SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0535/98 af Raymonde Dury (PSE) til Raadet (27. februar 1998)

Om: Kulturel undertrykkelse af den albansktalende befolknings ret til undervisning paa et andet modersmaal

Med stigende bekymring hoerer vi om den stadig tiltagende forfoelgelse af etniske albanere i Kosova paa grund af den »etniske udrensning«, som den serbiske politik tilsigter.

Dette spoergsmaal rykker undertrykkelsen paa uddannelsesomraadet i forgrunden. En serbisk politibesaettelse af universitetet i Prishtina, som nu har varet i syv aar, har tvunget de etniske albanere ud af universitetsbygningerne. Albanere forsoeger paa at fortsaette med at undervise i smug, men laerere bliver slaaet, naar det opdages, de underviser klasser paa deres modersmaal. Fredelige protester undertrykkes med vold af det serbiske politi, og 80% af universitetsbygningerne staar tomme.

Kan Raadet oplyse:

1. Hvordan det agter at anvende diplomatisk pres som reaktion paa den serbiske politik, der er i modstrid med international lov, som garanterer de grundlaeggende menneskerettigheder til undervisning paa modersmaalet?

2. Hvorfor afgoerelsen om at etablere en EU-repraesentation i Kosova, saaledes som det blev vedtaget for adskillige maaneder siden, stadig ikke er ivaerksat?

3. Hvilke yderligere foranstaltninger det agter at ivaerksaette for at genetablere demokratiske og borgerlige frihedsrettigheder, eller hvilket pres det agter at laegge paa Milosevic, navnlig vedroerende Serbiens manglende gennemfoerelse af »uddannelsesaftalen« fra 1996, der blev undertegnet af praesident Rugova og Milosevic for at mindske spaendingerne som en reaktion paa internationalt pres hvad angaar oekonomiske sanktioner?

Svar (16.-17. juni 1998)

1. Ligesom det aerede medlem har Raadet gennem de senere maaneder vaeret bekymret over forvaerringen af situationen i Kosovo. Raadet har beskaeftiget sig meget med denne situation og specielt vaeret optaget af gennemfoerelsen af den uddannelsesaftale, som Forbundsrepublikken Jugoslavien (FRJ) og Kosovo-albanernes ledere indgik i 1996.

2. Paa grund af utilfredshed med FRJ's politik paa menneskerettighedsomraadet og manglende opfyldelse af demokratiske normer vedtog Raadet i december 1997 at ophaeve de autonome handelsforanstaltninger, som man havde indroemmet FRJ den 29. april 1997. Raadet har gentagne gange bekraeftet, at det fast og utvetydigt gaar ind for stoerre indre selvstyre for regionen, herunder fuldstaendig genoprettelse af etniske Kosovo-albaneres ret til undervisning paa modersmaalet. Den 19. marts 1998 udpegede Raadet Felipe Gonzalez til EU's saerlige repraesentant i FRJ for at effektivisere EU's bidrag til loesningen af problemerne i FRJ.

3. Spoergsmaalet om et EU-kontor i Pristina har EU rejst over for FRJ's myndigheder flere gange, men de har stadig ikke svaret. Alligevel er EU's tilstedevaerelse i Pristina oeget. ECHO har etableret sig permanent i Kosovos hovedstad, og det samme har Det Europaeiske Faellesskabs Observatoerkorps (ECMM), som har udstationeret to observatoerer, der foer havde base i Podgorica. Spoergsmaalet om en permanent EU-repraesentation i Pristina er fortsat paa dagsordenen.

4. Kraftigt diplomatisk pres fra EU og de andre internationale aktoerer i Kosovo-krisen har faaet de serbiske myndigheder til den 23. marts 1998 at undertegne en aftale med Kosovo-albanernes ledere om gennemfoerelse af uddannelsesaftalen fra 1996. I hele dette forloeb har EU ydet staerk stoette til Communitá di Sant'Egidios' indsats. Denne organisation er fortsat i naer kontakt med EU's formandskab og medlemsstater. EU har allerede erklaeret sig villig til at yde vaesentlig stoette til gennemfoerelsen af aftalen: formandskabet og Kommissionen udsendte en faelles mission til Beograd og Pristina den 31. marts - 1. april 1998; den skulle knytte direkte forbindelse med Monsignor Paglia og de lokale myndigheder for at undersoege, hvordan EU bedst kan stoette aftalen.