ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2161/99

af Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) og Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(24. november 1999)

Om: Godtgørelse af rejseudgifter til repræsentanter for europæiske venskabskommuner

Hvis kommuner i forskellige europæiske lande indgår et partnerskab for bl.a. at udbrede den europæiske tanke og gøre hinanden bekendt med hinandens skik og brug på forskellige områder, aflægges der regelmæssigt besøg af repræsentanter for de pågældende kommuner. Hvis to kommuner deltager, modtager repræsentanterne fra disse to kommuner under den nuværende ordning en godtgørelse af deres rejseudgifter på 0,03 euro pr. kilometer, hvis mindst 10 repræsentanter pr. kommune deltager og rejseafstanden udgør mindst 250 km. Ved partnerskaber mellem mere end to kommuner fastsættes ligeledes kravet på mindst 10 deltagere pr. kommune.

Hvad er Kommissionens opfattelse af værdien af partnerskaber mellem mere end to europæiske kommuner i forhold til partnerskabet mellem to kommuner?

Hvorfor fastholder Kommissionen kravet på 10 deltager pr. kommune, også hvis det er mere end to kommuner, der indgår et partnerskab?

Hvorvidt agter Kommissionen at revidere godtgørelsesordningen for rejseudgifter til venskabskommuners repræsentanter, og i bekræftende fald, på hvilken måde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(17. december 1999)

I oplysningsnoten om Europa-Kommissionens tilskud til venskabsbyer fastsættes det ganske rigtigt, at der ikke ydes tilskud til udvekslinger med mindre end 10 deltagere fra den inviterede kommune. Denne betingelse gælder, uanset om det drejer sig om en enkelt inviteret kommune eller flere.

For 1999 blev tilskuddet til transportudgifter fastsat til 0,04 pr. person pr. kilometer (tur/retur).

Kravet om et mindsteantal deltagere fra de(n) inviterede kommune(r) begrundes med, at så bred en del af befolkningen som muligt skal kunne deltage i møderne mellem venskabsbyerne. Derfor kræves det også, at udvekslingerne ikke må bestå af fortrinsvis kommunalbestyrelsesmedlemmer og kommunale embedsmænd.

Kommissionen er klar over, at det er vanskeligere at opfylde disse betingelser, når værtsbyen inviterer flere kommuner samtidig.

Den kan dog ikke påtage sig ansvaret for at fjerne den vigtige målsætning om, at befolkningen skal repræsenteres så bredt som muligt på møderne mellem venskabsbyerne. Ellers ville man ikke kunne opfylde formålet med programmet for tilskud til venskabsbyer, dvs. mldr at udbrede den europæiske tanke og gøre hinanden bekendt med hinandens skik og brug mldr , som de ærede medlemmer nævner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1867/99

af Samuli Pohjamo (ELDR) til Kommissionen

(14. oktober 1999)

Om: Norsk told på forarbejdet rensdyrkød

Fra det finske område i Lapland er der traditionelt blevet eksporteret meget rensdyrkød til Norge. Af hensyn til sektorens udvikling er det vigtigt, at kødet eksporteres som forarbejdede produkter og ikke kun som råt kød.

Norge beskytter sin kødforarbejdningsindustri med told- og importafgifter. Afgifterne på råt kød nedsættes midlertidigt, når den norske kødforarbejdningsindustri har brug for råvarer. Dette bevirker, at det ikke kan svare sig at forarbejde rensdyrkødet i Finland.

Hvad agter Kommissionen at gøre for at forhindre, at den pågældende selektive toldbehandling inden for EØS-området anvendes til konkurrenceforvridning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(24. november 1999)

Handel med landbrugs- og fiskeriprodukter (defineret som produkter, der falder uden for anvendelsen af kapital 25 til 97 i det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem) er i henhold til artikel 8 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) udelukket fra aftalens anvendelsesområde.

Da EØS ikke er en toldunion, er der ikke fælles regler for tilpasning eller harmonisering af toldsatser eller praksis. Der er derfor ikke noget juridisk grundlag for foranstaltninger fra Kommissionens side for at overtale Norge til at ændre sin toldstruktur.

