ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1071/98 af Iñigo MÉNDEZ DE VIGO til Kommissionen. Oprettelse af en komité for sjældne lægemidler



EF-Tidende nr. C 050 af 22/02/1999 s. 0008



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1071/98 af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (6. april 1998) Om: Oprettelse af en komité for sjaeldne laegemidler Et af de vigtige spoergsmaal er sjaeldne sygdomme. Har Kommissionen ikke taenkt paa det nyttige i at oprette en uafhaengig komité for sjaeldne laegemidler? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (11. juni 1998) Det forventes at Kommissionen i loebet af ganske kort tid vil tilstille Europa-Parlamentet og Raadet et forslag til forordning om sjaeldne laegemidler. I henhold til dette forslag kan man imoedese nedsaettelsen af en komité for sjaeldne laegemidler; denne vil blandt andre opgaver komme til at beskaeftige sig med gennemgangen af anmodninger om, at bestemte laegemidler udpeges som sjaeldne laegemidler, ligesom den skal raadgive Kommissionen med hensyn til udarbejdelse og videreudvikling af en politik for sjaeldne laegemidler til brug for Faellesskabet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1991/98

af Soeren Wibe (PSE) til Kommissionen

(30. juni 1998)

Om: Serien "Iskrigen"

Kommissionen har udgivet et serietidsskrift ved navn "Krigen om jordbaerisen" paa de officielle sprog. Materialet er beregnet til boern. I form af et eventyr berettes der om fordelene ved EU og OEMU. Et Europa uden EU beskrives som et kontinent med (jordbaeris)krig, haard graensekontrol og uden solidaritet. EU og OEMU er derimod fred, solidaritet, faellesskab og alt andet godt. Kort sagt: det er et virkeligt eventyr, som her fortaelles for Europas boern.

Er dette ikke indoktrinering af boern? Er det ikke uforsvarligt at give Europas boern dette alt for paene og falske billede af EU? Boer vi ikke forsoege at opdrage den unge generation til kritisk taenkende borgere i stedet for som i denne publikation at forsoege at paavirke boern i en bestemt politisk retning, nemlig tanken om et foederalt Europa? Kan den europaeiske historie ikke laere os noget i saa henseende?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(11. september 1998)

Det tidsskrift, som det aerede medlem henviser til, henvender sig til unge, og er derfor holdt i et jordnaert sprog. Tidsskriftet omhandler vaerdier som fred og demokrati, der lige fra foerste faerd har ligget til grund for opbygningen af EU. Tidsskriftet goer sig ikke til talsmand for nogen specifik model (foederal eller andet) for udviklingen inden for EU, men paapeger, at samarbejde er at foretraekke frem for vaebnede konflikter og toldproblemer landene imellem, og goer i oevrigt ogsaa opmaerksom paa (s. 26), at det i denne henseende er noedvendigt med kompromiser mellem medlemsstaterne, idet det drejer sig om et samarbejde mellem uafhaengige stater.

Kommissionen mener ikke, at den gaar ud over sine befoejelser og goer sig skyldig i politisk indoktrinering ved at informere de unge om de principper, EU bygger paa.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1272/98

af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Jobtest

Jobtests er ved at blive mere og mere udbredt ved ansaettelser paa europaeiske virksomheder. Det gaelder baade psykologiske tests, DNA-tests og astrologiske tests. Der er en meget varierende grad af beskyttelse af arbejdstagerne paa dette omraade i medlemsstaterne. De mange multinationale virksomheder i Europa aktualiserer behovet for et faellesskabsinitiativ.

1. Kommissionen har netop afsluttet en undersoegelse om regulering af databeskyttelse og jobtests i medlemslandene. Hvad er konklusionen paa denne undersoegelse?

2. Hvad er Kommissionens videre planer med undersoegelsen?

3. Mener Kommissionen, at der er behov for bindende lovgivning paa omraadet?

Svar afgivet af Pádraig Flynn paa vegne af Kommissionen

(3. juli 1998)

Kommissionen er bekendt med, at der anvendes jobtests paa arbejdspladsen. Det kan indebaere, at der sker en blotlaegning af personlige oplysninger med vidtraekkende konsekvenser for den ansattes fremtid til foelge.

