SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1555/99

af Roberto Bigliardo (TDI) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: UCLAF-undersøgelse

Har Kommissionen kendskab til den påstand, der er fremsat af forskellige autoritative informationskilder, ifølge hvilken Bernhard Friedman, medlem af Den Europæiske Revisionsret, har fremsat en anmodning til kommissær E. Liikanen (der er blevet bekræftet i den nye Kommission) om forklaringer på årsagerne til udsættelsen af disciplinærsagen mod den tidligere direktør for Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO)? Ifølge Bernhard Friedman er Disciplinærrådets afgørelse i modstrid med det krav, der er fremsat af Direktoratet for Koordinering af Bedrageribekæmpelse, UCLAF. Ifølge UCLAF havde den tidligere direktør underskrevet tre af de fire omdiskuterede kontrakter i ECHO-skandalen (100 milli-oner belgiske frank, som skulle gå til Bosnien, er forsvundet).

Kan Kommissionen oplyse følgende:

1. Har Disciplinærrådet, der har frifundet den tidligere direktør, fuldt ud taget hensyn til UCLAF-rapporten?

2. I modsat fald, hvorfor genoptager Disciplinærrådet da ikke disciplinærsagen på grundlag af artikel 11 i bilag IX til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber?

3. Hvilke procedurer er iværksat af kommissær Liikanen, der er ansvarlig for personalepolitikken, for at fastslå ansvaret i ECHO-skandalen, hvor der er begået underslæb med betydelige beløb, som er forsvundet fra fællesskabsbudgettet?

4. Deler Kommissionen den opfattelse, at denne situation i den europæiske borgers øjne kan se ud som et forsøg på at tilsløre de skandaler, der medførte Kommissionens tilbagetræden? Der anmodes om svar hurtigst muligt.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(11. oktober 1999)

1. Disciplinærrådet havde fuldt kendskab til indholdet i UCLAF's rapport af 18. maj 1998.

2. En genoptagelse af disciplinærsagen kræver, at der foreligger nye kendsgerninger baseret på relevante beviser. På nuværende tidspunkt har Kommissionen ikke kendskab til nogen nye kendsgerninger, som Disciplinærrådet ikke har taget hensyn til.

3. Medlemmet af Kommissionen med ansvar for personaleanliggender er ansættelsesmyndigheden, som uddelegerer beføjelser til at indlede disciplinærsager mod tjenestemænd i lønklasse A1 og A2, når det er relevant på grundlag af det foreliggende bevismateriale. Ved udøvelsen af disse delegerede beføjelser besluttede den kommissær, der på daværende tidspunkt var ansvarlig, i den sag, som det ærede medlems forespørgsel vedrører, at indlede en disciplinærsag mod en tjenestemand i lønklasse A1. En anden sag resulterede i afskedigelse af en tjenestemand, og en tredje sag er undervejs. Endvidere og når man ser bort fra ECHO's personale har undersøgelsen for at fastslå ansvaret givet anledning til to andre disciplinærsager, hvoraf den ene løber for øjeblikket, og den anden er blevet afsluttet med en afgørelse om at degradere den pågældende.

4. Kommissionen understreger, at en tjenestemand, når det gælder disciplinæranliggender, forudsættes at være uskyldig, indtil der eventuelt iværksættes en sanktion over for ham. Der vil også gå nogen tid fra det tidspunkt, hvor de forhold, der giver anledning til mistanken om svig, opdages, og det tidspunkt, hvor en eventuel afgørelse om at træffe sanktioner over for tjenestemanden træffes. Den samlede periode kan være langvarig, men det er vigtigt, at man indser, at billighedsprincippet tilsiger, at retten til forsvar altid må respekteres i disciplinærsager. Ingen tilsløring er tilsigtet, og der foreligger ingen tilsløring. Proceduren må følges korrekt i alle tilfælde, og det er der god forståelse for i offentligheden, som værdsætter grundighed i håndhævelsen af love og regler.