ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0749/98

af Allan Macartney (ARE) til Kommissionen

(18. marts 1998)

Om: Offentlige investeringsprogrammer

Hvilke offentlige investeringsprogrammer i medlemsstaterne medregnes ikke til den offentlige sektors lånebehov?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(12. maj 1998)

Begrebet den offentlige sektors lånebehov benyttes hverken i det europæiske nationalregnskabssystem (ENS) eller som et kriterium i EF-traktaten. Begrebet er heller ikke harmoniseret på EF-plan på grund af vanskelighederne ved at fastsætte en grænse for, hvornår offentlige virksomheder skal indgå i den offentlige sektor.

Hvis der derimod med spørgsmålet menes statens nettofinansieringsbehov, er der tale om et veldefineret ENS-begreb, som benyttes som kriterium for offentligt underskud i EF-traktaten. Dette sidstnævnte begreb omfatter kun institutionelle enheder, der leverer ikke-markedsmæssige tjenester, og omfatter således ikke offentlige virksomheder.

Investeringsprogrammer (dvs. statens faste bruttoinvesteringer) er generelt af ikke-finansiel karakter og medregnes derfor ikke til statens nettofinansieringsbehov. I tilfælde hvor store offentlige infrastrukturprogrammer udarbejdes med hjælp fra den private sektor, er retningslinjerne for regnskabsføring af sådanne transaktioner dog mere komplekse, og der skal tages behørigt hensyn til de specifikke vilkår, hvorunder investeringen finder sted. Dette gælder primært for finansieringsplanen, koncessionsrettigheder til virksomheden og tidsplanen for transaktionerne. Hvis f.eks. staten i stedet for at købe et aktiv og tage det i brug køber tjenesteydelser fra en privat virksomhed, som har opbygget og forfinansieret investeringen, er det kun statens årlige betalinger til virksomheden, der influerer på statens underskud.

I den forbindelse skal det nævnes, at Eurostat og Fællesskabets Statistiske Kontor for nylig skulle vedtage specifikke regnskabsbeslutninger vedrørende en række investeringsprogrammer i forskellige medlemsstater, såsom bygningen af en bro mellem Sverige og Danmark, en bro bygget over Tagus-floden i Portugal, private finansieringsinitiativer i Det Forenede Kongerige og forfinansiering af veje i Tyskland og Spanien.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1359/98

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. april 1998)

Om: Sanering af den offentlige transport i byområder

Eftersom den græske regering har forelagt et program for omlægning og sanering af den offentlige transport i Athen, bedes Kommissionen besvare følgende: Er den offentlige transport omfattet af finansieringerne under fællesskabsstøtterammen? Under hvilke forudsætninger kan der ydes støtte til denne omlægning og de investeringer, der er nødvendige hertil?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(26. maj 1998)

Overvågningsudvalget for EF-støtterammen for Grækenland godkendte på sit seneste møde den 31. oktober 1997 anvendelsen af 34 mio. ECU til gennemførelse af et pilotprojekt, der omfatter køb af 120 naturgasdrevne bybusser og opførelsen af en forsyningsstation.

Kommissionen har endnu ikke truffet en beslutning i så henseende. Det vil ske efter evalueringen af de projektvurderinger, som de græske myndigheder for nylig har fremlagt, og så snart Kommissionen har godkendt den ændring af EF-støtterammen, hvori overvågningsudvalgets beslutninger fra den 31. oktober 1997 indgår.

Kommissionen vil sørge for, at den eventuelle finansiering af denne foranstaltning foregår sammen med alle de øvrige foranstaltninger, der er nødvendige, for at transportnettet i Athen kan omlægges. En sådan omlægning er en betingelse for, at den investering, Kommissionen skal finansiere, reelt kan blive til gavn.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0803/98

af Florus Wijsenbeek (ELDR) til Kommissionen

(26. marts 1998)

Om: Færdselssikkerhed og bilisters brug af mobiltelefon

Har Kommissionen kendskab til den undersøgelse, den tyske organisation "Bundesanstalt für Strassenwesen" gennemførte i juli 1995, og som viste, at en bilists opmærksomhed og koordinationsevne aftager, hvis han eller hun holder en telefon i hånden?

