SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1685/98

af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Kontrol med midlerne til information om OEMU

Der er blevet afsat betydelige midler fra EU's budget til informationskampagner om OEMU for borgerne.

Hvordan vil Kommissionen kontrollere, at midlerne anvendes efter hensigten, og hvordan er midlerne fordelt mellem hhv. EU-institutionernes og ngo'ernes kampagner?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(18. september 1998)

Inden for rammerne af informationsprogrammet for EU's borgere (PRINCE-programmet) er der afsat 30 mio. ECU til den prioriterede informationsforanstaltning om euroen som Europas valuta. Kommissionen anslog i sin meddelelse om informationsstrategien om euroen(1) de samlede omkostninger i forbindelse med denne foranstaltning i perioden 1999 til 2001 til 100 mio. ECU.

Foranstaltningen tager udgangspunkt i partnerskab, decentralisering, og subsidiaritet, og derfor gennemfoeres foranstaltningen med undtagelse af forskellige informationsprodukter og -aktiviteter (som Internet-stedet paa Europa-serveren og brochurer), som institutionerne er ansvarlige for, hovedsageligt (for 2/3 af bevillingernes vedkommende, hvilket vil sige ca. 20 mio. ECU) gennem partnerskaber, der er indgaaet med medlemsstaterne, og hvorigennem disse forpligter sig til at samfinansiere informationsplanerne om euroen. Beloebstildelingen til medlemsstaterne sker paa grundlag af deres informationsplaner. I 1998 er der indgaaet saadanne partnerskaber med 11 medlemsstater. Derudover og i forlaengelse heraf er der indgaaet partnerskaber til et beloeb af i alt ca. 5 mio. ECU, hovedsageligt med organisationer fra civilsamfundet, hvis formaal er gennemfoerelse af foranstaltninger af tvaernational karakter.

Kontrollen med at disse midler anvendes efter hensigten foregaar efter de saedvanlige retningslinjer for kontrol med finansiel stoette, der udbetales fra faellesskabsbudgettet, og omfatter bl.a. de kontrolmekanismer, som finansforordningen udstyrer finansinspektoeren med samt de eksterne kontrolfunktioner, der varetages af Revisionsretten.

I forbindelse med forvaltningen af dette program findes der imidlertid yderligere en intern kontrolmekanisme. Denne mekanisme indeholder tre typer kontrol, nemlig dels en kontrol med sagens dokumenter, der systematisk udloeses, naar der anmodes om udbetaling af det resterende stoettebeloeb efter foranstaltningens gennemfoerelse, og som bl.a. omfatter et krav om, at stoettemodtageren skal aflevere en rapport om den finansielle gennemfoerelse af projektet, en analyse af afvigelser fra det oprindelige budget samt en oversigt over alle regnskabsmaessige dokumenter, der har relevans for projektet, dels en stikproevekontrol med forskellige aspekter i programmet samt kontrol af alle de sagsakter, der paakalder sig saerlig opmaerksomhed eller som indeholder saerlige risikofaktorer samt en stikproevekontrol "i marken" eller hvis de to foregaaende etaper peger i retning af, at en saadan kontrol vil vaere formaalstjenlig.

Hvad angaar de foranstaltninger, der gennemfoeres i samarbejde med medlemsstaterne, skal dertil foejes de kontrolmekanismer, der indgaar i de nationale bestemmelser i forbindelse med forvaltning af offentlige finanser i det enkelte medlemsland. I de lande, der er indgaaet aftaler med, er der oprettet en koordineringscelle med deltagelse af repraesentanter for den paagaeldende medlemsstat, for Kommissionen og for Parlamentet, der regelmaessigt traeder sammen med henblik paa at koordinere og foelge op paa informationsforanstaltningerne omkring euroen.

De overordnede retningslinjer for programmet fastlaegges i samarbejde med Parlamentet inden for rammerne af en uformel raadgivende gruppe.

(1) KOM(98) 39 endelig udg.