ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0760/99

af Roberto Speciale (PSE) til Kommissionen

(29. marts 1999)

Om: Borgerlige og politiske rettigheder i Cuba

Der er for nylig indledt en "proces" i Cuba mod fire politiske dissidenter, som allerede har vaeret faengslet i over 18 maaneder uden nogen form for beskyttelse af deres rettigheder. Samtidig har man forebyggende anholdt eller arresteret en lang raekke dissidenter med det tydelige formaal at forhindre enhver offentlig tilkendegivelse af protest.

Disse personer (akademikere og journalister) anklages for at have ytret deres meninger og saerlig have udarbejdet en tekst med titlen "Faedrelandet er for alle".

1. Hvad har Kommissionen gjort eller agter at goere for over for de cubanske myndigheder at udtrykke EU's faste modstand mod en metode, som kraenker de elementaere borgerlige og politiske rettigheder, og for at anmode om loesladelse af dissidenterne?

2. Hvad agter Kommissionen at goere for eftertrykkeligt at foreslaa saavel en afslutning paa den urimelige og skadelige oekonomiske embargo, som USA i de sidste 40 aar har oensket, som en aabning af det cubanske samfund overfor en politisk pluralisme og fri ytrings- og tankefrihed, hvilket Europa Parlamentet flere gange tydeligt er gaaet ind for?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(21. april 1999)

Medlemmerne af en cubansk gruppe dissidenter, Vladimiro Roca, Felix Antonio Bonne, René Gomez og Marta Roque er ved cubanske domstole blevet idoemt henholdsvis fem, fire, fire og tre et halvt aars faengsel. De blev alle doemt for at have udnyttet deres ret til ytringsfrihed, som er en universel menneskerettighed.

Umiddelbart efter, at kendelsen var blevet offentliggjort, fremsatte EU en officiel erklaering, hvori den gav udtryk for sin dybe beklagelse over dommen over de fire dissidenter og over den maade, retssagen havde fundet sted paa, og hvori den bad om, at de fire blev frigivet hurtigst muligt.

Kommissionen vil fortsaette med at udnytte alle de instrumenter, den har til sin raadighed, for aktivt at stoette udviklingen mod et pluralistisk demokrati, respekten for menneskerettighederne og for de grundlaeggende frihedsrettigheder, inden for rammerne af den faelles erklaering af 2. december 1996

Kommissionen foelger med opmaerksomhed, hvorledes situationen udvikler sig i Cuba med hensyn til de grundlaeggende menneske- og frihedsrettigheder og tager del i den politiske dialog i EU, men den yder desuden humanitaer hjaelp til landet og satser med et maalrettet oekonomisk samarbejde paa at styrke den cubanske oekonomis aabning udadtil.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0373/99

af Olivier Dupuis (TDI) til Raadet

(17. februar 1999)

Om: Ukshin Hotis foruroligende sundhedstilstand, forsvundne personer samt arrestationer uden rettergang i Forbundsrepublikken Jugoslavien

I en uopsaettelig beslutning, der blev vedtaget den 14. maj 1998(1) opfordrede Parlamentet Raadet til at goere alt, hvad det kan, for at myndighederne i Beograd loeslader Ukshin Hoti, universitetsprofessor fra Kosovo, som i 1995 blev doemt for sine udtalelser af myndighederne i Forbundsrepublikken Jugoslavien. Siden da er den stadig faengslede Ukshin Hotis sundhedstilstand staerkt forvaerret paa grund af de barske faengselsforhold, han er udsat for.

Kan Raadets formand via dets ambassadoer i Beograd eller paa anden maade ved selvsyn undersoege Hotis faengselsforhold og sundhedstilstand og traeffe de noedvendige foranstaltninger til, at Hoti loeslades, ikke efter at have udstaaet sin straf i maj 1999, men oejeblikkeligt?

Kan formandskabet for Raadet generelt oplyse, hvor mange personer der i oejeblikket er faengslede paa grund af meningstilkendegivelser og give et skoen over antallet af tilbageholdte personer uden rettergang eller forsvundne personer (desaparecidos) i Forbundsrepublikken Jugoslavien siden begyndelsen af 1998?

