ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2122/01

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Undersøgelse af flyvehavarier og flyvehændelser inden for civil luftfart

Domstolen dømte for nylig Grækenland for forsinkelser i forbindelse med gennemførelsen i den græske lovgivning af Fællesskabets direktiv 94/56/EF(1), som vedrører fastlæggelse af de grundlæggende principper for undersøgelse af flyvehavarier og flyvehændelser inden for civil luftfart, idet den afviste de af den græske regering fremførte argumenter som utilstrækkelige.

Kan Kommissionen på baggrund af Domstolens afgørelse og under henvisning til, at formålet med dette direktiv er at forbedre flyvesikkerheden og forebygge kommende flyvehavarier og flyvehændelser, oplyse, hvor langt man er nået med gennemførelsen af dette direktiv i såvel Grækenland som de øvrige medlemsstater?

(1) EFT L 319 af 12.12.1994, s. 14.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. september 2001)

Rådets direktiv 94/56/EF af 21. november 1994 om fastlæggelse af de grundlæggende principper for undersøgelse af flyvehavarier og flyvehændelser inden for civil luftfart blev vedtaget den 21. november 1994. Medlemsstaterne skulle meddele Kommissionen de tilsvarende foranstaltninger senest den 21. november 1996.

Kommissionen har åbnet overtrædelsesprocedurer for manglende gennemførelse mod Grækenland og Luxembourg, som har medført, at disse to medlemsstater er blevet fundet skyldige.

Efter Domstolens afgørelse den 5. april 2001, hvor den konstaterede, at Grækenland ikke har opfyldt de forpligtelser, der påhviler det i henhold til EF-traktaten, ved ikke at vedtage og ikke inden for den foreskrevne tidsfrist at meddele de nødvendige bestemmelser til at gennemføre direktiv 94/56/EF, har den græske regering netop meddelt Kommissionen teksten til lov nr. 2912/2001, offentliggjort i den græske statstidende af 9. maj 2001, som gennemfører dette direktiv i græsk lov.

Kun Luxembourg har endnu ikke meddelt Kommissionen gennemførelsesbestemmelserne for direktiv 94/56/EF. Efter Domstolens afgørelse den 16. december 1999 har Luxembourg meddelt Kommissionen situationen, hvad angår vedtagelsesproceduren for direktivets gennemførelsesbestemmelser. I henhold til disse oplysninger, bør gennemførelsen finde sted før årets udgang.

Alle medlemsstaterne skulle derfor på nuværende tidspunkt have gennemført direktivet og bragt det i anvendelse, selvom nogle medlemsstater sommetider glemmer at sende Kommissionen de undersøgelsesrapporter, som direktivet kræver.

Kommissionen overvåger korrekt anvendelse af denne lovgivning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3073/01

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. november 2001)

Om: Anerkendelse af arkitekters eksamensbeviser

For nylig har jeg modtaget klager fra personer, som allerede er optaget som medlemmer af teknikerforbund i Frankrig og Tyskland og også ønsker at blive medlemmer af Grækenlands teknikerforbund (TEE), hvilket ikke er lykkedes. Deres ansøgninger er ifølge klagerne enten ikke blevet behandlet eller er fortsat ubesvarede.

Det er tydeligt, at gennemførelsen af direktiv 85/384/EØF(1) om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturområdet, herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, er mangelfuld til trods for, at dette direktiv er blevet omsat i græsk lovgivning med et præsidentielt dekret den 7. april 1993. Kan Kommissionen oplyse, hvor vidt disse klager er berettigede, og om det ovennævnte direktiv gennemføres korrekt af de ansvarlige græske myndigheder?

(1) EFT L 223 af 21.8.1985, s. 15.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. december 2001)

Kommissionen er bekendt med det problem, det ærede medlem påtaler, og indledte derfor en traktatbrudssag desangående i 1997.

Åbningsskrivelsen blev sendt den 30. juni 1998 (svar af 26. oktober 1998), og en supplerende åbningsskrivelse (ubesvaret) blev sendt den 9. juli 1999.

Den begrundede udtalelse blev afgivet den 24. februar 2000. Grækenland har svaret ved to skrivelser, hhv. af 8. maj 2000 og 13. november 2000.

De græske myndigheder havde et møde med Kommissionen i Athen i juni 2001 og sendte derefter et cirkulære til det græske handelskammer (TEE), hvori de påpegede, at der skal overholde præsidentdekret 107/93 og optage EU-borgere med eksamensbevis i arkitektur fra andre medlemsstater.

