ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3842/02

af Paolo Pastorelli (PPE-DE) til Kommissionen

(9. januar 2003)

Om: Provinsen Novara

Efter at provinsen Verbano Cusio Ossola blev oprettet, er provinsen Novara det eneste område i Piemonte, som ikke hører ind under de områder, der modtager støtte fra Den Europæiske Unions strukturfonde i overensstemmelse med forordning (EØF) nr. 2081/93(1). Denne udelukkelse betyder ikke automatisk, at den nye provins Novara ikke kan komme til at opfylde de betingelser, der er fastlagt især vedrørende mål 2 under ovennævnte fonde, som udgør et privilegeret instrument under den økonomiske og sociale samhørighedspolitik, som gennemfører solidariteten mellem fællesskabslandene.

I betragtning af at den støtte, som Den Europæiske Union udbetaler til mål 2-områderne, netop har til formål at bremse, standse og vende udviklingen med lukning af industrier i områder, hvor der har været en støt udvikling i den sekundære sektor, kan Kommissionen oplyse, om den agter at kontrollere de data og oplysninger, den er i besiddelse af, for at finde ud af, om det eventuelt kunne være muligt at optage provinsen Novara blandt mål 2-områderne?

(1) EFT L 193 af 31.7.1993, s. 5.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(30. januar 2003)

Kommissionen minder det ærede medlem om, at listen over støtteberettigede mål 2-områder fastlægges af Kommissionen på basis af forslag fra de enkelte medlemslande.

Novara-provinsen har ikke været støtteberettiget under mål 2 i den programmeringsperiode, som udløb 31. december 1999. Den figurerer heller ikke på listen over støtteberettigede områder for perioden 2000-2006, som blev fastlagt af Kommissionen for Italien den 27. juli 2000. Som fastsat i artikel 4, stk. 11, i forordning (EF) nr. 1260/1999(1), gælder denne liste indtil 31. december 2006.

Opstår der alvorlig krise i en region, kan Kommissionen dog i løbet af 2003 på forslag af et medlemsland ændre listen, men uden at forhøje den befolkningsandel, der er dækket inden for hver NUTS II-region.

I det foreliggende tilfælde indebærer det, at, hvis områder i Novara-provinsen optages på listen over støtteberettigede områder, må dette udlignes ved, at områder med et tilsvarende befolkningstal i Piemonte udgår af listen.

De nye områder, der foreslås som støtteberettigede under mål 2, skal også opfylde kriterierne i artikel 4, stk. 1-10, i ovennævnte forordning.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3547/02 af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen. Udelukkelse af landsdækkende sammenslutninger fra Eures.



EU-Tidende nr. 155 E af 03/07/2003 s. 0167 - 0167



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3547/02 af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen (11. december 2002) Om: Udelukkelse af landsdækkende sammenslutninger fra Eures I sin meddelelse af 13. februar 2002 til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Kommissionens aktionsplan vedrørende kvalifikationer og mobilitet(1) understreger Kommissionen såvel arbejdsmarkedets europæiske dimension som vigtigheden af erhvervsmæssig mobilitet og fleksibilitet. På den anden side overvejer den angiveligt at udelukke de 40 interregionale fagforeningsråd fra Eures, det europæiske arbejdsmarkedssystem. Er disse forlydender korrekte? (1) KOM(2002) 72 endelig udg. Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou (31. januar 2003) Nej. Efter Kommissionens opfattelse er en aktiv deltagelse af arbejdsmarkedets parter en afgørende forudsætning for, at EURES kan fungere godt. EURES er et netværk bestående af Kommissionen, medlemsstaternes arbejdsformidlinger og evt. yderligere nationale partnere. Ifølge Kommissionens nye EURES-beslutning, som den vedtog i december 2002(1), er arbejdsmarkedets parter repræsenteret i strategigruppen på højt niveau og i arbejdsgruppen. Hovedprincipperne for den fremtidige tilrettelæggelse af EURES-partnerskaber på tværs af grænserne vil blive fastlagt i EURES-chartret. I henhold til Kommissionens forslag skal et partnerskab på tværs af grænserne omfatte de offentlige arbejdsformidlinger samt fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer fra alle involverede regioner. (1) KOM(2002)5236 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2575/02

af Kathleen Van Brempt (PSE) til Kommissionen

(16. september 2002)

Om: Euromønternes bagside

Som bekendt er euromønternes bagside forskellig fra det ene deltagerland til det andet. Det betyder, at der i EU er 96 forskellige euromønter i omløb. Nogle mener, at dette er for meget af det gode. Desuden vil dette antal stige betydeligt i 2004 ved udvidelsen af Det Europæiske Fællesskab. Der tales nu om en fælles bagside for alle lande.

