ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1526/02

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juni 2002)

Om: Bestemmelser vedrørende kurser i fremmedsprog

I forbindelse med den forestående sommer tilbydes der endnu en gang et væld af fremmedsprogskurser rundt omkring i hele Fællesskabet, uden at der ydes nogen form for sikkerhed for kursernes undervisningsmæssige kvalitet.

Der hersker derfor større og større enighed om, at der bør indføres en form for autorisation af de kurser, som efter eksperternes opfattelse i tilstrækkelig grad sikrer deltagerne en forsvarlig undervisning.

Mener Kommissionen, at dette ønske om en autorisation af sprogkurser omfattende hele EU kan realiseres inden for den nærmeste fremtid og dermed sikre deltagere, der virkelig ønsker at lære et fremmedsprog, en kvalificeret undervisning i modsætning til dem, der blot ønsker at holde en mere eller mindre underholdende ferie ved sprogcentre, der ikke har de fornødne kvalifikationer til at undervise i fremmedsprog?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(27. juni 2002)

Det har længe været et af Kommissionens mål at bidrage til at forbedre sprogundervisningens kvalitet og omfang.

Kommissionen forstår bekymringerne om de uensartede standarder for undervisningen på sprogkurser i Europa. Derfor findes der i brochuren Sådan lærer du sprog (Así se puede aprender idiomas), som blev udgivet som led i Det Europæiske Sprogår 2001, særlige råd om, hvordan man finder frem til et godt kursus. Kommissionen har også støttet oprettelsen af europæiske sammenslutninger, som arbejder for at forbedre standarderne på området (som f.eks. European Association for Quality Language Services, the Association of Language Testers in Europe).

Kommissionen agter primo 2003 at fremsætte forslag om foranstaltninger til fremme af den sproglige mangfoldighed og sprogindlæringen, og i den forbindelse vil der inden længe blive iværksat en høringsproces om alle relevante aspekter. På det mere generelle plan er Kommissionen i gang med at iværksætte en række initiativer vedrørende kvaliteten i de europæiske uddannelser og valideringssystemernes gennemsigtighed. Kommissionen vil i forbindelse med disse aktiviteter tage det ærede medlems indvendinger i betragtning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1319/02

af Catherine Stihler (PSE) til Kommissionen

(29. april 2002)

Om: Adgang til information om fiskeripolitik

Offentliggørelsen af den første pakke lovgivningsreformer af den fælles fiskeripolitik er for øjeblikket mindst en måned forsinket. Men kopier af de forslag, der er under drøftelse, har været frit i omløb i nogle uger. Mange ikke-statslige organisationer og erhvervsorganisationer har tilsyneladende adgang til udkast, men MEP'erne kan ikke officielt få kopier, selv ikke af de dele af pakken, der ikke længere er under drøftelse. Hvis der skal være ensartede spilleregler med hensyn til information og meningsfuld høring af MEP'erne, vil Kommissionen formelt revidere sine procedurer vedrørende uddeling af kopiudkast til de berørte parter, bl.a. MEP'erne?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler P-1319/02, P-1325/02 og P-1341/02

(22. maj 2002)

Kommissionen skal gøre de ærede medlemmer opmærksom på, at den ikke har givet ikke-statslige organisationer (NGO'er), erhvervsorganisationer eller andre interesserede parter adgang til kopier af sine udkast til forslag om reformen af den fælles fiskeripolitik, lige så vidt som den har udsendt kopier heraf.

Reformforslagene vil, når Kommissionen har vedtaget dem, blive offentliggjort i overensstemmelse med de gældende regler og procedurer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0348/02

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. februar 2002)

Om: Israels ødelæggelse af EU-investeringer i de palæstinensiske områder

Gennem israelske angreb på palæstinensiske områder er der allerede ødelagt europæiske investeringer for 17 mio.. Toppunktet for kynisme er, at den israelske regering konstant bebrejder den palæstinensiske myndighed og Yasser Arafat, at de ikke optræder tilstrækkelig repressiv over for terrorister fra Hamas og Jihad. Det er netop israelerne, der bevidst ødelægger alle palæstinensernes repressive og præventive midler til inddæmning af vold og terrorisme.