Inden for rammerne af EØS-aftalen (artikel 19) er der mulighed for at forhandle om en supplerende bilateral liberalisering af handelen med landbrugsprodukter. En anmodning om ændring af den norske toldstruktur vil imidlertid utvivlsomt resultere i en tilsvarende anmodning fra norsk side om nedsættelse af Fællesskabets satser. Kommissionen mener derfor, at det ikke vil være klogt at følge denne kurs på nuværende tidspunkt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2471/99

af Mathieu Grosch (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Agenturer for europæiske programmer i Belgien

1. Er det rigtigt, at Kommissionen overvejer at sammenlægge de tre agenturer, der er ansvarlige for gennemførelsen af de europæiske uddannelses- og videreuddannelsesprogrammer, og som repræsenterer den flamske, franske og tysksprogede befolkningsgruppe, i ét agentur, der er ansvarligt for hele Belgien?

2. Hvor længe vil man med sikkerhed opretholde systemet med tre agenturer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(28. januar 2000)

Der er udarbejdet et forslag til Kommissionens afgørelse om Bestemmelser om medlemsstaternes og Kommissionens ansvar i forbindelse med de nationale kontorer, som snart vil blive forelagt Kommissionen med henblik på vedtagelse. Hensigten hermed er at danne en samlet EF-ramme om gennemførelsen af de tre EF-handlingsprogrammer inden for uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdom i perioden 2000-2006. I dokumentet fastsættes principperne for Kommissionens og deltagerlandenes ansvar med hensyn til de nationale kontorer.

Det anføres klart og tydeligt i dokumentet, at de nationale kontorer etableres og udpeges af myndighederne i deltagerlandene, og Kommissionen har ingen kompetence på dette område. Skønt Kommissionen ganske vist opfordrer medlemsstaterne til at oprette et samlet nationalt kontor, er det fuldstændig op til deltagerlandene at bestemme antallet og typen af kontorer.

De særlige institutionelle forhold, der gør sig gældende i Belgien, og som bevirker, at spørgsmål vedrørende programmerne udelukkende henhører under de decentrale myndigheder, anerkendes fuldt ud, og der er medtaget en udtrykkelig undtagelsesbestemmelse i teksten herom.

Under hensyntagen til det forestående bedes det ærede medlem, såfremt han ønsker yderligere oplysninger om den fremtidige drift af kontoret/kontorerne i Belgien, rette henvendelse til de belgiske repræsentanter i programkomitéerne, der er udpeget af de nationale myndigheder. Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur vil gerne oplyse adresserne på komitéernes medlemmer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2444/99 af John Cushnahan (PPE-DE) til Kommissionen. Førtidspensioneringsordning.



EF-Tidende nr. 219 E af 01/08/2000 s. 0165 - 0165



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2444/99 af John Cushnahan (PPE-DE) til Kommissionen (16. december 1999) Om: Førtidspensioneringsordning Har Kommissionen truffet afgørelse om, hvornår landbrugere vil få udbetalt kompensation på grundlag af den nedsættelse på 5,055 % i førtidspensioneringsordningen, der fulgte efter euroens indførelse i januar 1999, for dem, der var blevet medlemmer inden 1998? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (21. december 1999) Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-2170/99 fra John McCartin(1). (1) Se side 110.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1998/99

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Rådet

(9. november 1999)

Om: Cyperns optagelse i EU

Cypern, der søger om optagelse i EU, er et land, hvis økonomiske fremskridt er misundelsesværdige, og hvis pr. capita bruttonationalprodukt kan sammenlignes med de højest udviklede landes i EU. EU påbegyndte den 31.3.1998

forhandlinger om Cyperns optagelse. Der nu er gået 18 måneder, siden disse forhandlinger blev indledt. Kan Rådet i den anledning oplyse, hvilke fremskridt der indtil i dag er sket i drøftelserne vedrørende gennemførelsen af gældende fællesskabsret (acquis communautaire) i Cyperns lovgivning, samt hvorledes landet er placeret i forhold til de øvrige fem ansøgerlande fra Central- og Østeuropa? Kan Rådet endvidere oplyse, hvornår forhandlingerne forventes afsluttet? Og endelig i tilfælde af at det skønnes, at Cypern opfylder alle betingelser, kan Rådet da forsikre, at det bliver accepteret som et fuldgyldigt medlem, selv om den tyrkisk-cypriotiske befolkning og Tyrkiet fortsat afslår at bidrage til en løsning af Cypern-problemet?

