ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2388/02

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(2. august 2002)

Om: Skænding af jødiske gravsteder på Verano-kirkegården i Rom

Den 18. juli 2002, der er sammenfaldende med den niende i måneden Av, som er en sørgedag i den jødiske kalender, blev over fyrre jødiske gravsteder på Verano-kirkegården i Rom skændet. Denne usle handling, som vakte stor harme i hele byen, udgjorde et antisemitisk angreb af foruroligende dimensioner i Rom efter mange år uden episoder.

Hvilke initiativer agter Europa-Kommissionen at tage efter denne skrækkelige gravskænding på Verano-kirkegården?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at forebygge og forhindre den lange række antisemitiske attentater, som før Rom har fundet sted i Strasbourg, Marseille og Bruxelles?

Hvad agter Kommissionen at foretage sig for at bekæmpe denne vanvittige subkultur, som ved at blande jødehad med dæmonisering af staten Israel fører til sådanne skammelige episoder som gravskændingen i Rom?

Kan Kommissionen undersøge, om der foreligger en planlagt strategi og eventuelle internationale forbindelser til antisemitiske organisationer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(20. september 2002)

Kommissionen fordømmer stærkt enhver form for racistisk, fremmedfjendsk eller antisemitisk voldshandling, som udgør en utilstedelig krænkelse af menneskerettighederne og de grundlæggende friheder, som EU bygger på, og som er fælles for alle medlemsstaterne. Den gentager sit tilsagn om at bekæmpe racistiske, fremmedfjendske og antisemitiske fænomener med alle de midler, der er fastsat i traktaterne.

I den forbindelse skal Kommissionen gøre opmærksom på, at den ikke har nogen kompetence med hensyn til retsplejen i medlemsstaterne, og at det er de dømmende myndigheder i medlemsstaterne, som har pligt til om nødvendigt at foretage strafforfølgning af de begivenheder, som det ærede medlem omtaler.

I konklusionerne af 25. og 26. april 2002 om bekæmpelse af racisme, antisemitisme og fremmedhad påpegede Rådet bl.a., at det er nødvendigt at foretage en tilnærmelse af de nationale lovgivninger inden for bekæmpelse af racisme og fremmedhad, samtidig med at de konstitutionelle regler og principperne om overholdelse af menneskerettighederne og de grundlæggende friheder respekteres, og understregede betydningen af forslaget til rammeafgørelse om bekæmpelse af racisme og fremmedhad, som Kommissionen forelagde i november 2001(1), og som er ved at blive drøftet i Rådet.

Kommissionen har endvidere allerede fastlagt en række vigtige foranstaltninger med hensyn til bekæmpelse af racisme og fremmedhad og med hensyn til at gøre offentligheden opmærksom på disse spørgsmål inden for sådanne områder som beskæftigelse, immigrations- og asylpolitik, støtte til flygtninge, uddannelse, forskning og eksterne relationer.

Endelig kan Det Europæiske Overvågningscenter for racisme og fremmedhad ligeledes spille en vigtig rolle med hensyn til at informere offentligheden og udbrede kendskabet til de bedste fremgangsmåder i medlemsstaterne.

(1) KOM(2001) endelig udg., EFT C 75 E af 26.3.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1378/02

af Francisca Sauquillo Pérez del Arco (PSE) til Kommissionen

(14. maj 2002)

Om: Dialogen mellem parterne i Den Demokratiske Republik Congo

Dialogen mellem de congolesiske parter blev afsluttet den 19. april, uden at der blev nået frem til en fælles aftale undertegnet af alle parter, og dermed svæver freds- og forsoningsprocessen i Den Demokratiske Republik Congo i luften. Nogle af EU's medlemsstater har opfordret til, at repræsentanterne for den politiske opposition (UDPS, PALU og FONUS) tilslutter sig den aftale, der er undertegnet af regeringen i DR Congo, MLC under ledelse af Jean-Pierre Bemba samt andre organer, der har deltaget i dialogen.

