SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0159/02

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(4. februar 2002)

Om: Beskyttelse af miljøet i Po-deltaet

Da regionalparken i Po-deltaet var blevet oprettet, troede man, at man havde sikret den fine balance i et af de mest omfattende vådområder i Europa, hvor mange arter har fundet deres naturlige miljø mellem de saltholdige kanaler og sandbankerne i flodmundingen, f.eks. over 300 fuglearter, bl.a. flamingoer, skarver, falke, musvåger, sorte svaner og gråænder.

Området er allerede blevet erklæret for at være et særligt beskyttet område og en lokalitet af fællesskabsinteresse samt område af primær betydning for formering af hejrer. Man frygter imidlertid, at området kan blive udsat for angreb på miljøet som f.eks. urbaniserings- og industrialiseringsprojekter, affaldsudledningsprojekter, manglende omstilling til methangas af et elværk, som stadig bruger olie.

I betragtning af disse risici:

1. mener Kommissionen, at den på nært hold bør følge situationen og sikre en korrekt anvendelse af fællesskabslovgivningen, for så vidt angår miljøbeskyttelse?

2. kan Kommissionen gøre de lokale myndigheder opmærksom på, at den særlige beskyttelse og fællesskabsinteresse, der er givet området, indebærer en forpligtelse til at beskytte rigdomme, som tilhører samtlige europæiske borgere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. marts 2002)

Kommissionens beføjelser er begrænset til, hvad den har fået overdraget i medfør af EF-traktaten. Den er navnlig ansvarlig for at sikre, at fællesskabslovgivningen anvendes korrekt i alle medlemsstater. I artikel 211 i EF-traktaten hedder det: Kommissionen skal for at sikre Fællesmarkedets funktion og udvikling drage omsorg for gennemførelsen af de i denne traktat indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, der med hjemmel i denne træffes af institutionerne. Som EF-traktatens vogter tøver Kommissionen ikke med at træffe alle nødvendige foranstaltninger, herunder indlede overtrædelsesprocedurer efter EF-traktatens artikel 226, med henblik på at sikre overholdelsen af fællesskabslovgivningen.

I Po-deltaet findes der mange særlige beskyttelsesområder, som er udpeget i medfør af Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1), og lokaliteter af fællesskabsbetydning foreslået af Italien i medfør af Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(2). Artikel 6 i direktiv 92/43/EØF omhandler beskyttelsesmæssige krav i forbindelse med særlige bevarelses- og beskyttelsesområder. Disse forpligtelser gælder alle myndigheder i medlemsstaterne, såvel på nationalt som på regionalt og lokalt plan.

Dog er Kommissionen ikke i stand til at vurdere spørgsmål vedrørende eventuelle fremtidige overtrædelser af fællesskabslovgivningen, således som det ærede medlem antyder. En mulig fremtidig udvikling i situationen for visse bevarelses- og beskyttelsesområder kan ikke anses for at henhøre under Kommissionens ansvarsområde i dennes egenskab af EF-traktatens vogter. Det skal yderligere understreges, at situationer, som hævdes at være uforenelige med fællesskabslovgivningen, må beskrives meget nøjagtigt, for at Kommissionen kan vurdere dem i relation til den relevante lovgivning på miljøområdet.

Derfor kan der på grundlag af de oplysninger, det ærede medlem er fremkommet med, ikke fastslås nogen overtrædelse af fællesskabslovgivningen på indeværende tidspunkt. Skulle det ærede medlem imidlertid fremkomme med yderligere informationer, hvorved Kommissionen bliver i stand til at vurdere spørgsmålene i relation til de ovennævnte direktiver, vil den kunne viderebehandle sagen.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.