ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1848/00

af Linda McAvan (PSE) til Kommissionen

(9. juni 2000)

Om: Trivsel for kyllinger opdrættet til kødproduktion

EU's Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel har for nylig offentliggjort en rapport, hvori der gives udtryk for foruroligelse over sundheden og trivslen for kyllinger, som opdrættes til kødproduktion. Det blev i rapporten beskrevet, hvordan kødforarbejdningsbranchens vedvarende krav om endnu hurtigere vækst har ført til smertefulde benskader og pludselig død for kyllinger opdrættet til kødproduktion.

Kan Kommissionen anføre, hvorvidt den vil overveje at foreslå et direktiv til afhjælpning af de alvorlige sundheds- og trivselsproblemer, der beskrives i ovennævnte rapport?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1809/00 og E-1848/00

(26. juli 2000)

Kommissionen har anmodet Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel om at udarbejde en rapport om trivsel for kyllinger, som opdrættes til kødproduktion (slagtekyllinger). Komitéen vedtog en rapport den 21. marts 2000.

I forbindelse med slagtekyllingers trivsel vedtog det stående udvalg under den europæiske konvention om beskyttelse af dyr i landbruget en henstilling om husdyr den 28. november 1995, som stadig er i kraft. Medlemsstaterne og Fællesskabet er kontraherende parter til denne konvention og deltager i udvalgets arbejde.

I Fællesskabet indeholder Rådets direktiv 98/58/EF(1) hovedprincipperne for beskyttelse af alle dyrearter, der holdes til landbrugsformål. Det omhandler de krav til trivsel, som skal opfyldes i forbindelse med beskyttelse af dyr, der opdrættes til forskellige produktionsformål, herunder kyllinger til kødproduktion. I henhold til direktivet pålægges ejeren eller opdrætteren af dyrene at sikre, at mindstekravene til dyretrivsel overholdes.

Direktivet er også det retsgrundlag, i henhold til hvilket forslag til Fællesskabets foranstaltninger eller henstillinger i forbindelse med konventionen udarbejdes, hvis dette er nødvendigt for at sikre ensartet anvendelse i Fællesskabet.

I overensstemmelse med konklusionerne fra den videnskabelige komités rapport og i lyset af ovennævnte direktiv arbejder Kommissionen med et forslag om at opstille krav til trivsel for kyllinger, der opdrættes i Fællesskabet.

(1) EFT L 221 af 8.8.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1815/00

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(8. juni 2000)

Om: Mærkning af den spanske specialitet turrón (en form for konfekt)

Der er i Spanien opstået visse fortolkningsmæssige problemer i forbindelse med kravene i direktiv 97/4/EF(1) og 1999/10/EF(2) om mærkning af levnedsmidler og gennemførelsen af disse direktiver i spansk ret. Helt konkret er producenterne af den spanske konfektspecialitet turrón i tvivl om, hvorvidt den angivne mængde af de forskellige ingredienser (mandler, honning og æggehvide) skal svare til de mængder, der indgår i tilberedningsprocessen, eller til nettomængden i det færdige produkt, idet der især for mandlernes vedkommende sker et vist svind under fremstillingen.

Hvilket tidspunkt skal den angivne mængde af de forskellige ingredienser i turrón referere til i henhold til de to nævnte direktiver? Skal det være mængden på det tidspunkt, hvor ingredienserne indgår i tilberedningsprocessen, eller mængden i det færdige produkt?

(1) EFT L 43 af 14.2.1997, s. 21.

(2) EFT L 69 af 16.3.1999, s. 22.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(24. juli 2000)

I artikel 7, stk. 4, i Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler(1) (som er en gengivelse af bestemmelserne i direktiv 97/4/EF) hedder det, at den angivne mængde af ingrediensen eller ingredienserne udtrykt i procent svarer til mængden af ingrediensen eller ingredienserne på det tidspunkt, hvor de anvendes.

De undtagelser, der er omfattet af Kommissionens direktiv 1999/10/EF af 8. marts 1999, omfatter særtilfælde som flygtige ingredienser, ingredienser, der bruges i koncentreret eller tørret form, og som gendannes under fremstillingen, eller levnedsmidler, hvis vandindhold er blevet kraftigt reduceret. For alle andre ingredienser skal den mængde, der tilsættes under fremstillingen, i princippet være identisk med eller i det mindste meget tæt på den mængde, som findes i det færdige produkt, udtrykt i procentdel af dette produkts samlede vægt.

