SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0801/96 af Cristiana Muscardini (NI), Amedeo Amadeo (NI), Roberta Angelilli (NI), Spalato Belleré (NI), Sebastiano Musumeci (NI), Antonio Trizza (NI), Marco Cellai (NI), Gastone Parigi (NI) og Salvatore Tatarella (NI) til Kommissionen (3. april 1996)

Om: Retstvist om udstedelsen af anden koncession for GSM-mobiltelefoni i Italien

I forbindelse med udbudsprocedurerne med henblik paa udstedelsen af den anden GSM-licens - foerst i Italien, derefter i Spanien og endelig i Belgien - tillod Kommissionen foerst, at procedurerne gik deres gang, og foerst efter at de var afsluttet, og, for Italiens vedkommende, ligefrem foerst efter at licensen allerede var tildelt, begyndte den at give udtryk for sin uenighed i, at procedurerne ogsaa havde aabnet mulighed for afgivelse af et billigt tilbud fra tilbudsgivernes side.

Opmaerksomheden skal her navnlig henledes paa, at der med hensyn til de tre naevnte situationer, som har store indbyrdes ligheder, kun for Italiens vedkommende er blevet truffet en formel afgoerelse mod regeringen, der er blevet afkraevet et svar inden for blot tre maaneder, mens der for de to oevrige landes vedkommende ikke er taget noget formelt skridt og ikke er fastsat nogen frist for de foranstaltninger, der eventuelt skal traeffes.

Efter Kommissionens afgoerelse har den italienske stat, det stoerste mobiltelefoniselskab (TIM) og selskabet for faste telefonforbindelser (Telecom Italia) set sig noedsaget til at indgive soegsmaal til baade Domstolen og Retten i Foerste Instans.

Kan Kommissionen derfor oplyse, hvorfor den udelukkende for Italiens vedkommende har saa travlt med at afslutte retstvisten, som oven i koebet er indledt under udvisning af overdreven strenghed og meget sent, at den ligefrem har valgt at foelge en for den usaedvanlig procedure, nemlig at holde droeftelsen af de vedtagne foranstaltninger adskilt fra udstedelsen af den formelle afgoerelse, der bringer sagen til afslutning?

Vil Kommissionen endelig bemaerke det pinlige indtryk, den har givet af at ville udnytte magttomrummet i Italien gennem en i sandhed enestaaende nidkaerhed over for et faellesskabsland?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (24. april 1996)

Liberaliseringen af markedet for mobil- og personkommunikation har vaeret et af Kommissionens vigtigste maal. Laenge foer vedtagelsen af direktiv 96/2/EF ((EFT L 20 af 26. januar 1996. )) den 16. januar 1996 havde Kommissionen indledt overtraedelsesprocedurer over for de medlemsstater, der opretholdt det nationale teleselskabs monopol i forbindelse med oprettelsen af GSM-mobiltelefoninet, nemlig Italien, Belgien og Irland.

I forbindelse med disse procedurer, opdagede Kommissionen, at de beroerte medlemsstater havde planlagt at udvaelge operatoer nr. 2 paa baggrund af et udbud. Kommissionen undlod ikke at goere disse medlemsstater opmaerksomme paa den konkurrencefordrejning, en saadan procedure uundgaaeligt ville medfoere. I modsaetning til de belgiske og irske sager, var Kommissionen i det italienske tilfaelde ikke i stand til at reagere foer efter afslutningen af det offentlige udbud, da den italienske regering foerst meddelte Kommissionen indholdet af udbudet efter procedurens afslutning.

Den belgiske og irske regering forpligtede sig skriftligt til, foer udvaelgelsen af GSM operatoer nr. 2, at kraeve en lignende betaling fra det nationale teleselskab. Den italienske regering kom derimod ikke med et konkret forslag. Derfor var Kommissionen noedsaget til at vedtage en formel beslutning den 4. oktober 1995, hvori Italien fik paalagt at give meddelelse om saadanne foranstaltninger. Denne beslutning var derfor ikke forbundet med den politiske situation i Italien.

Formaalet med de beslutninger, der traeffes i henhold til EF-traktatens artikel 90, stk. 3, er at bringe overtraedelser til ophoer, og de beroerte medlemsstater anmodes altid om at meddele Kommissionen, hvilke foranstaltninger der er truffet for at bringe forholdene i overensstemmelse med EF-retten. I sagen om GSM-net i Italien, kunne den aktuelle overtraedelse - ulige forhold paa GSM-markedet i det nationale teleselskabs favoer - bringes til ophoer paa flere maader. Kommissionen kunne ikke paa den italienske regerings vegne vaelge mellem de mulige alternativer. I sin skrivelse af 18. januar 1996 opregnede den italienske regering en raekke justeringsforanstaltninger, som den paataenker at traeffe for at efterkomme beslutningen:

- oejeblikkelig gennemfoerelse af direktiv 96/2/EF og 96/19/EF ((EFT L 74 af 22. marts 1996. )) gennem specifikke lovforslag for bl.a. at tillade GSM operatoer nr. 2 frit at bruge sin egen, alternative infrastruktur for at tilbyde sine tjenester

- fri adgang for de to mobiloperatoerer til GSM-frekvenserne (890-960 Mhz)

- tildeling af DCS 1800 frekvenser til OPI (Omnibel Pronto Italia) i forbindelse med licensen og autorisation til at benytte denne frekvens, naar en tredje mobiloperatoer har faaet mulighed for at etablere sig paa markedet og senest den 1. januar 1998

- en 25% reduktion svarende til 60 000 mio. ITL af taksterne for sammenkobling mellem OPI's GSM-mobilnet og Telecom Italia's offentlige koblede telefonnet fra 1996 til 1997.

Kommissionen bekraeftede, at den fandt disse foranstaltninger tilstraekkelige til at opfylde betingelserne i beslutningen. Kommissionen afventer nu, at de foeres ud i livet, saaledes at den formelt kan henlaegge sagen.