ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2647/00

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Liste over farlige kemiske stoffer

1. Kan Kommissionen give en detaljeret oversigt (antal, navn, anvendelsesårsag) over farlige kemiske stoffer, der markedsføres legalt på det europæiske marked, og som i miljøet ikke inden for seks måneder nedbrydes for 50 procents vedkommende, og som kan bioakkumulere til en faktor 5000 (målt som biokoncentrationsfaktor i fisk)? Denne bioakkumulation foreslås af de svenske myndigheder (se http://www.chemicals.sustainable-sweden.gov.se).

2. Kan Kommissionen give en detaljeret oversigt (antal, navn og anvendelsesårsag) over en undergruppe af ovennævnte gruppe af farlige kemiske stoffer, nærmere bestemt gruppen af farlige kemiske stoffer, der i miljøet ikke inden for otte uger nedbrydes for 50 procents vedkommende, og som kan bioakkumulere til en faktor 2000 (målt som biokoncentrationsfaktor i fisk)?

3. Hvis der ikke kan forelægges en fuldstændig oversigt over alle farlige kemiske stoffer, kan Kommissionen da give en oversigt over de farlige kemiske stoffer, der markedsføres på det europæiske marked i mængder på over 1 000 t om året?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. oktober 2000)

Kommissionen ligger inde med data om de 2700 nye kemiske stoffer, der er bragt på markedet siden 1981. En hurtig gennemgang af dem har givet følgende resultat (af fortrolighedsårsager kan der ikke gives en detaljeret liste med stofnavne).

Af de nye farlige kemiske stoffer er 6 % bionedbrydelige til mindre end 50 % inden for 6 måneder, og de har samtidig en bioakkumulationsfaktor (beregnet ud fra de fysisk/kemiske egenskaber) på over 5000. De har mange forskellige anvendelser, bl.a. som farvestoffer og fotografiske midler, som stabilisatorer og som mellemprodukter i kemiske reaktioner. De bruges i polymerindustrien, den fotografiske industri og i den kemiske industri.

Af de nye farlige kemiske stoffer er 10 % bionedbrydelige til mindre end 50 % inden for 2 måneder, og de har samtidig en bioakkumulationsfaktor (beregnet ud fra de fysisk/kemiske egenskaber) på over 2000. Deres vigtigste anvendelser er de samme som de førnævnte kemiske stoffers.

For eksisterende kemiske stoffer, der tegner sig for over 95 % af de kemiske stoffer, der er på markedet, har Kommissionen data om stoffer i mængder på 1000 ton og derover pr. år og pr. producent eller importør. Der er en detaljeret undersøgelse i gang af bionedbrydelighed og bioakkumulering, og den ventes færdig i begyndelsen af 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3235/00

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(12. oktober 2000)

Om: Finansiel støtte gennem Media-programmet til deltagelse i festivaler

Rådet (Kultur) nåede på sit møde den 26. september 2000 ikke til enighed om bevillingsrammen til Media+-programmet. Sigtet med programmet er bl.a. at fremme europæiske audiovisuelle værkers fremvisning under europæiske og internationale festivaler. Denne indsats indgår som et led i den overordnede strategi om at fremme og forbedre europæiske værkers og programmers adgang til de europæiske og internationale markeder.

En forhøjelse af bevillingerne til festivaler med 1 million euroer, dvs. til 3 millioner euroer om året, ville gøre det muligt at øge det europæiske input i disse arrangementer (yderligere programsætning af europæiske film, en øget procentdel af europæiske værker, en mere omfattede deltagelse af europæiske fagfolk osv.) og at forøge den indsats, som de europæiske filmstøttenetværk gør, ved at gøre det muligt for dem at deltage i flere festivaler.

