SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3977/98

af W.G. van Velzen (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Telekommunikation og nationale myndighedsorganers politiske uafhaengighed

For nylig har den tyske oekonomiminister, Mueller, "henstillet" til Deutsche Telekom A.G., at virksomheden traekker sit forslag til takster for tredjemands adgang til den saakaldte "sidste mil" tilbage (se bl.a. Financial Times den 28.-29. november 1998), hvilket Deutsche Telekom derefter ogsaa har gjort. Derfor var det tyske myndighedsorgan ikke, som planlagt, i stand til mandag den 30. november at traeffe afgoerelse om de takster, Deutsche Telekom maa beregne af konkurrenterne for adgang til Telekom-abonnenternes tilslutninger.

1. Er den tyske ministers indgriben efter Kommissionens mening i strid med det princip om nationale myndighedsorganers politiske uafhaengighed, der er fastlagt i faellesskabsretten (se direktiv 97/51/EF(1) af 6. oktober 1997, som er et supplement til direktiv 90/387/EF(2))?

2. Hvor ligger i benaegtende fald efter Kommissionens mening graensen mellem de nationale myndighedsorganers politiske uafhaengighed, som fastsat i ovennaevnte direktiv, og nationale myndigheders kompetence?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(24. februar 1999)

1. Faellesskabets direktiver om teletjenester fastlaegger de nationale myndighedsorganers uafhaengighed for saa vidt angaar behovet for at adskille den regulerende funktion fra operatoerernes aktiviteter. De vigtigste krav er indeholdt i ONP-direktivet og rammedirektivet(3). Det vigtigste krav er, at de nationale myndighedsorganerskal vaere juridisk adskilt fra og funktionelt uafhaengige af alle organisationer, der stiller telenet, -udstyr eller -tjenester til raadighed. Direktiverne bestemmer ogsaa, at medlemsstater, som bevarer ejerskab af eller en vaesentlig grad af kontrol over organisationer, skal sikre, at der er en effektiv strukturel adskillelse mellem myndighedsopgaverne og de aktiviteter, der er knyttet til ejerskabet eller kontrollen.

I Tyskland henhoerer de regulerende foranstaltninger under "Regulierungsbehoerde fuer Post und Telekommunikation", medens det er det tyske oekonomiministerium, der har ansvaret for telepolitikken. Adskillelse af den regulerende funktion fra operatoerens aktiviteter er sikret ved, at ansvaret for statens andel i Deutsch Telekom ligger hos det tyske finansministerium.

I den foreliggende sag og ud fra ovenstaaende bemaerkninger er det op til de tyske myndigheder at afgoere, hvordan en minister udoever sine politiske befoejelser, forudsat at der ikke gives mulighed for, at finansministeren oever indflydelse paa de nationale myndighedsorganers beslutninger.

2. Set i lyset af ovenstaaende forklaring om direktivbestemmelserne vedroerende nationale myndighedsorganers uafhaengighed vil Kommissionen ikke soege at begraense retten til at foere telepolitik. I det tyske tilfaelde vil Kommissionen dog paapege, at "Regulierungsbehoerde fuer Post und Telekommunikation" allerede har vedtaget en raekke afgoerelser vedroerende sammenkobling, forvalg, nummerportabilitet og abonnentkredsloebtakster, som fuldt ud demonstrerer dette organs uafhaengighed i overensstemmelse med direktivernes bestemmelser.

(1) EFT L 295 af 29.10.1997, s. 23.

(2) EFT L 192 af 24.7.1990, s. 1.

(3) Saerlig i artikel 5a Raadets direktiv 90/387/EOEF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemfoerelse af tilraadighedsstillelse af aabne net ONP (Open Network Provision - tilraadighedsstillelse af aabne net) (EFT L 192 af 24.7.1990), som indsat ved Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 97/51/EF af 6. oktober 1997 om aendring af Raadets direktiv 90/387/EOEF og 92/44/EOEF med henblik paa tilpasning til konkurrenceforhold paa telekommunikationsomraadet(EFT L 117 af 7.5.1997).