SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2673/02

af Pasqualina Napoletano (PSE), Hélène Flautre (Verts/ALE),Raimon Obiols i Germà (PSE), José Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE),Pedro Marset Campos (GUE/NGL) og Bob van den Bos (ELDR) til Kommissionen

(24. september 2002)

Om: Kriterier for inddragelse af middelhavspartnerlandene i programdokumentet Det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder, 2002-2004

Programmeringsdokumentet 2002-2004 for Det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder definerer en række geografiske prioriteter, der svarer til Unionens politiske prioriteter, som anført i Kommissionens meddelelse af 8. maj 2001(1) Med hensyn til middelhavspartnerne synes prioriteterne at være Algeriet, Israel, Vestbredden/Gaza og Tunesien.

Mener Kommissionen ikke, at udelukkelse af lande som Marokko, Egypten, Libanon og Jordan er vanskelig at forklare og forstå?

Er Kommissionen villig til at ændre denne uforståelige beslutning, eftersom alle euromiddelhavspartnerlande burde være en prioritet for Unionen for at styrke det civile samfund og demokratiet, ligesom denne skiftevise udelukkelse og inddragelse risikerer at skabe forståelseskløfter og misforståelser såvel blandt middelhavspartnerlandene som i den offentlige mening i Den Europæiske Union?

(1) KOM(2001) 252 endelig udg.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(19. november 2002)

Beslutningen om at koncentrere Det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR) om et vist antal fokuslande og tematiske prioriteter for perioden 2002-2004 har sin oprindelse i meddelelsen fra Kommissionen af 8. maj 2001 om EU's rolle til fremme af menneskerettigheder og demokratisering i tredjelande(1), der erkender behovet for at skabe en mere strategisk tilgang til EIDHR. EIDHR har tidligere været genstand for et antal rapporter og evalueringer fra Parlamentet(2), hvoraf det fremgår, at virkningen af EIDHR var begrænset på grund af manglende fokus på prioriteter samt begrænset bæredygtighed. Kommissionens afgørelse om at vedtage en mere strategisk tilgang til EIDHR blev velvilligt modtaget af Rådet i juni 2001(3).

Efter behørig konsultation af Kommissionens geografiske tjenestegrene og delegationer blev der udpeget 29 fokuslande, herunder i Middelhavsområdet, Algeriet, Israel, Vestbredden/Gazastriben og Tunesien. Denne udvælgelse skete på grundlag af visse kriterier, der var fastsat i meddelelsen af maj 2001: styrkelse af projekter finansieret under EIDHR under hensyntagen til den geografiske ligevægt og sammenhæng og komplementaritet med andre fællesskabsinstrumenter og medlemsstaternes aktiviteter. Overvejelserne om virkning og komplementaritet blev navnlig behandlet i forbindelse med de overordnede politiske forbindelser mellem EU og tredjelande. For at støtte Kommissionen i stand til at udarbejde en sammenhængende strategi med henblik på opnåelse af holdbare resultater påtænkes der ingen væsentlig ændring af begrebet fokusland i nær fremtid.

Hvad angår komplementariteten med andre af Fællesskabets samarbejdsinstrumenter, skal det understreges, at der i MEDA-programmet er afsat betydelige midler til civilsamfundet i visse lande som Egypten og Jordan samt støtte til foranstaltninger med sigte på god regeringsførelse. Der er ligeledes inden for rammerne af MEDA-programmet med forskellige Middelhavspartnere afsat betydelige bidrag til reformer i forbindelse med demokratisering, herunder reformer af retsvæsenet.

Endvidere vil Kommissionen påpege, at civilsamfundet i alle tredjelande, herunder alle Middelhavspartnerne, har haft mulighed for at fremsende projekter inden for rammerne af alle tematiske EIDHR-indkaldelser af forslag i 2002.

Disse indkaldelser af forslag vedrørte følgende emner:

a) støtte til afskaffelse af dødsstraffen,

b) forebyggelse af tortur og støtte til rehabilitering af torturofre,

c) kampen mod straffrihed og kampen til fordel for international retfærdighed og

d) kampen mod racisme og fremmedhad og diskriminering af etniske minoriteter og indfødte folkeslag.

(1) KOM(2001) 252 endelig udg.

(2) Lenz' rapport om oprettelsen af en særskilt samordningsstruktur inden for Kommissionen, der er ansvarlig for menneskerettigheder og demokratisering, PE 220.735/endelig af 4.12.1997, Imbenis rapport om Kommissionens rapport om gennemførelsen af de foranstaltninger, som blev vedtaget for at fremme menneskerettigheder og demokratisering (for 1995), KOM(96) 672 endelig C4-0095/97, PE 223.610/endelig, 2.12.1997, Roubatis rapport om KOM(95) 567 endelig C4-0568/95, PE 228.009 endelig, 6.11.1998.

(3) Rådets konklusioner om Den Europæiske Unions rolle i arbejdet for at fremme menneskerettigheder og demokratisering i tredjelande, Luxembourg, den 25. juni 2001.