1. Er Kommissionen enig i dette standpunkt, som er meget fornuftigt ud fra en økonomisk synsvinkel?

2. Er der håb om, at dette beløb uanset den samlede bevillingsramme til Media+-programmet, vil blive afsat til festivaler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(9. november 2000)

I markedsføringskomponenten i forslaget til afgørelse om iværksættelse af Media Plus nævnes udtrykkeligt programmets aktioner til fordel for festivaler, bl.a. støtte til audiovisuelle festivaler, der gennemføres i partnerskab, og hvor der vises mange europæiske produktioner, samt fremme af samarbejdsprojekter med en europæisk dimension mellem audiovisuelle arrangementer, som har en fælles handlingsplan til fremme af markedsføring af europæiske audiovisuelle produktioner og udbredelsen heraf.

Bevillingen til disse aktioner i forslaget til afgørelse om iværksættelse af Media Plus udgør 10 mio. for hele programmets varighed, dvs. en gennemsnitlig stigning på 10-15 % i forhold til tidligere år. Bevillingen er baseret på et subtotal på 30 mio. til fordel for programmets markedsføringsaktioner og på et samlet budget på 400 mio..

Kommissionens forslag til budgetfordeling baserer sig dels på vurderinger og specifikke prognoser med hensyn til de nødvendige bevillinger til gennemførelse af programmets forskellige aktionslinjer, dels på de forhåndenværende ressourcer.

På denne baggrund kan Kommissionen ikke i det nuværende stadium af forhandlingerne udtale sig om programmets bevillingsrammer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2893/00

af Francesco Speroni (TDI) til Kommissionen

(6. september 2000)

Om: Kønsdiskriminering i forbindelse med påklædningstvang

Er de krav med hensyn til en bestemt påklædning for mænd, der gælder i visse miljøer, og som fritager kvinder eller omvendt, og som ikke er begrundet i de pågældendes opgaver eller funktion, udtryk for kønsdiskriminering og dermed i modstrid med EF-traktatens artikel 13?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(6. oktober 2000)

Efter EF-traktatens artikel 13 kan Rådet efter høring af Parlamentet træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at bekæmpe forskelsbehandling, som skyldes forskellige årsager, blandt andet forskelsbehandling på grund af køn. Denne artikel har ingen direkte virkning.

Der findes på nuværende tidspunkt ingen fællesskabslovgivning om forskelsbehandling på grund af køn med EF-traktatens artikel 13 som retsgrundlag.

Men Rådets direktiv 97/80/EF af 15. december 1997(1) om bevisbyrden i forbindelse med forskelsbehandling på grundlag af køn indeholder en definition på indirekte forskelsbehandling. Efter artikel 2, stk. 2 i dette direktiv er der tale om indirekte forskelsbehandling, når en bestemmelse, et kriterium eller en praksis, der tilsyneladende er neutral(t) (på engelsk: disadvantages;på italiensk: colpiscono), stiller et væsentligt større antal personer af det ene køn ringere, medmindre denne bestemmelse, dette kriterium eller denne praksis er hensigtsmæssig(t) og nødvendig(t) og kan begrundes i objektive ikke-kønsrelaterede faktorer.

For at den forskelsbehandling, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, skal kunne opfattes som en forskelsbehandling på grund af køn, skal det for det først kunne bevises, at den medfører, at visse personer stilles ringere, og for det andet, at den ikke er hensigtsmæssig eller nødvendig eller kan begrundes i objektive faktorer som f.eks. skik og brug i det pågældende samfund.

(1) EFT L 14 af 20.1.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2362/00

af María Rodríguez Ramos (PSE) til Kommissionen

(7. juli 2000)

Om: Retningslinjer for forhandlingerne vedrørende landbrugskapitlet i frihandelsaftalen med Maghreb

Kommissionen har forelagt sit forslag til retningslinjer for forhandlingerne om frihandelsaftalen med Marokko, Tunis og Israel i Rådets Maghreb-gruppe. Dette forslag omfatter alle teoretisk mulige liberaliseringsforanstaltninger, lige fra kontingentforøgelse til sænkning af toldsatser via forskellige måder til styring af indførselspriser.

