ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Selv om sagen af administrative årsager er registreret som ikke-anmeldt stłtte, er de spanske myndigheder
blevet underrettet om, at denne registrering ikke på forhånd stempler foranstaltningerne som statsstłtteeller som uforenelige med EF-traktaten.
På grund af de manglende rammer for behandling af statsstłtte på dette område, sagens kompleksitet og
de lłbende kontakter med de spanske myndigheder, har Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt tilhensigt at udnytte den bemyndigelse, den har i medfłr af artikel 11, stk. 1, i Rådets forordning nr. 659 af22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93, til at påbyde, atudbetalingen af stłtten indstilles.
(2000/C 27 E/134) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1525/99
af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Eventuelle vanskeligheder for nye virksomheders adgang til det spanske elkraftmarked
Det spanske parlaments beslutning om at ændre indholdet af sjette overgangsbestemmelse i lov 54/1997
om elsektoren, vedtaget ved lov 50/1998, og at kvantificere de spanske elvirksomheders omkostninger vedovergangen til fri konkurrence gennem en forhłjelse på 4,5 % af forbrugstaksterne, giver de virksomheder,der er på markedet i dag ekstra indtægter på over en milliard pesetas.
Denne foranstaltning, som ikke står i forhold til udviklingen på markedet eller de reelle omkostninger, kan
betyde konkurrencefordele for elvirksomhederne  og meget store ulemper for de spanske forbrugere samt łget hindring for adgang til elkraftmarkedet.
Mener Kommissionen, at denne kvantificering af omkostningerne ved overgangen til fri konkurrence til
fordel for de spanske virksomheder kan vanskeliggłre nye virksomheders adgang til det spanskeelkraftmarked?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio
(11. oktober 1999)
Forhłjelsen på 4,5 % af de spanske elektricitetstakster, der har til formål at dække betalinger i forbindelse
med kontoen »omkostninger ved overgangen til fri konkurrence (CTC)«, skal ses i sammenhæng medKommissionens samlede undersłgelse af det spanske system for tabte investeringer i henhold til reglerne
for statsstłtte.
Spłrgsmålet om, hvorvidt indfłrelsen af afgiften på 4,5 % er en ekstra indtægt i forbindelse med de
overordnede CTC-betalinger, og spłrgsmålet om, hvorvidt kvantificeringen af CTC for spanske virksomhe-der kan hindre nye virksomheders adgang til det spanske elkraftmarked, tages op i undersłgelsen afreglerne for statsstłtte.
Kommissionens undersłgelse af ordningen fortsætter, men indtil der er truffet en endelig afgłrelse, er det
ikke muligt at kommentere specifikke detaljer i CTC-systemet.
(2000/C 27 E/135) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1526/99
af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Miljłkatastrofen i Marjal de Pego-Oliva
Gennem hele den foregående valgperiode har jeg klaget over łdelæggelsen af miljłet i Marjal og i Parque
de Pego-Oliva i Valencia, der er et af de vigtigste vådområder i Spanien, og som nu er ved at blive tłrlagt29.1.2000 DA C 27 E/109 De Europæiske Fællesskabers Tidende
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 399/99 af Phillip WHITEHEAD Brandsikkerhed



EF-Tidende nr. C 348 af 03/12/1999 s. 0061



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0399/99 af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen (1. marts 1999) Om: Brandsikkerhed Vil Kommissionen fremlaegge en liste over de lande, som har reageret paa den undersoegelse, der blev udarbejdet af det franske firma CETEN-APAVE vedroerende gennemfoerelsen af EU's henstillinger fra 1986 om brandsikkerhed? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (16. april 1999) Til undersoegelsen om brandsikkerhed paa hoteller i 1996 havde det franske firma CETEN - APAVE modtaget svar paa spoergeskemaerne fra otte medlemsstater (Belgien, Graekenland, Frankrig, Irland, Italien, Nederlandene, Portugal og Det Forenede Kongerige).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0486/99

af Wilfried Telkaemper (V) til Kommissionen

(5. marts 1999)

Om: Tilbagevendende faremeldinger om uheld paa det alsaciske atomkraftvaerk Fessenheim (Oberrhein, Frankrig)

Efter lukningen af de to blokke af det alsaciske atomkraftvaerk Fessenheim i hhv. august 1998 og den 11. december 1998 melder forskellige organisationer og diverse medier paa ny om to alvorlige episoder:

1. Den maengde boreret vand, man har fundet i sikkerhedssystemerne for reaktor 1 og 2, er ikke i overensstemmelse med de gaeldende forskrifter. I tilfaelde af et uheld tjener vandet til at stoppe en kernereaktion.

