ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2928/00

af Mario Mauro (PPE-DE) og Giorgio Lisi (PPE-DE) til Kommissionen

(19. september 2000)

Om: Kloning af menneskeembryoer

Menneskelivet begynder, når den nye frembragte enheds autonome udvikling starter. Uanset i hvilken form en kloning gennemføres, indebærer den altid og under alle omstændigheder destruktion af det klonede embryo og kloningens andre derivater.

Hvad agter Kommissionen på baggrund heraf at foretage sig for at beskytte individets grundlæggende ret og for at stoppe dette farlige kapløb uden regler?

Finder Kommissionen, at menneskerettighederne og respekten for den menneskelige værdighed lige fra undfangelsen bør være det faste udgangspunkt for den politiske og lovgivningsmæssige aktivitet?

Har Kommissionen indkaldt Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi, således at den kan udtale sig om dette spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(24. oktober 2000)

Overholdelse af menneskerettighederne og de grundlæggende rettigheder er indskrevet i traktaten om Den Europæiske Union (artikel 6) og er et af EU's grundlæggende principper.

Den europæiske gruppe vedrørende etik er ved at udarbejde en udtalelse om de etiske aspekter af forskning i menneskelige stamceller og anvendelsen af denne forskning. Denne udtalelse vil blive offentliggjort den 15. november 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2661/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Fofølgelse af kristne på Molukkerne

Europa-Parlamentet har nu vedtaget to beslutninger om den ikke-menneskeværdige situation på Molukkerne (Indonesien) (den første i januar 2000, den anden i juli 2000), som fordømmer den månedlange forfølgelse af kristne og ødelæggelsen af landbyer, som bebos af kristne befolkningsgrupper.

Hvad har Kommissionen som følge af disse to beslutninger rent faktisk gjort for at forbedre situationen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(12. september 2000)

Kommissionen følger opmærksomt begivenhederne i øgruppen og deler det ærede medlems bekymring, navnlig med hensyn til de indonesiske sikkerhedsstyrkers åbenbare manglende egne at holde volden under kontrol.

Kommissionen mener i lighed med det internationale samfund, at konflikten på Molukkerne i første række er et indre indonesisk anliggende. Hidtil har den indonesiske regering nægtet at tage imod udenlandsk bistand for at løse krisen, eftersom kun humanitær bistand er blevet accepteret.

På denne baggrund har Kommissionen gennem Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand(ECHO)grebet ind på Molukkerne i det omfang sikkerhedssituationen har tilladt det, for at lindre den humanitære tragedie. Siden 1999 er der ydet bistand via ikke-statslige organisationer (NGO'er) til konfliktens ofre, herunder flygtninge. Den uholdbare sikkerhedssituation og regeringens målbevidste politik om at begrænse adgangen til øen har dog midlertidigt afbrudt de ikke-statslige organisationers virksomhed.

Kommissionen er i kontakt med de øverste myndigheder og kirkeledere og benytter enhver lejlighed til at give udtryk for sin bekymring over for de indonesiske myndigheder. Konsultationerne med medlemsstaterne vedrørende dette spørgsmål fortsætter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2989/00

af Daniela Raschhofer (NI) til Rådet

(25. september 2000)

Om: Direktiv nr. 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter

1. Finder direktiv nr. 92/43/EØF(1) af 21.5.1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter umiddelbar anvendelse efter udløbet af gennemførelsesfristen, hvis direktivet ikke er gennemført korrekt?

2. Finder bevaringsforanstaltningerne i henhold til direktivets artikel 6 allerede anvendelse på de områder, der er udpeget på de nationale lister?

3. Hvor mange traktatbrudsprocedurer er der indledt mod Østrig på baggrund af ovennævnte direktiv, og hvor mange er allerede blevet indstillet?

