ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2269/98

af Karl von Wogau (PPE) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: Skattefritagelse for produkter, som er fremstillet i Malta med henblik paa eksport til Den Europaeiske Union

Er Kommissionen klar over, at virksomheder i Malta af f.eks. britisk oprindelse fremstiller varer, som herefter i henhold til en associeringsaftale mellem Malta og Den Europaeiske Union eksporteres til Den Europaeiske Union?

Malta giver i denne forbindelse disse virksomheder en skattefritagelse paa 100%. Skattefritagelsen er begraenset til produkter, der eksporteres fra Malta til Den Europaeiske Union.

Denne skattefritagelse paa 100% er konkurrenceforvridende i forhold til producenter, der fremstiller varer inden for Den Europaeiske Union. Desuden har Kommissionen fastslaaet, at skattelettelser ligeledes falder ind under stoetteforbuddet.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(15. september 1998)

I kraft af "Industrial Development Act" (lov vedroerende industriel udvikling), der blev vedtaget i 1988 og aendret i 1993 med det formaal at stoette investeringsbestraebelserne i Malta Development Corporation (MDC), bliver eksport-orientede virksomheder tilbudt en raekke skattelettelser, bl.a. indledningsvis 10 aars skattefritagelse for virksomheder, som eksporterer mindst 95% af deres salg.

Denne skattefritagelse gaelder ikke kun for virksomheder fra Faellesskabet, der er etableret paa Malta, men ogsaa for virksomheder fra andre lande, herunder maltesiske, paa betingelse af at MDC giver sin godkendelse. Skattefritagelsen gaelder ikke kun for produkter, der eksporteres til Faellesskabet, men for al eksport. Oprindelsesreglerne skal dog overholdes. Associeringsaftalen mellem Faellesskabet og Malta giver industriprodukter med oprindelse i Malta fri adgang til det faelles marked.

Det skal dog tilfoejes, at Malta, som medlem af Verdenshandelsorganisationen (WTO), skal overholde bestemmelserne i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. Hvis Malta yder subsidier, der kan udlignes i henhold til bestemmelserne i WTO-aftalen, og hvis der til produkter, der eksporteres til Faellesskabet, ydes saadanne subsidier, og dette er til skade for erhvervsgrenen i Faellesskabet, kan denne anmode Kommissionen om at indlede en undersoegelse. I saadanne tilfaelde finder bestemmelserne i faellesskabslovgivningen paa dette omraade anvendelse (Raadets forordning (EF) 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indfoersel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske Faellesskab(1)). Associeringsaftalen mellem Malta og Faellesskabet forhindrer ikke Faellesskabet i at traeffe udligningsforanstaltninger mod import fra Malta, hvis betingelserne i denne forordning er opfyldt.

(1) EFT L 288 af 21.10.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2119/98

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: Ensidige investeringssanktioner mod Burma

Vil Kommissionen goere indsigelse mod en EU-medlemsstat, der traeffer ensidige investeringssanktioner mod Burma?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. oktober 1998)

Kommissionen deler det aerede medlems bekymring for situationen i Burma. EU har truffet en raekke foranstaltninger i saa henseende. Den faelles holdning vedroerende Burma, som skal tages op til fornyet overvejelse inden den 28. oktober 1998, indeholder endnu ikke foranstaltninger svarende til et investeringsforbud.

Med hensyn til eventuelle investeringsforbud fra medlemsstaternes side skal det bemaerkes, at investeringer foretaget af EU-borgere i andre stater eller tredjelande udgoer en kapitalbevaegelse, jf. EF-traktatens artikel 73 B ff. EU-reglerne for kapitalbevaegelser gaelder derfor for investeringer og investeringsforbud. Artikel 73 B forbyder som et generelt princip alle restriktioner for kapitalbevaegelser og betalinger ikke blot mellem medlemsstaterne indbyrdes, men ogsaa mellem medlemsstaterne og tredjelande. Derfor skal medlemsstaterne i princippet sikre, at der er mulighed for fuldstaendig frie kapitalbevaegelser, bl.a. direkte udenlandske investeringer, i forbindelse med ethvert tredjeland, herunder Burma.

