SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2702/02

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(26. september 2002)

Om: Forfalskning af fødevarer i Den Europæiske Union

Jeg har tidligere såvel i mine forespørgsler nr. E-1227/01(1), E-1248/01(2), E-2106/01, E-2107/01(3), E-0027/01(4), E-1001/01(5), E-1000/01(6), E-0999/01(7), E-0998/01(8) og E-3286/01(9) som i forbindelse med dechargeforhandlingerne vedrørende gennemførelsen af budgettet for år 2000 taget problemet med svindel og forfalskning af fødevarer op, og Kommissionens svar har som helhed givet mig det indtryk, at den ikke tillagde dette spørgsmål den betydning, det fortjener.

Imidlertid steg antallet af beslaglæggelser af forfalskede fødevarer hos medlemsstaternes toldmyndigheder, ifølge European Voice fra august 2002, fra 2340 i 2000 til 4106 i 2001, og administratorer i Kommissionen skal have udtalt, at den organiserede kriminalitet i dag beskæftiger sig mere med forfalskning af fødevarer og reservedele til automobiler end med luksusartikler.

Kan jeg udlede deraf, at Kommissionen har ændret holdning til dette spørgsmål, navnlig hvad angår dens svar på min forespørgsel nr. E-1227/01, hvor den anførte: Den er derfor ikke enig med det ærede parlamentsmedlem i, at det haster med iværksættelse af yderligere foranstaltninger () for at forebygge svindel og vareforfalskning?

(1) EFT C 40 E af 14.2.2002, s. 27.

(2) EFT C 364 E af 20.12.2001, s. 67.

(3) EFT C 40 E af 14.2.2002, s. 187.

(4) EFT C 187 E af 3.7.2001, s. 162.

(5) EFT C 350 E af 11.12.2001, s. 67.

(6) EFT C 350 E af 11.12.2001, s. 66.

(7) EFT C 40 E af 14.2.2002, s. 18.

(8) EFT C 364 E af 20.12.2001, s. 30.

(9) EFT C 147 E af 20.6.2002, s. 143.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. november 2002)

Kommissionen er klar over alvoren i de problemer, det ærede medlem peger på, men støtter sig på de nuværende beskyttelsesforanstaltninger, som har vist deres evne til at sikre effektiv kontrol i samarbejde med medlemsstaterne.

Ikke desto mindre vil Kommissionen, i overensstemmelse med sin forbrugerbeskyttelsespolitik og sin bekæmpelse af svig, fortsat udbygge ordningen og tilpasse den til de skiftende forhold.

I denne sammenhæng vil Kommissionen gerne understrege følgende:

- Dens strategi for sikring af lovgivningen mod svig (aktion 94 i hvidbogen om reformen) vil føre til en almindelig forbedring af beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser, ikke mindst i højrisikosektorer.

- Med hensyn til forfalskning af landbrugsprodukter har Kommissionen for nylig indført en række foranstaltninger: Kommissionen har gennem længere tid været i gang med en opfølgning af problemerne med svig i olivenoliesektoren, både når det gælder retten til at opnå støtte og kvaliteten af de produkter, der sendes på markedet. Hvad det sidste angår, har den vedtaget forordning (EØF) nr. 2568/91 af 11. juli 1991, som opstiller de forskellige olivenolietypers karakteristika for bl.a. at undgå forfalskede blandinger og i enkeltheder angiver de analysemetoder, der skal benyttes(1). På det seneste har Kommissionen i forbindelse med sin strategi for olivenoliens kvalitet, som er en af sektorens prioriteter, vedtaget forordning (EF) nr. 1019/2002 af 13. juni 2002, som indfører øgede regler for kontrol med markedsførte olivenolieprodukter(2).

- Hvad angår kontrol med sammensætningen, er Fællesskabets bestemmelser for officielle analysemetoder til påvisning af fremmede fedtstoffer i mælkefedt fastsat i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 454/95(3) og er siden blevet indsat i bilag XXV til Kommissionens forordning (EF) nr. 213/2001 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår metoder til analyse og vurdering af mælks og mejeriprodukters kvalitet(4).

- Det nye retsgrundlag i fødevarelovgivningen, som blev vedtaget den 21. januar 2002, giver Kommissionen øget mulighed for at gribe ind over for mikrobiologisk og kemisk forurening af fødevarer af enhver oprindelse. Efter disse bestemmelser kan Kommissionen træffe kriseforanstaltninger for hele fødevarekæden hvis det er åbenbart, at fødevarer eller foder med oprindelse i Fællesskabet eller importeret fra et tredjeland må formodes at udgøre en alvorlig risiko for menneskers sundhed, dyresundheden eller miljøet, og at denne risiko ikke kan styres på tilfredsstillende vis ved hjælp af de foranstaltninger, der træffes af den eller de berørte medlemsstater (artikel 53 i Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af den europæiske fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed(5)). Desuden kræver denne lovgivning, at fødevarer skal være sporbare, så det pågældende led i fødevarekæden kan findes.

(1) EFT L 248 af 5.9.1991.

(2) EFT L 155 af 14.6.2002.

(3) Kommissionens forordning (EF) nr. 454/95 af 28. februar 1995 om gennemførelsesbestemmelser for intervention på markedet for smør og fløde, EFT L 46 af 1.3.1995.

(4) EFT L 37 af 7.2.2001.

(5) EFT L 31 af 1.2.2002.