Svar

(31. januar 2000)

De fremskridt, der er blevet gjort i tiltrædelsesforhandlingerne med Cypern, har indtil videre været over gennemsnittet, da ca. en tredjedel af alle forhandlingsafnit for øjeblikket ikke behøver yderligere forhandling. Endvidere udtrykte Det Europæiske Råd i Köln sin faste beslutning om at indlede forhandlinger vedrørende alle afsnit så tidligt som muligt næste år.

Som det er tilfældet for de andre kandidater, afhænger tidspunktet for afslutningen af tiltrædelsesforhandlingerne og Cyperns efterfølgende tiltrædelse af, hvilke fremskridt Cypern gør med hensyn til at forberede sig til medlemskab samt af Unionens evne til at optage nye medlemmer.

Endelig udtrykker Rådet igen sin overbevisning om, at Cyperns tiltrædelse af EU bør være til fordel for alle befolkningsgrupper, også den tyrkisk-cypriotiske befolkning, og bør medvirke til fred og forsoning på øen. Det er overbevist om, at fremskridt med hensyn til tiltrædelsen samt en retfærdig og gennemførlig løsning på Cypern-problemet naturligt vil styrke hinanden indbyrdes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2004/99

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(9. november 1999)

Om: Offentlig støtte til forlystelsesparken Terra Mítica i Benidorm (Alicante, Spanien) forenelighed med fællesmarkedet

Den såkaldte Asociación Europea de Parques de Ocio (europæisk forening for forlystelsesparker) hvori virksomheden, der driver Port Aventura, spiller en betydelig rolle klagede i 1997 over byggeplanerne for forlystelsesparken Terra Mítica i Benidorm, idet den mente, at Terra Mítica modtog offentlige tilskud fra regionen Valencias autonome regering.

Til trods for den tid, som er forløbet, foreligger der ingen oplysninger om, hvorvidt der er truffet nogen afgørelse, og følgende ønskes derfor oplyst:

Mener Kommissionen, at der i projektet Terra Mítica i Benidorm indgår offentlig støtte, som ikke er forenelig med fællesmarkedet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(30. november 1999)

Kommissionen har foretaget en grundig undersøgelse af den klage, som det ærede medlem henviser til. Den har haft flere møder med klageren, de spanske myndigheder og repræsentanter for Terra Mitica. Kommissionen har sendt elleve breve til de spanske myndigheder og klageren, og Kommissionen har modtaget otteogtyve svar på disse breve. Denne betydelige korrespondance og den forholdsvis langvarige undersøgelse af sagen skyldes dels antallet af klagepunkter og nogle af disses indviklede karakter (f.eks. vurdering af indskud og salgsfremme af parken) og dels det forhold, at klageren løbende har fremlagt klagepunkterne.

Kommissionen kan ikke på nuværende tidspunkt konkludere, at Generalitat Valenciana og Benidorm kommune har ydet støtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1 (tidligere artikel 92). Der vil snarest blive truffet en endelig beslutning i denne sag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2227/99

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. december 1999)

Om: Købekraftspariteter

Ud fra de senest foreliggende Eurostat-data bedes Kommissionen oplyse, a) de enkelte EU-medlemsstaters BNP-købekraftspariteterne i euro og b), produktionssektorens købekraftpariteter i euro i de enkelte EU-medlemsstater (med anvendelse i mangel af bedre af købekraftspariteterne for fabrikation).

