ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2586/00

af Ursula Schleicher (PPE-DE) til Rådet

(1. september 2000)

Om: Udstedelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om energikrav til ballaster til lysstofbelysning konsekvenser for små og mellemstore virksomheder i Den Europæiske Union

Efter at Europa-Parlamentet den 5. juli 2000 godkendte Rådets fælles holdning uden ændringer, vil direktivet om energikrav til ballaster til lysstofbelysning træde i kraft snarest.

Har Rådet ved udfærdigelsen af den fælles holdning undersøgt dette direktivs konsekvenser for de små og mellemstore virksomheder i Den Europæiske Union?

Er Rådet klar over, at alle virksomheder, som hidtil har fremstillet magnetiske ballaster, må indstille denne produktion inden for en overskuelig fremtid (senest efter fem år), og at talrige arbejdspladser i de berørte lande i Det Europæiske Fællesskab dermed vil gå tabt?

Som begrundelse for direktivet og den dermed forbundne omlægning af markederne anføres de efter sigende lavere omkostninger ved de nye elektroniske ballaster.

Hvor høj er prisen for:

- en magnetisk ballast og

- en elektronisk ballast?

Svar

(9. november 2000)

Direktivets konsekvenser for små og mellemstore virksomheder i Den Europæiske Union er blevet undersøgt nøje.

Det fremgår af undersøgelserne, at:

- meget energieffektive forkoblinger er lønsomme på lang sigt, fordi deres anvendelse gør det muligt at opnå omfattende energibesparelser. Da SMV'erne også anvender lysstofbelysning i deres virksomheder, kan de få en økonomisk nettogevinst heraf;

- de foreslåede effektivitetsforbedringer er forholdsvis lette at opnå, og der er planlagt lange tilpasningsperioder, således at producenterne ikke vil blive unødigt dårligt stillet som følge af disse krav. Det skal bemærkes, at den lange tilpasningsperiode er planlagt specielt af hensyn til de små og mellemstore virksomheders situation;

- EU's industri vil blive styrket ved gennemførelsen af dette direktiv. Effektivitetskravene vil faktisk øge beskæftigelsen både i produktionen af råmaterialer og i produktionen af forkoblinger. Der vil desuden opstå en større efterspørgsel efter nye produktionsmaskiner og modernisering af det eksisterende produktionsapparat. Det skal desuden bemærkes, at eftersom de laveffektive forkoblinger hovedsageligt importeres fra tredjelande, vil direktivet øge EU-producenternes markedsandel, da disse fremstiller produkter af højere kvalitet.

For så vidt angår prisen på de forskellige forkoblinger, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, ligger Rådet ikke inde med oplysninger, der gør det muligt at besvare dette spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1539/00

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(18. maj 2000)

Om: Arrestationer i Vest-Irian

Kan Kommissionen bekræfte, at 9 Papua-ledere arresteredes den 17. marts 2000 i Vest-Irian?

Er Kommissionen klar over, at årsagen til arrestationerne ligger i, at de pågældende deltog i arrangementer, som myndighederne havde givet tilladelse til?

Er Kommissionen rede til at anmode de indonesiske myndigheder om at forklare, hvad der er formålet med, begrundelsen for og retsgrundlaget for anklagerne?

Er Kommissionen også rede til at bede de indonesiske myndigheder oplyse, hvorledes disse arrestationer passer ind i præsident Wahids løfte om en politisk dialog om Vest-Irians fremtid?

Hvad kan Kommisisonen gøre for at bidrage til at modvirke de voksende spændinger mellem Papua-befolkningen og de indonesiske myndigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(8. juni 2000)

Kommissionen har kendskab til arrestationen af nogle Papua-ledere i marts 2000. Ifølge rapporter er det ikke klart, om disse arrestationer fandt sted i forbindelse med den demonstration, som det ærede medlem refererer til.

På nuværende stade har dette spørgsmål ikke været behandlet inden for rammerne af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP). Unionen er dog stærkt interesseret i skabe en politisk dialog med Indonesien, hvor man kan drøfte spørgsmålet om uroligheder i en række indonesiske provinser og situationen i Irian Jaya.

Efter Kommissionens opfattelse gør den indonesiske regering en prisværdig indsats for at give provinserne og distrikterne større selvstændighed. Denne indsats vil antagelig bidrage til at overvinde de etniske spændinger i Indonesien.