Kommissionen har ikke oplysninger om de tekniske årsager til svindet af mandler under fremstillingen af turrón og heller ikke om, hvor stort dette svind skønnes at være. Kommissionen mener følgelig, at mængden af mandler, som anføres på mærkningen af turrón, i vid udstrækning skal være identisk med det reelle indhold i dette produkt, medmindre særlige tekniske forhold berettiger anvendelsen af undtagelserne i direktiv 1999/10/EF.

(1) EFT L 109 af 6.5.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1430/00

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(3. maj 2000)

Om: Beføjelser til at foretage revision i Den Europæiske Investeringsbank

Kommissionen anmodes om at forklare baggrunden for sin afgørelse tidligere på året om at anlægge sag mod Den Europæiske Investeringsbank, og om at oplyse, om den mener, at der på den forestående regeringskonference bør foretages traktatsændringer med henblik på at give Revisionsretten beføjelse til at føre tilsyn med alle Den Europæiske Investeringsbanks aktiviteter.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(8. juni 2000)

Med hensyn til baggrunden for Kommissionens sagsanlæg mod Den Europæiske Investeringsbank (EIB) henvises det ærede medlem til det detaljerede resumé, der er offentliggjort(1).

EIB's revisionsprocedurer for transaktioner, der finansieres ved hjælp af bankens egne midler, er fastlagt i dens vedtægter, særlig artikel 14 og artikel 9. I artikel 14 beskrives arbejdsopgaverne for EIB's revisionsudvalg, og artikel 9 indeholder en bestemmelse om, at årsberetningen, statusopgørelsen og driftsregnskabet godkendes af Styrelsesrådet. Det kræver en ændring af EF-traktaten, hvis vedtægtsreglerne (vedtægten er en protokol til EF-traktaten) skal ændres for at gøre det muligt for Revisionsretten at revidere EIB.

Beslutningen om, hvorvidt EIB skal underkastes fuldstændig revision fra Revisionsrettens side, og hvorvidt EF-traktaten skal ændres, skal i sidste ende træffes af medlemsstaterne.

EIB's transaktioner i henhold til mandat revideres af Revisionsretten på grundlag af trepartsaftalen, der blev fornyet sidste år.

(1) EFT C 122 af 29.4.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2014/00

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Kommissionen

(21. juni 2000)

Om: Turisme og det europæiske charter for de små virksomheder

Det Europæiske Råd opfordrede på sit møde i Lissabon Rådet og Kommissionen til at udarbejde et europæisk charter for de små virksomheder og sørge for at dække deres behov, idet de anerkendte disse virksomheder som hovedkapacitet, når det drejede sig om at skabe arbejdspladser.

Vil Kommissionen tage hensyn til turismevirksomhedernes særlige betingelser på grund af deres sæsonprægede karakter og den særlige betydning, de har for intensiveringen af beskæftigelsen og udviklingen af Europas mindre gunstigt stillede områder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(20. juli 2000)

På topmødet i Feira den 19. og 20. juni 2000 hilste de europæiske stats- og regeringschefer det europæiske charter for små virksomheder velkommen. Dette viser hvilken betydning, man selv på højeste plan tillægger de specifikke behov for de små virksomheder, der udgør rygraden i den europæiske økonomi. Europa har brug for små virksomheder, herunder også turismevirksomheder, som vækstfaktor og kilde til beskæftigelse i samtlige sektorer. Det europæiske charter sætter fokus på fordelagtige betingelser for disse virksomheders udvikling og vækst, også i mindre begunstigede områder i Europa. Charteret omfatter derfor alle SMV'er, i alle sektorer, i alle regioner, og dermed selvfølgelig også turismesektoren som helhed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2181/00

af Bertel Haarder (ELDR) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Hvilken myndighed er ansvarlig for kontrollen med CE-mærkede fritidsfartøjer

1. Hvis et fritidsfartøj er bygget i et medlemsland, CE-mærket af et bemyndiget organ i et andet medlemsland, og der indgives en klage over alvorlige mangler i konstruktionen af dette fartøj i et tredje medlemsland af en statsborger i dette medlemsland, kan Kommissionen da redegøre for hvilken myndighed, som er ansvarlig i denne sag? Og kan Kommissionen redegøre for principperne herfor?

2. De svenske søfartsmyndigheder tolker artikel 7, stk. 1, i direktiv 94/25/EF(1) således, at myndighederne udelukkende har kontrolforpligtelse i forbindelse med produkter inden de sættes på markedet eller i forbindelse med, at de sættes på markedet. Kan Kommissionen bekræfte, at denne tolkning af direktivet er korrekt? Hvis dette er tilfældet, yder CE-mærkningen da den forbrugerbeskyttelse, som direktiv 94/25/EF lægger op til?