Kan Kommissionen sige, om den støtter tilbagekrævning af pengene fra Israel?

Rådet bør gøre mere end blot at anmode Israel om at redegøre for, hvordan ødelæggelsen af civil infrastruktur bidrager til bekæmpelsen af terrorisme. Rådet bør gennem et krav om skadeserstatning give Sharon et klart politisk signal om, at han begår en strategisk fejltagelse.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(8. april 2002)

Kommissionen henviser det ærede medlem til sit svar på skriftlig forespørgsel E-0284/02 fra Eluned Morgan(1).

Kommissionen ser ødelæggelsen af basisinfrastruktur på Vestbredden og i Gaza-striben, som i vidt omfang er finansieret af EF og medlemsstaterne, som en underminering af fredsbestræbelserne. Arbejdet for at sikre bæredygtig social og økonomisk udvikling i regionen, som er af interesse for begge parter, sættes dermed tilbage, og det giver næring til ekstremister, som kun er alt for villige til at udnytte den voksende vrede hos visse palæstinensiske befolkningsgrupper.

Med hensyn til krav om erstatning må det understreges, at ejendom og udstyr, der er finansieret af EF, tilhører modtageren. Derfor er det rent juridisk op til modtageren (som i de fleste tilfælde er Den Palæstinensiske Myndighed) at gå rettens vej.

På det politiske plan har EU i overensstemmelse med de konklusioner, Rådet (almindelige anliggender) har truffet, forbeholdt sig ret til at søge erstatning i de rette fora.

(1) Se side 29.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1329/02

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. maj 2002)

Om: Rådgivere hors classe

Kommissionen bedes forelægge oplysninger om ansættelsesprocedurerne for rådgivere hors classe, samt meddelte, hvor mange af disse rådgivere der allerede arbejder i Kommissionen, og hvor lang en periode de er ansat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(24. juni 2002)

I Kommissionen dækker betegnelsen A1-tjenestemand over tre forskellige stillinger, nemlig Generaldirektør, Vicegeneraldirektør og Særlig konsulent.

Som en generel regel besættes stillinger som Særlig konsulent ved anvendelse af artikel 7, stk. 1, i Vedtægten, ifølge hvilken tjenestemænd udnævnes til deres stillinger under hensyntagen til tjenstlige synspunkter.

Ved udgangen af maj 2002 er fem stillinger som særlige konsulenter besat med A1-tjenestemænd. Tre af disse stillinger blev for nyligt oprettet i forbindelse med Kommissionens beslutning om det ledende personales mobilitet (meddelt den 24. april 2002).

Efter udnævnelsen modtager de særlige konsulenter et skriftligt mandat/arbejdsprogram. Som Kommissionens fastansatte tjenestemænd har de ikke en tidsbegrænset kontrakt. Sådanne konsulenter skal naturligvis besætte andre ledige A1-stillinger, der måtte opstå med tiden.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1497/02

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(29. maj 2002)

Om: Undertegnelse af Euratom-traktaten

Er Kommissionen klar over, at en medlemsstat med undertegnelsen af Euratom-traktaten anerkender legitimiteten af civile nuklearanlæg i andre medlemsstater, forudsat de er i overensstemmelse med traktatens bestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(19. juni 2002)

Det erklærede mål for Euratom-traktaten er at fremme udviklingen af kerneenergi.

Af politiske årsager er medlemsstaterne frit stillet med hensyn til, om de vil producere atomkraft eller ej. Hvilken afgørelse de end måtte træffe, skal de opfylde deres forpligtelser i medfør af Euratom-traktaten og respektere de øvrige medlemsstaters beslutninger om eventuelt at idriftsætte civile nukleare anlæg på deres nationale territorium, forudsat at disse er i overensstemmelse med den relevante nationale, fællesskabs- og internationale lovgivning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1163/02

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(23. april 2002)

Om: Sag vedrørende offentlig støtte til temaparken Terra Mítica lån ydet af den spanske stat

I de seneste dage har der i den valencianske presse været forlydender fremme om et statslån på godt og vel 4 mio. EUR til nulrentesats til temaparken Terra Mítica i Benidorm (Alicante).