Agter Kommissionen at tage initiativer for at forbedre færdselssikkerheden på baggrund af, at bilisterne i stadig højere grad har for vane at tale i mobiltelefon, når de sidder bag rattet?

I benægtende fald, hvorfor ikke?

I bekræftende fald, hvordan?

Er Kommissionen ikke af den opfattelse - da der navnlig er fare for færdselssikkerheden, når der er tale om telefoner, der ikke er fastgjorte i bilen, og føreren således må bruge en hånd for at betjene telefonen - at det forbud, der er gældende i Italien, hvor der gøres en undtagelse for "håndfrie" telefoner, er at foretrække frem for en fuldstændigt forbud mod brugen af en telefon, når man kører bil (som i Portugal og Danmark)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(28. maj 1998)

Kommissionen er bekendt med den rapport, det ærede medlem omtaler, og som bl.a. konkluderer, at brugen af en telefon under bilkørsel kan være distraherende og i givet fald farligt for færdselssikkerheden.

Kommissionen deler den udbredte bekymring med hensyn til brugen af mobiltelefoner under kørslen. Spørgsmålet er delvis taget op i Kommissionens meddelelse om udbygning af vejtelematik(1), hvori der tages stilling til udformning og installering af "human machine interfaces" (HMI) til brug som informations- og kommunikationssystemer i køretøjet. Arbejdet fortsætter vedrørende talebaserede kommunikationssystemer, som kan blive relevante for mobiltelefoner.

Spørgsmålet om mobiltelefoner og bilkørsel er blevet drøftet på et møde i gruppen på højt niveau bestående af færdselssikkerhedseksperter i november 1997, hvor Kommissionen anmodede om at blive holdt underrettet om hver enkelt medlemsstats indstilling til denne sag.

Når Kommissionen har modtaget svar fra samtlige medlemsstater, vil den træffe afgørelse om, hvilken foranstaltning den i givet fald vil anse for at være fyldestgørende på fællesskabsplan.

(1) KOM(97) 223 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1081/98

af Jean-Antoine Giansily (UPE) til Kommissionen

(7. april 1998)

Om: Grønbogen om vertikale begrænsninger i EU's konkurrencepolitik og indskrænkninger eller ophævelser af undtagelser for visse kategorier

Agter Kommissionen at offentliggøre en hvidbog for at orientere om de retningslinjer, der blev fastlagt efter konferencen om høring af de sektorer, der er berørt af grønbogen om vertikale begrænsninger i EU's konkurrencepolitik, som blev afholdt den 6. og 7. oktober 1997 af GD IV?

Hvilken tidsplan er der fastsat?

Hvorledes agter den især at reagere på de næsten enstemmige indvendinger mod dens forslag om at ophæve eller indskrænke undtagelser for visse kategorier ifølge visse vertikale aftaler i forhold til de pågældende virksomheders markedsandele?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Karel Van Miert på skriftlige forespørgslerE-1079/98, E-1080/98 og E-1081/98

(8. maj 1998)

Den omfattende høring vedrørende grønbogen om vertikale begrænsninger i Fællesskabets konkurrencepolitik(1) mundede ud i en offentlig høring den 6. og 7. oktober 1997. Under høringen modtog Kommissionen 227 skrivelser. Kommissionen har analyseret den store mængde oplysninger, som den kom i besiddelse af under høringen. Mine tjenestegrene vil forelægge Kommissionen et dokument, der skal vedtages i løbet af indeværende år, og som vil indeholde Kommissionens forslag til en ny politik vedrørende vertikale begrænsninger.

Det er endnu for tidligt at kommentere det mulige indhold af dette dokument, og Kommissionen kan ikke på nuværende stadium informere det ærede medlem om, hvorvidt det er hensigten at udvide de eksisterende gruppefritagelsesforordninger, eller hvorvidt en ny politik vil lægge mere vægt på markedsandele.

