SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1329/97 af Giacomo Santini (UPE) til Kommissionen (10. april 1997)

Om: Direktiv 92/50/EOEF om offentlige tjenesteydelser

Siden ikrafttraedelsen af direktiv 92/50/EOEF ((EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1. )) og af lovdekret nr. 157 af 17. marts 1995 om gennemfoerelse heraf er naesten alle offentlige tjenesteydelsesaftaler blevet tildelt de bydere, der har afgivet laveste bud.

Dette medfoerer skaevheder paa markedet, eftersom piratvirksomheder skaffer sig aftaler med priser, der ikke afspejler de omkostninger, som en virksomhed, der opererer korrekt paa markedet, reelt har.

I artikel 25 i lovdekret nr. 157 af 17.3.1995 hedder det, at afvigende bud (dvs. bud, der udviser en lavhedsprocent, der er over en femtedel hoejere end den gennemsnitlige lavhedsprocent i de forelagte bud, der har faaet adgang til at deltage i udbuddet) underkastes en undersoegelse fra den ordregivende myndigheds side. Dette sker regelmaessigt, men eftersom ingen myndighed er i besiddelse af vurderingsparametre, hvis vaerdier er fastlagt i officielle akter, er den ordregivende myndighed ikke i stand til at vurdere, om et bud er afvigende eller ej, og derfor tildeles der aftaler, selv naar lavhedsprocenten overstiger 50%.

1. Hvad agter Kommissionen at foretage sig for at sikre, at saadanne afvigende bud betragtes som saadanne og udelukkes fra deltagelse i udbud?

2. Hvad agter Kommissionen at goere for at sikre muligheden for deltagelse i udbud paa grundlag af teknisk og finansiel egnethed, uden at der sker udelukkelse fra den myndigheds side, som den paagaeldende virksomhed aldrig har leveret tjenesteydelser til?

3. Hvorledes agter Kommissionen at sikre lige betingelser for de virksomheder, der deltager i udbud?

4. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at sikre, at der foeres kontrol med de faktiske resultater af bestemmelserne om at fjerne beskatningen paa socialsikringsbidrag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (4. juni 1997)

I henhold til artikel 36 i Raadets direktiv 92/50/EOEF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmaaderne ved indgaaelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler kan den ordregivende myndighed ikke blot tildele en ordre paa grundlag af den laveste pris, men ligeledes paa grundlag af det oekonomisk mest fordelagtige bud, der giver mulighed for at tage hensyn til flere forskellige forhold, som f.eks. kvalitet, teknisk vaerdi, aestetisk og funktionsmaessig vaerdi, teknisk bistand samt udfoerelsesfrist. Denne bestemmelse er gennemfoert ved artikel 23, stk. 1 og 2, i lovdekret nr. 157 af 17. marts 1995.

1. Med artikel 37 i ovennaevnte direktiv er der ikke mulighed for, at bud, der paa forhaand anses for unormalt lave, udelukkes paa grundlag af et automatisk (matematisk) kriterium. For at undgaa at der sker en forskelsbehandling af virksomhederne, har det nemlig vaeret anset for noedvendigt at indfoere en procedure til efterkontrollering af buddets sammensaetning, foer en eventuel udelukkelse besluttes. Det er derefter op til den ordregivende myndighed at indfoere en metode til paa korrekt vis at kunne vurdere de begrundelser, som de bydende fremkommer med ved efterkontrollen af unormalt lave bud.

2. I artikel 29 i direktiv 92/50/EOEF fastsaettes det, i hvilke tilfaelde tjenesteydere kan udelukkes fra udbudsproceduren, og i artikel 31 og 32 fastsaettes udvaelgelseskriterierne paa grundlag af finansiel og oekonomisk formaaen samt paa grundlag af teknisk formaaen. Det fastsaettes ingen steder, at en virksomhed kan udelukkes, fordi den aldrig har leveret tjenesteydelser til den ordregivende myndighed. En saadan udelukkelsesklausul ville ikke blot vaere i strid med ovennaevnte bestemmelser, men ligeledes med det generelle forbud mod nationalitetsbaseret forskelsbehandling, jf. EF-traktatens artikel 7, og med den frie udveksling af tjenesteydelser, jf. traktatens artikel 59 ff.

3. Kommissionen mener, at den nuvaerende lovramme er tilstraekkelig til at sikre, at de virksomheder, der deltager i udbudsprocedurer, bliver behandlet ens. De lige betingelser sikres nemlig ved EF-traktatens bestemmelser vedroerende frie varebevaegelser og fri udveksling af tjenesteydelser samt ved EF-direktiverne om offentlige indkoeb, der ekspliciterer disse bestemmelser og sikrer - som Domstolen ofte har understreget - effektiviteten af de rettigheder, der er tildelt enkeltpersoner ved de ovennaevnte foranstaltninger. Ud over princippet om lige behandling finder de andre principper, som Domstolen har udarbejdet, ligeledes anvendelse paa omraadet, som f.eks. princippet om offentliggoerelse af og gennemsigtighed i udbudsbekendtgoerelserne og alle deltagelsesbetingelserne, princippet om anerkendelse af ansoegeres eksamensbeviser, kvalifikationer og evner samt princippet om proportionalitet. Det er snarere i forbindelse med medlemsstaternes gennemfoerelse af EF-direktiverne og de ordregivende myndigheders konkrete anvendelse af disse, at der er visse problemer.

4. Kommissionen ville saette pris paa, om det aerede medlem kunne praecisere dette spoergsmaal.