SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1964/99

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(5. november 1999)

Om: Schengen-visa: Indvirkning på konkurrencen

I de senere år er det ud fra økonomiske overvejelser i stadig højere grad blevet gængs praksis blandt de østrigske transportvirksomheder at ansætte personer fra de central- og østeuropæiske lande, der er i besiddelse af et seks måneders Schengen-visum, som chauffører med henblik på transporter internt i EU, uden at disse har en arbejdstilladelse. Denne udbredte praksis har medført, at det er blevet stadig vanskeligere for unionsborgere at få adgang til dette arbejdsmarked.

På denne baggrund anmodes Kommissionen om at besvare følgende spørgsmål:

1. Har Kommissionen kendskab til den nævnte praksis?

2. Til hvor mange personer fra de central- og østeuropæiske lande er der udstedt et sådant seks måneders Schengen-visum, navnlig i Østrig og i EU som helhed?

3. Hvilke foranstaltninger anser Kommissionen for hensigtsmæssige for at hindre denne praksis, der er skadelig for arbejdsmarkedet og konkurrencen i Unionen?

4. Har Kommissionen hidtil foretaget undersøgelser af denne sag?

5. Er Kommissionen af den opfattelse, at denne praksis er i overensstemmelse med Unionens konkurrenceretlige bestemmelser?

6. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen i benægtende fald at træffe herimod?

7. Hvordan begrunder Kommissionen i bekræftende fald sin opfattelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. december 1999)

1. Kommissionen er bekendt med, at et stigende antal chauffører fra lande uden for EU ofte arbejder ulovligt for vejtransportvirksomheder i Fællesskabet. Den er bekymret over de konkurrenceforvridende virkninger, denne praksis kan medføre for vejtransportsektoren i EU, og anser dette problem for alvorligt for såvel den nationale som den internationale vejtransport.

Hvad specielt angår de østrigske transportvirksomheders praksis med at beskæftige chauffører fra de østeuropæiske lande, som beskrevet af det ærede medlem, skal Kommissionen påpege, at dette er ulovligt ifølge de østrigske regler.

2. Kommissionen er ikke i besiddelse af de ønskede oplysninger.

Den skal dog understrege, at Schengen-ordningen ikke indbefatter bestemmelser om ret til beskæftigelse. Et Schengen-visum er et rejsevisum, der gælder for en eller flere indrejser, forudsat at hverken længden af et enkeltophold eller den samlede længde af flere på hinanden efterfølgende besøg overstiger tre måneder inden for en seksmånedersperiode, regnet fra datoen for den første indrejse (artikel 11 i Schengen-konventionen). Et Schengen-visum dækker ikke altid et ophold på tre måneder inden for en seksmånedersperiode: den opholdslængde, der er fastsat i artikel 11(1)(a), er en maksimumsgrænse.

Kommissionen ønsker også at henlede opmærksomheden på sit forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om betingelserne for udstationering af arbejdstagere fra tredjelande som led i udveksling af tjenesteydelser over grænserne(1). Forslaget tager sigte på at indføre et EF-tjenesteydelseskort, der udstedes af den medlesmstat, hvor den pågældende tjenesteyder er etableret. Forslaget omfatter ikke transportsektoren, men understreger, at kun sådanne arbejdstagere fra tredjelande, der har været regelmæssigt beskæftiget i en vis periode (mindst 6 måneder) i den medlemsstat, hvor arbejdsgiveren er etableret, kan blive udstationeret inden for den pågældende periode som led i ordningen for udveksling af tjenesteydelser over grænserne. Denne bestemmelse skal hindre direkte ansættelse til dette formål af arbejdstagere fra tredjelande, som omhandlet i den skriftlige forespørgsel.

3. og 4. For at få en idé om omfanget af problemet med ulovlig anvendelse af chauffører fra tredjelande har Kommissionen anmodet medlemsstaterne om at fremskaffe en oversigt over de sociale, arbejdsmarkedsmæssige og transportrelaterede regler, de anvender på dette område. Dette skal selvfølgelig kun ses som et første skridt i en undersøgelse af, hvorledes problemet kan gribes an. Når Kommissionen har fået et overblik over de relevante regler og detaljer vedrørende den nuværende praksis, vil den overveje, hvilke skridt den kan tage.

5. - 7. Det kan ikke udelukkes, at brugen af chauffører fra tredjelande på EU-køretøjer kan have konkurrenceforvridende virkninger inden for vejtransporten. Dette spørgsmål må undersøges nærmere og der må findes passende løsninger, som nævnt ovenfor, og helst inden for rammerne af de gældende sociale, arbejdsmarkedsmæssige og transportrelaterede regler på området.

(1) EFT C 67 af 10.3.1999.