ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2235/02

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(23. juli 2002)

Om: Kontrakter tildelt af Kommissionens Juridiske Tjeneste

Kommissionen bedes give mig en liste over kontrakter vedrørende responsa, som dens Juridiske Tjeneste har tildelt eksterne sagkyndige siden 1999.

Kommissionen bedes desuden give mig en liste over sagkyndige, der siden 1999 har fået tildelt kontrakter og oplyse kontraktbeløbet for hver enkelt af disse kontrakter.

Kommissionen bedes i hvert enkelt tilfælde oplyse, om disse kontrakter var led i en forskriftsmæssig udbudsprocedure eller blev tildelt direkte uden forudgående udbud.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(3. september 2002)

1. Siden 1999 har Kommissionens juridiske tjeneste tildelt eksterne konsulenter kontrakter vedrørende følgende emner:

- overholdelse af menneskerettighederne i ansøgerlandene

- intellektuel ejendomsret og ansvar i forbindelse med e-mails

- fortrolighed ved forundersøgelser: omfang og beskyttelse

- retlige spørgsmål i forbindelse med år 2000-problemer

- retsstruktur og medlemskab i det internationale dopingagentur

- berigtigelsesret i den spanske medielovgivning

- retlig beskyttelse mod bagvaskelse og skadeserstatning

- udlæg i fordringer i international privatret

- adgang til disciplinærsager

- medlemsstaterne og Kommissionen som Amicus Curiae foran den amerikanske højesteret

- den belgiske lejelov og lov om fast ejendom.

2. En oversigt over de eksperter, der siden 1999 har arbejdet for Kommissionens juridiske tjeneste, med oplysninger om de tildelte kontrakters samlede værdi, sendes separat til det ærede medlem, da de pågældende oplysninger skal behandles som fortrolige, jf. EF-traktatens artikel 287.

3. Kontrakterne tildeles i overensstemmelse med artikel 59 i budgetforordningen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2374/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(2. august 2002)

Om: GATS

De lokale myndigheder i Det Forenede Kongerige går ind for miljømæssige og sociale mål, når de indkøber varer og tjenester, f.eks. ved at kræve anvendelse af genbrugspapir og træ fra fornyelige kilder. Kan Europa-Kommissionen give oplysninger om, hvordan GATS vil begrænse de lokale og nationale myndigheders muligheder for at indføje miljømæssige og sociale kriterier i deres indkøbsvirksomhed?

Samlet svarpå Kommissionens vegne af Pascal Lamypå skriftlige forespørgsler E-2373/02 og E-2374/02

(25. september 2002)

I artikel XIII, stk. 1, i GATS er det slået fast, at bestemmelserne i GATS om mestbegunstigelsesbehandling, markedsadgang og national behandling (dvs. artikel II, XVI og XVII i GATS) ikke finder anvendelse på love, bestemmelser eller krav, der vedrører offentlige organers indkøb af tjenesteydelser til eget brug og uden sigte på kommercielt videresalg og ejheller med sigte på anvendelse i forbindelse med levering af tjenesteydelser til kommercielt salg.

I henhold til artikel XIII, stk. 2, i GATS kan Verdenshandelsorganisationens (WTO) medlemmer udarbejde multilaterale regler, der skal anvendes på offentlige indkøb af tjenesteydelser, som henhører under GATS. Indtil sådanne multilaterale regler er vedtaget, indfører GATS ikke nogen forpligtelse/begrænsning med hensyn til tærskler og åbner heller ikke nogen mulighed for at fremme miljømæssige og sociale betragtninger i forbindelse med indgåelse af kontrakter.