Svar

(26. april 1999)

Raadet deler fuldt ud det aerede parlamentsmedlems bekymring for Ukshin Hotis sundhedstilstand.

Formandskabet har derfor givet sin ambassadoer i Beograd instruks om at tage kontakt med de lokale repraesentanter for Den Internationale Roede Kors Komité (ICRC) for at undersoege Ukshin Hotis sundhedstilstand og faengselsforhold og vurdere mulighederne for en snarlig loesladelse. ICRC's repraesentanter fik mulighed for at moede Ukshin Hoti den 1. marts 1999. Formandskabet vil bestraebe sig for at holde Europa-Parlamentet orienteret om alle de oplysninger, ICRC's repraesentanter giver dets Beograd-ambassadoer.

Raadet advarer imidlertid det aerede parlamentsmedlem mod at vaere alt for optimistisk, da forholdet mellem Beograd og Den Europaeiske Union er meget anspaendt, navnlig som foelge af den nuvaerende krise i Kosovo og de krav, Raadet i den anledning har rettet til myndighederne i Beograd.

Raadet kan ikke give praecise oplysninger om, hvor mange personer der i oejeblikket er faengslet paa grund af deres tro, er blevet anholdt uden sigtelse eller er forsvundet. Ifoelge tal offentliggjort af ICRC i august 1998 var organisationen i faerd med at undersoege 138 tilfaelde af serbere og montenegrinere, der menes at vaere blevet bortfoert af Kosovos befrielseshaer, og over 400 tilfaelde af albanere, der efter forlydende tilbageholdes af serbiske styrker. De Forenede Nationers flygtningehoejkommissaer (UNHCR) har oplyst at have registreret i alt 400 personer, som der ikke kan goeres rede for. UNHCR mener, at ca. 200 af disse tilbageholdes af politiet.

(1) EFT C 167 af 1.6.1998, s. 197.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0374/99

af Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. februar 1999)

Om: Bygning af landevej C-37 fra Torelló til Valle en Bas i Catalonien (Spanien)

Projektet om bygning af en vej mellem byerne Vic og Olot i Catalonien har i de senere aar fremkaldt betydelig modstand blandt miljoeorganisationerne og fra politiske og lokale kraefter i omraadet.

Projektet omfatter anlaegget af en tunnel ved Bracons paa straekningen mellem Torelló og Valle de en Bas, som i vurderingen af virkningerne for miljoeet (VVM) karakteriseres som et alvorligt indgreb i naturen.

Til trods for den stigende modstand mod projektets gennemfoerelse har den selvstyrende region Cataloniens departement for fysisk planlaegning og offentlige arbejder besluttet at ivaerksaette den administrative behandling, som er noedvendig for at projektet kan paabegyndes, og har anmodet den spanske regering om at lade det indgaa blandt EU's transeuropaeiske net (TEN).

Kan Kommissionen oplyse, om den spanske stat har behandlet anmodningen om optagelse af den naevnte straekning i TEN? Vil der i bekraeftende fald vaere tale om finansiering fra Samhoerighedsfonden?

Har Kommissionen kendskab til den ufravigelige vurdering af virkningerne for miljoeet? Hvad er dens holdning til denne? Finder Kommissionen, at indvirkningen paa naturomraader af saerlig interesse, som der ifoelge VVM-vurderingen er tale om, kan vaere i strid med faellesskabsbestemmelserne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(22. marts 1999)

Spanien har ikke indgivet en anmodning om at faa inkluderet denne saerlige vejstraekning, nemlig motorvej C-37 Torello - Valle da En Bas in Catalonien, i planen for EU's transeuropaeiske transportnet (TEN-T). I Samhoerighedsfonden og paa TEN-budgettet er der ikke afsat midler til denne saerlige vejstraekning. Det skal bemaerkes, at Samhoerighedsfonden har finansieret to andre afsnit af motorvejen, der er kendt under navnet "Eje de Cataluña": afsnittet mellem Rajadell og Artés(1) og afsnittet mellem Artès og Sta. Maria de Oló(2).

