ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3420/01

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(12. december 2001)

Om: Arrestation og tortur af personer fra Bubi-stammen i Ækvatorialguinea

Som svar på et angreb, som op til 40 personer fra Bubi-stammen udførte på en kaserne i januar 1998, arresterede de guineanske myndigheder omkring 500 personer, hvoriblandt ifølge Amnesty International seks døde under fængslingen, mange blev aftvunget tilståelse under tortur, og omkring 70 personer blev idømt fængselsdomme fra 6-26 år ved retsager, der langt fra levede op til de internationalt accepterede standarder.

Har EU taget sagen op med den guineanske regering? Hvilket pres har man i så fald lagt på den guineanske regering for at sikre, at fangerne ikke lider overgreb og får den rigtige mad og medicinske behandling, og for at man finder frem til en politisk løsning på de problemer, der førte til angrebet på kasernen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(15. marts 2002)

Siden deres arrestation har EU løbende og opmærksomt fulgt situationen vedrørende de etniske tilfangetagne fra Bubi-stammen, som står anklaget for kupforsøget i juni 1998.

EU har gentagne gange interveneret i denne sag, hvilket i første omgang har ført til, at dødsstraffen for de 15 fanger, som var blevet dømt til døden, er blevet nedsat til livsvarigt fængsel. Med amnestien i januar 2001 blev omkring 30 implicerede fanger, som var blevet idømt fængselsstraffe på op til 6 år, løsladt.

Under sit seneste besøg i november 2001 fik den særlige repræsentant for De Forenede Nationers Kommission for Menneskerettigheder mulighed for at aflægge besøg på alle institutioner, hvor medlemmer af Bubi-stammen sad fængslet, og kunne generelt konstatere en forbedring i deres forvaringsforhold.

Endvidere har EU som led i den politiske dialog med Ækvatorialguinea hele tiden insisteret på, at landet snarest muligt tiltræder konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og konventionen om afskaffelse af alle former for racediskrimination.

EU har derfor gentagne gange understreget betydningen af at overholde og anvende aftalerne i den nationale pagt mellem regeringen og de politiske partier.

Med henblik herpå og for at fremme etableringen af en retsstat og dæmpe spændingerne mellem de etniske grupper godkendte Kommissionen i 2001 et projekt, som støtter udviklingen af det civile samfund og samtidig styrker såvel retssikkerheden som parlamentets rolle og aktiviteter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3681/01

af Mary Banotti (PPE-DE) til Kommissionen

(16. januar 2002)

Om: Bankgebyr for checks i euro

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at iværksætte på baggrund af indførelsen af en fælles valuta for tolv medlemsstater for at forhindre, at bankerne kræver alt for høje gebyrer for clearing af checks, der anvendes som betalingsmiddel inden for eurozonen, og som stammer fra en medlemsstat i eurozonen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(12. februar 2002)

Det bestemmes i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2560/2001 af 19. december 2001, at gebyret for en rent national transaktion principielt skal være identisk med gebyret for en grænseoverskridende transaktion i euro. Dette princip kommer til at gælde fra 1. juli 2002 for betalinger med kort og hævning af kontanter i en pengeautomat og fra 1. juli 2003 for pengeoverførsler.

Kommissionen havde oprindeligt foreslået, at denne bestemmelse ligeledes skulle finde anvendelse på grænseoverskridende betalinger pr. check. Parlamentet og Rådet vedtog på dette område ikke at følge Kommissionens forslag.

De to væsentligste indvendinger var:

- som indenlandsk betalingsmiddel er checken ved at forsvinde i flere medlemsstater

- checken er ikke beregnet til at være et grænseoverskridende elektronisk betalingsmiddel.

Denne forklaring findes også i betragtning 8 i forordningen, der lyder:

Det er ikke hensigtsmæssigt på nuværende stadium at anvende princippet om ens gebyrer på papirchecks, da disse ifølge sagens natur ikke åbner mulighed for en lige så effektiv behandling som den, der gælder for andre betalingsmidler, især elektroniske betalinger. Derimod bør princippet vedrørende gennemsigtighed med hensyn til gebyrer også gælde for checks.