Kommissionen er i færd med at vurdere, hvad cirkulæret helt konkret indebærer, med henblik på at kunne afgøre, om sagen skal indbringes for EF-Domstolen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3324/01

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(30. november 2001)

Om: Forstligt formeringsmateriale registrering og beskyttelse

Vil Kommissionen tage skridt til at beskytte de bevoksninger, der er registreret inden for rammerne af direktiv 66/404/EØF(1), 71/161/EØF(2) eller 1999/105/EF(3) om markedsføring af forstligt formeringsmateriale, som i øjeblikket kan fældes uden nogen passende vurdering?

I Irland har statsforstnævnet Coillte Teo fældet over 1 474 hektarer registrerede bevoksninger uden nogen form for licens, som ville kræve individuel vurdering, selv om hele registeret kun dækker 3 715 hektarer, og kun 20 % af Irlands frø er fra hjemlige kilder. Endvidere er Irlands praksis bestående i at uddelegere opgaven med at føre det nationale register over grundlæggende forstformeringsmateriale, der kræves i henhold til direktivet, til Coillte Teo, der har landets største tømmerhøst, ikke i overensstemmelse med direktiverne, som specifikt udelukker enhver juridisk person eller dets medlemmer fra at føre bevoksningsregistrene, hvis de kan drage økonomisk fordel af de foranstaltninger, der træffes i henhold til direktiverne.

Vil Kommissionen derfor tage skridt til at sikre, at de hjemlige bevoksninger i hver medlemsstat, som modtager EU-midler til skovtilplantning, herunder Irland, kun registreres i henhold til direktivet af uafhængige kvalificerede parter, og at enhver fældning er forbudt, efter registrering, uden en passende vurdering og fastsættelse af de nødvendige betingelser for at opfylde direktivets formål?

(1) EFT B 125 af 11.7.1966, s. 2326.

(2) EFT L 87 af 17.4.1971, s. 14.

(3) EFT L 11 af 15.1.2000, s. 17.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. januar 2002)

Kommissionen er i færd med at undersøge de nævnte forhold i den pågældende medlemsstat og skal holde det ærede medlem underrettet om udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0580/01

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(1. marts 2001)

Om: TV uden grænser

Da direktivet om tv uden grænser fra 1997 skal revideres i 2002, er man allerede ved at lægge nye planer for, hvilke grundlæggende spørgsmål revisionen skal omfatte, såsom fremme af produktion og distribution af europæiske tv-programmer.

Det er påfaldende, at koproduktioner af tv-programmer med deltagelse af forskellige EU-lande kun vies beskeden opmærksomhed hos dem, der satser på at have medier, som giver producenterne mulighed for at fremme samarbejde både mellem de forskellige offentlige og private tv-kæder og mellem skuespillere og andre fagfolk, der normalt samarbejder om at fremstille tv-programmer.

Kan Kommissionen oplyse, om der eksisterer indledende kontakter mellem producenter af tv-programmer med henblik på at fremme eksistensen af ægte europæiske tv-programmer med fælles deltagelse af både tv-kæder og producenter og andre tv-fagfolk fra de forskellige EU-lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(11. maj 2001)

Kommissionen vil gerne henlede det ærede medlems opmærksomhed på Media- og Media II-programmet samt Media Plus-programmet, som blev påbegyndt den 1. januar 2001. Et af formålene med Media-programmet er at fremme distribution og produktion af europæiske tv-programmer. Under Media-programmet støttes europæiske tv-produktioner (fiktion, dokumentarprogrammer og tegnefilm), hvori der deltager mindst to tv-stationer, og gerne flere, fra en række medlemsstater, som deltager i eller samarbejder om programmet og tilhører forskellige sprogområder. Det specifikke formål er at fremme distribution, både inden for og uden for Fællesskabet, af tv-programmer, som er produceret af uafhængige selskaber, ved at fremme samarbejde mellem på den ene side tv-selskaber og på den anden side uafhængige europæiske distributører og producenter.

Under Media II-programmet (1996-2000) har Fællesskabet givet en samlet økonomisk støtte på 39 421 400 EUR til i alt 353 europæiske samproduktioner af tv-programmer.

De hovedorganisationer, som repræsenterer producenterne og tv-selskaberne, er altid blevet hørt, når Kommissionen har udarbejdet forslag til de forskellige Media-programmer (Media, Media II og Media Plus).

