ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1507/96 af Mark Killilea (UPE) til Kommissionen (12. juni 1996)

Om: Begraensning af antallet af repraesentanter i MEDIA II-juryer

Vil Kommissionen bekraefte, at den har besluttet at reducere antallet af repraesentanter i de juryer, der er udnaevnt til at bedoemme og indstille projekter indgivet under MEDIA II-programmet?

Kan Kommissionen noejagtigt redegoere for, hvorfor den har taget denne beslutning, og hvad den haaber paa at opnaa ved det?

Mener Kommissionen ikke, at denne beslutning om at reducere antallet af repraesentanter til faerre end antallet af medlemsstater vil forringe muligheden for blot saa meget som at forelaegge projekter fra lande eller regioner med en lav produktionskapacitet eller et begraenset geografisk omraade eller sprogomraade, et problem, som programmet faktisk soeger at undgaa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (22. juli 1996)

Det er ikke rigtigt at sige, at antallet af medlemmer i juryerne er reduceret, fordi MEDIA II-programmet er et helt nyt program, som ikke fungerer paa samme maade som MEDIA I, og juryerne er et nyt element, der ikke optraadte i MEDIA I.

Projekterne vil i foerste omgang blive vurderet med hensyn til, om de er stoetteberettiget og om de opfylder programmets prioriteringskriterier. Der udoeves positiv diskrimination til fordel for projektforslag, der er indgivet af medlemsstater eller regioner med en ringe produktionskapacitet. Projekter, der efter foerste behandling findes at opfylde stoettekravene, vil derefter blive vurderet af juryer. Juryens rolle og sammensaetning er diskuteret med medlemsstaternes repraesentanter i Media-udvalget. Halvdelen af eksperterne i de tidligste juryer kom fra medlemsstater eller regioner med ringe produktionskapacitet.

Jurymedlemmerne vaelges ud fra en liste, der er opstillet af medlemsstaterne. De udvaelges paa baggrund af deres ekspertise inden for bestemte omraader og ikke som repraesentanter for medlemsstater eller regioner. Deres rolle er at raadgive Kommissionen (som er ansvarlig for den endelige udvaelgelse af projekter, og som bistaas i dette arbejde af Media-udvalget) og ikke at forsvare saerlige brancheinteresser eller andre interesser.

Kommissionen vil sikre, at saerlige behov og interesser hos medlemsstater eller regioner med ringe produktionskapacitet systematisk bliver taget i betragtning, saaledes som det klart udtrykkes i Raadets afgoerelse om oprettelse af MEDIA II-programmet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1490/96 af Paul Lannoye (V) til Kommissionen (12. juni 1996)

Om: Dekontaminering af Berlaymont-bygningen i Bruxelles

Den belgiske presse har for nylig rapporteret om haendelser i forbindelse med dekontamineringen af Berlaymont-bygningen i Bruxelles. Der har bl.a. vaeret tale om trykfald, som indebaerer en risiko for, at der frigoeres asbestfiltre i bygningen. Kan Kommissionen henvende sig til de kompetente myndigheder for at faa oplyst:

1. om der er truffet de noedvendige sikkerhedsforanstaltninger for at garantere arbejdstagernes og beboernes sikkerhed?

2. om der er udpeget en uafhaengig ekspert, der til stadighed skal foere tilsyn med forurening af luften med asbestfiltre, vurdere risikoen og orientere offentligheden og de beroerte myndigheder om resultaterne af disse erklaeringer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (5. juli 1996)

Det aerede medlem goeres opmaerksom paa, at Kommissionen i forbindelse med fjernelsen af asbest fra Berlaymont-bygningen ikke har nogen direkte befoejelser. Det er den belgiske bygningsstyrelse, der under ledelse af »s.a. Berlaymont 2000« har ansvaret for tilsynet med arbejdet. Bygningsstyrelsen har sine egne eksperter, og der er ogsaa et kontrolorgan under det selskab, der udfoerer arbejdet.

