SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1529/02

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juni 2002)

Om: Bestræbelser på at forhindre afvandringen fra landdistrikterne

Den første og mest grundlæggende forudsætning for at forhindre afvandringen fra landdistrikterne er, at landbrugerne sikres indkomster, som gør dem i stand til at drive landbrug uden at måtte lide afsavn ej heller på det økonomiske område og som således ikke tvinger dem til at opgive landbruget og finde en mere indbringende og bekvem levevej.

Som en af hovedårsagerne til det lave afkast i landbruget bør nævnes opdelingen af bedrifterne i forbindelse med arv, som resulterer i, at disse får en størrelse, der gør dem lidet attraktive på grund af dette ringe afkast.

Bør der efter Kommissionens opfattelse under hensyntagen til den betydningsfulde rolle, den fælles landbrugspolitik spiller, tages skridt til at indlede de nødvendige undersøgelser med henblik på iværksættelse af hensigtsmæssige skatte- og arvemæssige foranstaltninger på fællesskabsplan, således at man kan undgå den opdeling af landbrugsbedrifterne, der gør disse urentable og dermed er en af hovedårsagerne til, at landbrugerne opgiver dette erhverv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. juli 2002)

Kommissionen er opmærksom på, at opdeling af bedrifter kan resultere i, at bedrifterne bliver så små, at det ikke bliver attraktivt for de kommende generationer at drive landbrug, og erkender behovet for passende foranstaltninger, der kan forebygge en fragmentering inden for landbruget.

Det ærede medlem henviser bl.a. til hensigtsmæssige skatte- og arvemæssige foranstaltninger (los oportunos instrumentos fiscales, y sucesorios) på fællesskabsplan.

Der findes, som det ærede medlem lader forstå, ingen EU-harmonisering på beskatningsområdet og i særdeleshed ikke angående beskatning af arv og gaver, når en virksomhed, uanset sektor, overdrages fra en generation til en anden. Dog skal medlemsstaterne under udøvelsen af deres beføjelser på dette område overholde EU-traktatens bestemmelser. Eftersom enhver afgørelse i beskatningsspørgsmål på fællesskabsplan kræver enstemmighed blandt medlemsstaterne, har en samordning af EUs beskatningsbestemmelser vist sig vanskelig, især inden for området direkte beskatning.

Overdragelse af små og mellemstore virksomheder (SMV'er) er dog et område af særlig interesse for Kommissionen.

I 1994 vedtog Kommissionen en formel henstilling til medlemsstaterne (94/1069/EF) vedrørende overdragelse af SMV'er(1).

Flere medlemsstater har på baggrund af Kommissionens henstilling vedtaget foranstaltninger for gennem lovgivningsmæssige og beskatningsmæssige forbedringer at lette overdragelsen af SMV'er. I en meddelelse fra 1998 om overførsel af små og mellemstore virksomheder(2) offentliggjorde Kommissionen en fortegnelse over de foranstaltninger, medlemsstaterne havde truffet indtil da. Emnet belyses endvidere i et projekt under det flerårige program til fremme af initiativ og iværksætterånd, navnlig for SMV'er (2001-2005)(3). Resultatet af dette projekt vil blive offentliggjort i nærmeste fremtid på: http://europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/support_measures/transfer_business/index.htm

Det skal desuden bemærkes, at der inden for den fælles landbrugspolitiks anden søjle om udvikling af landdistrikterne findes en række fællesskabsinstrumenter til forbedring af landbrugets konkurrenceevne og levedygtighed. I denne forbindelse er diversificering af husstandsindkomsten inden for landbruget en vigtig målsætning. Kommissionen er af den opfattelse, at en betydelig styrkelse af den anden søjle vil udgøre et væsentligt bidrag til udviklingen af landdistrikterne og den territoriale samhørighed.

(1) EFT L 385 af 31.12.1994.

(2) EFT C 93 af 28.3.1998.

(3) Rådets beslutning 2000/819/EC af 20. december 2000, EFT L 333 af 29.12.2000.