Kommissionen analyserer for oejeblikket medlemsstaternes lovgivning vedroerende hemmeligholdelsen af den ansattes personlige data. Paa grundlag af denne analyse vil Kommissionen tage stilling til, hvilke foranstaltninger der skal traeffes med hensyn til databeskyttelse for ansatte.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1596/98

af Allan Macartney (ARE) til Kommissionen

(25. maj 1998)

Om: Beskyttelse af Karen-stammen

Har Faellesskabet truffet eksterne foranstaltninger for at fremme beskyttelsen af flygtninge fra Karen-stammen, som soeger tilflugt i Thailand?

Planlaegger Kommissionen en intervention fra Faellesskabets side og navnlig ECHO for at forhindre, at guerillastyrker, som passerer graensen fra Burma, misbruger stammens menneskerettigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(22. juni 1998)

Kommissionen har ved flere lejligheder henvendt sig til den thailandske regering og til det nationale sikkerhedsraad og anmodet dem om at yde bedre beskyttelse for de 110 000 flygtninge, der lever i flygtningelejre paa graensen mellem Burma og Thailand. Det er nemlig de thailandske sikkerhedsstyrker, der har enemandat til at varetage sikkerheden ved den thailandske graense og beskytte flygtninge, der soeger tilflugt paa thailandsk jord, mod guerillaangreb fra den anden side af graensen.

FN's Hoejkommissariat for flygtninge (UNHCR), som har et ikke-militaert almindeligt mandat til at beskytte flygtninge mod kraenkelser af menneskerettighederne, har endnu ikke faaet et permanent mandat i graenseomraadet, men det vil snart faa tilladelse til at vaere permanent repraesenteret i omraadet. Men UNHCR's mandat omfatter ikke militaer beskyttelse mod guerillaangreb fra den anden side af graensen. Dette hoerer fortsat ind under de thailandske sikkerhedsstyrkers befoejelser.

Derfor planlaegger Kommissionen ikke interventioner fra Faellesskabets side af den art, som det aerede medlem hentyder til.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2518/98

af Maartje van Putten (PSE) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Mulige kraenkelser af menneskerettighederne i Uganda

1. Er Kommissionen bekendt med begivenhederne i Kichwamba, Uganda, hvor 50 studenter ifoelge styret i Uganda den 8. juni 1998 blev braendt levende af rebeller?

2. Raader Kommissionen over oplysninger om sandhedsvaerdien af disse oplysninger, eftersom andre kilder oplyser, at oejenvidner beretter, at det ikke var rebellerne, men regeringstropper, der myrdede studenterne, idet aggressionerne navnlig synes at gaa i retning af den etniske Baganda-gruppe? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i bekraeftende fald traeffe paa baggrund af disse oplysninger? Har Kommissionen i benaegtende fald til hensigt at undersoege disse begivenheder naermere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(15. september 1998)

1. Kommissionen er underrettet om begivenhederne i Kabarole-distriktet, hvor omkring 80 personer, hvoraf de fleste var studerende, blev draebt, da en bygning tilhoerende Kichwamba National Technical Institute braendte fuldstaendigt ned, en brand, der var paasat af rebellerne. Desuden blev omkring 100 studerende foert bort. Det boer bemaerkes, at de studerende, der blev ofre for dette angreb, kom fra forskellige regioner i Uganda, og at de ikke alene tilhoerte den etniske Baganda-gruppe.

2. Ud fra de oplysninger, der er naaet frem til Kommissionen, bl.a. fra en raekke droeftelser mellem ledende diplomater fra EU-medlemsstaterne, der goer tjeneste i Kampala, er der ikke fremkommet noget afgoerende bevis for den antagelse, at Ugandas vaebnede styrker skulle have vaeret aktivt inddraget i denne begivenhed. Af de forhaandenvaerende vidnesbyrd fremgaar det helt klart, at det var grupper af rebeller, der var ansvarlige for drabene og bortfoerelserne.

