SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2831/02

af Robert Goebbels (PSE) til Kommissionen

(9. oktober 2002)

Om: International handel og regler for fremlæggelse af regnskaber

Medlemslandenes lovgivning varierer meget fra det ene land til det andet med hensyn til offentliggørelse af virksomhedsregnskaber. Mens aktieselskaber almindeligvis skal offentliggøre deres årsregnskaber, er små og mellemstore virksomheder ofte undtaget fra dette eller har mulighed for at offentliggøre forenklede udgaver af deres regnskaber. Det samme gør sig gældende på internationalt plan, hvor meget få lande kræver fuld offentliggørelse af regnskaberne for selskaber med sæde i landet. Almindeligvis vedrører dette krav kun børsnoterede selskaber.

I den forbindelse bør nævnes Kommissionens direktivforslag om ændring af EU's regnskabsdirektiver, der supplerer den forordning, som Rådet for nylig har vedtaget om gennemførelse af internationale regnskabsstandarder. Ifølge denne forordning skal alle europæiske selskaber, der er noteret på et reguleret marked, fra 2005 opstille deres konsoliderede regnskaber ud fra internationale regnskabsstandarder. Denne forpligtelse gælder imidlertid ikke for unoterede selskaber, hvilket kunne hæmme gennemskueligheden og sammenligneligheden af de finansielle oplysninger.

I visse europæiske lande, herunder Frankrig, er i øvrigt praktisk taget alle selskaber store som små forpligtede til at offentliggøre deres regnskaber, hvilket utvivlsomt er et handicap for små og mellemstore virksomheder, der opererer på de internationale markeder, hvor de skal stå mål med konkurrencen fra selskaber, der ikke er underlagt en sådan forpligtelse.

Agter Kommissionen inden for en nær fremtid at foreslå en generel harmonisering på unionsplan af reglerne om offentliggørelse af regnskaber? Vil det ikke også være nødvendigt at anmode WTO om harmoniserede regler på verdensplan om offentliggørelse af årsregnskaber med henblik på helt at undgå konkurrenceforskydning mellem europæiske selskaber og andre selskaber?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(5. november 2002)

I den gældende EF-lovgivning er der fastlagt en minimumsharmonisering af reglerne vedrørende offentliggørelse af selskabsregnskaber på EU-niveau. Således fastsættes det i direktiv 78/660/EØF om årsregnskaberne for visse selskabsformer(1) og i direktiv 83/349/EØF om konsoliderede regnskaber(2) i henholdsvis artikel 47 og 38, at årsregnskaberne (status, resultatopgørelse og noter) og i givet fald det konsoliderede regnskab, den konsoliderede beretning samt beretningen fra revisoren/revisorerne skal offentliggøres i et offentligt tilgængeligt register i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 3 i direktiv 68/151/EØF(3). Medlemsstaterne kan dog tillade, at små virksomheder f.eks. virksomheder med en omsætning på under 6,25 mio. EUR og som i gennemsnit har mindre end 50 ansatte kun udarbejder og offentliggør deres status og noter i forenklet form.

Dette omfang af offentlighed har hidtil været anset for generelt at være tilstrækkeligt og tilfredsstillende, idet det ikke er blevet bevist, at den undtagelse, de små virksomheder nyder fordel af, og som letter deres administrative byrde, eventuelt vil kunne skade konkurrencen på det indre marked.

Indførelsen i EU af internationale regnskabsstandarder (IAS) skulle kunne bidrage til en større sammenlignelighed mellem virksomhedernes regnskaber. Forordning (EF) nr. 1606/2002(4) fokuserer ganske rigtigt primært på noterede selskaber, men fastsætter ligeledes, at medlemsstaterne kan tillade eller kræve, at unoterede selskaber anvender IAS til udarbejdelsen af deres årsregnskaber eller konsoliderede regnskaber. Kommissionens direktivforslag om ændring af regnskabsdirektiverne skal gøre det lettere for unoterede selskaber gradvis at overtage IAS i det tempo, som medlemsstaterne måtte finde hensigtsmæssigt. Kommissionen har endvidere over for organisation IASB (International Accounting Standard Board) slået til lyd for, at der udvikles specifikke IAS-standarder for små og mellemstore virksomheder (SMV). Dette projekt figurerer nu behørigt på dagsordenen for IASB's arbejde.

Det skal ligeledes fremhæves, at der på verdensplan er andre måder til at få adgang til selskabsregnskaber end dem, der anvendes i EU. I USA er sådanne oplysninger tilgængelige hos selskaber, der er specialiseret i finansiel information.

Hvad angår spørgsmålet vedrørende Verdenshandelsorganisationen (WTO) og mulighederne for at etablere harmoniserede regler på verdensplan om offentliggørelse af årsregnskaber med henblik på helt at undgå konkurrencefordrejning mellem europæiske selskaber og andre selskaber, skal det først bemærkes, at WTO er en international organisation, som ifølge sine vedtægter har mandat til at beskæftige sig med international handel. WTO har ikke til formål at løse økonomiske problemer vedrørende konkurrencefordrejning på verdensplan. Det er helt klart ønskeligt at tilvejebringe en fair økonomisk konkurrence, f.eks. gennem harmoniserede regler om offentliggørelse af selskabers årsregnskaber. Men struktureringen i de forskellige internationale organisationer (WTO, Den Internationale Valutafond, Den Internationale Bank for Genopbygning og Udvikling) og princippet om, at de dækker hvert deres specialområde, gør, at hver af disse organisationer bør begrænse sit virke til sit eget kompetenceområde, selvom de godt kan tilstræbe en bedre koordination af deres tiltag med de andre organisationers tiltag.

WTO-medlemmerne har i 1998 vedtaget Disciplines on Domestic Regulation in the Accountancy Sector (regler for den indenlandske regulering af revisionsvirksomhed) (dokument nr. S/WPPS/W/21). Disse regler skal gælde for medlemmer, som har indgået specifikke regnskabsmæssige forpligtelser i deres tidsplaner ved udløbet af den nuværende forhandlingsrunde. Formålet med disse regler er at lette samhandelen med regnskabstjenesteydelser ved at sikre, at den indenlandske regulering for handel med regnskabstjenesteydelser opfylder kravene i artikel VI:4 i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS). De består grundlæggende af et sæt regler, der tager sigte på at øge forskrifternes gennemskuelighed og sikre, at de administrative procedurer er forudsigelige, rimelige og objektive. Imidlertid fastsætter de ikke og tager heller ikke sigte på at fastsætte nogen international harmonisering af regnskabsregler og regulering af regnskaber.

(1) Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer, EFT L 222 af 14.8.1978.

(2) Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber, EFT L 193 af 18.7.1983.

(3) Rådets første direktiv 68/151/EØF af 9. marts 1968 om samordning af de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 58, stk. 2, nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde, EFT L 065 af 14.3.1968.

(4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder, EFT L 243 af 11.9.2002.