ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0966/01 af Ian Paisley (NI) til Kommissionen. Udlån af ansatte fra Kommissionen.



EF-Tidende nr. 350 E af 11/12/2001 s. 0065 - 0065



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0966/01 af Ian Paisley (NI) til Kommissionen (30. marts 2001) Om: Udlån af ansatte fra Kommissionen Kan Kommissionen gøre rede for ansættelsesbetingelserne og -datoerne for hr. Logue og hr. Larkin, som af Kommissionen er udlånt til kontoret for viceministeren for Nordirland, samt oplyse, hvor mange EU-midler dette udlån lægger beslag på? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock (14. juni 2001) Kommissionen har som bevis på sit praktiske engagement i den nordirske fredsproces og forvaltningen af det nyligt oprettede nordirske parlament godkendt udstationeringen af hr. Larkin (tjenestemand i kategori A3) og hr. Logue (tjenestemand i kategori A4) som specialrådgivere for viceførsteministeren i første- og viceførsteministerens kontor under den nordirske regering. Udstationeringerne udløber i tredje kvartal i 2002. Hr. Larkin og hr. Logue modtager en løn, inkl. tillæg, svarende til deres indplacering og familiemæssige forhold (familietillæg, uddannelsestillæg osv.).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1382/01

af Wolfgang Ilgenfritz (NI) til Kommissionen

(26. april 2001)

Om: Sammenlægning af grunde i Tröpolach

I Tröpolach i den østrigske delstat Kärnten er en procedure for sammenlægning af grunde blevet indledt. To tredjedele af grundejerne støttede sammenlægningen. Wastl, som også er en af de ejere, der er berørt af grundsammenlægningen, var ikke enig i sammenlægningen. Som følge af flertallet på to tredjedele bliver grundstykkerne nu imidlertid alligevel sammenlagt.

Er denne fremgangsmåde i overensstemmelse med EU's bestemmelser?

Hvis det er tilfældet, hvilke bestemmelser giver mulighed for dette?

I benægtende fald, hvilke retlige foranstaltninger kan der træffes mod denne procedure?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. juni 2001)

Efter Kommissionens opfattelse bør sammenlægningen af grunde ske i henhold til national lovgivning, og eventuelle tvister bør behandles af de relevante nationale retter og administrative organer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1342/01

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(4. maj 2001)

Om: Ansættelsesrettigheder for præster

Er Kommissionen af den opfattelse, at dens formål bør være at sikre, at alle arbejdstagere har fuld beskæftigelse uanset deres erhverv? Hvornår agter den at udvide disse rettigheder til præster, som for tiden i nogle tilfælde behandles på en næsten feudal måde af snæversynede religiøse myndigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(16. juli 2001)

Fællesskabets arbejdsmarkedslovgivning finder i princippet anvendelse på alle arbejdstagere. Imidlertid er selve begrebet arbejdstager ikke defineret i den europæiske arbejdsmarkedslovgivning. På det arbejdsmarkedsretlige område eksisterer der således ikke nogen horisontal definition af en arbejdstager, som vil være generelt gældende på tværs af alle medlemsstaterne. EU's arbejdsmarkedsdirektiver gælder derfor kun for personer, som er beskyttet i medlemsstaterne som arbejdstagere under national arbejdsmarkedsret.

I nogle medlemsstater anses præster ikke som arbejdstagere i henhold til national arbejdsmarkedslovgivning. Hér er de således ikke omfattet af EU's arbejdsmarkedslovgivning.

I sin erklæring nr. 11 om kirkers og konfessionsløse organisationers status, knyttet til Amsterdam-traktatens slutakt, understreger EU, at den respekterer og ikke anfægter den status i henhold til national lovgivning, som kirker og religiøse sammenslutninger eller samfund har i medlemsstaterne. Eftersom præsters status er snævert forbundet med, hvordan kirker og religiøse samfund er bygget op internt, er spørgsmålet om, hvorvidt præster har status af arbejdstagere i henhold til national arbejdsmarkedslovgivning derfor også et spørgsmål, der skal afgøres på nationalt plan.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1884/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Italien)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Italien omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Italien omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(24. juli 2001)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1152/01 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen. Benyttelse af identitetskort.