2. Radioaktivt tritium er sluppet ud i grundvandet. Der blev konstateret et tritiumindhold paa 60 becquerel pr. liter vand.

Hvordan vurderer Kommissionen arten, omfanget og foelgerne af de nye episoder paa atomkraftvaerket Fessenheim, isaer forureningen af grundvandet med radioaktivt tritium? Finder Kommissionen det nu noedvendigt at nedsaette et uafhaengigt ekspertudvalg? Mener den, at det er noedvendigt at traeffe foranstaltninger til beskyttelse af miljoeet og befolkningens sundhed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(15. april 1999)

Operationelle aspekter forbundet med den maengde boreret vand, der findes i Fessenheim atomkraftvaerks systemer ligger uden for Kommissionens ansvarsomraade. Den generelle EF-kompetence inden for atomsikkerhed er fastlagt i Euratom-traktaten og daekker hovedsagelig straalebeskyttelse. De franske sikkerhedsmyndigheder har ansvaret for at udstede licens til atomkraftinstallationer og overholdelse af sikkerhedspraksis i Frankrig.

Kommissionen har endnu ikke modtaget officielle oplysninger med hensyn til udslip af tritium i miljoeet. Aktivitetskoncentrationen paa 60 becquerel pr. liter (Bq/l) ligger under den indikatorparametervaerdi, der er fastlagt i bilag I, del C i Raadets direktiv 98/83/EF om kvaliteten af drikkevand(1). Indtagelse af drikkevand over laengere tid med dette tritiumniveau foraarsager en straalingseksponering paa ca. 0,1 % af den aarlige graense for et medlem af befolkningen, som er fastsat i Raadets direktiv 96/26/Euratom om fastlaeggelse af grundlaeggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er forbundet med ioniserende straaling(2). Der er saaledes ikke behov for, at Kommissionen traeffer yderligere foranstaltninger.

(1) EFT L 330 af 5.12.1998.

(2) EFT L 159 af 29.6.1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0168/99

af Ludivina García Arias (PSE) til Kommissionen

(11. februar 1999)

Om: Fastslaaede rettigheder med udligninger eller godtgoerelser til virksomhederne som foelge af en aendring af en retsforordning i Den Europaeiske Union

Mener Kommissionen, at aendringen af en retsbestemmelse eller indfoerelsen af en ny retsramme fra Den Europaeiske Unions side til fordel for det indre marked kan give anledning til fastslaaede rettigheder med henblik paa godtgoerelser til de beroerte virksomheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(16. marts 1999)

I sin dom af 19. januar 1998, Dubois (Sag T-113/96, Sml. II s. 125)(1) har Retten i Foerste Instans taget stilling til det spoergsmaal, som det aerede medlem har stillet, og udarbejdet et sammendrag af Faellesskabets gaeldende retspraksis.

Deraf fremgaar, at i henhold til EF-traktatens artikel 215, stk. 2, omfatter Faellesskabets ansvar uden for kontraktforhold skader, der er forvoldt af dets institutioner eller af dets ansatte under udoevelsen af deres hverv. Heraf foelger, at Faellesskabets grundlaeggende traktater saavel som de konventioner, der har suppleret eller aendret disse grundlaeggende traktater, ikke udgoer en handling foretaget af institutionerne eller af de ansatte, og derfor ikke kan danne grundlag for et ansvar uden for kontraktforhold for Faellesskabet.

