ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/190

(2004/C 78 E/0196)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2924/03

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(6. oktober 2003)

Om: Europæisk energisikkerhedsråd

Sommeren 2003 vil gå over i historien bl.a. som et år med talrige strømafbrydelser i adskillige lande i verden, som har været ramt af afbrydelser af den energiforsyning, som de offentlige myndigheder bør garantere borgerne.

Det forhold, at London er ét af de berørte områder, har fået analytikere til at overveje, om EU bør oprette et europæisk råd, som skal sikre energiforsyningen, for at undgå, at andre EU-lande rammes af samme katastrofe.

Mener Kommissionen, at der bør oprettes et rådgivende energisikkerhedsråd med det formål at beskytte EU mod at blive udsat for strømafbrydelser af den art, som en række lande har været ramt af i sommeren 2003?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(13. november 2003)

Intet elektricitetssystem kan være 100 % sikret mod afbrydelser. Når dette er sagt, vil en gentagelse af de mange afbrydelser, der fandt sted regelmæssigt i 2003, være uacceptabel for Europas borgere.

Generelt er det Kommissionens opfattelse, at det er op til medlemsstaterne at sikre en kontinuerlig elektricitetsforsyning. Dette gælder både produktionskapaciteten (tilstrækkelig kapacitet til at kunne dække efterspørgslen til enhver tid) og netværkskapaciteten (tilstrækkelig transmissions- og distributionskapacitet til at kunne klare strømbelastningen til enhver tid).

Da eltransmissionsnettene imidlertid er sammenkoblet på europæisk plan, er der behov for et nært samarbejde mellem systemoperatørerne. Til dette formål har Unionen for Samordning af Elektricitetstrans-mission (UCTE) på begæring af Det Europæiske Elreguleringsforum i Firenze påbegyndt udarbejdelsen af en driftsmanual, hvis sigte er at sammenknytte sikkerheds- og pålidelighedsregler inden for UCTE-nettet.

Dette arbejde tjener hovedsagelig til at konsolidere de eksisterende aftaler mellem systemoperatørerne, som har eksisteret i nogle år. Kommissionen, de europæiske reguleringsmyndigheder, systemoperatører uden for UCTE-området og andre berørte parter har ligeledes deltaget i arbejdet. Forordningen om grænseoverskridende handel med elektricitet giver mulighed for under retningslinjerne for forvaltning af spidsbelastninger at medtage fælles regler for minimal sikkerhed og standarder for brug og drift af nettet. Det er Kommissionens hensigt at sørge for, at de fremtidige retningslinjer omfatter grundlæggende regler af denne type til støtte for udarbejdelsen af driftsmanualen.

Det anses ligeledes for vigtigt, at regelværket sikrer tilstrækkelige investeringer i elproduktions- og transmissionsinfrastruktur på mellemlang og lang sigt. Kommissionen agter at udarbejde en meddelelse herom inden udgangen af 2003, som vil indeholde nogle specifikke forslag på dette område.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/45

(2004/C 88 E/0048)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1840/03

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(26. maj 2003)

Om: Ydelse af bistand efter afslutning af krigen mod Irak

Kan Kommissionen i betragtning af de seneste menneskerettighedsbrud i Egypten redegøre for, hvilke argumenter der blev lagt til grund for beslutningen om med kort varsel at yde Egypten finansiel bistand på 175 mio. EUR?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(18. juni 2003)

De 175 mio.EUR, som Kommissionen har til hensigt at yde som budgetstøtte til Egypten, er en fremskyndet udbetaling inden for rammerne af de eksisterende programmer, der finansieres over MEDA-budgettet.

Denne beslutning er tænkt som en nødforanstaltning for at begrænse de negative økonomiske virkninger af krigen i Irak for Egyptens økonomi. De umiddelbare økonomiske virkninger af krigen i Irak for Egypten har været betydelige, navnlig de mistede indtægter fra turismen og tabet af direkte udenlandske investeringer.