EF-Tidende nr. 340 E af 04/12/2001 s. 0181 - 0182



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1152/01 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen (10. april 2001) Om: Benyttelse af identitetskort Vil Kommissionen oplyse, hvilke medlemsstater der: 1. udsteder identitetskort (udover pas til internationalt brug)? 2. ved lov forpligter borgerne til at bære sådanne identitetskort på sig? 3. aflægger beretning om, hvor ofte sådanne identitetskort kontrolleres? Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino (1. juni 2001) 1. Ifølge Kommissionens oplysninger udsteder alle medlemsstater undtagen Danmark, Irland, Sverige og Det Forenede Kongerige identitetskort til deres statsborgere. 2. Kommissionen henviser det ærede medlem til Kommissionens svar på Mary Banottis skriftlige forespørgsel E-3070/98(1) og Johanna Maij-Weggens skriftlige forespørgsel E-1303/96(2). 3. Ved udførelsen af sine opgaver i henhold til traktaterne modtager Kommissionen ikke oplysninger af den omtalte art. Den er derfor ikke i stand til at besvare forespørgslen. (1) EFT C 289 af 11.10.1999. (2) EFT C 373 af 9.12.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1903/01

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(28. juni 2001)

Om: Ungdommen

For nylig indstillede Kommissionen et af de vigtigste arbejder, som den havde igangsat på ungdomsområdet: Hvidbogen om ungdomspolitikker i EU, som Kommissionen skulle fremlægge i november i år.

Det er velkendt, at et utal af europæiske ungdomssammenslutninger, foreninger, eksperter, regeringer osv. har været inddraget i arbejdet.

Hvad ligger til grund for Kommissionens beslutning om at stoppe arbejdet set i lyset af den indsats, som ovennævnte organisationer har ydet?

Hvordan vil Kommissionen råde bod på det bagslag, som dens indstilling af udarbejdelsen af hvidbogen medfører for samfundet, herunder især for den europæiske ungdom?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding på skriftlige forespørgsler E-1694/01, E-1733/01, E-1903/01, E-1904/01 og E-2050/01

(2. august 2001)

Kommissionen er af den opfattelse, at EU-samarbejdspolitikken på ungdomsområdet skal styrkes. Derfor iværksatte Kommissionen i slutningen af 1999 på initiativ af den kommissær, der var ansvarlig for uddannelse og kultur, forberedelsen af en hvidbog om emnet.

Den har ønsket at udarbejde hvidbogen på baggrund af en række høringer: en høring af de unge i hver enkelt medlemsstat i 2000, som afsluttedes af et møde på EU-plan i Paris i oktober 2000, og en høring af det civile samfund og forskerne. Og desuden på baggrund af drøftelser med medlemsstaterne. Disse høringer og drøftelser sluttede i marts 2001 i Umeå i Sverige.

Siden er Kommissionen på baggrund af oplysningerne fra de unge og medlemsstaterne gået i gang med at udarbejde en hvidbog, som planlægges offentliggjort inden årets udgang.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1018/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Antallet af korttidsarbejdsløse

1. Kan Kommissionen forelægge en tidsserie for de korttidsarbejdsløse (defineret som dem, der har været jobsøgende i under et år, og også, hvis det foreligger, i under seks måneder) for hver enkelt af EU's medlemsstater og for hvert kvartal i de seneste 10 år?

2. Vil den også tolke denne tidsserie som udtryk for antallet af korttidsarbejdsløse (f.eks. som en procentdel af arbejdsstyrken)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(16. maj 2001)

Årlige serier over antallet af langtidsarbejdsløse (jobsøgende i over et år) eller over den tilsvarende arbejdsløshedsprocent blev anslået af Eurostat i forbindelse med forberedelsen af den sammenfattende rapport, der blev forelagt på Det Europæiske Råds møde i Stockholm (langtidsarbejdsløshedsprocenten er en af de strukturindikatorer, der er anført i bilaget til den sammenfattende rapport). Tilsvarende årlige serier over korttidsarbejdsløsheden (mindre end tolv måneder) kan beregnes ud fra forskellen.

Det vil næppe være muligt at opstille et pålideligt skøn for tidsserier for hvert kvartal, så længe der ikke gennemføres kontinuerlige arbejdsstyrkeundersøgelser i alle medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0934/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. marts 2001)

Om: ISIS-metoden og den nordiske metode

Til kontrol af salmonellasmitte i kød anvendes ISO-metoden og den nordiske metode. I EU har førstnævnte været den mest anvendte. Men kommissær Fischler sagde den 10. marts 1998 i Europa-Parlamentet, at Rådet drøftede muligheden af at anvende den nordiske metode som referencemetode.

