvendig for den industrielle udvidelse. Sagen var genstand for klageprocedure 96/4181, hvortil der yderligere var føjet syv andre klagesager. Kommissionen afgav udtalelse om sagen den 19. april 2000, og en genpart heraf tilgår det ærede medlem samt Europa-Parlamentets sekretariat.

Kommissionen har modtaget en lang række officielle meddelelser fra medlemsstaterne om aktiviteter på lokaliteter, som indtil nu (endnu) ikke var blevet udpeget som Natura 2000-lokaliteter. Kommissionen har ikke reageret officielt på disse meddelelser i betragtning af, at udpegning af disse lokaliteter skal være det første skridt med hensyn til anvendelsen af artikel 6 i levestedsdirektivet.

(1) EFT L 6 af 9.1.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3737/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Tv-licenser

1. Kommissionen bedes oplyse, om der opkræves licens, afgift eller skat for benyttelse af tv i hver enkelt medlemsstat, samt oplyse, hvor stor den nuværende afgift er i hver enkelt medlemsstat, både i national valuta og i euro.

2. Findes der fritagelser i medlemsstaterne for blinde?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(21. februar 2001)

1. I år 2000 skulle ejere af farvefjernsynsapparater, som forefandtes i deres husstand, betale følgende årlige beløb i de forskellige medlemsstater:

>TABELPOSITION>

2. I år 2000 var der følgende fritagelser for blinde:

- Østrig: fuldstændig fritagelse efter ansøgning herom

- Belgien: fuldstændig fritagelse efter ansøgning herom

- Danmark: nedsættelse til 280 DKK

- Det Forenede Kongerige: nedsættelse til 52 GBP for registrerede personer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3961/00

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. december 2000)

Om: Bygning af gasturbineanlæg

For kort tid siden meddelte udviklingsministeren, at der skulle placeres nogle gasturbineenheder i Ellinoperamata Irakliou for DEI's (elektricitetsvæsenets) regning. Denne afgørelse er i strid med de afgørelser, der er blevet truffet på amtsplan og af lokalforvaltningen. Det bør bemærkes, at området allerede er belastet af røg fra det fungerende DEI-elkraftværk, der er opført i kystzonen uden nogen driftstilladelse, og som sammen med fabriksanlæggene i nærheden forurener området vest for Iraklion. Ved en undersøgelse af de miljømæssige virkninger af DEI's aktiviteter i området i hhv. 1998 og 1999, som blev iværksat af kommunen, blev der konstateret en forøgelse på 300-400 % af tallene for kvælstof- og svovloxid.

Har Kommissionen kendskab til disse alvorlige beskyldninger, og hvad agter den at foretage sig for at sørge for, at Fællesskabets miljølovgivning overholdes, og forureningen af Ellinoperamata ophører?

Supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. november 2001)

Kommissionen er informeret om luftforureningsproblemerne ved kraftværket i Linoperamata. I forbindelse hermed sendte Kommissionen den 13. april 2000 en åbningsskrivelse til de græske myndigheder om deres ukorrekte anvendelse af artikel 3 og 13 i Rådets direktiv 84/360/EØF(1). Som svar på denne skrivelse har de græske myndigheder sendt Kommissionen de tilladelser, der er givet til værket, og den samlede ministerielle godkendelse af vurderingen af virkningerne på miljøet (VVM-undersøgelsen) af værket som helhed. En nærmere undersøgelse af de tilsendte dokumenter har vist, at der fremdeles er tale om overtrædelse af artikel 13 i Rådets direktiv 84/360/EØF. Anlægget har nemlig fået driftstilladelse, uden at man fra statens side har truffet fyldestgørende foranstaltninger med henblik på gradvis at tilpasse det til den bedste teknologi, der er tilgængelig, hvad angår emissionerne af svovldioxid (SO2).

(1) Rådets direktiv 84/360/EØF af 28. juni 1984 om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg, EFT L 188 af 16.7.1984.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3845/00

af Charles Tannock (PPE-DE) til Rådet

(7. december 2000)

Om: Den europæiske hurtige udrykningsstyrke

Er det korrekt, at visse EU-medlemsstater har givet tilsagn om, at den nye europæiske hurtige udrykningsstyrke skal være knyttet til NATO i form af skriftlige forpligtelser, men at dette tilsagn nu er blevet reduceret til en ordning for behandling af spørgsmålet?