4. Hvilke projekter og områder var berørt heraf?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar

(30. november 2000)

Det er medlemsstaternes retslige myndigheder og i sidste instans EF-Domstolen, der har til opgave at fastlægge de såkaldt direkte virkninger af bestemmelserne i et direktiv, f.eks. dem, der er omhandlet i punkt 1 og 2 i forespørgslen fra det ærede parlamentsmedlem.

For så vidt angår forespørgslens punkt 3 og 4 erindres der om, at det i henhold til artikel 211 i TEF er Kommissionen, der skal drage omsorg for gennemførelsen af traktatens bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne træffes af institutionerne. Disse punkter kan på denne baggrund formentlig besvares bedre af Kommissionen som traktatens vogter. I den forbindelse kan den beretning om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten, der hvert år udarbejdes af Kommissionen, også vise sig nyttig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2709/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Indførelse af euroen

1. Kan Kommissionen oplyse, hvor længe pengesedlerne i hver enkelt medlemsstat i gennemsnit forventes at være i omløb inden udskiftningen?

2. Kan Kommissionen oplyse, hvor mange pengesedler og mønter der forventes at være behov for i hver enkelt medlemsstat, og hvor stor en andel sådanne sedler og mønter udgør af de pågældende medlemsstaters BNP?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(4. oktober 2000)

I overensstemmelse med de af Rådet i november 1999 udstukne retningslinjer vil varigheden af det tidsrum, hvor der er dobbelt omløb, være på 4-8 uger alt efter, hvilken deltagende medlemsstat der er tale om. De nationale pengesedler bliver ugyldige den 28. januar 2002 i Nederlandene, den 9. februar 2002 i Irland og den 28. februar 2002 i de øvrige medlemsstater. Den nøjagtige dato er endnu ikke kendt for Frankrig, men det vil sandsynligvis blive i anden halvdel af februar 2002. Den tyske mark bliver ugyldig allerede den 1. januar kl. 00.00, men de handlende har frivilligt forpligtet sig til at modtage den indtil udgangen af februar 2002.

50 300 mio. mønter og 14 500 mio. sedler er nødvendige for hele euroområdet. Nøjagtige oplysninger findes i den oversigt, der sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat. Den samlede værdi af sedler og mønter i procent af euroområdets BNP andrager 10,6 %. En udregning, der viser, hvorledes denne procent er fordelt på de enkelte medlemsstater, foreligger ikke.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1876/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(9. juni 2000)

Om: Affaldsforvaltning i Grækenland

I løbet af 1999 blev der i Grækenland produceret 264 571 tons farligt affald. Heraf blev 76,1 % midlertidigt deponeret, 22,73 % udnyttet, 1,01 % blev oparbejdet, og kun 0,12 % blev destrueret i særlige anlæg i udlandet, fordi der ikke fandtes sådanne affaldsbortskaffelsesanlæg i Grækenland. Ifølge klager offentliggjort i pressen er en stor del af Elefsinabugten blevet forurenet på grund af udledning af uforarbejdet og ofte giftigt affald i havet, hvilket har vidtrækkende følger for forureningen af havmiljøet.

Kommissionen bedes besvare følgende:

1. Har Kommissionen kendskab til tilfælde med forurening af økosystemet på grund af mangelfuld affaldsforvaltning i Grækenland?

2. Har Grækenland overholdt fællesskabslovgivningen, hvad angår behandling af såvel fast som flydende affald, og hvis ikke, hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. oktober 2000)

1. Kommissionen har kun begrænsede oplysninger om den generelle situation med hensyn til affaldshåndtering i Grækenland. Grækenland aflagde ikke rapport om gennemførelsen af direktiverne om

affaldshåndtering mellem 1989 og 1997(1). Ved udgangen af 1999 besvarede Grækenland imidlertid fire spørgeskemaer vedrørende gennemførelsen af fire EF-affaldsdirektiver. Svarene er ret kortfattede og giver ikke noget helhedsbillede af Grækenlands affaldshåndteringspraksis.