Hvor mange medlemsstater anvender i dag den nordiske metode som referencemetode til at kontrollere, om kød er smittet med salmonella? Hvad gør Kommissionen for at fremme anvendelsen af den nordiske metode i stedet for ISO-metoden som referencemetode?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(7. juni 2001)

I overensstemmelse med de supplerende garantier, som blev stillet Finland og Sverige i akten om disse landes tiltrædelse af Fællesskabet, skal levende dyr, æg og fersk kød fra andre medlemsstater kontrolleres for salmonellasmitte før afsendelse til Finland eller Sverige. Alternativt skal sådanne husdyr eller produkter stamme fra landbrugsbedrifter eller virksomheder underkastet en salmonellakontrolordning, som er anerkendt for at være af en kvalitet svarende til kontrollen i Finland og Sverige.

Reglerne for mikrobiologisk undersøgelse af kød bestemt til Finland og Sverige er fastsat i Rådets beslutning 95/409/EF af 22. juni 1995, som indeholder reglerne for mikrobiologisk undersøgelse af stikprøver af fersk okse- og svinekød bestemt til Finland og Sverige(1) og beslutning 95/411/EF af 22. juni 1995, der fastsætter reglerne for mikrobiologisk salmonellakontrol af stikprøver af fersk fjerkrækød bestemt til Finland og Sverige(4). Undersøgelsen af kødet skulle oprindelig udføres efter Den Internationale Standardiseringsorganisation, ISO's standardmetode ISO 6579:1993. Efter udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinærkomité af 3. juni 1996 blev den metode, som er beskrevet af Nordisk Metodik-Komité for Levnedsmidler (NMKL-metode nr. 71) tilføjet blandt de godkendte metoder i kraft af Rådets beslutning 98/227/EF af 16. marts 1998 om ændring af beslutning 95/409/EF, 95/410/EF og 95/411/EF vedrørende metoderne til mikrobiologisk undersøgelse af kød bestemt til Finland og Sverige(2). Det betyder, at levnedsmiddelsektoren i medlemsstaterne kan vælge enten ISO-metoden eller den nordiske metode til undersøgelse af kød bestemt til Finland eller Sverige. Kommissionen har ikke fuldstændige oplysninger om de forskellige metoder, som medlemsstaterne anvender til salmonellakontrol af kød.

Derudover foreskriver fællesskabslovgivningen ingen bestemte salmonellakriterier eller analysemetoder i forbindelse med undersøgelse af fersk kød. Rådets direktiv 4/65/EF af 14. december 1994(3) indeholder ganske vist salmonellakriterier med hensyn til hakket kød og kødprodukter, men direktivet foreskriver ingen metoder til kontrol for salmonellasmitte.

(1) EFT L 243 af 11.10.1995.

(2) EFT L 87 af 21.3.1998.

(3) EFT L 368 af 31.12.1994.

(4) EFT L 243 af 11.10.1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1942/01 af John Purvis (PPE-DE) til Kommissionen. Fremtidig lovgivning vedrørende produkter af menneskeligt væv.



EF-Tidende nr. 364 E af 20/12/2001 s. 0228 - 0228



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1942/01 af John Purvis (PPE-DE) til Kommissionen (3. juli 2001) Om: Fremtidig lovgivning vedrørende produkter af menneskeligt væv Mener Kommissionen, at der på europæisk plan bør indføres yderligere lovgivning vedrørende medicinske anordninger, som indebærer genvinding, dyrkning og brug af menneskeligt væv? Hvilket anvendelsesområde og hvilken tidsplan forventer Kommissionen, at der i bekræftende fald kan blive tale om? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (10. september 2001) Kommissionen er klar over, at anvendelsen af produkter af menneskeligt væv, navnlig til medicinske anordninger, er et meget vigtigt og følsomt anliggende, og den er i gang med at undersøge behovet for samt rækkevidden og arten af fællesskabslovgivning vedrørende anvendelsen af menneskeligt væv i medicinske anordninger. Med hensyn til etiske spørgsmål som f.eks. genvinding og dyrkning af menneskeligt væv bør man anvende de principper, der er nedfældet i Europarådets konvention om menneskerettigheder og biomedicin med henblik på beskyttelse af menneskerettighederne og menneskelig værdighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0859/01 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen. Kommissionens tilbagetrækning af forslag.