Kommissionen har ikke kendskab til resultaterne af den undersoegelse af miljoevirkningerne, som Spanien har foretaget.

Ifoelge det aerede medlems oplysninger skulle vejen gennemskaere en zone, som Spanien har foreslaaet inkluderet i nettet Natura 2000 (Sistema Transversal Catalá, code ES51110005). Kommissionen vil henvende sig til de spanske myndigheder for at anmode dem om oplysninger om de procedurer, der blev fulgt for at sikre overholdelsen af artikel 6, stk. 3, og artikel 6, stk. 4, i Raadets direktiv 92/43/EOEF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(3).

(1) Kommissionens beslutning C(95)3068 af 11. december 1995, som aendret ved beslutning C(96)3776 af 12. december 1996.

(2) Kommissionens beslutning C(96)2626 af 23. september 1996.

(3) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0260/99

af Maartje van Putten (PSE) til Kommissionen

(5. februar 1999)

Om: Gennemfoerelse af CITES-bestemmelserne i Graekenland

I september 1998 udsendte CITES-konventionens sekretariat en meddelelse, hvori alle CITES-konventionens parter opfordredes til at standse handelen med Graekenland, fordi dette land ikke har bestraebt sig tilstraekkeligt paa at gennemfoere CITES-konventionen og de tilhoerende EU-retsakter i sin nationale lovgivning.

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes den snarest agter at faa Graekenland til omsider at gennemfoere nationale lovbestemmelser vedroerende CITES, og agter Kommissionen at bistaa Graekenland med at loese denne opgave?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(12. marts 1999)

Efter at have konstateret at Graekenland ikke havde taget de noedvendige foranstaltninger til gennemfoerelse af forordning (EF) 338/97 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed(1), besluttede Kommissionen i oktober 1998 at indbringe sagen for domstolen paa grundlag af EF- traktatens artikel 169.

De graeske myndigheder har i mellemtiden meddelt Kommissionen teksten til lov 2637/98, der blev vedtaget den 27. august 1998. Herved indfoerer Graekenland et nyt regelsaet om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen, i henhold til forordningen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter(2). Kommissionen undersoeger for oejeblikket, om denne tekst er overensstemmende med forordning (EF) 338/97.

(1) EFT L 61 af 3.3.1997.

(2) EFT L 384 af 31.12.1982.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0354/99

af Marco Formentini (NI) til Kommissionen

(12. februar 1999)

Om: Uregelmaessigheder i forbindelse med tildeling at stoette til strukturfondsmaal i Liguria-regionen

Den 30. marts 1998 anmodede Chiavari Kommune ved Genua Liguria-regionen om afdragsfri maal 2-stoette til et projekt, som gik ud paa at restaurere byens historiske centrum af hensyn til byplanlaegning, turisme og handel. Ansoegningen blev indgivet inden for de frister, der er indeholdt i procedurebestemmelserne.

Listen over indgivne forslag og stoetteansoegninger blev godkendt ved administrativ dekret nr. 321 af 4. september 1998. Forslagene fra Genua Kommune, Cairo Montenotte Kommune og Sarzana Kommune blev anset for stoetteberettigede, selv om projekterne ikke opfyldte betingelserne i de administrative dekret. Forslaget fra Chiavari Kommune, som opfyldte baade projektbetingelserne og de formelle betingelser, blev ikke betragtet som egnet.

Herefter ankede Chiavari Kommune afgoerelsen til ankemyndigheden, som er i gang med en undersoegelse.

Mener Kommissionen ikke, at den boer kontrollere, om Liguria-regionen har vedtaget diskriminerende kriterier i modstrid med principperne om objektivitet, uvildighed og aabenhed i forbindelse med forvaltningen af faellesskabsmidler, og indlede en undersoegelse af sagen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(15. marts 1999)

Det aerede medlems forespoergsel er primaert en sag for de italienske myndigheder i henhold til subsidiaritetsprincippet.