Princippet om justering af gebyrerne til samme niveau, der er omhandlet i artikel 3, finder således ikke anvendelse på checks. Derimod har artikel 4 om kundens adgang til oplysninger om omkostningerne ved anvendelse af de forskellige betalingsmidler været gældende fra den 1. januar 2002. Artikel 4, stk. 1, andet punktum, omhandler i øvrigt en særlig foranstaltning vedrørende checks:

Medlemsstaterne kan kræve, at der på checkhæftet anføres en oplysning til forbrugerne om omkostningerne i forbindelse med grænseoverskridende anvendelse af checks.

Pengeinstitutter, der accepterer grænseoverskridende anvendelse af checks, skal således i henhold til forordning (EF) nr. 2560/2001 om grænseoverskridende betalinger i euro(1), oplyse deres kunder om de omkostninger, der er forbundet med disse transaktioner.

(1) EFT L 344 af 28.12.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3367/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. december 2001)

Om: Sønderrivning af pas og røveri fra og mishandling af rejsende fra tredjelande ved EU's ydre grænser

1. Kan Kommissionen bekræfte, at udover albanske statsborgere nu også indbyggere i områder i ansøgerlandet Rumænien, hvor industrivirksomheder er lukket, nu i stigende omfang søger arbejde i EU-medlemsstaten Grækenland, hvor de arbejder legalt eller illegalt inden for landbrug, industri, hotel- og restaurationsvirksomhed og prostitution?

2. Kan Kommissionen desuden bekræfte, at de pågældende personer, hvis det opdages, at de har krydset grænsen ulovligt, eller hvis de afskediges at arbejdsgiveren, ikke alene udvises af Grækenland, men at de også bliver mishandlet, mens deres pas bliver revet i stykker, og de bliver frataget deres penge?

3. Er Kommissionen ikke enig i, at fratagelsen af penge og ødelæggelsen af pas gør det meget vanskeligt for rumænere, der mellem Grækenland og deres fædreland først må gennem Bulgarien eller Makedonien og Serbien, at fortsætte deres rejse, og at denne handlemåde derfor på ingen måde bidrager til at lette de pågældendes tilsigtede tilbagevenden til deres oprindelsesland?

4. Mener Kommissionen i øvrigt ikke, at pas tilhører de pågældende statsborgeres lande og ikke må ødelægges, og at alle borgere, der på et givet tidspunkt opholder sig på en EU-medlemsstats territorium, har ret til de kompetente myndigheders beskyttelse mod mishandling og tyveri?

5. Hvad gør Kommissionen for varigt at hindre en fortsættelse eller gentagelse af ødelæggelsen af pas og mishandling af og tyveri fra tredjelandsborgere ved EU's ydre grænser?

Kilde: Det nederlandske dagblad de Volkskrant den 19. november 2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(13. februar 2002)

Kommissionen har ikke kendskab til de forhold, det ærede medlem omtaler, og den plejer ikke at tage stilling til artikler i pressen. Da der ikke foreligger nærmere oplysninger, skal Kommissionen opfordre det ærede medlem til at fremsende alle de oplysninger, han måtte være i besiddelse af, og som kan bekræfte og belyse de omtalte forhold, således at den i påkommende tilfælde kan undersøge sagen i overensstemmelse med sine beføjelser.

