SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1561/97 af Ben Fayot (PSE) til Kommissionen (6. maj 1997)

Om: Sikkerheden i forbindelse med transport af radioaktive stoffer

Har Kommissionens staaende Arbejdsgruppe om Sikkerhed i Forbindelse med Transport af Radioaktive Stoffer allerede undersoegt afsporingen af toget i Apach (F) den 4. februar 1997, som skulle transportere radioaktivt affald fra Lingen (D) via Apach til Sellafield (UK)?

I bekraeftende fald, hvilke konklusioner naaede arbejdsgruppen da frem til?

Kan Kommissionen isaer oplyse, om den har til hensigt at harmonisere informationerne om de beholdere, der anvendes til transporten, for hurtigt at kunne vurdere eventuelle foelger?

Har Kommissionen planer om at opfordre de ansvarlige for saadanne transporter, der udgoer en hoej risiko for befolkningerne i de regioner, de gennemkoerer, til at vaelge den korteste og/eller mindst farlige straekning?

Kan Kommissionen endelig oplyse, hvilke konklusioner den har draget, naar den gennemfoerer sine rutinemaessige evalueringer af sikkerheden i forbindelse med transport af radioaktive stoffer sammen med industrien og de sagkyndige fra Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEO)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (30. juni 1997)

Paa det 26. moede i Den Staaende Arbejdsgruppe for Sikkerhed i forbindelse med Transport af Radioaktivt Materiale den 27. maj 1997 blev Kommissionen og medlemsstaterne underrettet om undersoegelsen af sikkerhedsforanstaltningerne, efter afsporingen i Apach den 4. februar 1997. Analysen blev praesenteret af IPSN (Institut de Protection et de Sûreté Nucléaire) under det franske transportministerium. Den bekraefter de oplysninger, Kommissionen gav som svar paa skriftlig forespoergsel nr. P-527/97 fra hr. Weber og nr. P-528/97 fra fr. Breyer ((EFT C 319 af 18.10.1997, s. 101. )).

I mellemtiden er det fremgaaet af en ekspertvurdering, at en allerede eksisterende, mindre fejl i skinnelegemet, som gav anledning til en revne af ca. 450 mm laengde, var aarsag til afsporingen. Skinner, som benyttes til hoejhastighedstrafik, inspiceres med ultralydsteknik. Skinner, som anvendes til normal drift med lavere hastighed, som det er tilfaeldet i Apach, kontrolleres visuelt. Den horisontale revne, som enten skyldtes metaltraethed eller skoerhed, fremkaldte et brud paa skinnen, hvilket resulterede i afsporingen af en enkelt jernbanevogn.

Straalingsniveauet ved emballagerne var meget lavt og forblev uaendret under hele episoden (dosen i form af gamma- og neutronstraaler var paa 2,5 mikrosievert i timen paa én meters afstand fra emballageoverfladen), saa der opstod ingen specifikke straalingsbeskyttelsesproblemer for undsaetningsholdet. Transporten kunne fortsaette fra kl. 18.00 den 5. februar 1997. Der indfoertes en fartgraense paa 80 km i timen som yderligere beskyttelsesforanstaltning fra de franske myndigheders side.

Den staaende arbejdsgruppe er af den opfattelse, at planlaegningen af interventioner i katatrofesituationer og beredskab i forbindelse med transportulykker fortsat helt boer vaere de enkelte medlemsstaters ansvar. Information om emballagerne i en katastrofesituation kan faas hos transportfirmaet og medlemsstaterne.

Som allerede naevnt i Kommissionens tidligere svar er valget af transportrute hovedsageligt betinget af hensynet til den fysiske beskyttelse, som er et anliggende, der alene sorterer under medlemsstaternes kompetence. Dog kan der vaere en vis afvigelse fra den korteste rute for at sikre, at der systematisk er taget hensyn til samtlige risikomomenter (baade bestraalings- og ikke-straalingsmaessige), herunder til transport under normale forhold og i ulykkessituationer.

Sikkerheden i forbindelse med transporten sikres i sidste ende ved, at emballagen er modstandsdygtig, selv ved alvorlige ulykker. Der var paa intet tidspunkt under afsporingen ved Apach tale om en trussel mod befolkningens og miljoeets sikkerhed.

Efter at have gennemgaaet hele sagskomplekset drager Kommissionen den konklusion, at en fortloebende evaluering af reglerne og betingelserne for transport af radioaktivt materiale er noedvendig, samt at den staaende arbejdsgruppe har vist sig at vaere nyttig. Selv om denne gruppes tredje rapport foerst blev vedtaget og sendt til Europa-Parlamentet i andet kvartal af 1996, har Kommissionen opfordret gruppen til straks at indlede udarbejdelsen af den fjerde rapport, hvori den tager hensyn til den seneste tids udvikling og begivenheder inden for sit kompetenceomraade.