Man har planlagt en revision af bestemmelserne i direktivet TV uden grænser i slutningen af 2002. Indtil da fortsætter Kommissionen med at høre de berørte parter under hensyntagen til princippet om gennemsigtighed. Navnlig har man for nylig iværksat en undersøgelse vedrørende evaluering af betydningen af foranstaltningerne til fremme af distributionen og produktionen af tv-programmer i den europæiske audiovisuelle sektor. Inden for rammerne af undersøgelsen arrangerer man to offentlige workshopper med henblik på at give alle interesserede mulighed for at give deres bidrag. Desuden offentliggør Kommissionen et debatoplæg på baggrund af blandt andet resultaterne af undersøgelsen i begyndelsen af 2002. Kommissionen opfordrer alle de berørte parter til at indsende deres skriftlige kommentarer og fortsætter med at gennemføre en række høringer i 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3108/01

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(13. november 2001)

Om: Det europæiske CE-mærke på elektriske stave

Producenter fra lande uden for EU har efter forlydende reklameret med, at deres elektriske stave bærer det europæiske CE-sikkerhedsmærke. Disse våben bruges ofte som torturinstrumenter i fængsler.

Vil Kommissionen oplyse, efter hvilken fremgangsmåde CE-mærket tildeles, hvor mange producenter af elektriske stave, der anvender CE-mærket på deres produkter, og til sidst hvilke skridt den vil tage for at forhindre producenter af elektriske stave i at bruge CE-mærket til at fremme salget af deres produkter?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanenpå skriftlige forespørgsler E-2934/01, E-2965/01, P-3012/01, E-3108/01 og E-3191/01

(3. december 2001)

De ærede parlamentsmedlemmer henvises til det svar, Kommissionen gav på skriftlig forespørgsel P-2783/01 af Ford(1).

(1) EFT C 81 E af 4.4.2002, s. 209.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1032/01 af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen. Kommissionens arbejdsbyrde.



EF-Tidende nr. 093 E af 18/04/2002 s. 0007 - 0007



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1032/01 af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen (3. april 2001) Om: Kommissionens arbejdsbyrde Hvor mange forordninger og direktiver er blevet foreslået af Generaldirektoratet for hhv. Miljø og for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse, efter at de nuværende kommissionsmedlemmer har tiltrådt embedet? Hvor mange forordninger og direktiver er blevet afløst af disse forslag, og hvor mange af forslagene var genstand for en lovbestemt vurdering af virkningerne på miljøet? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (24. oktober 2001) Kommissionen henviser det ærede medlem til det allerede meget omfattende svar, Kommissionen afgav på Malcolm Harbours skriftlige forespørgsel P-841/01(1). Et mere detaljeret svar ville kræve yderligere undersøgelser, hvilket ikke forekommer at stå i forhold til resultaterne heraf, navnlig i lyset af de til rådighed stående ressourcer. (1) EFT C 40 E af 14.2.2002, s. 14.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2509/01

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(7. september 2001)

Om: Handel med konfliktdiamanter

Det internationale samfunds evne til at båndlægge handlen med konfliktdiamanter afhænger nu af udfaldet af Kimberley-processen. Denne proces forløber foreløbig meget langsomt, bl.a. fordi Den Europæiske Union ikke har fastlagt en fælles holdning. Hvornår agter Kommissionen at forelægge forslag for Rådet for at få et mandat til forhandlingerne i Kimberley-processen?

Samtidig kræver grænsekontrollen med indførslen af diamanter for at forhindre indførsel af konfliktdiamanter til EU, at tolderne er specialuddannede til dette formål. Finder Kommissionen det hensigtsmæssigt at begrænse antallet af importsteder for diamanter til ét pr. medlemsstat for at samle ekspertisen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(10. oktober 2001)

Kimberley-processen er ensbetydende med en betydelig international indsats for at begrænse handelen med konfliktdiamanter. Denne handel giver især anledning til konflikter i flere lande i Afrika.

Kommissionen har sammen med flere medlemsstater aktivt deltaget i møderne i Kimberley-processen. Eventuelle fremskridt i Kimberley-processen vil blive forelagt De Forenede Nationers generalforsamling i december 2001, mens der i november 2001 er planlagt en ministerkonference om processen. Kommissionen har til hensigt at forelægge et forslag til et forhandlingsmandat for Rådet i god tid inden det næste møde i Luanda fra den 30. oktober 2001 til den 1. november 2001.