EF-Tidende nr. 261 E af 18/09/2001 s. 0209 - 0209



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0859/01 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen (22. marts 2001) Om: Kommissionens tilbagetrækning af forslag Kommissionen bedes oplyse, hvor mange gange den har trukket et direktiv- eller forordningsforslag tilbage fra Rådet eller Europa-Parlamentet hvert år i de seneste fem år med angivelse af forslagets referencenummer og en kort beskrivelse af emnet? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (18. april 2001) Intet forslag er i de seneste år blevet trukket tilbage på grund af indholdet. Med hensyn til administrative tilbagetrækninger henvises det ærede medlem til sin forespørgsel E-0858/01(1). (1) Se side 210.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1567/01

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(17. maj 2001)

Om: Korridor VIII

Kan Kommissionen oplyse, om deltagerlandene og Kommissionen har undertegnet protokollen, og om de tekniske undersøgelser af infrastruktursituationen og de forskellige prioriteringer er blevet indledt? Hvilke og hvor store finansielle bidrag er der indtil nu modtaget fra deltagerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. juni 2001)

Kommissionen giver sin fulde støtte til udviklingen af alle de paneuropæiske transportkorridorer, idet den forhandler med de associerede parter og tager alle de politiske, tekniske og finansielle initiativer, der kan tjene til at skabe gunstigere rammer for transporten i Europa.

I denne forbindelse har Kommissionen - sammen med det italienske formandskab for Korridor VIII (den italienske minister for transport og søfart) - i de foregående måneder detaget i foranstaltningerne til at lægge sidste hånd på aftalememorandummet for denne korridor. Formålet var navnlig at hjælpe deltagerlandene - dvs. Albanien, Makedonien, Bulgarien, Grækenland, Italien og Tyrkiet - med at nå frem til et endeligt kompromis om memorandummets udformning.

I begyndelsen af juli nåede parterne på et møde i Rom til enighed om næsten hele teksten. Der er dog fortsat visse meningsforskelle, og aftalen er stadig ikke undertegnet på trods af Kommissionens indsats over for de pågældende lande.

Da der ikke er foreligger noget aftalememorandum, har man endnu ikke kunnet påbegynde den tekniske undersøgelse vedrørende Korridor VIII.

Hidtil har landene hver for sig gennemført projekter vedrørende Korridor VIII, som finansieres fra diverse kilder. Disse projekter indgår imidlertid ikke i en fælles indsats, som koordineres via et aftalememorandum.

Når aftalememorandummet er undertegnet og den tekniske undersøgelse sat i værk, vil det være muligt at få et samlet og detaljeret billede af situationen for så vidt angår projekter for Korridor VIII, herunder arten og omfanget af den finansielle støtte.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0204/01

af Catherine Stihler (PSE) til Kommissionen

(2. februar 2001)

Om: Planer med henblik på genoprettelse af fiskebestandene i det nordøstlige Atlanterhav

Agter Kommissionen i betragtning af, at størrelsen af to tredjedele af fiskebestandene i det nordøstlige Atlanterhav nu er faldet til et niveau, der ligger under sikre biologiske grænser, at udarbejde planer med henblik på genoprettelse af alle disse bestande?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-0181/01 og E-0204/01

(8. marts 2001)

Kommissionen er klar over, at mange fiskebestande i det nordøstlige Atlanterhav ligger uden for de sikre biologiske grænser.

Kommissionen benytter sig imidlertid af begrebet genopbygningsplan for fiskebestande, der befinder sig i umiddelbar fare for sammenbrud. De bestande, der er tale om i øjeblikket, er torskebestandene i Nordsøen, Det Irske Hav og vest for Skotland og den nordlige kulmulebestand. Genopbygningsplaner er enten allerede på plads (Det Irske Hav) eller ved at blive iværksat de øvrige steder.

Hvad angår de bestande, der ligger uden for de sikre biologiske grænser, men ikke er i umiddelbar fare for sammenbrud, såvel som alle de andre relevante bestande, har Kommissionen indledt en proces, som indebærer anvendelse af forsigtighedsprincippet i forvaltningen af bestandene. Dette er allerede tilfældet med torsk, kuller, rødspætte, sej og sild i Nordsøen, hvor der er indgået en aftale med Norge, som er EU's medforvalter af disse bestande, om at anvende et sådant princip. Der er også indgået aftale med Norge om at anvende forsigtighedsprincippet i forbindelse med det nordøstlige Atlanterhavs makrelbestande. For Østersøen er der gennem Den Internationale Østersøfiskerikommission indgået en aftale om at anvende forsigtighedsprincippet i forvaltningen af torsk, brisling og laks.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1558/01

