SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3663/02

af Marie Isler Béguin (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. december 2002)

Om: Ændring af WHA-aftalen 12-40 mellem WHO og Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA)

Med vedtagelsen af WHA-resolutionen på sin 12. samling den 28. maj 1959 lod WHO sig knytte til Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA). Aftalen indebærer, at de af WHO's aktiviteter

og programmer, der menes at gribe ind over IAEA's arbejdsområde, underlægges IAEA's kontrol og bedømmelse, og at de to parter skal nå til enighed om proceduren for og opfølgningen af disse aktiviteter og programmer (artikel 1, stk. 3).

Af artikel 1 fremgår det desuden klart, at IAEA ser det som sin opgave at tilskynde til, støtte og koordinere forskning i samt udvikling og praktisk anvendelse af atomenergi til fredelige formål i hele verden. I WHO's statut, der ratificeredes i juli 1946 og trådte i kraft den 7. april 1948, definerede partnerstaterne i overensstemmelse med FN's pagt et princip for deres sikkerhed, hvorefter en oplyst offentlighed og offentlighedens aktive medvirken er af afgørende betydning for forbedringen af befolkningernes sundhedstilstand, og regeringerne har ansvaret for befolkningernes sundhed, hvorimod Undersøgelsesgruppen vedrørende Mentale Sundhedspørgsmål i tilknytning til Anvendelsen af Atomenergi i sin rapport til WHO i 1958 mente, at den bedste løsning for udnyttelsen af atomenergi til fredelige formål i fremtiden ville være at afvente en ny generation, der vil have lært at leve med uvidenheden og uvisheden.

Kræver denne skændige aftale mellem to internationale institutioner, som indebærer, at WHO's rapporter underkastes det notorisk atomvenlige IAEA's censur, ikke en reaktion fra Kommissionens side?

Er Kommissionen ikke oprørt over, at der som følge af WHO's uafviselige kompromittering lægges hindringer i vejen for klarhed og pålidelighed i de undersøgelser, som EU gennemfører som led i udarbejdelsen af programmer og aktioner vedrørende atomkraft og atomkraftrelaterede sygdomme (der skyldes anvendelsen af forarmet uran i Irak og Forbundsrepublikken Jugoslavien og konsekvenserne af Tjernobyl i Østeuropa)?

Gør undertrykkelsen af gennemsigtighed og uafhængighed i WHO, som bl.a. fremgår af, at der skulle gå 10 år, før WHO selv afholdt en konference om Tjernobyl-katastrofen, og af, at forhandlingerne ikke er blevet offentliggjort, det ikke nødvendigt med en påtale fra Kommissionens side?

Vil Kommissionen i sin bilaterale dialog med disse to internationale institutioner kræve WHA-aftale 12-40 ændret (artikel 1, stk. 3: gensidige oplysninger), sådan som det er fastsat i aftalens artikel 13?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(4. februar 2003)

Aftalen mellem Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA) og Verdenssundhedsorganisationen (WHO) følger modellen for de aftaler, der er indgået mellem WHO og De Forenede Nationer eller andre internationale organisationer. De skaber en generel ramme, som gør det muligt for de implicerede parter at udforme og udvikle deres samarbejde i overensstemmelse med deres programmer og prioriteter uden dog at fastlægge detaljerede bestemmelser. Normalt rådfører organisationerne sig med hinanden bl.a. om emner af fælles interesse eller betydelig interesse for den ene af parterne. Som det forklares i aftalens artikel 1, indebærer dette engagement imidlertid ikke på nogen måde, at den ene organisation underkaster sig den andens autoritet, så der kunne rejses tvivl om deres uafhængighed og evne til at opfylde forpligtelserne i henhold til deres respektive konstitutionelle mandater.

Ifølge erklæringen WHO/06 af 23. februar 2001 om fortolkningen af aftalen mellem Den Internationale Atomenergiorganisation og Verdenssundhedsorganisationen hæmmer aftalen af 1959 mellem IAEA og WHO på ingen måde WHO's upartiske og uafhængige varetagelse af dens konstitutionelle mandat, og WHO er heller ikke underlagt IAEA.