ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2940/02

af Mikko Pesälä (ELDR) til Kommissionen

(10. oktober 2002)

Om: Transport af hjælp til Afghanistan

EU er en af hovedbidragyderne til genopbygningen af Afghanistan. I år 2006 vil landet have modtaget ca. 1 mia. EUR fra EU.

Under de vanskelige forhold er det imidlertid svært at sikre, at hjælpen når frem til bestemmelsesstedet på betryggende vis. Lufttransport koster ofte alt for meget.

Hvilke planer har Kommissionen for transporten af hjælpen til bestemmelsesstedet og for transportens varighed?

Har Kommissionen overvejet den alternative løsning at lade hjælpen transportere ad jernbane gennem Finland? Denne løsning rummer den fordel, at der er samme sporvidde lige fra de finske havne til grænsen til Afghanistan, ligesom der er fortrinlige oplagringsmuligheder i logistikcentrene i det sydøstlige Finland, hvortil kommer, at der allerede er gjort erfaringer med transportsikkerheden gennem Rusland i mange år, og at forbindelserne med både russerne og afghanerne er veludbyggede.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(25. november 2002)

Det er korrekt, at Kommissionen er en af de største bidragsydere til Afghanistan. Der foretages kun undtagelsesvis masseindkøb på det europæiske marked med henblik på Afghanistan. Det forventes ikke at dette vil ændre sig fremover da de udførende partnerorganisationer også søger at købe varer i den nære region for at begrænse transportomkostningerne. Kommissionen har således reageret positivt på Verdensfødevareprogrammets anmodning om at kunne indkøbe hvede i Kasakhstan med henblik på fødevarehjælpen til Afghanistan.

Kommissionen lægger de sædvanlige regler og forordninger til grund for udbud. Afgørelsen om leveringsruten ligger hos leverandører og sælgere. Kommissionen er forpligtet til at give tilslag til det mest fordelagtige bud og kan ikke tage hensyn til hvordan leverandører og sælgere tilrettelægger deres bud, og herunder hvordan transporten organiseres.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3598/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. december 2002)

Om: Opgørelse over de økonomiske omkostninger ved Exxon Valdez-katastrofen ud for Alaskas kyst og forudsigelser for Prestige-katastrofen ud for Galiciens kyst

Opgørelse over de økonomiske omkostninger ved Exxon Valdez-katastrofen ud for Alaskas kyst var, efter det erstatningskrav, USA's regering fremsatte over for firmaet Exxon, på 1 000 millioner dollars for skader på naturarven, hvortil kommer andre 2 000 millioner dollars for oprydning og andre nødvendigheder. Når man tager i betragtning, at Prestige-katastrofen ved de galiciske kyster har et endnu større omfang end Exxon Valdez-katastrofen, hvilken forudsigelse er Kommissionen da nået frem til for Galicien? Hvilke mekanismer vil Kommissionen benytte, og hvilke juridiske veje vil den gå for at kræve disse erstatninger?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-3597/02 og E-3598/02

(26. februar 2003)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på forespørgsel. H-0848/02(1), E-3362/02 og E-3404/02(2), E-3439/02(3), E-3590/02(4), E-3591/02(5), E-3593/02(6), E-3594/02(7), E-3599/02(11), E-3602/02, E-3603/02 og E-3604/02(8), E-3655/02 og E-3656/02(9) og P-0001/03(10), som vedrører alle aspekter af Prestige-katastrofen og specielt spørgsmålet om erstatning og omkostninger.

(1) Skriftligt svar afgivet 14.1.2003.

(2) EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 85.

(3) EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 90.

(4) EFT C 222 E af 18.9.2003, s. 91.

(5) EFT C 222 E af 18.9.2003, s. 92.

(6) EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 110.

(7) EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 111.

(8) EFT C 192 E af 14.8.2003, s. 124.

(9) EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 123.

(10) EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 166.

