SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1516/01

af John Purvis (PPE-DE) til Kommissionen

(21. maj 2001)

Om: Definition af små og mellemstore virksomheder

Mellemstore europæiske virksomheder inden for visse sektorer, blandt andet fødevareproduktion, som ikke falder ind under definitionen af små og mellemstore virksomheder, støder på alvorlig konkurrence fra magtfulde multinationale selskaber, når de forsøger at komme ind på andre medlemsstaters markeder. Ville Kommissionen overveje at ændre definitionen af små og mellemstore virksomheder, således at der tages hensyn til konkurrencens omfang og art på markedet? Kunne Kommissionen alternativt overveje at oprette en ny kategori for at tage særlig hensyn til og indføre en særlig politik for denne vitalt vigtige gruppe af virksomheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(24. juli 2001)

Formålet med den definition af små og mellemstore virksomheder (SMV), der findes i Kommissionens henstilling 96/280/EF af 3. april 1996 vedrørende definitionen af små og mellemstore virksomheder(1), er at erstatte de forskellige nationale definitioner, der fandtes tidligere, og i stedet for disse forskellige definitioner af SMV'er at opstille en definition på fællesskabsplan, når der i forbindelse med fællesskabspolitikken er brug for en sådan definition i EU og EØS. Med en sådan fælles definition, som medlemsstaterne har overtaget, begrænses risikoen for konkurrenceforvridning mellem virksomhederne og for inkonsekvent gennemførelse af fællesskabspolitikken i EU og EØS.

Ifølge Kommissionens arbejdsprogram for 2001 skal henstillingen fra 1996 vedrørende definitionen af SMV'er tages op til revision. Hovedformålet med denne revision er at justere tærskelværdierne for omsætning og samlet balance for at tage hensyn til den økonomiske udvikling og for at undersøge andre spørgsmål på baggrund af de indvundne erfaringer, f.eks. med hensyn til hvordan kriteriet om de pågældende virksomheders uafhængighed har fungeret. Allerede den omstændighed, at der findes to alternative tærskelværdier, indebærer, at der kan tages hensyn til situationen i forskellige typer virksomheder, uden at der er behov for større differentiering. SMV'ernes bidrag til beskæftigelsen og de vanskeligheder, de kan støde på f.eks. i forbindelse med finansiering, er fælles for SMV'er i alle sektorer, og der synes ikke at være behov for at udarbejde komplekse regler som følge af, at de enkelte sektorer behandles forskelligt.

Skulle nogle virksomheder eller sektorer have behov for særlig opmærksomhed fra Kommissionen eller de offentlige myndigheder i medlemsstaterne, er Kommissionen af den opfattelse, at det vil være mere hensigtsmæssigt at tage spørgsmålet op som led i de pågældende programmer og politikker end at vedtage en definition af SMV'er, som varierer alt efter markeder, virksomheder og/eller sektorer. Definitionen af SMV'er bør navnlig ikke afhænge af konkurrencens omfang i de enkelte sektorer, idet denne først og fremmest skal tages i betragtning i forbindelse med konkurrence- og statsstøttepolitikken.

Henstillingen vedrørende definitionen af SMV'er er ikke udarbejdet med det formål at føre sektorpolitik, og Kommissionen har derfor ikke for øjeblikket til hensigt at indføre nye kategorier eller at foretage en differentieret behandling afhængig af, hvilken sektor der er tale om.

(1) EFT L 107 af 30.4.1996.