Efter vedtagelsen af ovennævnte dokument vil man gå i gang med at foretage de nødvendige lovgivningsmæssige ændringer. Vedtagelsen af en ny lovgivning vedrørende vertikale begrænsninger vil ske efter den normale lovgivningsprocedure, hvilket indbefatter en række høringer både af institutionerne, medlemsstaterne og interesserede parter. Denne lovgivningsprocedure vil vare indtil udgangen af 1999.

(1) KOM(96) 721 endelig. udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1389/98

af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen

(7. maj 1998)

Om: Evaluering af Helios II: Udarbejdelse af nye programmer til fordel for handicappede

Hvornår har Kommissionen til hensigt at høre Europa-Parlamentet om evalueringen af Helios II-programmet til fordel for handicappede?

I betragtning af, at Kommissionen i 1997 udtalte, at den ville udskyde fremsættelsen af et nyt forslag til program til fordel for handicappede i afventning af denne evaluerings fuldførelse, bedes Kommissionen oplyse, hvornår den nu agter at fremsætte et sådant forslag?

Kan Kommissionen i lyset af Europa-Parlamentets støtte til et sådant program, Den Europæiske Socialfonds begrænsninger og fællesskabsinitiativet til fordel for beskæftigelsesfremmende foranstaltninger bekræfte sin støtte til et nyt program, som fremmer lige muligheder for handicappede og bekæmper enhver form for forskelsbehandling?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Pádraig Flynn på skriftlige forespørgsler E-1388/98 og E-1389/98

(22. juni 1998)

Kommissionen undersøger fortsat mulighederne for den fremtidige strategi på handicapområdet. Denne undersøgelse falder sammen med fremsættelsen af de nye forslag til strukturfondene(1), planerne for et nyt fællesskabsinitiativ og gennemførelsen af Agenda 2000(2).

Kommissionen har for nylig udsendt en beretning om evalueringen af Fællesskabets tredje handlingsprogram til fordel for handicappede(3).

Kommissionen ser nærmere på de muligheder, der har åbnet sig med Amsterdamtraktatens artikel 13, som omhandler bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering, idet Kommissionen tager højde for alle grupper af mennesker, der konfronteres med forskelsbehandling.

Fremme lige muligheder for handicappede er fortsat et af Kommissionens prioriterede områder.

(1) KOM(98) 131 endelig udgave.

(2) KOM(97) 2000 endelig udgave.

(3) KOM(98) 15 endelig udgave.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0827/98

af Ursula Schleicher (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1998)

Om: Den "særlige kurafgift" i Badgastein og dens forenelighed med EU-retten

Er den "særlige kurafgift" i Badgastein kommune og de tilgrundliggende bestemmelser i kurafgiftsloven fra 1993, Lovtidende for delstaten Salzburg 1993, s. 79 ff. og Kurkommissionens gennemførelsesforordning hertil (§ 18 i Salzburg-loven om kursteder) i overensstemmelse med EU-retten? Navnlig findes det betænkeligt, at der ikke er særlige bestemmelser, der gælder for alvorligt handicappede og for størrelsen af de beløb, der skal betales.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(2. juni 1998)

Det ærede medlem spørger, om afgiften i Badgastein kommune i Østrig er forenelig med fællesskabsretten. Delstaten Salzburg har formentlig indført afgiften ("Kurtaxe") på overnatninger i lejligheder og campingvogne i Badgastein-området med henblik på administration af kurstedet ("Kurbezirk"). Indtægterne fra afgiften indbetales til en fond ("Kurfonds") og anvendes derefter til at fremme den lokale befolknings interesse for kuraktiviteter.