Det er dog rigtigt, at den lokale kommando under Ugandas vaebnede styrker ikke havde taget de noedvendige forholdsregler for at beskytte ofrene mod rebellernes angreb. Siden da har haerchefen idoemt officererne ved den lokale kommando en raekke sanktioner, og den officer, der havde kommandoen, bliver stillet for en militaerdomstol.

Under disse omstaendigheder og paa grundlag af de til raadighed staaende oplysninger finder Kommissionen ikke, at der er behov for yderligere undersoegelser af denne tildragelse, og den agter derfor ikke at gennemfoere saadanne undersoegelser.

Kommissionen vil imidlertid fortsat foelge begivenhederne i dette omraade, ligesom den vil viderefoere den loebende dialog med Ugandas regering med det formaal at forbedre den sikkerhedsmaessige situation i landet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2188/98

af Astrid Thors (ELDR) til Kommissionen

(7. juli 1998)

Om: Undervisning paa finsk i de aeldste klasser i Luxembourg

De finske EU-tjenestemaends boern i Luxembourg bliver ikke undervist paa finsk i overskolen paa Europaskolerne. Det er indlysende, at det haemmer indlaeringen, da eleverne bliver noedt til at deltage i undervisningen paa dette skoletrin paa et andet sprog end deres modersmaal. De finske boern er de eneste blandt EU-tjenestemaends boern, der befinder sig i denne ufordelagtige situation?

Hvad agter Kommissionen at goere for at rette op paa denne situation?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(22. juli 1998)

Europaskolernes OEverste Raad, som er et mellemstatsligt organ, der bestaar af ministeren eller ministrene fra hver medlemsstat med ansvar for uddannelsesomraadet og (eller) for det kulturelle samarbejde med udlandet og af en repraesentant fra Kommissionen, er som det eneste kompetent til at fastlaegge disse skolers studieordning og organisation.

I forbindelse med Finlands tiltraedelse af Faellesskabet traf Det OEverste Raad beslutning om oprettelse af den finske afdeling paa Europaskolen i Luxembourg. Paa samme maade som ved de tidligere udvidelser besluttede man at lade opbygningen af afdelingen ske over flere aar, efterhaanden som der kom elever til skolen, og under hensyntagen til, at det er noedvendigt at sikre den bedst mulige udnyttelse af de menneskelige og oekonomiske ressourcer, der er til raadighed.

Boernehaveklasserne og grundtrinnet i afdelingen, som blev oprettede i september 1995, udvides loebende og omfatter i oejeblikket 69 finske elever. Klasserne paa overbygningen vil blive etableret gradvist i de kommende aar, naar antallet af elever paa disse klassetrin er tilstraekkeligt stort til at oprette nye klasser og ansaette nye laerere.

Det begraensede antal finske elever, der i oejeblikket foelger undervisningen paa overbygningen (11 i alt), har endnu ikke gjort det muligt at oprette en klasse for hvert af de 7 klassetrin paa overbygningen. Disse elever er i oejeblikket indskrevet i den engelske afdeling og foelger timer, hvor de undervises i finsk som modersmaal, eftersom engelsk anses for at vaere deres andet sprog.

Hvad angaar den frygt, som det aerede medlem giver udtryk for med hensyn til elevernes vanskeligheder med at foelge skolegangen paa et andet sprog end deres modersmaal, skal det understreges, at de 11 finske elever, som er i denne situation paa skolen i Luxembourg, og som netop har afsluttet skoleaaret, alle har kunnet foelge undervisningen, og at ingen har opnaaet utilstraekkelige resultater.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1927/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(18. juni 1998)

Om: Sagen Morabito i Italien

Den 5. oktober 1995 blev den 40-aarige Domenico Morabito myrdet i en politibil, som han befandt sig i efter at vaere blevet arresteret faa minutter forinden. Nu naesten tre aar efter er det stadig ikke lykkedes at finde frem til morderne, og der er heller ikke blevet tilkendt nogen form for erstatning til Domenico Morabitos enke og efterladte boern.

Tvaert imod har afdoedes fader, Giuseppe Morabito, vaeret igennem tre retssager paa grundlag af de selvsamme forbrydelser, som han er blevet sigtet for at have begaaet efter vidneudsagn fra angrende kriminelle, selv om carabinierekorpsets egne undersoegelser har afvist vaerdien af disse vidneudsagn.