Svar

(30. maj 2001)

1. For så vidt angår ordningerne mellem EU og NATO blev det franske formandskab af Det Europæiske Råd den 19. og 20. juni 2000 i Feira opfordret til at forelægge Det Europæiske Råd i Nice en rapport navnlig om gennemførelsen af beslutningerne fra Feira vedrørende udvikling af de ordninger, der sikrer konsultation og samarbejde med NATO om militær krisestyring på grundlag af arbejdet i de relevante ad hoc-grupper mellem EU og NATO.

2. Det fremgår af rapporten fra det franske formandskab om den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik, som blev godkendt på Det Europæiske Råd i Nice, at Den Europæiske Union på grundlag af de beslutninger, som Det Europæiske Råd traf i Feira, og i nært samråd med NATO under det franske formandskab har fortsat arbejdet med at forberede indførelsen af permanente og effektive forbindelser mellem de to organisationer. De dokumenter om de permanente EU-NATO-konsultations- og samarbejdsordninger og iværksættelsen af punkt 10 i Washington-kommunikéet, der er knyttet som bilag til formandskabets rapport, udgør EU's bidrag til drøftelserne om de kommende ordninger mellem de to organisationer.

3. Det fremgår af slutkommunikéet fra ministermødet i Det Nordatlantiske Råd afholdt i NATO's hovedkvarter den 14.-15. december 2000, at medlemmerne af NATO noterer sig og glæder sig over de forslag, der blev fremsat af Det Europæiske Råd i Nice vedrørende de permanente ordninger med henblik på at sikre åbenhed, konsultation og samarbejde i fuldt omfang mellem NATO og EU.

4. Den 22. januar 2001 glædede Rådet sig over den positive reaktion på ministermødet den 14.-15. december 2000 i Det Nordatlantiske Råd på EU's forslag om de permanente EU-NATO-konsultations- og samarbejdsordninger, der er omhandlet i formandskabets rapport om den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik, som blev godkendt af Det Europæiske Råd i Nice. I fortsættelse af indholdet i kommunikéet fra ministermødet i Det Nordatlantiske Råd vedrørende mødehyppigheden, bekræftede Rådet, at der vil blive afholdt møder mellem Det Nordatlantiske Råd og Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité mindst tre gange og EU-NATO-ministermøder mindst en gang i hvert EU-formandskab. Hver organisation kan om nødvendigt anmode om yderligere møder. Rådet glædede sig over, at der er overensstemmelse mellem EU's og NATO's synspunkter.

5. Formandskabet har orienteret NATO's generalsekretær om konklusionerne fra samlingen i Rådet den 22. januar 2001 om forbindelserne mellem EU og NATO. På grundlag heraf konkluderede formandskabet, at EU og NATO er enige om de indbyrdes permanente konsultations- og samarbejdsordninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4091/00

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(10. januar 2001)

Om: Fremme af forskning og teknologi i EU

For mange virksomheder i EU er fremskridt inden for forskning og teknologi et af deres største ønsker, selv om de fleste erkender, at dagligdagen og de påtrængende og øjeblikkelige behov medfører, at projekterne udsættes.

Desuden bevirker virksomhedernes manglende viden om udarbejdelse projekter, hvilken type projekter, der kan komme i betragtning til støtte fra EU, hvor der kan fås oplysninger og andre praktiske spørgsmål, at de ikke føler sig tilskyndet til at foretage større investeringer i deres egen virksomhed og i en teknologisk udvikling, som vil kunne forbedre deres produktion.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke ordninger den har udarbejdet for at lette virksomhedernes adgang til basale oplysninger, så de kan iværksætte nye forskningsprojekter, og hvilke trykte retningslinjer, de kan gøre brug af, især om anvendelsen af ny teknologi i virksomhederne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(6. marts 2001)