Eftersom den afgift, det ærede medlem har nævnt, ikke er harmoniseret på fællesskabsniveau, har medlemsstaterne i princippet frihed til at anvende deres lovgivningsbeføjelser på dette beskatningsområde. Denne selvbestemmelse indebærer frihed til at lovgive om fritagelser for afgiften. De relevante bestemmelser i EF-traktaten og i den afledte fællesskabsret skal imidlertid overholdes.

På basis af de oplysninger, Kommissionen har fået, er den af det ærede medlem nævnte afgift ikke i strid med EF-traktatens artikel 95, som omhandler afgifter på varer.

Hvad angår den afledte fællesskabsret ser det endvidere ud til, at afgiften er forenelig med fællesskabsretten om forbrugsafgifter. Hvad det fælles merværdiafgiftssystem angår, er konklusionen, at artikel 33 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(1) - ikke udelukker, at der opkræves en afgift som den, det ærede medlem har nævnt.

Afgiften er derfor, på basis af de oplysninger, Kommissionen har, forenelig med Fællesskabets skattelovgivning.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1308/98

af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen

(24. april 1998)

Om: Krav om make-up for kvindelige ansatte

Maresk Air, som er et dansk ejet luftfartsselskab, har udstedt et uniformsreglement, hvoraf det fremgår, at de kvindelige ansatte altid skal bære make-up.

I uniformsreglementet er særlig nævnt læbestift, mascara og øjenskygge. Men det fremgår af en advarsel fra arbejdsgiveren, at manglende brug af foundation, pudder og rouge også påtales. De kvindelige ansatte påføres således både udgifter til make-up og en ikke uvæsentlig risiko for at pådrage sig allergi samt daglige gener, bl.a. fordi luften i en flycabine er meget tør.

FTF (Funktionærernes og Tjenestemændenes Fællesråd), der organiserer mænd og kvinder ansat som Cabin Attendants hos Maersk Air, har indbragt sagen for domstolen i Danmark. Der forventes en domsforhandling den 12. juni 1998.

1. Hvad er Kommissionens holdning til et make-up krav som del af arbejdsvilkårene for kvinder?

2. Mener Kommissionen ikke, at det er i strid med EU's direktiv om ligebehandling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(11. juni 1998)

Kommissionen har først og fremmest noteret sig, at FTF, der organiserer Mærsks kabinepersonale, har indbragt sagen vedrørende luftfartsselskabets makeup-krav til de kvindelige ansatte for domstolen i Danmark.

Kommissionen kommenterer ikke sager, som verserer i de nationale domstole, og kan derfor ikke besvare det første af det ærede parlamentsmedlems spørgsmål. I øvrigt er Kommissionen af den opfattelse, at det er den danske domstols opgave at fastslå, i hvilket omfang kravet om makeup falder ind under anvendelsesområdet for Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår(1). Hvis domstolen finder at dette er tilfældet, skal den tage stilling til, om kravet udgør direkte eller indirekte diskrimination over for de kvindelige ansatte. I tvivlstilfælde kan den pågældende retsinstans udsætte sin beslutning og forelægge et præjudicielt spørgsmål for De Europæiske Fællesskabers Domstol.

(1) EFT L 39 af 14.2.1976.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1771/98

af Roger Barton (PSE) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: Belgiens forbud mod trehjulede åbne motorkøretøjer på motorveje og hovedveje

De belgiske myndigheder har forbudt trehjulede, åbne motorkøretøjer på motorveje og hovedveje på trods af, at sådanne køretøjer omfattet af det fælles markeds specifikationer og aftaler.

Navnlig i betragtning af, at trehjulede køretøjer ofte benyttes af bilister med handicap og under henvisning til princippet om fri bevægelighed spørges Kommissionen, om de belgiske myndigheder har meddelt Kommissionen de rationelle og begrundede årsager for indførelsen af et sådant forbud?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(10. juli 1998)

Kommissionen er i færd med at undersøge de nævnte forhold i den pågældende medlemsstat og skal holde det ærede medlem underrettet om udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1414/98

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(11. maj 1998)

Om: Oplysninger om euroen på Internettet

Hvis man går ind i den spanske version af Kommissionens Web site om euroen og går ind under rubrikkerne "Ciudadanos y consumidores" (borgere og forbrugere) samt "Empresas y finanzas" (virksomheder og finansvæsen) foreligger stort set alle oplysninger - bortset fra selve beskrivelsen af oplysningskampagnen, dens mål og interne struktur - kun på engelsk, fransk eller tysk og i et enkelt tilfælde på nederlandsk.