1. Finder Kommissionen ikke, at Morabito-sagen er i modstrid med den europaeiske menneskerettighedskonvention?

2. Finder Kommissionen ikke, at der er grund til at indbringe sagen for Menneskerettighedsdomstolen?

3. I hvor mange og hvilke sager har Menneskerettighedsdomstolen doemt Italien?

4. Er der ikke grund til en paatale af Italien paa grund af de domme, som Menneskerettighedsdomstolen har afsagt?

5. Hvad er Kommissionens samlede opfattelse af sagen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(10. juli 1998)

1. Kommissionen har ikke kompetence til at undersoege klager over medlemsstaters eventuelle overtraedelse af den europaeiske menneskerettighedskonvention, naar det drejer sig om lovgivning eller nationale myndigheders handlinger inden for et omraade, der ikke hoerer under faellesskabsrettens anvendelsesomraade.

2. Det er ikke Kommissionens opgave at give Menneskerettighedsdomstolen meddelelse om eventuelle overtraedelser af den europaeiske menneskerettighedskonvention.

3. Oplysninger om sager, hvori Italien er blevet doemt af Menneskerettighedsdomstolen, skal indhentes fra domstolen.

4. Kommissionen laegger stor vaegt paa, at menneskerettighederne overholdes overalt i verden. Traktaterne giver imidlertid ikke EU almindelig kompetence til at sikre overholdelsen heraf. EU har kun kompetence, hvor det drejer sig om anvendelse af faellesskabsretten, der er baseret paa overholdelsen af de grundlaeggende rettigheder. Kommissionen er saaledes af den opfattelse, at den ville overskride sine befoejelser, hvis den over for de italienske myndigheder bragte de domme paa tale, som Menneskerettighedsdomstolen har afsagt.

5. Kommissionen beklager de omstaendigheder, som det aerede medlem henviser til, men er ikke i stand til at give en generel vurdering af den paagaeldende sag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1611/98

af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen

(25. maj 1998)

Om: Brugen af plantebeskyttelsesmidlet lindan

Kommissionen bedes i forlaengelse af svarene paa mine skriftlige forespoergsler P-0860/95(1) og E-2008/95(2) goere rede for situationen med hensyn til forhandlingerne om POP-protokollen i FN's OEkonomiske Kommission for Europa, saerlig for saa vidt angaar den fremtidige kontrol med hexachlorcyclohexan (HCH), som plantebeskyttelsesmidlet lindan udvindes af. Vil brugen af HCH blive fuldstaendig forbudt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(6. juli 1998)

Strategi-arbejdsgruppen, oprettet inden for rammerne af ECE-konventionen om graenseoverskridende forurening over store afstande (CLRTAP), afsluttede protokollen om persistente organiske miljoegifte (POP) i februar 1998. Protokollen blev fremlagt til undertegnelse ved ministerkonferencen "Miljoe for Europa" i AArhus (Danmark), den 23.-25. juni 1998. Faellesskabet undertegnede protokollen ved denne lejlighed.

Hexachlorcyclohexan (HCH) er underkastet brugsrestiktioner i medfoer af protokollen, men ikke totalt forbud. I henhold til protokollens bilag II er teknisk HCH (dvs. HCH-blandede isomerer) begraenset til brug som hjaelpestof ved fremstilling af kemiske produkter, mens produkter, hvor mindst 99 % af HCH-isomererne er i gamma-form (dvs. lindan), er begraenset til: froebehandling; jordbehandlingmidler, som umiddelbart efter sproejtning inkorporeres i jordens oeverste lag; professionel behandling og industriel behandling af toemmer og traestammer; insektbekaempelse til gavn for folkesundheden og veterinaersundheden; ikke-luftformige anvendelser paa traestiklinger, begraenset anvendelse paa graesplaner samt indendoers og udendoers brug i koekken- og prydhaver; indendoers brug i industrien og hjemmet.