Traktaten giver medlemsstaterne mulighed for et begraenset antal undtagelser fra dette generelle princip. Saaledes hedder det i EF-traktatens artikel 73 C, stk. 1, at "bestemmelserne i artikel 73 B beroerer ikke anvendelsen over for tredjelande af restriktioner, der den 31. december 1993 eksisterede i henhold til national lovgivning eller faellesskabslovgivning med hensyn til direkte investeringer, herunder investeringer i fast ejendom, etablering, levering af finansielle ydelser eller vaerdipapirers adgang til kapitalmarkeder". Den 31. december 1993 fandtes der ingen generelle restriktioner i medlemsstaterne for kapitalbevaegelser i forbindelse med Burma, som ville vaere omfattet af denne bestemmelse i traktaten, bortset fra nogle faa sektorbestemte restriktioner (som f.eks. i transport- og fiskerisektoren), som gaelder for alle tredjelande. Artikel 73 G, stk. 2, tillader medlemsstaterne at traeffe ensidige foranstaltninger af alvorlige politiske grunde af hastende karakter, saa laenge Raadet ikke har truffet foranstaltninger paa faellesskabsplan.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2169/98

af Stéphane Buffetaut (I-EDN) til Kommissionen

(3. juli 1998)

Om: Obligatorisk aftapning paa flasker inden for dyrkningsomraadet

I min skriftlige forespoergsel P-1657/98(1) om den risiko, som Kommissionen loeber ved at opmuntre til, at der opstaar skel mellem nord og syd, f.eks. ved initiativer som forslaget om aendring af forordning 823/87(2), melder spoergsmaalet sig om lovligheden af de nationale bestemmelser om obligatorisk aftapning af kvbd i dyrkningsomraadet.

Kommissionen forsvarer i sit svar af 11. juni det standpunkt, som den indtog i sag C388/95, der for oejeblikket behandles af Domstolen, og i sit udkast til aendring af forordning 823/97(3), som paa dristig vis foregriber den dom, som Domstolen forventes at ville afsige; Kommissionen besvarer imidlertid ikke reelt mine spoergsmaal, som jeg nu tillader mig at gentage i en ny formulering:

1. Kan en medlemsstat i henhold til gaeldende faellesskabsret, in casu artikel 34, 85 og 86 i Traktaten om Den Europaeiske Union og Domstolens retspraksis i sag 647/90 "Delhaize Le Lion mod Promalvin", vedtage nationale bestemmelser om obligatorisk aftapning paa flasker af kvbd inden for dyrkningsomraadet?

2. Kan Kommissionens generelle stillingtagen i en aktuel sag om samme emne (sag C388/95) betragtes som gaeldende faellesskabsret, saa laenge Domstolen ikke har taget stilling?

3. Er Kommissionen sig bevidst, at dens nuvaerende standpunkter i allerhoejeste grad bidrager til at uddybe nord/syd-forskellene i EU, ikke mindst i forbindelse med budgetproblemerne paa landbrugsomraadet umiddelbart forud for f.eks. reformen af den faelles markedsordning for vindyrkning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. juli 1998)

1. Kommissionen er af den opfattelse, at i visse tilfaelde er det de nationale bestemmelser, der kraever, at kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader (kvbd) aftappes paa flasker i dyrkningsomraadet, i overensstemmelse med EF-traktaten, og det er netop denne holdning den forfaegter for Domstolen.

2. Kommissionens holdning i en igangvaerende retssag er naturligvis ikke i sig selv gaeldende ret. Den er kun et udtryk for Kommissionens fortolkning af den positivt fastsatte ret.

3. Kommissionen mener ikke, at der er nogen kloeft mellem nord og syd paa dette omraade.

(1) EFT C 31 af 5.2.1999, s. 65.

(2) EFT L 84 af 27.3.1987, s. 59.

(3) EFT C 108 af 7.4.1998, s. 138.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2193/98

af Fernand Herman (PPE) til Kommissionen

(14. juli 1998)

Om: Unionens import af olivenolie fra Tunesien

Er importkontingentet paa 46.000 ton olivenolie fra Tunesien til Det Europaeiske Faellesskab udelukkende forbeholdt Office National de l'Huile, som er en statslig tunesisk organisation?

Hvis dette er tilfaeldet, efter hvilken aftale og hvilket princip udelukkes da de tunesiske producenter af olivenolie fra dette?

Det skal bemaerkes, at Faellesskabet har paalagt salg af olivenolie, der stammer fra tredjelande og saelges paa dets marked, en prohibitiv indfoerselstold; dette gaelder dog ikke for olie, der indgaar i kontingentet. Men kontingentet boer vaere aabent for alle tunesiske producenter og/eller alle europaeiske koebere og ikke kun vaere forbeholdt Office National de l'Huile, den statslige organisation.

Agter Faellesskabet at afskaffe importkontingentsystemet for olivenolie, og i bekraeftende fald hvornaar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. september 1998)

I Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europaeiske Faellesskab og dets medlemsstater paa den ene side og Den Tunesiske Republik paa den anden side(1) er der foruden oprettelsen af et kontingent paa 46 000 tons olivenolie med nedsat toldsats fastsat bestemmelser om konkurrence og andre bestemmelser paa det oekonomiske omraade.

