DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/889

(2004/C 84 E/0983)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0832/04

af Anne Ferreira (PSE), Ioannis Souladakis (PSE) og Catherine Stihler (PSE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om: Teatertolke og publikum med høreproblemer

Teaterforestillinger kan oversættes for publikum med hørebesvær af en tegnsprogstolk. Muligheden for at have en tegnsprogstolk til stede afhænger sædvanligvis af et initiativ enten fra teaterets side, teaterselskabet eller af særlige arrangementer foranlediget af et publikum med hørebesvær. Derfor er mennesker med hørebesvær udelukket fra mange kulturelle aktiviteter i hele EU. Derudover er der i dag få uddannede teatertolke.

Hvilke eventuelle initiativer tager Kommissionen for at sikre, at mennesker med hørebesvær kan deltage i kulturelle aktiviteter? Hvilken støtte yder Kommissionen til uddannelsen af teatertolke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(29. april 2004)

Det spørgsmål, som det ærede medlem har rejst, er normalt et område, som falder ind under medlemsstaterne. Det er ikke Kommissionens ansvar og falder ikke ind under dens kompetenceområde at anerkende et bestemt sprog. Det er en kendsgerning, at tegnsprog er meget forskellige, afhængig af medlemsstat og region. En anerkendelse af ethvert tegnsprog er derfor den enkelte medlemsstats ansvar, og Kommissionen kan konstatere, at en række medlemsstater allerede har anerkendt nogle enkelte tegnsprog som officielle sprog på nationalt niveau.

Kommissionen er imidlertid meget lydhør over for behovene hos personer, der har tegnsprog som førstesprog, og i en række EU-handlingsprogrammer, såsom Lingua-programmet, har Kommissionen givet støtte til projekter, der fremmer undervisning i og læring af tegnsprog. Alle EU-arrangementer inden for rammerne af Det Europæiske Handicapår 2 003 omfattede tolkning til tegnsprog samt talte sprog. F.eks. afholdt Det Fælles Forskningscenter en konference med titlen »e-adgang med stemmen«, som fuldstændigt blev forsynet med undertekster ved hjælp af anvendelse af maskinstenografi og til dels automatisk havde undertekster ved hjælp af den prototype-stemmegenkendelsesteknologi, der er udviklet af Det Fælles Forskningscenter.

Det er også vigtigt at erkende nødvendigheden af at kunne opfylde behovene hos en lang række forskellige mennesker og især hos dem, som er døve eller dårligt hørende, og for hvem tegnsproget ikke er førstesproget. Derfor forsøger Kommissionen at sikre let adgang til skriftligt materiale og forsøger f.eks., hvor det er muligt, at sørge for velotype eller teleslynger på konferencer. Inden for de forskellige rammeprogrammer for forskning og teknologisk udvikling har Kommissionen prioriteret forskningsprojekter specielt højt, som er med til at forbedre livskvaliteten for handicappede. Andre eksempler på Kommissionens aktioner omfatter samarbejde med Den Europæiske Radiounion og Udvalget for Cenelec-standarder for at sætte gang i udviklingen og harmoniseringen af undertekster og også i anvendelse af stemmegenkendelse for at fremme brugen af undertekster på konferencer og i tv-udsendelser. En interessant aktivitet i denne forbindelse er VOICE-projektet (http://voice.jrc.it/) under Det Fælles Forskningscenter. Også VOICE-projektet har bidraget til teknologisk forskning og udvikling ved at have udviklet et tiltag »design for alle« baseret på undertekster, der egner sig både til handicappede og ikke-handicappede. I den forbindelse kunne undertekster være et passende valg, som det ville være værd at undersøge yderligere, for at styrke inddragelsen af personer med høreproblemer i kulturelle aktiviteter. Den Europæiske Socialfond (ESF) er det vigtigste finansielle fællesskabsinstrument til støtte af medlemsstaternes politik inden for områderne uddannelse, faglig uddannelse og beskæftigelse med en samlet tildeling af støtte på 62,5 mia. EUR i tidsrummet 2000-2006 (EU 15).

Uddannelse af tegnsprogstolke i teatre kan få støtte inden for rammerne af programmer, som medfinansieres af ESF, og som styres og gennemføres af nationale og regionale myndigheder.

Resultatet af alle disse forskellige aktioner kan medvirke til at tage de udfordringer op, som hænger sammen med døvhed og tab af hørelse, og give bedre adgang til en lang række goder, tjenester og muligvis kulturelle aktiviteter til fordel for hele samfundet.