Disse tilladte anvendelser blev medtaget i protokollen efter anmodning fra flere tredjelande, der er parter i konventionen. Alle de begraensede anvendelser af lindan vil imidlertid blive taget op til vurdering i medfoer af protokollen senest to aar efter dens ikrafttraeden.

Lindan tages ogsaa op til fornyet vurdering inden for rammerne af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3600/92 af 11. december 1992 om de naermere bestemmelser for ivaerksaettelsen af foerste fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EOEF om markedsfoering af plantebeskyttelsesmidler(3). I denne proces vil der blive taget hensyn til eventuelle restriktioner, som ratificeres af Faellesskabet i internationale konventioner, som f.eks. POP-protokollen.

(1) EFT C 179 af 13.7.1995, s. 57.

(2) EFT C 9 af 15.1.1996, s. 12.

(3) EFT L 366 af 15.12.1992.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1342/98

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: EURO 1999

Det anfoeres paa side 110 i Kommissionens rapport fra den 25. marts 1998 om konvergenssituationen og de dertil knyttede anbefalinger i forbindelse med overgangen til OEMU's tredje fase, at der under betegnelsen stock-flows samles en raekke faktorer, der ikke angaar det offentlige underskud, og som paavirker nedbringelsen af den offentlige bruttogaeld. Det drejer sig om udsving i nettobeloebet for indgaaende aktiver, udsving i gaeld indfriet i fremmed valuta samt et antal statistiske justeringer.

Kan Kommissionen praecisere, hvile statistiske justeringer det drejer sig om?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(3. juni 1998)

Det offentlige underskud udgoer det vigtigste element til belysning af aendringer i den offentlige gaeld. Paa grund af underskuddets (statens nettofinansieringsbehov) og gaeldens (statens konsoliderede bruttogaeld i nominel vaerdi) specifikke definitioner og paa grund af tekniske specifikationer er der imidlertid andre faktorer, der har indflydelse paa gaeldsniveauet. Det drejer sig om aendringer i beholdningen af finansielle aktiver, i gaeld indfriet i fremmed valuta samt andre statistiske justeringer.

De andre statistiske justeringer omfatter justeringer af vaerdien af indeksregulerede obligationer samt justeringer af vurderingen af obligationer og kortfristede gaeldsbeviser i tilfaelde af forskelle mellem emissionskursen og den nominelle vaerdi. Justeringer anvendes ogsaa i forbindelse med handelskreditter og kortfristede kommercielle laan, da disse transaktioner ikke er indbefattet i gaelden, men alligevel paavirker underskuddet.

Disse justeringer kan aendre gaeldsniveauet i enten positiv eller negativ retning. Det drejer sig imidlertid om smaa beloeb, og de er saedvanligvis paa mindre end 1 % af bruttonationalproduktet (BNP).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1827/98

af Karl-Heinz Florenz (PPE) til Kommissionen

(12. juni 1998)

Om: Kommunalt pvc-forbud i Tyskland

Gennem laengere tid har en raekke tyske kommuner boykottet produkter, som indeholder polyvinylchlorid. Pvc benyttes paa grund af sin alsidige anvendelsesmulighed navnlig i byggetilbehoersdele. Anvendelsen inden for byggesektoren udgoer over 50 % af Faellesskabets pvc-marked.

De tyske kommuner kraever nu, at der ikke laengere anskaffes pvc-holdige produkter. Ved tildeling af offentlige kontrakter, dvs. navnlig ved udbud vedroerende byggekontraker skal kontrakten kun tildeles, hvis der anvendes pvc-frie produkter. I praksis kan dette udmunde i et "kommunalt forbud" mod pvc-holdige produkter.

Hvordan bedoemmer Kommissionen denne fremgangsmaade juridisk, navnlig under hensyntagen til bestemmelserne i traktaten om fri bevaegelighed for varer, til statsstoette og den offentlige udbudslovgivning, og hvilke foranstaltninger vil Kommissionen traeffe for at imoedegaa den skildrede fremgangsmaade?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti paa skriftlige forespoergsler E-1826/98 og E-1827/98

(31. juli 1998)

Kommissionen skal hermed underrette det aerede medlem om, at den for nylig har modtaget en klage fra en virksomhed vedroerende en politik, som en lang raekke af kommunerne har lagt sig fast paa, og som gaar ud paa at give deres tjenestegrene instrukser om ikke laengere at koebe produkter, der indeholder PVC, og kun at tildele byggekontrakter, hvis de produkter, der benyttes, ikke indeholder PVC.

