SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3174/00

af Carlos Coelho (PPE-DE) til Kommissionen

(4. oktober 2000)

Om: Mobilitetsstipendier Socrates/Erasmus

Formålet med Erasmus-programmet er at fremme de studerendes mobilitet ved at give dem mulighed for at gennemføre en del af deres studium i en anden medlemsstat, hvilket samtidig fremmer uddannelsernes europæiske dimension. Tilskyndelse til grænseoverskridende mobilitet mellem de forskellige universiteter bidrager endvidere til en større gennemsigtighed og anerkendelse af eksamensbeviser og kvalifikationer inden for Fællesskabet.

En portugisisk studerende har i et brev forklaret, at han på femte år studerer til civilingeniør på Instituto Superior Técnico (højere teknisk læreanstalt), samt at han indsendte en ansøgning om at deltage i Socrates II/Erasmus-programmet og fik tilladelse til at tage andet semester af studieåret på Danmarks Tekniske Højskole i Lyngby. Til det formål fik han et mobilitetsstudium under Socrates-programmet til en samlet værdi af 1 230, som omfatter rejseudgifter. Da hans ophold i Danmark vil være på mindst fem måneder, og da prisen på en flybillet udgør mindst en tredjedel af ovennævnte stipendium, ser den pågældende studerende sig ikke i stand til at foretage et sådant udlandsophold, medmindre han får tildelt yderligere støtte.

Mener Kommissionen ikke på baggrund heraf, at disse mobilitetsprogrammer dybest set tilgodeser børn af mere velstillede familier?

Eller vil Kommissionen overveje andre former for indirekte støtte, som f.eks. rejse- eller huslejetilskud, etc., som et supplement til Erasmus-stipendiet?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen i øvrigt at vedtage for på europæisk og nationalt plan at fremme hjælpetjenester, som bistår de studerende med at løse deres problemer og i videst muligt omfang begrænse hindringerne for deres mobilitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(26. oktober 2000)

Mobilitetsstipendier til Erasmus-studerende skal være et bidrag til de ekstra omkostninger, der er forbundet med et studieophold i udlandet, såsom rejseudgifter og en eventuel forskel i leveomkostningerne sammenlignet med hjemlandet. Erasmus-stipendiet er ikke et fuldt stipendium og skal derfor ikke dække alle de omkostninger, som en Erasmus-studerende har i den periode, studieopholdet i udlandet varer.

Kommissionen er ikke enig i påstanden, at mobilitet for Erasmus-studerende grundlæggende er beregnet på bedre stillede folks børn. Kommissionen vedtog den 18. januar 2000 en beretning om en undersøgelse af Erasmus-studerendes sociale og økonomiske forhold(1), hvoraf det klart fremgår, at den økonomiske baggrund for Erasmus-studerende på ingen måde adskiller sig fra den økonomiske baggrund for studerende som helhed. Den eksterne endelige evaluering af Socrates I bekræfter dette resultat.

Mobilitetsprogrammet for Erasmus-studerende er en decentraliseret foranstaltning, og det er medlemsstaterne selv, der fastsætter deres politik med hensyn til at give stipendier inden for de brede retningslinjer, som Kommissionen har udstukket. Kommissionen har altid opfordret medlemsstaterne til at tage højde for de studerendes socioøkonomiske baggrund, når de træffer beslutning om stipendiebeløbene. Nogle medlemsstater anvender dette kriterium, andre gør ikke. Medlemsstaterne er også blevet kraftigt opfordret til at supplere Fællesskabets finansiering af Erasmus-studerende, hvad enten det er på nationalt, regionalt eller institutionelt plan. Her er der igen forskel på medlemsstaternes praksis.

Det påhviler de højere læreanstalter, der er involveret i mobilitetsprogrammet for Erasmus-studerende, i samarbejde med deres egne nationale kontorer at yde støtte og hjælp til mobile studerende.

(1) KOM(2000) 4 endelig udg.