Ifoelge aftalens artikel 37 skal medlemsstaterne og Tunesien saaledes gradvis tilpasse alle statslige monopoler, saaledes at der ved udloebet af det femte aar efter aftalens ikrafttraeden ikke bestaar nogen forskelsbehandling af statsborgere i medlemsstaterne og Tunesien med hensyn til forsynings- og afsaetningsvilkaar. Aftalen traadte i kraft den 1. maj 1998. Office national de l'huile er et af de organer, der er omfattet af artiklen.

Med hensyn til en eventuel afskaffelse af kontingentordningen har Faellesskabet for tiden ingen planer om at aendre ordningen, der for olivenoliens vedkommende afspejler det traditionelle handelsmoenster mellem Faellesskabet og Tunesien.

(1) EFT L 97 af 30.3.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2642/98

af John McCartin (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Koordinering af indsatsen i Sudan

Mener Kommissionen, at der foregaar en koordinering af indsatsen mellem regeringerne i de medlemsstater, der deltager i noedhjaelpen i Sudan, samt at en saadan koordinering kunne forbedre effektiviteten af deres indsats?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(17. september 1998)

Langt stoerstedelen af den humanitaere bistand til ofrene for krig og toerke i Sudan kanaliseres via FN's organisationer og ikke-statslige organisationer (NGO'er), som arbejder under paraplyorganisationen Operation Lifeline Sudan. Denne organisation forestaar koordineringsarbejdet og udgoer ogsaa de retlige rammer.

Der holdes regelmaessigt koordineringsmoeder under organisationens ledelse, baade i Khartum og Nairobi. Nogle af moederne er kun for donorer, herunder medlemsstaterne. Efter Kommissionens opfattelse tjener disse moeder til at sikre en god koordinering mellem de forskellige donorers arbejde.

Mere generelt blev der i 1997 indfoert en ny ordning for informationsudveksling mellem Kommissionen og medlemsstaterne om finansieringsafgoerelser vedroerende humanitaer bistand. Ordningen tilsigter at styrke koordineringsarbejdet ved hjaelp af en 48 - timers udveksling paa Internet af finansieringsafgoerelser og statistiske oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1786/98

af Joaquín Sisó Cruellas (PPE) til Kommissionen

(11. juni 1998)

Om: Verdensmarchen mod udnyttelse af boerns arbejdskraft

Verdensmarchen mod udnyttelse af boerns arbejdskraft, som startede i Manila (Filippinerne) den 17. januar 1998, og som er fortsat til en raekke byer i Asien, Afrika og Latinamerika, vil blive afsluttet i Europa, hvor den paa samme tid vil foelge tre ruter i henholdsvis England, Sverige og Spanien. Det overordnede formaal med marchen er at goere opmaerksom den udnyttelse af boerns arbejdskraft, som ifoelge oplysninger fra ILO beroerer omkring 250 mio boern paa verdensplan, og at goere en indsats for at sikre beskyttelse af boerns grundlaeggende rettigheder samt at tilskynde staterne til at ratificere og overholde de gaeldende aftalebestemmelser og retsakter om uddannelse og boernearbejde.

Med henblik paa sikre opfyldelse af Verdensmarchens maal og at oplyse alle europaeiske borgere om den forfaerdelige situation, som goer sig gaeldende for millioner af boern i verden, bedes Kommissionens besvare foelgende:

Hvilke bidrag har Den Europaeiske Union ydet til Verdensmarchen, og hvilke projekter og programmer agter den at gennemfoere for at rette op paa den nuvaerende situation, hvor millioner af boern i hele verden er ofre for slaveri?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(16. juli 1998)

Kommissionen har ikke ydet stoette til verdensmarchen mod boernearbejde, eftersom den ikke er blevet opfordret hertil. Kommissionen er imidlertid positivt indstillet over for dette initiativ, som har gjort det internationale samfund opmaerksom paa et af vor tids alvorligste problemer.

Kommissionen glaeder sig over, at de foerste droeftelser ved Den Internationale Arbejdskonferences 86. moede, der fandt sted i Genève den 2.-18. juni, har foert til vedtagelsen af konklusioner med henblik paa i 1999 at vedtage en konvention og en henstilling om de vaerste former for boernearbejde.

