SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3521/01

af Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Grækenland

Der bor i dag flere mindretalsgrupper i Grækenland især i den nordlige del (tyrkere, slaviske makedonere, albanere, aromanere og pomkakere).

Grækenland nægter at anerkende deres eksistens og indrømmer dem ikke de mest elementære rettigheder. Det er således strengt forbudt offentligt at bruge deres sprog, og enhver historisk inskription på disse sprog slettes eller fjernes, og monumenter, der kan vidne om disse mindretals eksistens, ødelægges.

Med hensyn navnlig til græske statsborgere af makedonsk oprindelse, der er bosiddende i udlandet, forsøger Grækenland desuden at forhindre, at de vender tilbage til deres fædreland under henvisning til, at de har udført antipatriotiske handlinger og mistet deres statsborgerskab.

Har Kommissionen kendskab til disse forhold?

Mindretals rettigheder er i dag et af Den Europæiske Unions grundlæggende principper. Hvorledes agter Kommissionen at sørge for, at Grækenland overholder disse rettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(14. februar 2002)

Kommissionen mener, at mindretalsgruppers rettigheder er omfattet af medlemsstaternes fælles principper, som er fastsat i EU-traktatens artikel 6, stk. 1. Disse principper er knæsat i forskellige internationale konventioner(1) og blev højtideligt bekræftet ved EU's charter om grundlæggende rettigheder. Artikel 21, stk. 1, indeholder et forbud mod enhver forskelsbehandling på grund af bl.a. etnisk oprindelse, sprog, religion eller tilhørsforhold til et nationalt mindretal, og artikel 22 indeholder et krav om, at den kulturelle, religiøse og sproglige mangfoldighed skal respekteres. Som anført i de forklarende bemærkninger til chartret bygger disse to bestemmelser på artikel 13 i EF-traktaten, artikel 14 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder samt artikel 151 i EF-traktaten.

Medlemsstaternes overholdelse af disse principper sikres ved hjælp af dels den i EF-traktatens artikel 226 fastsatte overtrædelsesprocedure, dels den politiske procedure, der er omhandlet i EU-traktatens artikel 7. Ifølge førstnævnte artikel kan Kommissionen indbringe en sag for EF-Domstolen, hvis den vedrører forhold, der er omfattet af fællesskabsretten. Den anden artikel giver Kommissionen eller en tredjedel af medlemsstaterne mulighed for at rejse en given sag i Rådet i dets sammensætning af stats- og regeringschefer, hvis der optræder en grov og vedvarende overtrædelse af principperne i artikel 6.

Kommissionen er ikke i besiddelse af oplysninger, der tyder på, at fællesskabsretten anvendes på ukorrekt vis, eller at der forekommer en grov og vedvarende overtrædelse som omhandlet i artikel 7, som kunne begrunde et politisk indgreb i overensstemmelse med samme artikel.

Det er ikke utænkeligt, at behandlingen af mindretal fortsat giver anledning til forskellige problemer. Herom vidner en række oplysninger i betænkningen fra Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og om Retlige og Indre Anliggender angående respekten for de grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union(2) og i dokumenter fra Europarådet(3). Det skal dog understreges, at Grækenland de seneste år har gjort fremskridt på dette område, og Kommissionen kan kun tilskynde landet til at fastholde denne kurs.

Kommissionen har ingen oplysninger om ødelæggelse af historiske monumenter eller om slettelse af inskriptioner på minoritetssprog i Grækenland. Siden 1998 har det ifølge den græske lov om statsborgerskab kun været muligt at fratage en person hans statsborgerskab, hvis det drejer sig om personer bosiddende i udlandet, der til gavn for en anden stat har begået handlinger, der er til skade for Grækenlands interesser(4). Kun meget få personer har påberåbt sig denne bestemmelse.

Afslutningsvis og som en helt generel bemærkning erindres der om, at enhver person, der mener, at hans grundlæggende rettigheder er blevet krænket, kan indbringe sin sag for en national domstol og derefter gå videre til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i tilfælde af en overtrædelse af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.

(1) Jf. f.eks. FN's internationale pagt om borgerlige og politiske rettigheder, hvis artikel 27 beskytter mindretalsgruppers kultur og sprog. Samtlige medlemsstater har ratificeret denne pagt.

(2) Betænkning om respekten for de grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union (2000) Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder, Retlige og Indre Anliggender. Ordfører: Thierry Cornillet.

(3) The European Commission against Racism and Intolerance, anden rapport om Grækenland vedtaget den 10. december 1999 og offentliggjort den 27. juni 2000. Dok. nr. ECRI (2000) 32.

(4) Artikel 20 i loven om statsborgerskab fra 1955.