SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-4148/97 af Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) til Kommissionen (5. januar 1998)

Om: Stoette til groenfoder som kompensation for den store prisforskel mellem korn og groenfoder som foelge af Agenda 2000

EU's reform af den faelles landbrugspolitik gjorde anvendelsen af groenfoder dyrere i forhold til kornfoder, hvilket skyldes prisfaldet paa korn. Hvis forslagene i Agenda 2000 gennemfoeres i den form, som Kommissionen foreslaar, vil de oege den eksisterende prisforskel mellem toerrede planteprodukter og korn, navnlig i EU's bjergomraader og nordlige omraader. Rentabiliteten ved groenfoderproduktionen forringes som foelge af produktionsforholdene, hvilket bevirker, at i de bedste omraader i Europa er kornfoderhoesten maalt i foderenheder meget stoerre end groenfoderhoesten maalt i foderenheder i de nordlige omraader og bjergomraaderne. Groenfoderensilage er et typisk kvaegfoder. Hvis rentabiliteten ved groenfoder og konkurrenceevnen i forhold til korn ikke kan forbedres, vil det medfoere en betydelig konkurrencemaessig ulempe for kvaegbedrifter, der allerede i oevrigt er i vanskeligheder. Der er brug for yderligere stoette, for at den konkurrencemaessige ulempe kan fjernes. Det forudsaetter, at der gives stoette fra den faelles landbrugspolitik til groenfoderproduktionen i samme omfang som til kornfoder.

En mindre groenfoderproduktion vil oege baade kvaelstofbelastningen af vaadomraader, fosforbelastningen generelt og erosionen. Risikoen for tilgroning af vandomraader i omraader med stor groenfoderproduktion vil stige vaesentligt. Paa initiativ af Kommissionen bestraebes der paa at finde loesninger paa de rentabilitetsproblemer, der skyldes Agenda 2000, inden for produktionen af afgroeder i de nordlige omraader. Der er brug for yderligere stoette til groenfoderproduktionen i EU, for at maelkeproduktionens konkurrenceevne i det indre marked kan bevares i de nordlige og bjergrige omraader. Der er behov for mere stoette til groenfoderproduktionen saaledes, at den svarer til stoetten fra den faelles landbrugspolitik.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at sikre groenfoderproduktionens rentabilitet og konkurrenceevne i det indre marked? Er Kommissionen rede til at nedsaette en arbejdsgruppe til at undersoege denne sag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (3. februar 1998)

Mange af de problemer, det aerede medlem naevner, haenger sammen med intensiteten i husdyrbruget og arealanvendelsen. Der tages fat paa disse spoergsmaal i Kommissionens retningslinjer for den faelles landbrugspolitik som skitseret i Agenda 2000-dokumentet ((KOM(97) 2000 endelig udg. )) fra juli 1997. I dette dokument foreslaas der forskellige foranstaltninger til fremme af et mere ekstensivt landbrug, som ville omfatte graesarealer. I oksekoedssektoren vil det blive endnu vigtigere at respektere minimumstaethedsfaktoren, naar niveauet for oksekoedspraemierne haeves. Det vil endog tilskynde nogle producenter til at blive mere ekstensive. Effektiviteten af de forskellige incitamenter til ekstensivering af produktionen, saerlig »ekstensiveringsordningen« for oksekoedssektoren, vil blive styrket og forbedret. Stoetteordningen vedroerende de mindre gunstigt stillede omraader vil gradvis blive omdannet til et basisinstrument til bevarelse og fremme af lavinput-landbrugssystemer. Maalrettede landbrugsmiljoeforanstaltninger (forordning (EOEF) nr. 2078/92 af 30. juni 1992 om miljoevenlige produktionsmetoder i landbruget samt om naturpleje ((EFT L 215 af 30.7.1992. ))) vil blive styrket med oegede budgetmidler og om noedvendigt hoejere samfinansieringssatser. Ekstensivering er et centralt maal for disse foranstaltninger.

Omvendt er finske koeers maelkeydelse hoejere end faellesskabsgennemsnittet, hvilket tyder paa en stoerre anvendelse af kraftfoder. De finske landbrugere kunne derfor forventes at faa stoerre fordel af et prisfald paa foder.

En stor anvendelse af graesarealer, men paa den anden side forholdsvis intensive produktionssystemer viser, at problemet ikke er saa ligetil. Efter offentliggoerelsen af retningslinjerne for den faelles landbrugspolitik aar 2000 har Kommissionen besoegt hver medlemsstat og lyttet til regeringernes, sektorens og andre ikke-statslige organisationers synspunkter. Kommissionen arbejder ogsaa paa at opnaa en bedre forstaaelse af disse problemer og er sikker paa, at denne proces vil fortsaette efter offentliggoerelsen af de officielle forslag.

Disse officielle forslag vil om kort tid blive fremlagt af Kommissionen og er endnu ikke helt faerdige. De vil imidlertid afspejle Kommissionens oenske om, at stoetten til husdyrbruget bliver mere fleksibel, saaledes at medlemsstaterne bedre kan tage hensyn til problemer af den type, det aerede medlem omtaler.