Kommissionen er i oejeblikket i gang med at undersoege denne klage i relation til EF-traktatens bestemmelser om frie varebevaegelser, ligesom den ogsaa undersoeger klagen i relation til EF-bestemmelserne om offentlige indkoeb. Kommissionen vil hurtigst muligt informere det aerede medlem direkte om resultatet af denne undersoegelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1357/98

af Allan Macartney (ARE) til Kommissionen

(7. maj 1998)

Om: Fiskemel

Kan Kommissionen bekraefte, at fiskemel er klassificeret som en kilde til animalsk protein, og oplyse, hvordan denne klassifikation er underopdelt?

I betragtning af at det britiske ministerium for landbrug, fiskeri og ernaering har betegnet fiskemel som risikofrit, kan Kommissionen da redegoere for, hvorfor der er forbud mod at anvende fiskemel i foder til droevtyggere? Regner Kommissionen med en yderligere udvidelse af dette forbud?

Har Kommissionen overvejet virkningerne af forbuddet og af en udvidelse for fiskemelsindustrien? Hvilke undersoegelser har Kommissionen foretaget for det foerste for at paavise en eventuel risiko og for det andet for at fastslaa virkningen for fiskemelsindustrien og industrier i tilknytning hertil?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. juni 1998)

Ifoelge artikel 2 i direktiv 92/118/EOEF(1) defineres fiskemel som et forarbejdet animalsk protein til foderbrug. I direktivets kapitel 6 er der fastsat regler for handel med og import af dette produkt.

Beslutning 94/381/EF(2) forbyder fodring af droevtyggere med protein fra pattedyrvaev. Derfor kan fiskemel for oejeblikket anvendes i droevtyggerfoder.

Efter den internationale videnskabelige konference om dyremel i Bruxelles den 1. og 2. juli 1997, som var tilrettelagt af Parlamentet og Kommissionen under Det Videnskabelige Styringsudvalgs auspicier, igangsatte Kommissionen en offentlig hoering den 14. november 1997 om EF's fremtidige lovgivning paa foderomraadet og navnlig om et eventuelt forbud mod anvendelse af alt animalsk protein i droevtyggerfoder ud fra den betragtning, at disse dyr er planteaedende og derfor ikke behoever animalsk protein i deres kost.

Denne hoering skulle munde ud i en objektiv beskrivelse af den nuvaerende situation og nogle overvejelser, hvad angaar de mulige foelger af forskellige strategier.

For at sikre, at det papir, der blev udarbejdet efter denne hoering, naaede ud til bredere kredse, blev det lagt paa internettet den 14. november 1997, og der blev anmodet om skriftlige kommentarer senest den 31. december 1997. Der foreligger nu et dokument med et resumé af kommentarerne til denne hoering, og det kan konsulteres paa internettet. Kommissionen vil nu overveje, hvilke foranstaltninger der er noedvendige for at loese de problemer, der blev bragt op under denne hoering.

(1) EFT L 62 af 15.3.1993, senest aendret ved direktiv 97/79/EF - EFT L 24 af 30.1.1998.

(2) EFT L 172 af 7.7.1994, senest aendret ved beslutning 95/60/EF - EFT L 55 af 11.3.1995.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1581/98

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(25. maj 1998)

Om: Skiferindustrien og toldpraeferenceordningen

Kan Kommissionen oplyse praeferencemarginen og toldsatsen for indfoersel i EU af skifer fra hvert af de tredjelande, som nyder godt af en toldpraeferenceordning, samt goere rede for den forventede udvikling og paataenkte aendringer af ordningen?

Kan Kommissionen oplyse, hvilken toldsats der anvendes for udfoersel fra EU af skifer til hvert af de lande, som udfoerer skifer til EU i henhold til toldpraeferenceordningen?