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(20. december 1999)

Købekraftspariteterne (KKP), som er resultatet af en prissammenligning mellem medlemsstaterne og andre deltagende lande, udtrykkes på en sådan måde, at det samlede bruttonationalprodukt (BNP) i de 15 medlemsstater eller hvilke som helst delaggregater af BNP, der sammenlignes er det samme, uanset om det udtrykkes i euro eller i standardiserede pariteter. De standardiserede pariteter afspejler forskellene i prisniveauet i forhold til gennemsnittet i de 15 medlemsstater.

Købekraftspariteter beregnes på grundlag af klassificeringen af det endelige forbrug. Som følge heraf findes der ikke et sæt købekraftspariteter specielt for handelssektoren eller for produktionssektoren, men købekraftspariteterne for de private husholdningers forbrug og for de faste bruttoinvesteringer kan give et fingerpeg om størrelsen af købekraftspariteterne for disse sektorer.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

Prisindeks, som er baseret på købekraftspariteter, angiver prisniveauet i de enkelte medlemsstater i forhold til gennemsnittet i de 15 medlemsstater.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2288/99

af Marialiese Flemming (PPE-DE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Eksotiske dyr

Rådets forordning (EF) nr. 338/97(1) af 9. december 1997 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed rummer bestemmelser om handel med vilde dyre- og plantearter. Fællesskabet overvåger antallet af dyr, der dør under transporten, og der kan om nødvendigt gennemføres importbegrænsninger.

Hvilke arter af dyr og hvor mange dyr er omkommet under transport siden forordning nr. 338/97 er trådt i kraft?

Er der i denne forbindelse allerede gennemført importbegrænsninger?

(1) EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. januar 2000)

I henhold til artikel 39, stk. 3, i Kommissionens Forordning (EF) nr. 939/97 af 26. maj 1997 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 338/97

om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed(1) skal medlemsstaterne hvor det er muligt føre regnskab over, hvor stor en procentdel af enheder af arter anført i bilag A og B til forordning (EF) nr. 338/97 der var døde på tidspunktet for indførslen til Fællesskabet.

Det har vist sig vanskeligt at fastlægge disse procentdele på fællesskabsplan. For at opnå en bedre overvågning af dødeligheden deltager de fleste medlemsstater imidlertid nu i et undersøgelsesprogram, som blev foreslået af dyreudvalget under CITES, og hvor toldadministrationer, der er involveret i inspektionen af levende dyr, skal melde dødeligheden på importtidspunktet for en udvalgt række dyr, fugle, krybdyr og padder, som ofte handles. De oplysninger, der opnås under denne overvågningsordning, skulle kunne foreligge fra i år.

Oplysninger, som de belgiske toldmyndigheder indsamlede i perioden 1994-1996, viste en dødelighed for alle fuglearter på 3 % (med en dødelighed for papegøjer på 1 %) og for dyr tæt på 0 %.

Der har indtil nu ikke været planer om importbegrænsninger baseret på dødeligheden under transport.

(1) EFT L 140 af 31.5.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2340/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Beskyttelse af Parthenon-statuerne

British Museum i London udlejer de sale, hvor Parthenon-statuerne udstilles til rige og seriøse sponsorers officielle middage, og endvidere forpligter museet disse til at stille garanti for de skader, der eventuelt måtte forekomme. Som bekendt er statuerne en del af Parthenon-templet, som Unesco har udnævnt til verdens kulturarv.

Med denne foranstaltning krænker British Museum den ærbødighed, man skylder en del af verdens kulturarv, og udsætter statuerne for fare, hvilket den garanti British Museum kræver, at der ydes mod eventuelle skader, er et bevis på. Kan Kommissionen derfor oplyse, hvilke foranstaltninger den vil iværksætte for at beskytte de statuer, der befinder sig i British Museum, jv. EF-traktatens artikel 128, hvori det hedder, at Fællesskabet skal bevare og beskytte den kulturarv, der er af europæisk betydning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(13. januar 2000)

Ifølge EF-traktatens artikel 151 (tidligere 128) har Fællesskabet kompetence til at fremme de kulturelle samarbejde. Det spørgsmål, det ærede medlem rejser, falder imidlertid i henhold til nærhedsprincippet ikke ind under Fællesskabets, men under medlemsstaternes kompetenceområde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1709/99

af Hervé Novelli (PPE-DE) til Kommissionen

(29. september 1999)