Med hensyn til handlinger udfoert af institutionerne eller af de ansatte forudsaetter et ansvar for Faellesskabet uden for kontraktforhold, at sagsoegeren beviser, at den adfaerd, der laegges den beroerte institution til last, har vaeret retsstridig, at der foreligger et virkeligt tab, og at der er aarsagssammenhaeng mellem denne adfaerd og det paastaaede tab. Hertil bemaerkes, at naar der er tale om generelle retsakter, kan Faellesskabet kun ifalde ansvar, saafremt der foreligger en kraenkelse af en hoejere retsregel til beskyttelse af private. Hvis institutionen har udstedt retsakten under udoevelsen af en vid skoensbefoejelse, kraeves det desuden - for at Faellesskabet kan ifalde erstatningsansvar - at overtraedelsen er tilstraekkelig kvalificeret, dvs. at den er aabenbar og grov. Disse kriterier finder ogsaa anvendelse, naar der er tale om en culpoes undladelse.

Idet Retten skulle udtale sig om konsekvenserne af en aendring i EF-lovgivningen som foelge af faellesaktens ikrafttraedelse, gjorde den opmaerksom paa, at de erhvervsdrivende paa omraader, hvor faellesskabsmyndighederne raader over vide skoensmaessige befoejelser, ikke kan paaberaabe sig en velerhvervet ret til bevarelse af en fordel, som er et resultat af en bestemt faellesskabsretlig ordning, og som de paa et givet tidspunkt har haft.

Man kan dog ikke udelukke, at der eventuelt kan opstaa en erstatningsforpligtelse, baseret paa den nationale ret i den medlemsstat, hvor de virksomheder, der er beroert af gennemfoerelsen af det indre marked, befinder sig.

(1) Denne dom er anket til EF-domstolen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0043/99

af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen

(22. januar 1999)

Om: Institutionel reform

Har Kommissionen under henvisning til Europa-Parlamentets beslutning af 19. november 1997, dok. A4-347/97(1), om Amsterdam-traktaten paabegyndt udarbejdelsen af et forslag vedroerende en institutionel reform, saaledes som der anmodes om i beslutningens punkt 20?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(9. marts 1999)

Som Kommissionen har meddelt Parlamentet, og som det er nedfaeldet i Kommissionens arbejdsprogram for 1999, vil der i aarets loeb blive udarbejdet en meddelelse om retningslinjerne for reformen af institutionerne. Fremlaeggelsen af denne meddelelse afhaenger af Amsterdam-traktatens ikrafttraedelse, de igangvaerende droeftelser omkring dokumentet om Kommissionens fremtid (Tomorrow's Commission) samt de retningslinjer, der skal fastlaegges paa det kommende Europaeiske Raad i Koeln.

Som det aerede medlem uden tvivl er klar over, er det ikke alle institutionelle reformer, der noedvendiggoer traktataendringer. Det er f.eks. tilfaeldet i forbindelse med gennemfoerelsen af erklaering 32, der som bilag er knyttet til slutakten fra konferencen om Den Europaeiske Union, som vedtaget i Amsterdam om Kommissionens organisation og funktion. Dette arbejde er Kommissionen i faerd med at faerdiggoere inden for rammerne af "Tomorrow's Commission".

Endvidere vedtog Det Europaeiske Raad i Wien i december 1998, at man paa Det Europaeiske Raad i Koeln den 1. juni 1999 skal traeffe beslutning om hvornaar og hvordan de institutionelle spoergsmaal, der ikke blev loest i Amsterdam, kan loeses.

Som kommissionsformanden naevnte i sin tale den 11. januar 1999 til Parlamentet, har Kommissionen forsoegt at sammenstille disse overvejelser med henblik paa at danne sig et samlet overblik over situationen. Kommissionen kan saaledes sandsynligvis goere rede for situationen hvad angaar arbejdet om de interne reformer og overvejelserne omkring de institutionelle aendringer inden udgangen af juni 1999. Efter ikrafttraedelsen af Amsterdam-traktaten og i forbindelse med droeftelserne paa Det Europaeiske Raad i Koeln, vil den derefter fremlaegge en meddelelse med henblik paa den kommende regeringskonference, hvor spoergsmaalet om de institutionelle reformer, der skal gennemfoeres inden udvidelsen, skal tages op.