(11) EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 111.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3927/02

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(15. januar 2003)

Om: Patentering af software

Hvad kan Kommissionen gøre for at sikre, at dens forslag om patentering af software ikke indebærer, at internet-brugere berøves fordelen ved at få udviklet ekstra gode applikationer og operativsystemer efter free software og open source software modellen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(11. februar 2003)

I henhold til Den Europæiske Patentkonvention og medlemsstaternes patentlove er edb-programmel som sådan ikke patenterbart, og Kommissionen har ingen planer om at ændre på dette.

Kommissionens forslag til et direktiv om computer-implementerede opfindelsers patenterbarhed(1), der blev fremsat i februar 2002, har således ikke til formål at udvide patenterbarheden. Formålet er snarere at fastsætte ensartede regler, som de nationale patentmyndigheder og domstole kan følge, når de skal vurdere patenterbarheden af opfindelser, der omfatter udstyr eller metoder, hvis implementering indebærer anvendelsen af edb-programmel. Selv om medlemsstaterne er underlagt Den Europæiske Patentkonvention, er dette på nuværende tidspunkt nødvendigt, fordi reglerne ikke er en del af fællesskabsretten, hvorfor de forskellige nationale love i praksis ikke altid fortolkes på samme måde, især hvad angår specifikke detaljer.

Et direktiv, der ikke ændrer den overordnede balance mellem det, som er patenterbart, og det, som ikke er, berøver ikke internet-brugerne for noget, som de ellers ville have haft gavn af. Både brugere og udviklere af edb-programmel, uanset om det leveres efter free software, open source software eller en anden model, vil dog kunne konstatere fordelene som følge af den øgede retssikkerhed og ensartede praksis, som direktivet burde medføre.

En række af de ændringsforslag, som er blevet drøftet i forbindelse med udarbejdelsen af forslaget i Rådet, vil medføre en endnu større retssikkerhed ved at der gives en mere præcis definition af det, som ikke er patenterbart, fordi det ikke yder noget teknisk bidrag. Kommissionen har gjort opmærksom på, at den vil tage højde for disse ændringsforslag i forbindelse med de igangværende drøftelser.

Der er desuden en vigtig beskyttelse for udviklere af edb-programmel i forslagets artikel 6, hvorefter udøvelsen af patentrettigheder ikke kan tilsidesætte de undtagelser, der er fastsat i Rådets direktiv 91/250/EØF af 14. maj 1991 om retlig beskyttelse af edb-programmer(2) ved ophavsret med henblik på at opnå interoperabilitet.

Endelig skal Kommissionen i henhold til forslagets artikel 7 og 8 overvåge og aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om computer-implementerede opfindelsers indvirkning på innovation og konkurrence, både i Europa og internationalt. Denne bestemmelse, der er bredere formuleret end til blot at tage højde for konsekvenserne af direktivet, giver en værdifuld mekanisme til at håndtere den fremtidige udvikling på området.

(1) EFT C 151 af 25.6.2002.

(2) EFT L 122 af 17.5.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3371/02

af Marianne Eriksson (GUE/NGL) til Rådet

(27. november 2002)

Om: Kairodokumentet og reproduktiv sundhed

Bush-regeringen har på et forberedende møde op til det næste ESCAP-møde i Bangkok erklæret, at den ikke vil støtte den handlingsplan, som vedtoges i 1994 på FN's internationale konference i Kairo. I handlingsplanen fokuseres blandt andet på kvinders ret til en fungerende reproduktiv sundhed og seksualundervisning i udviklingslandene. USA vil nu argumentere imod denne plan og i stedet opfordre til seksuel afholdenhed og familieplanlægning. Det er et stort tilbageskridt at fratage verdens kvinder deres reproduktive rettigheder, når en kvinde i minuttet dør af følgerne af en abort eller graviditet.

Vil Rådet modsætte sig USA's holdning og fortsat støtte Kairodokumentet på mødet i december?

Svar

(8. maj 2003)

Rådet støtter fortsat den handlingsplan, der blev vedtaget på den internationale FN-konference i Kairo i 1994 om befolkning og udvikling.

Rådet har ikke haft lejlighed til at drøfte spørgsmålet med USA om dette lands holdning til planens gennemførelse.

