SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0453/99

af Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. marts 1999)

Om: Den koreanske finanskrise og dens foelger for Faellesskabets skibsbygningsindustri

I sit svar af 23. februar 1998(1) paa spoergsmaal P-0134/98 gav Kommissionen udtryk for sin bekymring over de eventuelle foelger af den asiatiske finanskrise for skibsbygningsindustrien. Den tilfoejede, at "IMF's plan, der er godkendt af Sydkorea, alene gaar ud paa en finansiel indgriben, der skal forhindre finans- og banksystemets sammenbrud, og den gaar paa ingen maade ud paa at bevilge midler til diverse industrisektorer..... De strukturreformer, som IMF kraever gennemfoert, samt de drastiske betingelser, der er stillet..... vil helt sikkert goere det muligt at undgaa en gentagelse af de fejlskoen, der fik de koreanske vaerfter til at investere i en helt uoverlagt skibsbygningskapacitet.....".

Imidlertid handlede finansinstitutterne og bankerne i Korea i 1998 i modstrid med, hvad Kommissionen haevdede ovenfor, idet de eftergav de koreanske vaerfter deres enorme gaeld og/eller gav garantier for udnyttelsen af den koreanske skibsbygningsindustris ekstrakapacitet.

Dette gav Korea mulighed for at erhverve 30 % af de nye ordrer, hvilket hovedsageligt skyldtes den stoerre konkurrenceforvridning med hensyn til priserne paa verdensmarkedet for skibsbygning. Denne stigning i Koreas skibsbygningskapacitet vil kunne volde ubodelig skade for Faellesskabets skibsbygningsindustri.

Kommissionen anmodes derfor om at besvare foelgende:

1. Hvad goer Kommissionen eller overvejer at goere for at mildne den koreanske industri- og handelspolitiks foelger for Faellesskabets skibsbygningsindustri?

2. Vil den gaeldende forordning for europaeisk skibsbygning ifoelge Kommissionen give de europaeiske vaerfter tilstraekkelig beskyttelse mod denne nye koreanske offensiv? Hvilke aendringer vil Kommissionen i benaegtende fald foreslaa til den paagaeldende forordning?

3. Hvilke andre globale foranstaltninger agter Kommissionen at foreslaa for at beskytte den europaeiske skibsbygningsindustri og sikre en loyal konkurrence paa verdensplan?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan

(27. april 1999)

Som allerede anfoert i svarene paa skriftlig forespoergsel E-134/98 af Georg Jarzembowski(2) og E-265/99 af Jesús Cabezón Alonso(3), mener Kommissionen, at stoetten fra Den Internationale Valutafond (IMF) ikke gaar ud paa at bevilge midler til diverse industrisektorer og skibsbygningsindustrien i saerdeleshed.

De eksportgarantiordninger, som det aerede medlem henviser til, er gaengs praksis, som ogsaa eksisterer i Faellesskabet. Disse ordninger udgoer derfor ikke som saadan ulovlig stoette. Ifoelge oplysningerne fra de koreanske myndigheder er garantierne bevilget paa kommercielt grundlag i overensstemmelse med markedsreglerne. De koreanske myndigheder har endvidere anfoert, at gaeldseftergivelsen var resultatet af beslutninger truffet af domstolene efter aftale med kreditorerne i henhold til den nationale lovgivning om konkurs og ud fra rent kommercielle betragtninger.

Kommissionen foelger noeje de naermere betingelser i disse ordninger for at kontrollere, at de er i overensstemmelse med de internationale regler. Paa samme maade foelger den noeje sammen med medlemsstaterne gennemfoerelsen af de reformer, IMF har paalagt Korea. Det skal ikke desto mindre understreges, at det paahviler IMF, og ikke Kommissionen, at udfoere denne faktiske kontrol.

Hvad angaar prisforholdene paa verdensmarkedet for skibe, kan man forestille sig, at virkningerne af den koreanske Wons devaluering vil aftage med stigningen i denne valutas kurs, og at der vil indtraeffe en forbedring.

Da der endnu ikke foreligger en aftale inden for Organisationen for OEkonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), tager den nuvaerende ordning for stoette til skibsbygningsindustrien sigte paa at forbedre EF-industriens konkurrenceevne, saaledes at den kan klare udfordringerne i den internationale konkurrence. Produktionsstoetten, som indtil udgangen af aar 2000 har kunnet fastholdes med et loft paa 9 %, skulle ogsaa goere det muligt for skibsbygningsindustrien at forberede sig til disse mere konkurrencepraegede forhold. Ikke desto mindre vil Kommissionen ved udgangen af 1999 forelaegge Raadet en kontrolrapport om skibsbygningsindustriens situation paa verdensplan. Rapporten ville indeholde oplysninger om, hvorvidt EF's vaerfter er udsat for illoyal praksis, og der vil blive stillet forslag om hensigtsmaessige foranstaltninger, hvis dette skulle vise sig at vaere noedvendigt.

OECD-aftalen er endnu ikke ivaerksat, da den endnu ikke er ratificeret af USA, og dette er til hinder for genoprettelsen af loyal konkurrence paa verdensplan. Paa grund af USA's ringe betydning i denne sektor kunne det have vaeret en loesning at anvende OECD-aftalen mellem fire parter uden USA. Hidtil har dette synspunkt imidlertid ikke faaet den noedvendige stoette fra den europaeiske skibsbygningsindustri og visse af medlemsstaterne.

Paa trods af disse ugunstige forhold fortsaetter Kommissionen sine bestraebelser paa at faa gennemfoert international disciplin i denne sektor. I mellemtiden er Kommissionen rede til at behandle alle antisubventionsklager fra den europaeiske skibsbygningsindustri eller overveje anvendelsen af alle andre handelspolitiske instrumenter i forbindelse med illoyal handelspraksis, hvis den modtager tilstraekkelige beviser.

(1) EFT C 304 af 2.10.1998, s. 36.

(2) EFT C 304 af 2.10.1998.

(3) EFT C 341 af 29.11.1999, s. 77.