Herudover foeres der kontrol med arbejdet paa saavel regionalt som nationalt plan af henholdsvis Bruxelles miljoeforvaltning (IBGE) og arbejdsministeriet.

Kommissionen har sine egne konsulenter, der dog ikke selv foretager nogen kontrol, men som orienterer Kommissionen paa grundlag af de oplysninger, som de - undertiden med nogen forsinkelse - faar fra ovennaevnte myndigheder.

Med hensyn til punkt nr. 2 har Kommissionen kendskab til, at man i det belgiske ministerium har taget et saadant initiativ med det formaal at forbedre informationen af de politiske myndigheder og offentligheden.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1068/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (13. maj 1996)

Om: Udvidelse af tilladelse til deponering af affald i Aveley, Thurrock

Findes der et direktiv, som Kommissionen kan anvende til at indklage den britiske regering for De Europaeiske Faellesskabers Domstol for overtraedelse af faellesskabslovgivningen, idet den i modstrid med tidligere loefter og uden offentlig hoering har udvidet tilladelsen til deponering af affald, hvilket skaber store miljoegener? Kan Kommissionen praecist henvise til direktiver og relevante embedsmaend i Kommissionen, som kan raadspoerges om dette spoergsmaal?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-1068/96, E-1069/96 og E-1070/96 (4. juli 1996)

1. I Raadets direktiv 85/337/EOEF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirken paa miljoeet ((EFT L 175 af 5.7.1985. )), er det fastsat, at der skal foretages en vurdering af indvirkningen paa miljoeet, foer visse projekter godkendes. Bilag I i direktiv 85/337/EOEF indeholder en fortegnelse over deponeringsanlaeg beregnet til giftigt og farligt affald. Det betyder, at en vurdering altid er paakraevet, foer disse deponeringsanlaeg godkendes. Bilag II indeholder en liste over deponeringsanlaeg til andre former for affald. Hvis en medlemsstat skoenner, at deponeringsanlaegget maatte faa betydelige indvirkninger paa miljoeet, er en miljoevurdering ogsaa paakraevet.

Hvis der kraeves en vurdering i henhold til direktiv 85/337/EOEF, skal offentligheden og de relevante myndigheder hoeres. Medlemsstaterne beslutter selv, hvordan offentligheden skal hoeres, f.eks. ved skriftlige forespoergsler eller rundspoerge. Den endelige beslutning om godkendelse traeffes af den (de) kompetente myndighed(er). Resultaterne af vurderingen skal imidlertid tages i betragtning.

2. Da den faelles holdning (EF) nr. 4/96, som blev vedtaget af Raadet med henblik paa vedtagelse af Raadets direktiv om deponering af affald ((EFT C 59 af 28.2.1996. )), blev forkastet af Parlamentet den 22. maj 1996, findes der paa nuvaerende tidspunkt ikke et specielt direktiv paa omraadet.

Af artikel 4 i direktiv 75/442/EOEF om affald, aendret ved direktiv 91/156/EOEF ((EFT L 78 af 26.3.1991. )), fremgaar, at »Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at affaldet nyttiggoeres eller bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at der anvendes fremgangsmaader eller metoder, som vil kunne skade miljoeet, navnlig maa der ikke

- skabes risiko for hverken vand, luft eller jord, eller for fauna og flora

- foraarsages gener ved stoej eller lugt

- paafoeres landskaber eller omraader af saerlig interesse skade.

Medlemsstaterne traeffer desuden de fornoedne foranstaltninger til at forbyde henkastning, dumpning og ukontrolleret bortskaffelse af affald.«
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1496/96 af Katerina Daskalaki (UPE) til Kommissionen (12. juni 1996)

Om: Omdannelse af et kloster i Karpasia med henblik paa turisme

Panajia Eleousa-Sina-klosteret paa halvoeen Karpasia, som stammer fra det 15. aarhundrede er af besaettelsesmagten paa Nordcypern blevet omdannet til pension og restaurant.

