SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0099/01

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(29. januar 2001)

Om: BSE og erstatning til kvægavlerne

Blandt de forskellige foranstaltninger der er truffet til beskyttelse af forbrugernes sundhed i forbindelse med BSE, er også tilbagetrækning fra markedet og slagtning af over 30 måneder gammelt kvæg, der anses for at være særlig risikomateriale. Selvom der er tale om en afgørelse, som er truffet på fællesskabsplan, er de nationale regeringer ansvarlige for, at

den gennemføres. Dette har givet anledning til forskellig opfattelse blandt de nationale og regionale regeringer med hensyn til ansvaret for udbetalingen af den relevante erstatning til kvægavlerne. Det er ikke bare tilbagetrækningserstatningen, der er forskellig, men i visse tilfælde modtager kvægavlerne supplerende støtte, f.eks. et beløb for indkomsttab, og i andre tilfælde ikke. Endvidere sker det, at det i forbindelse med tilbagetrækning af kvæg eller det særlige risikomateriale, dvs. i hovederne på kvæg, der er afgået ved døden i landbrugsvirksomheden, at det i visse tilfælde er de administrative myndigheder, der påtager sig omkostningerne og giver sikkerhedsgarantier for transporten og den senere slagtning, medens disse omkostninger andre steder påhviler landbrugeren (sædvanligvis ejeren af et lille landbrug på omkring 15 stykker kvæg).

Kan Kommissionen derfor oplyse, om den har kendskab til denne situation?

Kan Kommissionen give oplysninger om de beløb og den erstatning, der i Den Europæiske Unions medlemsstater udbetales til kvægavlerne for tilbagetrækning fra markedet af kvæg til slagtning? Kan den tillige oplyse, i hvilke medlemsstater landbrugerne pålægges omkostningerne ved tilbagetrækning af kvæg og særligt risikomateriel?

Mener Kommissionen ikke, at det ville være mere hensigtsmæssigt på europæisk plan at harmonisere erstatningsbeløbene samt systemerne og ansvaret for eliminering af kvæg og særligt risikomateriel?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. marts 2001)

Der er ingen EF-regler, som forpligter til slagtning af dyr, der er over 30 måneder gamle, og disse dyr betragtes heller ikke som specificeret risikomateriale (SRM), bortset fra de dele af dyret, der er anført som SRM i Kommissionens beslutning 2000/418/EF af 29. juni 2000 om regulering af anvendelsen af materiale, der udgør en risiko med hensyn til overførbare spongiforme encephalopatier og om ændring af beslutning 94/474/EF(1).

Kommissionens forordning (EF) nr. 2777/2000 af 18. december 2000 om ekstraordinære støtteforanstaltninger for oksekødsmarkedet(2) blev ikke kun udstedt for at fremme testning af alle dyr over 30 måneder, men også for at støtte markedet ved at fjerne dyr, som ellers ville være blevet slagtet til konsum, hvilket ville have betydet en yderligere forværring af den uligevægtige forsyningssituation. Ordningen samfinansieres af Kommissionen og de nationale myndigheder efter særlige regler, der er fastsat i forordningen.

Når det gælder ordningen med opkøb af dyr til tilintetgørelse, beregnes priserne i henhold til artikel 4 i ovennævnte forordning logisk nok ud fra kategori, kvalitet og aktuelle markedspriser. Kommissionen har kun foreløbige oplysninger om, hvad landbrugerne skal betale til dækning af tilintetgørelsesudgifterne, men prøver for øjeblikket at få flere oplysninger om spørgsmålet.

Kommission har til stadighed mindet medlemsstaterne om, at national finansiering uden hjemmel i EF-lovgivningen af foranstaltninger og kompensation vedrørende BSE skal meddeles og behandles efter EF-reglerne. Kommissionen vil inden længe fremlægge en rapport for at sikre, at det indre marked fungerer korrekt.

(1) EFT L 158 af 30.6.2000.

(2) EFT L 321 af 19.12.2000.