Overvejer Kommissionen at indføre én bagside for alle lande, når det gælder anden generation af euromønterne?

Hvornår vil dette i bekræftende fald ske?

I benægtende fald, hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(16. oktober 2002)

På det uformelle rådsmøde (økonomi- og finansministrene) i Verona i foråret 1996 besluttede regeringerne, at euromønterne skulle have en fælles europæisk side og en national side. Dette kombinerer fordelene ved en fælles fremgangsmåde (fælles møntside, samme tekniske specifikationer etc.) og giver samtidig mulighed for at lade de nationale forskelligheder og traditioner komme til udtryk.

Kommissionen har ikke bemærket, at der er udbredt drøftelse af, hvad der fremover skal ske med euromønternes nationale side. EU-borgerne vænnede sig meget hurtigt til euromønterne, og de forskellige nationale sider på mønterne synes ikke at skabe forvirring, men derimod snarere at vække interesse. Den nye fælles mønt er en stor succes, og på nuværende tidspunkt er der ikke behov for at drøfte eventuelle fremtidige ændringer, da dette kunne være med til at skabe forvirring i befolkningen.

Det er på nuværende tidspunkt svært at forudsige, hvor hurtigt der vil komme nye nationale møntsider til, da dette ikke vil afhænge af selve tiltrædelsesprocessen (2004), men snarere af, hvornår de nye medlemsstater kommer med i euroområdet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2456/02

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(26. august 2002)

Om: Påståede fejl og forsømmelser i forvaltningen af midler betroet De Europæiske Fællesskaber

Marta Andreasen var direktør for budgetafdelingen og regnskabsfører i Kommissionen, en høj stilling. I henhold til den gældende lovgivning havde hun fuldt ansvar for de midler, der er betroet De Europæiske Fællesskaber. En hvilken som helst påstand om fejl og forsømmelser i forvaltningen fremsat af hende bør derfor tages yderst alvorligt.

Hvor mange af de ansatte i Generaldirektoratet for Budget har en egentlig regnskabsuddannelse?

Hvem er den højest placerede regnskabskyndige i Kommissionen og i hvilken stilling?

Hvem er den nuværende regnskabsfører, og hvad er hans kvalifikationer til stillingen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(25. oktober 2002)

Alle medarbejdere i Generaldirektoratet for Budget (GD BUDG), der varetager arbejdsopgaver i direkte tilknytning til regnskabssystem og -procedurer, har relevante faglige kvalifikationer, erhvervserfaring og/eller gennemgået specifik uddannelse inden for Kommissionen. Kontorcheferne i regnskabsafdelingen har alle en baggrund/uddannelse og/eller erfaring inden for bogføring eller økonomi.

GD BUDG har i de seneste år afholdt interne kurser specielt for personale i regnskabssektoren (f.eks. almindelig regnskabsføring, modul I, Kommissionens regnskabsmæssige rammer). Denne form for uddannelse afholdes regelmæssigt flere gange om året, og hele personalet har adgang til at deltage i den.

Hvad angår brugen af det officielle regnskabssystem Sincom2, afholder eksterne konsulenter efter behov særlige kurser for regnskabspersonalet, der arbejder i SAP R/3-modulet.

Den for tiden højst indplacerede tjenstgørende i Kommissionen er Jules Muis (lønklasse A1), som er generaldirektør for den interne revisionstjeneste.

Marc Oostens (lønklasse A2) har siden 1. september 2002 været Kommissionens regnskabsfører. Andre tjenestemænd med høj anciennitet har regnskabsmæssige kvalifikationer, men arbejder ikke som regnskabsførere. Marc Oostens har en universitetsuddannelse som salgsingeniør (fra Solvay-handelsskolen under Université Libre de Bruxelles), som gør ham kvalificeret til regnskabsarbejde. Hele Marc Oostens' karriere både inden for den private sektor og i Kommissionen har været centreret om finansforvaltning, revision og regnskabsføring, og det er grunden til, at han blev valgt til denne stilling.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3214/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(12. november 2002)

Om: De danske myndigheders tilbageholdelse af vicepræsidenten for Tjetjeniens valgte regering, Ahmed Zakajev, på opfordring af Rusland