Der er tale om et lån, som det spanske ministerium for videnskab og teknologi har ydet til Terra Mítica i regnskabsåret 2001 som led i det såkaldte Profit-program, hvorunder der ydes støtte til erhvervsfremme og innovation.

Formålet med programmet er tilsyneladende at yde støtte med henblik på at fremme konkurrenceevnen i den produktive sektor gennem udvikling af innovative teknologier og integrering af nye teknologier i virksomhederne.

Kommissionen har indledt en sag mod Terra Mítica i medfør af EF-traktatens artikel 88, stk. 2. Er Kommissionen under henvisning hertil orienteret om, at den spanske stat har ydet denne støtte, og om på hvilke vilkår det pågældende selskab har ansøgt om støtten? Tilfører disse oplysninger efter Kommissionens opfattelse sagen nye aspekter, som kan gøres til genstand for en undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(3. juni 2002)

De spanske myndigheder har ikke givet Kommissionen oplysninger om ydelse af det lån, det ærede medlem henviser til. Kommissionen vil i den forbindelse henvende sig til de spanske myndigheder for at undersøge, om lånet rent faktisk er blevet ydet og hvis dette er tilfældet gøre det til genstand for en undersøgelse i henhold til statsstøttereglerne. Kommissionen vil som en selvfølge orientere det ærede medlem om resultatet af sine undersøgelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1666/02

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(5. juni 2002)

Om: Forbud mod indgåelse af offentlige kontrakter med medievirksomheder

Ifølge en ny lov vedtaget i det græske parlament er det forbudt at indgå offentlige kontrakter med fysiske eller juridiske personer, som er primære aktionærer i massemedievirksomheder. I den samme lov defineres en primær aktionær som en person, der ejer 5 % af medieselskabets samlede aktiekapital.

Det er dog på såvel fællesskabsplan som verdensplan vanskeligt at føre kontrol med disse primære aktionærer, og Kommissionen bedes derfor besvare følgende:

- Er denne nye lov i overensstemmelse med fællesskabsretten, og i hvilket omfang er der tale om overtrædelse af lighedsprincippet, som er et generelt retsprincip, i betragtning af at det hverken vil være muligt at kontrollere de selskaber, der har hjemsted i en medlemsstat, eller de såkaldte offshore-selskaber i forhold til selskaberne i hjemlandet?

- Er medlemsstaterne forpligtet til at samarbejde med de tilsvarende nationale myndigheder om at identificere de primære aktionærer (udlevering af oplysninger, gennemførelse af undersøgelser osv.), især i de tilfælde, hvor deres nationale lovgivning ikke foreskriver en sådan kontrol?

- Udgør eventuelle forsinkede kontrolundersøgelser af selskaber fra andre EU-medlemslande en omgåelse af lighedsprincippet og diskrimination imod disse selskaber i forhold til selskaberne i hjemlandet? I hvor høj grad vil det være gennemførligt og muligt ifølge lovgivningen at udelukke selskaber fra andre EU-lande fra at indgå offentlige kontrakter, når det ikke er muligt at kontrollere disse selskaber effektivt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(27. juni 2002)

Kommissionen er ikke i besiddelse af den græske lov, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, da den netop er blevet vedtaget af det græske parlament. Derfor kan Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt udtale sig om disse spørgsmål. Kommissionen agter imidlertid at underrette det ærede parlamentsmedlem om sine konklusioner, når den har foretaget de fornødne undersøgelser af nævnte problem.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1791/02

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(24. juni 2002)

Om: Gennemførelse af lovgivning om ligebehandling i beskæftigelse og erhverv

Kan Kommissionen så godt som muligt redegøre for den nuværende situation vedrørende gennemførelsen i medlemsstaterne, og i Det Forenede Kongerige i særdeleshed, af bestemmelserne i Rådets direktiv om ligebehandling i beskæftigelse og erhverv?