Under forhandlingerne i henhold til artikel XIII, stk. 2, i GATS fremsatte EU og dets medlemsstater den 15. juli 2002 et forslag (S/WPGR/W/39) til en generel ramme for sådanne regler. En sådan ramme og en anvendelse af klare regler for indkøb (navnlig med hensyn til gennemsigtighed) ville bidrage til en god regeringsførelse. Det foreslås eksempelvis i dette forslag, at de kriterier, myndighederne benytter som led i deres indkøbsvirksomhed, bør være gennemsigtige. Desuden påpeges den betydelige fleksibilitet, som GATS sikrer WTO's medlemmer, der kan beslutte, hvilke sektorer der skal åbnes for international konkurrence, og hvilke begrænsninger af markedsadgang og national behandling der skal fastholdes. Vi vil naturligvis holde os vor hjemlige ordning for øje, navnlig hvad angår tærskler og hensyntagen til miljømæssige og sociale forhold, når vi forhandler om de fremtidige GATS-regler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2220/02 af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen. Etablering af en ansvarsforvaltningsmyndighed.



EU-Tidende nr. 137 E af 12/06/2003 s. 0054 - 0055



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2220/02 af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen (23. juli 2002) Om: Etablering af en ansvarsforvaltningsmyndighed Hvilke drøftelser har der fundet sted med de britiske myndigheder om, hvilke følger det britiske handels- og industriministeriums forslag om etableringen af et ansvarsforvaltningskontor, som anført i Managing the Nuclear Legacy [Cm 5552], der blev offentliggjort den 4. juli 2002, vil få for statsstøtten til British Nuclear Fuels plc (BNFL)? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti (16. september 2002) De drøftelser med Det Forenede Kongerige om statsstøtte til British Nuclear Fuels, som det ærede medlem omtaler, fandt sted på et møde med Kommissionen i november 2001. Drøftelserne var imidlertid ikke baseret på nogen dokumentation og førte ikke til nogen konklusioner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2749/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(24. september 2002)

Om: Tilpasning af EU-kvarteret i Bruxelles til udvidelsen

Under Det Europæiske Råd i Sevilla i juni 2002 redegjorde den belgiske premierminister for sin regerings planer om at opføre en ny bygning til topmøderne i Det Europæiske Råd i Bruxelles. Javier Solana blev anmodet om at redegøre yderligere for disse planer hos de forskellige regeringer. Denne fremgangsmåde skulle også være blevet valgt ud fra den betragtning, at Belgien ikke alene vil påtage sig udgifterne i forbindelse med finansieringen af et sådant projekt.

Rådet bedes redegøre for, hvor langt man er nået i sagen?

- Hvilke medlemsstater har allerede givet tilsagn om deres (finansielle) deltagelse?

- Hvis der er medlemsstater, som nægter at bidrage hertil, ud fra hvilke betragtninger gør de det?

- Hvilke foranstaltninger skal Belgien træffe for indkaldelsen af tilbud på disse arbejder i henhold til EU-lovgivningen, lige så snart medlemsstaterne har godkendt opførelsen af denne infrastruktur?

Svar

(18. februar 2003)

Den belgiske regerings initiativ på ejendomsområdet blev forelagt Det Europæiske Råd på mødet i Sevilla. Initiativet er for tiden genstand for teknisk behandling i en arbejdsgruppe, hvori repræsentanter for de belgiske myndigheder og Rådets Generalsekretariat er repræsenteret.

Der er navnlig tale om over for Rådet at præcisere aspekterne vedrørende byplanlægning, programmering og omkostninger i forbindelse med dette initiativ. Rådet vil først få forelagt denne sag, når alle disse aspekter er blevet klart fastlagt.

Rådet er således ikke for tiden i stand til at besvare det ærede medlems spørgsmål.

Det kan imidlertid allerede nu oplyse, at gennemførelsen af ethvert ejendomsprojekt, hvor Rådet står som bygherre, skal ske under iagttagelse af værtslandets forskrifter med forbehold af De Europæiske Fællesskabers protokol om privilegier og immuniteter af 8. april 1965 samt finansforordningen af 25. juni 2002 for De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(1), især bestemmelserne om indgåelse af offentlige indkøbsaftaler.