Hvorledes er Kommissionens holdning til denne delaftale?

Agter Kommissionen at tilskynde til en ny etape af den officielle dialog mellem de congolesiske parter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(24. juni 2002)

Kommissionens holdning til den delaftale, som blev indgået i Sun City, er indarbejdet i erklæringen, som formanden afgav på EU's vegne den 30. april 2002.

Kommissionen støtter fuldt ud gennemførelsen af Lusaka-aftalen og har ydet støtte til driftsomkostninger i forbindelse med støttekontoret og med dialogen mellem de congolesiske parter.

Kommissionen støtter kraftigt indgåelsen af en aftale, der omfatter alle parter, og opfordrer alle parter til at fortsætte forhandlingerne. Kommissionen støtter ligeledes De Forenede Nationers Sikkerhedsråds igangværende initiativer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2222/02

af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. juli 2002)

Om: Kommissær Loyola's ønske om nye atomkraftværker i EU

Er det hensigtsmæssigt, at kommissær Loyola så åbenlyst, som hun har gjort i år, har givet udtryk for et ønske om opførelse af nye atomkraftværker i EU, herunder endog i ansøgerlandene, når Euratoms inspektører åbenbart opererer med utilstrækkeligt personale til på betryggende vis at sikre opfyldelsen af beskyttelses- og sikkerhedskravene for de eksisterende atomkraftværker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(23. september 2002)

Euratoms sikkerhedskontrol omfatter alle civile nukleare materialer i EU. Sikkerhedskontrollen vedrørende disse materialer gennemføres i henhold til de af Kommissionen fastsatte mål og i overensstemmelse med pågældende materiales strategiske værdi, uafhængigt af, hvilken medlemsstats område disse materialer forarbejdes eller oplagres på. Kommissionen vil derfor afsætte de nødvendige midler til at gennemføre sikkerhedskontrollen i (bestående og eventuelle nye) anlæg i ansøgerlandene, når de er indtrådt i EU.

Kommissionen har for nylig bekræftet sin holdning til kernekraften i sin slutrapport om grønbogen På vej mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed(1), som kommissærerne godkendte den 26. juni 2002.

Det ærede medlem henvises desuden til mundtlig forespørgsel H-0287/02(2) om de samme spørgsmål.

(1) KOM(2002) 321 endelig udg.

(2) Skriftligt svar af 14.5.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1803/02

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(24. juni 2002)

Om: EU's bistand til Den Palæstinensiske Myndighed

Det er vanskeligt at få et detaljeret billede ud fra EU's budget af, hvor mange midler EU årligt yder som bistand til Den Palæstinensiske Myndighed. Hvor stort er dette beløb? Hvad er Kommissionens vurdering af den økonomiske værdi af de ødelæggelser, som den israelske hær har forvoldt i de områder, som har modtaget bistand fra EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(29. juli 2002)

De offentligt tilgængelige oplysninger om den bistand, som Den Palæstinensiske Myndighed årligt tildeles over fællesskabsbudgettet, fremgår navnlig af Kommissionens årlige aktivitetsrapport om gennemførelsen af den eksterne bistand, og ligeledes frem til år 2000 af den årlige rapport om MEDA-programmet.

En sammenfattende tabel (bilag 1) over den finansielle bistand, som Fællesskabet og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) har ydet til Den Palæstinensiske Myndighed siden 1994 som følge af indgåelsen af Osloaftalen i 1993, er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

En tabel (bilag 2) med et skøn over de skader og ødelæggelser af infrastrukturen, der af de israelske styrker er forvoldt på de palæstinensiske områder vedrørende projekter, som er finansieret af fællesskabsmidler og/eller af EIB, navnlig i forbindelse med Operation Rempart i april 2002 på Vestbredden, er sendt direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1938/02

af Colette Flesch (ELDR) til Kommissionen

(3. juli 2002)

Om: Implementering af topdomænet .eu

Kommissionen har fået til opgave, efter proceduren i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 733/2002(1), at fastlægge og vedtage generelle retningslinjer for implementeringen af topdomænet .eu og dets funktioner samt de generelle principper for registrering. Som led i rammen, der omfatter registratorer, registranter og

topdomæneadministratoren, er WHOIS-databaser et væsentligt redskab til at fremme brugernes tillid og muliggøre, at topdomænet .eu fungerer korrekt. For at sikre, at WHOIS-databaser anvendes effektivt, er det nødvendigt at tage hensyn til alle legitime interesser.

