SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2989/98

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Fjerkraekoedhygiejne: Anvendelse af virksomhedens eget personale i forbindelse med undersoegelse af fjerkraekoed

1. I henhold til artikel 8, stk. 3, i Raadets direktiv 71/118/EOEF(1) om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed i den ordlyd, der fremgaar af Raadets direktiv 92/116/EOEF(2), skulle der inden 1. oktober 1993 fastsaettes generelle kriterier for uddannelse af virksomhedernes eget personale med hensyn til at undersoege fjerkraekoed, jf. proceduren i artikel 21. Hvornaar kan der regnes med en tilsvarende bestemmelse?

2. Har Kommissionen kendskab til, at der i Nederlandene ogsaa uden de naevnte bestemmelser anvendes eget personale i virksomhederne i forbindelse med undersoegelse af fjerkraekoed, og hvorledes vurderer Kommissionen denne ensidigt trufne foranstaltning under hensyntagen til konkurrencelighed?

3. Har Kommissionen kendskab til dette personales kvalifikationer, og hvorledes vurderer Kommissionen disse kvalifikationer med hensyn til at sikre forbrugerbeskyttelse?

4. Anser Kommissionen det for tilladeligt, at der anvendes samme fremgangsmaade i andre medlemsstater som i Nederlandene - uden faelles fastsatte kriterier for uddannelse af personalet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(26. november 1998)

1. Kontrolbestemmelserne fremgaar af Raadets direktiv 92/116/EOEF af 17. december 1992 om aendring og ajourfoering af direktiv 71/118/EOEF om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed(3) (fjerkraekoeddirektivet). Dette direktiv indeholder krav om, at slagterierne skal vaere underlagt veterinaerkontrol, og at koedkontrollen skal forestaas af en dyrlaege. Imidlertid fastslaas det ogsaa, at embedsdyrlaegen ved udfoerelsen af en raekke opgaver bistaas af medhjaelpere, som opfylder visse specifikke krav til faglige kvalifikationer (som omfatter uddannelsesmaessige krav; jf. direktivets bilag III), og som arbejder under hans tilsyn og paa hans ansvar.

Ifoelge direktivet kan medlemsstaternes myndigheder desuden give en virksomheds personale tilladelse til at foretage naermere bestemte undersoegelser under embedsdyrlaegens direkte kontrol. De generelle kriterier herfor er endnu ikke blevet fastlagt.

Det overvejes aktuelt at revidere koedhygiejnebestemmelserne og udvikle en metode, der gaar igen i hele produktionskaeden, startende hos landbrugeren. I denne sammenhaeng vil der blive taget hensyn til de forskellige aspekter vedroerende fjerkraekoedkontrol og kontrolpersonalets opgaver. Arbejdet baseres paa videnskabelige beviser, og den videnskabelige komité vil blive hoert, inden forslag til revision forelaegges.

2. Kommissionen gennemfoerte foreloebige kontrolbesoeg i alle medlemsstater og herunder i Nederlandene i 1994 og 1995 for at evaluere gennemfoerelsen af direktiv 71/118/EOEF af 15. februar 1971 om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed(4). Under besoeget blev kontrolloererne informeret om, at myndighederne i Nederlandene tillader virksomhedernes personale at udfoere bestemte opgaver efter at have modtaget en saerlig oplaering. Kommissionen kontrollerer, at de retlige krav overholdes, i det omfang personaleressourcerne tillader det.

3. Under ovennaevnte besoeg redegjorde de nederlandske myndigheder over for Kommissionen for, hvilke generelle faglige kvalifikationskriterier der skal opfyldes, for at personalet kan faa tilladelse til at udfoere bestemte opgaver. Personalet arbejder under embedsdyrlaegens direkte kontrol. Det er embedsdyrlaegen, der har det endelige ansvar, og intet fjerkraekoed kan sundhedsmaerkes, hvis betingelserne i direktivet ikke er opfyldt.

4. Naar faellesskabsretten ikke indeholder bestemmelser, og der foelgelig er en lakune i faellesskabsretten, kan der ifoelge Domstolens faste retspraksis i princippet intet indvendes mod, at en medlemsstat opretholder eller indfoerer nationale foranstaltninger (jf. f.eks. forenede sager 47/83 og 48/83, Pluimveeslachterijen Midden Nederland og Van Miert, Sml. 1984, s. 1721, punkt 22). Det foelger heraf, at naar de gennemfoerelsesforanstaltninger, der forudses i artikel 8, stk. 2, i Raadets direktiv 71/118/EOEF, ikke er blevet vedtaget, er forskriften ikke til hinder for, at en medlemsstat vedtager nationale bestemmelser eller anvender allerede eksisterende bestemmelser. Imidlertid har Domstolen fastlagt den generelle regel, at selv om medlemsstaterne i saadanne tilfaelde er berettigede til at anvende deres egne bestemmelser, fritages de ikke for forpligtelsen til at overholde de principper og generelle bestemmelser, som ligger til grund for faellesskabsforskriften paa det paagaeldende omraade.

(1) EFT L 55 af 8.3.1971, s. 23.

(2) EFT L 62 af 15.3.1993, s. 1.

(3) EFT L 62 af 15.3.1993.

(4) EFT L 55 af 8.3.1971.