DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/874

(2004/C 84 E/0967)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0759/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: En generel ramme for at sikre stabiliteten på de europæiske finansielle markeder

Mekanismen for finansiel integration vil få de finansielle institutter til i stigende grad at engagere sig i grænseoverskridende transaktioner, og det kan medføre en stor forøgelse af de systemiske risici og disses grænseoverskridende udbredelse. Agter Kommissionen på denne baggrund at lade de nationale centralbanker og Den Europæiske Centralbank spille en større rolle end i dag, hvor der kun er tale om simpelt samarbejde og udveksling af oplysninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(23. april 2004)

Integrationen af EU's finansielle sektor frembyder en række nye udfordringer med hensyn til finansiel stabilitet, idet forbindelserne på tværs af grænser og sektorer forøger risikoen for smitte. Den finansielle integration kræver derfor en tættere samordning mellem de kompetente nationale myndigheder med ansvar for regulering, kontrol og krisestyring af finansielle institutioner, støttet af hensigtsmæssige lovgivningsmæssige og institutionelle foranstaltninger på EU-plan.

Selv om der findes en omfattende EU-ramme for tilsynslovgivning for den finansielle sektor, er kontrol og krisestyring hovedsagelig de nationale myndigheders opgave. Centralbankernes inddragelse i tilsynet varierer fra medlemsstat til medlemsstat. Uanset den valgte nationale struktur deler Kommissionen imidlertid det ærede medlems synspunkt om, at der bør gøres mest muligt for at sikre, at alle relevante myndigheder indgår i et effektivt samarbejde på EU-plan.

De to rapporter fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg om finansiel stabilitet (april 2000) og krisestyring (april 2001) — de såkaldte Brouwer-rapporter — vurderede, om de eksisterende lovgivnings- og tilsynsstrukturer i EU kunne sikre finansiel stabilitet, og behandlede specifikt spørgsmålene om grænse- og sektoroverskridende samordning mellem nationale tilsynsmyndigheder og centralbanker inden for EU. Disse rapporter konkluderede, at de eksisterende institutionelle ordninger for samarbejde er hensigtsmæssige, men at deres virkemåde bør forbedres. Gennemførelsen af henstillingerne i disse rapporter vurderes regelmæssigt af ØKOFIN-Rådet, og der er gjort betydelige fremskridt.

I 2003 blev der i alle medlemsstater undertegnet et aftalememorandum om samarbejde i krisesituationer mellem banktilsynsmyndigheder og centralbanker, herunder Den Europæiske Centralbank. Kommissionen har desuden foreslået, at Lamfalussy-metoden udvides til alle finansielle sektorer. Dette vil tilvejebringe de rette fora for en styrkelse af samarbejdet mellem nationale tilsynsmyndigheder på EU-plan — herunder om nødvendigt centralbanker. Den nye udvalgsstruktur tager også sigte på at fremme lovgivningsmæssig konvergens mellem medlemsstaterne i deres gennemførelse af EU's finansielle lovgivning. Direktivet om finansielle konglomerater, som vil blive gennemført i medlemsstaterne i august 2004, vil desuden medføre et mere effektivt tilsyn med grænseoverskridende grupper gennem indførelse af en samordnende tilsynsmyndighed.