SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2778/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Manglende bevarelse af eksisterende arbejdspladser i en subventioneret enhed, der ejes af pastafabrikken MISKO A/S

Pastafabrikken MISKO A/S, som er et datterselskab af den italienske virksomhed Barilla, er blevet subventioneret, jf. den græske udviklingslov 1892/90, med henblik på oprettelse af en ny produktionsenhed i Thiva. Betingelsen hvorfor var, at de eksisterende 275 faste arbejdspladser blev bevaret. Inden færdiggørelsen af den ny enhed, lukkede virksomheden sin pastafabrik i Patras og tvang medarbejderne til enten at sige op eller til at flytte til andre af virksomhedens enheder. De medarbejdere, der gik med til at flytte, fik ikke oplyst hvor og hvornår de skulle påbegynde deres arbejde, dettes art og lønnens størrelse. De fik heller ikke oplysning om dækning af flytteudgifter, eller hvor de skulle arbejde i tiden mellem lukningen af fabrikken i Patras den 10. september 1999 og åbningen af den nye enhed i Thiva.

Da virksomhedens beslutning om at lukke fabrikken i Patras er i modstrid med dens forpligtelse til at bevare de eksisterende arbejdspladser, og da beslutningen blev truffet uden forudgående forhandling med arbejdstagerne, hvilket er obligatorisk i henhold til direktiv 94/45/EF(1), bedes Kommissionen give følgende oplysninger:

1. Vil den føre kontrol med subventioneringen af virksomhedens nye enhed og dennes opfyldelse af pligten til at bevare de eksisterende arbejdspladser?

2. Vil den undersøge, om bestemmelserne i direktiv 94/45/EF om obligatorisk informering og høring af arbejdstagerne er blevet overholdt, og hvorvidt fagforeningerne i MISKO er repræsenteret i det europæiske samarbejdsråd, der er nedsat af MISKO's moderselskab Barilla?

(1) EFT L 254 af 30.9.1994, s. 64.

Samlet supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-2778/99 og E-2779/99

(23. februar 2001)

I Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne(1) fastsættes det, at den centrale ledelse for fællesskabsvirksomheden eller fællesskabskoncernen har ansvaret for at skabe de vilkår og tilvejebringe de midler, der er nødvendige for nedsættelse af et europæisk samarbejdsudvalg eller indførelse af en tværnational procedure til information og høring af arbejdstagerne, enten på eget initiativ eller på skriftlig anmodning fra mindst 100 arbejdstagere fra mindst to forskellige medlemsstater.

Det vil sige, at direktivet ikke foreskriver, at disse mekanismer automatisk skal oprettes, men er begrænset til at give arbejdstagerne ret til at kræve dem oprettet.

Efter en første skriftlig anmodning nedsættes der et særligt forhandlingsorgan bestående af repræsentanter for arbejdstagerne fra samtlige koncernens virksomheder og bedrifter. Repræsentanterne vælges eller udpeges i overensstemmelse med visse kriterier for geografisk fordeling og proportionel repræsentation i forhold til antallet af arbejdstagere, der er beskæftiget i hver enkelt medlemsstat.

Det særlige forhandlingsorgan har til hovedopgave at forhandle om og indgå en aftale med den centrale ledelse om betingelserne for oprettelse af det europæiske samarbejdsudvalg, fastlæggelse af dets virkefelt og retningslinjerne for en alternativ procedure til information og høring af arbejdstagerne.

Ifølge de oplysninger, der er indgået til Kommissionen, ser det ud til, at der for Barillas vedkommende endnu ikke findes et europæisk samarbejdsudvalg. Der er kun igangsat forhandlinger, som efter alt at dømme snart udmunder i undertegnelsen af en aftale.

For så vidt angår kollektive afskedigelser og arbejdstagernes erhvervede rettigheder i tilfælde af virksomhedsoverførsler som omhandlet i Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser(2), og Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter(3), som ændret ved Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998(4), skal det endvidere bemærkes, at det i den foreliggende sag er den nationale lov om gennemførelse af fællesskabsbestemmelserne, der er gældende.

Den Europæiske Socialfond (ESF) er villig til at undersøge spørgsmålet om medfinansiering af omfattende foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af arbejdsløshed, især i forbindelse med virksomheder, der er under omstrukturering. Det kan gøres inden for rammerne af de operationelle programmer i forbindelse med den 3. fællesskabsstøtteramme for Grækenland, som for øjeblikket er under forberedelse, navnlig det operationelle program, der har titlen Beskæftigelsesfremme og efteruddannelse. I et sådant tilfælde ville de græske myndigheder skulle udarbejde og forelægge en integreret plan i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1262/1999 af 21. juni 1999 om Den Europæiske Socialfond(5) og i overensstemmelse med reglerne for statsstøtte.

(1) EFT L 254 af 30.9.1994.

(2) EFT L 225 af 12.8.1998.

(3) EFT L 61 af 5.3.1977.

(4) EFT L 201 af 17.7.1998.

(5) EFT L 161 af 26.6.1999.