Hvordan berører den nuværende situation vedrørende gennemførelsen af dette direktiv i Det Forenede Kongerige borgere, som har været udsat for forskelsbehandling på grund af alder i forbindelse med adgang til beskæftigelse?

Findes der nogen anden eksisterende europæisk lovgivning, som kan beskytte borgerne mod sådanne tilfælde af forskelsbehandling på arbejdsmarkedet, eller agter Kommissionen at træffe eventuelle foranstaltninger på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(18. juli 2002)

Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv(1) skal gennemføres i medlemsstaternes nationale lovgivninger senest den 2. december 2003. For at tage hensyn til særlige forhold kan medlemsstaterne om nødvendigt få en yderligere frist på tre år fra den 2. december 2003, dvs. i alt seks år, til at iværksætte dette direktivs bestemmelser om forskelsbehandling på grund af alder og handicap. I så fald skal de straks underrette Kommissionen og hvert år aflægge rapport til Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de træffer for at bekæmpe forskelsbehandling på grund af alder og handicap, og hvilke fremskridt der er gjort med at gennemføre direktivet.

Indtil nu har ingen medlemsstater underrettet Kommissionen om, at de har omsat direktivet til national ret.

Så vidt Kommissionen er orienteret, er der i øjeblikket ingen lovgivning i Det Forenede Kongerige, der udtrykkeligt beskytter borgere mod forskelsbehandling på grund af alder i forbindelse med adgang til beskæftigelse. Denne situation ændres med gennemførelsen af direktiv 2000/78/EF. Kommissionen har i øjeblikket ingen planer om at fremlægge forslag til yderligere foranstaltninger vedrørende forskelsbehandling på grund af alder.

(1) EFT L 303 af 2.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1603/02

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(5. juni 2002)

Om: Finansiering af styrthjelm-modellen (L-TC158 WG 5) via DG-virksomhed

Kommissionen bedes give et dokumenteret svar på, hvor langt man er nået med ovennævnte finansieringsprojekt, og redegøre for, hvorfor det fortsat er udsat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. juli 2002)

Kommissionen har udstedt mandat M 281 med henblik på ændring af standard EN 1384 om ridehjelme (punkt 2 i nævnte mandat). Disse arbejder blev finansieret af Fællesskabet med et indledende beløb på 15 317 EUR (Ordreseddel 03/281/99-35 af 22. december 1999 indgået mellem Det Europæiske Standardiseringsudvalg (CEN) og Kommissionen).

CEN forelagde Kommissionen et tillægsbudget vedrørende prøvearbejder om laterale indvirkninger på ridehjelme den 28. juni 2000 til et beløb på 130 165 EUR.

Ved skrivelse af 13. september 2000 oplyste Kommissionen CEN, at den ikke havde principielle indvendinger over for tillægsfinansieringen, men den anmodede om yderligere oplysninger vedrørende proceduren for udvælgelse af de eksperter, der skulle forestå afprøvningerne, da der kunne forekomme interessekonflikter med de medlemmer af CEN's tekniske udvalg, der var pålagt standardiseringsarbejderne. Under henvisning til de gældende bestemmelser ønskede Kommissionen en større transparens og upartiskhed i denne sag, inden den frigav midlerne. Dette skulle især ske ved hjælp af en indkaldelse af kandidaturer.

Ved gentagne skrivelser af 19. februar 2001 og 22. oktober 2001 har Kommissionen indtrængende anmodet CEN om at udarbejde et nyt budget med udgangspunkt i en udbudsprocedure for at kunne iværksætte forskningen uden at bremse arbejdet med ændring af standarden.

CEN har trods disse opfordringer ikke fremlagt noget nyt budget, der kunne åbne op for Kommissionens finansiering af denne forskning.