Rådet vil imidlertid gerne understrege, at det på samlingen i maj 2002 (udviklingssamarbejde) vedtog nogle konklusioner, hvori det i punkt 13 erklærede, at det ud fra ønsket om at øge sundhedsstøtten i udviklingslande og bygge videre på hinandens styrke og relative fortrin med tilfredshed konstaterede, at Kommissionen agter at udbygge samarbejdsordningerne med medlemsstaterne og med de internationale organisationer og offentlige/private organisationer, navnlig UNFPA. Det så desuden gerne, at disse ordninger også kommer regionale og nationale initiativer til gode.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3571/02

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. december 2002)

Om: Forslaget til fortrolighedsparagraf i sjette rammeprogram for forskning

Det gøres i Sverige gældende, at forslaget til en fortrolighedsparagraf i det sjette rammeprogram er uforeneligt med den svenske grundlov. Ifølge bladet Ny Teknik er fortrolighed hovedreglen og åbenhed undtagelsen i kontraktudkastet for det nye rammeprogram.

I henhold til svensk lov skal universiteterne imidlertid sørge for åbenhed, og de har ikke ret til at gøre fælles forskning fortrolig. Det svenske undervisningsministerium skal over for Kommissionen have gjort gældende, at det ønsker samme regler som under det femte og det fjerde rammeprogram.

Agter Kommissionen at tage hensyn til de svenske synspunkter, eller ligger ovennævnte nuværende forslag om fortrolighed fast?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(23. januar 2003)

Den reportage i bladet Ny Teknik, der henvises til, bygger på en tidlig version af udkastet til kontrakt om forskningsprojekter under det sjette rammeprogram. Efter bemærkninger fra den svenske delegation under et møde i den arbejdsgruppe vedrørende kontrakter, som består af repræsentanter for medlemsstater og de associerede stater, har Kommissionen udarbejdet en revideret version af

kontraktudkastet. Fortrolighedsbestemmelsen fastslår nu, at Kommissionen og kontrahenterne påtager sig at beskytte fortroligheden af enhver oplysning, de modtager i forbindelse med gennemførelsen af projektet, og som er klassificeret som fortrolig inden for rammerne af projektets gennemførelse. Dette og andre forhold i forbindelse med fortrolighed er forenelige svensk lov.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3356/02

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(27. november 2002)

Om: Kommissionens grønbog og efterfølgende meddelelse om forbrugerbeskyttelse

Den 7. december 2001 udtalte kommissær Byrne, at grønbogen om forbrugerbeskyttelse er udarbejdet, så den kan indgå i initiativet om forenklet lovgivning, og han lod skinne igennem, at grønbogens succes er en prøvesag for tankerne om ledelse og forenklet lovgivning.

Efterfølgende vedtog Kommissionen den 5. juni 2002 en meddelelse om konsekvensanalyse som en del af Pakken om forenklet lovgivning, som definerede konsekvensanalyse som en integrerende del af udformning af politikforslag og af processen med at gøre beslutningstagerne opmærksomme på mulige virkninger.

Vil Kommissionen, i lyset af kommissær Byrnes udtalelse, være så venlig at bekræfte, at dens holdning til grønbogen og den efterfølgende meddelelse om forbrugerbeskyttelse i EU er i overensstemmelse med de principper, der er udstukket i Kommissionens meddelelse om konsekvensanalyse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(17. december 2002)

Kommissionen kan med glæde bekræfte, at metoden i grønbogen(1) og i den efterfølgende meddelelse(2) er i overensstemmelse med de principper, der er stukket ud i meddelelsen om konsekvensanalyse og i allerhøjeste grad hører til fortroppen af arbejdet med bedre lovgivning. I den

efterfølgende meddelelse forpligtede Kommissionen sig til at udarbejde en konsekvensanalyserapport som supplement til et kommende forslag til et rammedirektiv om rimelig handelspraksis. I Kommissionens arbejdsprogram bekræftes det, at der i andet kvartal af 2003 vil blive en udvidet konsekvensanalyse i forbindelse med et forslag. Kommissæren med ansvar for sundhed og forbrugerbeskyttelse fremlagde endvidere konklusionerne af en række undersøgelser og en rapport om konsekvensanalyse for Rådet (konkurrence) den 14. november 2002. Denne rapport, som skal danne grundlag for den konsekvensanalyse der skal ledsage forslaget, vil blive gjort tilgængelig på webstedet for Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse.

