ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1575/02

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(4. juni 2002)

Om: Nox-emissioner i Spanien fra eksisterende store fyringsanlæg

Undertegnede har rettet en forespørgsel til Kommissionen (P-3645/01(1)) om de spanske myndigheders manglende overholdelse af bestemmelserne om Nox-emissioner fra eksisterende store fyringsanlæg i henhold til definitionen i direktiv 88/609/EØF(2). Ifølge kommissærens svar (af 6. februar 2002) foreligger der ikke oplysninger for tiden efter 1996. Kommissionen lovede at forsyne mig med oplysninger om emissionerne og henviste til direktiv 2001/80/EF(3), som er en videreudvikling af det første direktiv, og hvori der fastsættes strengere normer. For nylig har den klagende miljøorganisation (Ecologistas en Acción) sendt en ny skrivelse, hvor de bringer nye beviser for den manglende overholdelse.

Hvad har Kommissionen foretaget sig som reaktion på denne klage?

Hvilke skridt agter Kommissionen at tage og inden for hvilke tidsfrister for at undgå, at bestemmelserne overtrædes og således sikre, at fællesskabsretten overholdes?

Har Kommissionen svaret den organisation, der har indsendt klagen?

(1) Se side 13.

(2) EFT L 336 af 7.12.1988, s. 1.

(3) EFT L 309 af 27.11.2001, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(10. juli 2002)

Spanien har fremsendt nye oplysninger om emissionerne af nitrogenoxider fra store bestående forbrændingsanlæg i overensstemmelse med Rådets direktiv 88/609/EF af 24. november 1988 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store forbrændingsanlæg.

De fremsendte data viste følgende emissioner:

- 1997: 270 kiloton (kt.)

- 1998: 231 kt.

- 1999: 268 kt.

- 2000: 284 kt.

Det fremgår tydeligt heraf, at emissionerne af nitrogenoxider er steget til over emissionsloftet for 1998 (277 kt.) ifølge artikel 3, stk. 2, i direktiv 88/609/EF og bilag II til samme direktiv. Det skal bemærkes, at direktivet ikke indeholder emissionslofter for de andre år.

Kommissionen har gennemgået de øvrige forhold, som det ærede medlem fremførte. Den har i denne forbindelse sendt de spanske myndigheder et brev med anmodning om yderligere oplysninger om sagen. Kommissionen vil sørge for, at de spanske myndigheder tager hensyn til bestemmelserne i ovennævnte direktiv.

Så snart Kommissionen træffer beslutning i denne sag, vil klageren blive behørigt informeret.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1633/02

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(10. juni 2002)

Om: Voldelige videospil

Videospil udgør nu om stunder et særdeles blomstrende marked inden for telematikken. Det er tillige karakteristisk, at salget af voldelige videospil er i stærk stigning. I pressen har man

i den seneste tid kunnet læse om en lang række forfærdelige lovovertrædelser, som er begået af mindreårige. Psykiaterne spørger sig selv, om der eventuelt er en forbindelse mellem tilvænningen til vold og disse lovovertrædelser. De traditionelle institutioner (skole og familie) er ikke i stand til at opdrage børn til at afstå fra vold, når samfundet ikke er i besiddelse af de antistoffer, der er nødvendige for at bekæmpe den voldsomme spredning af massive doser af vold, bl.a. via computerspil.

På baggrund af denne foruroligende situation, som nu mere end nogensinde berører den unge generation, består video- og computerspilsektorens selvdisciplin i at forsyne de pågældende produkter med etiketten hard. Det har imidlertid vist sig, at dette system blot har fremmet salget til mindreårige.

Er Kommissionen i besiddelse af oplysninger om omfanget af dette fænomen?

Mener Kommissionen ikke, at sådanne produkter medvirker til at øge tilvænningen til vold og til at godtage denne som en naturlig ting, herunder også seksuel vold og anden form for vold mod mindreårige?

Er Kommissionen rede til at foreslå regeringerne at gøre salg af voldelige videospil til mindreårige strafbart?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(24. juli 2002)

Udviklingen af branchen for audiovisuelle tjenester og informationstjenester i EU forudsætter ikke kun et vist antal gunstige økonomiske og politiske vilkår, men også en vis grad af beskyttelse af EU-borgernes almindelige interesser.

