ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/835

(2004/C 78 E/0889)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3615/03

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om: Fiskeri af vandrende laks

De floder, som munder ud i Den Botniske Bugt, er en af vildlaksens betydningsfulde gydepladser i Østersøen. Når laksene vandrer fra gydepladserne til havet, kan de frit fanges af dem, som ikke har nogen forpligtelse til at sørge for, at bestanden af vandrende laks bevares. Mener Kommissionen, at de nuværende fangstbegrænsninger er hensigtsmæssige for at bevare fiskebestanden, og kan der i medlemsstaternes kvoter tages hensyn til de foranstaltninger til bevarelse af bestanden i de floder, hvor laksens gydepladser findes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. januar 2004)

Reguleringen på EU-niveau af laksefiskeriet i Østersøen omfatter både bestemmelser om samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) og kvoter såvel som tekniske foranstaltninger, der har til formål at sikre en bæredygtig udnyttelse af ressourcerne. Som det generelt er tilfældet i den fælles fiskeripolitik, udarbejder Kommissionen sine forslag vedrørende samlede tilladte fangstmængder og fiskekvoter på grundlag af videnskabelig rådgivning. Denne fremgangsmåde mener Kommissionen så absolut betyder, at den gældende regulering af fiskeriet vil gøre det muligt at bevare bestandene.

Hvad kvotetildelingen angår, fastsættes kvoterne for de enkelte medlemsstater ud fra begrebet relativ stabilitet, som er et af nøgleelementerne i den fælles fiskeripolitik, jf. artikel 20, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 (1). Den Internationale Østersøfiskerikommission (IBSFC) vedtog i 2002 som led i laksehandlingsplanen for perioden 1997-2010 rekommendation nr. XIX, som vil kunne medføre ændringer i stil med dem, det ærede medlem foreslår. Det fremgår af ovennævnte beslutning, at IBSFC træffer afgørelse om tildelingen af yderligere fiskerimuligheder efter overskudsproduktionen af opdrættede laks i forhold til parternes udsætning af smolt. Det skal desuden bemærkes, at disse yderligere fiskerimuligheder kun kan udnyttes, hvis den pågældende part kan bevise, at det er muligt at målrette fiskeriet udelukkende efter opdrættede laks ved at udnytte de yderligere fiskerimuligheder i bestemte fiskeriområder og ved at deltage i et omfattende finneklipningsprogram. Dette program går ud på at klippe fedtfinnen hos opdrættede laks for at gøre det lettere at skelne mellem disse og vildlaks. Formålet med denne nye høststrategi er at omlægge det blandede fiskeri efter vildlaks og opdrættede laks til fiskeri efter hovedsageligt opdrættede laksebestande.

(1) Rådets forordning (EF) 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik, EFT L 358 af 31.12.2002.
1.

Er Kommissionen klar over, at den nederlandske statsborger, Machiel Kuijt, fortsat tilbageholdes, efter at han af en thailandsk domstol er frifundet for anklagen om at have været indblandet i narkotikasmugling?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/117

(2004/C 88 E/0123)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2815/03

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(19. september 2003)

Om: Arrestation og tilbageholdelse af pastor Rinaldy Damanik i det centrale Sulawesi i Indonesien

Spørgeren har modtaget adskillige breve fra bekymrede borgere angående pastor Rinaldy Damanik, leder af det protestantiske kristne samfund i det centrale Sulawesi i Indonesien. Er Kommissionen i besiddelse af yderligere oplysninger om pastorens nuværende situation og agter den at undersøge sagen nærmere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(15. oktober 2003)

Kommissionen følger situationen omkring pastor Rinaldy Damanik, som er anklaget for ulovlig våbenbesiddelse. Ifølge det protestantiske kirkeråd i Jakarta er sagen mod pastoren det pure opspind. Da dommen på tre år for ulovlig våbenbesiddelse er blevet appelleret, og sagen stadig verserer, er mulighederne for at gøre forestillinger stærkt begrænsede.