(1) KOM(2001) 531 endelig udg.

(2) KOM(2002) 289 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0245/02

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(6. februar 2002)

Om: Yderligere klarlægning af svaret på de skriftlige forespørgsler om status over indsatsen i Afghanistan i henhold til målene i Rådets fælles holdning af 22. januar 2001

Europa-Kommissionen besluttede at afgive ét enkelt svar på de skriftlige forespørgsler E-3220/01 til E-3252/01(1) om status over indsatsen i Afghanistan i henhold til målene i Rådets fælles holdning af 22. januar 2001. Af dette svar kan det udledes, at bortset fra humanitær bistand og et par erklæringer man har ladet hånt om den indgåede forpligtelse (I henhold til artikel 7 vil Kommissionen koncentrere sin indsats omkring virkeliggørelsen af målene i den fælles holdning).

Derfor rejser det elementære spørgsmål, som var indeholdt i hver enkelt af ovennævnte forespørgsler, sig endnu en gang:

Hvilke konkrete initiativer havde Kommissionen taget før hændelserne den 11. september for at nå målene i Rådets fælles holdning? Kan Kommissionen navnlig oplyse, hvor store beløb (i EUR) der blev udbetalt fra 1. januar til 11. september 2001, hvor mange til indsatsen i Afghanistan og under hvilken titel (budgetpost og projektnavn)? Kan Kommissionen angive, til hvem midlerne er blevet udbetalt, i hvilke tilfælde der er fortaget kontrol og/eller verifikation og i givet fald hvor, og kan den redegøre for resultaterne?

(1) EFT C 160 E af 4.7.2002, s. 76.

Supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. august 2002)

Mellem den 1. januar 2001 og den 11. september 2001 anvendtes kun to budgetinstrumenter til gennemførelse af Fællesskabets aktioner i Afghanistan. Det drejer sig dels om humanitær bistand og dels om bistand til hjemstedsfordrevne befolkningsgrupper. Alle beløb er blevet udbetalt til enten internationale organisationer (såsom FN's Højkommissær for Flygtninge eller Røde Kors) eller til ikke-statslige organisationer.

Resten af de detaljerede oplysninger vedrørende Fællesskabets bistand i denne periode, som det ærede medlem har anmodet om, fremgår af de tabeller, der er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Alle projekter har været genstand for de normale kontrol- og revisionsprocedurer, som er fastsat i kontrakternes standardbetingelser. Disse foranstaltninger blev gennemført enten direkte af Kommissionens tjenestegrene eller af eksterne revisorer. Resultaterne var helt på linje med de mål, som er angivet i artikel 1 i den fælles holdning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3412/02

af Glyn Ford (PSE) til Rådet

(29. november 2002)

Om: Kristne grupper i Pakistan

Har Rådet gjort forestillinger over for Pakistans regering som svar på de vilkår, visse kristne grupper I Pakistan lever under?

I benægtende fald, har det i sinde at gøre det?

Svar

(5. og 6. maj 2003)

1. Rådet har ved gentagne lejligheder understreget, at religionsfrihed er en grundlæggende menneskeret. Menneskerettighederne er et væsentligt aspekt i EU's politiske dialog med alle lande, herunder også med Pakistan.

2. EU er opmærksomt på voldshandlingerne mod kristne og mod institutioner, der tilhører det kristne samfund, i Pakistan. De omfatter angrebene på Murree Christian School og Taxila Christian Hospital i august 2002 og på den kristne velfærdsorganisation i Karachi i september 2002, hvor seks mennesker mistede livet, og senest et angreb på en protestantisk kirke i Daska i nærheden af Lahore den 25. december, som førte til, at fire kvinder mistede livet.

3. EU har ved flere lejligheder gjort Pakistans myndigheder opmærksom på, at det er bekymret over de kristnes forhold i Pakistan. Den 7. august og den 25. september 2002 fremsatte EU erklæringer, hvori det beklager angrebene på kristne institutioner.