Mener Kommissionen ikke, at det er bydende nødvendigt, at oplysningerne om euroen og ganske særlig oplysningerne under de nævnte rubrikker er tilgængelige i det mindste på EU-sprogene? Vil Kommissionen i bekræftende fald orientere om tidsplanen herfor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(15. juli 1998)

Alle tekster, der står opført som reference, er tilgængelige på de 11 sprog.

De tekster, som er af mere teknisk eller specifik karakter, foreligger i alle tilfælde på engelsk og meget ofte på fransk og tysk og, for så vidt der er mulighed for eller ressourcer til det, på andre sprog. Det gælder særlig for "Euro-Papers". Listen over, hvilke euro-papers som er til rådighed og på hvilke sprog, sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

Naturligvis har man den bedste mulighed for at nå den brede offentlighed ved for det første at henvende sig til den på dens eget sprog og for det andet at anvende en tone og et ordforråd, som flest muligt forstår. Kommissionen er sig denne målsætning bevidst, men i betragtning af de menneskelige og økonomiske krav, som teksternes kompleksitet og mængden af dem stiller, er det svært at leve 100 % op til denne berettigede forventning.

Kommissionen vil forsøge at forbedre udvælgelsen af de dokumenter, der skal oversættes til alle sprog, og særlig dem, som det ærede medlem henviser til.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1496/98 af Richard CORBETT til Kommissionen. Diskrimination på grundlag af seksuel orientering



EF-Tidende nr. C 386 af 11/12/1998 s. 0137



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1496/98 af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen (13. maj 1998) Om: Diskrimination på grundlag af seksuel orientering Agter Kommissionen efter EF-Domstolens dom i sag C-249/96 (Grant mod South-West Trains) at indføre bestemmelser, som forbyder diskrimination på grundlag af seksuel orientering, så snart Amsterdam-traktaten træder i kraft? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (12. juni 1998) Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-756/98 fra Outi Ojala(1). (1) Se side 40.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1328/98

af Graham Mather (PPE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Obligatorisk udbud - sagen fra Oldham Metropolitan District Council (Det Forenede Kongerige)

Har Kommissionen kendskab til den seneste sag fra Det Forenede Kongerige vedrørende en kontrakt om bygningsvedligeholdelse, som Oldham Metropolitan District Council gav til sin egen serviceenhed (Direct Services Organisation), uden at der blev gennemført en behørig udbudsprocedure? Sagen var i august 1995 genstand for advarsel i henhold til paragraf 14 i den lokale forvaltningslov om obligatorisk udbud (Local Government Act on Compulsory Competitive Tendering) fra 1988, som efterfølgende (i begyndelsen af 1998) blev annulleret af den nyligt tiltrådte britiske regering.

Den britiske Public Contractors Association har hævdet, at der i dette tilfælde har fundet en overtrædelse sted af direktivet om tjenesteydelser og offentlige arbejder. Har Kommissionen nogle bemærkninger til denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(2. juni 1998)

Kommissionen er ikke opmærksom på den seneste sag i Det Forenede Kongerige vedrørende en bygningsvedligeholdelseskontrakt i Oldham, som det ærede medlem henviser til. Det ærede medlem bedes derfor venligst sende de konkrete oplysninger, som han måtte være i besiddelse af om sagen, således at Kommissionen kan træffe passende foranstaltninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 718/98 af Amedeo AMADEO , Salvatore TATARELLA til Kommissionen. Momsudvalget