CEN har meddelt Kommissionen, at en prøveprocedure vedrørende laterale indvirkninger på ridehjelme ville blive udviklet af formanden for arbejdsgruppe 5 under det tekniske udvalg 158 sideløbende med det standardiseringsarbejde, der foregår i forbindelse med aktualiseringen af standard EN 1384. Dette arbejde skulle efter planen afsluttes den 30. april 2003.

For at fremme gennemførelsen af det pågældende arbejde er Kommissionen imidlertid stadig rede til at bidrage finansielt til de pågældende afprøvningsarbejder, hvis CEN anmoder herom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0870/02

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. april 2002)

Om: Undersøgelse af eventuel overtrædelse af konkurrencebestemmelserne

I slutningen af 2000 anmeldtes den svenske stat og Apoteksbolaget til Kommissionen for overtrædelse af traktaten. Det var lægemiddeldistributøren Kronan Droghandel, der reagerede mod de planer, som Apoteksbolaget og den svenske regering i fællesskab havde udarbejdet om etablering af regionale distributionscentre. Den svenske regerings formål med planerne var oprettelse af nye arbejdspladser på steder, som var blevet ramt af nedlæggelse af militære anlæg.

Kronan var af den opfattelse, at hvis Apoteksbolaget gik ind på markedet for lægemiddeldistribution, ville det styrke dettes dominerende stilling takket være salgsmonopolet. Der var derfor ifølge Kronan tale om en overtrædelse af den svenske konkurrencelovgivning (som er en kopi af fællesskabsbestemmelserne), hvor udnyttelse af en dominerende stilling er forbudt. Kronan mener, at den svenske regering og Apoteksbolaget unddrager sig deres forpligtelser i henhold til traktaten på dette område.

Kommissionen skulle så undersøge, om klagen var begrundet. Hvordan er det gået med sagens behandling i Kommissionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(22. maj 2002)

Kommissionen modtog ganske rigtigt en klage den 15. december 2000, i henhold til hvilken det svenskejede selskab Apoteksbolaget havde til hensigt at udvide sit lovfæstede monopol på detailsalg af lægemidler i Sverige til også at omfatte engrossalg af lægemidler, hvorved det effektivt ville forhindre konkurrence på engrosmarkedet.

Da de svenske konkurrencemyndigheder modtog en lignende klage baseret på den svenske konkurrencelov (der ligger meget tæt op ad EU's konkurrenceregler), besluttede Kommissionen, at det først og fremmest var de svenske konkurrencemyndigheder, der skulle undersøge klagen. Dette var naturligt, eftersom sagen hovedsagelig berørte Sverige. Endvidere er dette i overensstemmelse med Kommissionens planlagte modernisering af anvendelsen af EF-traktatens artikel 81 og 82 om i højere grad at inddrage de nationale myndigheder og domstole(1).

I sin beslutning af 6. juni 2001 konkluderede de svenske konkurrencemyndigheder, at der ikke var grund til at træffe beslutning om sagens realitet, da Apoteksbolaget havde trukket sine planer om at udvide aktiviteterne tilbage. Som følge heraf trak klageren sin klage til Kommissionen tilbage. Denne henlagde følgelig sagen vedrørende den klage, det ærede medlem henviser til.

(1) Det planlagte retsgrundlag for moderniseringen af EU's konkurrenceregler er Kommissionens forslag af 27.9.2000 til Rådets forordning om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 og om ændring af forordning (EØF) nr. 1017/68, (EØF) nr. 2988/74, (EØF) nr. 4056/86 og (EØF) nr. 3975/87 (gennemførelsesforordning til traktatens artikel 81 og 82), EFT C 365 E af 19.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0644/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(28. februar 2002)

