SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2271/01

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Handel med børn mellem Moldavien og Italien

Tidsskriftet Panorama af 2. november 2000 indeholder nogle skandaløse oplysninger om handlen med kvinder, som i tusindvis rejser ind over de italienske grænser hver dag fra Moldavien og Ukraine. Først bliver de tvunget ud i prostitution, derefter tvinges de til at blive gravide, og når de har bragt barnet til verden, bliver de tvunget til at skille sig af med det. Disse små mennesker overgives derpå til de italienske familier, der har råd til det. Omsætningen i forbindelse med handlen med mennesker anslås til 8 000 mia. lire om året. Baggrunden for denne handel er tilsyneladende, at loven om international adoption er restriktiv og undertiden medfører lange ventetider. Dette er et meget alvorligt problem og en skam og skændsel for hele den vestlige verden.

Kan Kommissionen i denne forbindelse besvare følgende spørgsmål:

1. Har Kommissionen kendskab til denne beskidte handel?

2. Har Kommissionen til hensigt at opfordre de kompetente myndigheder i medlemsstaterne til at bekæmpe dette fænomen med større effektivitet, bl.a. ved hjælp af Europol, eftersom disse forfærdelige forhold henhører under dets beføjelser?

3. Hvilke politiske foranstaltninger agter Kommissionen at træffe over for de østeuropæiske lande, i dette tilfælde Moldavien, selv om det desværre drejer sig om et fænomen, der også er udbredt i andre stater, for at få dem til mere effektivt at bekæmpe den organiserede kriminalitet, som tilsyneladende har et mere effektivt samarbejdsnet end de europæiske politistyrker?

4. Anser Kommissionen det ikke for ønskværdigt, at medlemsstaterne samarbejder for at hjælpe de kvinder, der er ofre for denne handel og befinder sig i en så uværdig situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(22. oktober 2001)

I løbet af de senere år har EU udviklet en omfattende politik til bekæmpelse af menneskehandel i almindelighed og handel med kvinder og børn i særdeleshed. Denne politik er kendetegnet ved, at der fokuseres nøje på ofrene for menneskehandelen og behovet for at inddrage alle ansvarlige personer i kampen mod denne fornedrende form for overtrædelse af menneskerettighederne og den menneskelige værdighed. I konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tammerfors (15.-16. oktober 1999) og Feira (19.-20. juni 2000) understreges vigtigheden af EU's udenrigspolitiske aktiviteter inden for retlige og indre anliggender, hvis der skal skabes et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

Belarus, Moldavien, Rusland og Ukraine er blevet udpeget som hjem- og transitlande for handelen med kvinder og er, specielt i tilfældet Moldavien, eksportører af kvinder til sexindustrien. Kvinders forventninger om et bedre liv misbruges, og de lokkes med falske løfter. Rekrutteringen sker på forskellig vis. Nogle gange er det lokale, venner eller slægtninge, som overtaler kvinderne til at forlade deres hjem for at søge bedre muligheder. Andre gange lokkes de af annoncer i aviser og på internettet fra forskellige lovlige foretagender. I sidstnævnte tilfælde er de lovlige aktiviteter et dække for ulovlige aktiviteter, hvilket er typisk for organiseret kriminalitet.

Kommissionen er bekendt med disse problemer og er begyndt at håndtere dem i forhold til de ovennævnte Tacis-lande ved at anvende en regional tilgang. Først blev der udviklet en strategi for bekæmpelse af disse overtrædelser af menneskerettighederne. I strategien bliver der lagt vægt på følgende tre hovedområder: forebyggelsesforanstaltninger, såsom oplysningskampagner med fokus på mulige ofre, uddannelse af de retshåndhævende myndigheders ansatte og ikke-statslige organisationer (NGO'er) etc., støtte til beskyttelse, rehabilitering og reintegration af ofre som f.eks. midlertidig indkvartering, juridisk rådgivning etc., bekæmpelsesforanstaltninger, såsom støtte til lande, således at de kan indføre lovgivning, som gør det muligt at retsforfølge menneskehandlere og deres håndlangere, samt støtte til uddannelse og bedre udstyr til domstolenes og de retshåndhævende myndigheders ansatte.

