SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1369/01

af Gary Titley (PSE) til Kommissionen

(7. maj 2001)

Om: Indkøb af forsvarsmateriel

Kan Kommissionen gøre rede for, hvilke fællesskabsbestemmelser der nøjagtigt findes med hensyn til indkøb af forsvarsmateriel, således som den opfatter dem? Med definitionen for indkøb af forsvarsmateriel forstår jeg ting som uniformer, støvler, adgang til forplejningsfaciliteter osv.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(19. juli 2001)

Offentlige indkøbskontrakter skal uanset om de udbydes inden for forsvarsområdet eller ethvert andet område overholde de fremgangsmåder ved indgåelse af kontrakter, der er omhandlet i direktiverne om

offentlige kontrakter. Der findes for øjeblikket tre direktiver om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige kontrakter gældende for henholdsvis kontrakter om indkøb, bygge- og anlægsarbejder og tjenesteydelser(1). Den 10. maj 2000 forelagde Kommissionen et direktivforslag for Europa-Parlamentet og Rådet om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige indkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter, som samler de foregående tre direktiver i en enkelt tekst(2).

De almindelige retsregler for fremgangsmåderne ved kontraktindgåelse, som går igen i de forskellige direktiver, vedrører regler for offentligt eller begrænset udbud og for udbud efter forhandling (i et nærmere begrænset antal tilfælde) med forudgående offentliggørelse af en bekendtgørelse i EFT. I hvert af direktiverne er der anført et begrænset antal særtilfælde og undtagelser. I forbindelse med det stillede spørgsmål der to kontrakttyper, der bør belyses nærmere: på den ene side kontrakter, som falder ind under EF-traktatens artikel 296 (tidl. artikel 223) og på den anden side kontrakter, der er erklæret hemmelige, eller for hvilke der skal træffes særlige sikkerhedsforanstaltninger, eller hvor der er tale om beskyttelse af en stats væsentlige interesser.

Når kontrakterne falder ind under EF-traktatens artikel 296, er en undtagelse fra de i direktiverne om offentlige kontrakter fastsatte regler for kontraktindgåelse mulig (artikel 3 i direktiv 93/36/EØF om offentlige indkøb og artikel 4 i direktiv 92/50/EØF om tjenesteydelser).

I EF-traktatens artikel 296 står der:

1. Denne traktats bestemmelser er ikke til hinder for følgende regler:

a) ingen medlemsstat er forpligtet til at meddele oplysninger, hvis udbredelse efter dens opfattelse ville stride mod dens væsentlige sikkerhedsinteresser

b) hver medlemsstat kan træffe de foranstaltninger, som den anser for nødvendige til beskyttelse af sine væsentlige sikkerhedsinteresser, og som vedrører fabrikation af eller handel med våben, ammunition og krigsmateriel; disse foranstaltninger må ikke forringe konkurrencevilkårene inden for fællesmarkedet for varer, som ikke er bestemt specielt til militære formål.

2. Rådet fastlægger med enstemmighed på forslag af Kommissionen ændringer til den liste, det har fastlagt den 15. april 1958, over de varer, hvorpå bestemmelserne i stk. 1, litra b), finder anvendelse.

Artikel 296 begrænser ikke Fællesskabets kompetenceområder, eftersom verbalformen kan træffe er anvendt i stk. 1, litra b).

Endvidere er de undtagelsestilfælde, der følger af artikel 296, afgrænset af bestemmelserne i EF-traktatens artikel 298 (tidl. artikel 225). Denne fastsætter, at anvendelsen af artikel 296 ikke må føre til konkurrencefordrejning, og Kommissionen eller en medlemsstat kan henvende sig direkte til Domstolen, hvis de finder, at en anden medlemsstat misbruger de i artikel 296 fastsatte beføjelser.

Domstolen har fortolket anvendelsen af artikel 296 indskrænkende i sin dom af 16. september 1999(3), hvori den henviser til tidligere retspraksis(4). Den mener, at det påhviler den medlemsstat, som ønsker at påberåbe sig de i artikel 296 omhandlede undtagelser, at fremlægge bevis for, at de trufne foranstaltninger er nødvendige til beskyttelse af dens væsentlige sikkerhedsinteresser, og at overholdelse af fællesskabsretten ville bringe disse interesser i fare.

De tre direktiver om offentlige kontrakter (artikel 2, litra b) i direktiv 93/36/EØF om offentlige indkøb, artikel 4, litra b) i direktiv 92/37/EØF om bygge- og anlægsarbejder og artikel 4, stk. 2 i direktiv 92/50/EØF om tjenesteydelser) finder ikke anvendelse på indkøb, bygge- og anlægsarbejder og tjenesteydelser, der er erklæret hemmelige, eller hvis udførelse skal ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger i overensstemmelse med gældende love og administrative bestemmelser i den pågældende medlemsstat, eller når beskyttelsen af væsentlige interesser i denne stat kræver det.

Disse undtagelser fra anvendelsen af direktiverne tager ikke sigte på noget specifikt område eller nogen specifik ordregiver, og det er absolut tænkeligt, at ikke-overholdelse af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige kontrakter, som defineret i direktiverne, i visse, særlige tilfælde er berettiget inden for rammerne af kontrakter om forsvarsmateriel. Men endnu engang, Domstolens fortolkning er indskrænkende, og den ordregiver, som påberåber sig en sådan undtagelse, skal fremlægge bevis for, at det er berettiget.(5).

Hvad angår den type materiel, det ærede medlem henviser til, synes det i første omgang ikke, som om indkøb heraf kan undtages fra bestemmelserne i direktiverne om offentlige kontrakter, hverken i medfør af artikel 296 eller i medfør af undtagelserne fra førnævnte direktiver.

(1) Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb, EFT L 199 af 9.8.1993; Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, EFT L 199 af 9.8.1993; Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, EFT L 209 af 24.7.1992.

(2) EFT C 29 af 30.1.2001.

(3) Sag 414/97 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien.

(4) Dom af 15. maj 1986 Johnston 222/84.

(5) Dom Data Processing af 5. december 1989, sag 3/88.