Kommissionen har oprettet en række informationstjenester inden for Rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling, som skal yde assistance i forbindelse med nye forskningsprojekter. Webstedet Cordis (www.cordis.lu) og publikationen RTD Info, som udkommer hver måned, som tilsammen giver udførlige oplysninger om Fællesskabets FTU-programmer

og finansieringsansøgninger. Derudover har Kommissionen sammen med medlemsstaterne oprettet et netværk af nationale kontaktpunkter for hvert af Fællesskabets FTU-programmer. De nationale kontaktpunkter skal være det første kontaktsted for forskere, der er interesseret i programmerne. De giver nærmere oplysninger og assistance med FTU-programmerne og om ansøgninger om finansiering. De skal bl.a. også hjælpe med at finde andre forskningspartnere.

Særprogrammet fremme af innovation og tilskyndelse til SMV's deltagelse har også iværksat en række initiativer, der skal hjælpe især små virksomheder og andre forskere med at drage fordel af Fællesskabets forskningsmidler og fremme brug af teknologier. Blandt tiltagene er økonomisk og teknisk viden for små virksomheder, teknologioverførsel og udnyttelse af forskningsresultater, herunder bl.a. de såkaldte innovationsformidlingscentre, en helpdesk om intellektuelle ejendomsrettigheder og en informationstjeneste, der skal lette adgangen til private finansieringskilder. Kommissionens Innovations-helpdesk kan også formidle oplysninger om deltagelse i innovations-særprogrammet og der findes særlige helpdesks for hvert særprogram.

Innovations-helpdeskens e-mail adresse er: innovation@cec.eu.int.

Når der indkaldes til forslag til nye projekter, afholdes der desuden informationsdage i de største europæiske byer for at hjælpe eventuelle forslagsstillere. Der er planer om at afholde workshops og udgive publikationer for at sprede bedste praksis (der er identificeret i forbindelse med vellykkede projekter), som kan fremme innovation og iværksætterånd.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3440/00

af Werner Langen (PPE-DE) til Rådet

(8. november 2000)

Om: Destillering af konsumalkohol

Delstatsregeringen i Rheinland-Pfalz har meddelt, at den ønsker at udbetale statsstøtte på 15 mio. DM til øget destillering af konsumalkohol.

1. Hvordan foregår proceduren for at opnå tilladelse til at yde statsstøtte som led i et EU-program?

2. Hvilke muligheder har Rådet (landbrug) for i et konkret tilfælde at godkende eller forkaste statsstøtte?

3. Hvordan vurderes en sådan statsstøtte som supplement til et EU-program principielt juridisk set?

Svar

(26. februar 2001)

Som svar på de to første spørgsmål minder Rådet det ærede parlamentsmedlem om følgende: I artikel 88, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab hedder det:

i første afsnit, at, finder Kommissionen at en støtte, som ydes af en stat, ikke er forenelig med fællesmarkedet, idet den fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, træffer den beslutning om, at staten skal ophæve eller ændre støtteforanstaltningerne. I artikel 87, stk. 2 og 3, fastsættes de former for støtte, der er forenelige eller kan betragtes som forenelige med fællesmarkedet.

i tredje afsnit, at Rådet med enstemmighed kan beslutte, at en statsstøtte skal betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis ganske særlige omstændigheder berettiger en sådan beslutning. Dog træffer Kommissionen beslutning, såfremt Rådet ikke har taget stilling inden tre måneder efter, at begæringen er fremsat.

Generelt kan statsstøtte i forbindelse med de produkter, der er omfattet af en fælles markedsordning, kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis denne støtte overholder bestemmelserne i traktatens artikel 87. Dog kan der i forbindelse med visse forskrifter på landbrugsområdet på visse betingelser ydes visse former for statsstøtte, når der er tale om specifikke målsætninger. Dette er tilfældet i forbindelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1227/2000, hvori det fastsættes, at medlemsstaterne kan udbetale statsstøtte for at nå tilsvarende mål som dem, der tilstræbes med kapitel II i afsnit II i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin med hensyn til produktionskapacitet, med henblik på rydning og ophør med dyrkning.