Med hensyn til spørgsmålet om menneskerettighedssituationen i Egypten har Kommissionen aldrig tøvet med at give udtryk for sin bekymring over for de egyptiske myndigheder, når dette skønnedes nødvendigt. Associeringsaftalen, som for øjeblikket er ved at blive ratificeret, vil være et yderligere nyttigt forum for drøftelsen af disse spørgsmål.
Lov nr. 1730/87 fastsætter opgaverne for det offentlige græske radio- og tv-selskab, som er at informere, opdrage og underholde den græske nation. Selskabets udsendelser skal være underlagt principper om objektivitet, alsidighed, god kvalitet, bevarelse af det græske sprog, fremme og videreformidling af græsk kultur og græske traditioner. ERT skal endvidere sikre radio- og tv-dækning af aktiviteterne i parlamentet, af de politiske partiers valgkampagner, af emner vedrørende de lokalpolitiske organer og den indsats, der gøres af andre organer, som spiller en rolle i landets kulturelle, sociale og økonomiske udvikling. Denne definition af public service-organets opgaver synes at være i overensstemmelse med artikel 86, stk. 2: ifølge Amsterdam-protokollen (2) og meddelelsen fra Kommissionen om anvendelse af statsstøtteregler på public service-radio- og tv-virksomhed (3) henhører definitionen af public service-mandatet under medlemsstaternes kompetence.

Kommissionen har endvidere den opfattelse, at det henhører under hver medlemsstats kompetence at vælge en mekanisme til at sikre effektiv kontrol med overholdelsen af public service-forpligtelserne. Den nationale kommission for de elektroniske kommunikationsmidler (Ethniki Epitropi Ilektronikon Meson Epikinonias, EEIME), som er nedsat ved lov nr. 2173/93 med henblik på at kontrollere, at ERT opfylder sine public service-forpligtelser, er en uafhængig myndighed, der er tilknyttet regeringen. Dens medlemmer er uafhængige, hvad angår deres person og funktioner, og er ikke underlagt administrativ kontrol i forbindelse med deres arbejdsopgaver.

For så vidt angår særskilte regnskaber kan medlemsstaterne, som det fremgår af meddelelsen om anvendelsen af statsstøttereglerne på public service-radio- og tv-virksomhed, endelig anse radio- og tv-selskabernes samlede programmering for at være dækket ind ved public service-mandatet og samtidigt give tilladelse til kommerciel udnyttelse. Omkostninger, der er forbundet med public service-aktiviteter, men som også fremmer kommercielle aktiviteter, behøver således ikke at blive opdelt på de to områder, men kan fuldt ud henføres til public service-virksomhed. Statsstøtten må imidlertid ikke overstige nettoomkostningerne ved opfyldelsen af public service-opgaverne, idet der også tages hensyn til andre direkte og indirekte indtægter herfra. Det centrale spørgsmål er derfor proportionaliteten ved den offentlige støtte, der ydes til ERT, og dette spørgsmål er Kommissionen stadig ved at undersøge.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/238

(2004/C 84 E/0282)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3473/03

af Daniel Cohn-Bendit (Verts/ALE) til Rådet

(17. november 2003)

Om: Formandskabets erklæringer på topmødet den 7. november 2003 mellem EU og Rusland

EU og Rusland udtrykte i deres fælles erklæring på topmødet i Sankt Petersborg den 31. maj 2003 forhåbning om, at »den nyligt indledte politiske proces og den økonomiske og sociale genopbygning (ville) føre til genoprettelse af retsstaten og dermed fremme beskyttelsen af menneskerettighederne og reel forsoning«.

I det italienske formandskabs erklæring af 8. oktober 2003 på Den Europæiske Unions vegne om præsidentvalget i Tjetjenien fastsloges det, at »EU på forhånd havde konstateret visse negative forhold, bl.a. at listen over præsidentkandidater ikke var præget af reel pluralisme, og at der ikke var uafhængige medier«. Det tilføjedes, at »EU i lyset af disse forhold (udtrykte) alvorlig bekymring over de omstændigheder, hvorunder valget blev afholdt«.