Kommissionen bestræber sig via sit kontor for humanitær bistand (ECHO) på at dæmpe virkningerne af disse spændinger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3961/00

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. december 2000)

Om: Bygning af gasturbineanlæg

For kort tid siden meddelte udviklingsministeren, at der skulle placeres nogle gasturbineenheder i Ellinoperamata Irakliou for DEI's (elektricitetsvæsenets) regning. Denne afgørelse er i strid med de afgørelser, der er blevet truffet på amtsplan og af lokalforvaltningen. Det bør bemærkes, at området allerede er belastet af røg fra det fungerende DEI-elkraftværk, der er opført i kystzonen uden nogen driftstilladelse, og som sammen med fabriksanlæggene i nærheden forurener området vest for Iraklion. Ved en undersøgelse af de miljømæssige virkninger af DEI's aktiviteter i området i hhv. 1998 og 1999, som blev iværksat af kommunen, blev der konstateret en forøgelse på 300-400 % af tallene for kvælstof- og svovloxid.

Har Kommissionen kendskab til disse alvorlige beskyldninger, og hvad agter den at foretage sig for at sørge for, at Fællesskabets miljølovgivning overholdes, og forureningen af Ellinoperamata ophører?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(1. februar 2001)

Kommissionen er i øjeblikket ved at foretage en grundig undersøgelse af det af det ærede medlem nævnte problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1988/00

af Carlos Coelho (PPE-DE) til Kommissionen

(9. juni 2000)

Om: Det indre marked: Forsinkelser i med gennemførelsen af EU-direktiver

Ifølge erklæringer, som er blevet offentliggjort, har medlemsstaterne reduceret deres bestræbelser på rettidigt at gennemføre EU-retsforskrifterne vedrørende det indre marked i deres nationale lovgivninger.

Dermed er skellet mellem de medlemsstater, som anvender retsforskrifterne vedrørende det indre marked (hvoraf især Sverige, Finland og Spanien har udmærket sig), og de medlemsstater, som forhaler gennemførelsen (fire lande, nemlig Grækenland, Portugal, Frankrig og Luxembourg, tegner sig for over 40 % af forsinkelserne), vokset drastisk.

Eftersom Portugal er et af de fire lande præget af de største forsinkelser, bedes Kommissionen for Portugals vedkommende oplyse følgende:

- Kan Kommissionen undersøge, hvorvidt disse oplysninger er sande?

- Kan Kommissionen forelægge en liste over samtlige direktiver (uanset anvendelsesområde), hvis gennemførelse endnu ikke er sket, og i den forbindelse angive genstanden for og varigheden af den pågældende forsinkelse?

- Kan Kommissionen opstille en rangordnet liste over graden af betydning, som den tillægger gennemførelsen af de enkelte direktiver?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(12. juli 2000)

Den seneste rapport vedrørende resultattavlen for det indre marked(1) viser en større spredning mellem de medlemsstater, der gennemfører lovgivningen om det indre marked i rette tid og de, der udviser et efterslæb. Den 15. april 2000, der var skæringsdato for gennemførelsesdata brugt i resultattavlen viser, at Grækenland, Frankrig, Luxembourg og Portugal stod for 44 % af samtlige sager vedrørende forsinket gennemførelse (344 forsinket gennemførte foranstaltninger ud af i alt 786).

Listen over direktiver, der ikke endnu er gennemført i Portugal, er fremsendt direkte til det ærede parlamentsmedlem og til Parlamentets sekretariat. Det er ikke muligt at opstille en rangordnet liste over betydning. Medlemsstaterne er retligt forpligtede til at gennemføre samtlige direktiver inden for den fastsatte frist. Hvis de ikke gør dette, vil Kommissionen indlede overtrædelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169.

(1) SEK(2000) 879.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1198/00

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(12. april 2000)

Om: EU's import af sardinkonserves fra Venezuela og Peru

I overensstemmelse med artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 2136/89(1) af 21. juni 1989 om fælles handelsnormer for sardinkonserves kan kun varer, der bl.a. opfylder den betingelse, at de skal være tilberedt udelukkende af fisk af arten Sardina Pilchardus Walbaum, markedsføres som sardinkonserves og bære den i artikel 7 anførte varebetegnelse.

De varer, som opfylder denne betingelse, henhører under følgende toldpositioner:

- 0302.61.10 (Fersk eller kølet sardin af arten Sardinas Pilchardus)

- 0303.71.10 (Frosset sardin af arten Sardinas Pilchardus).

Kun sardinkonserves fremstillet på grundlag heraf kan markedsføres som sådan og henhører dermed under toldposition 1604.13.11.20 og 1604.13.19.20.