Efter at have offentliggjort grønbogen om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed(1), som udløste en bred debat om det overordnede problem vedrørende beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed inden for alle audiovisuelle tjenester og informationstjenester, uanset hvordan disse spredes, forelagde Kommissionen i 1998 et udkast til Rådets henstilling om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester, som Rådet vedtog den 28. maj 1998(2). I henstillingen gives retningslinjer for udviklingen af et nationalt system for selvregulering med hensyn til beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed.

Efter to års anvendelse er resultaterne opmuntrende, hvilket fremgår af Kommissionens evalueringsrapport(3).

Spørgsmål angående lovligheden af visse videospil og salget af disse henhører under medlemsstaternes lovgivning.

Samtidig har videospilbranchen påbegyndt arbejdet vedrørende oprettelse af et system til klassificering af videospil på europæisk plan, som er baseret på selvregulering og skulle kunne iværksættes næste år.

(1) KOM(96) 483 endelig udg.

(2) EFT C 189 af 17.6.1998.

(3) KOM(2001) 106 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2032/02

af Giovanni Pittella (PSE) og Massimo Carraro (PSE) til Kommissionen

(9. juli 2002)

Om: Forskningsstøtte

For nylig blev det sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling endelig vedtaget.

Ifølge Europa-Parlamentet bør grundforskningen på ny spille en vigtig rolle, og der bør derfor afsættes tilstrækkelige bevillinger til fremtidige fornyelser inden for den industrielle sektor.

Det er ikke tilfældigt, at størstedelen af grundforskningen hovedsageligt foregår i de lande, der er mest avanceret på området, nemlig USA og Japan.

På trods heraf har den nuværende italienske regering til forskel fra den tidligere regering og i modsætning til udviklingen i de øvrige EU-medlemsstater besluttet at reducere støtten til grundforskningen, hvilket i høj grad vil skade udviklingen på forskningsområdet.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke instrumenter den agter at foreslå medlemsstaterne at anvende med henblik på at fremme grundforskningen for at undgå, at beslutninger, som dem den siddende italienske regering har truffet, bidrager til at øge den allerede eksisterende kløft mellem Den Europæiske Union på den ene side og USA og Japan på den anden side?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(1. august 2002)

Med det sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling vil der blive ydet støtte til aktiviteter, som dækker hele spektret fra grundforskning til anvendt forskning, med alle de instrumenter, der er til programmets rådighed. Blandt disse forekommer de nye instrumenter ekspertisenet og integrerede projekter særligt velegnede til at støtte grundforskning, som er i overensstemmelse med deres målsætninger. Ellers findes der forskellige andre midler som f.eks. samordningsaktioner, støtte til forskningsinfrastrukturer samt Marie Curie-stipendier, der er beregnet til at fremme udvekslingen af ideer og forskermobiliteten og herved normalt vil have en gunstig indflydelse på grundforskningen.

Kommissionen arbejder for indeværende på en meddelelse om relationerne og synergierne mellem forskning, uddannelse og innovation i Europa. Den vil navnlig fokusere på universiteternes væsentlige rolle inden for økonomien og med hensyn til skabelsen af et vidensbaseret samfund. I den sammenhæng vil der blive ofret særlig opmærksomhed på grundforskningen og dennes bidrag til at højne den videnskabelige kvalitet.

Kommissionen følger på nærmeste hold situationen i medlemsstaterne inden for forskning og udvikling og noterer sig med tilfredshed enhver indsats, der bidrager til at skabe et europæisk forskningsrum. Bl.a. vil den bistå medlemsstaterne med at afsætte så mange midler som muligt til forskning hovedsagelig via privat finansiering for at nå målet på 3 % af bruttonationalproduktet (BNP) inden år 2010 (som vedtaget på Det Europæiske Råds Barcelona-møde i marts 2002).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1923/02

af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen

(3. juli 2002)

Om: Bykøretøjer fremdrevet af komprimeret luft

Har Kommissionen modtaget henvendelser om bykøretøjer, der drives af komprimeret luft, på baggrund af deres mulige nulforurening i byer?