I samme erklæring fastslog formandskabet, at »EU endnu en gang gerne (ville) udtrykke håb om, at tilsagnene udmøntes i handling, og at en øjeblikkelig, markant forbedring af menneskerettighedssituationen i Tjetjenien vil bygge bro over kløften mellem myndighederne og befolkningen. EU (tilskyndede) de russiske myndigheder til at gøre deres yderste for at fremme en ægte politisk proces og for at intensivere deres samarbejde med internationale organisationer, især med OSCE, som fastsat i EU's og Ruslands fælles erklæring i Sankt Petersborg.«

Hvilke nye oplysninger sidder formandskabet inde med, siden rådsformand Berlusconi nu har kunnet fastslå, at problemerne i forbindelse med Tjetjenien kan betragtes som den internationale presses »opdigt«?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler P-3415/03 og P-3473/03

(9. marts 2004)

Rådet understreger, at det ikke er Rådets opgave at kommentere den udtalelse, der er citeret i slutningen af forespørgslen.

Situationen i Tjetjenien blev drøftet indgående på topmødet mellem EU og Rusland den 6. november 2003 i Rom. At Tjetjenien ikke er omtalt i den fælles erklæring fra topmødet, afspejler den vedvarende uenighed mellem EU og Rusland om situationen i dette land. Navnlig beklagede og afviste EU den forbindelse, som Rusland etablerede mellem situationen i Tjetjenien og de russiske mindretals situation i de baltiske stater. Rådets fastlagte holdning som citeret i forspørgslen har således ikke ændret sig efter topmødet.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/150

(2004/C 88 E/0160)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3565/03

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(2. december 2003)

Om: Forberedelser til udvidelsen i EU's grænseregioner

I forbindelse med udvidelsen stiller Den Europæiske Union bevillinger til rådighed under et program om forberedende foranstaltninger vedrørende udvidelsens virkninger i Unionens grænseregioner.

For året 2004 blev der bl.a. offentliggjort et udbud vedrørende »indkaldelse af forslag til initiativer til videreuddannelse af sårbare grupper i arbejdsstyrken i EU-regioner, der grænser op til kandidatlandene« (1). Målet med dette projekt er blandt andet gennem kvalificerings- og videreuddannelsesforanstaltninger at støtte truede arbejdstagere for dermed at øge deres erhvervsmæssige og geografiske mobilitet. Dette program indebærer, at arbejdsmarkedets parter, uddannelsesinstitutioner, centre for videreuddannelse og universiteter med hjemsted i en EU-medlemsstat kan ansøge om tilskud.

Hvorfor anses arbejdsmarkedets parter som helhed, men ikke de enkelte arbejdstagerorganisationer, for støtteberettigede inden for rammerne af dette program?

Er der planlagt et udbud vedrørende initiativer til videreuddannelse af sårbare grupper i grænseregionerne i 2005? Suppleres gruppen at støtteberettigede organisationer i bekræftende fald med repræsentationer for arbejdstagerne? I benægtende fald: Hvorfor ikke?

Hvilke andre projekter, som arbejdstagerorganisationerne kan deltage i, er der planlagt i forbindelse med gennemførelse af programmet om forberedende foranstaltninger vedrørende udvidelsens virkninger i Unionens grænseregioner

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(5. februar 2004)

De organisationer, der kunne komme i betragtning i forbindelse med den indkaldelse af forslag, som det ærede medlem omtaler, var »arbejdsmarkedets parter, uddannelsesinstitutioner, erhvervsuddannelsescentre og universiteter«. »Arbejdsmarkedets parter« omfatter organisationer, der repræsenterer arbejdsgivere og/eller fagforeninger. Individuelle arbejdstagerorganisationer er derfor støtteberettigede. Vurderingen af ansøgningerne er i gang. Mindst to fagforeningsorganisationer har indgivet ansøgninger.

EU-budgettet omfatter ikke yderligere foranstaltninger på dette område i 2004-budgettet, og der kan derfor ikke forventes nogen indkaldelser af forslag i 2005.

Inden for programmet for »forberedende aktioner i forbindelse med følgerne af udvidelsen i EU's grænseregioner« kunne fagforeningsorganisationer komme i betragtning som partnere i følgende indkaldelser af forslag:

— ELARG/1/140503/SME/B53003: »Regionale partnerskabsarrangementer for mikrovirksomheder i EU-regioner, der grænser op til kandidatlandene, med fokus på støttetjenester« (2)

— ELARG/3/140503/ADM/B53003: »Grænseoverskridende initiativer for lokale og regionale myndigheder i EU-regioner, der grænser op til kandidatlandene« (2).

