SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1811/01

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(19. juni 2001)

Om: Et indre elektricitetsmarked og fri konkurrence

Den spanske regering hævder, at den har liberaliseret elektricitetssektoren, og oven i købet inden fællesskabsbestemmelserne kræver det, men denne erklæring er langtfra i overensstemmelse med sandheden. Elektricitetsproducenterne er stadigvæk de samme som i den periode, der var præget af oligopoli. Heller ikke inden for markedsføringen er der tegn på fri konkurrence, da markedet kun har ændret sig med omkring 1,5 % i forhold til den tidligere situation. Og ikke nok med det. De spanske elektricitetsvirksomheder får tillige generøse erstatninger for overgangen til fri konkurrence, de såkaldte CTC, som forbrugerne betaler over deres månedlige regninger, og som beregnes på baggrund af en vurdering af aktiverne, som markedet senere foretager en gennemgribende

udligning af. Under et møde for nylig i Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål ændrede Mario Monti, medlem af Kommissionen, sit oprindelige standpunkt, som gik imod den spanske regerings indgriben i form af veto mod adgang til markedet for udenlandske virksomheder med offentlig kapital, og viste sig nu pludselig forstående over for denne holdning.

Kan Kommissionen i denne sammenhæng oplyse, på hvilken måde denne afgørelse indvirker på konkurrencen på markedet for offentlige aktier, som en anden virksomhed ønsker at erhverve?

Hvis årsagen til at nægte franske, tyske og portugisiske virksomheder adgang til at deltage i virksomheder fra andre europæiske lande er, at disse får offentlig støtte, kan de CTC, som de spanske elektricitetsvirksomheder modtager, så ikke også betragtes på denne måde?

Ville det for at fremskynde liberaliseringen af elektricitetssektoren ikke være mere effektivt, hvis der blev iværksat andre foranstaltninger end dem, den spanske regering har vedtaget, og som forhindrer virkeliggørelsen af det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. oktober 2001)

Kommissionen er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 295 (tidligere artikel 222) neutral med hensyn til, om virksomheder er offentlige eller private. I forbindelse med konkurrencereglerne tages der således ikke hensyn til, om en virksomhed er offentlig, når denne beslutter at erhverve en anden virksomhed.

I EF-traktaten og i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 88 (tidligere artikel 93)(1) opstilles der nøjagtige regler, for så vidt angår medlemsstaternes forpligtelser og Kommissionens beføjelser vedrørende statsstøtte. Reglerne giver ikke en medlemsstat mulighed for at forhindre, at en anden medlemsstats offentlige virksomheder erhverver andele i virksomheder i førstnævnte medlemsstat, under påskud af at nævnte offentlige virksomheder angiveligt har modtaget statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87 (tidligere artikel 92), stk. 1. Der er således ikke noget retligt problem i forbindelse med det ærede medlems spørgsmål.

Som svar på det ærede medlems tredje spørgsmål skal Kommissionen henvise til pressemeddelelsen af 20. juni 2001(2), hvori der står, at Kommissionen på mødet den 20. juni 2001 havde lejlighed til på ny at omtale nødvendigheden af, at Ministerrådet og Parlamentet vedtager forslagene fra marts 2001 om fuldstændig liberalisering af Fællesskabets energimarkeder. I den anledning understregede Kommissionen, at den var fast besluttet på at sikre den fuldstændige gennemførelse af traktatens konkurrenceregler i energisektoren.

(1) EFT L 83 af 27.3.1999.

(2) IP/01/872.