Kan Kommissionen give sin tilslutning til en officiel evaluering af projektet om at konstruere en luftbil/taxi i Carros, Frankrig, i samarbejde med Europa-Parlamentets videnskabelige og teknologiske eksperter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(9. august 2002)

I et europæisk forskningsprojekt med titlen Automotive Drive Using Pneumatic Batteries with oil/hydraulic interface and fast refilling performances behandledes dette emne i 1997 under kontrakt nummer BRST-CT97-5084. Man nåede dog ikke projektets mål, nemlig et køretøj drevet af komprimeret luft og uden emissioner af nogen art.

Kommissionen er klar over, at der i Sydfrankrig er ved at blive udviklet motorkøretøjer, drevet ved hjælp af komprimeret luft, af Guy Negre og dennes selskab, MDI. Så tidligt som i 1999 blev Guy Negres arbejde og hans fremtidsvision om køretøjer, drevet ved hjælp af komprimeret luft, præsenteret for Kommissionens tjenestegrene. Kommissionen har ligeledes fået oplyst, at den første typegodkendelsestest, som oprindeligt var fastsat til første halvdel af 2000, endnu ikke har fundet sted.

Kommissionen kan kun bidrage til omkostningerne i forbindelse med et demonstrationsprojekt, hvis et konsortium indgiver et forslag ifølge de regler for deltagelse, der er fastsat i Fællesskabets rammeprogram for forskning og udvikling. Kommissionen evaluerer alle forslag, der indsendes efter en indkaldelse af forslag og opfylder en række formelle krav, i henhold til nøje fastlagte regler, der sikrer uvildighed og gennemsigtighed. Kommissionen bistås ved denne opgave af uafhængige eksperter, som er kompetente på de pågældende områder og udvalgt fra en database, der er udarbejdet efter en indkaldelse af kandidater. Den første indkaldelse af forslag under 6. rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling forventes at blive offentliggjort i november 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1861/02

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. juni 2002)

Om: Arbejdsforhold for sæsonarbejdere

I en reportage i det portugisiske fjernsyn den 16. juni blev det påvist, at arbejdsgivere inden for landbruget i Baskerlandet i Spanien udnytter portugisiske sæsonarbejdere i forbindelse med jordbærplukningen. Der har endog været tilfælde, som minder om slaveri.

Kommissionen bedes oplyse følgende:

1. Har den allerede anmodet om oplysninger om de alvorlige tilfælde, hvor portugisiske arbejdstagere i Baskerlandet er blevet udnyttet på en måde, som minder om slaveri?

2. Hvilke foranstaltninger vil den træffe for at afhjælpe problemet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(23. juli 2002)

1. Kommissionen råder ikke over nogen specifikke oplysninger om de portugisiske arbejdstageres arbejds- og levevilkår som beskrevet af det ærede medlem.

Der findes imidlertid i fællesskabslovgivningen minimumskrav til og minimumsbestemmelser om arbejdsvilkår, som omfatter en passende beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed. F.eks. skal medlemsstaterne i henhold til Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden(1) træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at alle arbejdstagere får en minimumshvileperiode på elleve sammenhængende timer inden for hver 24-timersperiode, og at den gennemsnitlige arbejdstid i løbet af en syvdagesperiode ikke overstiger 48 timer. Medlemsstaterne skal ligeledes sikre, at arbejdsgiverne opfylder deres pligt til at underrette arbejdstageren om vilkårene for arbejdskontrakten eller ansættelsesforholdet (Rådets direktiv 91/533/EØF af 14. oktober 1991 om arbejdsgiverens pligt til at underrette arbejdstageren om vilkårene for arbejdskontrakten eller ansættelsesforholdet(2)). Endvidere er der i direktivet om udstationering af arbejdstagere (Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser(3)) fastsat visse bestemmelser om ansættelsesvilkårene, herunder mindsteløn samt sikkerhed, sundhed og hygiejne på arbejdspladsen, som skal overholdes i den medlemsstat, på hvis område arbejdstageren er udstationeret. Det bestemmes desuden, at virksomheder, der er etableret i en ikke-medlemsstat, ikke må behandles mere gunstigt end virksomheder, der er etableret i en medlemsstat.