Kommissionens delegation i Jakarta følger sagen nøje og har været i kontakt med pastorens advokat Johnson Panjaitan for at høre de seneste nyheder om hans anmodning om at blive løsladt eller anbragt i husarrest, så længe appellen står på. Myndighederne har endnu ikke reageret herpå til trods for, at det retlige grundlag for hans tilbageholdelse ikke længere er gyldigt.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/178

(2004/C 78 E/0184)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2849/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(26. september 2003)

Om: Klager eller overtrædelser i forbindelse med anvendelsen af EU's miljølovgivning i Grækenland

Kommissær Wallström nævnte i sit svar på min forespørgsel E-1829/03 (1), at det var muligt at indsamle generelle statistiske oplysninger vedrørende de mange klager eller overtrædelser i forbindelse med gennemførelsen i den nationale lovgivning og anvendelsen af EU's miljøbestemmelser i Grækenland. Er det muligt for Kommissionen for perioden fra 1994 og til i dag at sende mig alle disse oplysninger samt de sager, som oplysningerne vedrører?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(10. november 2003)

Af tekniske grunde kan de statistiske oplysninger, det ærede medlem anmoder om, kun skaffes fra og med 1995. Kommissionen registrerede og undersøgte således fra 1995 til 2002 i alt 257 sager om formodede eller konstaterede overtrædelser af Fællesskabets miljølovgivning i Grækenland. Disse sager indledtes på grundlag af klager, andragender og mundtlige og skriftlige forespørgsler fra Europa-Parlamentet samt på Kommissionens initiativ. Pr. 24. september 2003 verserede 98 sager om formodede eller konstaterede overtrædelser af Fællesskabets miljølovgivning i Grækenland.

Det skal bemærkes, at overtrædelsesproceduren i traktatens artikel 226 er indledt i 85 af de i alt 257 sager. Blandt disse 85 sager vedrører de 19 luftforurening, mens 18 gælder Fællesskabets miljølovgivning om håndtering af affald, 13 naturbeskyttelse og 11 kemiske stoffer, 10 beskyttelse af vandressourcerne, 5 vedrører Rådets direktiv 85/337/EØF (2) som ændret ved direktiv 97/11/EF (3), 3 gælder genmodificerede organismer og 6 vedrører andre dele af Fællesskabets miljølovgivning.

(1) EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 175.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985.

(3) Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet., EFT L 73 af 14.3.1997.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/91

(2004/C 84 E/0114)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3722/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Firenze Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0963/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Firenze Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-prog rammet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

(1) EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/209

(2004/C 78 E/0214)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3018/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. oktober 2003)

Om: Forfremmelser i Kommissionen

Under henvisning til de klager, som en tjenestemand i Kommissionen, José A. Sequeira Carvalho (tjenestenummer 61779) har fremsat over sin forfremmelse til A4, som efter hans mening burde have fundet sted i 2000, bedes Kommissionen oplyse, hvordan den har reageret på klagerne.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(21. november 2003)

Begrundelserne for, hvorfor José A. Sequeira ikke blev forfremmet til A4 i 2000, er beskrevet i detaljer i en note underskrevet af Jacobus Richelle, Generaldirektør for Generaldirektoratet for Udvikling, den 13. august 2003 og stilet til José A. Sequeira.

Tjenestemænd, der ikke er tilfredse med ansættelsesmyndighedens beslutning, kan selvfølgelig specifisere og lade registrere en klage i henhold til artikel 90, stk. 2, i personalevedtægterne. Sådanne klager — eller ankesager — behandles meget omhyggeligt, og den enkeltes privatliv respekteres.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/65

(2004/C 88 E/0070)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2078/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. juni 2003)

Om: Mælkekvoter i Portugal

Under et møde forleden med mælkeproducenterne fra det nordlige Portugal blev jeg orienteret om en urimelighed, som rammer de portugisiske landbrugere, der inden udgangen af marts havde overskredet mælkekvoten.

De blev således tildelt bøder, selv om det netop i Italien er blevet oplyst, at der er indgået en aftale, hvormed problemet med de italienske landbrugere i samme situation løses.

Kommissionen bedes derfor gøre rede for de særlige betingelser i aftalen for Italien og de foranstaltninger, som er eller vil blive gennemført for at afhjælpe denne uretfærdighed, som de portugisiske landbrugere er blevet ofre for.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. juli 2003)

Spørgsmålet ser ud til at vedrøre en beslutning, som Rådet traf på eget initiativ ifølge den særlige fremgangsmåde i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, tredje afsnit, og falder uden for Kommissionens kompetence. Spørgsmålet skal derfor rettes til Rådet.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/137

(2004/C 88 E/0145)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3252/03

af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Kommissionen

(3. november 2003)

Om: Den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende det Tidligere Jugoslavien (ICTY)

Rådet (Eksterne Forbindelser) udtrykte på mødet den 13. oktober dyb bekymring over, at visse lande på det vestlige Balkan fortsat ikke samarbejder tilstrækkeligt med den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende det Tidligere Jugoslavien (ICTY), og gentog behovet for at intensivere bestræbelserne på at bringe Radovan Karadzic, general Mladic og general Gotovina for ICTY.