De foranstaltninger, der er under overvejelse i Kimberley-processen, består af en certificeringsplan og minimumsstandarder for kontrol af produktion, transport, udførsel, indførsel og genudførsel. Som en af målsætningerne har deltagerne besluttet, at planen såvel effektivt som administrativt skal være så enkel som mulig. Begrænsningen af antallet af indførselstoldsteder er en foranstaltning, der på et givet tidspunkt kan overvejes under videre tekniske drøftelser, men som ikke synes at være væsentlig for gennemførelsen af den certificeringsplan, som drøftes for øjeblikket. Planen bør også respektere deltagernes internationale forpligtelser, navnlig de forpligtelser, der er indgået inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen (WTO).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2326/01

af Pat Gallagher (UEN) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Gensidig anerkendelse af gratis benyttelse af transportmidler for ældre

I Irland findes der en ordning, som giver personer på 66 år og derover ret til gratis at benytte alle offentlige transportmidler i hele landet. Ordningen finansieres af det irske Social Welfare Department.

Har Kommissionen undersøgt denne ordning nærmere og sammenlignet den med tilsvarende ordninger i andre medlemsstater? Vil Kommissionen overveje at støtte gensidig anerkendelse af sådanne ordninger, således at andre medlemsstater giver ældre samme rettigheder, som de har i den rettighedsgivende stat, og dermed øgede muligheder for at rejse på tværs af grænserne? Kan Kommissionen gå ind for indførelse af et fælles EU-rejsepas for pensionister efter samme model som EU-førerbeviset, som anerkendes i alle medlemsstater og giver pensionister ret til gratis at benytte de offentlige transportmidler i de 15 medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(22. oktober 2001)

Kommissionen henviser det ærede medlem til besvarelserne af de skriftlige forespørgsler E-2406/99 af John McCartin(1) og E-1054/99 af Angela Billingham(2) samt svarene på de mundtlige spørgsmål H-1148/98 af Nial Andrews til spørgetiden under Parlamentets mødeperiode i december 1998(3) og H-1023/98 af Robert Evans til spørgetiden under Parlamentets mødeperiode i november 1998(4).

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000.

(2) EFT C 348 af 3.12.1999.

(3) Skriftligt svar af 15.12.1998.

(4) Mundtligt svar af 17.11.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2610/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Rådet

(20. september 2001)

Om: Procedurer i Rådet

Vil Rådet redegøre for de procedurer, der anvendes, når det træffer afgørelse om ændringsforslag til Kommissionens forslag til henholdsvis direktiver og forordninger, herunder eventuelt bestemmelser vedrørende afstemninger?

Svar

(10. december 2001)

Rådet erindrer det ærede parlamentsmedlem om, at hovedreglen herom findes i EF-traktatens artikel 205, stk. 1, hvori det hedder: Medmindre andet er fastsat i denne traktat, træffes Rådets afgørelser med et flertal af medlemmernes stemmer. Dette betyder, at andre bestemmelser i traktaten navnlig bestemmelser, som tillægger Rådet beføjelser kan foreskrive en anden afstemningsregel, som Rådet skal træffe afgørelse efter.

Hvad angår de afstemningsregler, der anvendes, når Rådet træffer afgørelse om Europa-Parlamentets ændringer ved første- og andenbehandlingen af et forslag til retsakt under hele den fælles beslutningsprocedure, findes disse i EF-traktatens artikel 251.

Den relevante artikel i forbindelse med samarbejdsproceduren er EF-traktatens artikel 252.

For så vidt angår de afstemningsregler, der anvendes i Rådet i forbindelse med ændringer, som foreslås af Europa-Parlamentet i en udtalelse, der afgives inden for rammerne af en høringsprocedure, træffer Rådet afgørelse efter afstemningsreglen i retsgrundlaget for den pågældende retsakt, idet Rådet i henhold til EF-traktaten kun kan ændre Kommissionens forslag mod dennes vilje ved enstemmig vedtagelse (EF-traktatens artikel 250, stk. 1).