Uden at udtale sig om, hvorvidt de omtalte forhold har hold i virkeligheden, skal Kommissionen anføre, at den kun kan fordømme handlinger, der måtte finde sted ved en medlemsstats ydre grænser, såsom iturivning af pas, mishandling, tyveri og fratagelse af penge, når der er tale om tredjelandsborgere, uanset om disses tilstedeværelse på det nationale område anses for ulovligt eller ej. Med hensyn til pas skal det imidlertid anføres, at det er lovligt og nødvendigt at beslaglægge det, når det er ægte, men benyttes af en anden person end den lovlige indehaver, eller når passet er forfalsket eller eftergjort.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3643/01

af Geoffrey Van Orden (PPE-DE) til Kommissionen

(11. januar 2002)

Om: Terrorisme

Under henvisning til Rådets forordning om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe international terrorisme (KOM(2001) 569 C5-0665/2001 2001/0228(CNS)) og henstillingen fra Europa-Parlamentet om, at bilaget med oversigten over de faktiske grupper eller personer udarbejdes på grundlag af et forslag fra Kommissionen eller en medlemsstat, hvilke skridt har Kommissionen da taget for at sikre, at terrorgrupper, som er aktivt involveret mod EU-medlemsstater og ansøgerlande til EU-medlemskab (som f.eks. IRA, UFF, PKK, DHKP-C, N17 og ETA), er opført på listen over forbudte organisationer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(7. marts 2002)

Listen over personer, grupper og enheder, mod hvem der træffes særlige foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, er fastlagt i Rådets fælles holdning (FUSP). Beslutninger om at tilføje navne til denne liste træffes på grundlag af præcise oplysninger eller forhold, der viser, at der er truffet en afgørelse af en kompetent myndighed over for de omhandlede personer, grupper og enheder, hvad enten der er indledt en undersøgelse eller en retsforfølgelse for en terrorhandling eller forsøg på at begå, deltage i eller lette gennemførelsen af en sådan handling baseret på seriøse og troværdige beviser eller indicier, eller der er afsagt dom for sådanne handlinger (artikel 1, stk. 4, i den fælles holdning).

Den 27. december 2001 vedtog Rådet fælles holdning 2001/931/FUSP med en første udgave af en liste over personer, grupper og enheder, mod hvem der skal træffes foranstaltninger, og heriblandt figurerer Continuity Irish Republican Army, Real IRA, Ulster Freedom Fighters (UFF), den revolutionære organisation 17. November og ETA. Medlemsstaterne yder hinanden størst mulig bistand ved hjælp af politi- og retssamarbejde for at forhindre og bekæmpe terrorangreb.

Den fælles holdning gennemføres ved hjælp af Rådets forordning (EF) nr. 2580/2001(1), som indeholder de restriktive foranstaltninger af økonomisk karakter, der skal træffes over for sådanne personer, grupper og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme. Rådets afgørelse nr. 2001/927/EF(2) indeholder en liste over de personer, grupper og enheder, mod hvem der skal træffes foranstaltninger, men ovennævnte grupper og enheder er ikke indeholdt i denne liste.

(1) EFT L 344 af 28.12.2001.

(2) EFT L 344 af 28.12.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3585/01

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Påklædningsregler for kvindelige arbejdstagere i Tyrkiet

Den 7. december 2001 blev kvindelige offentligt ansatte i Tyrkiet af deres fagforening opfordret til at møde op på arbejde iført bukser, idet de protesterede mod en lovbestemmelse fra 1982, som udtrykkeligt forbyder kvinder i den offentlige sektor at være iført bukser på deres arbejdsplads. Denne protestaktion vandt stor tilslutning blandt de kvindelige offentligt ansatte. Aktionen gav anledning til visse problemer i Izmir, hvor kvinder iført bukser af deres chefer fik forbud mod at komme ind på deres kontorer.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe som led i tiltrædelsesproceduren med henblik på at forpligte Tyrkiet til at revidere disse antikverede lovbestemmelser og ideer, at bringe landets lovgivning i overensstemmelse med gældende fællesskabsret og respektere menneskerettighederne og de demokratiske friheder for kvinder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(4. februar 2002)

Kommissionen lægger den allerstørste vægt på overholdelsen af princippet om ligestilling mellem kønnene i Tyrkiet.

I sin periodiske rapport, der blev offentliggjort den 13. november 2001(1), bemærkede Kommissionen, at princippet om ligestilling mellem kønnene formelt er blevet nedfældet i den ændrede version af forfatningens artikel 41.

