SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1336/02

af Giovanni Pittella (PSE) til Kommissionen

(8. maj 2002)

Om: Skolegang for børn af migrantarbejdstagere

Direktiv 77/486/EØF(1) om skolegang for børn af migrantarbejdstagere er i vidt omfang ikke blevet fulgt i medlemslandene (i Belgien er det aldrig blevet indarbejdet i den nationale lovgivning, hvilket ligeledes gælder for Danmark, Frankrig, Tyskland, Det Forenede Kongerige, Irland og Luxembourg i de andre medlemslande er det i det mindste indarbejdet i den nationale lovgivning, men jeg kender ikke nogen eksempler på, at det er blevet anvendt).

Dette direktiv forpligter medlemsstaterne til samordnet med den normale undervisning at fremme undervisningen i modersmålet og i hjemlandets kultur for familiemedlemmer til arbejdstagere, der kommer fra andre medlemsstater, i samarbejde med oprindelseslandene.

Kommissionen har for nylig forelagt et handlingsprogram med henblik på at fremme arbejdstagernes mobilitet i EU og få etableret egentlige europæiske arbejdsmarkeder, hvilket kaster nyt lys over problemerne i forbindelse med migration mellem medlemsstater.

Betydningen af ekstraundervisning i modersmålet og i hjemlandets kultur for familiemedlemmer til arbejdstagere, der flytter fra en medlemsstat til en anden, blev allerede fremhævet i direktiv 77/486/EØF, og denne undervisning bør med så meget desto større ret styrkes og prioriteres i den nuværende situation.

Vil Kommissionen på baggrund af ovenstående tage hensyn til problemerne i forbindelse med undervisning af børn af arbejdstagere, der flytter fra en medlemsstat til en anden, og rette særlig opmærksomhed mod denne befolkningsgruppe i sine programmer vedrørende uddannelse og erhvervsuddannelse?

Vil Kommissionen genlancere indholdet af direktiv 77/486/EØF på baggrund af de nye politikker til nedbrydelse af hindringerne for arbejdstagernes mobilitet i EU?

(1) EFT L 199 af 6.8.1977, s. 32.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(27. juni 2002)

Kommissionen forstår den bekymring, som det ærede medlem udtrykker med hensyn til undervisning i modersmål i de værtslande, hvor der lever børn af vandrende arbejdstagere, særlig i en tid, hvor beskæftigelsesmæssig og geografisk mobilitet er væsentlige elementer i de europæiske politikområder.

Direktiv 77/486, som det ærede medlem henviser til, fastslår i artikel 3, at medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med deres nationale forhold og deres retssystemer og i samarbejde med hjemlandene egnede foranstaltninger med henblik på, samordnet med den normale undervisning, at fremme undervisningen i modersmålet og i hjemlandets kultur. Manglen på en specifik bindende kraft, hvad angår denne artikel, er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 149, der fastslår, at Fællesskabet bidrager til udviklingen af et højt uddannelsesniveau ved at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne () med fuld respekt for medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne.

Kommissionens strategi i forbindelse med gennemførelsen af artikel 3 bygger på samarbejde ud fra en erkendelse af mangler og en tilskyndelse til at opnå fremskridt gennem en fastlæggelse af prioriteter inden for Socrates-programmet, og bekræfter dermed Kommissionens langvarige engagement med hensyn til støtte til initiativer, der skal forbedre uddannelsen af børn af vandrende arbejdstagere. I den nuværende fase af Socrates (2000-2006), styrkes dette engagement faktisk, idet denne målgruppe hører til en af hovedprioriteterne, for så vidt angår alle aktioner.

Dertil kommer, at Kommissionens rapport(1), der udkom for nylig, om Uddannelsessystemernes konkrete fremtidige mål udtrykkeligt omtaler samfundets udvikling, især ved at fremme demokratiet og nedbringe forskelle og uligheder mellem individer og grupper og ved at fremme den kulturelle mangfoldighed. Rapporten slår også fast, at læring af fremmedsprog som en del af uddannelse og erhvervsuddannelse er væsentlig ikke kun med henblik på den den enkeltes kulturelle berigelse, men også som et bidrag til mobilitet og europæisk konkurrencedygtighed.

Kommissionen anerkender derfor fuldt ud problemerne med at undervise børn af vandrende arbejdstagere og bestræber sig aktivt på at samarbejde med medlemsstaterne for at løse disse, men den har ingen planer om at foreslå en revision af det pågældende direktiv.

(1) Bilag til Rådets konklusioner af 12. februar 2002, EFT C 58 af 5.3.2002.