Der redegøres for afstemningsregler og spørgsmål vedrørende quorum og repræsentation af et medlem af Rådet i artikel 4 og 11 i Rådets forretningsorden, og reglerne vedrørende skriftlig procedure findes i forretningsordenens artikel 12.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3388/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. december 2001)

Om: Anlæggelse af den nederlandske motorvej A73 gennem naturområder i den lange smalle strækning land mellem floden Maas og grænsen til Tyskland

1. Ved Kommissionen, at den nederlandske regering, der allerede længe har haft planer om at anlægge en ny motorvej A73-syd mellem Venlo og tilslutningen til den eksisterende motorvej A2 syd for Roermond, nu har givet tilladelse til, at vejen gennemskærer beskyttede naturområder langs østbredden af Maas for dermed at kunne føre denne nye vej via det langstrakte stykke smalle land mellem den nederlandsk-tyske grænse og Maas?

2. Ved Kommissionen ligeledes, at den nederlandske miljøminister indser, at ikke kun den nederlandske naturbeskyttelseslov, men også det europæiske direktiv om levesteder forbyder at forstyrre beskyttede dyrs og planters levested, og at der i dette tilfælde er tale om en sag af stor almen interesse og manglen på tilfredsstillende alternativer?

3. Mener Kommissionen, at argumentet om manglende alternativer i dette tilfælde kan finde anvendelse i betragtning af, at der allerede i 1995 forelå et af regeringen fuldstændigt udarbejdet projekt til anlæggelse af denne vej vest for Maas, og at dette alternativ udelukkende er blevet udskiftet med den nuværende variant på østbredden som følge af pres fra virksomheder i omegnen på det nederlandske parlament, da disse venter sig flere fordele af den miljøfjendtlige østlige variant?

4. Hvordan kan det efter Kommissionens opfattelse udvirkes, at man ved anlæggelsen af denne vej vælger den allerede udarbejdede variant, der giver de færreste problemer for natur og miljø?

Kilde: Den nederlandske avis De Volkskrant af 16. november 2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. januar 2002)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-2244/01 fra Alexander de Roo(1).

(1) EFT C 81 E af 4.4.2002, s. 137.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1884/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Italien)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Italien omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Italien omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(18. september 2001)

Til at bestemme, hvor mange landbrugsbedrifter der har korn-, oliefrø- og proteinafgrødearealer (kop-arealer) på under eller over 50 ha, benyttes databasen for Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring (INLB). Selv om denne database vægtes med resultaterne af strukturundersøgelsen af landbrugsbedrifter (Eurostat), er der bred enighed om, at de store bedrifter er overrepræsenteret. Nedennævnte tal kan derfor betragtes som maksimumstal. Tallene er for 1997, som er det sidste år, for hvilket der foreligger tal for alle medlemsstater i INLB's database.

Kolonne A og C i nedenstående tal angiver pr. medlemsstat den procentdel bedrifter, der har kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Tabellens kolonne B og D angiver pr. medlemsstat procentdelen af kop-arealer på bedrifter med kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne F pr. medlemsstat den procentdel af kop-arealerne, der ville blive udelukket, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne I pr. medlemsstat besparelserne i mio. EUR, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha kop-arealer. De udbytter, der anvendes, er de af medlemsstaterne meddelte referenceudbytter. De samlede besparelser for EF ville være på 4 mia. EUR.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2459/01

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. september 2001)

Om: Spanske og portugisiske forskeres deltagelse i undersøgelsen af fiskeressourcernes tilstand i Fællesskabets farvande

Fartøjsejere og søfolk i den galiciske fiskerisektor stiller ofte spørgsmålstegn ved de videnskabelige informationer, som Kommissionen anvender om fiskerressourcernes tilstand i Fællesskabets farvande, og klager over manglende deltagelse af spanske og portugisiske forskere og eksperter. Er denne opfattelse i overensstemmelse med de faktiske forhold? Hvis det er tilfældet, hvilke årsager er der så til, at der sker en sådan udelukkelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. oktober 2001)

I såvel Kommissionens videnskabelige organer (f.eks. Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF)) som de regionale fiskeriorganisationers videnskabelige komitéer, som Kommissionen deltager i, er der altid repræsenteret forskere fra alle de medlemsstater, som har interesse i de pågældende fiskeressourcer.

I alle videnskabelige sammenhænge er medlemsstaterne normalt vældig godt repræsenteret, og både Spanien og Portugal deltager meget aktivt i dette arbejde.

Der er derfor ikke det mindste grundlag for at hævde, at spanske og portugisiske forskere er udelukket fra Fællesskabets eller de internationale videnskabelige fiskeriorganisationer.