Er det almindelig praksis for Kommissionen at anmode Rådet om et forhandlingsmandat, der er en blankocheck, i alle forhandlinger med tredjelande, eller optræder den kun sådan, når den vigtigste interesse, der er på spil, er landbrugsproduktionen?

Hvilke fordele finder Kommissionen ved en forhandlingsstrategi, der kan skabe store forventninger hos Middelhavslandene og vanskeliggøre senere forhandlinger, og som allerede skaber uro hos tomatproducenterne i det sydlige EU?

Hvordan agter Kommissionen i det konkrete tilfælde med tomaterne og i betragtning af tidligere erfaring med Marokkos systematiske overskridelser af eksportmængderne, at anvende sine retningslinjer uden at skabe en nye krise blandt tomatproducenterne i det sydlige EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. juli 2000)

Det forslag til retningslinjer for forhandlinger, som Kommissionen for nylig forelagde Rådet, skal ses i lyset af rammerne for genforhandling af landbrugsprotokollerne under associeringsaftalerne med Marokko, Tunesien og Israel og sker i overensstemmelse med disse aftaler.

Revisionen af de gensidige landbrugsindrømmelser er et led i den gradvise liberalisering af landbrugshandelen mellem Fællesskabet og disse lande, som sker med henblik på indførelsen af et frihandelsområde i overensstemmelse med Barcelona-deklarationen, der i 1995 blev underskrevet af alle medlemsstaterne og de 12 partnerlande i Middelhavsområdet.

I henhold til artikel 133 i EF-traktaten (tidl. artikel 113) om handelspolitik har Kommissionen forelagt Rådet en henstilling til Rådets beslutning om tilladelse til Kommissionen til at indlede forhandlinger med disse lande. Dette forslag til forhandlingsmandat omfatter forslag til foranstaltninger, der kunne træffes inden for rammerne af de kommende forhandlinger med henblik på den gensidige, gradvise liberalisering af handelen og understreger den betydning, som Fællesskabet har for at skabe bedre adgang for landbrugseksport til de pågældende lande for at opnå en bedre balance i de gensidige præferencer.

Vedrørende Fællesskabets import af tomater fra Marokko, som for øvrigt er anført i forslaget til forhandlingsmandat, påtænker Fællesskabet at indgå en helt klar aftale på dette område, så det bliver muligt at sikre en korrekt afsætning af de kommende høstår.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3733/00

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Forlængelse fra Birre til Areia af motorvejen Lissabon-Cascais

I henhold til forlydender i den lokale presse betaler byrådet i Cascais landbrugerne 10 000 ESC pr. m2 for opkøb af deres jord med henblik på opførelse af denne motorvej, mens grunde i dette område normalt ikke indbringer mere end 500 ESC pr. m2.

Kan Kommissionen oplyse, om denne motorvejsforlængelse opføres med midler fra EU-budgettet, og i bekræftende fald, hvilke skridt der er taget til at sikre, at pengene ikke anvendes til at betale uforholdsmæssigt høje priser til landbrugerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Barnier

(22. december 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2598/00

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: EF-finansiering af fiskerisektoren i Portugal

På baggrund af:

- svaret på skriftlig forespørgsel E-1525/00(1),

- Revisionsrettens revision af Propesca-programmet i Portugal og gennemførelsen af PESCA-initiativet, hvor Retten i henhold til velinformerede kilder kommer til den konklusion, at EU har trukket over 3,5 mia. escudos tilbage fra Portugal på grund af den langsommelige behandling af ansøgninger om støtte og tildeling af bevillinger,

- fiskerisektorens store betydning for Portugal,

bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Hvad er efter Kommissionens opfattelse årsagerne til den ringe gennemførelse af PESCA-initiativet og af de programmer, der finansieres over FIUF, generelt og navnlig for Portugals vedkommende?

2. Hvilke initiativer tog Kommissionen i tidsrummet 1994-1999, og hvilke agter den at tage for at sikre korrekt gennemførelse af bevillingerne under PESCA- og FIUF-initiativerne fra den foregående finansieringsperiode, navnlig for Portugals vedkommende?

