SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1621/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(6. juni 2002)

Om: Fortolkning af stabilitets- og vækstpagten

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes den fortolker stabilitets- og vækstpagten? Kan den især redegøre for, om den tager højde for de økonomiske konjunkturer, når den foretager en vurdering af, hvorvidt en medlemsstat har overholdt pagtens bestemmelser? Kan Kommissionen tilslutte sig, at en medlemsstat, der har underskud uanset underskuddets størrelse på budgettet, men som er godt på vej ind i et økonomisk opsving, med stor sandsynlighed befinder sig i en langt værre situation end en medlemsstat med et årligt underskud på budgettet på over 2 % under en økonomisk nedgang, hvis sidstnævnte medlemsstat har udvist en god finansiel disciplin samt en evne til at skabe overskud igen under et økonomisk opsving, og mener Kommissionen, at det er nødvendigt for medlemsstaterne at opnå balance på budgettet via de økonomiske konjunkturer, hvis de skal opfylde pagtens krav?

Tager Kommissionen endelig i forbindelse med sin vurdering højde for den enkelte medlemsstats samlede gæld, og mener den i bekræftende fald, at det for de lande, hvis samlede gæld ligger langt over kriterierne i Maastricht-traktaten (60 %) kun vil være muligt fuldt ud at opfylde pagtens bestemmelser, hvis det lykkes de pågældende lande vedvarende at reducere deres samlede gæld ved hjælp af f.eks. omfattende privatisering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(9. juli 2002)

I overensstemmelse med betragtning 14) i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 omstyrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker(1), vil Kommissionen når det vurderes, om hver medlemsstat er i overensstemmelse med bestemmelserne i stabilitets- og vækstpagten, tage hensyn til relevante konjunkturmæssige og strukturelle træk i hver enkelt medlemsstats økonomi.

Kommissionen er enig i, at lande med sund konjunkturudlignet budgetbalance (dvs. tæt på balance eller overskud), bedre vil kunne klare økonomisk nedgang end lande, der har konjunkturudlignede underskud, selv om disse udviser nominelle overskud i opsvingsperioder. Uafhængig af konjunkturerne skal der imidlertid lægges størst vægt på at kontrollere risikoen for nominelle underskud, der overstiger 3 % af referenceværdien for bruttonationalproduktet (BNP).

Ifølge pagten skal medlemsstaterne følge en målsætning på mellemlang sigt med et budget tæt på balance eller i overskud. Henvisningen til mellemlang sigt i pagten fortolkes i en adfærdskodeks(2) som en henvisning til konjunkturen. Kommissionen anvender derfor konjunkturudlignede budgetbalancer ud over nominelle balancer som et værktøj til vurdering af budgetsituationen.

Når Kommissionen foretager vurderingen, tager den ligeledes hensyn til det generelle gældsniveau, som hver medlemsstat måtte have opbygget. Forfølgning af målsætningen med næsten balance eller overskud for budgetunderskud anses for tilstrækkeligt til at sikre fortsat nedbringelse af det overordnede gældsniveau, navnlig i meget forgældede lande. Foranstaltninger såsom privatiseringer er velkomne, men ikke et krav for at opnå fuldstændig overensstemmelse.

(1) EFT L 209 af 2.8.1997.

(2) Udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, vedtaget i juli 2001 af Rådet (ECOFIN). Der er blevet vedtaget en adfærdskodeks for at gøre det lettere for Kommissionen og Rådet at vurdere programmerne.