SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1613/03

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. maj 2003)

Om: Svært akut respiratorisk syndrom (SARS)

Den 28. april 2003 erklærede WHO, at der var indberettet 32 sandsynlige tilfælde af SARS i EU's medlemsstater.

Hvis Kommissionen finder medlemstaternes foranstaltninger utilstrækkelige, vil den så overveje at iværksætte en koordineret EU-aktion?

Vil Kommissionen forsøge at overtale medlemsstaterne til at indføre kontrol af alle flyfiltre for coronavirus (og andre mikroorganismer) efter hver rejse, da det kun tager PCR-testen for SARS omkring fire timer at komme frem til et svar?

Accepterer Kommissionen, at EU's forsvar mod en sygdom som SARS kun vil være så stærkt som sit svageste led dvs. de mindst effektive nationale foranstaltninger?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af David Byrnepå skriftlige forespørgsler E-1521/03, E-1547/03, P-1604/03, E-1613/03 og E-1617/03

(10. juni 2003)

Kommissionen spiller en proaktiv og førende rolle i forbindelse med reaktionen på udbruddet af SARS (Severe Acute Respiratory Syndrome).

Som det for nylig blev fremført på Det Europæiske Råds møde om SARS (6. maj 2003), finder dette sted inden for rammerne af EU's net til epidemiologisk overvågning af og kontrol med overførbare sygdomme i Fællesskabet, som er oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2119/98/EF af 24. september 1998 om oprettelse af et net til epidemiologisk overvågning af og kontrol med overførbare sygdomme i Fællesskabet(1), og det har givet et meget effektivt grundlag for hurtig udveksling af oplysninger inden for EU og for en koordineret reaktion, hvori landene i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EØS/EFTA) samt kandidatlandene har deltaget i fuldt omfang i samarbejde med Verdenssundhedsorganisationen (WHO).

Kommissionen er også i stadig kontakt med de europæiske luftfartsselskaber og lufthavnssammenslutninger med henblik på at fremme udveksling af oplysninger og god praksis vedrørende SARS. Flyrejsebranchen er blevet hørt om dens forventninger til en fællesskabsdækkende koordinering, som dog under alle omstændigheder skal følge WHO's retningslinjer og overvåges af de nationale sundhedsmyndigheder.

Rådet vedtog på sit ekstraordinære møde vedrørende SARS hovedtrækkene i de retningslinjer, som Kommissionen har udviklet med bistand fra udvalget for nettet.

På trods af at gennemførelse af sundhedsbeskyttelsesforanstaltninger falder ind under medlemsstaternes sundhedsmyndigheders ansvarsområde, vil retningslinjerne for umiddelbare og fremtidige aktioner fokusere på følgende emner:

- Hurtig diagnosticering af alle mistænke tilfælde af SARS gennem effektiv overvågning.

- Beskyttelse af alle, som risikerer at blive smittet med sygdommen, gennem effektiv isolation af SARS-patienter på hospitalerne, herunder foranstaltninger til beskyttelse af plejepersonalet.

- Særlig fokus på flytrafik, som har spillet en betydningsfuld rolle i forbindelse med spredningen af SARS, navnlig screening af passagerer, som forlader de ramte områder, vejledning af passagererne om bord på flyene og effektiv information på ankomststedet ved indrejse fra de ramte områder.

- Betydningen af at øge kendskabet blandt fagfolk og i offentligheden samt rettidig og nøjagtig rapportering og udveksling af oplysninger med andre lande, navnlig EØS-/EFTA-landene, tiltrædelses- og kandidatlandene og WHO. Der bør også udvikles samarbejde med andre partnere som f.eks. luftfartsselskaberne.

Rådet var også opmærksom på, at Kommissionen har til hensigt at forelægge et forslag om at oprette europæisk center for sygdomsforebyggelse og -bekæmpelse.

Hvad angår kontrol ved de ydre grænser, gennemfører hver enkelt medlemsstat sin kontrol i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel 2 i afsnit II i Schengen-gennemførelseskonventionen og navnlig artikel 5, som indeholder en fortegnelse over betingelserne for at give tredjelandsstatsborgere indrejsetilladelse. Korrekt anvendelse af disse bestemmelser er tilstrækkeligt til at sikre et tilstrækkeligt sikkerhedsniveau i Schengen-landene, uden at der er behov for nye foranstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser under de nuværende forhold.

Hvad angår en eventuel genindførelse af kontrol ved de ydre grænser, skal det understreges, at det er op til medlemsstaterne at afgøre, om det er nyttigt at træffe en sådan afgørelse i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i Schengen-gennemførelseskonventionen. På baggrund af at kilden til den problemstilling, som rejses her, findes i tredjelande, mener Kommissionen dog, at korrekt håndhævelse af bestemmelserne vedrørende kontrol af de ydre grænser i lufthavnene bør være tilstrækkelig.

(1) EFT L 268 af 3.10.1998.