Om: Uoverensstemmelse mellem EU's regionalpolitik og visse beslutninger truffet af de franske myndigheder

Departementet Indre-et-Loire er for øjeblikket genstand for overvejelser omkring en ny områdeinddeling i forbindelse med EU's regionalpolitikreform. Nouatre kommune i kantonen Sainte-Maure, der hidtil har været berettiget til støtte fra EFRU under mål nr. 5b, vil muligvis kunne komme i betragtning under mål nr. 2.

Sideløbende hermed har de franske myndigheder imidlertid truffet en beslutning, der sigter på næsten helt at lukke kasernen i Nouatre, som har 400 ansatte, heraf 250 civile, hvilket vil være et hårdt slag for økonomien i lokalområdet. Skolen i Nouatre, hvorpå de ansattes børn går, vil f.eks. blive truet af nedlæggelse i en mere eller mindre nær fremtid.

1. Mener Kommissionen ikke, at der er et uholdbart modsætningsforhold mellem dens regionalpolitiske mål for Indre-et-Loire og den beslutning, som de franske myndigheder uden at rådføre sig med nogen har truffet i en kommune i det omtalte departement?

2. Mener Kommissionen ikke, at den bør rette henvendelse til den franske regering for at bringe denne uoverensstemmelse ud af verden?

3. Har Kommissionen generelt kendskab til andre lignende tilfælde, og hvilke foranstaltninger agter den at træffe for fremover at undgå tilsvarende modsætningsforhold?

Svar afgivet af Michel Barnier på Kommissionens vegne

(17. november 1999)

Det tilkommer hverken Kommissionen at blande sig i de franske myndigheders beslutninger vedrørende placeringen af militærbaser, eller mere generelt at udtale sig om omstruktureringen af det franske forsvar.

I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om generelle bestemmelser for strukturfondene(1), tager mål 2 sigte på at yde støtte til økonomisk og social omstilling i områder, der lider af strukturvanskeligheder. I henhold til artikel 4 i denne forordning kan fællesskabsstøtten tildeles områder, som i henhold til relevante og kontrollerbare kriterier kan anses for at være ramt af eller truet af høj arbejdsløshed på grund af igangværende eller planlagt omlægning af en eller flere aktiviteter af afgørende betydning inden for landbrugs-, industri- eller servicesektoren. Sådanne aktiviteter af afgørende betydning kan være lukning af en militærbase, hvis dette har en negativ virkning på beskæftigelsen i det pågældende område.

Det er derfor ikke i modstrid med forordningen at betragte sådanne områder som tilskudsberettigede under mål 2. Men det er naturligvis op til de nationale myndigheder at foreslå Kommissionen, hvilke områder de gerne så kom i betragtning til støtte i henhold til mål 2. Derefter vil Kommissionen i snævert samarbejde med medlemsstaten opstille listen over tilskudsberettigede områder i henhold til dette mål for perioden 2000-2006. Endvidere vil den påse, at de pågældende områder er hårdest ramt af den socioøkonomiske omstilling.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2037/99

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(3. november 1999)

Om: Kommissionen og turisme

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor turisme ikke udtrykkeligt indgår i nogen af de nye kommissionsmedlemmers sagsområder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(20. december 1999)

Alle medlemmer af Kommissionen har som noget nyt fået tildelt en enkel, kortfattet og generisk titel, der dækker deres ansvarsområder (f.eks. Kommissær for Det Indre Marked, Kommissær for Erhvervspolitik og for Informationssamfundet). Derfor fremgår de enkelte dele af ansvarsområdet ikke af titlen.

