DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/798

(2004/C 84 E/0894)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0479/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om: Kommissionens udvælgelsesprøver

Med hensyn til Kommissionens udvælgelsesprøver til besættelse af ledige stillinger kan Kommissionen oplyse, hvilke beståelseskriterier der anvendes?

Omfatter disse kriterier ansøgerens nationalitet?

Har Kommissionen nogen mål for antallet af ansøgere, der består fra hver enkelt medlemsstat? I bekræftende fald, hvad er disse mål nu og tillige efter udvidelsen af EU?

Kan Komissionen oplyse de beståede ansøgeres resultater ved udvælgelsesprøverne efter nationalitet i 2001, 2002 og 2003?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(18. marts 2004)

Ledige stillinger i Kommissionen opslås først internt for at give de ansatte mulighed for intern mobilitet. Hvis dette opslag ikke giver resultat i form af en eller flere passende interne ansøgere, kan man derefter anvende resultaterne fra åbne udvælgelsesprøver.

Ansøgere, som har bestået udvælgelsesprøven, bliver herefter bedømt, for at man kan finde dem, hvis profil stemmer bedst overens med kravene i stillingsannoncen, som udarbejdes på baggrund af jobbeskrivelsen af den pågældende stilling. De kriterier, der lægges til grund, er de fagområder, der er genstand for udvælgelsesprøven (jura, økonomi osv.), ansøgernes almene/erhvervsfaglige uddannelse og erfaring samt sprogkundskaber, hvor det er relevant.

Rekrutteringsgrundlaget er fastlagt i artikel 27 i tjenestemandsvedtægten, hvori det hedder:

Det skal ved ansættelse tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet; de skal udvælges på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgere i Fællesskabernes medlemsstater.

Tjenestemændene udvælges uden hensyn til race, politisk, filosofisk eller religiøs overbevisning, køn eller seksuel orientering og uafhængigt af deres civilstand eller familiemæssige forhold.

Ingen stilling kan forbeholdes borgere fra en bestemt medlemsstat.

Som det klart fremgår af sidste sætning i denne artikel, kan Kommissionen ikke reservere eller øremærke en stilling til udvalgte ansøgere af en bestemt nationalitet og dermed gøre en ansøgers nationalitet til et af de afgørende kriterier for udvælgelse af en person til stillingen. Men institutionerne, herunder Kommissionen, skal også være bevidste om deres forpligtelse til at rekruttere »på et så bredt geografisk grundlag som muligt«. Det betyder, at institutionerne søger at sikre, at der blandt medarbejderne er et rimeligt antal statsborgere fra hver medlemsstat. Retten i Første Instans har givet en klar fortolkning af denne regel (1), nemlig at der i henhold til vedtægten kun kan lægges vægt på nationalitet i tilfælde, hvor ansøgerne i væsentlig grad fremviser de samme kvalifikationer.

Tjenestemandsvedtægtens bestemmelser kan fraviges ved en forordning vedtaget af Rådet med henblik på f.eks. at besætte ledige stillinger ved udnævnelse af ansøgere af en bestemt nationalitet. Rådet har traditionelt vedtaget sådanne »undtagelsesforordninger« i anledning af optagelsen af en ny medlemsstat. Det er også tilfældet med den aktuelle udvidelse, hvor Rådet er i færd med at vedtage en forordning, hvori det bestemmes, at »ledige stillinger indtil den 31. december 2010 kan besættes ved udnævnelse af statsborgere fra Cypern, Estland, Letland, Litauen, Malta, Polen, Slovakiet, Slovenien, Den Tjekkiske Republik og Ungarn, efter datoen for disse landes tiltrædelse og inden for rammerne af de afsatte stillinger, idet der tages hensyn til budgetforhandlingerne.« Rådets forordning har således til formål at sikre, at der bliver en retfærdig og ligelig repræsentation af statsborgere fra de 10 nye medlemsstater i institutionernes personalegrupper.

Kommissionen har ikke på forhånd fastlagt nationalitetsmål for antallet af udvalgte ansøgere fra de eksisterende medlemsstater. Det er kun i forbindelse med en udvidelse, at der sættes sådanne overordnede rekrutteringsmål (se nedenfor). I det aktuelle tilfælde besluttede Kommissionen (2), at der på baggrund af objektive kriterier (medlemsstatens befolkningsstørrelse, vægtede stemmetal i Rådet og antal pladser i Parlamentet) og en klar metode skulle besættes 3 441 stillinger med statsborgere fra de nye medlemsstater inden udgangen af den i Rådets forordning fastlagte overgangsperiode (dvs. december 2010). Anvendelsen af kriterier og metode har resulteret i nedenstående offentliggjorte vejledende rekrutteringsmål:

Vejledende rekrutteringsmål

Samlet antal ansatte Malta 83 Cypern 110 Estland 117 Slovenien 134 Letland 155 Litauen 241 Slovakiet 279 Ungarn 489 Tjekkiet 492 Polen 1 341 I alt 3 441

Om disse vejledende mål nås, afhænger vel at mærke af, om budgetmyndigheden bekræfter, at den vil bevilge de ekstra midler, som der bliver behov for i forbindelse med udvidelsen af Unionen med 10 nye medlemsstater. Hvis stillingsfortegnelsen ikke øges år for år i overensstemmelse med behovsprognosen, vil andelen af stillinger besat med statsborgere fra de nye medlemsstater naturligvis skulle nedjusteres tilsvarende med de deraf følgende virkninger for Kommissionens samlede formåen.

Resultaterne af de åbne udvælgelsesprøver efter nationalitet i 2001, 2002 og 2003 i form af udvalgte ansøgere fremgår af det bilag, som bliver tilsendt det ærede medlem og Parlamentets sekretariat direkte.

(1) Afgørelse af 22.3.1995 Kotzonis/ØSU (Sag T-586/93, Sml. 1995 II, s. 665, Sml. Pers. II, s. 203).

(2) Meddelelse af 19. februar 2003, C (2003) 436.