Agter Kommissionen at traeffe passende foranstaltninger paa baggrund af, at Panajia Elousa-Sina-kirken ved Republikken Cyperns lov om oldtidsminder af 1964 blev erklaeret for et oldtidsminde, og i lyset af, at denne brutale handling udgoer en alvorlig kraenkelse af den graeske og europaeiske kulturarv?

Hvordan vil Kommissionen reagere i betragtning af, at besaettelsesmagten ogsaa tidligere gentagne gange har begaaet overgreb paa kulturarven i de besatte omraader, som Europa-Parlamentet og Kommissionen har fordoemt, samt paa baggrund af toldunionen mellem EU og Tyrkiet?

Svar af givet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (5. juli 1996)

Kommissionen raader ikke over nogen oplysninger om det emne, som det aerede medlem naevner, men henviser det aerede medlem til det faelles svar paa skriftlig forespoergsel E-1413/96 fra Kaklamanis ((EFT C 322 af 28.10.1996, s. 63. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1257/96 af Umberto Bossi (ELDR) til Kommissionen (24. maj 1996)

Om: Forskelle mellem tidspunkter for offentliggoerelse af faellesskabsprogrammer paa de forskellige medlemsstaters sprog

Kommissionen vaelger, naar den offentliggoer formularer vedroerende udvaelgelsesproever, naar den indkalder personer til at forelaegge forslag eller give udtryk for interesse eller naar den forelaegger dokumenter vedroerende rammeprogrammer naesten altid engelsk, tysk og undertiden fransk som prioriteret sprog, til hvilke de paagaeldende oplysninger skal oversaettes og udsendes. De personer, der er interesseret i faellesskabsprogrammerne fra andre medlemsstater, modtager formularerne eller dokumenterne oversat til deres eget sprog meget senere.

Dette forhold medfoerer en klar ulempe for de virksomheder eller personer i andre lande i Europa, som ikke behersker de paagaeldende sprog fuldt ud; de fastsatte frister for indgivelse af ansoegninger forbliver uaendret ogsaa for de medlemsstater, hvis sprog hverken er tysk, engelsk eller fransk.

Mener Kommissionen ikke, at dette udgoer et stiltiende samtykke til illoyal konkurrence mellem de forskellige medlemsstater og at dette paa en vis maade er en af aarsagerne til, at de lande, som faar stoerst faellesskabsstoette, netop er Tyskland, Frankrig og Det Forenede Kongerige?

Hvis forsinkelserne vedroerende udsendelse af dokumenter skyldes oversaettelsesproblemer, hvorledes og hvornaar agter Kommissionen at loese dette problem vedroerende manglende effektivitet?

Mener Kommissionen ikke, at det midlertidigt inden en tilpasning af fristerne for offentliggoerelse paa alle faellesskabssprog, er hensigtsmaessigt for at give alle personer og virksomheder i hele Europa de samme muligheder, at forlaenge i hvert fald fristerne for indsendelse af ansoegninger for de personer eller virksomheder, som modtager den oenskede dokumentation paa deres modersmaal med betydelig forsinkelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (11. juli 1996)

Det er Kommissionens politik at udgive EF-Tidende samtidig paa alle elleve sprog. Kommissionen vil noeje undersoege ethvert eksempel paa, at en sprogudgave er udkommet forsinket i forhold til de andre.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1115/96 af Angela Billingham (PSE) til Kommissionen (25. april 1996)

Om: Direktivet om koerekort

I medfoer af Raadets direktiv 91/439/EOEF ((EFT L 237 af 24.8.1991, s. 1. )), som traeder i kraft den 1. juli 1996 kan der kun i helt ekstraordinaere tilfaelde udstedes koerekort til sukkersygepatienter, som faar insulinbehandling. Selv om jeg glaeder mig over Kommissionens faerdselssikkerhedspolitik, og selv om jeg erkender, at der kan gaelde visse begraensninger for sukkersygepatienter, har jeg samtidig forstaaet, at sygdommen kan holdes under kontrol i naesten alle tilfaelde.