Ifølge disse svar blev der frembragt 280 000 tons farligt affald i Grækenland (året ikke angivet), hvoraf 95 760 tons blev nyttiggjort, skønt Grækenland samtidig oplyste, at landet ikke har anlæg til behandling eller bortskaffelse af farligt affald. Det anføres, at det farlige affald enten oplagres midlertidigt eller eksporteres til endelig bortskaffelse i andre lande.

Da Kommissionen ikke har mulighed for at føre tilsyn med Grækenlands affaldshåndteringsanlæg eller for på anden måde at kontrollere de nævnte tal, sidder den ikke inde med generelle oplysninger om miljøforurening, der skyldes mangelfuld affaldshåndtering. Den kan derfor ikke bekræfte det antal på ca. 3 000 ukontrollerede lossepladser i Grækenland, som til tider nævnes i videnskabelige publikationer. Der er indkommet en række klager over miljøskader forårsaget af affald, som Kommissionen er i færd med at gennemgå. Det er imidlertid ikke muligt at vurdere, i hvilken udstrækning disse tilfælde er repræsentative for situationen.

2. Efter Kommissionens opfattelse overtræder Grækenland flere af Fællesskabets krav, hvorfor den har indledt en sag mod Grækenland i medfør af EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169). De vigtigste forhold er mangelen på en affaldshåndteringsplan for farligt affald, mangelen på lovgivning til fuldstændig gennemførelse af direktivet om emballage og emballageaffald og mangelen på programmer for håndtering af batterier og for bortskaffelse af affald indeholdende polychlorerede biphenyler (PCB).

(1) KOM(97) 23 og KOM(1999) 752.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2453/00

af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juli 2000)

Om: Fredsprogrammet for Nordirland

Har Kommissionen gjort sig klart, at fredsinitiativet for Nordirland, som løb frem til udgangen af 1999, endnu ikke er blev forlænget, og kan den oplyse Parlamentet, hvornår det vil være muligt at indsende ansøgninger til det næste program?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(12. oktober 2000)

Fællesskabets særlige støtteprogram for fred og forsoning i Nordirland og de tilstødende counties i Irland (PEACE I) løb fra 1995 til 1999 i form af et EF-initiativ.

I marts 1999 besluttede Det Europæiske Råd i Berlin, at i anerkendelse af den særlige indsats for fredsprocessen i Nordirland videreføres PEACE programmet i fem år med et beløb på 500 mio., hvoraf 100 mio. tildeles Irland. Programmet vil blive gennemført under fuld overholdelse af additionalitetsprincippet for strukturfondenes interventioner(1).

For perioden fra 2000 til 2004 er PEACE programmet blevet fornyet i form af et operationelt program under mål 1 for strukturfondene(2).

I henhold til strukturfondsforordningerne forelagde de britiske og irske myndigheder i april 2000 i fællesskab Kommissionen et udkast til PEACE II programmet. Udkastet er nu ved at blive gennemgået på grundlag af EF-støtterammerne for Irland og Nordirland.

Det fælles PEACE II program forventes vedtaget i efteråret. Derefter skulle projekterne kunne finansieres lokalt i slutningen af 2000.

(1) Punkt 44 (b) i formandskabets konklusioner Berlin 24.-25. marts 1999.

(2) Artikel 7, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3043/00

af José Gil-Robles Gil-Delgado (PPE-DE) til Kommissionen

(28. september 2000)

Om: Import af eksotiske fugle

Det fremgår klart af en rapport, der for nylig er udarbejdet af Eurogruppen for Dyrs Velfærd og den nederlandske dyrevelfærdsforening, at import af eksotiske fugle og pattedyr med henblik på videresalg som kæledyr indebærer en væsentlig sundhedsmæssig risiko for EU. Rapporten er baseret på data fra cheferne for veterinærtjenesterne i 10 medlemsstater.