3. Hvilke følger vil denne ringe gennemførelse få for tildelingen af FIUF-bevillinger for den nye finansieringsperiode?

(1) EFT C 89 E af 20.3.2001, s. 49.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. september 2000)

1. Forsinkelser og ringe gennemførelse af fællesskabsinitiativet PESCA og de operationelle programmer, som finansieres gennem Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet (FIUF) skyldes hovedsagelig, og især hvad Portugal angår, den forsinkede offentliggørelse af de nationale gennemførelsesbestemmelser og omstruktureringen af de ansvarlige administrative myndigheder, men også mangelen på personale til forvaltning og opfølgning af de operationelle interventioner på nationalt plan.

2. I forbindelse med fællesskabsstøtteramme II traf Kommissionen visse foranstaltninger for at sikre, at bevillingerne fra PESCA- initiativet og FIUF blev korrekt gennemført i de forskellige medlemsskaber. Hvad Portugal angår, blev der bl.a. i gennemførelsesfasen fremsendt flere advarsler til tilsynsudvalget, og der blev også fremsendt skrivelser, hvori man gjorde de nationale myndigheder opmærksomme på behovet for at indhente forsinkelsen. Som følge heraf blev situationen mere normal i andet kvartal af 1998.

3. De nationale myndigheders bestræbelser på at indhente forsinkelserne gjorde det i slutningen af fællesskabsstøtteramme II-perioden muligt at indgå forpligtelser for de samlede disponible FIUF-bevillinger og opfyldte målsætningen. Dette har derfor ikke fået negativ indvirkning på drøftelserne om FIUF-bevillingen for fællesskabsstøtteramme III-perioden 2000/2006, heller ikke for Portugals vedkommende.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3565/00

af Mauro Nobilia (UEN) til Kommissionen

(17. november 2000)

Om: Sagen ILVA i Taranto Italien

- Den italienske stat vil opgive sin andel i jern- og stålindustrien og sælge ILVA S.p.A. til ILVA laminati piani S.p.A., et selskab, som skal dannes inden for den nærmeste fremtid og bliver ejet af en privat koncern.

- Andre jern- og stålvirksomheder, hvori staten har en andel som f.eks. Gescon 90, Icrot og Sidermontaggi, lukker og bliver solgt til ILVA laminati piani S.p.A. På den måde får dette selskab deres personale og kapital.

- I salgsaftalen vedrørende disse selskaber, hvori staten har en andel, hedder det, at arbejdstagerne først vil blive fyret og sat på en mobilitetsliste for midlertidigt afskedigede arbejdstagere, der venter på ny ansættelse i henhold til lov nr. 223/91, hvorefter de vil blive genansat af ILVA laminati piani S.p.A. efter et år på mobilitetslisterne.

- Denne manøvre betyder for det første, at den italienske socialsikkerhedsinstitution INPS betaler ILVA laminati piani S.p.A. en sum penge for hver arbejdstager, som genansættes (svarende til halvdelen af den resterende mobilitetsbetaling, der ikke er udbetalt til arbejdstageren), og for det andet at selskabet, der ansætter arbejdstageren, ikke skal betale sociale bidrag vedrørende denne i et tidsrum af 36 måneder.

Kan Kommissionen efterprøve:

- om ovenstående er korrekt?

- Kan Kommissionen finde ud af, om fremgangsmåden med at afskedige arbejdstagere, sætte dem på mobilitetslister og derpå genansætte dem, er i modstrid med de italienske love nr. 164/75 og 223/l91 om løngarantifonden og kollektive afskedigelser samt lovgivningen om gennemførelse af fællesskabsdirektiverne om arbejdskraftsoverskud?

- Kan Kommissionen efterprøve, om den mobilitetsprocedure, som ILVA laminati piani S.p.A. anvender, er i strid med Fællesskabets konkurrencebestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(9. januar 2001)

Den sag, det ærede medlem beskriver, vedrører omstruktureringen af virksomhederne ILVA SPA, Gescon 90, Icrot og Sidermontaggi, som gennemføres i overensstemmelse med den gældende italienske lovgivning.