(1) EFT C 371 af 8.12.1997, s. 99.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0767/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. marts 1999)

Om: Arkaeologiske udgravninger i Pidna i Pieria amt

Det gamle Pidna i Pieria amt var det aeldste bycentrum i Makedonien i det 5. aarhundrede. Sjaeldne arkaeologiske fund er blevet fundet under bygningen af den nye jernbanelinje, bygningen af anden del af hovedvejen mellem Katerini-Thessaloniki og naturgasledningen. Paa grund af manglende finansiering er de hidtidige udgravninger ikke blevet udfoert systematisk, de havde karakter af redningsaktioner, og de var underlagt behovene i forbindelse med de store offentlige arbejder.

Kommissionen bedes oplyse, om den, hvis den anmodes om det, finder, at det ville vaere berettiget at stoette en fortsaettelse af udgravningerne paa en systematisk maade, og oprettelse af et museum i omraadet, hvor der kunne ske udstilling af fundene til gavn for udvikling af omraadet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(5. maj 1999)

Arkaeologiske udgravninger som saadanne kan ikke samfinansieres via Raphael-programmet og de europaeiske strukturfonde. Derimod kan projekter, som skal goere arkaeologiske udgravninger mere interessante for at tiltraekke flere besoegende og saaledes fremme turismen i de paagaeldende egne, komme i betragtning ved tildeling af stoette fra strukturfondene.

Et projekt, som skal tiltraekke besoegende til de arkaeologiske udgravninger i Pydna, og som eventuelt skal omfatte bygningen af et museum, kunne saaledes komme betragtning, da det ville bidrage til den regionale udvikling i det centrale Makedonien. Det skal i den forbindelse understreges, at det paahviler de nationale myndigheder at stille forslag til projekter, der oenskes finansieret via de operationelle programmer.
Det er vigtigt, at det ærede medlem erindres om, at Kommissionen i łjeblikket undersłger, om det er
hensigtsmæssigt at forelægge Rådet et forslag vedrłrende Fællesskabets tiltrædelse til UNECE-regulativnr. 108 og 109, og at Rådet, hvis det findes hensigtsmæssigt, kunne vedtage et sådant forslag, efter atParlamentet har afgivet en positiv udtalelse.
(1) EFT L 346 af 17.12.1997.
(2000/C 27 E/033) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1376/99
af Ole Krarup (EDD) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: EU midler til EFS (Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation)
Der łnskes en redegłrelse for, hvor store tilskudsbelłb EFS (Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisa-
tion) modtager fra EU? Jeg vil derfor bede Europa-Kommissionen om at fremskaffe oplysningerne ved atgennemfłre en undersłgelse i egne direktorater. Hvor meget betaler EU til EFS som organisation, og hvormange penge modtager de tilknyttede medlemsorganisationer? Undersłgelsen bedes omfatte tilskudsbelłbaf enhver art, herunder udgifter til medlemmer og andre tilknyttedes rejsevirksomhed, opholdsudgifter etc.
EFS har ikke łnsket at oplyse, hvilke belłb organisationen og dens medlemmer får fra EU.
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou
(4. oktober 1999)
Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS) og de europæiske sektorfagforbund modtager ikke
tilskud til deres lłbende udgifter fra Kommissionen.
Fagorganisationerne kan dog i forbindelse med indkaldelse af forslag fremsætte anmodning om finansiel
stłtte til gennemfłrelse af aktioner med et europæisk sigte inden for området industrielle relationer og den
sociale dialog. Kommissionen kan så give finansiel stłtte til sådanne aktioner, hvis de er målrettede,tidsbegrænsede og så ressourcekrævende, at det overstiger, hvad den ansłgende organisation kan klare.
I den forbindelse har CES kunnet få tilskud til finansiering af fagforeningers oplysnings- og uddannelses-
virksomhed vedrłrende europæiske spłrgsmål fra budgetpost B3-4002 eller til aktioner i fællesskab meden anden arbejdsmarkedspart under budgetpost B3-4000, fremme af den sociale dialog i Europa. Iforbindelse med disse fælles aktioner står CES undertiden efter aftale med og efter anmodning fraarbejdsgiversiden for styringen af finansieringen.
(2000/C 27 E/034) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1377/99
af Werner Langen (PPE-DE) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Lov om skorstensfejerfaget i Forbundsrepublikken Tyskland
I Forbundsrepublikken Tyskland findes der en lov om skorstensfejerfaget af 15. september 1969.
Væsentlige kendetegn ved denne lov er, at der ved aflłnningen af den ved lov fastsatte tilkaldelse afdistriktsskorstensfejermesteren er tale om offentligretlige afgifter, og at loven bevirker en aftaletvangmellem distriktsskorstensfejermesteren, som fra staten får anvist et fejedistrikt og husejeren, hvis husbefinder sig i fejedistriktet. Aflłnningerne pålægges de enkelte delstater.C 27 E/30 DA 29.1.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0582/99

af Mark Killilea (UPE) til Kommissionen

(3. marts 1999)

