DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/146

(2004/C 33 E/144)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1620/03

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. maj 2003)

Om: Udryddelse af fjeldørreden i Lough Conn-søen i Irland

En undersøgelse med hildningsgarn foretaget af det irske fiskeriråd (Irish Central Fisheries Board) i 1978 og 1984 i Lough Conn i County Mayo i Irland viste, at der var gode fjeldørredbestande i søen. Ved senere undersøgelser i 1994, 1998 og 2001 blev der ikke registreret nogen fjeldørreder, og nu anses denne unikke fisk for at være udryddet i søen. Videnskabsmænd mener, at udryddelsen er forårsaget af den overdrevne ophobning af næringsstoffer i søen. Selv om næringsstofdynamikken i søen er kompleks, menes overdrevne algekoncentrationer, deriblandt blågrønne alger, på fjeldørredens yngleplads om efteråret og først på vinteren i begyndelsen af 1990'erne at være årsagen. (Sådanne koncentrationer forekommer stadig, navnlig på milde vinterdage med en let brise). Ynglepladserne var dækket af, hvad der kun kan beskrives som en tyk grød af aflejret dynd (bestående af næsten rene kulturer af anabaena, der er kendt for at blive giftig under visse forhold), og det er almindelig kendt, at fjeldørreden undgår dynd og kun yngler på rent grus. Der er forskellige grunde til fjeldørredens udryddelse i Irland, men eksperter mener dog, at det i Lough Conn skyldes den stigende tilførsel af næringsstoffer, navnlig fosfor, i søen.

De prøver, som officielle instanser har taget fra sømidten (OECD-klassifikation), afspejler — selv om sådanne prøver er nyttige til klassificering af søer — ikke nødvendigvis forholdene langs søbredderne som f.eks. algekoncentrationer (målt chlorophyll) langs søbredderne i de for fjeldørreden kritiske perioder. For nylig er havørredbestanden i søen ligeledes faldet drastisk, og det tillægges igen konsekvenserne af næringsstofberigelse (f.eks. ekspanderende karpefiskbestande).

Selv om der gøres forsøg på at kontrollere spildevandskilderne, stiger næringsstofberigelsen fra andre sektorer fortsat drastisk

Er Kommissionen enig i, at den fortsatte næringsstofberigelse af søen grundlæggende skyldes de irske myndigheders manglende kontrol og begrænsning af fosfortilførslen til Lough Conn og derfor er en overtrædelse af direktivet om farlige stoffer?

Er den ligeledes enig i, at søer med følsomme arter såsom fjeldørreden kræver særlige foranstaltninger for at beskytte dem mod virkningerne af næringsstofberigelse, deriblandt fosforbelastning?

Burde Irland ikke genskabe de for fjeldørreden og havørreden gunstige forhold i søen, dvs. radikalt mindske næringsstoftilførslen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. juni 2003)

Kommissionen er bekendt med det forhold, at en række søers kvalitet i Irland er blevet dårligere i de sidste ti år. Relevant fællesskabslovgivning omfatter direktivet om farlige stoffer (1) og vandrammedirektivet (2).

Kommissionen er ligeledes bekendt med det specifikke forhold, som det ærede medlem omtaler, nemlig at fjeldørreden er forsvundet fra Lough Conn i 1980'erne. Den mener, at det sandsynligvis skyldes sedimentation af arternes ynglepladser ved søens bredder som resultat af eutrofiering på grund af forøget phosphortilførsel til søen. Det anslås, at søens phosphorbelastning i 1980'erne blev fordoblet fra alle kilder. Der er ligeledes mistanke om, at en anden medvirkende faktor kunne være indførelsen af skaller og gedder, som lystfiskere ynder.

Ifølge direktivet om farlige stoffer skal der træffes foranstaltninger vedrørende de pågældende stoffer eller grupper af stoffer, der er anført i bilaget til direktivet. Uorganiske forbindelser af phosphor er opført på liste II i dette bilag, hvilket medfører en forpligtelse for medlemsstaterne til at udarbejde og gennemføre forureningsreduktionsprogrammer for disse stoffer. Programmerne skal omfatte kvalitetsmål for phosphor samt en tilladelsesordning med emissionsnormer, der er baseret på målsætninger. Direktivet foreskriver ligeledes, at anvendelse af foranstaltninger i medfør heraf ikke på nogen måde, hverken direkte eller indirekte, må medføre forøget vandforurening (en såkaldt »stand-still«-bestemmelse).

I 2002 indbragte Kommissionen Irland for Den Europæiske Domstol for manglende overensstemmelse med direktivet om farlige stoffer (3). Den påstod bl.a. at Irland ikke havde fastsat kvalitetsmålsætninger for phosphorforbindelser for irske søer i overensstemmelse med direktivet. Medens vandkvaliteten i Lough Conn ifølge relevant irsk lovgivning anses for tilfredsstillende, påstår Kommissionen, at vandkvaliteten er blevet forringet, hvilket bl.a. kan ses af fjeldørredens forsvinden, og at »stand-still«-bestemmelsen ikke er blevet overholdt. Domstolens afgørelse afventes.

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at søer med forureningsfølsomme arter som fjeldørred skal beskyttes mod næringsstofberigelse. Bortset fra direktivet om farlige stoffer vil den ligeledes henlede opmærksomheden på vandrammedirektivet, der indeholder bestemmelser om en overordnet vandbeskyttelse af alle vandområder (floder, søer, kystområder og grundvand), der omfatter alle kilder til påvirkning og fastsætter bindende forpligtelse til at opnå god kvalitet (»god tilstand«) for alle disse vandområder i 2015. God tilstand for overfladevandområder, såsom søer, er koncentreret om økologiske parametre (mikrofauna, mikroflora og fisk) og der vil kun tillades en mindre afvigelse fra uberørt tilstand (meget god tilstand) til god tilstand. Disse — retligt bindende — afhjælpende bestræbelser skal vende fortidens negative tendenser og genoprette et bæredygtigt økosystem med passende artsforskellighed og fiskebestande. I forbindelse med opstilling af nødvendige foranstaltninger skal borgerne, ikke statslige organisationer, berørte parter og interesseparter inddrages; disse vil ligeledes have lovfæstet adgang til alle relevante oplysninger, data og baggrundsdokumenter.

(1) Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, EFT L 129 af 18.5.1976.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EFT L 327 af 22.12.2000.

(3) C-282/02.