SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3337/01

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(27. november 2001)

Om: Nigeria

Den 9. oktober 2001 dømte en islamisk domstol i delstaten Sokoto i det nordlige Nigeria en gravid kvinde til døden gennem stening for et førægteskabeligt forhold. Safiya Hussaini Tungar Dudu, 30 år, er den første person, der dømmes til døden efter indførelsen i 2000 af en strengt islamisk lovgivning. Mohammed Bello Sanyinnawal, der er dommer ved højesteretten i Gwadadawa, dømte kvinden til døden, da hun tilstod, at hun havde haft et førægteskabeligt forhold. Domstolen løslod den mand, som Safiya udpegede som sin elsker, med den begrundelse, at der ikke var tilstrækkelige beviser til at retsforfølge ham, og gav kvinden 30 dage til at appellere dommen. Den 25. oktober 2001 protesterede Safiyas forsvarer over dommen og anmodede om udsættelse af den, mens man afventede en afgørelse fra shari'a-appeldomstolen. Den 1. november 2001 fordømte formanden for det nigerianske senat, Anyim Pius Anyim, den islamiske domstols dom, dog kun fordi den var diskriminerende over for kvinden, som blev dømt, mens manden blev frifundet. Den føderale regering har til gengæld sluttet op om protesten mod dommen.

Der er afsagt mange shari'a-domme i sager om førægteskabelige forhold i Nigeria, efter at et dusin delstater for to år siden besluttede af indføre en strengt islamisk lovgivning. I januar 2001 måtte en pige på 17 år, Bariya Mugazu, i delstaten Zamfara modtage 100 piskeslag på grund af et førægteskabeligt forhold. Domstolen afviste hendes forfærdende vidneudsagn om, at hun var blevet voldtaget af tre mænd, og tre personer, som pigen fik stævnet for retten, blev løsladt igen på grund af manglende beviser.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller agter den at træffe eller fremme på bilateralt og multilateralt plan for at undgå, at Safiya Hussaini Tungar Dudu dømmes, og for at opfordre de nigerianske myndigheder til at ophæve shari'aen og styrke retsstaten i landet? Hvordan vil Kommissionen på internationalt plan rejse problemet med mange islamiske landes anvendelse på offentligt sted af dødsstraf og andre strafformer som piskning straffe, som ofte idømmes for forbrydelser, som ikke indebærer vold, som især idømmes kvinder, og som er uforenelige med de normer, der følger af de internationale aftaler om menneskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(8. januar 2002)

Hvad angår det særlige tilfælde Safiya Hussaini Tungar Dudu, har den anklagede appelleret, og i mellemtiden er dommen blevet udsat af den islamiske appeldomstol i Sokoto. Ifølge oplysninger i den lokale presse har den føderale anklager allerede oplyst, at han ikke vil anerkende, at dommen stadfæstes eller eksekveres.

EU modsætter sig skarpt anvendelsen af dødsstraf. I juni 1998 besluttede EU som led i sin menneskerettighedspolitik at intensivere sin virksomhed mod dødsstraf på internationalt plan.

Kommissionen afventer resultatet af appellen.

EU vil fortsat opfordre Nigerias regering til at afskaffe af dødsstraf og styrke respekten for menneskerettighederne og befolkningens kendskab til deres juridiske rettigheder. For øjeblikket gennemføres der et projekt for at styrke civilsamfundet i det nordlige Nigeria, og styrkelse af menneskerettighederne og civilsamfundet er områder, som er nævnt i landestøttestrategidokumenterne.

Kommissionen gennemfører forskellige aktioner for at sætte en stopper for de offentlige og yderst grusomme henrettelser i visse islamiske lande.

I retningslinjerne for EU's politik over for tredjelande vedrørende tortur og anden grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling eller straf, der blev vedtaget af Rådet (almindelige spørgsmål) den 9. april 2001, understreges det, at korporlig straf omfattes af betegnelsen mishandling. De principper for EU's aktioner, som er fastsat i retningslinjerne (f.eks. med hensyn til den politiske dialog og generelle og individuelle henvendelser), finder derfor anvendelse på straf som den piskning, der henvises til i spørgsmålet.

Hvad angår EU's aktioner inden for rammerne af FN skal erindres om, at EU på det 57. møde i Menneskerettighedskommissionen henviste til situationen i Nigeria. I sin erklæring om krænkelser af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder overalt i verden udtrykte EU bekymring over de domme med hård korporlig straf, som var idømt i henhold til den sharia-straffelov, der er indført i visse stater i det nordlige Nigeria.

Inden for rammerne af kapitel B7-7 i Fællesskabets budget (det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder) vil der fortsat være midler til rådighed til bekæmpelse af tortur og anden grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling i Nigeria og andre tredjelande.