SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1095/97 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (21. marts 1997)

Om: Menneskerettigheder i EU efter regeringskonferencen

Paa Det Europaeiske Raads moede i Dublin (december 1996) foreslog det irske formandskab, at der i de aendrede traktater indfoejes en ny artikel 3c, som indeholder udtrykkelige bestemmelser om, at Faellesskabet skal respektere de grundlaeggende rettigheder, saaledes som de garanteres ved den europaeiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder. Det irske formandskab foreslog ligeledes, at der indfoejes en artikel Fa og en artikel 3 C, som skal danne grundlag for indfoerelse af systemer, der goer det muligt at reagere over for eventuelle kraenkelser af menneskerettighederne i medlemsstaterne.

Kan Kommissionen redegoere for forloebet af forhandlingerne om indfoejelse af de foreslaaede artikler i den nye traktat? Hvilke hindringer for dette initiativ har Kommissionen kendskab til?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (12. maj 1997)

Formaalet med de to artikelforslag, som naevnes af det aerede medlem, var at faa de grundlaeggende rettigheder fastslaaet som et generelt princip, som medlemsstaterne og selve Unionen skulle vaere bundet af.

Artikel Fa giver saaledes mulighed for at ivaerksaette foranstaltninger over for medlemsstaterne ved grov overtraedelse af Unionens generelle principper. Overholdelse af de grundliggende rettigheder er i denne forbindelse en af hjoernestenene. I forbindelse med de seneste maaneders forhandlinger paa regeringskonferencen har der vist sig at vaere bred enighed om dette forslag.

Ideen med at indfoeje en ny artikel 3 C i EF-traktaten var at give Domstolen direkte og udtrykkelig kontrol med, at Faellesskabet overholder de grundliggende rettigheder.

Efter at Domstolen den 27. marts 1996 fastslog, at der i de nuvaerende traktater ikke er noget retligt grundlag for Faellesskabernes tiltraedelse af Europaraadets konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundliggende frihedsrettigheder fra 1950, blev det klart for forhandlerne paa regeringskonferencen, at det bedste middel til at forbedre beskyttelsen af de grundliggende rettigheder i Faellesskabet ville vaere en direkte intern domstolskontrol, som skulle udoeves af De Europaeiske Faellesskabers Domstol. Med henblik herpaa var ordlyden i artikel 3 C den samme som i den nuvaerende artikel F.2, hvorved domstolskontrollen begraensedes til Faellesskabet.

Uafhaengigt af at Kommissionen i lighed med flere af delegationerne mener, at det er vigtigt at faa skabt et retsgrundlag, som goer det muligt at tiltraede menneskerettighedskonventionen fra 1950, hvis de tekniske og politiske betingelser er opfyldt, saa har den gjort sig til talsmand for, at domstolskontrollen ikke kun skal begraenses til EF-traktaten.

I et addendum af 20. marts 1997 til det generelle forhandlingsgrundlag, der blev udarbejdet af det irske formandsskab i december 1996, har man derfor opgivet ideen om at indfoeje en ny artikel 3 C. Nu har man snarere til hensigt at lade artikel F.2, som forpligter Unionen - og ikke kun Faellesskabet - til at overholde de grundliggende rettigheder, forblive uaendret, og i stedet aendre traktatens artikel L, hvorved artikel F.2 vil kunne retfaerdiggoeres.

Kommissionen mener, at den kombinerede reform af artikel F og L er det mindste, man kan goere for at styrke retsgarantierne i forbindelse med beskyttelsesordningen for de grundliggende rettigheder.