SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1180/02

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Rådet

(17. april 2002)

Om: Indbringelse for WTO af Sydkoreas forvridning af skibsbygningsindustrien

Sydkorea har længe forvredet konkurrenceforholdene inden for skibsbygningsindustrien ved at fastsætte priser på fartøjerne, som lå under de reelle omkostninger. EU og Sydkorea har ført resultatløse forhandlinger om indførelse af en sund konkurrence inden for skibsbygning.

Konflikter i forbindelse med spørgsmål om den internationale konkurrence løses inden for rammerne af den internationale handelsorganisation WTO's relevante konfliktløsningsorganer. Både EU og Sydkorea er medlemmer af WTO.

Eftersom de nævnte forhandlinger om indførelse af ensartede konkurrencevilkår endte resultatløst i sommeren 2000, var der blandt medlemsstaterne på mødet i december 2000 enighed om, at EU skulle indgive en klage til WTO over, at Republikken Korea overtrådte sine forpligtelser med hensyn til støtte til udførsel af skibe.

Europa-Parlamentet støttede også denne opfattelse i sin betænkning om Kommissionens anden betænkning om situationen inden for verdens værftsindustri (A5-0371/2000), hvori den opfordrer Kommissionen til at indlede en WTO-tvistbilæggelsesprocedure imod Republikken Korea.

I stedet har Kommissionen på en kunstig måde og uden gyldigt retsgrundlag kædet iværksættelsen af den pågældende konfliktløsningsproces sammen med sit forslag til forordning, ifølge hvilket der i løbet af WTO-processen midlertidigt skulle kunne tillades begrænset produktionsstøtte til enkelte europæiske værfter som modvægt mod Koreas fremgangsmåde.

Uenighed medlemsstaterne imellem om det berettigede og hensigtsmæssige i at yde produktionsstøtte har hindret, at det omtalte forslag til forordning har kunnet vedtages.

I går oplyste den sydkoreanske regering, at den havde til hensigt at yde produktionsstøtte til fartøjer af endnu højere kvalitet, især til krydstogtskibe, og at den ikke fandt, at den med sin støttepolitik gjorde noget, som var forkert eller i strid med internationale aftaler.

Situationen er set ud fra den europæiske værftsindustris synspunkt uholdbar. Rådet bedes derfor nu svare på, hvornår den vil lægge pres på Kommissionen, så denne opgiver sin passivitet og endelig indbringer sagen for WTO.

Svar

(19. december 2002)

1. Rådet har allerede mange gange siden 1999 givet udtryk for alvorlige betænkeligheder med hensyn til den kritiske situation i skibsbygningsindustrien, som hovedsagelig skyldes overkapacitet i sektoren og illoyal praksis fra de koreanske skibsværfters side på verdensmarkedet.

Således opfordrede Rådet i maj 2000 Kommissionen til at indlede forhandlinger med Korea, som den 19. juni 2000 førte til indgåelsen af et godkendt protokollat.

2. Rådet måtte dog allerede på samlingen den 4.-5. december 2000 konstatere, at Korea ikke havde overholdt betingelserne i det godkendte protokollat, og opfordrede Kommissionen til at overveje at iværksætte enhver hensigtsmæssig foranstaltning mod dette land efter de procedurer, der er godkendt af de internationale instanser, og til hurtigt at behandle den klage, de europæiske virksomheder havde indgivet til WTO som led i proceduren i handelshindringsforordningen.

Rådet udtrykte ved denne lejlighed ligeledes sin tilfredshed med, at Kommissionen er fast besluttet på at støtte og iværksætte handelsforanstaltninger mod den illoyale konkurrence fra Koreas side, at aflægge rapport til Rådet inden den 1. maj 2001 og at opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 12 i Rådets forordning (EF) nr. 1540/98 af 29. juni 1998. Endelig noterede Rådet sig, at hvis der ikke opnås en tilfredsstillende aftale, vil Kommissionen tage initiativ til at indføre en passende, midlertidig mekanisme, der skal modvirke Koreas illoyale praksis, indtil proceduren i WTO er afsluttet.

3. På samlingen den 14.-15. maj 2001 gentog Rådet sin holdning, idet det noterede sig, at Kommissionen ifølge dens afgørelse af 8. maj 2001 agter at foreslå en passende midlertidig støttemekanisme og kraftigt støttede, at Kommissionen ifølge samme afgørelse agter at igangsætte en WTO-procedure, hvis der ikke nås en løsning med Korea inden den 30. juni 2001.

4. Efter at Kommissionen den 30. juli 2001 havde sendt Rådet et forslag til rådsforordning om en midlertidig defensiv ordning for Fællesskabets skibsbygningsindustri, måtte dette efter drøftelsen herom den 5. december 2001 konstatere, at det ikke kunne opnå det nødvendige kvalificerede flertal til forslaget på dette stadium.

Kommissionen blev i øvrigt opfordret til at overveje elementerne i en strategi, der skal indføres for at afhjælpe de specifikke problemer, som skibsbygningssektoren står overfor. Rådet besluttede at vende tilbage til sagen på en kommende samling.

5. På samlingen den 6.-7. juni 2002 pålagde Rådet Coreper at færdigudarbejde en løsning på grundlag af Rådets drøftelser. I fortsættelse af disse drøftelser vedtog Rådet den 27. juni 2002 med kvalificeret flertal, idet den danske, nederlandske, finske, svenske og Det Forenede Kongeriges delegation dog stemte imod, forordningen om en midlertidig defensiv ordning for Fællesskabets skibsbygningsindustri for at imødegå Republikken Koreas illoyale handelspraksis på verdensmarkederne inden for denne sektor. Forordningen finder anvendelse i det tidsrum, der er nødvendigt for at afslutte tvistbilæggelsesproceduren mod Korea i WTO, og udløber den 31. marts 2004. Den er begrænset til de markedssegmenter, hvor det er påvist, at den illoyale handelspraksis direkte har skadet Fællesskabets skibsbygningsindustri. Betingelserne for anvendelsen af den midlertidige defensive ordning er anført i betragtning nr. 7 i nævnte forordning(1).

6. Som led i den løsning, der er nævnt i det foregående afsnit, har Kommissionen fået til opgave i tidsrummet indtil den 30. september 2002 at finde en løsning sammen med Korea. Møderne med Korea i august og september førte ikke til noget, hvilket fik Rådet til på samlingen den 30. september og på grundlag af en redegørelse fra Kommissionens repræsentant at tage de negative resultater af forhandlingerne mellem Kommissionen og de koreanske myndigheder samt de foranstaltninger, der skal træffes i den forbindelse, til efterretning.

(1) EFT L 172 af 2.7.2002, s. 1.