Hvilke mekanismer agter Kommissionen at implementere for at sikre, at indehavere af rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret har direkte og hurtig adgang til WHOIS-databaser og får alle nødvendige oplysninger til at beskytte deres rettigheder?

(1) EFT L 113 af 30.4.2002, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(26. august 2002)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. (EF) 733/2002 af 22. april 2002 om implementering af topdomænet .eu(1) fastsætter i artikel 5, stk. 1, at de generelle retningslinjer omfatter behandling af intellektuel ejendomsret og andre rettigheder. Inden for disse rammer skal Kommissionen vedtage generelle retningslinjer for implementeringen af topdomænet .eu efter den procedure, der er beskrevet i artikel 6, stk. 3, i forordningen og efter høring af den udvalgte topdomæneadministrator. Det er hensigten, at de generelle retningslinjer skal sikre indehavere af intellektuel ejendomsret en passende grad af beskyttelse ud over at opfylde forordningens krav om, at indehaverne af ældre rettigheder, der er anerkendt eller fastlagt i medfør af national ret og/eller fællesskabsretten, skal have en passende midlertidig mulighed for at registrere deres navne.

Formålet med Whois-databaser er at stille oplysninger til rådighed om de tekniske kontaktpunkter, der administrerer de forskellige domænenavne under et bestemt topdomæne. Når Kommissionen vedtager de generelle retningslinjer, vil den tage hensyn til alle legitime interesser og sikre overensstemmelse med det eksisterende EU-lovgrundlag.

Det bør navnlig understreges, at generelle oplysninger om udbydere af informationssamfundstjenester skal være tilgængelige i henhold til direktiv 2000/31/EF (om elektronisk handel), og at databaser af who is-typen ifølge forordningens 12. betragtning bør være i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen om databeskyttelse og privatlivets fred.

(1) EFT L 113 af 30.4.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0835/02

af Colette Flesch (ELDR) til Kommissionen

(26. marts 2002)

Om: Stigning af antallet af fastansatte oversættere i Kommissionen

I henhold til ugeavisen European Voice (7.-13. marts 2002) vil Kommissionen inden længe give meddelelse om, at det på grund af udvidelsen er nødvendigt med yderligere 110 oversættere. Af disse vil 60 blive ansat ved Kommissionens tjenestegrene i Bruxelles, og de øvrige 50 skal arbejde som freelancere i medlemsstaterne.

Kan Kommissionen angive, om disse oplysninger er korrekte?

Kan den gøre rede for, hvor mange nye oversættere der vil blive ansat ved Kommissionens tjenestegrene i Luxembourg?

Kan Kommissionen endvidere præcisere, om det er i overensstemmelse med traktaterne og aftalerne om arbejdssteder at beskæftige et så stort antal freelanceoversættere andre steder end på institutionernes arbejdssteder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(4. juni 2002)

Oplysningerne i European Voice (7.-13. marts 2002) vedrørende oversættelsestjenesten er ikke korrekte.

Efter at Kommissionen har foretaget en foreløbig undersøgelse af behovene som følge af udvidelsen, har den i et internt dokument, der blev vedtaget den 9. april 2002, foretaget et vejledende skøn over de ressourcer, oversættelsestjenesten vil have behov for som følge af udvidelsen. De samlede menneskelige og finansielle ressourcer anslås i bevillinger til 110 stillinger pr. nyt sprog til oversættelse inklusive støttefunktioner og forvaltning. Herudaf skal 60 oversættere have faste stillinger, og de øvrige ressourcer fordeles mellem det faste personale, der forestår forvaltning og støttefunktioner, samt bevillinger til kontraktansatte, der har opgaver i forbindelse med enten oversættelse eller støttefunktioner.