Ud over denne forfatningsændring er der ved den nye civile lovgivning, der blev vedtaget af det tyrkiske parlament i 2001, også blevet indført ændringer, der tager sigte på at fjerne kønsdiskrimination og øge ligestillingen mellem kønnene. Kommissionen forstår, at det tyrkiske parlament desuden i en lov, der blev offentliggjort i det tyrkiske officielle statstidende den 3. januar 2002, specifikt har behandlet det spørgsmål, det ærede medlem rejser.

Kommissionen vil fortsat nøje overvåge den faktiske gennemførelse af disse nyligt vedtagne bestemmelser i overensstemmelse med de politiske Københavnskriterier.

(1) KOM(2001) 700 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3583/01

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Tecis Newsletter

Tecis Newsletter fra Team Europe, Carrefours og Infopoints udkommer som følge af et nyt rammeprogram fra Kommissionen udelukkende på engelsk og fransk. Herved diskrimineres cirka en fjerdedel af EU-borgerne med tysk som modersmål i forhold til de langt mindre talrige EU-borgere med engelsk eller fransk som modersmål. Det er nødvendigt med dokumenter på modersmålet for således som Carrefours og Infopoints har påpeget at nå et bredt publikum.

Hvorfor udkommer Tecis Newsletter kun på engelsk og fransk?

Hvornår agter Kommissionen også at lade Tecis Newsletter oversætte til andre sprog?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(12. februar 2002)

Kommissionen indgik sidste år en kontrakt med et eksternt firma med henblik på at yde netværket af europæiske informationscentre permanent bistand. Til dette formål oprettedes en help desk, som skulle levere oplysninger til Team Europe, Carrefours og Infopoints (TECIS). Det omtalte Newsletter indgår i den bredt anlagte bistand, Kommissionen yder netværket af europæiske informationscentre.

Det tilsigtes, at Newsletter hurtigst muligt udsender aktuelle oplysninger til medlemmerne af Team Europe og lederne af Carrefours og Infopoints. Newsletter udsendes således ikke direkte til den brede offentlighed, men skal sikre, at borgerne får en bedre service på grundlag af de oplysninger, herunder det omtalte Newsletter, der udsendes løbende fra den oprettede help desk.

Indtil dato er dette Newsletter kun blevet udarbejdet på engelsk og fransk (to numre i december 2001 og januar 2002), fordi en oversættelse til andre sprog ville være en yderligere belastning for de i forvejen begrænsede midler, der står til rådighed til formålet, og fordi en oversættelse til andre sprog ville forsinke udsendelsen af oplysningerne til informationscentrene betydeligt.

Dette nye produkt gennemløber i øjeblikket en pilotfase, i hvilken dets virkning og merværdi undersøges omhyggeligt. Der vil blive truffet en afgørelse om dets endelige udformning under hensyntagen til bemærkninger og forslag fra brugerne. I sammenhæng med denne evaluering vil også spørgsmålet om sprog blive drøftet indgående.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3384/01

af Ioannis Marínos (PPE-DE) og Christos Zacharakis (PPE-DE) til Kommissionen

(7. december 2001)

Om: Bin Ladens aktiviteter i det besatte Cypern

Ifølge offentliggørelser i den internationale presse er den kendte terrorist Osama Bin Laden mindst to gange i løbet af de senere år blevet set i det af den tyrkiske hær besatte Nordcypern. Ifølge de samme offentliggørelser opholdt Bin Laden sig i den besatte del af Cypern for at udføre nogle banktransaktioner med en lille bank, der har hovedsæde i pseudostaten, og som tilhører en nær slægtning af lederen af besættelsesregimet, Rauf Denktash. Det tyrkisk besatte Nordcypern ser følgelig ud til at være et af centrene for den internationale terrorisme, og Tyrkiet synes at understøtte denne internationale, eftersøgte forbryders aktiviteter.

