SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1192/00

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(10. april 2000)

Om: Lukning af SGL Carbon i Ascoli Piceno (Italien)

Industrivirksomheden SGL Carbon, som fremstiller grafitelektroder, ligger lige midt i den italienske by Ascoli Piceno i et kvarter med i titusindvis af beboere, som ifølge de lokale bestemmelser skulle have været udlagt til grønt område.

Nævnte virksomhed sender hvert år over 10 000 tons stærkt forurenende polycykliske aromatiske kulbrinter ud i atmosfæren med yderst alvorlige sundhedsmæssige følger for de mange tusinde beboere i kvartererne omkring virksomheden, og det er ikke tilfældigt, at Ascoli Piceno indtager en trist førsteplads blandt italienske byer for så vidt angår forekomsten af kræftsvulster.

Den aftale, hvori der blev givet tilladelse til opførelse af virksomheden, blev indgået for ca. 25 år siden mellem Ascoli Picenas kommunalforvaltning og virksomheden selv og udløber i 2004. Kan Kommissionen pålægge nævnte kommunalforvaltning at foretage en miljøindvirkningsvurdering på grundlag af direktiv 85/337/EØF(1), senere ændret ved direktiv 97/11/EØF(2), for at fremskynde en eventuel lukning eller flytning af SGL Carbon og under alle omstændigheder forud for udstedelsen af en ny tilladelse i 2004?

Mener Kommissionen ikke, at bestemmelserne i direktiv 84/360/EØF(3) om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg og direktiv 96/61/EF(4) om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening finder anvendelse på det her fremstillede tilfælde?

Kan Kommissionen endelig oplyse, om og på hvilken måde det vil kunne lade sig gøre at omlægge den her omhandlede virksomhed for eventuelt at åbne mulighed for genansættelse af dens arbejdstagere?

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

(3) EFT L 188 af 16.7.1984, s. 20.

(4) EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. maj 2000)

Efter Kommissionens opfattelse er Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet og Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF ikke relevante for sagen på nuværende tidspunkt. Et industrianlæg, der er givet tilladelse til for 25 år siden, er ikke omfattet af disse direktiver. Direktiver om vurdering af virkningerne for miljøet (VVM) gælder for projekter, som der ansøges om tilladelse til efter datoen for medlemsstaternes gennemførelse af direktiverne. Direktiv 85/337/EØF finder ikke anvendelse på projekter, som der er ansøgt om tilladelse til hos den kompetente myndighed inden den 3. juli 1988; direktiv 97/11/EF finder ikke anvendelse på projekter, som der er ansøgt om tilladelse til hos den kompetente myndighed inden den 14. marts 1999.

Skulle der imidlertid i fremtiden blive givet en ny tilladelse, vil den være omfattet af Fællesskabets VVM-lovgivning.

På grundlag af de oplysninger, det ærede medlem har givet, mener Kommissionen ikke, at det pågældende anlæg er omfattet af Rådets direktiv 84/360/EØF af 28. juni 1984 om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg. Det er derimod muligvis omfattet af Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (IPPC-direktivet) og Rådets direktiv 1999/13/EF af 11. marts 1999 om begrænsning af emissionen af flygtige organiske forbindelser fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og anlæg(1) (VOC-direktivet). For begge direktiver gælder det imidlertid, at medlemsstaterne har indtil 2007 til at anvende bestemmelserne og emissionsgrænseværdier på eksisterende anlæg.

(1) EFT L 85 af 29.3.1999.