Kommissionen er ikke i stand til at præcisere, hvor mange oversættere der vil blive ansat i dens tjenester i Luxembourg. Den kan dog bekræfte, at fordelingen mellem Luxembourg og Bruxelles ikke vil være til skade for Luxembourg.

Det ærede medlem vil vide, at beslutninger om at anvende freelanceoversættere i forbindelse med en række oversættelser, både som følge af disses omfang (i øjeblikket 20 % af oversættelsestjenestens samlede produktion, men som tidligere meddelt kan dette tal gradvis stige til 30 % ved udgangen af 2005) og deres art er et spørgsmål, oversættelsestjenesten selv skal løse. Dette er på ingen måde i strid med hverken traktaterne eller aftalerne om institutionens arbejdssteder.

Det bør endvidere erindres, at freelanceoversætterne leverer deres arbejde til Kommissionen som eksterne serviceydere, at de aflønnes pr. ydelse, og at de følgelig i bred forstand ikke udgør en del af institutionens personale.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2426/02

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(26. august 2002)

Om: Afskaffelse af undervisning på uygurisk på universiteterne i Østturkestan (Xinjiang)

I henhold til det kinesiske nyhedsbureau vil de største universiteter i den overvejende muslimske region Xinjiang give undervisning i de vigtigste fag på kinesisk i stedet for de lokale sprog, bl.a. fordi de studerende har anmodet herom og for at imødekomme de stigende behov i forbindelse med den økonomiske og sociale udvikling.

Denne afgørelse, der er i strid med den kinesiske forfatning, som garanterer undervisning på uygurisk inden for de videregående uddannelser, er blevet truffet i en demografisk situation (der foreligger ganske vist ikke pålidelige data), hvor den samlede befolkning i regionen Østturkestan anslås til 19 millioner indbyggere, heraf mindst 8 millioner yugurer, med en han-kinesisk migrationsstrøm på henved 7 000 personer om dagen (i 1949 udgjorde den han-kinesiske befolkning skønsvis 300 000 personer, medens den uyguriske befolkning var på 5 millioner personer).

Afgørelsen, som direkte indgår i Kinas forsøg på at få sat den uyguriske separatisme på dagsordenen for den internationale koalition mod terrorisme, synes at være et middel til at bremse tendenserne blandt den uyguriske befolkning til at hævde den kulturelle identitet i en region, hvor universitetet gennem mere end 50 år har tilbudt en lang række studier på de lokale sprog.

Har Kommissionen kendskab til denne afgørelse fra de kinesiske myndigheder? Har den i bekræftende fald ladet dem vide, at undertrykkelse af mindretals kulturelle rettigheder ikke indgår i krigen mod terrorisme? Hvilke initiativer vil Kommissionen tage for at få de kinesiske myndigheder til at annullere afgørelsen om at afskaffe undervisning på uygurisk i Østturkestan (Xinjiang) og hermed respektere deres egen forfatning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(24. september 2002)

Kommissionen har kendskab til afgørelsen fra de kinesiske myndigheder om at der på de største universiteter i Xinjiang i fremtiden vil blive givet undervisning på kinesisk i stedet for de lokale sprog.

Som det ærede medlem ved, rejser Kommissionen inden for rammerne af dialogen om menneskerettigheder med Kina regelmæssigt spørgsmålet om respekt for minoriteters kulturelle og religiøse rettigheder.

Kommissionen vil fortsat nøje følge den uyguriske minoritets situation i Xinjiang.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1971/02

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(8. juli 2002)

Om: Direktiv om udrangerede køretøjer 2000/53/EF

Kan Kommissionen bekræfte, at medlemsstaternes frist for at omsætte og gennemføre de første krav i direktivet om udrangerede køretøjer 2000/53/EF(1) var den 21. april 2002?