Kan Kommissionen gøre nærmere rede for sin kontrol med henblik på at sikre nøje overholdelse af ovennævnte EU-bestemmelser?

Kan Kommissionen oplyse, hvilke resultater der er opnået med denne kontrol, for så vidt angår import af sardinkonserves med oprindelse i Venezuela og Peru?

(1) EFT L 212 af 22.7.1989, s. 79.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. juni 2000)

Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik(1) skal medlemsstaterne på deres område kontrollere aktiviteterne i alle led i fiskerisektoren, også markedsføringen, så det sikres, at alle gældende bestemmelser overholdes. Anvendelsen af forordning (EØF) nr. 2136/89 og kontrollen med, at den overholdes, falder således ind under medlemsstaternes kompetence og ansvar.

Som følge af en klage fra en medlemsstat i juli 1999 og på baggrund af oplysninger fra flere private organisationer har Kommissionen pålagt importmedlemsstaten (Tyskland) strengt at overholde den pågældende forordning. Flere fremgangsmåder, der ikke var i overensstemmelse med EU-lovgivningen, blev således ændret. Situationen var dog ikke helt tilfredsstillende, og det fik så Kommissionen til derefter at indlede en overtrædelsesprocedure over for importmedlemsstaten. Denne procedure er endnu ikke afsluttet.

Klagen og ovennævnte procedure vedrører import af sardiner fra Peru og sardineller fra Venezuela under betegnelsen sardiner. Det skal lige nævnes, at EU's import af sardinkonserves fra disse to lande ikke er ret stor. I 1999 var der ingen import af varer henhørende under KN-kode 1604 13 11 20, 1604 13 19 20 og 1604 20 50 10 fra Venezuela. Hvad angår Peru, importerede Tyskland, som der er indledt en overtrædelsesprocedure overfor, 70 t af sådanne varer.

(1) EFT L 261 af 20.10.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2358/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. juli 2000)

Om: Beretning fra Kommissionen om skoleundervisningens kvalitet

I en beretning fra Kommissionen om skoleundervisningens kvalitet får Belgien i forhold til andre EU-stater dårlige karakterer for de unges tolerance over for udlændinge. For så vidt angår indlæring af fremmedsprog er landet endog i ringeste gruppe. For så vidt angår forældrenes engagement, matematik og naturvidenskaber gengiver Kommissionen tal fra det flamske sprogsamfund. På disse områder ligger det flamske sprogsamfund i toppen.

Da Kommissionen helt undlader at tage hensyn til kompetencefordelingen i Belgien (undervisning henhører entydigt under sprogsamfundenes kompetence), tegner beretningen et ukorrekt billede. For 9 af 16 indikatorer anvendes tal for hele Belgien, for de øvrige (matematik, naturvidenskaber, integration af IT i undervisningen, undervisningssystem, forældres engagement, antal elever pr. computer og undervisningsudgifter pr. elev/student) anvendes tal fra sprogsamfundene. Beretningens resultater kan derfor ikke tolkes entydigt.

1. Erkender Kommissionen mere specifikt, at dens metodeologi (den manglende opdeling af data på det flamske og det franske sprogsamfund) giver et fortegnet og dermed ukorrekt billede af de flamsk- og fransktalende unges sprogkundskaber? Hvilke argumenter anfører Kommissionen i benægtende fald for ikke at opdele dataene om sprogkundskaber?

2. Vil Kommissionen fremover under hensyntagen til kompetencefordelingen i Belgien foretage en opdeling mellem det flamske og det franske sprogsamfund? Hvorfor afviser Kommissionen i benægtende fald at tage hensyn til kompetencefordelingen i Belgien og dermed at opdele dataene for undervisning?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding på skriftlige forespørgsler E-2357/00 og E-2358/00

(11. september 2000)

Den metodologi, som blev anvendt ved udarbejdelsen af beretningen med henblik på at fremlægge data for Belgien, var baseret på følgende principper: I de tilfælde, hvor der forelå kvalitative data for både det franske og flamske sprogområde, præsenteredes disse datasæt særskilt, såfremt de varierede. Hvis dataene imidlertid var identiske, præsenteredes de under en enkelt overskrift, nemlig Belgien. Dette var tilfældet med Eurydice-dataene.

I de tilfælde, hvor visse data ikke var tilgængelige, blev kun de tilgængelige data fremlagt. Dette gælder, hvor IEA (International association for the evaluation of educational achievement) blev brugt som kilde; denne uafhængige, internationale organisation gennemfører verdensomspændende undersøgelser, der finansieres via bidrag fra de lande, som indvilligede i at deltage. I indikatorer baseret på IEA-kilder optræder således kun lande, som har deltaget i undersøgelsen.