I aarets foerste halvdel udarbejdede Det Internationale Arbejdsbureau et spoergeskema, der blev sendt til regeringerne i Den Internationale Arbejdsorganisations medlemslande. I forbindelse hermed fremsendte Kommissionen et arbejdsdokument(1) til Raadet og Parlamentet, hvori der redegoeres for de foranstaltninger, som Faellesskabet har vedtaget med henblik paa at bekaempe de mest ekstreme former for boernearbejde.

Kommissionen erindrer desuden om, at Faellesskabet siden 1995 har haft mulighed for at tilbagetraekke GSP-fordelen i form af toldnedsaettelser for varer fra udviklingslande, hvis det paavises, at der forekommer tvangsarbejde for voksne eller boern. Faellesskabet er inden for rammerne af GSP-ordningen begyndt at anvende ansporende foranstaltninger, som bl.a. sigter mod at stoette social- og arbejdsmarkedspolitikken i de lande, som overholder ILO-konventionen om mindstealder for adgang til beskaeftigelse (nr. 138).

(1) SEK(97) 1265 endelig udgave.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3149/98

af Rainer Wieland (PPE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Forslag til direktiv om forbud mod reklame for biler og andre varer

Er det rigtigt, at Kommissionen ifoelge flere pressemeddelelser (f.eks. "Bild am Sonntag" af 19.7.1998) overvejer at forbyde eller begraense reklame for motorkoeretoejer?

I bekraeftende fald, af hvilken art er disse overvejelser, og hvilke skridt agter Kommissionen at tage?

Overvejer Kommissionen ogsaa forbud mod reklame for andre produkter eller tjenesteydelser?

I bekraeftende fald, af hvilken art er disse overvejelser og hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(6. november 1998)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel P-2587/98 fra Otto von Habsburg(1).

(1) Se side 118.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1701/98

af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Attentatforsoeg i Ankara mod formanden for den tyrkiske menneskerettighedsorganisation

Den 12. maj 1998 blev formanden for "Insan Haklari Dernegi" (den tyrkiske menneskerettighedsorganisation), A. Birdal, ramt af skud paa sit kontor i Ankara og blev i en kritisk tilstand overfoert til et hospital i Ankara. Birdal er en af sit lands mest vedholdende forkaempere for de demokratiske friheder, og han har gentagne gange irriteret det tyrkiske establishment med sine holdninger vedroerende menneskerettighedssituationen i Tyrkiet.

Hvad er Kommissionens officielle holdning i denne sag, som med stoerste tydelighed viser, at raedslen og terroren fortsat er fremherskende i Tyrkiet, et land, som oensker tiltraedelse af EU samtidig med, at dets forkaempere for de demokratiske friheder udsaettes for brutal overlast og endda er i fare for at miste livet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(19. juni 1998)

Kommissionen har med bestyrtelse modtaget meddelelsen om det attentat, som Akin Birdal den 12. maj 1998 blev offer for, og den fordoemmer denne gemene handling. Kommissionen kan fuldt og helt tilslutte sig den erklaering, som formandskabet paa Den Europaeiske Unions vegne afgav den 13. maj 1998 om denne begivenhed.

For saa vidt angaar forbindelserne mellem Faellesskabet og Tyrkiet generelt betragtet, erindrede Det Europaeiske Raad paa moedet i Luxembourg i december 1997 om, at styrkelsen af baandene mellem Tyrkiet og Faellesskabet bl.a. er betinget af en viderefoerelse af de politiske reformer, Tyrkiet har indledt, herunder en tilpasning af normer og praksis paa menneskerettighedsomraadet til gaeldende ret i Faellesskabet, og det samme gaelder respekten for mindretallene og sikringen af deres rettigheder.

Kommissionen vil fortsat over for dens tyrkiske samtalepartnere give udtryk for Den Europaeiske Unions bekymringer i forbindelse med disse spoergsmaal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1679/98

af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Phare-midlernes anvendelse i Litauen

Uddannelsessamarbejdet er en af de vigtigste samarbejdsformer paa graesrodsplan mellem EU og de lande, som soeger om medlemskab af EU.

Kan Kommissionen oplyse, hvor meget og hvor stor en del af de midler, der er blevet afsat til Litauen, i 1997 er blevet anvendt til dette formaal?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1366/98

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(7. maj 1998)

Om: Forskningsinitiativet for nulemissioner

Instituttet for forskningsinitiativet for nulemissioner (ZERI) har til formaal at udforme virksomhedsstrategier og industripolitikker, der bygger paa princippet om en baeredygtig social og oekonomisk udvikling.