Om: Statsstoette til kommerciel ejendom

Kan Kommissionen give alle oplysninger om igangvaerende stoette til kommerciel ejendom, som er berettiget til statsstoette i alle medlemsstater? Kan Kommissionen navnlig kategorisere og kvantificere omfanget af stoetten med hensyn til skattemaessige anlaegsafskrivninger eller fremskyndede afskrivningsordninger, lejetilskud eller andre lignende ordninger og dispensationer fra lokale eller regionale myndigheders afgifter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(8. april 1999)

Det vil ikke vaere saa ligetil at fremskaffe en detaljeret analyse af statstilskud, saaledes som det aerede medlem oensker. I Kommissionens oversigter over statsstoette skelnes der kun mellem foelgende typer stoette: tilskud, skattefritagelser, skatteudsaettelser, deltagelse i egenkapitalen, garantier og bloede laan. Skattefritagelser og -udsaettelser tegnede sig tilsammen for 24 % af statsstoetten til fremstillingssektoren i den periode, der er omfattet af den sidste oversigt (1994-1996).

Det arbejde, der vil vaere noedvendigt for at indsamle alle de oenskede oplysninger fra medlemsstaternes anmeldelser og aarsberetninger og for at give det aerede medlem et detaljeret svar, vil slet ikke staa i forhold til det opnaaede resultat og vil vaere malplaceret i forbindelse med besvarelsen af en skriftlig forespoergsel.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0528/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(8. marts 1999)

Om: Konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union

Europa-Parlamentet droeftede og vedtog paa plenarmoedet i juni 1998 en initiativbetaenkning om konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union (A4-0137/98)(1), hvori det bl.a. erklaerede, at saafremt det generelle hensyn til Unionens handelsforbindelser udadtil eller politikken vedroerende udviklingssamarbejde goer det noedvendigt at opretholde visse former for import, hvis markedsadgang indebaerer illoyal konkurrence over for konserves fra Faellesskabet, boer de paagaeldende erklaeres for foelsomme produkter, og der boer ydes udligningsstoette til sektoren.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke skridt den har taget til at efterkomme Europa-Parlamentets oenske, og hvilke resultater den har opnaaet?

(1) EFT C 210 af 6.7.1998, s. 295.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0781/99

af Soeren Wibe (PSE) til Kommissionen

(22. marts 1999)

Om: EU-tilskud til virksomhedsflytning

Den amerikanske storkoncern Lear, som fremstiller autodele, har med 20 mio. SEK i tilskud etableret en afdeling i Bengtsfors. Koncernen flytter nu en del af produktionen til Portugal. Ca. 75 mio. SEK fra EU og 75 mio. SEK i skattelempelser fra Portugal har medvirket til, at koncernen traf denne afgoerelse. Mindst 350 personer, fortrinsvis syerske, mister deres arbejde. De ansatte er rasende. Skal EU-tilskud virkelig gaa til at lokke arbejdspladser fra et EU-land til et andet? De svenske borgere er som bekendt de stoerste nettobidragsydere til EU, hvilket goer det ekstra bittert at konstatere, at EU-tilskud anvendes til at flytte arbejdspladser fra Sverige.

Hvad kan Kommissionen goere i dette konkrete tilfaelde? Hvad kan Kommissionen goere for at hindre lignende tilfaelde i fremtiden?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(16. april 1999)

Det aerede medlem henvises til det faelles svar, som Kommissionen gav paa de mundtlige forespoergsler H-0274/99, H-0286/99 og H-0288/99 fra henholdsvis Inger Schoerling, Jan Andersson og Yvonne Sandberg-Fries under spoergetiden paa moedet i april 1999(1) i parlementet.