Hvad mener Kommissionen om den rolle, som Tyrkiet og det tyrkisk kontrollerede besættelsesregime i Cypern spiller i forbindelse med bestræbelserne på at dække over Bin Ladens bevægelser? Er Bin Ladens bankforretninger i den besatte del af Cypern blevet kontrolleret? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for nøjagtigt at fastslå, hvad denne terrorist præcist har foretaget sig i det besatte Cypern, og hvad vil Kommissionen gøre for rettidigt at slå ned på de terroristgrupper, der bliver velvilligt modtaget i Tyrkiet og den del af Cypern, der på illegal vis kontrolleres af den tyrkiske hær? Agter Kommissionen at undersøge, om de 20 casinoer, der drives i det tyrkisk besatte område af Cypern, bruges til hvidvaskning af penge (i det frie Cypern findes der ikke ét eneste)? Er Tyrkiet blandt de lande, der har spærret terrororganisationers bankkonti, og i givet fald hvilke organisationers konti?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(11. februar 2002)

Den 23. september 2001 udsendte Tyrkiet et dekret (nr. 13224), der blokerer 27 navngivne personers og enheders aktiver. En ny liste med 39 navne blev tilføjet den 12. oktober 2001.

Som det vil være det ærede medlem bekendt, har Kommissionen ingen officielle kontakter med de tyrkisk-cypriotiske myndigheder. Der foreligger ingen oplysninger fra andre kilder om dette spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2827/01

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(11. oktober 2001)

Om: Beskyttelse af kvinders rettigheder

Trods de mange udtalelser om kvinders situation i de mindre udviklede lande, især efter verdenskonferencen i Peking og resolutionen om udvikling og køn, fra Rådet (udvikling og samarbejde) den 20. december 1995, er kvinders situation i ulandene fortsat udsat.

Som bekendt har forbedringen af kvindernes situation afgørende betydning i den globale strategi for udvikling i ulandene. Hvilke særlige politiske initiativer vil Kommissionen tage for at fremme udviklingen af kvinders rettigheder, sundhed og uddannelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(26. november 2001)

Kommissionen er enig i, at den kønslige ligestilling spiller en væsentlig rolle i forbindelse med udviklingssamarbejde. På trods af, at kvinder har opnået mere uafhængighed og handlefrihed gennem de seneste tiår end nogensinde tidligere, er det rigtigt, at der stadig findes eksempler på manglende ligestilling af kønnene rundt om i verden, især i de fattigste lande og blandt de fattigste befolkningsgrupper. Ligestilling mellem kønnene og bestræbelserne for at integrere denne i udviklingssamarbejdet, således som det blev vedtaget efter topmødet i Beijing, er af Fællesskaberne sat højt op på dagsordenen i de næste mange år i forbindelse med udarbejdelsen af samarbejdspolitikken.

For nylig forelagde Kommissionen Parlamentet og Rådet en meddelelse(1) om et handlingsprogram, hvori der foreslås en række konkrete aktioner og foranstaltninger til integrering af ligestillingen mellem kønnene i Fællesskabets indsats.

Dette program, der efter planen skal løbe over fem år, kommer til at omfatte interventioner bl.a. med hensyn til sundhed, uddannelse og de retsstatslige principper som led i de seks prioriterede områder for Fællesskabets udviklingssamarbejde.

Kommissionens hovedopgaver ved gennemførelsen af dette program vil være:

- at analysere og integrere de kønsmæssige aspekter i de seks prioriterede områder for Fællesskabets aktiviteter inden for udviklingssamarbejdet

- at integrere kønsaspekterne i projekter og programmer, der udformes på landsplan og regionalt plan, og

- at opbygge intern kapacitet på ligestillingsområdet.

Kommissionen forventer, at Rådet (udvikling) den 8. november 2001 vedtager konklusionerne vedrørende handlingsprogrammet, og den ser frem til en drøftelse med Europa-Parlamentet af denne meddelelse.