Når dataene stammer fra en Eurostat-kilde, følges Eurostats generelle fremgangsmåde med at fremlægge statistik på medlemsstatsplan. Dette var også tilfældet i den pågældende beretning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1356/00

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om:Ændring af de særlige støtteordninger til fordel for tørret frugt

Sammenslutningen af små landbrugere og kvægavlere i Malaga i Spanien har givet udtryk for deres frygt for, at produktionen af tørret frugt inden længe vil ophøre på grund af Kommissionens forslag om at ændre den eksisterende støtteordning og erstatte den med en anden, hvilket vil føre til en ødelæggelse af denne sektor, som 200 000 familier lever af. Alene i Malaga-provinsen vil afskaffelsen af støtteforanstaltningerne berøre over 15 000 producenter.

Ovennævnte sammenslutning af små landbrugere og kvægavlere mener, at den eneste mulighed for, at sektoren kan overleve, er at indføre en særlig indkomststøtte til de landbrugere, der producerer tørret frugt, via de budgetbevillinger, der er opført i den fælles markedsordning for frugt og grøntsager, et forslag, der allerede er blevet fremsat af havebrugs- og gartneriproducenternes platform.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har til hensigt at iværksætte med henblik på at frigøre de berørte landbrugerne for den frygt, som dens forslag om at ændre de hidtidige støtteordninger i den pågældende sektor har givet anledning til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. juni 2000)

Den særlige støtteordning for nødder under afsnit IIa i Rådets forordning (EØF) nr. 1035/72 af 18. maj 1972 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager(1) indførtes i 1989 for at forbedre produktiviteten og konkurrenceevnen. Det vigtigste ved denne ordning var kvalitetsforbedringsplanen, i henhold til hvilken en producentorganisation kan få finansiel støtte i maksimalt ti år.

Denne støtteordning er ikke blevet ændret. Støtten har altid skullet gives midlertidigt og aftagende, så det finansielle ansvar efterhånden i større grad lægges over på producenterne.

Der gives yderligere støtte til nøddesektoren for nødder og johannesbrød samt for alle andre produkter fra frugt- og grøntsagssektoren gennem driftfondsordningen i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager(2), i henhold til hvilken der gives finansiel støtte til alle former for frugt og grøntsager, der markedsføres gennem producentorganisationer.

(1) EFT L 118 af 20.5.1972.

(2) EFT L 297 af 21.11.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1996/00

af Pat Gallagher (UEN) til Kommissionen

(21. juni 2000)

Om: Prisforskelle ved forsendelse af tryksager

For øjeblikket er der store prisforskelle mellem Det Forenede Kongerige og Irland ved forsendelse og distribution af blade til abonnenter. Kan Kommissionen på baggrund af de nyligt bebudede forslag om liberalisering af postmarkedet oplyse, hvilken løsning den forudser på dette problem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(24. juli 2000)

Det forholder sig generelt sådan inden for EU, at der er store prisforskelle ved forsendelse af blade til abonnenter afhængig af, om der er tale om indenlandsk forsendelse eller forsendelse til et andet land inden for EU. Dette er også tilfældet ved forsendelse imellem Irland og Det Forenede Kongerige.

Til forskel fra de indenlandske takster er posttaksterne ved grænseoverskridende forsendelse som følge af internationale aftaler underlagt udviklingen inden for de terminalafgifter, som afsenderpostkontoret i én medlemsstat skal betale til postkontoret i den medlemsstat, som er ansvarlig for distributionen. Hvad angår de tjenesteydelser, som falder ind under befordringspligten, er denne prisforskel ikke i modstrid med fællesskabsretten, for så vidt som priserne står i forhold til omkostningerne som fastlagt i artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet(1). Det påhviler de nationale forvaltningsmyndigheder i hver medlemsstat at sikre sig, at de forpligtelser, der er fastlagt i direktivet, overholdes.

Eftersom de principper, der gælder inden for postsektoren for prisfastsættelse, allerede er fastlagt i postdirektivet (97/67/CE, er det ikke hensigten på ny at behandle dette spørgsmål i forslaget til ændring af direktivet.

(1) EFT L 15 af 21.1.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2190/00

af Gerard Collins (UEN) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Veterinærlægemidler

Som svar på min mundtlige forespørgsel H-0062/00(1) oplyste Kommissionen, at den ville være parat til at tilpasse fremgangsmåden i forordningen om lægemidler til sjældne sygdomme til udviklingen af veterinærlægemidler.