Mener Kommissionen ikke, at direktivet unoedigt vil begraense sukkersygepatienternes frihed yderligere?

Kommissionen bedes redegoere for den hoering af de relevante interessegrupper, der fandt sted forud for udformningen af direktivet. Kan Kommissionen fremlaegge beviser paa, at dette fysiske mindstehelbredskrav boer vaere en betingelse for at faa koerekort?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (28. maj 1996)

Ifoelge Raadets direktiv 91/439/EOEF om koerekort, kan koerekort til gods- eller personbefordring fra 1. juli 1996 kun i saerlige tilfaelde udstedes eller fornys til aspiranter eller indehavere, der lider af sukkersyge og faar insulinbehandling, og kun naar der foreligger en behoerigt begrundet laegeerklaering, og saafremt der foeres regelmaessig laegekontrol. Med hensyn til foerere af bil eller motorcykel, fastsaettes det i direktivet, at koerekort kan udstedes til aspiranter eller fornys til indehavere, som lider af sukkersyge, saafremt der foreligger en behoerigt begrundet laegeerklaering og der gennemfoeres en dertil egnet regelmaessig laegekontrol.

Disse normer er blevet diskuteret grundigt med nationale laegeeksperter og er mere fleksible end de normer, der er fastsat i Raadets direktiv (80/1263/EOEF) om koerekort ((EFT L 375 af 31.12.1980. )) og som gaelder til 1. juli 1996. Kommissionen tog disse normer til fornyet overvejelse sammen med nationale eksperter den 15. april 1996 og naaede frem til den konklusion, at de er hensigtsmaessige.

I forlaengelse af denne forespoergsel har Kommissionen kontaktet det internationale sukkersygeforbund og vil holde det underrettet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1116/96 af Luigi Florio (UPE) til Raadet (26. april 1996)

Om: Politikken med kvoter i maelkesektoren

Mener Raadet ikke, at det ville vaere hensigtsmaessigt hurtigt at afskaffe politikken med kvoter i maelkesektoren og lade den interventionspraksis, der gennem det seneste aarti har karakteriseret Faellesskabets politik i denne sektor, erstatte af de frie markedskraefter?

Er Raadet klar over, at der er lande - f.eks. Italien - hvor politikken med maelkekvoter, fordi den har tvunget producenterne til at producere langt mindre, end der er brug for paa nationalt plan, er ved at oedelaegge hele produktionssystemet?

Vil det italienske formandskab behandle dette problem og foelgelig lade spoergsmaalet om maelkekvoter indgaa i en mere omfattende revision af hele landbrugspolitikken, som i dag i alt for hoej grad er centreret om det kvotebaserede interventionssystem?

Svar (7. august 1996)

Maelkekvoteordningen, som har gjort det muligt at faa styr paa produktionen inden for en sektor, som tidligere var praeget af betydelige overskud, gaelder indtil aar 2000. Flere medlemsstater har allerede talrige gange understreget de vanskeligheder, som begraensningen af produktionen under denne ordning har medfoert.

Kommissionen har allered meddelt, at den vil tage initiativ til overvejelser om den kommende produktionsordning inden for mejerisektoren med henblik paa til sin tid at forelaegge Raadet et formelt forslag. Kommissionen vil i sit arbejde tage hensyn til de forskellige vilkaar, der vil goere sig gaeldende for Faellesskabet og navnlig: prognoserne for produktionen og forbruget i medlemsstaterne, Faellesskabets internationale forpligtelser og budgetretningslinjerne.

Det er paa grundlag af Kommissionens overvejelser, i forbindelse med hvilke den vil indhente alle noedvendige udtalelser, at Faellesskabets fremtidige politik paa dette omraade boer udarbejdes.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1588/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Smaa og mellemstore virksomheder (SMV)

Det er glaedeligt at erfare, at der er indgaaet en principaftale om den vigtigste del af indholdet i det tredje handlingsprogram for SMV 1997-2000, som Kommissionen vedtog for nylig.

