SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0019/99

af Eryl McNally (PSE) til Kommissionen

(19. januar 1999)

Om: Standardisering af eksamener

Er det rigtigt, at en naturvidenskabelig bachelorgrad opnaaet i England ikke anerkendes som tilstraekkelig til blive optaget paa en videregaaende uddannelse, der skal bestaas af dem, der oensker at blive laerer i Spanien?

Hvordan mener Kommissionen, at den kan hjaelpe med at skabe en harmonisering mellem eksamener i de forskellige medlemslande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(5. marts 1999)

Det skal for det foerste understreges, at i henhold til artikel 126 i EF-traktaten henhoerer spoergsmaal vedroerende uddannelsesordningernes indhold og tilrettelaeggelse under de nationale myndigheders kompetence. Anerkendelse af eksamensbeviser med akademiske formaal er saaledes ikke et spoergsmaal, der kan afgoeres ved hjaelp af Faellesskabsretten. Den situation, borgerne befinder sig i, hvis de har gennemfoert en uddannelse i en medlemsstat og oensker at blive optaget paa en laereanstalt i en anden medlemsstat for at studere der, er et spoergsmaal, der skal loeses ved hjaelp af den nationale lovgivning og ikke ved hjaelp af Faellesskabsretten. En laereanstalt i den medlemsstat, hvor den paagaeldende rejser hen, skal dog anerkende princippet om ligebehandling og anvende de samme optagelsesbetingelser for studerende statsborgere fra andre medlemsstater som for medlemsstatens egne statsborgere.

I spoergsmaalet om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser er der vedtaget flere Faellesskabsdirektiver. Raadet direktiv 89/48/EOEF af 21. december 1988(1) fastsaetter en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregaaende uddannelser af mindst tre aars varighed. Dette direktiv gaelder for undervisningspersonale. Det er dog ikke et direktiv til harmonisering af uddannelserne. Det behandler spoergsmaalet om at forene de enkelte medlemsstaters frihed til at traeffe bestemmelser om uddannelsesspoergsmaal med faellesskabsborgernes ret til at udoeve et erhverv i enhver medlemsstat.

Med henblik paa gennemfoerelse af dette direktiv forstaas ved "eksamensbevis" ethvert eksamensbevis eller samtlige saadanne eksamensbeviser under ét, som er udstedt af en kompetent myndighed i en medlemsstat som bevis for gennemfoerelse af en uddannelse paa det niveau, direktivet omhandler, og hvoraf det fremgaar, at indehaveren har alle de kvalifikationer, der kraeves for at udoeve det paagaeldende erhverv i den oprindelige medlemsstat.

Adgangen til stillinger i undervisningssektoren er i de fleste medlemsstater underlagt den forudsaetning, at ansoegeren skal vaere i besiddelse af eksamens- og kvalifikationsbeviser (universitetseksamen og paedagogisk uddannelse). Direktiv 89/48/EOEF er omsat i spansk ret ved dekret 1665/1991 af 25. oktober 1991. For undervisningspersonales vedkommende er anerkendelsesproceduren beskrevet i ministeriel bekendtgoerelse af 23. januar 1995 (offentliggjort i Boletín oficial del Estado (BOE) nr. 24 af 28. januar 1995).

Efter disse bestemmelser og i overensstemmelse med direktivets bestemmelser kan den vandrende arbejdstager, som er i besiddelse af en kvalifikation som "underviser" i en anden medlemsstat (i Det Forenede Kongeriges tilfaelde drejer det sig om "Bachelor" og "Postgraduate Certificate in Education") nyde godt af anerkendelse af dette eksamensbevis for at udoeve erhvervsmaessig virksomhed i undervisningssektoren i Spanien.

Omvendt kan vandrende arbejdstagere, naar de rejser til Det Forenede Kongerige, nyde godt af anerkendelsen af det eksamensbevis, der giver dem adgang til at undervise i deres oprindelsesland (i Spaniens tilfaelde drejer det sig om titlen "Licenciado" og "Certificado de Aptitud Pedagógica").

En person, som ikke har fuldfoert den fornoedne uddannelse for undervisningspersonale i en medlemsstat, og som oensker at arbejde som underviser i en anden medlemsstat, kan goere to ting: a) fuldfoere den paedagogiske uddannelse, der mangler, og faa udstedt det paedagogiske eksamensbevis i oprindelseslandet for derefter at anmode om anerkendelse af dette kvalifikationsbevis i overensstemmelse med direktivet og den nationale lovgivning til omsaettelse heraf; eller b) foelge den paedagogiske uddannelse i vaertslandet, som foerer til udstedelse af det kraevede bevis for paedagogisk kvalifikation; for at goere dette skal den paagaeldende i forvejen opnaa akademisk anerkendelse af det faglige eksamensbevis, hvilket ikke afhaenger af Faellesskabsretten.

(1) EFT L 19 af 24.1.1989.