(1) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2782/02

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(3. oktober 2002)

Om: Fluor i den offentlige vandforsyning

Kan det tillades at en sundhedsminister i et hvilket som helst EU-medlemsland ved tvang medicinerer en hvilken som helst del af befolkningen med vilkårlige doser af et medicinsk uafprøvet og uautoriseret stof som f.eks. fluorsil?

Og kan Kommissionen pege på én eneste videnskabelig eller klinisk, objektiv, længerevarende undersøgelse der viser at fluorsil i drikkevand, uanset i hvilken koncentration, har nogen positiv indflydelse på menneskers sundhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. november 2002)

Spørgsmålet om fluoridering af drikkevand behandles i Rådets direktiv 80/778/EØF af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand(1), der den 25. december 2003 afløses af det nye drikkevandsdirektiv, Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand(2). Den fremgangsmåde, Kommissionen benyttede, da den udarbejdede denne lovgivning, gik ud på at opstille grænseværdier, som ikke måtte overskrides, for en række forskellige stoffer, ikke mindst fluorid. Det maksimalt tilladelige indhold er blevet fastsat for at beskytte sundheden ud fra den foreliggende videnskabelige viden. Hvordan drikkevandskvaliteten skal bringes i overensstemmelse med Fællesskabets lovgivning er hele tiden blevet overladt til medlemsstaterne selv. Fluoridering er, som andre vandrensningsprocesser, et spørgsmål, der bør behandles af de nationale myndigheder, som efter Kommissionens mening er de nærmeste til at tage sig af det. Denne opfattelse har fået tilslutning fra samtlige medlemsstater, og Kommissionen ved ikke af, at den hidtil har været draget i tvivl af medlemsstaterne selv.

Fluorsilsyre fremstilles efter strenge kvalitetskrav og skal opfylde strenge renhedskrav og tilsættes altid til drikkevand i strengt kontrollerede doser.

Værdierne i direktivet bygger på Verdenssundhedsorganisationens (WHO's) retningslinjer. Ifølge dem udgør værdien 1,5 mg pr. liter for fluorid en passende balance mellem fluorids positive og negative virkninger. Drikkevand er ikke den eneste fluoridkilde, som folk (især børn) kommer i berøring med. Det blev da også taget i betragtning, da retningslinjen blev fastlagt. Retningslinjen understøttes af en række undersøgelser eller afhandlinger, som den henviser til.

Under Fællesskabets nuværende drikkevandslovgivning, hvor medlemsstaterne skal opfylde kvalitetsmålsætninger, som gælder for hele Fællesskabet, men hvor det overlades til dem selv, hvordan det skal ske, er Kommissionen hverken for eller imod fluoridering af drikkevand.

Kommissionen er imidlertid meget opmærksom på sundhedsrisikoen ved overdreven indtagelse af fluorforbindelser, der også kan skyldes brug af fluorideret tandpasta, fluoriderede skyllemidler og fluoridbehandlinger på tandklinikker og af levnedsmidler og drikkevarer. Kommissionen er meget opmærksom på dette problem og vil fortsat følge det nøje.

(1) EFT L 229 af 30.8.1980.

(2) EFT L 330 af 5.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2929/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(17. oktober 2002)

Om: Forbud mod elektroniske spil i Grækenland

Den græske regering har ved lov nr. 3037/2002 forbudt installering og benyttelse af elektroniske spil, såvel på private som offentlige steder. Blandt de steder, hvor computerspil er forbudt, er også internet-caféerne omfattet (artikel 3).

Visse kredse i Grækenland hævder, at den ovennævnte lov på grundlag af direktiv 1998/34/EF(1) må anses for en teknisk forskrift, og den græske regering bør derfor underrette Kommissionen om lov nr. 3037/2002.

Det hævdes endvidere, at de forbud, der indføres ved den ovennævnte lov, er i modstrid med fællesskabsdirektiv 2000/31/EF(2), som etablerer et område uden indre grænser, hvad angår de tjenesteydelser, som informationssamfundet tilbyder. De samme kredse understreger, at lov nr. 3037/2002 er i modstrid med beslutning 3052/95/EF(3) om frie varebevægelser inden for Fællesskabet, eftersom den forbyder brugen af spilleprogrammer.