De danske myndigheder har netop arresteret vicepræsidenten for Tjetjeniens valgte regering, Ahmed Zakajev, som repræsenterede præsident Mashkadov, efter at have forsøgt at hindre afholdelsen af et møde i den tjetjenske verdenskongres i København og således i realiteten på opfordring fra de russiske myndigheder

at tvinge det danske formandskab til at flytte topmødet mellem EU og Rusland fra den danske hovedstad til Bruxelles. Efter den brutale adfærd over for gidslerne i Moskva, hvor over hundrede personer blev dræbt, repræsenterer denne uhørte handling højdepunktet af en fremfærd fra præsident Putins side, som indgår i en tendens, der under dække af kampen mod terrorismen bliver stadig mere udbredt i hele verden, hvor der ikke tages hensyn til menneskeliv, og som i stadig højere grad antager skikkelse af en farlig fascistisk strømning med et militaristisk islæt, der ikke tager hensyn til menneskerettighederne og de demokratiske rettigheder.

Hvilke hæderlige grunde kan der anføres til, at en regering, som beklæder EU-formandskabet, arresterer den tjetjenske vicepræsident, som er demokratisk valgt i et lille land, der kæmper for sin frihed?

Svar

(20. februar 2003)

Dette er en sag for Danmarks retslige myndigheder. Det tilkommer derfor på ingen måde Rådet at kommentere den.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2990/02

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(23. oktober 2002)

Om: Foranstaltninger til begrænsning af ulykker i fiskeriet

Europa-Parlamentet vedtog den 5. april 2001 en beslutning om sikkerhed og ulykkesårsager i forbindelse med fiskeri(1), hvori det i punkt 12 opfordrede Kommissionen til at finansiere et udbud for EU-producenter af sikkerhedsudstyr med henblik på udvikling af forskellige modeller af personligt flydeudstyr til fiskere, der kan anvendes under varierende arbejdsbetingelser om bord på fiskerfartøjer, og med henblik på at fremme brugen heraf.

Har Kommissionen taget noget initiativ i forbindelse hermed?

Mener Kommissionen ikke, at en forbedring af sikkerhedsudstyret og almindelig anvendelse af det mest hensigtsmæssige materiel vil kunne bidrage til at begrænse antallet af ulykker i fiskeriet og det store antal dødsofre, de kræver?

(1) EFT C 21 E af 24.1.2002, s. 359.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. december 2002)

Selvom spørgsmålet om forbedring af sikkerhedsudstyr og almindelig anvendelse af det mest hensigtsmæssige materiel unægtelig er afgørende for at begrænse risikoen for ulykker til havs og disses alvor, er det ikke Kommissionens opgave at finansiere et udbud for producenter af sikkerhedsudstyr med henblik på udvikling af forskellige modeller af personligt flydeudstyr til fiskere.

Kommissionen opfordrede ikke desto mindre i sin indkaldelse af forslag til tværnationale projekter vedrørende nyskabende aktioner i fiskerisektoren for 2002 alle interesserede organer til at forelægge forslag til projekter om efter- og videreuddannelse inden for sikkerhed til havs. Behandlingen af forslagene er i gang.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3318/02

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(22. november 2002)

Om: Basel II og det 6. forskningsrammeprogram

Indførelsen af de nye bestemmelser i den Basel II-aftale, der i øjeblikket er under forhandling, vil få omfattende og delvis uoverskuelige konsekvenser for små og mellemstore virksomheders kreditfinansiering. Virkningerne af de skærpede egenkapitalkrav for kreditinstitutter og hermed samtidig for alle små og mellemstore virksomheder kan som følge af øget forskning dokumenteres med seriøse videnskabelige informationer og afbødes. Der tænkes i den forbindelse især på forskning vedrørende de konkrete virkninger af de nye bestemmelser om egenkapital samt bedre og nye metoder til egenkapitalfinansiering for små og mellemstore virksomheder.

Er det muligt, at Kommissionen i forbindelse med EU's 6. forskningsrammeprogram gennemfører forskning vedrørende den nødvendige forberedelse af det europæiske erhvervsliv (banker og virksomheder, især små og mellemstore virksomheder) for at afbøde virkningerne af Basel II-aftalen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(23. december 2002)

I det sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (RP6) er der ikke på nuværende tidspunkt planlagt indkaldelser af forslag vedrørende konsekvenserne af Basel II for den europæiske økonomi (banker, erhvervslivet og navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV)) hverken under programmets syvende prioritet Borgere og styreformer i et videnbaseret samfund eller under dettes SMV-program.