De forslag, der er indgivet efter ovennævnte indkaldelser, vurderes i øjeblikket i de relevante udvalg. Ansøgerne vil blive underrettet om resultatet, når vurderingen om nogle uger er afsluttet.

(1) EUT C 206 af 2.9.2003, s. 25.

(2) EUT C 206 af 2.9.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/466

(2004/C 88 E/0479)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3517/03

af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Kommissionen

(25. november 2003)

Om: Fair handel

Vil det blive anset for at være forskelsbehandling i henhold til EU's bestemmelser om offentlige kontrakter at fastlægge, at der skal anvendes fair trade produkter i forbindelse med offentlige udbud vedrørende catering-tjenester?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frits Bolkestein

(8. januar 2004)

Når en ordregivende myndighed har taget stilling til indholdet af indkøbskontrakten til sin cateringtjeneste (hvilken kategori af produkter, der skal indkøbes), kan den frit bestemme disse produkters tekniske specifikationer. Kravene skal dog vedrøre produkternes karakteristika eller ydeevne (f.eks. glas eller tallerkener fremstillet af genbrugeligt materiale) eller produkternes produktionsform (f.eks. økologisk dyrkede produkter).

En ordregivende myndighed, som ønsker at erhverve fair trade-produkter (dvs. produkter, som er certificerede ved brug af standarder opstillet af den private sammenslutning Fair Trade Labelling Organisations International) til cateringtjenester, skal angive produkternes tekniske specifikationer i forhold til de sociale eller miljømæssige resultater, der ligger til grund for mærket. Selv om den ordregivende myndighed eventuelt angiver, at produkter forsynet med dette mærke anses for at være i overensstemmelse med de tekniske specifikationer, skal den også tillade økonomiske aktører at påvise ved hjælp af anden bevisførelse, at produktet er i overensstemmelse med de tekniske specifikationer. Det kan kun afgøres fra sag til sag, hvilke af fair trades diverse standarder (eller dele deraf) der beskriver karateristikaene for eller ydeevnen af de produkter, som skal købes.

Ordregivende myndigheder, der erhverver varer, skal respektere Fællesskabets grundlæggende principper, herunder princippet om ligebehandling, hvorunder ikke-diskrimination er et specifikt udtryk. Det følger af fast retspraksis ved EF-Domstolen, at ikke kun forskelsbehandling på grundlag af lovgivning er forbudt i henhold til EF-traktaten, men også handlinger, som hæmmer ikke-statsborgere mere end statsborgere (forskelsbehandling i praksis).

På grund af det store udvalg af standarder, som fair trade-mærket omfatter, og det store udvalg af produkter, som er til rådighed i cateringbranchen, er det kun muligt at afgøre, om en ordregivende myndighed krænker princippet om ikke-diskrimination fra sag til sag, under hensyntagen til alle omstændigheder i forbindelse med købet.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/619

(2004/C 88 E/0638)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1891/03

af Margrietus van den Berg (PSE) og Jan Wiersma (PSE) til Kommissionen

(6. juni 2003)

Om: Irans nukleare aktiviteter

EU forhandler for øjeblikket med Iran om en handelsaftale. Iran har nukleare aktiviteter, som Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA) ikke har kunnet få fuld indsigt i. I februar 2003 besøgte IAEA-tjenestemænd Iran. De fik ikke alle deres spørgsmål besvaret og har derfor anmodet Iran om besvare dem skriftligt.

Er Kommissionen enig i, at fuld åbenhed om nukleare aktiviteter er en forudsætning for en handelsaftale?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe, hvis der ikke skabes fuld åbenhed?