Der bliver derfor lagt vægt på omfattende flerårige projekter, som skal føre til opfyldelse af følgende målsætninger:

- forbedring af lovgivningen, således at den er i overensstemmelse med internationale standarder, hvilket er nødvendigt for at opnå en langsigtet positiv effekt

- uddannelse af domstolenes og de retshåndhævende myndigheders ansatte, der har ansvar for bekæmpelse af handelen med kvinder og børn samt NGO'er, som tager sig af ofre for menneskehandel i et tæt samarbejde med nationale myndigheder, således at de ansatte sættes i stand til at udføre deres opgaver på kvalificeret og effektiv vis

- bedre udstyr til retshåndhævende myndigheder og andre tjenestegrene samt NGO'er med det sigte at opbygge elektroniske databaser (til information og søgning) og støtte de ansatte i udførelsen af deres arbejdsopgaver.

I slutningen af 2000 iværksatte Kommissionen en forundersøgelse i Belarus og Moldavien. Der er allerede blevet foretaget en vurdering, og undersøgelsesrapporterne er blevet indleveret. Projektet, som fokuserer på alle tre samarbejdsområder, starter angiveligt sidst på efteråret i 2001, medmindre der opstår uventede forsinkelser.

Kommissionen er endvidere i gang med at forberede en forundersøgelse i Den Russiske Føderation. Dette projekt vil være et fælles EU/Rusland/USA (EU/RUS/US) projekt inden for den transatlantiske dagsorden.

De mest fremskredne projekter har været i gang i Ukraine allerede siden januar 2001 og gennemføres af Den Internationale Organisation for Ind- og Udvandring (IOM). Arbejdet foregår i tæt samarbejde med Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa og dets Kontor for Demokratiske Institutioner og Menneskerettigheder (OSCE/ODIHR). Disse organisationer er sammen med Ombudsmandskontoret i Ukraine i færd med at gennemføre et projekt, der har ført til oprettelsen af et koordinerende organ, nemlig Det Nationale Koordinerende Råd for Forebyggelse af Menneskehandel, og som skal lette dets arbejde i bekæmpelsen af handelen med kvinder.

Europol har allerede kompetence til at bekæmpe menneskehandelen i henhold til Europol-konventionen af 26. juli 1995 og en senere vedtaget fælles foranstaltning, der supplerer den i konventionen fastsatte definition af menneskehandel. Bekæmpelsen af menneskehandel er en af Europols højt prioriterede opgaver, og der er indgået en samarbejdsaftale med Interpol herom. Problemet er også blevet drøftet i den operationelle arbejdsgruppe for Fællesskabets politichefer den 8.-9. marts 2001. Deltagerne opfordrede Europol til at organisere ekspertmøder, foretage vurderinger af risici og udarbejde data til analyseformål. Arbejdsgruppen støttede også udviklingen af specialiserede enheder og fælles kontrolenheder i samarbejde med Europol.

Med vedtagelsen af STOP II-programmet den 28. juni 2001 er der endvidere åbnet mulighed for fortsat støtte til projekter om menneskehandel, og arbejdsgruppen for forebyggelse af menneskehandel vil i det andet halvår af 2001 videreføre dets arbejde inden for rammerne af det europæiske forum for forebyggelse af organiseret kriminalitet. Der er også udsigt til, at en rammeforordning om tilnærmelse af retsforskrifterne om menneskehandel i straffelovgivningen og straffeudmålingen vil blive vedtaget.

Hvad angår det specifikke problem vedrørende beskyttelse af ofre for menneskehandel, har Kommissionen til hensigt at fremsætte et lovforslag om midlertidige opholdstilladelser til ofre, der er villige til at samarbejde med myndighederne mod deres udbyttere. Italien har allerede indført bestemmelser om beskyttelse af ofre for menneskehandel i dets nye udlændingelov, uanset om de er villige til at samarbejde med myndighederne. Italien er også i færd med at udvikle programmer for den sociale og økonomiske rehabilitering af ofre ved hjælp af nationale midler og støtte fra Den Europæiske Socialfond.