Det Europæiske Råd i Barcelona (den 15. og 16. marts 2002) bad dog i sine konklusioner Kommissionen om at fremlægge en rapport om de konsekvenser, som drøftelserne i Basel indebærer for alle økonomiske sektorer i EU, navnlig for små og mellemstore virksomheder. Som opfølgning på konklusionerne fra topmødet i Barcelona er Kommissionen i færd med at udvælge en tilbudsgiver med henblik på en sådan undersøgelse. Tilbudsgiveren vil indlede sit arbejde i første halvdel af 2003, og undersøgelsen vil blive anvendt som grundlag for en rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet ved udgangen af 2003. Med denne tidsplan vil Kommissionen og alle andre institutioner have tilstrækkelig tid til at betragte konsekvenserne af Basel II for den europæiske økonomi, inden Kommissionen vedtager sit forslag til kapitalgrundlagsdirektivet(1).

Kommissionen har endvidere udsendt en meddelelse med titlen: Mere forskning i Europa Mod 3 % af BNP(2) den 11. september 2002. Den handlingsplan, som følger meddelelsen, vil behandle emnet forskning og teknologisk udvikling (FTU) under hensyntagen til konsekvenserne af Basel II for den europæiske økonomi.

(1) EFT C 240 af 6.8.1997.

(2) KOM(2002) 499 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2928/02

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(10. oktober 2002)

Om: Midlertidige støtteforanstaltninger til den nederlandske skibsbygningsindustri

Ifølge Dagblad van het Noorden af 5. oktober 2002 vil der i Centraalstaal i Groningen forsvinde mellem 60 og 80 arbejdspladser. Dette viser i fuldt omfang den sørgelige situation inden for den nordlige skibsbygningsindustri. Siden dette års begyndelse er der allerede forsvundet mindst 400 arbejdsplader inden for denne sektor, hvor der er beskæftiget 7 000 mennesker. Den seneste omstrukturering er ved at blive gennemført i Centraalstaal, som fremstiller præfabrikeret stål og aluminiumsplader til skibe.

Den nederlandske økonomiminister, Heinsbroek, har indtil videre nægtet at træffe midlertidige støtteforanstaltninger, selv om den pågældende industri er alvorlig ramt og har stærkt brug for europæisk og national beskyttelse. Vil Kommissionen hurtigst muligt henlede ministerens opmærksomhed på, at det tidligere i år blev vedtaget af EU med Europa-Parlamentets fulde støtte at medlemsstaterne kan træffe midlertidige støtteforanstaltninger for at imødegå illoyal konkurrence fra bl.a. Korea?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(15. november 2002)

Rådets forordning (EF) nr. 1177/2002 af 27. juni 2002 om en midlertidig defensiv ordning for skibsbygningsindustrien(1) er en del af Kommissionens dobbeltsidede strategi over for Koreas unfair handelspraksis på skibsbygningsområdet.

I henhold til artikel 2 i ovennævnte ordning kan der først godkendes støtte til endelige kontrakter, der er undertegnet, når Kommissionen i De Europæiske Fællesskabers Tidende har meddelt, at der er indledt en tvistbilæggelsesprocedure mod Korea.

Meddelelsen om, at Kommissionen har indledt WTO-proceduren mod Korea blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 24. oktober 2002(2). Der kan derfor ydes støtte i overensstemmelse med ovennævnte bestemmelser.

Den nederlandske regering deltog i forhandlingerne om den defensive ordning og er bekendt med indholdet heri. Kommissionen understreger, at det er de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, der tager stilling til, om der skal ydes støtte i henhold til ordningen. Kommissionen har ikke til opgave at tilskynde medlemsstaterne til at yde støtte, men til at overvåge, at en eventuel støtte er i overensstemmelse med de gældende bestemmelser.

(1) EFT L 172 af 2.7.2002.

(2) EFT C 257 af 24.10.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3377/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(27. november 2002)

Om: Tilbageholdelse af støtte til landmændene foretaget af Agrotiki Trapeza (Landbrugsbanken) i Grækenland

Kommissionen erkender i sine svar på mine tidligere forespørgsler (E-3807/00(1) og E-3376/01(2)), at der findes problemer i forbindelse med, at EU-støtten ikke udbetales i fuldt omfang til de græske landmænd. Jeg har fået kendskab til en klage for nylig, ifølge hvilken Landbrugsbanken i Grækenland (Rodopi amt) ikke udbetaler hele støttebeløbet til de græske landmænd, men fradrager et beløb som modregning af landmændenes gæld til banken.

Hvorledes stiller Kommissionen sig til, at Landbrugsbanken tilbageholder støtten til de græske landmænd?

Hvad er resultaterne af Kommissionens indgriben over for de græske myndigheder angående producentorganisationernes tilbageholdelse af fællesskabsstøtte til landmændene?

(1) EFT C 174 E af 19.6.2001, s. 148.