Om: Kommissionens holdning til USA's internationale havnesikkerhedspolitik

De internationale havnesikkerhedsforanstaltninger, som den amerikanske senator Hollings har forelagt i form af et sikkerhedsforslag, kan få vidtrækkende konsekvenser. De første uheldsvarslende beretninger om begrænsningen til blot ti havne, der må benyttes til levering til USA, og den meget omfattende containerscanning, som skal foretages i søhavnene, har vist sig fremfor alt at være baseret på rygter. Ikke desto mindre vil de amerikanske sikkerhedsforanstaltninger få betydelig indvirkning på de europæiske havne.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan den vil forsøge at få medlemsstaterne til at tale med én stemme, når dette anliggender tages op til behandling på næste møde i Den Internationale Søfartsorganisation? Hvordan vil Kommissionen under hensyntagen til de i WTO-regi indgåede internationale handelsaftaler bringe en eventuel ensidig og protektionistisk lovgivning på bane? Hvad er Kommissionens holdning til muligheden for øget containerscanning, og kan den forelægge en beregning af de relative omkostninger og den tid, som scanningen vil afstedkomme for hver enkelt container?

Svar afgivet af Chris Patten på Kommissionens vegne

(22. marts 2002)

De amerikanske sikkerhedsforanstaltninger vil kun være acceptable, hvis de er i overensstemmelse med reglerne i Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) eller Det Internationale Arbejdsbureau (ILO), især når det drejer sig om foranstaltninger, der finder anvendelse på tredjelandes territorium. Enhver ensidig foranstaltning, der har indvirkning på verdenshandelen, bør undgås i overensstemmelse med de internationale regler.

Hvad angår kontrollen med både containere og personer er refleksionsgrupper gået i arbejde i ovennævnte organisationer for at fastlægge de overordnede retningslinjer for fremtidige aktioner. Erhvervslivet, medlemsstaterne og Kommissionen arbejder for tiden på at nå frem til europæisk konsensus om disse emner, således f.eks. på et arbejdsgruppemøde i IMO for nylig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0822/02

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(19. marts 2002)

Om: Regulering og urbanisering af rio Barxell i Alcoy (Alicante)

Kan Kommissionen oplyse, hvordan det forholder sig med behandlingen af andragende nr. 2001/4783, indgivet af Colla Ecologista la Carrasca (økologerne i Acció) om regulerings- og urbaniseringsprojektet for rio Barxell, fase 1, første sektion, Viaducto de San Jorge i Alcoy (Alicante)?

I hvilket omfang er der ifølge Kommissionen ved dette projekt tale om manglende overholdelse af direktiv 97/62/EF(1), 92/43/EF(2) og 79/409/EØF(3)?

Mener Kommissionen, at det pågældende projekt er i overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger(2000/60/EF)(4)?

(1) EFT L 305 af 8.11.1997, s. 42.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(3) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

(4) EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. april 2002)

Kommissionen har modtaget en klage registreret under referencenummer 2001/4783 over projektet vedrørende regulering af bystrækningen af Barxell-floden i Alcoy (Spanien).

Som følge af denne klage har Kommissionen sendt et brev til de spanske myndigheder med anmodning om deres kommentarer til de forhold, klageren har fremført, samt til anvendelsen af følgende rådsdirektiver:

- 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter

- 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle

- 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1).

I deres svar herpå har de spanske myndigheder meddelt Kommissionen, at dette projekt skal gennemføres i et byområde, og at det ikke vil komme til at berøre nogen lokalitet af betydning for Fællesskabet eller noget særligt beskyttet område for fugle.

De spanske myndigheder tilføjer, at der er blevet foretaget en vurdering af projektets indvirkning på miljøet (VVM) i overensstemmelse med den gældende spanske vandlovgivning. Denne vurdering har været genstand for en offentlig høring.

Kommissionen er i gang med at vurdere de informationer, de spanske myndigheder er fremkommet med vedrørende tilstedeværelsen af den spanske vandskildpadde (mauremys leprosa) i området. Denne art figurerer i bilag II og IV til habitatdirektivet.

For så vidt angår Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, er Kommissionen af den opfattelse, at dette ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfælde.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, EFT L 73 af 14.3.1997.