SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0327/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Sundhedsmæssige risici fra telekommunikationsmaster for mobiltelefoni

Den anarkistiske opstilling af telekommunikationsmaster for mobiltelefoni, som mobiltelefonfirmaer, der opererer på det nationale territorium i dag foretager i visse spanske regioner uden hensyntagen til miljøbestemmelser, æstetik og landskab, sikkerhed og den offentlige sundhed, unddrager sig enhver specifik beskyttelse med hensyn til betingelserne for opstilling af infrastruktur for denne form for relæ (der findes rent faktisk bestemmelser om mobiltelefoni med administrative krav om opførelse af infrastruktur i almenvellets interesse, for sikkerhed og miljø); i mange tilfælde træffes afgørelsen om opstillingen på arbitrær måde af en ansvarlig for de lokale myndigheder på det pågældende sted for opstillingen, uden at der er foretaget nogen som helst forudgående undersøgelse af indvirkningerne på miljøet og for den offentlige sundhed samt meget ofte uden nogen form for tilladelse til opstillingen.

På baggrund af Kommissionens svar på skriftlige forespørgsler 0274/95(1) 3142/95(2) 0737/96(3) og 2304/96(4) om telekommunikationsmaster for mobiltelefoni og de skadelige indvirkninger af ikke-ioniserende strålingsemissioner fra sådanne master for den menneskelige sundhed, har Kommissionen forpligtet sig til på fællesskabsplan at foretage en ekspertundersøgelse af dette spørgsmål. De skadelige indvirkninger for sundheden af sådanne master er allerede blevet analyseret af Verdenssundhedsorganisationen. Agter Kommissionen at tage initiativ til på fællesskabsplan at regulere spørgsmålet om opstilling af centrale telekommunikationsmaster for mobiltelefoni under det globale mobiltelefonsystem GSM? Vil Kommissionen af den spanske stat kræve, at den foretager undersøgelser om indvirkningen på miljøet og for den offentlige sundhed af opstillingen af mobile telefonnet?

(1) EFT C 179 af 13.7.1995, s. 11.

(2) EFT C 137 af 8.5.1996, s. 3.

(3) EFT C 217 af 26.7.1996, s. 13.

(4) EFT C 60 af 25.1.1997, s. 140.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(28. marts 2000)

Den 12. juli 1999 vedtog Rådet efter forslag fra Kommissionen henstilling 1999/519/EF om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz 300 GHz)(1). Dette dokument bidrager til opnåelse af det højest mulige niveau for beskyttelsen af alle europæiske borgeres sundhed. Ordlyden i henstillingen henviser ikke til konkret apparatur. Alle kilder til ikke-ioniserende strålingsemission er omfattet, også mobiltelefonsystemer.

Rådet og Parlamentet har desuden vedtaget et direktiv om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse(2). Heri fastsættes de krav, som radiosendere skal opfylde for at kunne markedsføres og tages i brug, dvs. krav om, at produkterne skal være sikre og ikke sundhedsfarlige, når de anvendes efter hensigten. Ifølge direktivet kan medlemsstaterne af sundhedsmæssige årsager begrænse brugen, f.eks. ved at fastlægge bestemte minimumsafstande mellem senderne

og offentligheden. Direktivet fastsætter ikke krav med hensyn til indvirkningen på miljøet af opstillingen af basisstationer for mobiltelefoner, idet dette hører under medlemsstaternes ansvarsområde.

Med henblik på at fremme anvendelsen af lavspændingsdirektivet 73/23/EØF(3) og direktivet om radio- og teleterminaludstyr giver Kommissionen de europæiske standardiseringsorganer (Den Europæiske standardiseringsorganisation (CEN), Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (CENELEC) og Det Europæiske Standardiseringsinstitut for Telekommunikation (ETSI)) mandat til at opstille europæiske harmoniserede standarder, der omfatter de sikkerhedsmæssige aspekter af elektromagnetiske felter (0 hertz (HZ) 300 gigahertz (GHz)) skabt af produkter, i overensstemmelse med basisrestriktioner og referenceniveauer i henstilling 1999/519/EF om beskyttelsen af menneskers sundhed. Disse standarder skal senere omsættes til nationale standarder, og nationale standarder i uoverensstemmelse med disse trækkes tilbage.

Dette giver mulighed for at gennemføre miljømålinger, som, hvis de viser, at befolkningen udsættes for værdier, der er højere end de anbefalede, vil give anledning til tekniske tilpasningsforanstaltninger for at undgå en negativ indvirkning af denne ikke-ioniserende strålingsemissionskilde på folkesundheden og miljøet.

(1) EFT L 199 af 30.7.1999.

(2) Direktiv 1999/5/EF of 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (EFT L 91 af 7.4.1999).

(3) Rådets direktiv 73/23/EØF af 19. februar 1973 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser (EFT L 77 af 26.3.1973), som ændret.