(2) EFT C 134 E af 6.6.2002, s. 225.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. januar 2003)

Som følge af den kontrol, som Kommissionen har foretaget, har de græske myndigheder fra regnskabsåret 2002 for de fleste sektorer indført et system, hvor den fulde støtte indbetales direkte på modtagernes bankkonti.

Den kontrol, som Kommissionen foretager på stedet, viser, at dette problem synes løst for alle foranstaltninger vedrørende det integrerede system for forvaltning og kontrol, og at alle betalinger er sket i fuldt omfang og direkte til modtagerne. Kommissionen følger opmærksomt dette spørgsmål for de øvrige sektorers vedkommende.

Der vil i den forbindelse blive foretaget en supplerende kontrol på stedet.

Hvis den gældende EF-lovgivning har en bestemmelse om fuldstændig betaling, er enhver form for direkte eller indirekte fradrag ved støtteudbetalingen ikke forenelig med EF-retten. Hvad angår udestående fordringer, som ikke skyldes støtteordningens forvaltning, skal den pågældende støttemodtager konkret give banken en udtrykkelig, skriftlig tilladelse til at foretage en tilbageholdelse af den udestående fordring i det beløb, han har modtaget som støtte under en støtteordning. Hvis fordringerne skyldes bankens forvaltning af støtteordningen, er modregningen ikke i overensstemmelse med EF-retten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3256/02

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. november 2002)

Om: Testning af kemikalier på dyr

Data fra dyreforsøg kan være misvisende på grund af vanskeligheder med at ekstrapolere resultater fra dyr til mennesker og fra de doser, der anvendes i laboratorier, til de niveauer, som mennesker realistisk vil blive udsat for. Hvis der anvendes oplysninger om menneskers eksponering, kan behovet for anvendelse af dyreforsøg til testing af toksicitet reduceres kraftigt under gennemførelsen af den foreslåede kemikaliepolitik i EU, og det vil sikre, at data, der anvendes til evaluering af eksisterende stoffer, er direkte relevant for virkningerne på mennesker.

Hvilke bestræbelser gør Kommissionen sig for at sikre, at der anvendes data vedrørende menneskers eksponering til evaluering af eksisterende stoffers toksikologiske virkninger? Vil en systematisk evaluering af menneskers eksponering blive inddraget i REACH-systemet, og vil disse data blive gjort offentlig tilgængelige?

Er Kommissionen desuden enig i, at det er utilfredsstillende at anvende data fra dyreforsøg, som aldrig er blevet bedømt efter moderne standarder, til validering af nye forsøgsmetoder, hvor der ikke anvendes dyr? Er der planer om at anvende data om mennesker, der stammer fra etiske forsøg med mennesker (som f.eks. resultater i forbindelse med testning af hudallergi) og fra oplysninger, som er indsamlet fra erhvervssektorer, sygehusjournaler, optegnelser om epidemier og tilfældige forgiftninger til at vurdere og validere forsøgsmetoder, hvor der ikke anvendes dyr?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. januar 2003)

Kommissionen er ved at udarbejde et forslag til en retsakt på grundlag af hvidbogen om en Strategi for en ny kemikaliepolitik. Blandt de fremgangsmåder, der foreslås i hvidbogen med henblik på at begrænse behovet for dyreforsøg, er, at foreliggende oplysninger om stoffernes toksicitet og økotoksicitet, herunder epidemiologiske undersøgelser, skal udnyttes. Forslaget vil følgelig indeholde passende bestemmelser om benyttelse af data fra human epidemiologi.

I hvidbogen foreslås det ligeledes, at den brede offentlighed bør have adgang til ikke-fortrolige informationer fra REACH-systemet. Mange data om menneskers udsætning ventes at være ikke-fortrolige og vil således blive offentligt tilgængelige.

Ingen forsøgsmetode, det være sig med eller uden forsøgsdyr, kan med absolut sikkerhed forudsige menneskers reaktion. Validering er derfor en proces til etablering af usikkerhedsniveauet ved en given metode. Selv om data fra dyreforsøg ikke er perfekte modeller for menneskets reaktioner, har de dog i årtier med godt resultat kunnet benyttes til at forudsige visse menneskelige reaktioner på lægemidler og andre kemiske stoffer. De kan derfor bidrage til validering af forsøgsmetoder uden brug af dyr.

Kommissionen udelukker ikke a priori brugen af data om human eksponering til validering af forsøgsmetoder uden brug af dyr, men erfaringen viser, at det sjældent er muligt at opnå tilstrækkeligt omfattende og varierede data af den kvalitet, der behøves til en valideringsundersøgelse.