Kan Kommissionen oplyse, om den føler sig tilstrækkelig overbevist om, at en sådan udvikling ville føre til, at der kommer til at stå flere veterinærlægemidler til rådighed til små dyrearter?

Kan Kommissionen anføre en endelig dato for, hvornår den agter at foretage og færdiggøre en vurdering af spørgsmålet om, hvorvidt det kan tillades, at der ydes statsstøtte til udviklingen af disse lægemidler, og/eller hvorvidt det er muligt at afsætte midler hertil?

(1) Skriftligt svar afgivet den 15. februar 2000.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(22. september 2000)

Kommissionen undersøger fortsat forskellige muligheder for under de nuværende forhold at løse problemet med manglen på veterinærlægemidler til visse arter og til visse indikationer. Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering og Udvalget for Veterinærlægemidler deltager specielt i dette arbejde.

Det kunne være en mulig løsning at anvende samme fremgangsmåde som med hensyn til lægemidler til sjældne sygdomme. Virkningerne af en eventuel særforordning vil dog først kunne mærkes efter lang tid. Desuden vil resultatet af en sådan politik direkte afhænge af, i hvor høj grad veterinærlægemiddelindustrien følger den op.

Problemet med manglende veterinærlægemidler er især blevet aktuelt, fordi det siden den 1. januar 2000 har været forbudt at markedsføre veterinærlægemidler, for hvilke der på dette tidspunkt ikke har kunnet fastsættes maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer, fordi fabrikanterne ikke har kunnet fremlægge videnskabeligt materiale. Kommissionen påtænker derfor i første omgang at indføre foranstaltninger på kort sigt, herunder især muligheden for at overføre de maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer, der er fastsat for visse arter, til andre arter på grundlag af retningslinjer opstillet af Udvalget for Veterinærlægemidler og Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering.

På mellemlang sigt vil den revision af lægemiddellovgivningen, der efter planen skal foretages i 2001, også kunne åbne mulighed for at foreslå en tilpasning af den lovgivning, der skal lette markedsføringen af nye veterinærlægemidler eller anvendelsen af disponible lægemidler.

Kommissionen vil dog fortsat overveje muligheden for som et supplement hertil at fastlægge en politik, som svarer til den, der føres for lægemidler til sjældne sygdomme. Den har dog endnu ikke fastlagt nogen tidsplan herfor.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2739/00

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Produktionen af gåseleverpostej

Den 16. december 1998 vedtog Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel en rapport om produktionen af gåseleverpostej og indvirkningen heraf på ænders og gæs' trivsel. Ifølge denne rapport bør der ikke anvendes nogen procedure, som resulterer i en forstørrelse af dyrenes lever og dermed i en væsentlig ændring af dens funktion, eller som direkte eller indirekte øger dyrenes dødelighed eller påfører dem lidelser; fodringsmetoder, som er til væsentlig gene for dyrene, bør ifølge rapporten heller ikke anvendes. Ifølge Komitéen bør anvendelsen af små individuelle bure til gæs og ænder ligeledes forbydes.

Hvilke planer har Kommissionen om at offentliggøre et direktivforslag om gennemførelse af Komitéens henstillinger?

Er tvangsfodring forenelig med gældende EU-ret om husdyrhold? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen i benægtende fald at foreslå for at afhjælpe denne situation? Det Forenede Kongeriges lovgivningsbestemmelser fortolker tvangsfordring af husdyr som værende ulovlig. Bør fællesskabsretten om husdyr ikke fortolkes på samme måde? Hvilke fællesskabsbestemmelser vedrører produktionen af gåseleverpostej?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-2739/00 og E-2758/00

(10. oktober 2000)

De ærede medlemmer henvises til Kommissionens svar på skriftlige forespørgsler E-2183/00 og E-2618/00 fra Caroline Lucas og Chris Davies(1).

(1) Se side 168.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2220/00 af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen. Flydetrawl.



EF-Tidende nr. 089 E af 20/03/2001 s. 0165 - 0165



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2220/00 af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen (3. juli 2000) Om: Flydetrawl Kan Kommissionen oplyse, hvilke medlemsstater der tillader anvendelse af flydetrawl i EU-farvandene? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (28. juli 2000) Alle medlemsstater undtagen Spanien tillader anvendelse af flydetrawl i EU-farvande. Grækenland har dog ingen fartøjer, der er udstyret med flydetrawl eller flydetrawl til parfiskeri. Luxembourg og Østrig har ingen fiskerflåde.