SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2188/99

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(29. november 1999)

Om: Revision af Bossman-dommen

EF-Domstolens afgørelse i Bossman-sagen (C 415/93) har skabt nye kendsgerninger, hvad angår sportsudøveres frie bevægelighed, som har bevirket, at de forskellige sportsgrenes, herunder især fodbolds, image i de europæiske lande totalt har ændret sig. Det er imidlertid kun få, der i dag, fire år efter afgørelsen, endnu tror på, at de ændringer, der er sket, har ført i den rigtige retning og været til fordel for sporten. Det vigtigste element som er tilhængernes identifikation med klubberne, truer med at forsvinde helt, eftersom de sidstnævnte reelt har forvandlet sig til multinationale virksomheder, hvorimod de mindre klubber ikke længere har incitamentet til skabelse og udmærkelse af sportsudøvere, da disse meget hurtigt vil blive bytte for de store og økonomisk stærke klubbers umættelige appetit. Domstolens afgørelse om kun at behandle spørgsmålet udfra et ikke-diskriminatorisk synspunkt og udfra princippet om den frie bevægelighed og se helt bort fra de overordentlig klare kulturelle, uddannelsesmæssige og etiske aspekter ved sporten generelt og fodbolden i særdeleshed betragtes af mange kredse som totalt fejlagtig.

På denne baggrund samt under henvisning til, at den juridiske begrundelse for denne afgørelse fra mange sider med en mængde juridiske argumenter beskyldes for at være ensidig, og at der på europæisk plan høres flere og flere røster, der kræver revision af Bossman-dommen, bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Hvordan stiller Kommissionen sig til dette spørgsmål efter indføjelsen i traktaten af erklæring nr. 29 om sporten, hvor sportens samfundsmæssige betydning og amatørsportens specielle kendetegn understreges, og som desuden giver EU-institutionerne mulighed for at iværksætte aktioner?

2. Agter Kommissionen i denne forbindelse at indlede en procedure over for Domstolen med henblik på revision af denne afgørelse eller i det mindste at tage et lovgivningsinitiativ til at begrænse følgerne af denne afgørelse og finde en løsning, som tager større hensyn til sportens kulturelle, sociale og uddannelsesmæssige betydning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(31. januar 2000)

Kommissionen ønsker at præcisere over for det ærede medlem, at Bosman-dommen bekræftede, at princippet om arbejdstagernes frie bevægelighed skal anvendes på professionelle idrætsudøvere i EU, når deres kontrakt udløber. Den misbilliger udbetalingen af transfersummer og midler til uddannelse og træning, navnlig når de ikke står i et rimeligt forhold til de faktiske udgifter til de professionelle idrætsudøveres uddannelse i forbindelse med internationale transfers inden for EU ved kontraktens udløb. Den misbilliger også, at man begrænser antallet af spillere med statsborgerskab i andre medlemsstater, som kan stille op i konkurrencer mellem klubberne.

Kommissionen er i sin egenskab af traktaternes vogter forpligtet til at sørge for, at Bosman-dommen respekteres.

Hvad angår Kommissionens holdning til dommens betydning for, hvordan idrætten organiseres i Europa, henledes det ærede medlems opmærksomhed på Kommissionens meddelelse(1) om dens rapport til Det Europæiske Råd med henblik på at bibeholde de nuværende strukturer på sportsområdet og at bevare sportens samfundsmæssige funktion inden for Fællesskabets rammer (Helsingfors-rapporten om sport). Det nævnes i rapporten, at Kommissionen er rede til sammen med idrætsorganisationerne at undersøge andre ordninger end dem, som Domstolen har underkendt, for at sikre idrættens harmoniske udvikling og unge idrætsudøveres uddannelse.

I forbindelse med ændringen af EF-traktaten har Kommissionen offentliggjort sit bidrag til den næste regeringskonference. Forslaget om at indføje idræt i EF-traktaten blev ikke vedtaget.

(1) KOM(1999) 644 endelig udg.