Kan Kommissionen medgive, at der er en risiko for et et omfattende udbrud af f.eks. Newcastle Disease, og vil den som følge heraf snarest tage de fornuftige henstillinger, der fremsættes i rapporten, op til overvejelse?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-3043/00 og E-3052/00

(31. oktober 2000)

Kommissionen er fuldt ud opmærksom på en eventuel risiko for overførsel af fjerkræsygdomme ved indførsel af eksotiske fugle, navnlig da disse fugle kan stamme fra mange forskellige lande i verden.

Efter den endelige etablering af det indre marked er indførslen af fjerkræ harmoniseret ved fællesskabslovgivning. Desuden har Kommissionen for at forebygge risikoen for overførsel af fjerkræsygdomme ved indførsel af eksotiske fugle for nylig fremlagt et udkast til beslutning(1) om dyresundhedsmæssige betingelser og udstedelse af sundhedscertifikat ved indførsel af fugle, bortset fra fjerkræ, samt karantænebetingelser.

Alle fugle, bortset fra fjerkræ, som indføres i kommercielt øjemed skal anbringes i officielt godkendte karantænefaciliteter eller -centre i medlemsstaterne i mindst 30 dage. Der skal under karantænen gennemføres kliniske undersøgelser og laboratorieanalyser for Newcastle disease og fjerkræinfluenza, og fuglene må kun frigives på grundlag af en officiel godkendelse, som er betinget af, at alle test er faldet heldigt ud. Observationsperioden vil også give mulighed for at opdage andre sygdomme.

Kommissionen er af den opfattelse, at fastsættelsen af disse harmoniserede regler imødekommer den bekymring, som udtrykkes i rapporten The veterinary control in the European Union of imported pet birds and mammals of Cites and non-Cites species (Sundhedskontrol i EU af fugle og pattedyr tilhørende CITES- eller ikke-CITES-arter, der indføres som kæledyr), som Eurogruppen for Dyrs Velfærd har udarbejdet.

Indførsel af fugle, der ledsager ejeren, er undergivet nationale regler, og Kommissionen har ikke i øjeblikket til hensigt at fastsætte harmoniserede regler på dette område, da medlemsstaterne ikke har rapporteret om udbrud af fjerkræsygdomme, som kan tilskrives sådanne indførsler.

(1) SANCO/1295/2000, rev. 6.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3438/00

af Minerva Malliori (PSE) til Kommissionen

(30. oktober 2000)

Om: Genetisk modificerede organismer

Offentligheden er stærkt foruroliget over, at der for nylig er blevet konstateret og lokaliseret genetisk ændret majs i fødevarer, som sælges frit i USA (produkter fra selskaberne Kellogg's og Taco Bell). Denne er forbudt, fordi den har den egenskab, at den producerer et insektdræbende stof med henblik på at beskytte høsten. Dyrkning og salg af sådanne produkter er forbudt i mange EU-lande.

På denne baggrund bedes Kommissionen besvare følgende: Importeres den slags produkter i EU-lande, og i hvilke? Foretages der stikprøvekontrol af de importerede produkter, og hvor effektiv er denne kontrol? Agter Kommissionen at gøre mærkning obligatorisk og fastlægge etiske regler, der skal overholdes af virksomhederne af hensyn til forbrugernes interesser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(11. december 2000)

Spørgsmålet drejer sig om, at man for nylig har fundet nogle fødevareprodukter i De Forenede Stater, der indeholdt spor af den genetisk ændrede majsart, som hedder Star Link. Star Link- majs er blevet godkendt af den amerikanske miljøstyrelse (Environmental Protection Agency) til industrielt brug og foder, men ikke til brug i fødevarer til konsum, fordi der er usikkerhed omkring majsens allergifremkaldende potentiale.

