DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/150

(2004/C 78 E/0155)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2678/03

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(10. september 2003)

Om: Nitratdirektivet fra 1991

Det fremføres, at det maksimalt tilladte indhold af nitrater i vand på 50 mg. pr. liter, der er fastsat i nitratdirektivet fra 1991 (91/676/EØF (1)) er forældet, og at nitratindholdet i vand af hensyn til sundheden faktisk bør overstige denne grænseværdi. Har Kommissionen bemærkninger til denne påstand, og har den planer om at ændre nitratdirektivet, som i mange medlemsstater langt fra er fuldt gennemført?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. oktober 2003)

Kommissionen deler ikke den opfattelse, at den norm på 50 milligram (mg) pr. liter for nitrater, der er fastsat i nitratdirektivet (2), og som er et af kriterierne for at udpege følsomme områder, er forældet, og at nitrater i vand af sundhedsmæssige grunde bør kunne overskride denne grænse.

Ved den nylige revision af Rådets direktiv 80/778/EØF af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand (3) bekræftede Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 (4), der reviderede parameterværdierne i overensstemmelse med den seneste videnskabelige viden (f.eks. Verdenssundhedsorganisationens retningslinjer, Den Videnskabelige Komité for Toksikologi og Økotoksikologi), for nitrater den tidligere værdi på 50 mg pr. liter.

Forsigtighedsværdien på 50 mg pr. liter er vigtig for at kunne forebygge sundhedsvirkninger som f.eks. metahæmoglobinanæmi hos spædbørn. Denne sygdom er forbundet med høje nitratværdier i drikkevand og findes fortsat både i Østeuropa (hundredvis af tilfælde) og i USA, og den forholdsvis lave incidens i Vesteuropa hænger sammen med håndhævelsen af strenge grænseværdier for nitrater i de sidste tyve år.

Kommissionen har ikke for tiden planer om at foreslå ændringer af nitratdirektivet, da den er overbevist om, at direktivets fuldstændige gennemførelse spiller en vigtig rolle for reduktionen af virkningerne af næringsstoffer, der stammer fra landbruget, på farvandene i EU. Mere end 20 % af grundvandet i EU er udsat for meget store nitratkoncentrationer, og mindst 30-40 % af floder og søer udviser eutrofierings-symptomer eller fører store nitratmængder til kystfarvande og søer. Det anslås, at landbruget er ansvarlig for 50 til 80 % af nitrogeninputtet i EU's farvande (5).

I denne sammenhæng er det Kommissionen magtpåliggende at sikre, at nitratdirektiverne, som tager sigte på at reducere og forebygge forurening, der stammer fra landbruget, gennemføres korrekt i medlemsstaterne med en række foranstaltninger, der især udøver et lovgivningspres gennem overtrædelsesprocedurerne på de medlemsstater, der ikke gennemfører de forskellige etaper af direktivet.

Kommissionen yder også en meget stor indsats for at fremskaffe bedre viden om presset på og miljøsituationen for EU's farvande gennem regelmæssig overvågning og indrapportering og ved at fremme medlemsstaternes udveksling af tekniske data om landbrugsmetoder og deres virkninger på tab af næringsstoffer og værktøjer til måling, opstilling af modeller og prognoser for deres virkninger på vandkvaliteten.

(1) EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1.

(2) Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget.

(3) EFT L 229 af 30.8.1980.

(4) EFT L 440 af 5.12.1998.

(5) Gennemførelse af Rådets direktiv 91/676/EØF om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget. Syntese af medlemsstaternes rapporter fra 2000, s. 43.