SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2717/97 af Heidi Hautala (V) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Stoffer der nedbryder ozonlaget

Hvorfor har EU ikke i forbindelse med Montreal-protokollen og de stoffer, der nedbryder ozonlaget, truffet nogle konkrete foranstaltninger for at forbyde anvendelsen af CFC-gasser til medicinske formaal, mere specifikt i doseringsinhalatorer, og saette en stopper for nye godkendelser af CFC-gasser, eftersom der i oejeblikket findes et teknisk og oekonomisk gennemfoerligt alternativ til disse produkter? Kommissionen har for nylig ivaerksat en rullende plan for overgangen til CFC-fri doseringsinhalatorer. Kan Kommissionen specificere, hvornaar den vil forelaegge FNPM (De Forenede Nationers Program for Miljoebeskyttelse) en plan for gradvis afskaffelse af CFC-gasser?

Under De Forenede Nationers femtende aabne arbejdsgruppemoede i Nairobi i begyndelsen af juni forelagde det teknologiske og oekonomiske evalueringspanel (Technological and Economic Assessment Panel (TEAP)) videnskabelige beviser for, at der findes alternativer til metylbromid. Hvad er Kommissionens strategi paa dette omraade, og har den ivaerksat eller agter den at ivaerksaette en debat om, hvorledes der kan ske en gradvis afskaffelse af metylbromid? Hvor dyrt vil det vaere at nedsaette anvendelsen af metylbromid i EU med 50% inden 2001 og med 100% inden 2005?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (22. september 1997)

Anvendelsen af chlorofluorocarboner (CFC-gasser) i doseringsinhalatorer til behandling af astma og kronisk obstruktiv lungesygdom er anerkendt som en vaesentlig anvendelse under Montreal-protokollen og Raadets forordning (EF) nr. 3093/94 om stoffer, der nedbryder ozonlaget ((EFT L 333 af 22.12.1994. )). Det betyder, at CFC-gasser fortsat kan anvendes i disse medicinske produkter, indtil tekniske og oekonomisk gennemfoerlige alternativer staar til raadighed for laeger og patienter. Kun faa CFC-fri produkter udbydes paa det europaeiske marked for oejeblikket. Produkterne er endnu ikke godkendt i alle medlemsstater, og de kan heller ikke erstatte alle gaengse CFC-produkter. Derfor vil det vaere uhensigtsmaessigt at forbyde CFC-produkter til medicinsk anvendelse paa nuvaerende tidspunkt. Et bredere spektrum af CFC-fri produkter forventes udbudt i loebet af de foelgende 12-18 maaneder. Kommissionen samarbejder p.t. med medlemsstater, repraesentanter for den europaeiske medicinalindustri og astmapatienter om en strategi for udfasning af CFC-produkter til medicinsk anvendelse, efterhaanden som alternativer udvikles, dog uden at bringe patienternes helbred i fare. Det foerste udkast til denne strategi faerdiggoeres i september 1997, og det fremsendes til ozon-sekretariatet for De Forenede Nationers Program for Miljoebeskyttelse (FNPM).

Kommissionens strategi for methylbromid gaar ud paa at insistere paa den tidligst mulige udfasning, der ikke bringer landbrugsbedrifter og andre erhverv, som anvender methylbromid som gasningsmiddel, i fare. Dette kunne opnaas med en tidlig udfasning for de anvendelser, hvor der allerede findes substitutter, og en midlertidig undtagelsesbestemmelse for andre kritiske anvendelser, hvor der endnu ikke er udviklet substitutter. Inden for Europa er de sydlige medlemsstater mest afhaengige af methylbromid. Derfor har Kommissionen sammen med det hollandske miljoeministerium, La Laguna universitetet og Consejo superior de investigaciones cientificas finansieret en workshop i april 1997 for at demonstrere og debattere anvendelige methylbromid-substitutter for de sydlige medlemsstater.

Det er ikke muligt at give et paalideligt skoen over omkostningerne ved udfasning af methylbromid paa EU-plan for et givet aar. Omkostningerne vil vaere afgoerende afhaengige af den valgte loesning, og det afhaenger igen af lokale forhold. Kemiske alternativer som f.eks. metamnatrium er typisk dyrere end methylbromid, medens anvendelse af direkte solbestraaling og integreret bekaempelse af skadevoldere er billigere. Landbrug, som har udfaset methylbromid og aendret driften tilsvarende, opnaar ofte hoejere udbytte og dermed forbedret rentabilitet. Med forbehold af undtagelsesbestemmelser for kritiske anvendelser mener Kommissionen derfor, at methylbromid hurtigt kan udfases i Faellesskabet uden vaesentlige negative virkninger for produktiviteten eller rentabiliteten hos landmaend, der anvender produktet.