2. Eventuelle klager over formodede overtrædelser af medlemsstaternes lovgivning om gennemførelse af bestemmelserne i fællesskabslovgivningen i en bestemt medlemsstat bør rettes til den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat.

(1) EFT L 307 af 13.12.1993.

(2) EFT L 288 af 18.10.1991.

(3) EFT L 18 af 21.1.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0127/02

af Rolf Berend (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2002)

Om: Firmaet CREAM med sæde i Luxembourg

Firmaet CREAM (Community Research European Aid Management) med sæde i Luxembourg skal mod et honorar på 100 000 EUR plus 1,5 % provision i tilfælde af et positivt resultat stille virksomheder EU-støtte i udsigt. Aftaleformularer for denne virksomhed er undertegnet med CREAM EuropeAid. Undersøgelser ved Creditreform viste imidlertid, at firmaets forretningsformål er salg og teknisk rådgivning inden for emissionsteknik med infrarødmåleapparater.

Har Kommissionen kendskab til dette firmas aktiviteter? Er denne form for forretning legal?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(5. april 2002)

I henhold til de undersøgelser, der er foretaget, har Kommissionen ikke kendskab til det firma, det ærede medlem omtaler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2413/02

af Michiel van Hulten (PSE) til Kommissionen

(7. august 2002)

Om: Nærmere spørgsmål vedrørende den landbrugsstøtte, der er ydet dronning Beatrix

Den 18. juli 2002 rettede jeg et spørgsmål til Kommissionen vedrørende støtte den nederlandske dronning Beatrix skal have modtaget til anlæggelsen af en oliventræplantage på den nederlandske kongefamilies landsted i Porto Ercole, Italien. I mellemtiden har kongehuset ladet mig vide, at der er tale om dronningens landbrugsejendom i Tavernelle, Italien, og jeg anmoder Kommissionen om at basere sit svar på min forespørgsel af 18. juli på denne oplysning.

Som reaktion på beretninger i pressen om mine spørgsmål har en talsmand for dronningen oplyst, at hun skulle have forsøgt at nægte modtagelsen af støtten, men at dette ikke kunne lade sig gøre på grund af støttens mere eller mindre automatiske art.

1. Kan Kommissionen oplyse, hvilken procedure der er fulgt ved ydelsen af støtten? Havde dronningen kunnet nægte at modtage støtten? Findes der støtte, der ydes mere eller mindre automatisk?

2. Kan Kommissionen bekræfte, at der var tale om EU-støtte og ikke om en national ordning, der blev godkendt af Bruxelles, således som en talsmand for Kommissionen mente den 19. juli?

3. Hvor stort var beløbet pr. oliventræ, og hvor mange oliventræer var der tale om i dronningens tilfælde?

4. Var der tale om en engangsstøtte, eller har dronningen også i årene derefter modtaget støtte til oliventræplantagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. september 2002)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1433/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. maj 2002)

Om: Alvorlige mangler i gennemførelsen af budgettet for det spanske ministerium for forskning og teknologi

I henhold til oplysninger fra den spanske regering i landets parlament har ministeriet for forskning og teknologi ikke udbetalt 70 % af de midler, der var bevilget til forskningsprojekter i 2001. Er der tale om projekter, som EU har været med til at finansiere? Hvis dette har været tilfældet, hvad vil Kommissionen da gøre for at kræve, at Spanien overholder sine forpligtelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. juni 2002)

De af det ærede medlem fremlagte oplysninger gør det ikke muligt at se, hvilke projekter der er blevet medfinansieret af EF i henhold til strukturfondene. Kommissionen anmoder således det ærede medlem om at præcisere sit spørgsmål.

Samtlige interventioner, der medfinansieres i henhold til disse fonde, er genstand for omfattende overvågning af Kommissionen med det formål at sikre, at gennemførelsen foregår tilfredsstillende og er i overensstemmelse med bestemmelserne. Kontrollen finder bl.a. sted på møderne i overvågningsudvalgene og på årlige møder med forvaltningsmyndighederne samt i forbindelse med behandlingen af de årlige gennemførelsesrapporter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0653/02

af Mario Borghezio (NI) til Rådet

(19. marts 2002)

Om: Behov for EU-garanti for Arafats fulde frihed

Efter Den Palæstinensiske Myndigheds arrestation af manden bag mordet på den israelske minister Zeevi, således som den israelske regering havde stillet strenge krav om, tog hele den internationale offentlige opinion det for givet, at Arafats fangenskab ville blive bragt til ophør.