Er Kommissionen klar til at standse forhandlingerne i mangel af fuld åbenhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(17. juli 2003)

EU har gentagne gange erklæret, at spørgsmålet om masseødelæggelsesvåben er et af de største problemer i dets forhold til Iran. Kommissionen anerkender, at Iran som part i ikke-spredningstraktaten har ret til at udvikle atomenergi til fredelige formål, men støtter på den anden side EU's opfattelse om, at Iran bør være fuldstændig transparent med hensyn til at overholde denne traktat. Kommissionen har derfor modtaget rapporten fra Den internationale Atomenergiorganisation (IAEA) med stor interesse, men er foruroliget over, at Iran ifølge rapporten ikke har opfyldt alle sine forpligtelser i henhold til sikkerhedskontrolaftalerne i ikke-spredningstraktaten. Kommissionen er overbevist om, at Iran hurtigst muligt vil råde bod på disse mangler og håber, at Iran vil tage skridt til at tiltræde de relevante internationale instrumenter med henblik på at sikre større transparens.

EU vil løbende følge Irans fremskridt på dette område. Hvis Iran i en nær fremtid tager skridt i den rigtige retning og bl.a. sikrer fuld transparens med hensyn til sine nukleare aktiviteter, vil det uden tvivl fremme forhandlingerne om handels- og samarbejdsaftalen — ligesom det omvendte også vil være tilfældet.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/235

(2004/C 84 E/0278)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3354/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Rådet

(13. november 2003)

Om: Sproglige minoritetsgrupper i Grækenland og officielle statistikker

Kommissionsmedlemmet Reding varetager på upåklagelig vis sine opgaver, og hendes bidrag til opgraderingen af Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur er anerkendt. Alligevel ser det ud til, at nogle af medarbejderne i dette generaldirektorat ikke leverer hende tilstrækkelige oplysninger, og de mangelfulde svar, som de udfærdiger, skaber — uden nogen som helst grund — et tvivlsomt indtryk af Kommissionen.

I min forespørgsel E-2777/03 (1) havde jeg gjort opmærksom på, at der i rapporten Euromosaic fra 1996 (side 41 i den engelske version) stod, at de aromunsk-, albansk- og slavomakedonsktalende minoritetsgrupper hver især omfattede mellem 50 000 og 80 000 indbyggere, og jeg spurgte, hvem der havde sammensat statistikkerne over disse minoritetsgrupper, og hvorvidt de var troværdige og officielle. Kommissær Reding svarede, idet hun nævnte, at de tre undersøgelsesledere samarbejdede med en videnskabelig komité bestående af ti medlemmer fra EU, USA og Canada.

Godkender Rådet de ovennævnte statistikker? Hvilke officielle oplysninger har de græske myndigheder forelagt, hvad angår de aromunsk-, albansk- og slavomakedonsktalende minoritetsgrupper i Grækenland? Er det etisk korrekt ikke at bruge et EU-lands officielle statistikker til at vurdere størrelsen af sådanne sproglige minoritetsgrupper? Mener Rådet, at det det ikke er tilstrækkeligt med europæiske videnskabsfolk til at udarbejde rapporter over de sproglige minoritetsgrupper i EU? Hvad mener Rådet om den kendsgerning, at videnskabsfolk fra lande uden for EU indblandes i rent europæiske spørgsmål, som tilmed er yderst følsomme, idet de afgiver vurderinger af, hvorvidt der findes eller ikke findes sproglige minoritetsgrupper i Europa? Hvilke konkrete foranstaltninger har Rådet gennem de seneste ti år truffet til fordel for det (internationalt anerkendte og omfattende) græske mindretal i det nordlige Epirus, som det albanske styre i næsten halvtreds år har forsøgt at fratage sprog og religion, og hvad er de synlige resultater af de foranstaltninger, der måtte være truffet?

Svar

(9. marts 2004)

Med hensyn til de statistikker, der er indeholdt i Euromosaic-undersøgelsen fra 1996, ønsker Rådet at understrege, at det ikke er Rådets rolle, og at Rådet heller ikke har beføjelser til, at udtale sig om et arbejde, der udføres af en tredjepart efter et udbud fra Europa-Kommissionen.