Star Link- majs er ikke blevet godkendt til dyrkning eller anvendelse i fødevarer i EU, og fødevarer, der har spor af Star Link- majs, kan derfor ikke importeres lovligt til EU. Medlemsstaterne er ansvarlige for kontrollen og tilsynet med fødevarer, herunder også importerede fødevarer. Kommissionen har ikke fået nogen oplysninger fra medlemsstaterne, om at der er blevet fundet spor af Star Link- majs i importerede produkter.

Kravene om mærkning vedrører genetisk ændrede fødevarer, som er blevet godkendt til markedsføring i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 258/97 af 27. januar 1997 om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser(1). Kommissionen mener ikke, at det er hensigtsmæssigt at mærke produkter, som ikke er blevet godkendt af EU.

(1) EFT L 43 af 14.2.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2599/00

af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Indre marked for travheste

Konsekvensen af et indre marked for væddeløbsheste burde være, at en dansk hest med en dansk ejer uden problemer kan deltage i et væddeløb i Frankrig eller Italien samt uden problemer kan sælges fra en dansk ejer til en fransk eller italiensk køber.

Det lader imidlertid til, at Frankrig og Italien af protektionistiske grunde lægger hindringer i vejen for et frit indre marked ved at stille helt ekstraordinære krav til hesten. Både Frankrig og Italien lægger også hindringer i vejen for arbejdskraftens frie bevægelighed ved f.eks. at nægte danske travtrænere mulighed for at slå sig ned som selvstændige i de pågældende lande.

Mener Kommissionen ikke, at Italien og Frankrig handler i strid med EU's konkurrenceregler og i strid med ideen om fri bevægelighed i det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(11. oktober 2000)

Det ærede parlamentsmedlem rejser flere spørgsmål vedrørende det indre marked. På grundlag af de oplysninger, der foreligger, kan Kommissionen dog ikke tage endelig stilling til de problemer, der gøres opmærksom på, eller afgøre, om de udgør overtrædelser af principperne for det indre marked.

De nævnte problemer i forbindelse med heste, der ønskes ført over grænserne, kan bunde i veterinærbestemmelserne eller bestemmelserne om dyrevelfærd i forbindelse med transport.

De danske travtræneres problemer må undersøges ud fra bestemmelserne om etableringsret og på grundlag af nærmere oplysninger om Frankrigs og Italiens afslag på at lade dem slå sig ned som selvstændige.

Kommissionen beder derfor det ærede parlamentsmedlem om mere detaljerede oplysninger om, hvilke nationale regler der gøres indsigelse imod, og om de problemer, de pågældende er stødt på.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3154/00

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(2. oktober 2000)

Om: Save/Altener

Det forlyder i pressen, at Kommissionen agter at afskaffe Save og Altener. Vil Kommissionen redegøre for, hvad den agter at gøre med hensyn til disse to programmers fremtid?

På et møde i Europa-Parlamentets Udvalg om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi tirsdag den 19. september oplyste de Palacio, at Save- og Altener-programmerne var i fare på grund af mangel på personale og ressourcer. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at ændre denne situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(23. oktober 2000)

I hvidbogen Reformen af Kommissionen(1) fra 1. marts 2000, har Kommissionen forpligtet sig til at gennemføre en reform for at kunne tage globaliseringens og udvidelsens udfordringer op. I overensstemmelse med hvidbogen har Kommissionen foretaget en detaljeret evaluering af sine aktiviteter og personaleressourcer. På grundlag af evalueringsresultaterne har den offentliggjort en meddelelse under titlen Tilpasning af Kommissionens aktiviteter til de menneskelige ressourcer(2). Heri opridses de nødvendige foranstaltninger til sikring af de menneskelige ressourcer som der er behov for når disse målsætninger skal opfyldes, i de tilfælde hvor konklusionen er blevet at der ikke er personale nok, eller at de fornødne særlige færdigheder eller kvalifikationer ikke er repræsenteret.

