SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1477/02

af Herman Vermeer (ELDR), Maria Sanders-ten Holte (ELDR)og Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(27. maj 2002)

Om: Det centrale nederlandske planlægningskontors rapport om effektiviteten af Den Europæiske Unions samhørighedspolitik

Er Kommissionen bekendt med den undersøgelse, som det centrale nederlandske planlægningskontor CPB har foretaget, og hvoraf det fremgår, at EU' Samhørighedsfond ikke fungerer effektivt? En stor del af støtten ender i forholdsvis velstående regioner, som ikke har brug for pengene. Med en ændret politik kunne der sikres en økonomisk vækst på 0,5 % i de fattigste områder. I rapporten henvises der desuden til nødvendigheden af politiske kursændringer i forbindelse med optagelsen af nye medlemsstater.

Hvilke foranstaltninger tilsigter Kommissionen at træffe for at forbedre samhørighedspolitikkens generelle effektivitet? Kan Kommissionen, såfremt den ikke vil træffe foranstaltninger i denne retning, begrunde sin afgørelse?

Er Kommissionen bekendt med udtalelserne i samme CPB-rapport om højnelse af effektiviteten og nærmere bestemt, hvorvidt Kommissionens kontrol med fondene skal øges, eller om medlemsstaterne selv skal afgøre, til hvilke projekter de anvender pengene?

Har Kommissionen til hensigt at følge CPB's udtalelser? Kan Kommissionen anføre, hvilken af de to ovennævnte muligheder den foretrækker? Såfremt der ikke er tale om den første, betyder det da, at Kommissionen finder sin kontrol med samhørighedspolitikken fyldestgørende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(10. juli 2002)

At koncentrere de disponible midler om de hårdest ramte områder og de største problemer er et af strukturfondenes grundlæggende principper. Således er omkring to tredjedele af de disponible midler koncentreret om kun 22 % af befolkningen i de støtteberettigede områder under mål nr. 1. Koncentrationen er mere udtalt i indeværende periode, 2000-2006, end i den foregående, 1994-1999, og den støtteberettigede befolkning under alle strukturfondenes regionale mål er reduceret fra 49,8 % til 41,3 %.

For så vidt angår kontrollen med strukturfondene, er nøgleprincipperne på området partnerskab mellem Kommissionen og medlemsstaternes myndigheder og decentraliseret ansvarsfordeling. For forvaltningen af den nuværende generation af udviklingsprogrammer har dette betydet, at ansvaret for udvælgelsen af de enkelte projekter er blevet uddelegeret til medlemsstaterne efter fastlæggelsen af programmernes generelle strategiske prioriteringer i partnerskab med Kommissionen.

Kommissionen er bekendt med den rapport, de ærede medlemmer henviser til. Der er med bistand fra uafhængige eksperter foretaget en undersøgelse af indvirkningerne af de fastlagte strukturinterventioner for perioden 2000-2006. I undersøgelsen anvendes en input-output-model, hvoraf det fremgår, at EU's samhørighedspolitik vil få en klar positiv makroøkonomisk indvirkning. Den gennemsnitlige årlige vækstrate for perioden ansættes skønsmæssigt til 0,4 % for Grækenland og Portugal og henholdsvis 0,3 % og 0,2 % for regionerne i Mezzogiorno og Tysklands nye delstater. Kommissionen kan således generelt ikke tilslutte sig resultaterne af analysen i rapporten fra det centrale nederlandske planlægningskontor (CPB).

Kommissionen bestræber sig til stadighed på at forbedre samhørighedsinstrumenternes effektivitet uden at skade den endelige kontrol med udgifterne, som den fortsat er ansvarlig for. En midtvejsrevision af strukturfondsprogrammerne er fastsat til udgangen af 2003. Denne revision vil give mulighed for at vurdere, i hvor vid udstrækning målene er opfyldt halvvejs gennem den nuværende programperiode. Desuden er der afsat en resultatreserve til strukturfondene, hvorved 4 % af bevillingerne tilbageholdes til udbetalinger på grundlag af de konkrete resultater. Målet er at sikre, at aktionerne reelt giver en værditilvækst, hvilket vurderes ex-ante såvel som ex-post. Endvidere er et af Kommissionens vigtigste mål fortsat at forenkle programmeringen og gennemførelsen.

Med hensyn til udviklingen efter afslutningen af det nuværende program i 2006 har Kommissionen allerede indledt overvejelser om revisionen af samhørighedspolitikken. Konkrete reformforslag vil blive forelagt i den tredje samhørighedsrapport ved udgangen af 2003. Den anden samhørighedsrapport, som vedtoges i januar 2001, gav anledning til omfattende drøftelser om samhørighedspolitikkens fremtid.