SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1148/02

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(22. april 2002)

Om: Alpekonventionen

Som det tydeligt fremgår af præamblen til Alpekonventionen blev denne konvention indgået i bevidstheden om, at Alperne er et naturområde og på grund af natur, kultur og historie et bevaringsværdigt leve-, erhvervs-, kultur- og rekreationsområde i Europas hjerte. Ved at anerkende dette særlige naturområde forpligter de stater, der har undertegnet konventionen, sig til at fremme en overordnet politik til beskyttelse og bevarelse af Alperne og til at yde støtte til det grænseoverskridende samarbejde mellem Alpelandene.

Den Europæiske Union har også undertegnet denne rammekonvention og således forpligtet sig til at fremme den ovennævnte politik.

Geografisk set gælder Alpekonventionen ganske vist kun for Alpeområdet, men Alperne er imidlertid den vigtigste bjergkæde i Europa. Alpekonventionen danner grundlag for andre bjergkæder i Den Europæiske Union eller for de kommende medlemsstater. Derudover strækker Alperne sig gennem fire medlemsstater i Den Europæiske Union (Italien, Frankrig, Tyskland, Østrig) samt ansøgerlandet Slovenien. Beskyttelsen af Alperne er derfor ikke et rent nationalt anliggende mellem EU's medlemsstater, men derimod af interesse for alle europæiske lande.

Kan Europa-Kommissionen oplyse, hvorfor den til trods herfor glimrer ved sit fravær i forbindelse med de møder, hvor Alpekonventionen er på dagsordenen, og hvorfor den ikke undertegner tillægsprotokollerne?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-1148/02, E-1149/02 og E-1229/02

(12. juni 2002)

Rådet vedtog den 26. februar 1996 afgørelse 96/191/EF om indgåelse på Fællesskabets vegne af konventionen om beskyttelse af Alperne(1). Tre dage senere blev ratifikationsinstrumentet deponeret, og den 29. maj 1996 blev Fællesskabet part i Alpekonventionen.

Fællesskabet undertegnede den 20. december 1994 protokoller om fysisk planlægning og bæredygtig udvikling, protokollen om landbrug i bjergområder samt protokollen om beskyttelse af natur og landskaber.

Som angivet i svaret på mundtlig forespørgsel H-0111/02 fra Marialiese Flemming under Parlamentets spørgetid i Parlamentets mødeperiode i marts 2002(2), ønsker Kommissionen i størst mulig grad at koncentrere sine begrænsede ressourcer om de områder, hvor dens politik kan udvirke en merværdi.

Kommissionen har derfor ikke til hensigt at foreslå ratifikation af de ovennævnte protokoller. Den mener dog, at det vil være vigtigt for Fællesskabet at blive part i Alpekonventionens transportprotokol. Med henblik herpå vedtog Kommissionen den 16. januar 2001 et forslag om undertegnelse af Transportprotokollen(3), der i øjeblikket behandles i Rådet.

Hvad angår undertegning eller ratifikation af de tre andre protokoller, har Kommissionen ikke til hensigt at fremsætte flere forslag; det skal dog ikke opfattes som mangel på interesse i fremme af bæredygtig udvikling i Alperne.

Kommissionen vil gerne fremhæve, at den lægger stor vægt på bjergegne. Denne interesse fremgår af det forhold, at Kommissionen i sin anden rapport om samhørighed anerkender, at bjergegne allerede er ugunstigt stillede og derfor indgår som en af de ti prioriteter for Fællesskabets fremtidige samhørighedspolitik. Kommissionen har desuden til hensigt at lancere en undersøgelse af bjergegne. Målsætningerne for denne undersøgelse er at definere bjergområder (zoneopdeling), oprette en database med forskellige slags indikatorer, navnlig tilknyttet miljøet og farer, og endelig at analysere forholdene i disse områder med hensyn til perspektivet for bæredygtig udvikling. Andre fællesskabspolitikker såsom udvikling i landdistrikter og miljøpolitik bidrager ligeledes til bæredygtig udvikling i bjergegne, herunder Alperne, og til bevaring af bjergøkosystemer og biodiversitet.

For så vidt angår dorsale d'Alemagna, er denne vej ikke medtaget i listen over projekter i det transeuropæiske transportnet, som fastlagt i Europa-Parlamentet og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet(4). Det forhold, at dorsale d'Alemagna ikke er et transeuropæiske transportprojekt forhindrer imidlertid ikke de italienske myndigheder i at bygge denne vej, så længe det sker i overensstemmelse med relevant fællesskabslovgivning.

(1) EFT L 61 af 12.3.1996.

(2) Skriftligt svar af 12.3.2002.

(3) KOM(2001) 18 endelig udg.

(4) EFT L 228 af 9.9.1996.