Det må konstateres, at Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998 om ændring af direktiv 77/187/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter(1) og Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser(2), er gennemført korrekt i den nationale lovgivning i alle sammenhænge, der vedrører det konkrete tilfælde. Alle retlige spørgsmål, der ønskes rejst desangående, skal således rejses ved en national domstol.

Under disse omstændigheder er det medlemsstatens ansvar at træffe passende foranstaltninger for at få arbejdsmarkedet til at fungere bedre.

Kommissionen vil orientere sig om den beskrevne sag ud fra et konkurrencemæssigt synspunkt, og den vil i givet fald gå videre med sin undersøgelse i lyset af reglerne om statsstøtte.

(1) EFT L 201 af 17.7.1998.

(2) EFT L 225 af 12.8.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2558/00

af Anneli Hulthén (PSE) til Kommissionen

(28. juli 2000)

Om: Hampproduktion

Hvor meget hamp produceres i dag i Den Europæiske Union, og hvor stor en del heraf anvendes til fremstilling af reb? Ligger Kommissionen inde med oplysninger om, hvad den hamp, som ikke udnyttes til rebproduktion, anvendes til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. oktober 2000)

Kommissionen råder ikke over officielle statistikker over de producerede mængder af hamp. Imidlertid kan det ud fra det antal hektar, som medlemsstaterne har anmeldt, samt de vejledende gennemsnitsudbytter med et vist forbehold anslås, at EF-produktionen af hampefibre er på knap 30 000 tons.

Produktionen af reb fremstillet af hampefibre er meget lille som følge af den store konkurrence fra syntetiske fibre. Nu anvendes hampefibre for det meste i papirindustrien. For tiden undersøges der dog en række nye, specielle afsætningsmarkeder, og nogle er allerede under udvikling, f.eks. i automobilindustrien og i byggesektoren, men der er for øjeblikket kun tale om begrænsede markeder.

Andre dele af planten sælges ligeledes: der er især tale om skæver (et trælignende materiale), som ofte anvendes til strøelse til dyr, og frø, som hyppigt anvendes til fuglefoder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1739/00 af Ioannis Souladakis (PSE) til Rådet. Finansiering af førtiltrædelsesproceduren for Cypern og Malta.



EF-Tidende nr. 113 E af 18/04/2001 s. 0039 - 0039



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1739/00 af Ioannis Souladakis (PSE) til Rådet (5. juni 2000) Om: Finansiering af førtiltrædelsesproceduren for Cypern og Malta Hvilke foranstaltninger agter Rådet at træffe med henblik på at overføre de bevillinger, der er afsat til ansøgerlandene Cypern og Malta, fra budgettets undersektion B4 for bistand til tredjelande til undersektion B7 for førtiltrædelsesstøtte i overensstemmelse med de retningslinjer for 2001-budgettet, som Europa-Parlamentet allerede har vedtaget (punkt 48)? Svar (20. november 2000) Rådet har ved førstebehandlingen af det foreløbige forslag til almindeligt budget for regnskabsåret 2001 fastsat, at disse bevillinger skal opføres under afsnit B7-0 (Førtiltrædelsesstrategi) sammen med de andre budgetposter vedrørende ansøgerlandene. Rådet understreger, at finansieringen af budgetposterne for førtiltrædelsesstrategien for Cypern og Malta efter dets opfattelse stadig henhører under udgiftsområde 4 (Foranstaltninger udadtil) i de finansielle overslag. Rådet (budget) havde lejlighed til at tage dette emne op på samlingen den 20. juli 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3441/00

af Heinz Kindermann (PSE) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Strukturpolitiske foranstaltninger i EU 2000-2006

Den 24.-25. marts 1999 vedtog Det Europæiske Råd i Berlin at bevilge 260 mia. til sturkturpolitiske foranstaltninger i EU i perioden 2000-2006.

Forordningerne om de forskellige fonde blev udstedt af Rådet den 21. juni 1999.

