SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1086/00

af Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) til Kommissionen

(7. april 2000)

Om: Undersøgelse af behovet for forsyningen med stykker af tun. Kommissionens mål

Kommissionen har offentliggjort en undersøgelse, som Rådet havde anmodet om for at få kendskab til behovet for forsyningen af det fælles marked med stykker af tun. Anmodningen faldt på baggrund af Kommissionens forslag om i den nye forordning om den fælles markedsordning for fiskeri- og akvakulturprodukter at indsætte en ubestemt toldsuspension for dette produkt. Det fremgår af undersøgelsen, at det reelle behov for forsyning med stykker af tun ikke overstiger ca. 1000-1200 tons årligt således som Europa-Parlamentet og en række medlemsstater havde fastslået. En toldsuspension ville kun være til fordel for en del af den italienske konservesindustri. Denne fordel ville under alle omstændigheder kun være midlertidig, idet nogle virksomheder nødvendigvis måtte gennemføre en gennemgribende omstrukturering for at forbedre deres omkostningsstruktur. Desuden ville suspensionen indebære tab for de øvrige parter (erhvervet i Spanien, AVS-landene og de latinamerikanske lande, som har handelsaftaler med EU), ligesom den heller ikke ville være til fordel for det eksporterende land, Thailand, som er mere interesseret i at

udbygge sit eget marked for tunkonserves. Med udgangspunkt i ovennævnte konklusioner og i betragtning af, at de producerende medlemsstater og Europa-Parlamentet som nævnt i længere tid har givet udtryk for, at ordningen med toldsuspension er overflødig og vil få alvorlige konsekvenser,

bedes Konklusionen besvare følgende spørgsmål:

- Hvad ønskede Kommissionen reelt at opnå med indførelsen af den nævnte toldsuspension?

- Hvordan vurderede Kommissionen alvoren af suspensionens konsekvenser, da dette moment fremførtes af sektoren, Parlamentet og de producerende medlemsstater?

- Er Kommissionen sig bevidst, at den kan anklages for ulovligt at spille under dække med en bestemt virksomhed for at begunstige denne på bekostning af resten af erhvervet i Fællesskabet og i AVS- og GSP-landene?

- I hvilken udstrækning kan borgerne have tillid til Kommissionen, når den træffer så uansvarlige afgørelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. juni 2000)

Kommissionen beklager urigtighederne i det ærede medlems skriftlige spørgsmål. Den må erindre om, at den ikke har offentliggjort den undersøgelse, som det ærede medlem nævner. Kommissionen sendte kun undersøgelsen til Rådet og Europa-Parlamentets fiskeriudvalg. Dette dokument indeholder helt rigtigt mange oplysninger om private EF-virksomheder i Spanien, Frankrig og Italien (f.eks. markedsandele, omsætning og aktieportefølje), og offentliggørelsen af disse oplysninger kunne skade disse virksomheders konkurrencedygtighed (se den fælles adfærdskodeks i Rådet og Kommissionen for offentlighedens aktindsigt i dokumenter, som Kommissionen udarbejdede den 8. februar 1994 ved afgørelse 94/90/EKSF, EF, Euratom af 8. februar 1994(1), ændret ved afgørelse 96/567/EF, EKSF, Euratom(2)).

Det er også urigtigt at sige, at der blev anmodet om denne undersøgelse som følge af Kommissionens forslag om i den nye forordning om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter at indføre en toldsuspension for dette produkt. Den er i virkeligheden resultatet af et tilsagn, som Kommissionen afgav på anmodning fra Rådet ved Rådets vedtagelse af Rådets forordning (EF) nr. 745/1999 af 30. marts 1999 om åbning og forvaltning af autonome fællesskabstoldkontingenter for visse fiskerivarer(3) for 1999, hvor der for tredje år i træk er fastsat et toldkontingent for stykker af tun (loins).

Med hensyn til den toldsuspension, som det ærede medlem henviser til, erindrer Kommissionen om, at Rådet med dens samtykke ikke fastholdt denne foranstaltning ved vedtagelsen af den nye fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter. Der blev nemlig fundet et kompromis (et flerårigt toldkontingent på 4 000 t), der sikrer alle de berørte parters interesser, og som alle tunproducerende medlemsstater støttede.

(1) EFT L 46 af 18.2.1994.

(2) EFT L 247 af 28.9.1996.

(3) EFT L 96 af 10.4.1999.