DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/618

(2004/C 88 E/0637)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1768/03

af John Cushnahan (PPE-DE) til Kommissionen

(28. maj 2003)

Om: Rehabilitering af torturofre

Er Kommissionen enig i, at en af hovedprioriteterne efter krigen i Irak er at opfylde det irakiske folks behov, navnlig for folk, der har været underkastet tortur og umenneskelig behandling, hvilket var udbredt under Saddam Husseins styre? Der findes mange rehabiliteringscentre uden for Irak, som behandlet irakiske borgere, der har overlevet tortur, og er Kommissionen ikke enig i, at det er væsentligt, at de fortsat udfører dette vigtige arbejde? Imidlertid er der sket en ændring i den politiske prioritering i EU fra rehabilitering af torturofre til forebyggelse, hvilket har medført et kraftigt fald i de EU-midler, der tildeles til rehabilitering, fra 14,5 mio.EUR til 8,2mio.EUR mellem 2001 og 2002, dvs. en nedskæring på 45 %. Erkender Kommissionen, at det er vigtigt, at EU's budgetpolitik både forebygger tortur og rehabiliterer torturofre? Agter Kommissionen at tage nedskæringen af midler til rehabilitering af torturofre op til fornyet overvejelse for at sikre, at dette væsentlige arbejde stadig kan udføres?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(2. juli 2003)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at en eventuel humanitær intervention i Irak især bør fokusere på det irakiske folks behov, specielt for personer, der har været udsat for tortur og umenneskelig behandling under Saddam Husseins regime. Kommissionen er ved at undersøge, hvilke aktiviteter den vil kunne støtte på kort og mellemlang sigt i Irak, når der er oprettet de nødvendige politiske rammer for Kommissionens bidrag til genopbygningen af Irak efter krigen. Menneskerettigheder, herunder rehabilitering af torturofre, vil være et af de mulige de prioriterede områder.

Kommissionen har besluttet at anlægge en mere strategisk holdning til den finansiering, der kanaliseres via det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR). Kommissionens meddelelse om menneskerettigheder og demokratisering fra maj 2001 (1) udpegede fire tematiske prioriteter for fremtidig EIDHR-støtte, herunder bekæmpelse af tortur. Ligesom det er nødvendigt at fokusere de begrænsede midler, så de får den størst mulige virkning, understregede meddelelsen også, at EU så vidt muligt bør fokusere på forebyggelse af tortur frem for støtte til rehabiliteringscentre. I det efterfølgende programmeringsdokument for EIDHR for 2002-2004 blev det fremhævet, at midlerne på længere sigt ville blive orienteret i retning af torturforebyggelse.

Nedskæringen i midlerne til rehabiliteringscentrene blev ledsaget af foranstaltninger, der gradvis skulle mindske centrenes nuværende afhængighed af EU-finansiering og sætte dem i stand til at søge midler fra andre kilder. Udbudsindkaldelsen for 2001 reducerede således den maksimale EU-støtte til rehabiliteringsprojekter til 60 % for centre i EU og 80 % for projekter uden for EU. Disse procentsatser blev yderligere nedsat i 2002-udbuddet til henholdsvis 50 % og 75 %. I denne forbindelse lægges der under evalueringen stor vægt på spørgsmålet om bæredygtighed, som er en afgørende faktor i Kommissionens finansieringsafgørelser. Desuden var »institutionsopbygning«, som omfatter udvikling af kapacitet til fund-raising, udtrykkelig støtteberettiget i 2001 og 2002.

Ved udbudsindkaldelsen for 2002 skulle dette videreføres. Udbuddet omfattede et beløb på 25 mio. EUR til finansiering af projekter til forebyggelse af tortur og til rehabiliteringscentre, idet der var hensigten at tildele henholdsvis 1/3 og 2/3 af de disponible midler til disse to aktivitetsområder. Alle de indsendte projekter blev evalueret af to eksperter, hvoraf den ene havde erfaring inden for projektledelse og den anden inden for psykiatri og psykologi. Projekterne blev klasseret efter points, og der blev ved udvælgelsen lagt vægt på at sikre en ligevægtig geografisk fordeling af de foreslåede aktiviteter.

Kvaliteten af de projekter, der blev forelagt af rehabiliteringscentrene til aktiviteter baseret inden for EU (budgetpost B5-813), førte rent faktisk til et resultat med den ønskede fordeling. Derimod opnåede de projekter, der var forelagt af centrene uden for EU, ret dårlige resultater (i visse tilfælde under minimum), og det var derfor ikke muligt at udvælge tilstrækkeligt mange rehabiliteringsprojekter til at respektere forholdet 2/3-1/3. Ca. 4,5 mio. EUR blev tildelt til centre uden for EU (i perioden 2002-2003), og ca. 8 mio. EUR blev afsat til projekter til forebyggelse af tortur. Ca. 4 mio. EUR blev tildelt til rehabiliteringscentre inden for EU og yderligere 2 mio. EUR til projekter, som omfattede aspekter til støtte for torturofre.

Hvad angår sandsynligheden for at visse centre må lukke på grund af manglende EU-støtte, må dette ses i lyset af den nye politik, som flytter vægten fra rehabilitering til forebyggelse, og de ovenfor beskrevne foranstaltninger, som ledsager denne ændring. Centrene kan kun modtage støtte i overensstemmelse med konkurrenceregler, der skal sikre, at EU's skatteydere får kvalitet for pengene, ved at man kun finansierer de bedste forslag, som opfylder mindstekravene til kvalitet.

Det er ikke muligt at omfordele midler fra 2003-budgettet til rehabiliteringscentrene. Det ville indebære nedskæringer for andre vigtige menneskerettighedsprioriteter under EIDHR, det ville være i modstrid med programmeringen for EIDHR og ville ikke kunne gennemføres inden for de regler, der er fastsat i den reviderede finansforordning (2). Der er imidlertid planlagt et nyt udbud på et beløb på 5,5mio.EUR til centre inden for EU i 2003.

(1) KOM(2001) 252 endelig udg.

(2) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, EFT L 248 af 16.9.2002.