I sin fælles holdning 2003/280/FUSP (1) af 16. april 2003 dekreterede Rådet rejseforbud i EU for visse personer, som lagde hindringer i vejen for ICTY's mandat, og dette havde en positiv virkning, især i Bosnien-Herzegovina.

Hvilke skridt er Kommissionen i færd med at tage for at udvide listen over personer, der er nævnt i omtalte fælles holdning, så den kommer til at omfatte dem, der hjælper personer andre steder i regionen, som er tiltalt af ICTY, med at unddrage sig retfærdigheden?

Mere specifikt; vil de personer, der skjuler Karadzic, Mladic og Gotovina, hvis respektive netværk i Kroatien og Serbien og Montenegro ICTY beskriver som omfattende, nu blive ramt af rejseforbuddet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(26. november 2003)

Med den fælles holdning 2003/280/FUSP af 16. april 2003 har Rådet vedtaget foranstaltninger, der indeholder forbud mod indrejse i eller transit gennem medlemsstaternes områder for personer, der er i involveret i aktiviteter, som hjælper andre med at unddrage sig retsforfølgning for forbrydelser, for hvilke ICTY har rejst tiltale.

Ved vedtagelsen af denne fælles holdning har Rådet tilsluttet sig, at ændringer til listen over personer, der er anført i bilaget, om nødvendigt kunne godkendes. Således har Rådet den 27. juni 2003 i henhold til Rådets beslutning 2003/484/FUSP (2), tilføjet nye navne efter henstillinger fra Den Høje Repræsentants Kontor i Bosnien-Hercegovina og efter samråd med ICTY.

Kommissionen og medlemsstaterne forbliver i kontakt med ICTY og Den Høje Repræsentant for Bosnien-Hercegovina og holder listen under tilsyn. Skulle der dukke nye beviser op om andre personer, vil der blive truffet passende foranstaltninger.

(1) EUT L 101 af 23.4.2003, s. 22.

(2) EUT L 162 af 1.7.2003 ændret ved EUT L 178 af 17.7.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/724

(2004/C 84 E/0814)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1500/03

af Florence Kuntz (EDD) til Kommissionen

(5. maj 2003)

Om: Bevarelse af den irakiske arkæologiske arv

Bomberne, der siden den 20. marts 2003 er faldet over Mesopotamien, hærværket mod og udplyndringen af det arkæologiske museum i Bagdad, får os til at tænke på, at Iraks arkæologiske arv har været i fare siden 1991.

Efter ødelæggelserne af udgravningerne under Golfkrigen fulgte plyndringer, de udenlandske arkæologhold rejste, deres arbejdssteder stod forladte tilbage, og der gik en illegal handelsstrøm af stjålne genstande mod vesten.

De seneste tre ugers amerikanske militærindsats har betydet det irakiske styres sammenbrud. Uden nogen statsmagt er det nu et spørgsmål, hvem der i dag beskytter landets syv nationale museer og ca. 10 000 arkæologiske udgravninger.

Hvorledes ønsker Den Europæiske Union at tilkendegive sin støtte til det irakiske folk og hjælpe det med at beskytte landets usædvanlige kulturarv?

Hvorledes agter Den Europæiske Union at mobilisere medlemsstaterne i kampen mod ulovlig handel med de stjålne genstande?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/578

(2004/C 78 E/0610)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3529/03

af Claude Moraes (PSE) til Kommissionen

(28. november 2003)

Om: Rapport fra Amnesty International og Oxfam om våbenkontrol

Har Kommissionen set eller har den planer om at besvare Amnesty Internationals og Oxfams rapport med titlen Shattered Lifes: The Case for Tough International Arms Control (Ødelagte Liv: Behovet for Effektiv International Våbenkontrol)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(6. januar 2004)

Kommissionen har modtaget et eksemplar af rapporten, hvilket den har bekræftet.

Medlemsstaterne har indtil nu med hjemmel i EF-traktatens artikel 296 (tidl. artikel 223) holdt våbenhandel uden for traktatens anvendelsesområde. Der findes derfor ingen EU-lovgivning om våbenhandel. Spørgsmålet om våbenhandel drøftes i øjeblikket inden for rammerne af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP), som Kommissionen fuldt ud er inddraget i.