Er den ovennævnte lov i modstrid med fællesskabsretten, nærmere betegnet direktiv 1998/34/EF, 2000/31/EF og beslutning 3052/95/EF?

Indebærer denne lov en overtrædelse af EF-traktatens artikel 23 og 28 om frie varebevægelser, artikel 43 om etableringsretten samt artikel 49 oh 50 om fri udveksling af tjenesteydelser?

(1) EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37.

(2) EFT L 178 af 17.7.2000, s. 1.

(3) EFT L 321 af 30.12.1995, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(28. november 2002)

Kommissionen har siden august 2002 undersøgt klager over, at visse bestemmelser i den græske lov nr. 3037/2002 indebærer en overtrædelse af EF-traktatens artikel 28-30 om frie varebevægelser. Med ovennævnte lov synes der at være indført et fuldstændigt forbud mod installering og benyttelse af alle elektriske, elektroniske og elektromekaniske spil, herunder behændighedsspil og computerspil, fra 1. august 2002 på alle offentlige og private steder undtagen kasinoer. Dette forbud må derfor anses for en foranstaltning med en virkning svarende til de kvantitative indførselsrestriktioner, som er forbudt i henhold til EF-traktatens artikel 28.

Endvidere synes foranstaltningen ikke at stå i et rimeligt forhold til målene med lov nr. 3037/2002 og synes ikke at kunne berettiges med henvisning til artikel 30 i EF-traktaten eller de tvingende hensyn, der accepteres af EF-Domstolen.

Der er blevet sendt en åbningsskrivelse til de græske myndigheder, hvori der gøres opmærksom på ovenstående betragtninger.

Denne fremgangsmåde udelukker ikke, at Kommissionen gennemfører yderligere aktioner på grundlag af andre EU-retsakter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3276/02

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(19. november 2002)

Om: Isle of Wight

Kan Kommissionen oplyse, hvor megen støtte Isle of Wight er berettiget til under NUTS2-programmet, og hvorfor Kommissionen og den britiske regering har besluttet, at øen ikke er berettiget til strukturmidler under mål 2?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(20. december 2002)

Den Europæiske Union støtter programmer for økonomisk udvikling i nærmere fastlagte støtteberettigede områder under strukturfondenes mål 1 og 2. Den gennemfører også en række andre programmer og initiativer, hvor det ikke forud er fastlagt, hvilke områder der er støtteberettigede.

I artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 er det fastsat, at Mål nr. 1-regioner er regioner, der svarer til niveau II i nomenklaturen for statistiske territoriale enheder (NUTS II), og hvis bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger målt i købekraftstandarder og beregnet på grundlag af de pr. 26. marts 1999 disponible fællesskabsdata for de seneste tre år er lavere end 75 % af gennemsnittet i Fællesskabet. For Hampshire og Isle of Wight, der er den relevante NUTS 2-region i denne sammenhæng, viste dataene, at BNP pr. indbygger udgjorde 97.2 % af gennemsnittet i Fællesskabet, og regionen blev derfor ikke medtaget på listen over de regioner, der er omfattet af strukturfondenes mål 1 for perioden 2000 2006.

Hvad strukturfondenes mål 2 angår, blev udarbejdelsen af listen over støtteberettigede områder udarbejdet i overensstemmelse med nærhedsprincippet, således at medlemsstaterne havde initiativet med hensyn til at foreslå områder. Det var Kommissionens opgave at kontrollere, at bestemmelserne i forordningerne var overholdt, så det sikredes, at de udvalgte områder var dem, der stod over for de alvorligste problemer. I det konkrete tilfælde foreslog de britiske myndigheder ikke at medtage Isle of Wight blandt sine mål 2-områder, og dette område optrådte derfor ikke på den endelige liste, der offentliggjordes den 30. marts 2002.