Kommissionen agter at forelaegge sin beretning senest i marts maaned aar 2000. Fra flere sider stilles der det spoergsmaal, om det ikke er muligt at afkorte tidsfristerne og fremskynde praesentationen af programmet med i det mindste 12-13 maaneder?

Idet der sluttes op om kommissaer Papoutsis' holdning til spoergsmaalet om bevillingen til programmet, anmodes der om en bekraeftelse paa bevillingen af de 180 mio ecu, som visse lande saasom Tyskland, Nederlandene, Sverige og Det Forenede Kongerige har draget i tvivl, men som er noedvendiggjort af udvidelsen af antallet af medlemsstater (fra 12 til 15) og af den betydning, som SMV spiller for oprettelsen af nye arbejdspladser.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af C. Papoutsis (12. juli 1996)

Kommissionen glaeder sig over det aerede parlamentsmedlems positive holdning til forslaget til tredje handlingsprogram til fordel for SMV (1997-2000) ((EFT C 156 af 31.5. 1996. )).

Hvad angaar evalueringen af programmet, som er omhandlet i artikel 6 i forslaget til Raadets afgoerelse, boer den foretages med tilstraekkelige midler dertil. En fremskyndelse kunne vaere paa nogle maaneder, men ikke et aar, da man er noedt til at tage hensyn til den ret langvarige forberedelse af et saadant stykke arbejde.

Kommissionen kan kun glaede sig over, at det aerede parlamentsmedlem deler Kommissionens holdning vedroerende en bevilling paa 180 mio. ECU, isaer med tanke paa de smaa og mellemstore virksomheders betydning for jobskabelsen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1374/96 af James Provan (PPE) til Kommissionen (6. juni 1996)

Om: Forsinkelser i udbetalingerne fra Den Europaeiske Socialfond

Kommissionen bedes redegoere for, hvad den goer for at saette en stopper for de langvarige forsinkelser i udbetalingerne fra Den Europaeiske Socialfond til myndighederne i medlemsstaterne, som skyldes de forvaltningsmaessige procedurer i Bruxelles, og som skaber store vanskeligheder for modtagerne, der ofte maa betale renter, mens de venter paa pengene fra Bruxelles. Hvilke muligheder er der for erstatning til velgoerende og frivillige organisationer og lokale myndigheder, som maa betale rente paa grund af disse forsinkelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (2. juli 1996)

Som anfoert i Kommissionens faellessvar paa spoergsmaal stillet af Pollack o.a. H-566/95, H-584/95, H-605/95, H-634/95, H-635/95, H-636/95 og H-637/95 under spoergetiden i loebet af Parlamentets moedeperiode i september 1995 ((Forhandlinger i Europa-Parlamentet nr. 4-467 (september 1995). )) samt i Kommissionens svar paa Hugh McMahons mundtlige spoergsmaal H-231/96 under spoergetiden i loebet af parlamentets moedeperiode i april 1996 ((Forhandlinger i Europa-Parlamentet nr. (april 1996). )), findes bestemmelserne om udbetaling af midler under Den Europaeiske Socialfond i Raadets forordning (EOEF) nr. 2082/93 ((EFT L 193 af 31.07.1993. )) om samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner. Som det fremgaar af svarene kan Kommissionen ikke foranledige udbetaling af ESF-midler foer medlemsstaterne har indgivet en ansoegning herom, der er baseret paa noejagtige, reviderbare data i relation til de faktiske udgifter, der allerede er afholdt af stoettemodtagerne i overensstemmelse med prioriteterne for foranstaltningerne og den finansielle plan for programmerne. Naar betingelserne er opfyldt, og medlemsstaten indsender en anmodning, vil Kommissionen foretage udbetaling hurtigst muligt og generelt inden for 60 dage.

Kommissionen arbejder taet sammen med de nationale myndigheder i alle medlemsstater for at finde ud af, paa hvilke punkter systemet kan forbedres i medlemsstaterne. Det er imidlertid foerst og fremmest medlemsstaternes ansvar at traeffe de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at sikre udbetaling af ESF-midler.

