SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3272/00

af Francesco Turchi (UEN) til Kommissionen

(20. oktober 2000)

Om: UMTS-licenser

Det stadigt voksende telekommunikationsmarked er af stor økonomisk betydning, og UMTS-licenser er afgørende for en yderligere udvikling af denne sektor, da de udgør fremtiden inden for mobiltelefoni.

Forskellige EU-regeringer har tildelt UMTS-licenser på grundlag af offentlige udbud, som de selv har afholdt, i stedet for at foretage en nøje gennemgang af den nødvendige dokumentation.

Dette har medført, at UMTS-licenserne er blevet tildelt selskaber med en betydelig statsandel, således som det var tilfældet i Italien, hvor Wind (det valgte selskab) kontrolleres af ENEL, som igen kontrolleres af det italienske finansministerium.

Mener Kommissionen, at dette udgør en fordrejning af markedet og konkurrenceforholdene, og hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe med henblik på at gøre noget ved situationen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. december 2000)

Det fremgår af EF-traktatens artikel 295 (tidl. artikel 222) at De ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne berøres ikke af denne traktat. I EF-traktatens artikel 86 (tidl. artikel 90), stk. 1, hedder det imidlertid, at medlemsstaterne afstår, for så vidt angår offentlige virksomheder, fra at træffe eller opretholde foranstaltninger, som er i strid med EF-traktatens bestemmelser, navnlig konkurrencereglerne i artikel 81-89 (tidl. artikel 85-94).

Med hensyn til tildeling af tredjegenerations-mobiltelefonlicenser kræves det hverken i beslutning nr. 128/1999(1) eller nogle af de øvrige EU-direktiver om mobile tjenester(2) og udstedelse af licenser(3), at medlemsstaterne skal vedtage særlige procedurer for udstedelse af licenser (f.eks. komparativ udvælgelse dvs. en slags skønhedskonkurrencer eller udbud en slags auktion). Ved udstedelse af tredjegenerations-mobiltelefonlicenser er medlemsstaterne imidlertid forpligtet til at overholde EF-traktaten og en række generelle principper i EU-retten. For eksempel kan antallet af tredjegenerations-mobiltelefonlicenser kun begrænses, hvis der kan påvises manglende frekvensspektrum, og licenser skal udstedes på grundlag af objektive, ikke-diskriminerende, detaljerede og forholdsmæssige kriterier. Ved fastlæggelsen af procedurerne for udstedelse af licenser skal medlemsstaterne endvidere lægge vægt på, at der opnås størst mulige fordele for forbrugerne og på at fremme udviklingen af konkurrence.

Hvis ovennævnte principper og konkurrencereglerne i EF-traktatens artikel 81-89 er opfyldt, medfører offentlige virksomheders deltagelse i procedurerne for tildeling af tredjegenerations-mobiltelefonlicenser ikke i sig selv, at der er tale om konkurrenceforvridning. Medlemsstaterne må derfor ikke behandle statsejede virksomheder eller virksomheder, hvor statslige myndigheder har en afgørende indflydelse, anderledes end privatejede virksomheder ved at udelukke dem fra procedurer for tildeling af tredjegenerations-mobiltelefonlicenser, blot fordi de er statsejede.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 128/1999/EF af 14. december 1998 om koordineret indførelse af et mobilt og trådløst kommunikationssystem (UMTS) af tredje generation i Det Europæiske Fællesskab, EFT L 17 af 22.1.1999.

(2) Kommissionens direktiv 96/2/EF af 16. januar 1996 om ændring af direktiv 90/388/EØF for så vidt angår mobil- og personkommunikation, EFT L 20 af 26.1.1996.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester, EFT L 117 af 7.5.1997.