SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3219/97 af Ursula Schleicher (PPE) til Raadet (15. oktober 1997)

Om: Artikel 43 eller 100 A som retsgrundlag

I forbindelse med BSE-problematikken er der kommet graverende mangler for dagens lys paa alle niveauer, ogsaa hvad angaar lovgivningen og organisationen i Den Europaeiske Union. Som reaktion paa kravene fra Europa-Parlamentets undersoegelsesudvalg har Europa-Kommissionen ikke blot truffet organisatoriske foranstaltninger, men har ogsaa garanteret, at alle levnedsmiddelretlige og sundhedspolitiske relevante faellesskabsretsakter fremover vil blive baseret paa artikel 100 A. Dette tilsagn har Europa-Kommissionen overholdt og har ogsaa aendret retsgrundlaget fra artikel 43 til artikel 100 A for de forslag, der i oejeblikket behandles som led i lovgivningsproceduren.

Raadet modarbejder Europa-Parlamentets og Europa-Kommissionens bestraebelser ved atter at annullere denne fremgangsmaade, sidst i forbindelse med direktivet om fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for pesticidrester paa og i frugt og groentsager, etc. Det forlyder, at Raadet i oejeblikket arbejder paa imod Parlamentets og Kommissionens oensker at vaelge artikel 43 som retsgrundlag for det aendrede forslag til Raadets direktiv om fastsaettelse af principperne for tilrettelaeggelse af veterinaerkontrollen for tredjelandsprodukter, der foeres ind i Faellesskabet (KOM(97)0321).

Er Raadet ikke enigt i den opfattelse, at Det Europaeiske Faellesskab paa den maade kommer til at virke utrovaerdigt paa baggrund af dets serioese bestraebelser paa at daemme op for farerne i forbindelse med BSE?

Svar (16. februar 1998)

1. Naar Raadet vaelger retsgrundlag for en retsakt, baserer det sig paa Domstolens faste retspraksis, hvorefter traktatens artikel 100 A ikke kan tjene som begrundelse for at indskraenke anvendelsesomraadet for traktatens artikel 43, selv naar lovgivningen tager sigte paa at opfylde saavel maal for den faelles landbrugspolitik som andre maal, der - naar ingen specifikke bestemmelser findes - forfoelges paa grundlag af artikel 100 A. Desuden kan virkeliggoerelsen af maalsaetningerne med den faelles landbrugspolitik ikke ske paa en saadan maade, at almene hensyn som for eksempel en beskyttelse af forbrugerne eller menneskers og dyrs sundhed og liv lades ude af betragtning ((Sag 68/86, Det Forenede Kongerige mod Raadet, Sml. 1988, s. 855, praemis 14; Sag 131/86, Det Forenede Kongerige mod Raadet, Sml.1988, s. 905, praemis 19; Sag C-180/96 R, Det Forenede Kongerige mod Kommissionen, Sml. 1996, s. I-3903, praemis 63. )) ((Spoergsmaalet om forbindelsen mellem artikel 43 og 100 A verserer for oejeblikket for Domstolen. )).

2. For saa vidt angaar direktiv 97/41/EF af 25. juni 1997 ((Direktiv 97/41/EF af 25. juni 1997 om aendring af direktiv 76/895/EOEF, 86/362/EOEF, 86/363/EOEF og 90/642/EOEF om fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for pesticidrester paa og i henholdsvis frugt og groentsager, korn, levnedsmidler af animalsk oprindelse og visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og groentsager. EFT L 184 af 12.7.1997, s. 33. )) om fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for pesticidrester paa og i bl.a. frugt og groentsager finder Raadet, at artikel 43 er det korrekte retsgrundlag.

Direktivets hovedmaal er nemlig at bidrage til opfyldelsen af maalene for den faelles landbrugspolitik.

Raadet deler derfor ikke Kommissionens opfattelse, hvorefter artikel 100 A skulle vaere det korrekte retsgrundlag, selv om direktivets harmoniseringsforanstaltninger foerer til, at beskyttelsen af folkesundheden og af forbrugerne forbedres, og at det indre marked fungerer bedre.

Det skal tilfoejes, at spoergsmaalet om forbindelsen mellem traktatens artikel 43 og 100 A for saa vidt angaar veterinaerlovgivningen for oejeblikket verserer for Domstolen (jf. sag C-269/97 Kommissionen mod Raadet).

3. Hvad angaar direktivforslaget om fastsaettelse af principperne for tilrettelaeggelse af veterinaerkontrollen for tredjelandsprodukter, der foeres ind i Faellesskabet, fastslaar Raadet, at Kommissionen oprindelig havde fremsat sit forslag paa grundlag af traktatens artikel 43, men aendrede retsgrundlaget til traktatens artikel 100 A efter udtalelsen fra Europa-Parlamentet. Raadet fortsaetter behandlingen af det saaledes aendrede forslag og vil snart afslutte den.

4. Raadet finder ikke, at Den Europaeiske Union kommer til at virke utrovaerdig i sine reelle bestraebelser paa at formindske farerne i forbindelse med BSE, hvis Raadet for saa vidt angaar retsgrundlaget for sine afgoerelser baserer sig paa den faste retspraksis, der foelges af Domstolen, som er den institution, der skal fortolke traktaten.

5. Endelig goer Raadet det aerede parlamentsmedlem opmaerksom paa den nye artikel 129 som aendret ved Amsterdam-traktaten.

For at sikre et hoejt sundhedsbeskyttelsesniveau bestemmer stk. 4 i denne nye artikel foelgende:

» Raadet bidrager efter fremgangsmaaden i artikel 189 B og efter hoering af Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget til virkeliggoerelse af maalene i naervaerende artikel ved

(...)

b) uanset artikel 43 at vedtage foranstaltninger paa veterinaer- og plantesundhedsomraadet, der direkte har til formaal at beskytte folkesundheden«

(...).«

Amsterdam-traktaten blev undertegnet den 2. oktober 1997 og traeder i kraft, naar de nationale ratifikationsprocedurer er afsluttet.