SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1076/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. april 2002)

Om: Forskellige grader af resistens mod sygehusbakterien staphylococcus aureus og udebleven hospitalsbehandling på grund af karantæne

1. Kan Kommissionen bekræfte, at kun 1,5 % på nederlandske hospitaler er resistente over for behandling med antibiotika mod sygehusbakterien staphylococcus aureus (MRSA), medens tallet er 30 % på belgiske hospitaler på grund af den langt mere udbredte anvendelse af antibiotika, med det resultat at en stor del af infektionerne med disse bakterier i Belgien ikke længere kan behandles?

2. Er Kommissionen orienteret om, at overlevende fra den store cafébrand i Volendam (NL) den 1. januar 2001, der på grund af manglende kapacitet i Nederlandene blev behandlet længe på belgiske hospitaler, efter at være vendt tilbage til Nederlandene blev holdt i karantæne på institutionen Heliomare i Beverwijk, og at en af disse patienter døde i juli 2001 på grund af, at en hjerteklap var blevet angrebet af sygehusbakterien, og hun på grund af karantænebestemmelserne ikke blev hospitalsindlagt og kom under behandling?

3. Hvordan kan det undgås, at nødvendig medicinsk behandling udebliver på grund af karantænebestemmelser?

4. Hvordan kan personer, som bliver syge under et besøg i en anden medlemsstat eller må gennemgå en medicinsk behandling uden for deres hjemland, oplyses bedre om de risici, de løber og om, hvordan disse kan begrænses?

5. Kan Kommissionen sætte tal på situationen i andre EU-medlemsstater og de tolv tiltrædelseslande?

6. Hvordan kan man sikre, at resistensen i medlemsstater med høj resistens mindskes og samtidig undgå, at den stiger i stater med lav resistens? Hvilke foranstaltninger vil der blive truffet for at beskytte områder med lav resistens over for antibiotika mod smitte fra områder med høj resistens?

Kilder: Det nederlandske tv-program Kruispunt den 17. marts 2002 og det flamske dagblad Het Nieuwsblad af 19. marts 2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(5. juni 2002)

1. Kommissionen har siden 1998 støttet et europæisk system for laboratoriebaseret overvågning af antimikrobiel resistens (European Antimicrobial Resistance Surveillance Scheme (EARSS)), for så vidt angår følsomheden over for blodisolater af staphylococcus aureus. EARSS indberettede i perioden 1999-2001 et tal på 21-23 % blodisolater af methicillinresistent staphylococcus aureus (MRSA) for Belgien og 0,1-0,3 % for Nederlandene. Kommissionen råder ikke over tilstrækkelige oplysninger til at forklare årsagerne til denne forskel. Med støtte fra ESAC-projektet (jf. punkt 6) er der taget et vigtigt skridt med hensyn til at kæde resistensudviklingen sammen med anvendelsen af antimikrobielle stoffer.

2. Nej, Kommissionen er ikke bekendt med det beskrevne forløb.

3. og 4. Kommissionen kan ikke kommentere spørgsmål vedrørende sundhedsvæsenet, som hører under medlemsstaternes kompetence.

5. Ja, jf. punkt 1. Der kan fra EARSS's webside(1) downloades tabeller med data, der er indsamlet siden 1998 i 23 lande, vedrørende følsomheden over for staphylococcus aureus.

6. Over hele Fællesskabet erkender man, at den globale stigning i antimikrobiel resistens er et stort folkesundhedsmæssigt problem. Kommissionen giver i sin meddelelse om en fællesskabsstrategi mod antimikrobiel resistens(2) en beskrivelse af en omfattende strategi for gennemgribende bekæmpelse af antimikrobiel resistens i alle berørte sektorer. En vigtig del af denne strategi er aktioner, som Kommissionen og medlemsstaterne skal iværksætte, til fremme af forsigtig anvendelse af antimikrobielle agenser i humanmedicin. Kommissionen har siden november 2001 støttet et europæisk projekt for overvågning af forbruget af antimikrobielle stoffer (European Surveillance project on Antimicrobial Consumption (ESAC)) for at kunne udvikle en database på fællesskabsplan med henblik på de aktioner, der skal iværksættes. Samtidig har Rådet vedtaget en henstilling om hensigtsmæssig anvendelse af antimikrobielle stoffer i humanmedicin(3) på grundlag af et forslag fra Kommissionen(4). Gennemførelsen af de handlingsplaner, der er omfattet af meddelelsen, og af forslagene i henstillingen bør bidrage til en løsning af problemet. Kommissionen vil under alle omstændigheder, med henblik på ændringer og ajourføringer, holde øje med de områder, der er omfattet af henstillingen, og vil regelmæssigt sende rapporter til Rådet på grundlag af de rapporter, som medlemsstaterne indsender.

(1) www.earss.rivm.nl.

(2) KOM(2001) 333 endelig udg., bind I.

(3) EFT L 34 af 5.2.2002.

(4) KOM(2001) 333 endelig udg., bind II.