Hvilke programmer gennemfoerer Kommissionen allerede paa dette omraade, og hvor overlapper de med ZERI-instituttets arbejde?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1361/98

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(27. april 1998)

Om: Afgift paa forsikringspraemier i Det Forenede Kongerige

Forhoejelse af afgifter paa forsikringspraemier i Det Forenede Kongerige gennem finansloven af 1997 foraarsager en alvorlig konkurrenceforvridning og er tilsyneladende i modstrid med EU-lovgivningen, eftersom bilforsikringer og foerende virksomheder inden for elsektoren forskelsbehandles med hensyn til afgifter.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller agter den at traeffe for at sikre, at de britiske myndigheder overholder det forbudte mod selektiv forhoejelse af afgifter paa forsikringspraemier, som er indeholdt i artikel 33 i 6. EF-direktiv, og agter Kommissionen paa grundlag af disse foranstaltninger at reagere paa de klager, der er indbragt fra forskellige kredse inden for den britiske industri i perioden juni-december 1996?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(8. juni 1998)

Kommissionen har faaet klager over de forhoejede afgifter paa forsikringspraemier, der opkraeves af rejseagenter og foerende detailforhandlere af elektriske artikler. Kommissionen har vaeret i kontakt med de britiske myndigheder og er stadig ved at vurdere om selektive forsikringsafgifter er forenelige med EF-traktatens artikel 92.

Hvad angaar spoergsmaalet om, hvorvidt forsikringsafgiften er forenelig med Raadets sjette direktiv 77/388/EOEF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(1) - skal det naevnes, at denne afgift ikke synes at vaere en afgift af den art, der er forbudt ved artikel 33. Denne bestemmelse tillader nemlig udtrykkelig medlemsstaterne at indfoere eller opretholde forsikringsafgifter.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2380/98

af Ernesto Caccavale (UPE) til Kommissionen

(27. juli 1998)

Om: Alvorlige overtraedelser som foelge af en vilkaarlig forlaengelse af forundersoegelsesperioden

Der er blevet afsloeret alvorlige uregelmaessigheder vedroerende den vilkaarlige metode til beregning af varigheden af den offentlige anklagers forundersoegelser i forbindelse med forundersoegelserne i den sag, der behandles af den offentlige anklager i Avellino (Italien) med henblik paa at konstatere aarsagerne til Enrica Romanos doed. Disse overtraedelser bestod i gentagne anmodninger om henlaeggelse af sagen (helt op til 71 bilag), som i sidste ende foerte til spild af tid, som i stedet kunne have vaeret brugt til at foretage yderligere undersoegelser.

Udoevelsen af denne befoejelse til at skoenne har saaledes gjort de beroerte parter urimelig og uacceptabel skade. Den alt for lange sagsbehandling har saaledes kraenket deres grundlaeggende ret til forsvar, som er stadfaestet i samtlige medlemsstaters internationale traktater, forfatninger og forfatningsretlig praecedens.

Herudover maa dette anses for at vaere en direkte overtraedelse af artikel 6 i Den Europaeiske Menneskerettighedskonvention, hvori det stadfaestes, at enhver rettergang boer finde sted inden "en rimelig frist". De tidsfrister, der er fastlagt af domstolen for forsvarets forberedelse af sagen, boer aldrig foere til, at de kraenkede parter afskaeres eller forhindres i at faa en effektiv beskyttelse.

Kan Kommissionen oplyse,

1. hvordan den agter at undersoege, om ovennaevnte kraenkelser af retten til en rettergang inden en rimelig frist har fundet sted?

2. hvilke initiativer den agter at tage for at forhindre, at den offentlige anklagemyndighed vilkaarligt anvender fuldstaendig arbitraere befoejelser i loebet af en straffesag, som foerer til uacceptable kraenkelser af de grundlaeggende menneskerettigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(14. september 1998)

Kommissionen laegger den allerstoerste vaegt paa overholdelsen af menneskerettighederne overalt i verden. Traktaterne giver imidlertid ikke Kommissionen generelle befoejelser til at beskytte de grundlaeggende rettigheder. I denne forbindelse har Kommissionen kun befoejelser vedroerende haandhaevelsen af EF-retten, der selv bygger paa overholdelsen af de grundlaeggende rettigheder.

Hvad angaar den sag der traekkes frem af det aerede medlem, skal Kommissionen henlede opmaerksomheden paa at kravet om overholdelse af menneskerettighederne og de grundlaeggende rettigheder i medlemsstaterne i vid udstraekning imoedekommes ved hjaelp af interne klageinstanser for saa vidt angaar indenlandske forhold, og ved hjaelp af ordninger der bygger paa Europaraadets konvention om beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlaeggende rettigheder, for saa vidt angaar udenlandske forhold.