SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0590/98 af Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) til Kommissionen (23. februar 1998)

Om: Principielle forskelle i levnedsmiddelkontrollen mellem USA's dekontaminationssystem og EU's princip »fra marken til spisebordet«

Der forhandles mellem De Forenede Stater og EU om betingelserne for undertegnelsen af aftalen om veterinaer- og sundhedsbestemmelser. De procedurer, der anvendes i USA og EU for beskyttelse af forbrugerne, er principielt helt forskellige. I USA undersoeges kun slutproduktet, mens forbrugeren i EU ydes effektiv beskyttelse ved, at hele produktionskaeden kontrolleres »fra marken til spisebordet«. Der anvendes meget antibiotika og mange hormoner i USA's industrielle intensive husdyravl for at oege effektiviteten. Samtidigt satses der i EU paa en alsidig landbrugsproduktion, der opfylder maalsaetningerne for miljoeet, dyrebeskyttelsen og den baeredygtige udvikling, samt paa en kontrol af hele kaeden inden for levnedsmiddelproduktionen, der naturligvis medfoerer yderligere udgifter.

Ifoelge mine oplysninger mener Kommissionen, at det er vigtigt, at »veterinaeraftalen« mellem USA og EU godkendes. Hvorfor? Boer EU ikke af hensyn til sine egne forbrugere soerge for, at de importerede levnedsmidler i butikkerne i EU opfylder de samme hoeje kvalitets-, hygiejne- og veterinaernormer, som vi kraever af vores egne levnedsmiddelproducenter? Kommissaer Fischler har paa en overbevisende maade talt om levnedsmidlernes hoeje kvalitet og sikring af forbrugernes sundhed. Har Kommissionen ikke paa nuvaerende tidspunkt til opgave at forsvare de produktionsnormer, som EU har valgt, og EU's egen omfattende kontrol? Det handler om at faa EU's principper om forbruger- og miljoebeskyttelse paa dagsordenen ved de naeste WTO-forhandlinger i 1999. Hvis Kommissionen nu godkender den foernaevnte »veterinaeraftale«, mister vi vores mulighed for at forsvare EU's kontrolordninger for kvalitetsfyldte levnedsmidler »fra marken til spisebordet«.

Agter Kommissionen at kraeve af EU's handelspartnere - som f.eks. af USA - ligesaa daekkende ordninger for levnedsmidlers sundhed og kvalitetskontrol, som EU selv har?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (30. marts 1998)

Siden Kommissionen i midten af 1980'erne begyndte at foretage inspektioner af koedeksporterende virksomheder i USA er der flere gange opstaaet vanskeligheder paa grund af de forskellige holdninger til vedtagne sundhedsforanstaltninger i Faellesskabet og i USA. For at loese disse problemer vedroerende samhandelen blev der i begyndelsen af 1990'erne forhandlet en aftale (»the red meat agreement«), som Raadet vedtog i oktober 1992 ved Raadets afgoerelse 93/158/EOEF ((EFT L 68 af 19.3.1993. )). Det anerkendtes heri, at de to parters retsforskrifter principielt giver en ensartet beskyttelse mod risici for folkesundheden. I aftalen fastlagdes de tekniske foranstaltninger, der var noedvendige for at muliggoere en fortsaettelse af samhandelen, og parterne enedes om snarest muligt at indlede droeftelser om andre problemer paa veterinaeromraadet med hensyn til handel med dyr og produkter af animalsk oprindelse.

En yderligere tilskyndelse til disse droeftelser opstod med ikrafttraedelsen den 1. januar 1995 af Verdenshan-delsorganisationens (WTO) aftale om anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (SPS-aftalen), hvori det i artikel 4 er fastsat, at medlemmerne skal godtage andre medlemmers sundhedsforanstaltninger som aekvivalente, ogsaa selv om disse foranstaltninger afviger fra deres egne, hvis det eksporterende medlem over for det importerende medlem objektivt kan paavise, at dets foranstaltninger medfoerer et passende sundhedsniveau svarende til det importerende medlems niveau. Ifoelge denne artikel skal medlemmerne ogsaa paa anmodning indgaa i konsultationer med henblik paa at naa frem til bilaterale eller multilaterale aftaler om anerkendelse af sundhedsforanstaltningers aekvivalens.

Det udkast til en aftale mellem USA og Faellesskabet, som Kommissionen har forelagt Raadet ((KOM(97) 566 endelig udg. )), og som det aerede medlem henviser til, omfatter sundhedsforanstaltninger i forbindelse med samhandelen med visse levende dyr og animalske produkter. Foranstaltninger vedroerende restkoncentrationer af veterinaerlaegemidler (f.eks. hormoner og antibiotika) er i oejeblikket undtaget fra aftaleudkastets anvendelsesomraade. Foelgen heraf er, at disse forhold fortsat vil vaere undergivet den enkelte parts retsforskrifter om samhandel.

Formaalet med aftaleudkastet er at lette samhandelen mellem parterne med levende dyr og animalske produkter gennem indfoerelsen af en ordning for anerkendelse af sundhedsforanstaltningers aekvivalens, hvor dette er muligt, og gennem rammebestemmelser for et samarbejde om at opnaa ligestilling paa andre omraader. For begge parter gaelder, at ligestilling kun kan accepteres i de tilfaelde, hvor den paagaeldende part finder det godtgjort, at de aftalte samhandelsbetingelser opfylder dens eget niveau for sundhedsbeskyttelse. Under alle omstaendigheder er det den importerende part, der afgoer, om den eksporterende parts foranstaltninger er tilstraekkelige til at naa dets eget niveau for sundhedsbeskyttelse. Parternes rettigheder ifoelge WTO-aftalen beroeres ikke af bestemmelserne i aftaleudkastet, men formaalet med dette er at arbejde i retning af gensidigt acceptable loesninger i stedet for at tillade, at der opstaar handelstvister med skadelige virkninger.

Udkastet indeholder bestemmelser om udveksling af oplysninger om forhold, der er relevante i forbindelse med aftaleudkastet, herunder specifikke bestemmelser om gensidig underretning i tilfaelde af sygdomsudbrud. Det indeholder ogsaa en beskyttelsesklausul, der giver parterne mulighed for ensidigt at traeffe hasteforanstaltninger til beskyttelse af menneskers eller dyrs sundhed.

Det skal understreges, at intet i denne aftale aendrer noget ved de grundlaeggende EF-bestemmelser. Enhver saadan aendring ville skulle vedtages af Raadet og Europa-Parlamentet paa grundlag af EF-traktatens artikel 100 A.

Paa Raadets samling den 16. og 17. marts 1998 blev aftalen enstemmigt vedtaget med et proceduremaessigt forbehold for aftalens undertegnelse.