Hvor mange medlemsstater havde inden den 22. april 2002 informeret Kommissionen om, at de faktisk havde opfyldt kravene?

Hvor mange medlemsstater havde forud orienteret Kommissionen eller Rådet (miljø) om, at de ikke ville være i stand til at overholde direktivets bestemmelser i overensstemmelse med de lovgivningsmæssige krav?

Da det lader ikke til, at alle medlemsstater var i stand til at opfylde retsaktens krav, hvilke overvejelser har Kommissionen gjort sig om dette, og hvilke forslag til reform af håndhævelsen er den ved at udarbejde?

Har kommissær Wallström eller Kommissionens formand i lyset af de alvorlige følger af dette sammenbrud i EU's lovgivningsproces direkte rejst spørgsmålet over for statsministrene eller miljøministrene?

(1) EFT L 269 af 21.10.2000, s. 34.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. september 2002)

1. Kommissionen bekræfter, at fristen for at gennemføre direktiv 2000/53/EF om udrangerede køretøjer(1) var den 21. april 2002 (se direktivets artikel 10).

2. Der var ingen medlemsstater, som inden den 22. april 2002 havde meddelt Kommissionen, at de havde iværksat foranstaltninger til at omsætte direktivet til national lovgivning.

3. Der var ingen medlemsstater, som inden den 22. april 2002 havde meddelt Kommissionen, at de ikke ville være i stand til at overholde direktivets bestemmelser i overensstemmelse med de lovgivningsmæssige krav.

4. Hvis medlemsstaterne ikke inden den fastsatte frist har givet meddelelse om de love, regler og administrative bestemmelser, der er vedtaget for at efterkomme bestemmelserne i Fællesskabets direktiver, iværksætter Kommissionen overtrædelsesprocedurer mod de berørte medlemsstater efter EF-traktatens artikel 226. Kommissionen har indledt denne procedure ved at sende en formel skrivelse om manglende meddelelse til alle medlemsstater. Kommissionen påtænker derfor ikke nogen reform af lovgivningsprocessen eller håndhævelsen.

5. Da Kommissionen allerede er i færd med at anvende traktatens bestemmelser om manglende gennemførelse, og det stadig er tidligt i forløbet, har der ikke været noget behov for at tage sagen op på ministerniveau.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF af 18. september 2000 om udrangerede køretøjer, EFT L 269 af 21.10.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1377/02

af Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) til Kommissionen

(14. maj 2002)

Om: Foreningsfrihed i Rumænien

De rumænske myndigheder har ved flere lejligheder offentligt erklæret, at regionale politiske partier vil blive erklæret forfatningsstridige: En Cluj-domstol erklærede i 1998 af samme årsager en fond ved navn Den Transylvanske Fond for illegal.

Er det Kommissionens opfattelse, at disse holdninger kan være en krænkelse af foreningsfriheden? Har Kommissionen bedt de rumænske myndigheder om en forklaring? Agter den i modsat fald at gribe ind?

Mener Kommissionen, at en sådan afgørelse er forenelig med overholdelsen af de demokratiske kriterier, der blev fastlagt i København?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(27. juni 2002)

Foreningsfriheden er udtrykkeligt fastsat i den rumænske forfatning. I henhold til denne bestemmelse burde politiske partier, herunder regionale partier, være tilladte. Forfatningen forbyder imidlertid organisationer, hvis mål og virksomhed strider mod statens principper (herunder Rumæniens suverænitet og ukrænkelighed).