Den israelske regerings uheldige beslutning om fortsat at holde Arafat indespærret på Ramallahs lille område bidrager tværtimod ikke til afspænding og fred og forhindrer desuden Arafat i uhindret at kontrollere de palæstinensiske terrorgrupper og i at spille den rolle som politisk mægler, som alle anser for absolut nødvendig for opnåelse af fred.

Mener Rådet ikke, at det omgående bør intervenere og med pålæg om at kontrollere og nedkæmpe terrorismen give den palæstinensiske leder hans fulde bevægelsesfrihed tilbage, en frihed der ikke kan holdes ude fra Den Palæstinensiske Myndigheds krav om ret til at udøve om end ikke særlig udstrakt så dog fuld suverænitet over et lille hjørne af Palæstina?

Svar

(27. juni 2002)

Rådet deler det ærede parlamentsmedlems bekymring. Rådet har ligesom Det Europæiske Råd gjorde det på mødet i Barcelona, klart tilkendegivet, at det ønsker fuld bevægelsesfrihed for præsident Arafat. Denne holdning har Rådet også gennem formandskabet og den højtstående repræsentant klart tilkendegivet i sine kontakter med Israels regering.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0827/02

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(26. marts 2002)

Om: Ansættelser i Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur

I min forespørgsel nr. E-2810/01(1) anmodede jeg om oplysninger om personalet i Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur. I sit svar gav kommissær Reding nogle interessante oplysninger, som dog ikke besvarede mine spørgsmål. Den højtærede kommissær, hvis hidtidige embedsperiode har været overordentlig vellykket, oplyser, at Kommissionen indkalder eksperter på forskellige områder, som udvælges fra lister, der er indsendt af medlemsstaterne, og tilføjer, at Kommissionen med jævne mellemrum hører kulturpersonligheder i hele det udvidede Europa. Jeg ønskede imidlertid at blive informeret om det fastansatte og midlertidigt ansatte personale (tjenestemænd, midlertidigt ansat eller hjælpeansat personale), som Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur beskæftiger.

Kan Kommissionen oplyse, nøjagtigt hvor mange etnologer, historikere, arkæologer, sociologer, antropologer og filologer, der er beskæftiget i Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur, og hvor stor en andel disse fagfolk udgør i forhold til det samlede antal af tjenestemandsansatte, midlertidigt ansatte og hjælpeansatte i dette generaldirektorat? Er det en forudsætning for ansættelse i Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur, at den pågældende har et akademisk eller erhvervsfagligt grundlag inden for de ovennævnte specialområder?

(1) EFT C 134 E af 6.6.2002, s. 112.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(7. juni 2002)

Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur rekrutterer hovedsagelig sit personale i kategori A blandt tjenestemænd, der internt ansøger om offentliggjorte ledige stillinger, og sjældnere ved at udvælge fra lister over kandidater, der har bestået en udvælgelsesprøve. De således offentliggjorte profiler henviser til forskellige kriterier og krav, herunder specialisering i en given disciplin og faglig erfaring.

Uddannelse og/eller erhvervsmæssig erfaring vedrører for generaldirektoratets personale i kategori A især jura, sociale og politiske videnskaber, historie, sociologi, humaniora, sprog og økonomi eller f.eks. informationsteknologi. Der findes dog ingen statistikker, som giver mulighed for at angive en procentdel af specialister i en bestemt disciplin, som det ærede medlem nævner.

Det samlede antal tjenestemænd og midlertidige ansatte i kategori A er 221 personer, hvoraf en del selvfølgelig arbejder i generaldirektoratets tværgående tjenestegrene, og som derfor ikke er beskæftiget med politiske spørgsmål eller gennemførelse af programmerne.

Derudover supplerer generaldirektoratet med den nødvendige kompetence ved at samarbejde med udsendte nationale eksperter. Kontoret Kultur drager således i øjeblikke nytte af en udsendt national eksperts kendskab til antropologi, som den pågældende har taget eksamen i.