For så vidt angår det græsktalende mindretals situation i Albanien skal det erindres, at de igangværende forhandlinger mellem EU og Albanien inden for rammerne af stabiliserings- og associeringsprocessen lægger særlig vægt på spørgsmål vedrørende demokratisering og beskyttelse af mindretal. Europa-Kommissionen, som modtog forhandlingsmandatet i oktober 2002, vil kunne give mere udførlige oplysninger i denne forbindelse.

(1) EUT C 65 E af 13.3.2004, s. 215.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/673

(2004/C 78 E/0716)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3913/03

af Ole Krarup (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om: Tildeling af olieudvindingsaftale

Kan Kommissionen oplyse, om den finder, at den danske regerings aftale med A.P. Møller og Dansk Undergrund Consortium om betingelserne for de næste 40 års olieindvinding i Nordsøen opfylder kravet om, at tilladelser »skal tildeles på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende principper«, jf. artikel 13 i direktiv 94/22/EF (1) om betingelser for tildeling og udnyttelse af tilladelser til prospektering, efterforskning og produktion af kulbrinter? Kan Kommissionen i bekræftende fald oplyse, om den har kendskab til eksempler på lignende koncessionsbetingelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. februar 2004)

Kommissionen er i færd med at undersøge de nævnte forhold i den pågældende medlemsstat og skal holde det ærede medlem underrettet om udfaldet.

(1) EFT L 164 af 30.6.1994, s. 3.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/597

(2004/C 88 E/0610)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0306/03

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(4. februar 2003)

Om: Menneskerettighedssituationen i Zimbabwe

Har Kommissionen kendskab til, at Amani Trust, en ngo i Zimbabwe, som yder støtte til torturofre, den 22. januar blev udsat for trusler om brandbomber, og er Kommissionen også klar over, at Amani Trust derfor har måttet indstille sin virksomhed?

Har Kommissionen også kendskab til, hvilken skæbne der er overgået Job Shikala, medlem af parlamentet for MDC, Gabriel Shumba, jurist tilknyttet Human Rights NGO Forum, Charles Mutama, biskop Shumba og T. Magaya? Lægeundersøgelser har vist, at disse fem personer har været udsat for tortur ved hjælp af elektrochok.

Er Kommissionen villig til at forhøre sig om disse borgeres skæbne og om Amani Trusts aktuelle situation og offentliggøre resultaterne via et svar på dette spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(7. marts 2003)

Kommissionen har kendskab til de forhold, det ærede medlem omtaler, og som er konkrete eksempler på, hvordan menneskerettighederne tilsidesættes i Zimbabwe. Rapporter fra Kommissionens delegation i Harare bekræfter et stigende antal tilfælde af politisk vold, hvoraf det ærede medlem nævner nogle enkelte.

EU tilkendegav sin holdning ved den 20. februar 2003 at udsende en erklæring, hvori den beklagede de seneste tilfælde af vilkårlige arresteringer, umenneskelig behandling og tortur af medlemmer af oppositionen og civile organisationer. EU opfordrer Zimbabwes regering til at stoppe al chikane, trusler og vold mod disse mennesker. EU opfordrer indtrængende regeringen og alle politiske aktører til at indlede dialoger for derigennem at nå frem til en løsning på de problemer af både menneskelig, social og økonomisk art, som Zimbabwe i dag står overfor.

Overholdelsen af menneskerettigheder, som er et af grundelementerne i Cotonou-aftalen, er et af de punkter, der løbende tages op til fornyet overvejelse i forbindelse med Rådets afgørelse af 18. februar 2002 om afslutning af konsultationerne med Zimbabwe i henhold til artikel 96 i AVS-EF-partnerskabsaftalen. Kommissionen følger derfor nøje med i, om menneskerettighederne overholdes, og den vil fortsat træffe foranstaltninger til at forhindre, at situationen i Zimbabwe forværres. Kommissionen er imidlertid ikke i en position, hvor den kan undersøge eller indberette enkeltsager.

Kommissionen beklager dybt den chikane, Amani Trust har været udsat for, og som har medført, at dens virksomhed er indstillet. Amani Trust var en uafhængig og velrenommeret organisation, der ydede hjælp til ofre for alle former for organiseret vold, og hvis arbejde under meget vanskelige kår i Zimbabwe altid var værdsat.