Hvad angår landbrugsprodukter der ikke er omfattet af en markedsordning, skal den støtte, som medlemsstaterne yder, udtrykkeligt meddeles Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3525/00

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(13. november 2000)

Om: Amerikansk lov om forbud mod import, salg og forarbejdning af katte- og hundepelse

Har Kommissionen kendskab til, at der i USA og Europa er en voksende handel med hunde- og kattepelse, der forarbejdes til pelsværk?

Har Kommissionen kendskab til, at hunde- og kattepelse stadig oftere indarbejdes i jakker fremstillet af pelsværk fra andre dyr, og at hunde- og kattepelse forarbejdes på en sådan måde, at de næppe kan skelnes fra andre slags pelsværk?

Har Kommissionen kendskab til, at disse pelse ikke kun stammer fra Asien, men at fritgående hunde og katte i USA og Europa også i stadig højere grad jages ulovligt?

Har Kommissionen kendskab til, at det amerikanske senat for nylig har vedtaget en lov (11.R 4868 og HR 4868) om forbud mod import, eksport og salg af hunde- og kattepelse?

Mener Kommissionen ikke, at EU burde gøre det samme, da denne handel og praksis ellers vil blive flyttet til Europa, og hvornår kan Europa-Parlamentet forvente at få forelagt et direktivforslag herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(5. januar 2001)

Fællesskabet har fået et større ansvar med hensyn til dyrebeskyttelse med den nylige ændring af traktaten om Den Europæiske Union, som omfatter en protokol, hvorefter Fællesskabet og medlemsstaterne skal tage hensyn til dyrevelfærd, når de fastlægger deres politikker inden for landbrug, transport, det indre marked og forskning.

Tendensen i Fællesskabets politik er derfor at sigte mod øget dyrebeskyttelse og respekt for dyrenes velfærd som følende væsener, under hensyn til ovennævnte protokol.

Hvad situationen i USA angår, er Kommissionen bekendt med, at USA's regering har indført forbud mod import af og anden handel med hunde, katte, hunde- og kattepelsprodukter(1). Ifølge loven anslås det, at der sælges og slagtes omkring to millioner hunde og katte om året som en del af den internationale handel med pelse, ofte på grundlag af vildledende og svigagtig mærkning af produkter for at skjule, hvor pelsene egentlig stammer fra. Loven ændrer Tariff Act fra 1930, idet der tilføjes forbud mod import af hunde- og kattepels til USA's toldområde. Importforbuddet hører under USA's jurisdiktion, og overtrædelser er genstand for civilretlige foranstaltninger. Kommissionens tjenestegrene er ved at foretage en nærmere undersøgelse af den amerikanske lovgivning.

Ikke-statslige organisationer har også sendt Kommissionen oplysninger, som kunne tyde på, at der handles med katte- og hundepelse i Europa, især fra Asien. Der foreligger dog ikke oplysninger, som giver mulighed for at vurdere omfanget af denne handel og heller ikke dens udvikling i og uden for EU.

Kommissionen følger sagen nøje og vil træffe foranstaltninger, hvis det skulle blive nødvendigt.

(1) Kapitel 3 i HR 4868, Tariff Suspension and Trade Act of 2000 (undertegnet som lov den 9. november og nu offentlig lov nr. 106-476).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4059/00

af Willy De Clercq (ELDR) til Kommissionen

(20. december 2000)

Om: Adgang til nye lægemidler

I henhold til Rådets direktiv 89/105/EØF(1) af 21. december 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger har medlemsstaterne en frist på højst 180 dage efter markedsføringstilladelsen til at godkende priser og godtgørelser. I visse medlemsstater, f.eks. Belgien, tager det stadig op til fire gange så lang tid at få godkendt priser og godtgørelser for nye lægemidler. Det betyder, at patienter ikke har adgang til essentielle nye farmaceutiske produkter. Kan Kommissionen oplyse Parlamentet, hvad den har gjort, eller hvad den agter at gøre for at sikre, at patienter ikke nægtes adgang til nye lægemidler på grund af et ineffektivt bureaukrati?