Kommissionen er bekendt med Den Transylvanske Fond, hvis statutter efter flere høringer i rumænske domstole er erklæret i strid med forfatningen. De juridiske argumenter i dette tilfælde er komplicerede og omfatter en bedømmelse af, hvorvidt de relevante bestemmelser i den rumænske forfatning, som de fortolkes i dette tilfælde, udgør et uberettiget forbud mod foreningsfrihed. Eftersom Rumænien har undertegnet den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder, og under hensyntagen til at de nationale muligheder for klageadgang er udtømte, er Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol det kompetente organ for vurdering af et sådant tilfælde.

Kriteriet for tiltrædelse af EU, der blev fastlagt på Det Europæiske Råds møde i 1993 i København, henviste udtrykkeligt til behovet for institutionel stabilitet, som garanterer demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal. Foreningsfriheden er omfattet af dette kriterium, og Kommissionen er fast besluttet på, at denne betingelse for tiltrædelse bliver respekteret. Den vil ikke tøve med at tage alle relevante tilfælde op i sine periodiske rapporter om kandidatlandenes fremskridt på vej mod tiltrædelse samt i sine bilaterale forbindelser med disse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1004/02

af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Rådet

(12. april 2002)

Om: Opfyldelse af de forpligtelser, der er indgået over for kvinderne i Afghanistan i forbindelse med landets genopbygning

Den 13. december 2001 slog Europa-Parlamentet til lyd for, at den internationale bistand til genopbygningen af Afghanistan blev gjort betinget af, at kvinderne blev inddraget i beslutningsprocessen vedrørende denne bistand og anvendelsen heraf, og endvidere anmodede det donorlandene og især EU om at sikre, at 25-30 % af den økonomiske støtte til genopbygningen af Afghanistan direkte kom de afghanske kvinder til gode.

Agter Rådet på baggrund heraf at overvåge, at disse forpligtelser over for kvinderne og betingelserne for EU's økonomiske bistand bliver opfyldt?

Agter Rådet at støtte Europa-Parlamentets forslag om, at De Forenede Nationer udpeger en kvinde til ligestillingsordfører, som skal have til opgave at føre tilsyn med, at forpligtelserne over for kvinderne opfyldes i forbindelse med overgangs- og genopbygningsprocessen i Afghanistan?

Svar

(30. september 2002)

1. Rådet støtter fuldt ud målet om at styrke afghanske kvinders rolle i samfundet generelt og navnlig deres deltagelse i den politiske beslutningsproces. Rådet har også gentagne gange understreget, at EU's genopbygningsstøtte er betinget af, at alle afghanske parter bidrager positivt til processen og til de mål, der blev vedtaget i Bonn-fredsaftalen. Rådet vil derfor fortsat tilskynde de skiftende afghanske regeringer til at gennemføre de generelt accepterede principper, der er fastlagt i de internationale instrumenter, Afghanistan er part i, herunder respekt for menneskerettighederne uden forskelsbehandling på grundlag af køn, religion eller etnisk tilhørsforhold.

2. Rådet fastslog i sine seneste konklusioner vedrørende Afghanistan, som blev vedtaget den 15. april 2002, udtrykkeligt følgende:

13. EU mener, at de afghanske kvinder skal have alle menneskerettigheder og lige adgang til lægehjælp, uddannelse og beskæftigelse, have lejlighed til på lige fod at deltage i det politiske og

sociale liv i deres land og være i stand til at spille en central rolle i genopbygningen af Afghanistan. EU vil derfor sikre en strategi, der tager hensyn til kønsaspektet, i sine aktiviteter, herunder i udviklingsbistanden.

3. Rådet vil søge at sikre, at en betydelig procentdel af den internationale genopbygningsstøtte kommer afghanske kvinder direkte til gode. Formandskabet og Kommissionen vil i deres egenskab af medformænd for Styringsgruppen vedrørende Afghanistans Genopbygning bidrage til at udmønte disse tilsagn i praksis og overvåge udviklingen.

4. Rådet har ikke drøftet Europa-Parlamentets forslag om, at FN bør udpege en kvinde til ligestillingsordfører i Afghanistan, men vil tage stilling til det, når det måtte blive rejst.