Erkki Liikanen er Kommissær for Erhvervspolitik og for Informationssamfundet. Turisme, som varetages af Generaldirektoratet for Erhvervspolitik, er en del af hans område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2180/99

af Luciana Sbarbati (ELDR) til Kommissionen

(19. november 1999)

Om: Bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet

Ifølge artikel 2, stk. 3, i Rådets forordning (EF) 1626/94(1) om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet er det forbudt at anvende indespærringsgarn eller slæberedskaber, der sættes fra et fartøj eller håndteres fra kysten (landdragningsvåd), efter den 1. januar 2002, medmindre Rådet træffer anden afgørelse på baggrund af videnskabelige oplysninger, hvoraf det fremgår, at anvendelsen af sådanne redskaber ikke indvirker negativt på ressourcerne.

Dette forbud bringer denne særlige fiskeriteknik i fare i flere områder langs Middelhavskysten og navnlig i Adriaterhavet, en teknik som i modsætning til bundtrawl og snurpenot ikke udgør nogen risiko for miljøet og havressourcerne på betingelse af, at man overholder bestemte egenskaber så som fiskenettenes mindste- og maksimumsmål, fremdrivning, glyde- og ynglepladser, og perioder og tidspunkter for anvendelse osv.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger, den agter at vedtage i fremtiden for at beskytte de forskellige fiskeritraditioner, som er en del af flere middelhavsområders historiske og kulturelle arv?

Finder Kommissionen mere konkret ikke, at kriterierne og procedurer for afvigelser fra forbud mod at fiske gennem anvendelse af landdragningsvåd, som fastsat i forordningens artikel 2, stk. 3, kan vise sig yderst ufleksible?

(1) EFT L 171 af 6.7.1994, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. december 1999)

Den foranstaltning, det ærede medlem omtaler, blev vedtaget af Rådet i 1994 for at beskytte ungfisk mod virkningerne af fiskeredskaber, der anvendes meget nær kysten, hvor fiskene opholder sig en del af deres levetid.

Der er indrømmet en midlertidig undtagelse for at give fiskerne mulighed for at tilpasse sig den nye situation. Undtagelsen forventes at bortfalde den 31. december 2001, medmindre der foreligger videnskabelige beviser for, at en videreførelse af den ikke vil påvirke fiskeressourcerne negativt.

Kommissionen vil på grundlag af de seneste videnskabelige undersøgelser udarbejde et forslag til Rådet om, hvorvidt undtagelsen bør fortsætte. Beslutningen skal træffes af Rådet med kvalificeret flertal.

Denne fremgangsmåde er hverken særlig stiv eller usædvanlig. Der er faktisk fastsat en tilsvarende fremgangsmåde i en række lignende situationer (jf. f.eks. artikel 3, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i den forordning, det ærede medlem henviser til).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1859/99

af Emmanouil Mastorakis (PSE) til Kommissionen

(14. oktober 1999)

Om: Kort over Den Europæiske Union

Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer har udgivet en brochure med titlen Den Europæiske Unions Toldpolitik på en lang række sprog (Luxembourg 1999). Jeg har set den engelske, franske og græske udgave.

På side 5 i brochuren er der et farvelagt kort over Europa, hvor EU's medlemsstater er gule og tiltrædelseslandene brune. Blandt tiltrædelseslandene er også Tyrkiet.

Kan Kommissionen oplyse, om den har til hensigt at kontrollere proceduren, i henhold til hvilken sådanne oplysninger udspredes officielt, og om den har til hensigt omgående at inddrage den pågældende brochure?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(8. december 1999)

Kortet angiver alle lande, der har ansøgt om medlemskab af Fællesskabet. Tyrkiet indgav sin ansøgning den 14. april 1987. Kommissionen mener derfor ikke, at det er nødvendigt at trække brochuren tilbage.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2237/99 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen. Valg af sprog ved udarbejdelse af arbejdsdokumenter.



EF-Tidende nr. 203 E af 18/07/2000 s. 0155 - 0155



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2237/99 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen (1. december 1999) Om: Valg af sprog ved udarbejdelse af arbejdsdokumenter Oplys venligst, hvilke sprog der er blevet anvendt ved udarbejdelsen af de første udkast til Kommissionens arbejdsdokumenter, med specifikke oplysninger for hvert enkelt af de foregående fem år? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock (14. januar 2000) Et skema med de ønskede oplysninger sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.