Ifoelge oplysninger modtaget fra regionen Ligurien, i saerdeleshed m.h.t. ansoegninger om projekter i henhold til foranstaltning 3.5 - "Nyt liv til bykerner v.h.a. infrastruktur" tyder det paa, at ansoegningerne blev vurderet efter et pointsystem, i hvilket det vigtigste kriterium var indvirkningen af den foreslaaede infrastruktur paa saavel miljoeet som turismen, forbedring og omlaegning af den eksisterende infrastruktur og jobskabelse. Projektet fra Chiavari Kommune blev ikke afvist, men blev tildelt et lavere antal point end de oevrige projektforslag fra de af det aerede medlem naevnte kommuner.

Ansoegningerne om stoette i henhold til foranstaltning 3.5 overstiger i oejeblikket de disponible ressourcer, men ifoelge et nyt udkast til maal-2 stoetteprogrammet, som fornylig blev vedtaget af Kommissionen, er flere midler nu afsat til formaalet. Chiavari-projektet er det foerste paa listen efter de projekter, som allerede har modtaget stoette, og det har derfor gode muligheder for at kunne tage del i disse nye midler.

Paa baggrund af Kommissionens oplysninger lader det ikke til, at der er grund til at indlede en naermere undersoegelse af den naevnte sag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0437/99

af Brigitte Langenhagen (PPE) til Kommissionen

(4. marts 1999)

Om: Fortolkning og anvendelse af direktiv 92/43/EOEF

Hvilke kriterier eller forudsaetninger er i enkeltheder afgoerende for, at der i forbindelse med et jernbaneprojekt kan paaberaabes "vaesentlige gavnlige virkninger paa miljoeet", jf. artikel 6, stk. 4, andet afsnit, i direktiv 92/43/EOEF(1)?

Denne forespoergsel skal ses i forbindelse med min forespoergsel af 25.7.1998. Denne har Bjerregaard besvaret for Kommissionen (E-2638/98)(2). Kommissionens svar har ladet ovennaevnte spoergsmaal staa aabent, hhv. har rejst det.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(1. april 1999)

I sit svar paa det aerede medlems skriftlige forespoergsel nr. 2638/98 har Kommissionen allerede tilkendegivet sin holdning samt forklaret, at spoergsmaalet vedroerende "vaesentlige gavnlige virkninger paa miljoeet" kun kan behandles fra sag til sag. Der findes ingen generelle forudsaetninger eller kriterier ud over dem, der allerede er fastsat i Raadets direktiv 92/43/EOEF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, og de generelle miljoemaessige fordele i forbindelse med jernbaner i forhold til andre transportformer overfloediggoer ikke behovet for saerlige analyser vedroerende projektet og lokaliteten.

Kun Domstolen kan give en definitiv udlaegning af direktivet, og Kommissionen beklager, at den ikke kan give det aerede medlem en mere detaljeret forklaring, end den gjorde i sit foregaaende svar.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(2) EFT C 118 af 29.4.1999, s. 110.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0451/99

af Giuseppe Rauti (NI) til Kommissionen

(5. marts 1999)

Om: Kvaliteten om foedevarehjaelpen til Rusland

Det ville vaere godt at vide, hvad der noejagtigt ligger bag den polemik, der pludselig er opstaaet omkring leveringen af Den Europaeiske Unions foedevarehjaelp til Rusland, som i oejeblikket er suspenderet, netop paa grund af denne polemik.

Efter hvad den europaeiske presse siger, lyder det, som om Rusland, til trods for at landet notorisk har et enormt behov for denne hjaelp, har anmodet om at faa leveret foedevarer, der lever op til gaeldende sundhedsnormer paa russisk territorium.

Ifoelge andre kilder (Le Figaro af 10. februar 1999, side III) har Rusland simpelt hen noejedes med at udtrykke oenske om, at foedevarehjaelpens kvalitet kommer til at svare til kvaliteten af de varer, der leveres som led i en normal samhandel, hvilket forekommer mere end legitimt.

Kan Kommissionen ud fra kendskab til sagen og underbygget af relevante oplysninger, ogsaa om de paagaeldende firmaer, bekraefte, at der i Europa forvaltes unionsmidler til levering af de naevnte foedevarer til Rusland, og at det ikke forsoeges til at "paalaegge" Rusland at acceptere produkter af ringe kvalitet og der saaledes kynisk spekuleres i den russiske befolknings noedsituation?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. april 1999)

Kommissionen henviser det aerede medlem til det svar paa mundtlig forespoergsel H-130/99 fra Giansily, der blev givet i spoergetiden under Europa-Parlamentets moedeperiode i marts 1999(1).

