DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/338

(2004/C 84 E/0397)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0235/04

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om: Krænkelse af Cacarica-samfundets menneskerettigheder, Colombia

Colombia i Sydamerika har allerede i nogle år været hjemsøgt af vold mellem regeringshæren, paramilitære styrker og forskellige guerillabevægelser. De colombianske borgere bliver inddraget direkte eller indirekte i denne vold. Medlemmerne af Cacarica-samfundet bor i området omkring Cacarica-flodlejet (i Choco-departementet) og så sig nødsaget til at forlade deres hjem.

I 2000 indgik Cacarica-samfundet en aftale med regeringen under daværende præsident Pastrana om, at de kunne vende tilbage i sikkerhed. De pressede også på for, at de som borgere ikke skulle inddrages i konflikten. Med støtte fra internationale organer og Kommissionen for Retfærdighed og Fred var der i begyndelsen kun få problemer.

I den seneste tid har såvel militæret som guerillaerne dog beskyldt Cacarica-samfundet for at have taget parti for de to gruppers respektive fjender. Disse beskyldninger er gået hånd i hånd med fornyet vold. Også menneskerettighedsaktivister trues, og i nylige udtalelser har præsident Uribe og forskellige af hans ministre stillet spørgsmålstegn ved det legitime i det arbejde, menneskerettighedsorganisationerne udfører.

Har Kommissionen allerede reageret på krænkelserne af menneskerettighederne i Colombia?

I bekræftende fald: Har den colombianske regering allerede reageret på henvendelsen?

I benægtende fald: Vil Europa-Kommissionen presse på over for den colombianske regering for, at denne gennemfører henstillingerne fra FN's højkommissær om menneskerettigheder og beskyttelse af menneskerettighedsaktivister og tilstræber en fredelig løsning på den konflikt, der allerede har varet i flere år?

Hvis den colombianske regering ikke har foretaget sig noget eller foretager sig noget i anledning af henvendelsen fra Europa-Kommissionen, agter Kommissionen da at gribe til sanktioner mod dette land?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(12. marts 2004)

Kommissionen støtter fuldt ud den colombianske regerings bestræbelser på at bekæmpe terrorismen og produktionen af og handelen med ulovlig narkotika samt dens fortsatte indsats for på hele det colombianske område at etablere en stat, der udøver sine funktioner i fuldt omfang og sikrer alle borgernes sikkerhed. Ligesom det ærede medlem lægger Kommissionen meget stor vægt på og udviser særlig opmærksomhed om menneskerettighedssituationen i Colombia, herunder navnlig respekten for de af konflikten fordrevne personers rettigheder.

Under de seneste møder mellem medlemmer af Kommissionen og af den colombianske regering (vicepræsident Francisco Santos Calderóns besøg i Bruxelles den 2. december 2003, kommissionsmedlem Christopher Pattens besøg i Colombia den 21. og 22. januar 2004 og præsident Alvaro Uribes besøg i Bruxelles og Strasbourg den 9. og 10. februar 2004) kom det tydeligt frem, at dette spørgsmål tillægges stor betydning. Mere konkret opfordrer Kommissionen indtrængende til, at man hurtigt iværksætter de »27 henstillinger«, som FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder har udarbejdet i overensstemmelse med London-erklæringen af 10. juli 2003. Desuden har Kommissionen over for den colombianske regering tilkendegivet, at den ønsker, at alle de fordrevne personers tilbagevenden sker frivilligt og når alle de nødvendige — især sikkerhedsmæssige — betingelser er opfyldt.

Støtten til bestræbelserne for at finde frem til en forhandlingsløsning på den colombianske konflikt udgør hjørnestenen i EU's politik over for Colombia. Kommissionen støtter navnlig FN's generalsekretærs mellemkomst med henblik herpå gennem dennes særlige rådgiver James LeMoyne.

Kommissionen finder, at de ikke-statslige organisationer (ngo) og civilsamfundet er absolut nødvendige partnere i bestræbelserne for at finde en varig forhandlingsløsning i Colombia, og den har adskillige gange offentligt givet udtryk herfor (1). Desuden er ca. 50 % af EF-programmerne i tidens løb blevet iværksat via ngo'er.

Kommissionen forstærker opmærksomheden om dette spørgsmål gennem konkret støtte til menneskerettighedsforkæmpere og hjemstedsfordrevne befolkningsgrupper. Colombia er et af de lande, som der fokuseres mest på, og som modtager mest støtte under »det europæiske initiativ for menneskerettigheder og demokrati« (budgettets artikel 19 04 03). Der er 19 projekter i gang for et samlet beløb på over 15 mio. EUR, og heri deltager 19 lokale ngo'er, 7 europæiske ngo'er, 2 universiteter og det colombianske kontor under FN's Højkommissariat for Menneskerettigheder. De fordrevne befolkningsgrupper modtager både humanitær nødhjælp fra Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO — 8 mio.EUR i 2003 i samarbejde med 13 europæiske ngo'er, budgettets kapitel 23 02) og gennem det specifikke instrument for bistand til fordrevne befolkningsgrupper (budgettets artikel 19 09 03, ca. 10 mio. EUR i 2003).

Desuden fremgår det af de nylige konklusioner fra samlingen i Rådet (eksterne forbindelser) den 26. januar 2004, at både menneskerettighedssituationen og den humanitære situation indgår som en integreret del i EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.

Hvad angår det specifikke tilfælde, det ærede medlem henviser til, følger Kommissionen meget nøje Cacarica-samfundenes situation i Colombia, bl.a. gennem menneskerettighedskontoret under Kommissionens delegation i Colombia.

(1) http://www.delcol.cec.eu.int/es/novedades/boletin_61.htm