SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3332/02

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(26. november 2002)

Om: Afghanistan

Vil Kommissionen oplyse, hvorledes Rådets forslag om at hjemsende afghanske flygtninge, der for tiden er bosiddende i EU, vil blive finansieret? Er Kommissionen bekendt med, at forslagets juridiske og humanitære aspekter giver anledning til bekymring?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(21. januar 2003)

Kommissionen er stærkt engageret i genopbygningen og genrejsningen af Afghanistan. Siden september 2001 har den således været en af de største bidragydere til genopbygningen. I 2002 bliver udviklingsbistanden 205 mio. EUR. Desuden vil Kommissionen finansiere humanitær bistand til ca. 73 mio. EUR.

Den massive tilbagevenden af flygtninge betragtes generelt som vidnesbyrd om den afghanske overgangsmyndigheds ledelsesmæssige resultater. Det menes, at indtil 2,5 millioner flygtninge er vendt tilbage til området, herunder internt fordrevne, der nu vender tilbage til deres oprindelsessted. Kommissionen er besluttet på at støtte bæredygtigheden af disse resultater både ved at yde humanitær bistand og via sin udviklingsbistand, der specielt tager sigte på udvikling af landdistrikter, fysisk genopbygning, humanitær og social genrejsning samt god regeringsførelse og sikkerhed.

Ministerrådet vedtog den 28. november 2002 i overensstemmelse med et ønske fremsat af Det europæiske Råd i Sevilla en plan med henblik på at få flygtninge til at vende tilbage til Afghanistan. Herved søges der ydet støtte til personer, der ønsker at vende tilbage. Principperne er de samme som i forbindelse med den gældende trepartsaftale, som forhandledes af FN's Højkommissær for Flygtninge (UNHCR) og som blev indgået mellem de afghanske myndigheder og de berørte værtslande.

Ifølge Rådets plan fortages der en arbejdsdeling mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Alle udgifter forud for afrejsen og transporten skal dækkes af værtslandene, medens Kommissionen skal varetage bestemte koordinationsfunktioner og udrede omkostningerne til reintegrering. Tidligere i 2002 øremærkede Kommissionen 3,6 mio. EUR til støtte for støtteberettigede afghanske statsborgeres tilbagevenden til stillinger i den afghanske administration og private sektor. Desuden har Kommissionen

med hensyn til planen for tilbagevenden meddelt, at den er rede til at afsætte et vejledende beløb på 7 mio. EUR på konto B7-667 i budgettet for at støtte foranstaltninger, der skal lette reintegrationen for tilbagevendende flygtninge fra Europa. Kommissionen vil også afsætte ca. 10 mio. EUR til at sikre, at der bliver tale om en bæredygtig tilbagevenden, uanset om det sker fra nær eller fjern.

Med hensyn til spørgsmålene om ret og beskyttelse fokusere planen for tilbagevenden klart på frivillighed og omfatter bl.a. retlige garantier. Tvungen tilbagevenden kan kun finde sted i fuld overensstemmelse med Genève-konventionen fra 1951 om flygtninges retsstilling, og hvis alle andre retsmuligheder for fortsat ophold i EU er udtømt. Desuden skal tvungen tilbagesendelse kun tages under overvejelse, hvis den pågældende ikke inden for rimelig tid har benyttet sig af et program for frivillig tilbagevenden.

Med planen oprettes der ligeledes en såkaldt koordinationsgruppe for tilbagevenden til Afghanistan. Et af hovedmålene for denne gruppe er at iværksætte den del af planen, hvori det fastsættes, at der ved bestemmelsen af dem, der skal vende tilbage, og ved tempoet herfor, skal tages hensyn til den bedst mulige information om den lokale situation, en afpasning af de tilbagevendende med genopbygningsarbejdet og partnerskabet mellem EU og Afghanistans overgangsregering. Kommissionen skal have formandskabet i denne koordinationsgruppe, som skal tage alle relevante humanitære aspekter i betragtning samt tage hensyn til best-practice i forbindelse med gradvis tilbagevenden, så den tilpasses den lokale situation. På denne baggrund sikres der et tæt samarbejde med andre relevante parter, især UNHCR, med henblik på gennemførelsen af planen for tilbagevenden.