(1) KOM(2001) 295 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3433/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(21. december 2001)

Om: Forfølgelse af kristne i Sudan

Er Kommissionen klar over den vedvarende kampagne med intimidering, forfølgelse og terror, som ekstremistiske muslimske Jihad-krigere fører mod uskyldige kristne i det sydlige Sudan?

Hvilken form for pres vil Kommissionen udøve for at standse dette meningsløse myrderi?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(16. januar 2002)

Kommissionen følger nøje udviklingen i den interne konflikt i Sudan, navnlig i de sydlige regioner. Kommissionen har kendskab til, at samtlige parter i konflikten overtræder menneskerettighederne. Kommissionen lægger sammen med medlemsstaterne pres på regeringen for sikre, at disse overtrædelser bringes under kontrol. Trojkaen fra Den Europæiske Union, der for nylig besøgte Sudan, gav over for Sudans regering udtryk for sin bekymring over situationen vedrørende religionsfriheden. Dette besøg fandt sted efter udtalelsen om menneskerettighedssituationen i Sudan, som Gerhart Baum, Kommissionens særlige referent for menneskerettigheder, fremsatte i New York den 8. november 2001 og efter identifikationsmissionen for det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR), der fandt sted i oktober/november 2001.

Kommissionen har ikke kendskab til den særlige muslimske gruppe Jihad, eller om denne er involveret i en særlig terrorkampagne i det sydlige Sudan.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3698/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Rådet

(17. januar 2002)

Om: Demokratiets situation i Belarus

Det politiske demokratis situation i Belarus kan efter det seneste præsidentvalg i september 2001 ikke betegnes som andet end en katastrofe. Belarus er i dag den eneste hvide plet på det europæiske kort, hvor der formelt set ikke er politisk demokrati med frie valg og ytrings- og trykkefrihed.

Hvorledes ser Rådet på situationen i Belarus, og hvordan kan Den Europæiske Union støtte udviklingen af oppositionens demokratiske opinionsarbejde i Belarus?

Svar

(13. maj 2002)

1. Rådet er fortsat meget bekymret over situationen i Belarus. Præsidentvalget i september 2001 blev ikke afholdt i overensstemmelse med OSCE's normer og standarder. Der blev konstateret adskillige uregelmæssigheder i forbindelse med behandlingen af oppositionen, de uafhængige medier og ngo'erne. Hertil kommer, at Aleksander Lukashenko har øget presset på oppositionen siden valget, og en række ledende personligheder i Belarus er blevet fængslet.

2. På baggrund af udviklingen mener Rådet, at de restriktioner i relationerne mellem EU og Belarus, der blev indført ved konklusionerne fra samlingen i Rådet (almindelige anliggender) i september 1997, stadig er velfunderede. Der foregår kun ministerkontakter på formandskabs- og trojkaplan. EU's bistand er indstillet, bortset fra humanitære og regionale projekter eller projekter til støtte for demokratiseringsprocessen.

3. EU har benyttet sine kontakter med myndighederne til at presse på for fremskridt med hensyn til menneskerettighederne, navnlig hvad angår Yuri Bandazhevsky og Andrei Klimov, og oppositionens adgang til massemedierne. EU har også opfordret indtrængende til, at der findes en hurtig løsning på spørgsmålet om mandatet for OSCE's Bistands- og Overvågningsgruppe (AMG) og udnævnelsen af AMG's nye formand. Endvidere har EU understreget, at det haster med at vedtage de nye love om ombudsmanden og om udvidede beføjelser til parlamentet. Sideløbende med møderne med myndighederne har EU også haft direkte kontakter med repræsentanter for oppositionen i Belarus.

4. EU understøtter demokratiseringsprocessen gennem instrumenter som Tacis og programmet for samarbejde over landegrænserne. Der er blevet udvalgt en række projekter under det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder. EU's bistand er hovedsagelig rettet mod civilsamfundet og støtter også OSCE's indsats i Belarus.

5. Rådet gør sig i øjeblikket overvejelser om EU's politik over for Belarus og ser også på, hvordan dens bistand til overgangen til demokrati kan effektiviseres.