SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0955/97 af Bryan Cassidy (PPE) til Raadet (17. marts 1997)

Om: Aldersbegraensninger i stillingsannoncer for ansaettelse i Raadet

I slutningen af 1992 bekendtgjorde Raadet under Det Forenede Kongeriges formandskab mindst to offentlige udvaelgelsesproever med henblik paa fastansaettelse, hvor aldersgraensen var fastsat til 50 aar.

Kan Raadet oplyse, hvilke konsekvenser, det har haft, at aldersgraensen i disse stillingsannoncer var meget hoejere end saedvanligt?

Kan Raadet oplyse, hvilke aldersgraenser, der siden er blevet fastsat?

Er Raadet enig i, at vilkaarlige aldersgraenser i stillingsannoncer er uretfaerdige, diskriminerende og ikke fordelagtige for Raadet som arbejdsgiver?

Svar (5. juni 1997)

Proceduren for ansaettelse af tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber er fastlagt i vedtaegten for Tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber ((Raadets forordning (EOEF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29.2.1968 om vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber og om ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i disse Faellesskaber samt om saerlige medlertidige foranstaltninger for tjenestemaend (personalevedtaegten). EFT L 56 af 4. marts 1968, s. 1, siden aendret flere gange. )). Ansaettelsesproceduren, der er baseret paa udvaelgelsesproever, er omhandlet i Vedtaegtens artikel 29 og bilag III.

Ifoelge artikel 1, litra g), i bilag III kan meddelelsen om udvaelgelsesproeve eventuelt specificere en aldersgraense, som kan afpasses for at tage hensyn til saerlige forhold (f.eks. forhoejelse af aldersgraenserne for at tage hensyn til tid, der er medgaaet til opdragelse af boern, eller militaertjeneste eller for handicappede. »Ansaettelsesmyndigheden har« ydermere ifoelge klassisk retspraksis paa vedtaegtsomraadet »et vidt skoen ved fastsaettelsen af udvaelgelsesproevens betingelser« ((Jf. praemis 24 i dommen af 28. november 1991, sag T-158/89 Van Hecken mod OESU, Samling II-1354. )).

Det er korrekt, at Raadet mellem 1992 og 1995 i forbindelse med en raekke udvaelgelsesproever for sekretaerer og oversaettere havde fastsat en aldersgraense paa 50 aar ((Nederlandsk- (C/337 NL), tysk- (C/334 DE), finsk- (C/355 FI), svensk- (C/353 S), engelsk- (C/340 EN), fransk- (C/360 FR) og spansksprogede sekretaerer (C/374 ES) - henholdsvis EFT A af 23.9.1992, EFT C 246A af 24.9.1992, EFT C 221 af 17.8.1993 (FI og S), EFT C 7A af 11.1.1994, EFT C 345A af 7.12.1994 og EFT C 110A af 16.4.1996. Spansk- (LA/333 ES og LA/364 ES), italiensk- (LA/336 IT), tysk- (LA/335 DE), graesk- (LA/339 GR), svensk- (LA/350 S og LA/36 S), portugisisksprogede oversaettere (LA/365 PT) - henholdsvis EFT 153 A af 18.6.1992, og EFT C 76A af 28.3.1995, EFT C 243A af 22.9.1992, EFT C 248A af 25.9.1992, EFT C 22A af 26.1.1993, EFT C 144 af 25.5.1993 og EFT C 49A af 28.2.1995, EFT C 144 af 25.5.1993 og EFT C 48A af 25.2.1995, EFT C 127A af 23.5.1995, EFT C 253A af 29.9.1995. )).

Faellesskabets institutioner og organer og heriblandt Raadet har siden besluttet at rationalisere deres udvaelgelsesmetoder, og de har forpligtet sig til at foretage deres udvaelgelse ved hjaelp af inter-institutionelle udvaelgelsesproever, medmindre en institution har et saerligt behov. Af saavel budgetmaessige som kvalifikationsmaessige aarsager, jf. vedtaegtens artikel 27 ((Vedtaegtens artikel 27, stk. 1, lyder som foelger: »Det skal ved ansaettelse tilstraebes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de hoejeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet«. )), har de desuden besluttet fremover at faastsaette en aldersgraense paa 35 aar for adgang til udvaelgelsesproever med henblik paa besaettelse af stillinger paa laveste loentrin (dvs. D4, D3, C5, B5, A8 og A7). Den generelle aldersgraense for besaettelsen af stillinger paa mellemste loentrin (D1, C3, C,1, B3, B1 og A5) er paa 50 aar. Der gives mulighed for at tilpasse aldersgraensen for stillinger paa laveste loentrin for at tage hensyn til situationer, hvor der er konstateret saerlige vanskeligheder med at faa kvalificerede ansoegere med visse specielle faglige kvalifikationer.

Det er Raadets opfattelse, at disse aldersgraenser goer det muligt at ansaette medarbejdere, der opgylder de hoejeste krav til kvalifikationer og indsats i forbindelse med de beroerte poster, og saaledes opfylder kravene i artikel 27 i Vedtaegten.