I denne forbindelse har man vurderet hvilke følger forskellige scenarier for personaleudviklingen ville få med hensyn til videreførelse eller opgivelse af visse af Kommissionens aktiviteter. Som led i vurderingen har man opstillet en hypotetisk oversigt over de opgivne aktiviteter eller aktivitetsnedskæringer, som kræver de andre institutioners godkendelse eller forudsætter samarbejde med en tredjepart der ville blive påvirket af et af disse personaleudviklingsscenarier. Oversigten er gengivet i meddelelsens bilag 3. Den hypotetiske oversigt omfatter bl.a. SAVE- og Altener-programmerne (finansieringsstøttedelen). Men i selve meddelelsen understreger Kommissionen tydeligt i punkt 3.2.1 at Kommissionen har udarbejdet en virtuel liste over denne kategori af ophør, der gælder meget betydningsfulde aktioner inden for f.eks. miljø og landbrug. Det er Kommissionen magtpåliggende at gentage, at den tillægger disse aktivitetsområder stor betydning, og at den ville finde det beklageligt at måtte opgive dem. Den ville i øvrigt kun bestemme sig for at opgive disse aktiviteter, hvis den var tvunget til det, fordi den ikke kunne få det fornødne personale til at løse de pågældende opgaver.

Afslutningsvis skal det fremhæves at den hypotetiske oversigt i bilag 3 har tjent som analyse af en teoretisk valgmulighed. Kommissionen vil fortsat gennemføre de to programmer med sit nuværende SAVE- og Altener-personale.

(1) KOM(2000) 200 endelig udg.

(2) KOM(2000) 200 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3325/00

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(18. oktober 2000)

Om: USA's bloklade mod EU's eksport af gulfinnet tun og produkter fremstillet på basis heraf

I henhold til aftalen om den internationale plan for bevarelse af delfiner, som Fællesskabet har undertegnet, skal parterne vedtage en forordning om overvågning af tunbestandene med henblik på udarbejdelse af statistisk materiale. Kommissionens manglende vedtagelse af denne forordning har foranlediget det nordamerikanske handelsministerium til at dekretere en blokade mod EU's eksport af gulfinnet tun og produkter fremstillet på basis heraf. Dette rammer nogle virksomheder i EU meget hårdt.

Hvor langt er Kommissionen nået med udarbejdelsen og vedtagelsen af dette forslag til forordning? Hvad skyldes forsinkelsen? Er Kommissionen klar over, hvor meget denne forsinkelse skader nogle EU-virksomheder, som ikke kan eksportere deres produkter til USA?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-3205/00 og P-3325/00

(10. november 2000)

Kommissionen er bekendt med, at der ikke findes nogen lovgivning til gennemførelse af et statistisk system til overvågning af tun (TTVS), hvilket kan medføre en embargo. Kommissionen stillede derfor spørgsmålet til De Forenede Stater i forbindelse med Fællesskabets/De Forenede Staters høringer på højt plan om fiskeri (afholdt i Washington i juli 2000) med henblik på at undgå denne situation. Den amerikanske regering udviste ved denne lejlighed den nødvendige smidighed og gav Fællesskabet tid til at gennemføre dette retsinstrument. Efter en retsafgørelse af en sag indbragt af en amerikansk tunfiskeimportør blev den amerikanske regering imidlertid tvunget til at anvende embargoen over for alle lande, som endnu ikke har opnået den såkaldte positive afgørelse.

Kommissionen og den spanske regering har følgelig besluttet, at Kommissionen for at løse op for situationen skal udarbejde et forslag til forordning om gennemførelse af TTVS, som kan vedtages inden for et halvt år. For at Spanien i mellemtiden kan opnå den positive afgørelse, der er nødvendig for at ophæve embargoen, vil den spanske regering midlertidigt anvende TTVS i den spanske lovgivning.

Disse initiativer er allerede blevet meddelt de amerikanske myndigheder, og Kommissionen mener, at de vil gøre det muligt at løse problemet.