Kommissionen har som anfoert i det memorandum, der blev undertegnet den 20. januar 1999 mellem Faellesskabet og Den Russiske Foederation, forpligtet sig til at levere varer, der har den for interventionsopkoeb kraevede minimumskvalitet.

De produkter, der skal leveres, indgaar alle - med undtagelse af svinekoed og sleben ris - i de lagre, der er interventionsopkoebt, og de har paa opkoebstidspunktet skullet opfylde naevnte minimumskvalitet.

De personer, der er involveret i operationen, skal kun tage sig af transporten fra interventionslagrene til de udpegede graensehavne eller -steder. De skal ikke levere varen. For saa vidt angaar svinekoed og sleben ris har Kommissionen fastsat kvalitetskriterierne i de forordninger, der har aabnet licitationerne.

De tilsynsvirksomheder, som Kommissionen har udpeget, har bl.a. til opgave at kontrollere, at de varer, der forlader EF-lagrene, stadig har de minimumskvaliteter, der forlangtes ved interventionen, og at varerne ved ankomsten til Rusland ikke har en vaesentlig ringere kvalitet, end de havde ved udlagringen.

Den minimumskvalitet, der forlanges ved intervention, accepteres for al kommerciel eksport. Den kvalitet, som russerne anmodede om, var vaesentligt hoejere end den, EF kunne garantere.

(1) Parlamentets forhandlinger (marts 1999).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0563/99

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: Omstrukturering af Italiens Nationale Olympiske Komité (CONI) og bevarelse af arbejdspladser

Den 29. januar 1999 droeftede det italienske statsraad et udkast til lovdekret om omstrukturering af Italiens Nationale Olympiske Komité. Denne lovakt indeholder bestemmelser om en omstrukturering, der i virkeligheden betyder en radikal privatisering af CONI-strukturerne, hvorved denne adskilles fra de forskellige enkeltforbund, saaledes at mange arbejdspladser foruden strukturernes operative kapacitet bringes i alvorlig fare.

Privatiseringen af disse strukturer vil, naar alt kommer til alt, ikke nedbringe den offentlige gaeld, men vil overfoere de betydelige indtaegter fra spil og tipsordninger, der er forbundet med sportsaktiviteter (fodboldtips o.l.), til private.

Kan Kommissionen paa den baggrund oplyse,

1. om den ikke mener, at den radikale privatisering af CONI og forbundene i det mindste boer ske gradvis under saerlig hensyntagen til bevarelse af arbejdspladserne?

2. om ikke privatiseringsprocessen risikerer at vaere i modstrid med det europaeiske sportscharter, som vedtoges i Rodi paa de europaeiske sportsministres 7. konference i 1992?

3. om ikke en saadan privatisering risikerer at hindre de oekonomisk svageste samfundsgruppers adgang til sport, ogsaa i betragtning af hvor faa offentlige strukturer der forvaltes af andre organer end CONI?

4. hvad den generelt mener om denne sag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(5. maj 1999)

Det spoergsmaal, det aerede medlem bringer paa bane, henhoerer under den italienske regerings befoejelser.

For saa vidt som omlaegningen af Italiens Olympiske Komité indebaerer en privatisering, der falder ind under anvendelsesomraadet for direktiv 77/187/EOEF(1) af 14. februar 1977 om beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overdragelse af virksomheder, skal erhververen opretholde samme arbejdsvilkaar som dem, der gjaldt for overdrageren.

I henhold til direktivet giver overdragelsen af en virksomhed ikke i sig selv overdrageren eller erhververen nogen begrundelse for at foretage afskedigelser (artikel 4, stk. 1), men denne bestemmelse er ikke til hinder for, at der kan ske afskedigelser af oekonomiske, tekniske eller organisatoriske aarsager, der medfoerer beskaeftigelsesmaessige aendringer.