(1) Forhandlinger i parlementet (april 1999).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0020/99

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(19. januar 1999)

Om: Smaa stater og genforhandlingen af Lomé-konventionen

Finder Kommissionen det hensigtsmaessigt at indsaette et separat kapitel om smaa stater i en ny konvention, der er udarbejdes som erstatning for Lomé-konventionen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(4. februar 1999)

Ifoelge forhandlingsdirektiverne for en partnerskabsaftale om udvikling med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-landene), som blev godkendt af Raadet den 29. juni 1998, bliver vedtagelsen af en differentieret strategi et af de grundlaeggende principper i den kommende aftale. Dette vil indebaere, at der skal vedtages regler og prioriteter for samarbejdet baseret paa partnerens udviklingsniveau, behov og udviklingsstrategi paa lang sigt.

I den forbindelse fremgaar det eksplicit af direktiverne, at der skal laegges saerlig vaegt paa de mindst udviklede lande, og at der skal tages behoerigt hensyn til indlandsstater og oestaters saarbarhed. Dette vil blandt andet faa betydning for tildelingen af midler. Under vurderingen af et lands behov vil der saaledes blive taget hensyn til strukturelle eller geografiske faktorer for saarbarhed. Under de igangvaerende forhandlinger med AVS-landene har parterne allerede planlagt droeftelser over, hvilke parametre der boer tages hensyn til i den forbindelse.

Kommissionen er af den opfattelse, at saadanne bestemmelser vil give mulighed for, at der kan tages hensyn til, hvilke saerlige vanskeligheder de smaa stater kan stoede paa, uden at det derfor bliver noedvendigt at indsaette et separat kapitel herom i den kommende aftale. Endvidere boer det bemaerkes, at alt efter de anvendte parametre vil et meget stort antal AVS-lande kunne betragtes som smaa stater.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0817/99

af Gerardo Fernández-Albor (PPE) til Kommissionen

(6. april 1999)

Om: EU-kampagne mod alkoholisme blandt ungdommen

De stigende tal for alkoholisme blandt ungdommen taler i saa hoej grad for sig selv, at de boer betragtes med den stoerste bekymring. Statistisk kan det konstateres, at 3 % af befolkningen i alderen fra 15-30 aar drikker for meget til hverdag, og tallene tredobles i weekenderne.

Den Europaeiske Union har tidligere ivaerksat meget effektive propagandakampagner mod andre former for misbrug, som f.eks. rygning. Det synes i dag yderst hensigtsmaessigt at advare ungdommen om, at et overdrevent alkoholforbrug er lige saa skadeligt som narkotika og andre vanedannende stoffer, som er til skade for sundheden.

Mener Kommissionen, at det falder inden for dens omraade at foreslaa medlemsstaterne en kampagne mod alkoholisme blandt ungdommen, som udover at tilskynde til at holde sig fra alkohol, motiverer de unge, der er blevet afhaengige, til afvaenning, giver dem alternative muligheder for beskaeftigelse i fritiden og skaber en sundhedskultur, som goer op med den overdrevne tolerance, som findes i dag i samfundet, over for unges alkoholforbrug?

Svar afgivet paa vegne af Kommissionen af Pádraig Flynn

(6. maj 1999)

Kommissionen er enig med det aerede parlamentsmedlem i, at dette er et vigtigt emne. Kommissionen laegger meget stor vaegt paa netop dette emne i forbindelse med de sundhedsfremmende skoler, der er et europaeisk net, der daekker alle medlemsstater, og som omfatter 5000 skoler.

Kommissionen er desuden ved at udarbejde et forslag til Raadets henstilling om boerns og unges alkoholforbrug, hvori der vil blive lagt saerlig vaegt paa at skabe oeget opmaerksomhed omkring alkoholiske drikkes virkning paa boern og unge, at styrke hensigtsmaessige sundhedsfremmende foranstaltninger for disse aldersgrupper og at opfordre producenter og forhandlere af alkoholiske drikke til at oege den udefra kommende kontrol eller deres egenkontrol i forbindelse med salgsfremstoed for og markedsfoering og forhandling af produkter, der indeholder alkohol.