(1) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 8.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(20. februar 2001)

Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger er fuldt gennemført i alle medlemsstaternes lovgivning. Der gøres opmærksom på, at de tidsfrister, der er fastsat i direktivet, er obligatoriske, ikke frivillige.

Der har ganske rigtigt være fremført klager over, at visse medlemsstater har været for læge om at godkende priser og godtgørelser for nye lægemidler, og Kommissionen vil fortsat følge situationen tæt.

De kendsgerninger, der refereres til i spørgsmålet, er på nuværende tidspunkt genstand for en retlig procedure. Kommissionen har indledt overtrædelsesprocedurer mod Belgien Sag 1999/5305, 2000/4442 og 2000/4544 hænger sammen og bliver aktivt fulgt op af Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3832/00

af Rolf Linkohr (PSE) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Det Europæiske Sydlige Observatorium

Af hvilken karakter er Kommissionens forbindelser til ESO (Det Europæiske Sydlige Observatorium)?

Har Kommissionen tidligere ydet finansiel støtte til forskningsprojekter i ESO-sammenhæng, og/eller agter den at gøre det fremover?

Mener Kommissionen, at EU bør indgå i et partnerskab med ESO svarende til partnerskabet med ESA (Den Europæiske Rumorganisation)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(23. januar 2001)

Den Europæiske Organisation for Astronomisk Forskning vedrørende den Sydlige Stjernehimmel (ESO) er en europæisk ikke-statslig organisation, der spiller en central rolle inden for astronomien i Europa. Der er ingen officielle forbindelser mellem ESO og Kommissionen, bortset fra dem, der har tilknytning ESO's deltagelse i FTU-rammeprogrammet.

ESO har indgået en række kontrakter med Fællesskabet, hvoriblandt man kan nævne Astrovirtel-projektet, der finansieres som led i aktionen Forbedret adgang til forskningsinfrastrukturer under særprogrammet Udvikling af det menneskelige forskningspotentiale. Projektet drejer sig om oprettelse af det første virtuelle teleskop, som muliggør adgang til den fænomenale datamængde, der fremkommer ved de store internationale teleskoper.

I modsætning til, hvad der er tilfældet inden for rumforskningspolitikken, spiller Kommissionen ikke nogen aktiv rolle inden for astronomisk forskning. Der er derfor ingen planer om at indgå i et partnerskab med ESO svarende til det, der netop er bragt i stand med Den Europæiske Rumfartsmyndighed (ESA). I betragtning af den fremtrædende rolle, som ESO spiller i Europa inden for sit område, er organisationen dog en vigtig partner for Kommissionen; og ikke mindst som led i de aktuelle overvejelser i forbindelse med iværksættelsen af projektet vedrørende Det Europæiske Forskningsrum.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3279/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Præst arresteret i Tyrkiet

Ifølge oplysninger fra den tyrkiske avis Milliyet (6. oktober 2000) arresterede politiet forleden morgen den syrisk-kristne præst Yusuf Akbulut på Maria-kirkens grund i Diyarbakir, for øjnene af de turister, der befandt sig i og ved kirken. Politiet beslaglagde turisternes fotografiapparater og førte præsten i arresten og derfra til domstolen for statssikkerhed. Præstens kriminelle handling bestod i, at han i avisen Hürriyet den 4. oktober 2000 havde fået trykt en erklæring, hvori han sagde følgende: Sammen med armenierne blev også overordentlig mange syrisk-kristne slået ihjel. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe med henblik på omgående løsladelse af denne præst?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(7. december 2000)

Kommissionen kan bekræfte, at Yusuf Akbulut er blevet forhørt af sikkerhedstjenesten i Diyarbakir. Han opholdt sig i tjenestens bygning i 8 timer og blev derefter sat på fri fod. Herefter blev præsten tiltalt for at have tilskyndet til had og fjendskab i befolkningen, i henhold til artikel 312 i den tyrkiske straffelov. Det første retsmøde ved Diyarbakirs domstol for statssikkerhedsanliggender finder sted den 21. december 2000.

Kommissionen vil rejse dette spørgsmål over for den tyrkiske regering inden for rammerne af den politiske dialog.