DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/583

(2004/C 84 E/0660)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0416/04

af Dorette Corbey (PSE) til Kommissionen

(9. februar 2004)

Om: Jagt på gæs i den nederlandske provins Zeeland

Provinsen Zeeland har indført en undtagelse fra forbuddet mod jagt på gæs. Undtagelsen gælder for områder, der ikke er omfattet af fugledirektivet, idet der dog er indført en stødpudezone på 200 til 700 meter. I området forekommer flere forskellige arter af gæs, der er nævnt i fugledirektivets bilag II/2, herunder knortegås (Branta Bernicla). Nederlandene er ikke opført som en medlemsstat, der kan tillade jagt på knortegæs, jf. artikel 7, stk. 3. Det samme gælder for den kortnæbbede gås (Anser brachyrhynchus) og for blisgåsen (Anser albifrons), der ligeledes er ofte forekommende i Zeeland. Jagtforbuddet kan ifølge artikel 9, stk. 1, litra a, kun fraviges, hvis der ikke findes nogen anden tilfredsstillende løsning på alvorlige problemer, som f.eks. omfattende skader på afgrøder. I den regionale presse beskrives ophævelsen af jagtforbuddet som en besparelsesforanstaltning: provinsadministrationen vil ikke afsætte penge til erstatninger for de skader, gæssene forårsager.

1. Er udbetaling af en godtgørelse til landbrugerne som erstatning for skader på afgrøderne en tilfredsstillende løsning, jf. artikel 9, stk. 1?

2. Mener Kommissionen, at ophævelsen af jagtforbuddet strider mod fugledirektivet? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i bekræftende fald træffe?

3. Er de indførte stødpudezoner tilstrækkelige til at beskytte de fugle, der bliver i de beskyttede områder?

4. Kan Kommissionen undersøge, i hvilken udstrækning provinsen Zeeland har gjort brug af mulighederne for at yde støtte til agrarisk naturforvaltning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. marts 2004)

Det ærede medlem omtaler den kortnæbbede gås (Anser brachyrhynchus), blisgåsen, (Anser Albifrons) og knortegåsen (Branta bernicla), der alle nævnes i bilag II/2 til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (1). Ifølge direktivets artikel 7, stk. 3 kan de arter, der nævnes i bilag II/2, kun jages i de medlemsstater, de står opført under. Bilag II/2 angiver, at Nederlandene kan tillade jagt på Anser Albifrons.

Hvad de to andre arter angår, tyder det ærede medlems oplysninger på, at Nederlandene har givet undtagelserne fra forbuddet mod jagt på disse arter, fordi fuglene har været årsag til afgrødeskader. I princippet kan Nederlandene på grundlag af direktivets artikel 9. stk. 1, litra a), give undtagelser fra bestemmelserne i artikel 7 »for at hindre omfattende skader på afgrøder, besætninger, skove, fiskeri- og vandområder«.

Ifølge direktivets artikel 9, stk. 3 og 4 skal Nederlandene regelmæssigt sende Kommissionen en rapport om artikel 9's gennemførelse. Kommissionen har endnu ikke modtaget rapporten om undtagelserne i 2003, og den skal ikke foreligge før i slutningen af 2004. Det er derfor ikke klart, om Nederlandene skulle have overtrådt direktivet. Kommissionen vil gennemgå rapporten omhyggeligt, når den har modtaget den, og om nødvendigt træffe passende foranstaltninger for at sikre, at undtagelserne ikke strider mod direktivet. Kommissionen vil gerne understrege, at medlemsstaterne skal overholde bestemmelserne i artikel 9, således som de er blevet fortolket af Domstolen. Domstolen fastslog f.eks., at undtagelser fra det generelle jagtforbud i artikel 7 kun kan tillades i kraft af foranstaltninger, der tilstrækkelig udførligt gør rede for de forhold, som omtales i artikel 9, stk. 1 og 2 (se f.eks. sag C-118/94, WWF, dom af 7. marts 1996).

Med hensyn til udgifterne til landbrugsmiljø, kan Kommissionen oplyse det ærede medlem om, at Nederlandenes nuværende nationale plan for udvikling af landdistrikterne ikke indeholder særlige landbrugsforanstaltninger, hvis formål er beskyttelse mod de pågældende gæs. Med den ændring af planen for udvikling af landdistrikterne, som blev foretaget i 2002 og sendt den 2. april 2002, søger Nederlandene at indføre pakkerne »Engdrag til korte vinterophold for trækfugle«, »Engdrag til mellemlange vinterophold for trækfugle« og »Engdrag til lange vinterophold for trækfugle«. Disse pakker beskytter knortegæssene og de lidt større blisgæs. Den kortnæbbede gås bliver derimod ikke beskyttet. Kommissionen blev imidlertid ved brev af 8. juli 2003 underrettet om, at pakkerne »engdrag til korte vinterophold for trækfugle«, »engdrag til mellemlange vinterophold for trækfugle« og »engdrag til længere vinterophold for trækfugle« var blevet udtaget af ændringsforslaget for 2002. Da ændringerne af planen for udvikling af landdistrikterne forhandles bilateralt mellem Kommissionen og medlemsstaten, er det ikke muligt for Kommissionen at vurdere, i hvilken udstrækning provinsen Zeeland har gjort brug af sine muligheder for at få støtte til forvaltning af landbrugsmiljø.

Hvis der kan gives støtte til forvaltning af landbrugsmiljø, er det mest sandsynligt, at det sker inden for rammerne af den nederlandske plan for udvikling af landdistrikterne 2000-2006. Strukturfondenes mål 2-program for Sydnederlandene, der også omfatter en del af provinsen Zeeland, forekommer ikke at være det rigtige grundlag for sådanne foranstaltninger.

Inden for rammerne af delprogrammet for »Euregio Scheldemond« i forbindelse med det nuværende Interreg III- program til fordel for »Grensregio Vlaanderen-Nederland« finansieres et grænseoverskridende projekt »økologisk landbrug« (»Grensoverschijdend biologisch boeren«) med to partnere fra Zeeland.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.