Selv om Isle of Wight ikke er berettiget til at modtage strukturstøtte under mål 1 eller mål 2 i perioden 2000-2006, kan øen i den igangværende periode modtage støtte fra strukturfondene i forbindelse med andre programmer og initiativer. Det gælder f.eks. programmerne for menneskelige ressourcer under mål 3, EU-initiativet Interreg og programmerne for nyskabende aktioner. Desuden vil regionen også kunne modtage støtte under programmet for udvikling af landdistrikterne i England, hvortil der under den fælles landbrugspolitik er afsat et beløb på 615,2 mio. EUR for perioden 2000-2006.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2938/02

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(17. oktober 2002)

Om: Polsk importbegrænsning for afskårne blomster

Som et led i førtiltrædelsesforhandlingerne har man drøftet den såkaldte dobbeltprofit for afskårne blomster. Man har kunnet indgå gode aftaler med flere kandidatlande, herunder Ungarn, om en gensidig nultarif for afskårne blomster, men Polen har indtil videre afvist enhver tarifnedsættelse. Indtil dato beskyttes det polske marked fortsat mod blomstereksport fra EU, idet der er tale om en importafgift på 35-45 %. Eksportører fra EU konfronteres dagligt med de negative følger af denne afgift.

1. Er Kommissionen bekendt med de nuværende hindringer, som polske importtariffer for afskårne blomster lægger i vejen for eksport fra EU?

2. Hvordan forsøger man i øjeblikket at bevæge de polske myndigheder til at indgå en aftale om dobbeltprofit i lighed med den, som siden den 1. juli 2002 anvendes i samhandlen med Ungarn?

3. Kan Kommissionen sige noget om, hvornår der kan forventes en løsning af problemerne og hvornår handlen med afskårne blomster mellem EU og Polen kan ske uhindret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. november 2002)

Anden runde af de såkaldte dobbeltprofit-forhandlinger blev indledt i december 2001. Indtil nu er der indgået aftaler med ni af de ti central- og østeuropæiske lande, idet forhandlingerne med Polen endnu ikke er blevet afsluttet. En liberalisering af handelen med levende træer og planter bortset fra afskårne blomster (KN-kode 0603) trådte i kraft den 1. januar 2001 for både importen fra Polen til EF og importen fra EF til Polen.

1. Polen opkræver en importtold på 35 % for de fleste afskårne blomster med oprindelse i EF. Polen anvender også en særlig beskyttelsesklausul ifølge WTO for blomster.

2. EF foreslog allerede under forhandlingerne i 2000 en fuldstændig liberalisering af handelen med levende træer og planter inkl. afskårne blomster. Det samme forslag blev lagt på forhandlingsbordet for den igangværende runde af forhandlinger.

3. En ny pakke af regler om handelsliberalisering vil blive aftalt, når og hvis de to parter kan blive enige herom, hvad der endnu ikke har været tilfældet.

Handelen med blomster vil dog blive liberaliseret senest ved Polens tiltrædelse af EU.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3850/02

af Françoise Grossetête (PPE-DE) til Kommissionen

(23. december 2002)

Om: Europæisk charter om børn indlagt på hospital

På nuværende tidspunkt behandles børn meget forskelligt, alt efter hvilket hospital de er indlagt på. F.eks. anbringes børn ofte på en voksenafdeling, forældrene må ofte ikke være sammen med barnet om natten, eller hospitalsmiljøet er ikke tilpasset børnenes fysiske og uddannelsesmæssige behov.

Som bekendt spiller indlæggelsesvilkårene en meget stor rolle for børns helbredelse. På den baggrund vedtog Europa-Parlamentet i 1986 en beslutning, hvori det opfordrede til udarbejdelse af et europæisk charter om børn indlagt på hospital(1).

Der er imidlertid endnu ikke fremlagt et officielt EF-forslag. Vil Kommissionen forelægge et forslag herom inden for en rimelig tid?

