SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2721/96 af Bartho Pronk (PPE) til Kommissionen (21. oktober 1996)

Om: Sikkerhed og sundhed paa fiskerfartoejer

1. Har Kommissionen kendskab til artiklerne i den nederlandske presse (Visserijnieuws af bl.a. 13. og 20. september 1996) om doedsulykker paa fiskerfartoejer?

2. Foeres der statistikker over ulykker paa fiskerfartoejer? Hvor mange doedsulykker blandt besaetningsmedlemmer fra Den Europaeiske Union har der i bekraeftende fald vaeret de sidste to aar, og er der tale om en stigende tendens? Kan Kommissionen foretage en opdeling efter ulykkesaarsag?

3. Er fiskeriet en farligere erhvervsgren end den oevrige skibsfart?

4. Hvordan er situationen med hensyn til anvendelsen af direktiverne om sikkerhed og sundhed om bord paa fiskerfartoejer? Bidrager disse direktiver til at mindske antallet af ulykker?

5. Vil Kommissionen i tilfaelde af, at der ikke kan konstateres nogen faldende tendens, overveje yderligere foranstaltninger vedroerende sikkerheden paa fiskerfartoejer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (13. december 1996)

1. Kommissionen har ikke kendskab til de af det aerede parlamentsmedlem omtalte nederlandske avisartikler.

2. I alle medlemsstaterne er arbejdsulykker omfattet af de nationale statistikker, herunder ogsaa ulykker paa fiskerfartoejer. Eftersom medlemsstaterne anvender forskellige metoder til registrering og indberetning af ulykker, er sammenligneligheden for de nationale statistikker ikke saa noejagtig. Kommissionen har derfor siden 1992 samarbejdet med medlemsstaterne om udarbejdelse af et harmoniseret system til indsamling og bearbejdelse af statistikkerne over arbejdsulykker i hele Faellesskabet.

Det kan ikke paa grundlag af de nationale statistiske oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af, konkluderes, at der i fiskerisektoren sker flere doedsulykker end i andre sektorer. Det kan naevnes, at der i perioden 1990-1994 (de nyeste tal) i Nederlandene ikke er registreret doedsulykker i fiskerisektoren (Centraal Bureau voor de Statistiek). I den paagaeldende periode var hyppigheden af doedsulykker i sektoren paa faellesskabsplan uaendret (6,5 pr. 100.000 ansatte).

Undersoegelser af de statistiske oplysninger om omstaendighederne ved ulykkerne i fiskerisektoren viser, at omkring halvdelen af doedsulykkerne skete i forbindelse med tab af fartoejet, og den andel halvdel af ulykkerne kunne tilskrives forhold paa arbejdsstedet eller saerlige miljoemaessige forhold (vejrforhold, manoevrering, stoej, osv.).

3. Det hoeje antal doedsulykker og ulykker, der resulterer i fravaer fra arbejdet forklarer, hvorfor fiskeriet sammen med landbruget, udvindingsindustrien og byggeriet er de mest risikobetonede erhvervssektorer, og at der er behov for saerlig lovgivning paa disse omraader.

4. Et primaere maal i Raadets direktiv 93/103/EF ((EFT L 307 af 13.12.1993 )) om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed under arbejdet om bord paa fiskerfartoejer er at forebygge risikoen for arbejdsulykker, saaledes at effektiv og ensartet anvendelse heraf i medlemsstaterne vil resultere i et fald i antallet af arbejdsulykker paa fiskerfartoejer.

Eftersom fristen for gennemfoerelse af direktivet i medlemsstaterne var den 23. november 1995, er hverken Kommissionen eller medlemsstaterne endnu i besiddelse af oplysninger, der kan vise om faellesskabsdirektivets bestemmelser paa dette omraade har vaeret virkningsfulde.

5. I henhold til ovennaevnte direktivs artikel 13, stk. 3, skal medlemsstaterne senest den 23. november 1999 forelaegge en rapport om den praktiske ivaerksaettelse af direktivets bestemmelser for Kommissionen.

Paa baggrund af oplysningerne i rapporterne og Kommissionens egen evaluering, vil Kommissionen kunne vurdere, om det vil vaere noedvendigt at indfoere yderligere sikkerhedsforanstaltninger for fiskerfartoejer.

I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse »En faelles politik for sikkerhed til soes« af 24. februar 1993 ((KOM(93) 66 end. udg. )), hvori noedvendigheden af at indfoere foranstaltninger paa EF-plan om harmonisering af ordningerne vedroerende sikkerhed paa fiskerfartoejer med en laengde paa 24 m eller derover blev understreget, og eftersom den internationale Torremolinos-Konvention om sikkerhed i forbindelse med fiskerfartoejer ikke blev ratificeret, vedtog Kommissionen den 12. juli 1996 et direktivforslag om dette spoergsmaal ((EFT C 292 af 4.10.1996 )). I forslagetastlaegges de faelles sikkerhedskrav til nye og eksisterende fiskerfartoejer med en laengde paa 24 m eller derover som uanset hvilket flag de sejler under opererer i en medlemsstats interne eller territoriale farvande eller lander deres fangst i en af medlemsstaternes havne. Kravene vedroerer primaert konstruktion, indretning og stabilitet, maskineri og elektriske installationer, brandbeskyttelse og redningsudstyr, og de er i videst mulige udstraekning baseret paa Torremolinos-konventionen fra 1993, idet der er taget hensyn til regionale og lokale forhold. Forslaget indeholder desuden bestemmelser om certificeringsprocedurer for de kompetente instanser med henblik paa at sikre, at det tilsigtede sikkerhedsniveau opnaas, og at de konkurrencemaessige forhold er lige.