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. maj 2001)

Om: Antallet af Parlamentets medlemmer og udvidelsen

I svaret på mit spørgsmål H-0272/01(1) fortolker Kommissionens repræsentant Nice-traktaten således, at såfremt ingen tiltrædelsestraktat er undertegnet den 1. januar 2004, vil det samme antal medlemmer blive valgt i 2004 fra femten medlemsstater ligesom for øjeblikket. Fortolkningen er uden tvivl korrekt, men den medfører et andet fortolkningsproblem. Hvad er Kommissionens fortolkning i det tilfælde, hvor eksempelvis en af tiltrædelsestraktaterne er undertegnet: hvor mange medlemmer vil blive valgt fra medlemsstaterne i dette tilfælde?

(1) Skriftligt svar af 3.4.2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(18. juli 2001)

I henhold til artikel 2, stk. 2 og 3, i protokollen om udvidelsen af Den Europæiske Union, der er tilknyttet Nice-traktaten om ændring af traktaten om Den Europæiske Union og traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber(1), skal det nøjagtige antal repræsentanter i Parlamentet, der skal vælges i 2001 i hver medlemsstat, fastsættes ved en rådsafgørelse.

For at fastsætte dette antal må der først til det samlede antal repræsentanter for de nuværende femten medlemsstater (der er fastsat i EF-traktatens artikel 190, som ændret ved artikel 2, stk. 1, i nævnte protokol, nemlig 535 repræsentanter) tilføjes det samlede antal repræsentanter for de nye medlemsstater, som

fremgår af den eller de tiltrædelsestraktater, der undertegnes den 1. januar 2004. Udgør repræsentanterne tilsammen under 732, hvilket vil være tilfældet, hvis ikke alle ansøgerlande har afsluttet forhandlingerne med undertegnelse af en tiltrædelsestraktat pr. 1. januar 2004, vil Rådet øge det antal repræsentanter, der skal vælges i 2004 i hver medlemsstat, således at det samlede antal kommer så tæt på 732 som muligt. Korrektionen af det antal repræsentanter, der skal vælges i 2004, sker forholdsmæssigt; det samlede antal repræsentanter, der skal vælges i en medlemsstat, kan dog ikke overstige det nuværende antal repræsentanter i Parlamentet for det pågældende land.

(1) EFT C 80 af 10.3.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0628/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(1. marts 2001)

Om: Forstyrrelse af pacemakere fra butikkers sikkerhedssystemer

De britiske sundhedsmyndigheder har advaret pacemaker-patienter om, at nogle af de sikkerhedssystemer, der er installeret i butikker i form af gennemgangsporte, kan udgøre en trussel mod dette livsvigtige apparats funktionsdygtighed.

Hvorledes ser Kommissionen på spørgsmålet om at forpligte butikkerne til at sørge for, at deres kunder advares klart og tydeligt om risikoen ved deres sikkerhedssystem, inden de træder ind i butikken?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. maj 2001)

Kommissionen har indtil nu ikke modtaget nogen oplysninger om den advarsel, som det ærede medlem henviser til. Kommissionen vil dog anmode de britiske sundhedsmyndigheder om oplysninger vedrørende deres advarsel om, at butikkers sikkerhedssystem kan udgøre en trussel mod pacemakeres funktionsdygtighed. Kommissionen vil sammen med medlemsstaterne undersøge konsekvenserne af denne advarsel.

Kommissionen tog i juni 1999 spørgsmålet op på et møde i Arbejdsgruppen vedrørende Lavspændingsdirektivet, som beskæftiger sig med elektriske apparaters sikkerhed.

Alle medlemsstater blev spurgt, om de havde modtaget nogen oplysninger om sådanne hændelser, og om der var brug for at træffe forebyggende foranstaltninger. Der blev ikke rapporteret om nogen hændelser, og som følge deraf mente medlemsstaterne ikke, at det var nødvendigt med yderligere lovgivning.

Som angivet i svaret på skriftlig forespørgsel E-1595/98 fra Caroline Jackson(1) er problemet i en vis grad behandlet i den europæiske standard for pacemakere, som er udsendt af det europæiske standardiseringsorgan Cenelec. Denne standard behandler spørgsmålet om pacemakeres modtagelighed over for visse elektromagnetiske felter.

Kommissionen har derfor ingen aktuelle planer om at indføre yderligere lovgivning på dette område.

(1) EFT C 13 af 20.1.1999.