ESF yder stoette gennem samfinansiering af stoetteberettigede udgifter til de aktioner, der er aftalt under hvert af de operationelle programmer eller det samlede programmeringsdokument.

Kommissionen har forstaaelse for, at der kan opstaa specielle operationelle problemer for visse organisationer (isaer NGO'er), men det er dens holdning, at renteudgifter, der opstaar paa grund af forsinkede udbetalinger, ikke kan betragtes som stoetteberettigede udgifter. ESF-udvalget, der er nedsat i henhold til artikel 124 i EF-traktaten, og som virker i henhold til bestemmelserne i artikel 28 i ovennaevnte forordning, har altid haft den holdning, at saadanne renteudgifter ikke kan betragtes som stoetteberettigede udgifter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0840/96 af José Barros Moura (PSE) til Kommissionen (12. april 1996)

Om: Toldsvindel med tobak

Paa baggrund af de oplysninger, der allerede er blevet offentliggjort i pressen om toldsvindel med tobak, som har kostet beloeb paa omkring 200 mia PTE og alene i Portugal 16 mia PTE, bedes foelgende oplyst:

1. Hvilken forbindelse er der mellem denne svindel og de overgangsmekanismer, der er indfoert i forbindelse med det indre marked?

2. Er det sandt, at manglen paa fysisk kontrol goer det lettere at svindle?

3. Er det muligt at identificere de transportvirksomheder, der er involveret?

4. Er det muligt at faa en liste over de beloeb, der er svindlet for for hvert af transportvirksomhedernes oprindelseslande?

5. Hvilke foranstaltninger foreslaar Kommissionen med henblik paa at opkraeve de saerlige forbrugsafgifter, der skyldes, eftersom virksomhederne har skullet stille sikkerhed?

6. Hvilke forebyggende foranstaltninger og foranstaltninger til forhindring og bekaempelse af svindel vil blive indfoert i fremtiden? Eller mener Kommissionen, at den eksisterende ordning er tilstraekkelig effektiv?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (21. maj 1996)

Kommissionen er bekendt med en lang raekke tilfaelde af tobakssmugling, nogle af dem i Portugal. Den henviser i oevrigt det aerede medlem til sit svar paa skriftlig forespoergsel E-3638/95 fra Terence Wynn ((EFT L 112 af 17.4.1996. )).

Bedrageri og misbrug af transitordningerne er blevet hyppigere i de senere aar. Cigaretter indfoeres illegalt uden betaling af told, moms og punktafgifter. Det boer i denne forbindelse bemaerkes, at for en enkelt container med cigaretter kan skatter og afgifter andrage 1 mio. ECU.

Kontrollen paahviler medlemsstaterne. Maalrettede fysiske stikproever er et vaesentligt element i ethvert kontrolsystem.

Der verserer sager ved domstolene i de beroerte medlemsstater, hvorfor Kommissionen ikke kan fremlaegge detaljerede oplysninger.

Medlemsstaterne har ogsaa ansvaret for inddrivelse af de unddragne afgifter. Transitordningerne er baseret paa et kautionssystem, der skal sikre, at afgifterne erlaegges. Cigaretter hoerer til de foelsomme varer, for hvilke der for nylig er blevet udstedt et midlertidigt forbud mod samlet kaution ((Kommissionens beslutning 95/521/EF, EFT L 299, 12. 12. 1995. )). Man har erkendt, at denne kaution ikke var tilstraekkelig til at modsvare de hoeje afgifter paa cigaretter. Derfor skal der nu stilles en kaution for en enkelt forsendelse, der daekker alle de relevante afgifter.

Herudover oensker Kommissionen at goere opmaerksom paa, at som anfoert i dens arbejdsprogram for bedrageribekaempelse i 1996 ((KOM (96) 17. )) er det noedvendigt at styrke transitordningerne. Programmet omfatter initiativer af administrativ, lovmaessig og operationel art, bl.a. en naermere definition af arbejdet i taskgruppen for cigaretter.