(1) EFT L 164 af 30.6.1994, s. 15.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(7. september 2000)

1. I den sag, som det ærede medlem nævner, er den person, der er ansvarlig for, at produktet er i overensstemmelse med den relevante lovgivning, fabrikanten eller dennes repræsentant i den medlemsstat, hvor fartøjet er markedsført første gang.

De principper, der gælder i en køber/sælger tvist om køb af en vare, som hævdes at være mangelfuld, er dem, der gælder med hensyn til det almindelige produktansvar i overensstemmelse med de sædvanlige civilretlige procedurer, som er aftalt i kontrakten.

Dertil kommer, at hvis de alvorlige mangler i konstruktionen, som det ærede medlem nævner, er af en sådan art, at fartøjet ikke opfylder de sikkerhedskrav, som er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/25/EF af 16. juni 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer(1), kan den nationale myndighed, der er udpeget som bemyndiget ifølge lovgivningen i den medlemsstat, hvor produktet er markedsført første gang, henvise til beskyttelsesklausulen i artikel 7 i direktivet om fritidsfartøjer.

2. Med hensyn til det ærede medlems andet spørgsmål, som vedrører fortolkningen af artikel 7, stk. 1, i fritidsfartøjsdirektivet, kan Kommissionen bekræfte, at de nationale markedstilsynsmyndigheder som fastsat i de direktiver, der er vedtaget efter den nye metode (herunder direktiv 94/25/EF), har til opgave at udføre produktkontrol, så snart produktet er markedsført, men før det tages i brug, dvs. at der kun er tale om en produktkontrol i distributionsleddet. Uheldigvis er udtrykket i forbindelse med, som det ærede medlem anvender, ikke præcist nok til, at Kommissionen kan afgøre, om den fortolkning, der fremlægges, er korrekt.

I hvert fald forholder det sig sådan, at hvad angår CE-mærket, fastgøres dette af fabrikanten, og det angiver, at produktet er i overensstemmelse med de krav, der er pålagt fabrikanten ved fritidsfartøjsdirektivet, som er udstedt med hjemmel i EF-traktatens artikel 95 (tidligere artikel 100a), som fastsætter et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.

(1) EFT L 164 af 30.6.1994, s. 15.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1612/00

af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Mål 2-områder

Det blev for nogle dage siden meddelt, at 62 % af den spanske stats område som følge af den kommende udvidelse af EU ville ophøre med at modtage strukturfondsmidler.

Har Kommissionen kendskab til, hvilke virkninger udvidelsen reelt vil få på dette område, og konkret hvorledes den vil påvirke de områder i den spanske stat, der i dag er klassificeret som mål 2-områder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(10. juli 2000)

Listen over de områder i Spanien, der er støtteberettiget under strukturfondsmål 2 for programmeringsperioden 2000-2006, blev fastsat ved Kommissionens beslutning 2000/264/EF(1) af 14. marts 2000. Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(2) (artikel 4, stk. 11) gælder denne liste indtil den 31. december 2006. Den kan imidlertid ændres i løbet af 2003 på forslag af en medlemsstat, hvis der opstår alvorlig krise i en region, uden at den befolkningsandel, der er dækket inden for regionen, dog forhøjes.

Det fremgår af ovennævnte bestemmelser, at den samlede befolkning, der er støtteberettiget under mål 2 i Spanien, ikke ændres frem til udgangen af 2006 som følge af nye medlemsstaters tiltrædelse. Hvad angår perioden efter 2006, vil den anden samhørighedsrapport, som Kommissionen skal vedtage ved årets udgang i henhold til EF-traktatens artikel 159 (tidligere artikel 130 B) indeholde en analyse af regionernes forhold i et udvidet EU og forslag til en række retningslinjer for den kommende samhørighedspolitik.

(1) EFT L 84 af 5.4.2000.

(2) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2180/00

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(7. juli 2000)

Om: Skibsbyggeri

Den 18. maj 2000 gentog kommissæren for konkurrence, Mario Monti, at støtten til skibsværftssektoren ikke ville kunne forlænges ud over år 2000.

I betragtning af den illoyale konkurrence, vi udsættes for fra lande som Korea, hvilket er blevet påvist i hver eneste af de rapporter, som Kommissionen har udarbejdet om dette spørgsmål og navnlig i den fra den 14. april 2000, hvilke foranstaltninger vil Den Europæiske Union da iværksætte for at styrke vore skibsværfters produktion og konkurrenceevne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(13. september 2000)

Kommissionen ønsker at påpege, at de bemærkninger, som kommissæren med ansvar for konkurrence fremsatte om støtte på industriministrenes møde i Rådet den 18. maj 2000 udelukkende vedrørte driftsstøtte til skibsværfter i EU. I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1540/98 om nye regler for støtte til skibsbygningsindustrien(1) vil denne form for støtte blive afskaffet ved udgangen af 2000. Ifølge forordningen kan der dog på visse betingelser og indtil 2003 ydes en række andre former for støtte til skibsbygningsindustrien, herunder støtte til lukning og omstrukturering, støtte til innovation og regional investeringsstøtte til opgradering og modernisering af bestående værfter.

