SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2426/00

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(18. juli 2000)

Om: Artikel 297 (tidligere artikel 224) i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab

Kan Kommissionen give mere præcise oplysninger om betydningen af EF-traktatens artikel 297, hvori det hedder:

Medlemsstaterne rådfører sig med hinanden med henblik på i fællesskab at træffe de bestemmelser, der er nødvendige for at undgå, at fællesmarkedets funktion påvirkes af de foranstaltninger, som en medlemsstat kan føle sig foranlediget til at træffe i tilfælde af alvorlige indre uroligheder, der forstyrrer den offentlige orden mldr (den engelske konsoliderede udgave af EF-traktaten adskiller sig på en række punkter fra den tidligere version af EF-traktaten).

1. Er det korrekt, at medlemsstaterne kun skal rådføre sig med hinanden for i fællesskab at træffe bestemmelser, hvis der er tale om alvorlige indre uroligheder, der forstyrrer den offentlige orden og ikke, hvis der er tale om alvorlige indre uroligheder, der ikke forstyrer den offentlige orden?

2. Hvis det menes, at fællesskabets funktion påvirkes af en medlemsstats foranstaltninger, kan de øvrige medlemsstater i EU i overensstemmelse med artikel 297 så gribe ind over for denne medlemsstat?

3. Kan det udtryk de bestemmelser, der er nødvendige for at undgå påvirkning af fællesmarkedets funktion, som anvendes i artikel 297, også omfatte politimæssige eller militære aktioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(12. oktober 2000)

EF-traktatens artikel 297, tidligere artikel 224, er sjældent blevet anvendt. Som Domstolen fastslog i sagen Marguerite Johnston mod Chief Constable of the Royal Ulster Constabulary(1) finder den anvendelse i rene undtagelsestilfælde nærmere bestemt i tre tilfælde, hvor en medlemsstat kan føle sig foranlediget til at træffe foranstaltninger, der kan påvirke fællesmarkedets funktion. Disse situationer er for det første alvorlige indre uroligheder, der forstyrrer den offentlige orden, for det andet krig eller alvorlig international spænding, der udgør en krigstrussel, og for det tredje opfyldelse af forpligtelser, som den har indgået med henblik på bevarelse af freden og den internationale sikkerhed.

De alvorlige indre uroligheder, som kun kræver, at medlemsstaterne rådfører sig i overensstemmelse med artikel 297, er dem, der forstyrrer den offentlige orden. I sit forslag til afgørelse i sagen Kommissionen mod Grækenland(2) anførte generaladvokaten at, bestemmelsen [synes] at rette sig mod en situation på kanten af et fuldstændigt sammenbrud af den nationale sikkerhed; i modsat fald ville det være vanskeligt at begrunde anvendelsen af en omfattende undtagelsesbestemmelse, hvorefter det er tilladt at sætte alle de sædvanlige bestemmelser om fællesmarkedet ud af kraft.

Den procedure, der skal følges, hvis foranstaltninger, der truffet i de i artikel 297 nævnte tilfælde, medfører, at konkurrencevilkårene inden for fællesmarkedet fordrejes, fremgår af EF-traktatens artikel 298 (tidligere artikel 225). Kommissionen undersøger sammen med den pågældende stat betingelserne for, at disse foranstaltninger kan tilpasses bestemmelserne i denne traktat. Det hedder desuden i artikel 298, at Kommissionen eller en anden medlemsstat [kan] henvende sig direkte til Domstolen, hvis de finder, at en anden medlemsstat misbruger de i artiklerne 296 og 297 fastsatte beføjelser.

Den eneste gang, denne sidstnævnte bestemmelse har fundet anvendelse, er i sagen Kommissionen mod Grækenland(3), hvor Kommissionen fandt, at Grækenland havde misbrugt sine beføjelser i henhold til EF-traktatens artikel 224 (nu artikel 297) ved at forbyde handel mellem Grækenland og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, og at Grækenland derved havde tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 113 (nu artikel 133). På begæring af Kommissionen blev sagen i sidste ende slettet, da Kommissionen fandt, at den ikke længere havde interesse i at fortsætte sagen, idet der var blevet opnået en midlertidig aftale mellem Grækenland og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien om visse spørgsmål, hvorefter Grækenland havde ophævet de handelsrestriktioner, der var blevet indført.

(1) Sag 222/84, Sml. 1986, s. 1651, præmis 27.

(2) Sag 120/94, Sml. 1996 I, s. 1514, afsnit 47 i forslaget til afgørelse.

(3) Sag 120/94; slettet ved kendelse afsagt af Domstolens præsident den 19. marts 1996, Sml. 1996 I, s. 1535; jf. også Domstolens kendelse af 29. juni 1994, hvor den ikke tog Kommissionens begæring om foreløbige forholdsregler i henhold til artikel 224 til følge, sag C-120/94 R, Sml. 1994 I, s. 3040.