Over strukturfondene finansieres programmer vedrørende den socioøkonomiske udvikling i de 15 medlemsstater. Gennemførelsen heraf skal være præget af øget koncentration i finansiel og geografisk henseende, decentraliseret forvaltning, bedre kontrol og større effektivitet.

Netop på baggrund af sidstnævnte punkt bedes Kommissionen oplyse:

- hvilke støtteforanstaltninger er allerede iværksat?

- på hvilke områder er der endnu ikke sket udbetalinger?

Hvad sidstnævnte spørgsmål angår, bedes Kommissionen i tabelform oplyse:

- hvornår har medlemsstaterne indsendt deres forslag til operationelle programmer?

- i hvilken periode har Kommissionen truffet afgørelse herom?

Er fristen på fem måneder, jf. artikel 15 i den almindelige strukturfondsforordning, blevet overtrådt i forbindelse med Kommissionens afgørelse, og i bekræftende fald hvorfor?

Desuden bedes Kommissionen i tabelform oplyse:

- hvornår har medlemsstaterne indsendt forslag til de pågældende nationale retsakter?

- hvornår har Kommissionen truffet afgørelse herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(15. december 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3000/00

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(20. september 2000)

Om: Fælles standarder for tunneler i EU

De uheld, der i den seneste tid er indtruffet i vejtunnelerne under Mont Blanc mellem Italien og Frankrig og under Krimmler Tauern-passet i Østrig har på europæisk plan rejst det ømtålelige spørgsmål om sikkerhedsbestemmelser og forebyggende foranstaltninger i de forskellige typer tunneler, der er i brug, men reglerne i de berørte lande er tilsyneladende forskellige og uoverensstemmende.

Kan Kommissionen oplyse, om den vil undersøge muligheden af at udarbejde fælles standarder, der kan føre til generelle regler, som kan gøre situationen på området mere ensartet i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(13. november 2000)

Flere internationale organisationer, bl.a. Association mondiale de la route/World Road Association (AIPCR/PIARC) og De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UN-ECE), arbejder aktivt og effektivt på at forbedre sikkerheden i alle tunneller, bl.a. ved udveksling af erfaringer og ved at lave en oversigt over de forskellige teknikker og procedurer. Kommissionen har ingen hensigt om at gentage eller omgøre de igangværende arbejder, ikke mindst fordi lange vejtunneler er alt for forskellige med hensyn til geometri, beliggenhed og alder, til at man kan gå frem på traditionel normativ vis.

Men sikkerheden i de ældste tunneler må med regelmæssige mellemrum vurderes på ny, så man kan udnytte fornyelser og tekniske fremskridt. Anlæggene kan i hvert enkelt tilfælde bedømmes efter fælles kriterier for at forbedre transportsystemets kvalitet og sammenhæng og fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne. Kommissionen vil skaffe sig et middel til harmoniseret vurdering for hele Fællesskabet.

Avanceret teknik til trafikregulering, skiltning og kommunikation mellem bilister og tunneloperatører kræver en høj grad af interoperabilitet, hvad der bl.a. kan omfatte udformning af protokoller, der kan forstås af brugere af alle nationaliteter. Også på dette område gør Fællesskabet en særlig indsats. Der skal nemlig være god sammenhæng mellem sikkerhedsforanstaltningerne i tunnelerne og de generelle applikationer, der benyttes på åbne landevejsstrækninger, så trafikanterne ikke er nødt til at lære specielt om forholdene i tunneler.

Sideløbende hermed organiserer Kommissionen som led i Nedies-projektet (Natural and environmental disaster information exchange system) en tilbagemelding om de civile redningsmyndigheders erfaringer fra indsatser ved alle større ulykker, der i de senere år er sket i tunneler inden for Fællesskabet. Den afsluttende rapport herom bliver tilgængelig på Internettet ligesom alle de andre rapporter med oplysninger om de praktiske erfaringer, der allerede er udsendt (http://nedies.jrc.it/).