Kommissionen deler til fulde bekymringerne med hensyn til den unfair konkurrence fra Korea. Rådet hilste den nyligt indgåede bilaterale aftale med Korea velkommen som et første skridt i retning af at genskabe fair og konkurrencefremmende vilkår, og det tilkendegav, at der bør gøres en energisk indsats for at nå dette mål, om nødvendigt gennem endnu andre bilaterale og handelsmæssige tiltag og foranstaltninger. Kommissionen har allerede indledt høringsprocedurerne under aftalen og vil aflægge beretning til Rådet om resultaterne heraf ved udgangen af september.

Med hensyn til forbedringen af EU-værfternes produktivitet og konkurrenceevne mener Kommissionen, at ovennævnte former for støtte er bedre egnet end driftsstøtte til at styrke deres konkurrenceevne.

(1) EFT L 202 af 18.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2242/00

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) og Maria Martens (PPE-DE) til Kommissionen

(5. juli 2000)

Om: Medlemsstaternes lovgivning om udlåning af museumsgenstande

Er Kommissionen klar over, at det er særlig vanskeligt for museer i forskellige medlemsstater at tilrettelægge fælles udstillinger, fordi medlemsstaterne har meget restriktiv lovgivning om udlån af museumsgenstande?

Det Frisiske Museum i Leeuwarden måtte f.eks. bruge to år på at forberede udstillingen Nordsøens Dronning pga. denne restriktive lovgivning i EU-staterne.

Er Kommissionen rede til at se nærmere på, om den pågældende lovgivning kan harmoniseres således, at det bliver lettere at udlåne museumsgenstande og tilrettelægge fælles udstillinger i Unionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(8. september 2000)

Kommissionen skal erindre det ærede medlem om, at udlån af kunstværker mellem museer i forskellige medlemsstater kan støde på hindringer i form af de gældende nationale lovbestemmelser til beskyttelse af nationale skatte. I henhold til EF-traktatens artikel 30 (tidl. artikel 36) er det tilladt at indføre forbud eller restriktioner vedrørende indførsel, udførsel eller transit, der er begrundet i hensynet til beskyttelse af nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi, forudsat at de står i rimeligt forhold til det tilstræbte mål. Kommissionen skal understrege, at foranstaltninger af denne art siden den 1. januar 1993 ikke mere har kunnet indebære kontrol ved Fællesskabets indre grænser. Dette er årsagen til, at Fællesskabet har vedtaget forordning (EØF) nr. 3911/92 om udførsel af kulturgoder(1) og direktiv 93/7/EØF om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område(2).

Kommissionen skal oplyse det ærede medlem, at den som led i det indre markeds oprettelse og funktion er rede til at holde et vågent øje med vanskeligheder, der har at gøre med overførsel mellem museer, også selv om den ikke på nuværende tidspunkt har påbegyndt nogen nærmere undersøgelse af, om der bør ske en harmonisering af lovgivningerne vedrørende udlån af kunstværker mellem museer.

Kommissionen skal i øvrigt påpege, at fælles udstillinger, der afholdes af flere museer, kan blive genstand for tilskyndelsesforanstaltninger på det kulturelle område fra Fællesskabets side. I henhold til EF-traktatens artikel 151 (tidl. artikel 128) kan sådanne foranstaltninger dog ikke bestå i en harmonisering af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser.

(1) EFT L 395 af 31.12.1992.

(2) EFT L 74 af 27.3.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1099/00

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(7. april 2000)

Om: Midler til Kosovo

Mener Kommissionen, at tildelingen af midler til genopbygning og udvikling af Kosovo kunne påvirke EU's evne til at stille absolut nødvendige midler til rådighed for verdens fattigste lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(25. maj 2000)

Det er Kommissionens opfattelse, at den har foreslået et finansieringsniveau til genopbygning og udvikling i Kosovo, som ikke vil få indvirkning på Fællesskabets evne til at stille absolut nødvendige midler til rådighed for verdens fattigste lande.