Kommissionen er aktiv inden for det bredere EU-samarbejde, der tager sigte på at bekæmpe spredningen af håndvåben. Rapporten indeholder netop også henvisninger til en række EU-initiativer og projekter. EU erkender, at det er nødvendigt med en fortsat indsats, og har øremærket betydelige beløb til finansiel og teknisk bistand til de programmer, som Kommissionen har iværksat rundt om i verden. Det kan desuden oplyses, at der gennem Den Europæiske Udviklingsfond i maj 2003 blev ydet 2 mio. EUR i bistand til et projekt til bekæmpelse af håndvåben i Tanzania. Der kan ydes bistand til lignende projekter i landene i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet på anmodning fra de pågældende lande.

Kommissionen vil i lyset af ovenstående nøje undersøge de foranstaltninger, der foreslås i rapporten.

Kommissionen har forsikret rapportens forfattere om, at den fortsat støtter deres mål om en sikrere fremtid for alle.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/91

(2004/C 84 E/0113)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3721/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Carrara Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0962/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Carrara Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

(1) EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/567

(2004/C 78 E/0602)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3506/03

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(24. november 2003)

Om: Fællesskabsbestemmelserne vedrørende DNA

Ifølge eksperterne ville indførelsen af lovgivning om DNA på fællesskabsniveau kunne bidrage til at opklare flere kriminalsager takket være anvendelsen af teknik, som gør det muligt at identificere personer. Hermed ville EU-samarbejdet om retsforfølgning af forbrydelser blive mere effektivt.

De forskellige retlige bestemmelser i EU-landene udgør en hindring og bremser en hurtigere retsforfølgning af lovovertræderne og deres forbrydelser.

Vil Kommissionen i kraft af sin initiativret foretage en »gennemlysning« af situationen med hensyn til de retlige bestemmelser vedrørende DNA med henblik på at foreslå ensartede fællesskabsbestemmelser, som kan bidrage til, at EU som sådan hurtigere kan nå frem til en løsning af straffesagerne inden for EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(14. januar 2004)

Anvendelsen af desoxyribonukleinsyre (DNA) inden for passende lovgivningsmæssige rammer udgør en effektiv efterforskningsforanstaltning, som anvendes af politiet og retsvæsenet inden for flere og flere kriminalitetsområder. Denne efterforskningsforanstaltning gør det således muligt med meget stor sandsynlighed at fastslå, hvor menneskelige celler eller menneskeligt væv, som er fundet på gerningsstedet, stammer fra. På den måde kan den gøre det betydeligt lettere at identificere personer, som har forbindelse med den pågældende lovovertrædelse, og bekræfte eller udelukke, at en person er gerningsmanden.

En sådan lovgivningsmæssig ramme, som tillader anvendelse af DNA-analyser, vil blive endnu mere effektiv, hvis den tillader, at der oprettes genetiske databaser, der gør det muligt at sammenligne de DNA-profiler, som er udarbejdet på grundlag af de prøver, som er fundet på gerningsstedet, med de DNA-profiler, som er udarbejdet i forbindelse med andre straffesager.

Rådet har vedtaget to resolutioner om udveksling af DNA-analyseresultater. I den første, som blev vedtaget den 9. juni 1997 (1), opfordres medlemsstaterne til at oprette nationale DNA-databaser efter fælles standarder, således at de er kompatible. I den anden, som blev vedtaget den 25. juni 2001 (2), fastsættes der med henblik på udveksling af DNA-profiler en minimumsliste over syv DNA-markører, der anvendes i forbindelse med kriminaltekniske DNA-analyser i medlemsstaterne.

For at gøre politiets og retsvæsenets arbejde med at opklare forbrydelser mere effektivt overvejer Kommissionen muligheden for at tilskynde alle medlemsstaterne til at oprette nationale DNA-baser og gøre det muligt at sammenligne en profil, som er fremstillet ud fra en prøve, som er fundet på gerningsstedet i én medlemsstat, med de profiler, som findes i de andre medlemsstaters baser, forudsat at der indføres den nødvendige lovgivning.

(1) Resolution 97/C 193/02 af 9. juni 1997.

(2) Resolution 2001/C 187/01 af 25. juni 2001.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/507

(2004/C 78 E/0528)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3284/03

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(5. november 2003)

Om: Overbookning af Air France-fly

Mener Kommissionen, at der er tale om illoyal og/eller uetisk handelspraksis, når flyselskaber nægter passagerer, som har købt en gyldig billet, adgang, og vil den officielt undersøge Air Frances regelmæssige og konsekvente politik med overbookning af visse fly fra Newcastle?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. december 2003)

Kommissionen er opmærksom på den udbredte praksis med afvisning af flypassagerer på grund af overbookning (som berører ca. en ud af tusind passagerer), selv om den ikke ligger inde med oplysninger om specifikke flyvninger såsom Air France-ruten fra Newcastle.

