DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/282

(2004/C 78 E/0282)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3412/03

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(18. november 2003)

Om: EU's finansiering af uafhængige ngo'ers projekter i Tunesien

De tunesiske myndigheder har vedtaget at nægte den tunesiske menneskerettighedsliga (LTDH) adgang til finansiering fra Kommissionen i form af anden tranche i et projekt, der blev iværksat af LTDH og godkendt af Kommissionen i 2002 som led i det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder. I august 2002 indkaldte den tunesiske indenrigsministers direktør for politiske anliggender LTDH's formand for at meddele ham regeringens afgørelse under påberåbelse af »bestemmelser i forening sloven«. Nogle dage senere sendte den bank, hvor ligaen har sin konto, en skrivelse til LTDH's ledelse om, at et beløb var blevet overført til ligaen fra Bruxelles, men at midlerne kun kunne udbetales »mod forelæggelse af de nødvendige tilladelser, jf. lov nr. 154 af 7. november 1959, og særlig bestemmelserne i artikel 8 og 14« (forenings-loven). Imidlertid er der ingen bestemmelser i den tunesiske lovgivning, som forpligter LTDH til at ansøge om tilladelse for at kunne modtage finansiering. Artikel 8 omhandler udtrykkeligt og udelukkende velgørende organisationer eller hjælpeorganisationer, medens artikel 14 foreskriver, at kun foreninger, der »er anerkendt som værende af national interesse« — hvilket ikke gælder LTDH — skal have indenrigsministerens tilladelse for at kunne »modtage gaver og legater«. Den finansiering, som LTDH fik tilsagn om i 2002, er omfattet af associeringsaftalen mellem Tunesien og EU, hvis artikel 2 forpligter aftalens parter til at respektere de demokratiske principper og menneskerettighederne. De betingelser, som de tunesiske myndigheder har indført, er blot det seneste af de utallige tilfælde af obstruktion og chikane, som LTDH og dens medlemmer har været udsat for.

Hvorledes har Kommissionen officielt reageret på de tunesiske myndigheders manøvrer for at forhindre Kommissionens finansiering af LTDH's projekt? Hvilke initiativer har Kommissionen taget eller agter den at tage for at opnå, at de tunesiske myndigheder ændrer deres holdning til finansieringen af LTDH-projektet, som der ikke er noget retligt belæg for? Og hvilke foranstaltninger agter Kommissionen mere generelt at træffe for at opnå, at de tunesiske myndigheder fremover ikke længere lægger hindringer i vejen for LTDH og de ganske få andre ngo'er, som reelt er uafhængige af regeringspartiet RCD?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(9. januar 2004)

Den tunesiske menneskerettighedsliga (LTDH), der er omfattet af projektet for omstrukturering af den tunesiske menneskerettighedsliga (IEDDH 2001/3485), har underrettet Kommissionen om de forhold, det ærede medlem omtaler.

Efter den pågældende meddelelse fra LTDH har Kommissionen på højt niveau taget spørgsmålet op med de tunesiske myndigheder for at få klarlagt, hvorfor lov nr. 154 blev anvendt på LTDH, da anden tranche til dette projekt, der er midtvejs i gennemførelsen, skulle udbetales.

De tunesiske myndigheder har på deres side gjort opmærksom på, at ovennævnte lov rent faktisk finder anvendelse på alle tunesiske ngo'er, der modtager finansiering fra udlandet, men at den »af hensyn til tolerance og forsonlighed« ikke var blevet anvendt på Kommissionens første tranche til projektet. Myndighederne har i øvrigt understreget, at LTDH ifølge en retsafgørelse havde fået begrænset sin virksomhed til forberedelse af næste generalforsamling og genvalg af sin bestyrelse.

Selv om LTDH's problemer tilsyneladende har administrativ karakter, viser de, at der i almindelighed er vanskeligheder forbundet med denne form for decentraliseret samarbejde i Tunesien. Uden at udtale sig om det retsgrundlag, de tunesiske myndigheder på deres territorium påberåber sig til støtte for deres krav, går Kommissionen ind for en politisk løsning på problemet.

Kommissionen minder om, at den ligeledes forsøger mere struktureret at støtte de tunesiske reformforsøg vedrørende foreningsfrihed og domstolenes uafhængighed. På den ene side beklager Kommissionen i denne forbindelse, at det ikke har været muligt at gennemføre det MEDA-program, der tog sigte på det tunesiske civilsamfund og også skulle omfatte informations- og uddannelsesaktiviteter for den pågældende tunesiske forvaltning. På den anden side fortsætter Kommissionen beslutsomt — sammen med de tunesiske myndigheder — med at udarbejde et program til støtte for moderniseringen af det tunesiske retsvæsen, ligeledes inden for MEDA-programmet.