Med de foreslåede tildelinger til Kosovo er der taget hensyn til følgende:

- Fællesskabet prioriterer lande beliggende i nærheden af EU

- programmerne fokuserer på fattigdomsbekæmpelse; f.eks. er forhøjelserne for programmerne i Asien blevet opretholdt, da de i høj grad fokuserer på fattigdomsbekæmpelse

- tidligere og nuværende resultater af de forskellige programmer i form af absorptionskapacitet og udvikling

Det foreslåede samlede beløb for udgiftsområde 4 udgør en stigning for 2000-2006 i forhold til den tidligere periode 1993-1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0896/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Forurening i O Corgo kommune (Lugo, Galicia), forårsaget af et betonværk

I O Corgo (Lugo, Galicien) er der ved at blive bygget et betonværk, uden at der er givet tilladelse til hverken opførelse eller drift. Fra værket udledes der dagligt 7 500 liter forurenet vand direkte i Chamoso og Da Lama floderne, hvor de lokale myndigheder er ved at anlægge en strandbred.

Anlægget af denne strandbred sker med tilskud fra Fællesskabet (Proder-programmet: program for udvikling og diversificering af landdistrikter, som delvis finansieres af midler fra EUGFL Udviklingssektionen og Efru i perioden 1996-1999. I det foreliggende forvaltes projektet af Proder Minho under provinsstyret i Lugo). Mener Kommissionen, at den på denne baggrund børe skride ind for at sikre, at miljøet skånes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(24. maj 2000)

Kommissionen vil gerne gøre det ærede medlem opmærksom på, at interventioner i projekter, hvor fællesskabsmidler indgår i medfinansieringen, skal være i overensstemmelse med kravene til beskyttelse og forbedring af miljøet ifølge gældende bestemmelser og navnlig forordning (EF) nr. 1260/1999 om

vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1). Kommissionen vil informere de spanske myndigheder om de forhold, der er blevet fremstillet. I henhold til Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø(2), skal forureningen med 17 stoffer elimineres (liste I) og begrænses med et større antal stoffer og grupper af stoffer begrænses (liste II). Der må indhentes yderligere oplysninger for at vurdere, hvorvidt direktivet brydes i dette specifikke tilfælde.

I Fællesskabets regelsæt om kvaliteten af strandes badevand (indvand eller kystvande) (Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1976 om kvaliteten af badevand(3)) fastsættes kvalitetsmålsætninger for badevand. Medlemsstaterne skal overholde målsætningerne, regelmæssigt kontrollere kvaliteten af samtlige badeområder og årligt rapportere resultaterne til Kommissionen, således at den kan offentliggøre de årlige resultater af kvalitetskontrollen i hele Fællesskabet (seneste rapport er fra maj 1999, den næste udkommer i maj 2000). Rapporten findes også på internettet.

I Lugo-området ved floden Mino in Galicia har fem områder status som badeområder og kontrolleres regelmæssigt. I den seneste rapport fra 1999 lever vandkvaliteten i alle fem områder op til kravene i direktivet. Medlemsstaten kan ikke fravige sin forpligtelse til at træffe alle nødvendige foranstaltningerne for at sikre, at kvalitetskravene overholdes, på grund af erhvervsaktiviteter. Ifølge direktivet om badevand er der to muligheder enten sikres kvaliteten af badevandet under de nye forhold, eller stranden lukkes, og der nedlægges officielt badeforbud.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.

(2) EFT L 129 af 18.5.1976.

(3) EFT L 31 af 5.2.1976.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1675/00

af Jillian Evans (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Handicappede flypassagerer

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at sikre, at handicappede passagerer ikke diskrimineres, når de rejser med luftfartsselskaber inden for EU? Hvilke foranstaltninger har den nærmere bestemt truffet for at sikre, at der i lufthavne og fly installeres adgangsfaciliteter og andre faciliteter for handicappede?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(11. juli 2000)

Kommissionen lægger stor vægt på at beskytte flypassagerer, herunder også handicappede passagerer, så de fuldt ud kan drage fordel af fællesskabets lufttransportpolitik. Kommissionen vedtog således den 21. juni en meddelelse om beskyttelse af flypassagerer(1). Kommissionen foreslår lovgivning, som bl.a. vil garantere gratis særlig assistance til handicappede, f.eks. assistance til og fra flyet, og sikre at de ikke nægtes boarding, hvis de ved billetbestillingen har meddelt at de er handicappede og har fået en bekræftelse. Kommissionen henstiller kraftigt til, at flyselskaber og lufthavne indfører frivillige regler eller kvalitetskrav til tjenesteydelserne, som dækker handicappede passagerer. Kommissionen vil tage hensyn til kommentarerne til meddelelsen og vil derefter foreslå specifikke foranstaltninger.

(1) KOM(2000) 365.