SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2907/97 af Heidi Hautala (V) til Kommissionen (3. september 1997)

Om: Det norske fiskeopdraet som en trussel for Atlanterhavslaksen

Floden Tenojoki mellem den finske og norske graense er verdens vigtigste yngleplads for Atlanterhavslaksen, der naesten har bevaret sin naturlige skikkelse. Tenojoki har i Finland saerdeles stor betydning for den lokale samiske befolkning og turismen i Lapland. De to netbaserede dambrug for laks, der findes i fjorden Tenovuono i Norge, er en trussel for vildlaksen. De norske myndigheder har netop godkendt en udvidelse af disse anlaeg og overvejer at give tilladelse til oprettelse af et nyt dambrug i fjorden Naeaetaemoevuono. De laks, som slipper ud fra dambrugene, svoemmer op ad Tenojoki og bringer et ukendt genetisk materiale og nye fiskesygdomme med sig. AEndringerne i arveanlaeggene kan indvirke paa f.eks. valget af vandreruterne, vaekstegenskaberne og modstandskraften over for sygdomme og parasitter.

Det er umuligt at forhindre laksenes flugt. Ifoelge undersoegelser kan endog 30% af laksene i den nedre del af floden Tenojoki vaere laks, der er sluppet ud fra dambrugene. Saafremt eksempelvis lakseparasitten (Gyrodactylus salaris) faar lov til at brede sig i floden, vil den fuldstaendig udrydde vildlaksen. Parasitten foraarsager ikke altid en epidemi i dambruget, men foerst naar den kommer i naturen saaledes, at udryddelsen kun er mulig, hvis dambrugene nedlaegges. Risikoen for fiskesygdomme oeges med dambrugenes stigende kapacitet, eftersom det er noedvendigt at fremskaffe fiskeyngel til disse fra flere forskellige steder.

1. Princippet om en baeredygtig udvikling og forsigtighedsprincippet er indfoejet i EU's traktater. Agter Kommissionen at handle i henhold til artikel 130 R for at sikre, at lakseopdraet i netbaserede dambrug i floden Tenojoki standses og forhindres i fjorden Naeaetaemoevuono?

2. EU's nuvaerende faelles fiskeripolitik begraenser sig til havomraader. Agter Kommissionen at udvide fiskeripolitikken til ogsaa at gaelde for floder i EU's graenseomraader for at beskytte floden Tenojoki?

3. I hvilke internationale organer er Kommissionen rede til at arbejde for, at de netbaserede dambrug i fjorden Tenovuono nedlaegges, og at oprettelse af dambrug i fjorden Naeaetaemoevuono forhindres, og hvordan vil Kommissionen sikre, at Norge i fjorden Tenovuono ikke handler i strid med fiskeriaftalen for denne flod?

4. Hvordan vil Kommissionen sikre, at Norge handler i overensstemmelse med de henstillinger, der er udarbejdet af NASCO, om nedbringelse af de skadelige virkninger som foelge af lakseopdraet i netbaserede dambrug?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (10. november 1997)

1. Som det er det aerede parlamentsmedlem bekendt, staar der i EF-traktatens artikel 130 R, at miljoebeskyttelseskravene er en del af Faellesskabets andre politikker, herunder bl. a. den faelles fiskeripolitik. Norge er imidlertid ikke en medlemsstat i Faellesskabet, og derfor finder EF-reglerne ikke anvendelse i denne henseende.

2. Den faelles fiskeripolitik omfatter fangstvirksomhed, der involverer levende ressourcer fra havet, herunder anadrome fiskebestande og katadrome arter.

3. & 4. Alle kontraherende parter, herunder Faellesskabet og Norge, i Organisationen til Bevarelse af Laksebestanden i Nordatlanten (NASCO) besluttede paa det aarlige moede i 1994, der blev afholdt i Oslo, at begraense virkningerne fra lakseopdraet paa vildlaksbestandene. Endvidere besluttede parterne at traeffe foranstaltninger, der i stoerst muligt omfang kan forhindre, at laks slipper ud fra dambrugene, og at opdraettede laks spredes, samt foranstaltninger, der kan minimere de skadelige genetiske og andre biologiske paavirkninger fra fiskepleje. Parterne satte sig det maal at opfylde denne resolution fuldstaendigt senest ved det 15. aarlige moede i juni 1998.

Det paahviler Norge at sikre sig en fuldstaendig gennemfoerelse af denne resolution. Paa grundlag af oplysninger, der er modtaget fra Norge, kan Kommissionen forstaa, at de nuvaerende aktiviteter, der udfoeres af Norge paa floden Tenojoki, overholder betingelserne i resolutionen. Kommissionen vil dog fortsat overvaage situationen meget omhyggeligt og tage passende forholdsregler, hvis der skulle opstaa behov for det.

Med hensyn til sygdomsbeskyttelse mere generelt indeholder Raadets direktiv 91/67/EOEF om dyresundhedsmaessige betingelser for afsaetning af akvakulturdyr og -produkter ((EFT L 46 af 19.2.1991. )), senest aendret ved direktiv 95/22/EF ((EFT L 243 af 11.10.1995. )), de noedvendige procedurer for medlemsstaterne til at opnaa yderligere sundhedsgarantier for visse sygdomme. I forbindelse med de igangvaerende droeftelser om veterinaerlovgivningen inden for Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade (EOES) bestraeber Kommissionen sig paa at sikre, at de samme procedurer gaelder for Norge.