SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-4149/97 af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen (7. januar 1998)

Om: Nederlandenes finansielle bidrag til Den Europaeiske Union

Er det korrekt, at der ud fra rapporter fra den nederlandske regering og Kommissionen er uenighed/konflikt mellem Kommissionen og den nederlandske regering om stoerrelsen af Nederlandenes finansielle bidrag til Den Europaeiske Union? Hvad er under denne uenighed/konflikt Nederlandenes standpunkt, og hvad er Kommissionens standpunkt?

Er det korrekt, hvad den nederlandske statssekretaer for europaeiske anliggender i det nederlandske Andetkammer har meddelt, nemlig at den rapport, som tre nederlandske professorer ved Erasmus-Universitetet i Rotterdam har udarbejdet for Kommissionen om »Rotterdam-effekten« i forbindelse med de nederlandske bidrag til Den Europaeiske Union, ikke er blevet accepteret af Kommissionen, men er gaaet lige i papirkurven? Kan Kommissionen bekraefte dette og oplyse, hvad der ikke var fyldestgoerende ved rapporten?

Eller var statssekretaerens erklaering ikke korrekt, og har Kommissionen blot anmodet om en ny beregning for et saerligt afsnit i denne rapport? Hvilket afsnit er der i bekraeftende fald tale om, og hvilke foelger har denne nye beregning eller dens resultat for denne rapports konklusioner og Kommissionens standpunkt under uenigheden/konflikten?

Er det korrekt, at denne nye beregning ikke har nogen saerlig betydning for Kommissionens standpunkt, og at Kommissionen ogsaa allerede internt har meddelt den nederlandske regering dette?

Kan Kommissionen ogsaa oplyse, paa hvilken maade andre EU-medlemsstater indregner vareimport og -transit via deres havne i deres nettobidrag til Den Europaeiske Union, og findes der et ensartet system for denne beregning? Hvor meget afviger Nederlandene ved deres beregning fra dette eventuelle system?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (9. marts 1998)

Varernes frie bevaegelighed inden for EU kan medfoere, at de saakaldte traditionelle egne indtaegter (foerst og fremmest told), som en medlemsstat indbetaler til EU's budget, ikke noedvendigvis er betalinger, der kan henfoeres til personer bosiddende i dette land. Medlemsstater med store havneanlaeg opkraever ofte told for varer, der indfoeres i EU gennem deres havne, men som er beregnet til anvendelse i en anden medlemsstat. Denne forskel mellem den part, som opkraever, og den part, som i sidste ende betaler tolden, kan betegnes som gateway-effekten.

Den undersoegelse, som det aerede medlem henviser til, gennemfoeres af fem kendte forskere fra universiteterne i Antwerpen, Bruxelles og Rotterdam (de arbejder for det europaeiske center for strategisk analyse). Der blev forelagt foreloebige resultater af undersoegelsen i november 1997.

Efter praesentationen af undersoegelsen blev forskerne, i forbindelse med droeftelser med repraesentanter for det nederlandske finansministerium og det centrale statistiske kontor (CBS), opmaerksomme paa alvorlige vanskeligheder med de anvendte data. Der var enighed om, at undersoegelsen skulle revideres. Dette arbejde er endnu ikke afsluttet.

Kommissionens hensigt med at ivaerksaette undersoegelsen er, at faa belyst problemerne paa omraadet. Imidlertid har Kommissionen endnu ikke godkendt nogen resultater.