4. Rådet minder det ærede parlamentsmedlem om, at EU i erklæringen fra formandskabet på Den Europæiske Unions vegne om valget af en ny premierminister i Pakistan har understreget, at det ser frem til nøje at følge, hvordan magten overføres til en civil administration inden for den tidsramme, der er fastlagt i den pakistanske køreplan for genindførelse af demokratiet, og på ny har understreget håbet om, at alle partier og politiske kræfter vil arbejde sammen om at opnå god regeringsførelse og velfungerende demokratiske institutioner. EU ser endvidere frem til at samarbejde med Pakistans nye regering om alle spørgsmål af fælles interesse, herunder bekæmpelse af terrorisme.

5. I medfør af sine principper på området respekt for de grundlæggende rettigheder, navnlig retten til at tænke frit og til samvittigheds- og religionsfrihed i artikel 10 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, vil EU fortsat følge de kristnes forhold i Pakistan opmærksomt og vil, hvis det bliver nødvendigt, rejse de forskellige problemer over for Pakistans regering.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3914/02

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Rådet

(14. januar 2003)

Om: Europol

På konto B5-822 i EU's 2002-budget er der afsat 5 mio. EUR (p.m.) med henblik på at stille de nødvendige midler til rådighed for Europol til styrkelse og samordning af medlemsstaternes aktioner med henblik på bekæmpelse af terrorisme og finansiering af oprettelse af et krisecenter og etablering af kommunikationssystemer. Denne bevilling er opført i kapitel B0-40 (Formålsbestemte reserver) i forventning om, at der vedtages et retsgrundlag, som vil skabe grundlag for, at Europol-aktiviteter for første gang vil kunne finansieres over EU-budgettet.

På grundlag af budgetmæssige data fra Europol forelagde Kommissionen den 31. juli 2002 et forslag til Rådets afgørelse, som indebar en samlet bevilling på 3 038 600 EUR.

Den 8. oktober 2002, dvs. to måneder senere, vedtog Rådet at høre Europa-Parlamentet. For at Rådet kunne vedtage forslaget inden årets udgang, og det kunne undgås, at beløbet i 2002-budgettet bortfaldt og dermed ikke længere ville kunne fremføres til 2003-budgettet, godkendte Parlamentet med det samme Kommissionens forslag i sin lovgivningsmæssige beslutning af 5. december 2002 og fremsendte denne til Rådet, således at dette kunne vedtage forslaget rettidigt.

Med hvilken begrundelse har Rådet undladt at vedtage Kommissionens forslag til afgørelse?

Mener Rådet, der dermed har forårsaget, at bevillingerne går tabt, at de foreslåede midler i modstrid med Europols overslag er unødvendige?

Har Rådet i forbindelse med sin afgørelse taget hensyn til udtalelserne om dette spørgsmål fra Europol, Kommissionen og især fra Europa-Parlamentet? Hvad mener Rådet om Parlamentets enstemmige holdning om at anvende en del af EU-budgettet til finansiering af visse af Europols aktiviteter?

Svar

(5. og 6. maj 2003)

Rådet gør det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at forslaget om fastsættelse af et retsgrundlag for at muliggøre overførsel af EF-midler til Europol er blevet drøftet i Rådet. Flere delegationer er af den opfattelse, at dette forslag er et forsøg på at fravige princippet i Europol-konventionen om, at Europols budget finansieres af medlemsstaternes bidrag og ikke over De Europæiske Fællesskabers budget.

Enhver ændring af dette princip ville efter deres opfattelse forudsætte en ændring af Europol-konventionens artikel 35.

På denne baggrund har Rådet ikke kunnet give sin tilslutning til Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om finansiering af visse aktiviteter iværksat af Europol i forbindelse med samarbejdet om bekæmpelse af terrorisme.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3788/02

af Bruno Gollnisch (NI) til Rådet

(6. januar 2003)

Om: Mærkning affattet på fransk af levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger i Frankrig

Siden den 4. august 1994 har det i henhold til lov om det franske sprog været obligatorisk at benytte fransk i alle dokumenter, som har til formål at informere brugere og forbrugere, såsom etiketter, prospekter, kataloger, brochurer og andet informationsmateriale mv.