Kommissionen finder, at sådanne afvisninger kun kan accepteres mod kompensation og assistance til de passagerer, der udsættes herfor. I 1991 vedtog Fællesskabet Rådets forordning (EØF) nr. 295/91 (1), som forpligter luftfartsselskaber, der afviser flypassagerer i medlemsstaternes lufthavne, til at give de pågældende passagerer en økonomisk kompensation og valget mellem refusion af billetprisen og en alternativ flyvning samt til i givet fald at tilbyde dem måltider og hotelindkvartering. Dette var et første skridt i retning af en beskyttelse af flypassagerer.

Ti år senere undersøgte Kommissionen på ny situationen og konkluderede, at afvisning stadig skete alt for hyppigt — omkring 250 000 passagerer var udsat herfor hvert år — og at denne praksis burde indskrænkes. Den foreslog derfor i 2001 en ny forordning (2), der sigtede mod at mindske afvisnings-hyppigheden. Denne forordning vil forpligte luftfartsselskaber, der forventer at afvise passagerer på en flyvning, til at søge frivillige, der vil give afkald på deres reservation mod kompensation. Kun hvis for få frivillige melder sig, vil luftfartsselskaberne kunne afvise passagerer mod deres vilje. Hvis dette sker, skal de give de pågældende passagerer en forhøjet kompensation og assistere dem som under den nugældende forordning. Dette skulle kunne føre til en betydelig reduktion i antallet af afviste passagerer.

Den nye forordning vil også indebære rettigheder for passagerer, hvis flyvning er annulleret eller stærkt forsinket, og ligeledes omfatte både ruteflyvninger og charterflyvninger.

Kommissionen håber stærkt på, at Parlamentet vil acceptere Forligsudvalgets kompromis om dette forslag.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 295/91 af 4. februar 1991 om en ordning for kompensation til ruteflypassagerer, der afvises på grund af overbookning, EFT L 36 af 8.2.1991.

(2) EFT C 103 E af 30.4.2002.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/154

(2004/C 88 E/0164)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3635/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om: Kap Verde — en særlig status i forhold til EU

Kap Verdes premierminister afsluttede den 24. november et arbejdsbesøg i Portugal efter at have aflagt officielle besøg i andre EU-lande, nemlig Luxembourg, Nederlandene og Frankrig. Målet var at bevidstgøre myndighederne i disse lande om fordelene ved at give landet en særlig status i forhold til Den Europæiske Union.

Ifølge presseberetninger erklærede den portugisiske premierminister i slutningen af mødet med José Maria Neves, at Kap Verde havde en særlig rolle at spille i forbindelserne mellem det afrikanske og det europæiske kontinent. På grund af sin politiske udvikling — Kap Verde var et eksemplarisk demokrati —, sin kulturelle udvikling og sin tætte menneskelige tilknytning til visse europæiske lande, navnlig Portugal, og sin egen mentalitet var Kap Verde et land, som på en vis måde kunne betegnes som euro-afrikansk.

Som grundlag for oprettelsen af den ovennævnte særlige status nævnte den kapverdiske premierminister »det atlantiske kald«, Kap Verdes tilstedeværelse i Europa gennem indvandrersamfundene og dets naboskab med Europa »via De Makaronesiske Øer«, et geografisk område, der omfatter det portugisiske øområde Madeira og Azorerne samt det spanske øområde, De Kanariske Øer.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende:

— Har Kommissionen kendskab til Kap Verdes initiativ?

— Hvilke kommentarer har Kommissionen hertil?

— Hvilke skridt og foranstaltninger vil den anbefale den kapverdiske stat at træffe, for at dens hensigter kan blive imødekommet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(19. januar 2004)

Kommissionen har aldrig modtaget nogen formel meddelelse fra myndighederne i Kap Verde om dette initiativ. Kommissionen er dog klar over, at de kapverdiske myndigheder under nylige besøg i hovedstæderne i visse medlemsstater har rejst disse spørgsmål. Kommissionen er også klar over, at de portugisiske myndigheder er åbne over for nedsættelsen af en arbejdsgruppe, der skal »undersøge forskellige aspekter i forbindelse med dette spørgsmål«.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/89

(2004/C 84 E/0106)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3711/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Perugia Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0967/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Perugia Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

(1) EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.