EF-Tidende nr. C 386 af 11/12/1998 s. 0037



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0718/98 af Amedeo Amadeo (NI) og Salvatore Tatarella (NI) til Kommissionen (18. marts 1998) Om: Momsudvalget Kommissionen har forelagt et forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF om det fælles merværdiafgiftssystem (Momsudvalget) (KOM(97) 0325-97/0186(CNS))(1). Vil Kommissionen i denne forbindelse sørge for, at dens forslag bliver offentliggjort, inden de forelægges for Momsudvalget? I øjeblikket kan der kun foretages ændringer af den fælles momslovgivning gennem et direktiv eller en forordning, og offentliggørelsen af forslag hertil giver alle interesserede parter mulighed for at fremsætte kommentarer. Dette hensyn til offentligheden burde også udvises i forbindelse med de forslag, der skal forelægges Momsudvalget. (1) EFT C 278 af 13.9.1997, s. 6.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0709/98

af Amedeo Amadeo (NI) og Salvatore Tatarella (NI) til Kommissionen

(18. marts 1998)

Om: Levnedsmiddellovgivning - forbrugersundhed

Kommissionen har forelagt en grønbog med titlen "De generelle principper for Den Europæiske Unions levnedsmiddellovgivning" (KOM(97) 0176) og en meddelelse med titlen "Forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed" (KOM(97) 0183).

Vil Kommissionen undersøge muligheden af ikke-obligatoriske redskaber, inden der gribes til indførelse af lovbestemmelser, og overveje princippet om gensidig anerkendelse også i forbindelse med fakultative redskaber?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1517/98

af Claudia Roth (V) til Kommissionen

(13. maj 1998)

Om: Midler fra Kommissionen til det tyske forbundskontor for anerkendelse af udenlandske flygtninge

I de "EU-Nachrichten", som den tyske repræsentation ved Kommissionen udgiver, oplyses i udgaven af 28.1.1998, at det tyske forbundskontor for anerkendelse af udenlandske flygtninge (Bundesamt für die Anerkennung ausländischer Flüchtlinge, BAFI) i Nürnberg af Kommissionen har modtaget midler til uafhængig juridisk rådgivning af asylansøgere i Frankfurt lufthavn.

Er Kommissionen bekendt med, at den tyske forfatningsdomstol (Bundesverfassungsgericht) i en dom fra 1986 har opfordret de statslige instanser til at oprette en uafhængig juridisk rådgivning?

Mener Kommissionen, at de begrænsede midler, der står til rådighed til arbejdet med asylansøgere, bør stilles til disposition for statslige instanser?

Mener Kommissionen, at BAFI kan sikre en uafhængig juridisk rådgivning?

Råder Kommissionen over oplysninger om, hvordan de midler, den har stillet til rådighed er blevet anvendt indtil nu?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anita Gradin

(6. juli 1998)

Det tyske forbundskontor for anerkendelse af udenlandske flygtninge ("BAFI") anførte i sin ansøgning om støtte over budgetkonto B-803 intet om den afgørelse, der var blevet truffet af den tyske forfatningsdomstol, og som det ærede medlem omtaler. Heller ikke Kommissionen havde kendskab til dommen på det pågældende tidspunkt.

Ifølge reglerne for denne budgetpost kan der ydes støtte til offentlige og private organisationer (f.eks. NGO'er), forudsat at projektet ikke afkaster fortjeneste. Hovedkriteriet for, at et projekt kan modtage støtte er dets kvalitet og ikke ansøgerens juridiske status.

BAFI-projektet, som Kommissionen yder tilskud til, tilbyder juridisk rådgivning af advokater. I henhold til tysk lov er advokatvirksomhed et uafhængigt erhverv. Kommissionen mener derfor ikke, at der er fare for, at rådgivningen ikke er uvildig.

I BAFI's interimsrapport af 14. marts 1998 anførtes det, at forhandlingerne var blevet udsat i seks måneder, fordi det var hensigten at forbedre rådgivningstjenesten. Dette betyder, at projektets varighed nu er halveret i forhold til det oprindeligt planlagte.