SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0735/00

af Anneli Hulthén (PSE) til Kommissionen

(6. marts 2000)

Om: Fiskeaftale med Baltikum

Konflikten er optrappet mellem de svenske og baltiske fiskere i Østersøen. De svenske vestkystfiskere har problemer med at fiske i svensk farvand, eftersom de baltiske fiskere blokerer fiskepladserne. Gennem en aftale med EU har fiskeflåden i Letland og Litauen ret til at fiske en del af deres nationale kvote i andre EU-landes fiskerizoner. Udenlandske fiskerbåde skal rapportere ind- og udsejling i svenske fiskerizoner. Før gik rapporterne til den svenske kystbevogtning. I dag går de via Bruxelles med flere dages forsinkelse til følge. Dette indebærer, at bådene får tid til at forlade svensk farvand, inden kystbevogtningen får meddelelsen.

Hvorledes agter Kommissionen at løse det åbenlyse kontrol- og samordningsproblem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. april 2000)

Efter vedtagelsen af en erklæring på fiskeriministrenes rådsmøde i december 1995 forelagde Kommissionen en rapport om kontrollen med de EU-bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, der gælder for fiskerfartøjer fra tredjelande(1). På grundlag af denne rapport konkluderedes det, at en skærpelse af kontrollen med disse fartøjer var nødvendig, og at en sådan skærpelse kunne foretages under anvendelse af de gældende bestemmelser.

I henhold til artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik(2) foretager hver medlemsstat på sit område og inden for de farvande, der hører under dens højhedsområde eller jurisdiktion, kontrol, inspektion og overvågning af alle fiskeriaktiviteter, herunder fiskeri der udøves af tredjelandsfartøjer.

Den svenske kystvagt foretog i 1997 og 1998 henholdsvis 46 og 23 inspektioner på havet af fartøjer, der førte et af de baltiske landes flag. Det svarer til mellem 1 og 3 % af de pågældende fartøjers fangstrejser. Kommissionen finder, at denne kontrolindsats bør forøges betydeligt.

Hvad angår meddelelserne om indsejling i og udsejling af fiskerizonen, skal de baltiske fartøjer benytte de radiostationer, der er angivet i EU-bestemmelserne.

Via radiostationerne sendes disse meddelelser til Kommissionen, som videresender dem i deres helhed til alle berørte medlemsstater. De svenske myndigheder modtager således alle meddelelser, herunder også meddelelserne fra baltiske fartøjer, der driver fiskeri i de danske og tyske dele af EU-farvandene. Selv om dette normalt ikke tager mere end et par timer, kan der dog efter en weekend gå op til 48 timer. I praksis indebærer dette imidlertid ikke noget problem for de svenske myndigheder, da næsten alle baltiske fartøjer (mere end 98 % af meddelelserne) sender deres meddelelser via kystvagtstationen Gryd i Sverige. De foreligger således, inden de sendes til Kommission.

Inspektionsmyndighedernes problemer skyldes i højere grad unøjagtigheden af de geografiske positioner, der meddeles af de baltiske fartøjer. Ved kontrolbesøg aflagt af Kommissionens fiskeriinspektører er det i den forbindelse blevet konstateret, at ingen af fartøjerne kunne findes i nærheden af de positioner, der var oplyst i meddelelserne. Kommissionen konstaterede også, at nogle af meddelelserne end ikke var afsendt af skibsføreren fra fartøjet, men af en repræsentant på land.

Under alle omstændigheder har den skærpelse af EU-bestemmelserne om kontrollen med tredjelandsfartøjers fiskeriaktiviteter, som blev vedtaget i december 1998, medført, at kontrollen af indsejlings- og udsejlingsmeddelelser ikke længere er relevant. Fra begyndelsen af dette år er alle fartøjer med en længde overalt på over 24 meter, herunder også tredjelandsfartøjer, undergivet en ordning med satellitovervågning. Under denne ordning modtager kontrolmyndighederne mindst hver anden time realtidsoplysninger om fartøjernes geografiske position, og dette sker uden medvirken fra skibsførerens side. Denne effektive ordning giver således mulighed for løbende at have kendskab til alle de baltiske fartøjers geografiske positioner.

En fuldstændig anvendelse af de nugældende bestemmelser åbner mulighed for en effektiv kontrol, hvis der afsættes de fornødne midler til kontrollen med fiskeriaktiviteterne. Det samlede antal baltiske fartøjer, der samtidigt driver fiskeri i EU-farvandene, er gennemsnitligt ikke på over 20.

Med henblik på en generel styrkelse af kvaliteten og intensiteten af inspektioner og overvågning af fiskeriaktiviteterne i Østersøen indkaldte Kommissionen i begyndelsen af 1999 til et møde i Bruxelles, hvor alle Østersøens kyststater deltog. Endnu et møde af denne art afholdes i april 2000 på Bornholm (DK).

(1) KOM(96) 493 endelig udg.

(2) EFT L 261 af 20.10.1993.