Af et EU-direktiv af 20. marts 2000 med henblik på kodificering af et direktiv af 18. december 1978 fremgår det, at EU-bestemmelserne er til hinder for en national lovgivning, som påbyder anvendelse af et bestemt sprog ved mærkning af levnedsmidler, uden at der samtidig åbnes mulighed for anvendelse af et andet sprog.

I en udtalelse i fortsættelse af Domstolens dom af 12. september 2000 om det præjudicielle spørgsmål forelagt af appeldomstolen i Lyon påpegede Kommissionen, at Frankrig havde to måneder til at gennemføre tilnærmelsen af den pågældende lovgivning.

Derefter ændrede den franske regering med dekret nr. 2002-1025 af 1. august 2002 artikel R.112-8 i Code de la consommation (fødevareloven), hvor kravet om mærkning på fransk bibeholdtes samtidig med, at der i et nyt stykke 2 blev åbnet mulighed for at angive de relevante oplysninger på et eller flere andre sprog.

Mener Rådet, at denne lovændring er tilstrækkelig set i relation til ovennævnte EU-bestemmelser?

Bevarer en medlemsstat med andre ord ret til at kræve, at mærkning af levnedsmidler, der udbydes til salg på den pågældende medlemsstats område, som minimum skal være affattet på denne stats officielle sprog?

Svar

(5. og 6. maj 2003)

Det ærede parlamentsmedlems forespørgsel henhører under Europa-Kommissionens kompetence, idet Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 211 drager omsorg for gennemførelsen af Fællesskabets direktiver og dermed også det i forespørgslen omhandlede direktiv 2000/13/EF.

Rådet foreslår derfor det ærede medlem at rette forespørgslen til Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2848/02

af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Kommissionen

(4. oktober 2002)

Om: Overtrædelsesprocedure 200/4879

Under henvisning til åbningsskrivelsen (jf. EF-traktatens artikel 226) vedrørende dekret 34 1/1999, udstedt af Madrid kommune, og hvormed dennes brandforebyggelsesregulativ godkendes, bedes Kommissionen give følgende oplysninger:

Hvor langt fremme er ovennævnte procedure?

Kan den angive, om den har modtaget noget svar fra Madrid kommune i forbindelse med det pågældende forlangende?

Hvilke konkrete foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at iværksætte med henblik på at løse den pågældende sag og for at sikre, at Fællesskabets retsakter bliver overholdt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(23. oktober 2002)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at de spanske myndigheder som svar på den åbningsskrivelse, der blev tilsendt dem i medfør af EF-traktatens artikel 226, den 26. juli 2002 i henhold til informationsproceduren fastlagt i direktiv 98/34/EF(1) har fremsat meddelelse om et nyt udkast til forskrifter, der især omhandler ophævelsen af dekret 341/1999 vedrørende godkendelsen af Madrid kommunes brandsikringsreglement.

Den i direktiv 98/34/EF fastsatte frist for status quo-perioden på tre måneder udløber den 28. oktober 2002. Formålet med denne frist er at gøre det muligt for Kommissionen og medlemsstaterne at undersøge det pågældende udkasts forenelighed med fællesskabsretten, og de berørte parter kan inden for perioden give deres mening om udkastet til kende. Hvis Kommissionen eller nogle af medlemsstaterne vurderer, at teksten indeholder elementer, der muligvis vil kunne skabe forhindringer for varers frie bevægelighed og dermed stride mod EF-traktatens regler eller mod direktiv 89/106/EØF(2), kan de i en udførlig udtalelse anmode Spanien om at tilpasse de pågældende bestemmelser til fællesskabsretten. Spanien har pligt til at svare på den udførlige udtalelse.

Kommissionen vil holde øje med, at informationsproceduren følges, og sikre sig, at de spanske myndigheder vedtager lovteksten, om nødvendigt i tilpasset form, for at sikre overholdelse af fællesskabsretten.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter, EFT L 204 af 21.7.1998.

(2) Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer, EFT L 40 af 11.2.1989.