DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/3

(2004/C 84 E/0004)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0646/03

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(4. marts 2003)

Om: Smædekampagne mod Mohammed Charfi

Den fremtrædende professor i privatret og tidligere formand for Den Tunesiske Menneskerettighedsliga (1988-1989) Mohammed Charfi har i den seneste tid været genstand for trusler fra imamen fra Kairouan, Khlif (parlamentsmedlem fra det tunesiske regeringsparti mellem 1989 og 1994). Disse trusler, der fremkom under en prædiken fyldt med yderliggående og fanatiske udsagn i juni 2002, findes på en video, som på det seneste er blevet frigivet. De er baseret på en grotesk fordrejning af Charfis erklæringer og er en direkte opfordring til vold. Som tidligere undervisningsminister fra 1989 til 1994 er Charfi blevet hædret af Unesco og han er blandt andet forfatter til et essay med titlen »Islam og Frihed«, som blev offentliggjort i Frankrig i 1998 og som oprindeligt var forbudt i Tunesien. Da forbuddet blev ophævet sidste år blev Charfi af pressen tæt på regeringspartiet udsat for en smæde- og bagvaskelseskampagne.

Er Kommissionen orienteret om Mohammed Charfis situation og har den bedt de tunesiske myndigheder om forklaringer på den forsatte forfølgelses- og smædekampagne, som han offentligt er genstand for? Kan Kommissionen, samtidig med at Ben Ali bruger undertrykkelse af den islamiske frihedsbevægelse »En Nahdha« som påskud for systematiske krænkelser af frihedsrettighederne, forblive upåvirket af magtapparatets bevæggrunde og utilladelige seen igennem fingre, som har muliggjort udbredelsen af Kairouan-imamens intolerante og fundamentalistiske fordømmelser? Mener Kommissionen ikke, at den under henvisning til de demokratiske værdier, som associeringsaftalen mellem EU og Tunesien er baseret på åbent med alle politiske og diplomatiske midler bør protestere over det tunesiske styres undertrykkelseskurs?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

på skriftlige forespørgsler E-0561/03 og E-0646/03

(21. marts 2003)

Kommissionen følger opmærksomt Hamadi Jebalis sultestrejke, og det samme gælder dem, der er tilbageholdt på samme vilkår. Det ærede medlem er orienteret om EU's og Kommissionens holdning til især fængselsforholdene i Tunesien og de instrumenter, vi er i besiddelse af til at forbedre især de politiske fangers forhold (jf. Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsler E-0250/03 og E-0263/03 (1), E-3031/02 (2) samt E-2526/02, E-2597/02 og E-2629/02 (3)).

Gennem sine missionschefer i Tunis følger EU fortsat sultestrejkerne, herunder også Hemadi Jabalis, i de tunesiske fængsler.

Kommissionen har ikke taget spørgsmålet om generel amnesti for alle de samvittighedsfanger, der er fængslet for forbrydelser begået i årene 1980-1990, op med de tunesiske myndigheder.

Hvad angår Mohammed Charfi har Kommissionen ikke kunnet få oplysninger om de forhold, som det ærede medlem omtaler. Den har derfor ikke kendskab til de handlinger og udtalelser, som det ærede medlem tillægger de religiøse myndigheder i Kairouan, men den vil søge oplysninger herom gennem sin delegation i Tunis.

Med hensyn til respekten for de demokratiske værdier, som udgør et væsentligt element i associeringsaftalen, fortsætter formandskabet for Union samt Kommissionen, som er associeret med dette i de opgaver, der henhører under disse spørgsmål, sin politiske dialog med de tunesiske myndigheder om den konkrete overholdelse heraf i Tunesien.

(1) EUT C 161 E af 10.7.2003, s. 202.

(2) EUT C 192 E af 14.8.2003, s. 90.

(3) EUT C 155 E af 3.7.2003, s. 26.