SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2769/99

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Optagelse af projekter vedrørende transport ad indre vandveje i den prioriterede liste over transeuropæiske net

Transportproblemerne bliver stadig større. Vejene er overbelastede. Som følge heraf høres der flere og flere stemmer, som kræver, at en stigende andel af vejgodstransporten lægges over på jernbanerne eller de indre vandveje.

Hvis man kigger på listen, som indeholder prioriteringen for udbygningen af de transeuropæiske net, ser man, at transport ad indre vandveje og nærmere bestemt anvendelsen af kanal- og flodskibsfarten kunne kommer i tredje eller fjerde række. Dette er højst besynderligt i betragtning af, at denne form for transport er meget miljøvenlig, forholdsvis billig og særdeles effektiv.

Kanal- og flodskibsfarten står i øvrigt over for et betydeligt antal problemer, herunder bl.a. eksistensen af en række flaskehalse og mangelen på direkte forbindelser mellem vigtige havne og deres bagland. Kommissionen bedes oplyse følgende.

1. Er den enig i, at den bedre (infrastruktur)støtte til kanal- og flodskibsfarten vil kunne yde et væsentligt bidrag til løsningen af transportproblemerne?

2. Vil den være rede til at give afskaffelsen af en række flaskehalse eller anlæggelsen af en række nye vandveje en højere prioritet i forbindelse med etableringen af de transeuropæiske net?

3. Vil den i den forbindelse være rede til at anmode Den Europæiske Skibsførerorganisation om en udtalelse?

4. Råder den over en oversigt over de vigtigste infrastrukturproblemer inden for kanal- og flodskibsfarten? Kan den i givet fald tilstille mig et eksemplar?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(9. marts 2000)

Kommissionen er overbevist om, at transport ad indre vandveje i mange tilfælde vil kunne yde et væsentligt bidrag til at løse mobilitetsproblemer, idet det vil aflaste godstransporten på overfyldte veje og jernbaner. Den anser transport ad indre vandveje for at være en omkostningseffektiv, sikker og miljømæssig sund transportmåde, som har overskudsinfrastruktur og ledig fartøjskapacitet.

På fællesskabsplan omhandles de indre vandveje inden for rammerne af det transeuropæiske transportnet (TEN-T). I denne forbindelse vedtog Europa-Parlamentet og Rådet i 1996 Fællesskabets retningslinjer for udvikling af TEN-T, som omfatter det indenlandske vandvejsnet på europæisk plan (Europa-Parlamentets og Rådets beslutning af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet(1)). I retningslinjerne præciseres det også, hvilke væsentlige flaskehalse og manglende forbindelser, der er i det indre vandvejsnet. I denne forbindelse er der i de senere år blevet ydet finansiel støtte til en lang række projekter af fælles interesse inden for rammerne af TEN-budgettet. Det skal imidlertid erindres, at i henhold til nærhedsprincippet, er de pågældende medlemsstater ansvarlige for forbedring og vedligeholdelse af deres indre vandveje. Desuden skal medlemsstater, når de anmoder om støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU, Den Europæiske Investeringsbank (EIB) eller Samhørighedsfonden, forbedre deres transportnet og systemer ved især at lægge vægt på forbindelser til og indbyrdes forbindelser med TEN-T, når der er behov for at udbygge disse.

Kommissionen er i kontakt med alle berørte parter og organisationer vedrørende dette emne og også med Den Europæiske Skibsførerorganisation.

I 1998 fremlagde Kommissionen en rapport om gennemførelsen af TEN-T-retningslinjerne(2). Der er mere detaljerede oplysninger om det indre vandvejsnet i et supplerende dokument fra Kommissionen (SEK(1998) 1993).

(1) EFT L 228 af 9.9.1996.

(2) KOM(98) 614 endelig udg.