Under disse omstaendigheder er det de nationale retsforskrifter til gennemfoerelse af direktiv 77/187/EOEF som fortolket af EF-Domstolen, der fastsaetter de retlige foelger af denne sag.

(1) EFT L 61 af 5.3.1977.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 174/99 af Roberta ANGELILLI Lov, der forskelsbehandler italienere i provinsen Bolzano



EF-Tidende nr. C 325 af 12/11/1999 s. 0080



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0174/99 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (11. februar 1999) Om: Lov, der forskelsbehandler italienere i provinsen Bolzano Under henvisning til min tidligere forespoergsel (E-3040/98)(1) om forskelsbehandling af borgerne i Bolzano-provinsen skal det meddeleles Kommissionen, at den omtalte lov i mellemtiden er blevet vedtaget (Provinslov nr. 13 af 17. december 1998 om bestemmelser vedroerende socialt boligbyggeri). Kan Kommissionen paa denne baggrund udtale sig herom? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (26. marts 1999) Efter en grundig gennemgang af den italienske lokallov "legge provinciale n.13 "Ordinamento dell'Edilizia Abitativa Agevolata"" for provinsen Bolzano, af 17. december 1998, finder Kommissionen, at der ikke er tale om diskrimination over for EU-borgere som forbudt ved faellesskabslovgivningen. I henhold til artikel 4 i paagaeldende lov ligestilles personer, der efter at have boet i provinsen Bolzano i mindst fem aar, derefter at vaere bortrejst, og nu oensker igen at bo dér, med personer, der er bosatte i provinsen, uden hensyntagen til disses nationalitet. Hertil kommer, at der i henhold til artikel 5, stk 6, i samme lov, sikres lige behandling af borgere fra andre medlemsstater, der bor i provinsen Bolzano og der udoever en oekonomisk aktivitet. (1) EFT C 182 af 28.6.1999, s. 40.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0579/99

af José Barros Moura (PSE) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: Forhandlinger mellem EU og Schweiz

Kommissionen bedes i forlaengelse af sit svar af 8.2.1999 paa min skriftlige forespoergsel E-4022/98(1) goere rede for de konkrete virkninger af den for overgangsperioden gaeldende undtagelse om, at beskaeftigelsesperioder i andre medlemsstater ikke kan laegges sammen i forbindelse med den minimale beskaeftigelsesperiode, der giver ret til arbejdsloeshedsunderstoettelse, hvilket er af betydning for de portugisiske arbejdere, der i stort antal tager saesonarbejde i Schweiz.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(12. april 1999)

Udkastet til en aftale med Schweiz vedroerende vandrende arbejdstageres sociale sikring indeholder generelt set bestemmelser om fuld gennemfoerelse af forordning (EOEF) 1408/71 for saa vidt angaar tredjelandsstatsborgere(2), som arbejder i Schweiz. En specifik undtagelse med hensyn til arbejdsloeshedsunderstoettelse finder anvendelse i overgangsperioden. Denne undtagelse vedroerer personer, som har arbejdet i mindre end et aar i Schweiz. I saadanne tilfaelde kan beskaeftigelsesperioder i andre medlemsstater ikke medregnes i karenstiden (paa nuvaerende tidspunkt 6 maaneder), som skal udloebe, foer man er berettiget til arbejdsloeshedsunderstoettelse i Schweiz. Denne undtagelse skulle under normale omstaendigheder ikke have betydning for portugisiske saesonarbejdere, da saesonarbejdere ifoelge bestemmelserne i forordning nr. 1408/71 er personer, som ikke er bosiddende i det land, hvori de er beskaeftiget, og som derfor er berettiget til arbejdsloeshedsunderstoettelse i deres bopaelsland (i dette eksempel i Portugal).

Ifoelge denne aftale er saesonarbejdere ogsaa berettiget til at bosaette sig i Schweiz, hvilket vil berettige dem til at ansoege om arbejdsloeshedsunderstoettelse i Schweiz efter udloeb af den dér gaeldende karenstid.

(1) EFT C320 af 6.11.1999, s. 109.

(2) EFT C 6 af 10.1.1998.