(1) EFT C 148 af 16.6.1986, s. 37.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. januar 2003)

Behandling af børn indlagt på hospital er et emne, der vedrører tilrettelæggelse og ydelse af sundhedstjenester og lægebehandling, hvilket henhører under medlemsstaternes kompetence. Kommissionen har derfor ikke til hensigt at fremsætte et forslag om et charter for børn indlagt på hospital.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3135/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(28. oktober 2002)

Om: Receptpligtige lægemidler og brevduer

I forbindelse med revisionen af den lovgivning, der omhandler samtlige lægemidler, har Kommissionen udarbejdet en bestemmelse om, at medicinforsyningen til landbrugets kvæg og heste skal bestå af receptpligtige lægemidler.

Hvilke planer har Kommissionen om at fritage brevduer fra denne kategori?

Er Kommissionen i betragtning af, at brevdueejerne i øjeblikket bekæmper en række småsygdomme ved at købe direkte disponible lægemidler, og at duer i øvrigt ikke er en del af fødekæden, af den opfattelse, at brevdueflyvning fordyres, og at interessen for denne aktivitet som en sport mindskes, hvis alle lægemidler gøres receptpligtige?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(18. november 2002)

Artikel 4, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler(1) giver medlemsstaterne mulighed for at indføre undtagelser for så vidt angår veterinærlægemidler, der udelukkende er bestemt til visse artskategorier, herunder brevduer. Ifølge Kommissionens nylige forslag(2) om ændring af direktivet skal fritter og selskabskaniner også omfattes af artikel 4, stk. 2.

Undtagne produkter må dog ikke indeholde stoffer, hvis anvendelse kræver dyrlægekontrol. Medlemsstater, der indfører undtagelser, skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at undgå misbrug af disse lægemidler på andre dyrearter.

I artikel 67 i direktiv 2001/82/EF fastsættes mindstekravene for udlevering af veterinærlægemidler, uden at det berører strengere fællesskabsregler eller nationale regler. Medlemsstaterne kan derfor kræve, at strengere betingelser skal finde anvendelse i henhold til national lovgivning.

(1) EFT L 311 af 28.11.2001.

(2) EFT C 75 E af 26.3.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3321/02

af Mikko Pesälä (ELDR) til Kommissionen

(19. november 2002)

Om: Afskaffelse af interventionsordningen for rug

I en midtvejsrapport fra Kommissionen foreslås det at afskaffe interventionsordningen for rug fuldstændigt. I mange lande anvendes rug til foder, men i nogle lande har rug en langt bredere anvendelse. F.eks. har rug, som er fiberholdigt og positivt for helbredet, traditionelt indgået i kosten (i rugbrød og ruggrød). Finnerne får faktisk 40 % af de fibre, som er nødvendige for organismen, fra rug, og situationen er næsten den samme i de skandinaviske lande.

Hvordan vil Kommissionen i sin midtvejsrapport tage hensyn til, at rug i nogle lande har en ganske særlig sundhedspolitisk betydning, og at det uden fastholdelse af markedsordningen ikke fremover ville være muligt at opretholde mulighederne for at producere rug til anvendelse af fødevarer af høj kvalitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. december 2002)

Markedssituationen for rug er kendetegnet ved strukturel uligevægt mellem den nuværende produktion og afsætningen på det indre marked.

Salg på verdensmarkedet kræver urimeligt store eksportrestitutioner, og efterspørgslen er begrænset. På den baggrund er afsætning til intervention den eneste mulighed.

Anvendelsen af rug i EF anslås til 4 mio. tons, heraf 1,5 mio. tons til konsum.

Kommissionen ønsker med forslaget om at afskaffe intervention at tilpasse den fremtidige produktion til de interne afsætningsmuligheder, herunder konsum.

Intervention udgør kun et sikkerhedsnet, og dens afskaffelse vil kun påvirke overskudsproduktionen i forhold til afsætningsmulighederne.