DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/124

(2004/C 70 E/126)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2653/03

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(28. august 2003)

Om: Opfordring til Kommissionens formand Romano Prodi om at redegøre over for Europa for Telekom Serbien-sagen

I de seneste måneder er der i Italien — dels i forbindelse med arbejdet i det parlamentariske undersøgelsesudvalg vedrørende Telekom Serbien, dels under den retsundersøgelse, som statsadvokaten i Torino har indledt om formodede bestikkelsessummer, der er udbetalt i denne sag — kommet nogle forhold for dagen, som, hvis de skulle være i overensstemmelse med sandheden, også ville medføre ansvar for den daværende italienske ministerpræsident Romano Prodi.

Agter Kommissionens formand Romano Prodi ikke, også for at beskytte EU-institutionernes image og for at fjerne enhver eventuel tvivl om gennemsigtigheden og rigtigheden af hans adfærd, således som i forbindelse med Cirio-SME-sagen at give offentlige og detaljerede redegørelser for den rolle, han spillede i forbindelse med Telekom Serbien-operationen, hvis indtægter gjorde det muligt for den serbiske diktator Milosevic og hans magtklike at kaste sig ud i det militære eventyr, som var på nippet til at føre dette europæiske land ud i en katastrofe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(17. september 2003)

Som det ærede medlem ved, er et parlamentarisk undersøgelsesudvalg nedsat ved lov nr. 99 af 21. maj 2002 i færd med at efterforske begivenheder og handlinger i forbindelse med denne transaktion. Udvalget vil, når dets arbejde er afsluttet, forelægge det italienske parlament en rapport, der ikke må »dreje sig om regeringens udenrigspolitiske valg«.

Den offentlige anklager i Torino er ligeledes i gang med at efterforske begivenhederne omkring erhvervelsen af kapitalandele i Telekom Serbia for at se på, om der er betalt bestikkelse.

Hvad dette sidste angår har der i de seneste måneder udviklet sig en meget voldsom politisk storm mod formand Romano Prodi og andre medlemmer af den regering, han stod i spidsen for, baseret på anklager fremsat af en nu fængslet person.

Hvad angår de nævnte anklager har Romano Prodis advokater allerede taget alle lovlige midler i brug for at beskytte hans ære og sørge for, at dem, der har forsøgt at sværte ham, bliver draget til ansvar.

Det italienske parlaments undersøgelsesudvalg og den offentlige anklager i Torino ved udmærket, hvilke procedurer der skal følges for at få fastslået sandheden, og Romano Prodi er ikke et øjeblik i tvivl om, at dette vil være tilstrækkeligt til at få sat en stopper for denne bagvaskelse.

Hvad angår sidste del af spørgsmålet har Romano Prodi, der er fuldstændig klar over de pligter og det ansvar, der påhviler enhver, der beklæder et offentligt embede, allerede for længe siden offentligt erklæret, at han er rede til at blive hørt og afgive forklaringer, der vil kunne hjælpe de instanser, der står for efterforskningen.

Romano Prodi har også offentligt givet udtryk for, hvad han vil kunne sige til Europa-Parlamentets undersøgelsesudvalg, når dette ønsker at høre ham, nemlig: at ingen nogensinde på nogen som helst måde, direkte eller indirekte, har henledt hans opmærksomhed, hverken som borger eller ministerpræsident, på Telecom Italias erhvervelse af kapitalandele i Telekom Serbia, og at der i øvrigt heller ikke var nogen formel eller reel grund til, at han blev gjort opmærksom på det.

Men under alle omstændigheder har Romano Prodi, for at svare direkte på det ærede medlems spørgsmål, besluttet at give en detaljeret redegørelse for de grunde, de kendsgerninger og de procedurer, som den italienske regering under hans ledelse har fulgt i denne sag. Alle disse dokumenter blev den 9. september 2003 stillet til rådighed for offentligheden og pressen på webstedet: (»http://europa.eu.int/comm/commissioners/prodi«). En fuldstændig kopi af disse dokumenter vedlægges imidlertid svaret til det ærede medlem.

Som Romano Prodi allerede tidligere har givet udtryk for i en lignende sag — hvilket det ærede medlem med rette henviser til — er han overbevist om, at enhver, der har et offentligt hverv, også er forpligtet til den størst mulige åbenhed. Han har aldrig unddraget sig denne pligt hverken i Italien eller i EU-sammenhæng.