SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1095/98

af Brigitte Langenhagen (PPE) til Kommissionen

(30. marts 1998)

Om: Standsning af det toldfrie salg i forbindelse med faellesskabsinterne rejser pr. 30. juni 1999

Paa grund af indstillingen af det toldfrie salg i forbindelse med faellesskabsinterne rejser pr. 30. juni 1999 maa der specielt i kystomraader ventes ikke uvaesentlige tab af arbejdspladser med alle de socio-oekonomiske strukturproblemer, dette medfoerer. Derfor bedes Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal:

1. Anlagde detailhandlerne i land allerede i 1981 sag ved Domstolen paa grund af "spritbaadene"?

2. Har Domstolen i 1984 givet udtryk for, at punktafgifterne paa alkohol og tobak og momsen ikke er forenelige med faellesskabsinterne rejser? Staar dette ogsaa i Maastricht-traktaten, hhv. oprindeligt i EOEF-traktaten?

3. Er Kommissionen ene om at have initiativret paa dette omraade?

4. Kan Raadet - med afgoerelse paa grundlag af simpelt flertal - opfordre Kommissionen til at forelaegge forslag (EF-traktatens artikel 152)?

5. Kan Raadet - med enstemmighed - principielt afvige fra Kommissionen, jf. EF-traktatens artikel 189)?

6. Kan et flertal i Europa-Parlamentet opfordre Kommissionen til at forelaegge forslag, jf. EF-traktatens artikel 138 B, andet afsnit)?

7. Traeffer Kommissionen afgoerelse om indholdet af dens forslag?

8. Kan undtagelsesbestemmelserne med tredjelande ogsaa gaelde efter den 30. juni 1999?

9. Hvilke alternativer har Kommissionen skabt for de beroerte?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(2. juni 1998)

1. Kommissionen kan over for det aerede medlem bekraefte, at to parter, dels en engroshandler, dels en detailhandler, indbragte en sag for Domstolen, sag 158/80 (dom af 7. februar 1981 i Rewe-sagen 1).

2. Domstolen praeciserede i sin dom af 14. februar 1984 (Rewe-sagen 2) i forbindelse med rejsendes fritagelse for afgifter i Faellesskabet, at en rejsende ikke har ret til disse fritagelser, medmindre denne faktisk koeber ind i en anden medlemsstat. Denne dom behandlede saaledes anvendelsen af direktiv 69/169/EOEF(1), som i forbindelse med det indre markeds oprettelse var blevet foraeldet for rejser inden for Faellesskabet. Dette paavirkede ikke de almene regler om moms og punktafgifter.

3. Ja. Kommissionen har almen initiativret paa basis af EF-traktatens artikel 155, tredje led, og saerlig initiativret i forbindelse med indirekte beskatning i henhold til traktatens artikel 99.

4. Som det aerede medlem har naevnt, kan Raadet paa basis af traktatens artikel 152 "anmode Kommissionen om at foretage saadanne undersoegelser, som det anser for hensigtsmaessige for at virkeliggoere de faelles maal, og om at forelaegge det dertil egnede forslag".

5. I henhold til traktatens artikel 189 A kan Raadet kun aendre Kommissionens forslag ved enstemmig vedtagelse, jf. dog artikel 189 B, stk. 4 og 5 (Forligsudvalget anvendes).

6. Kommissionen kan over for det aerede medlem bekraefte, at i henhold til artikel 138 B, stk. 2, kan Parlamentet med et flertal af medlemmernes stemmer anmode Kommissionen om at fremsaette passende forslag om spoergsmaal, som efter dets opfattelse kraever udarbejdelse af en faellesskabsretsakt.

7. Kommissionen er fuldt ud ansvarlig for indholdet i sine forslag, saaledes som det er udtrykt i traktatens artikel 157, stk. 2.

8. Ja, fordi denne fritagelse for afgifter kompenseres af ordningen om indfoerselsafgift.

9. De beroerte har haft en overgangsperiode paa mere end 7 aar med det formaal at kunne forberede sig paa de beskatningsvilkaar, der gaelder efter den 30. juni 1999. Det tilkommer medlemsstaterne at klarlaegge de vanskeligheder, der paa trods af den lange tilpasningsperiode kan opstaa, og traeffe de noedvendige foranstaltninger. Dette kan isaer noedvendiggoere undersoegelser og evalueringer paa lokalt eller regionalt plan.

Saafremt medlemsstaterne ved afslutningen af disse undersoegelser oensker faellesskabsstoette inden for de gaeldende procedurer (stoette til specifikke soefartsforbindelser under strukturfondene osv.), traeffes der beslutninger paa faelles basis og efter Kommissionens undersoegelse af ansoegningerne.

(1) EFT L 133 af 4.6.1969.