SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3747/98

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Den tekniske produktion af euro-moenter

Vil Kommissionen, eftersom der vil blive praeget "nationale symboler" paa moenterne i forbindelse med indfoerelsen af den faelles valuta, oplyse:

1. hvor mange forskellige saet moenter med forskellige "nationale" design den forventer praeget?

2. om den agter at indfoere en begraensning, saaledes at hver enkelt medlemsstat kun vil vaere berettiget til ét "nationalt" moentsaet, eller om f.eks. Skotland, Guernsey, Jersey, Isle of Man og Gibraltar vil vaere berettiget til at indfoere deres egne moentsaet?

3. om den agter at begraense antallet af ekstra moentsaet ved at forbyde lande som Andorra, Monaco, San Maríno og Vatikanet, som paa nuvaerende tidspunkt ikke har egne moenter, at indfoere saadanne moentsaet?

4. om den agter at sikre, at de "nationale" design paa moenterne ikke stoeder andre medlemsstater?

5. om den agter at traeffe foranstaltninger til at sikre, at alle moentsaet frit anerkendes som betalingsmiddel i hele EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(4. februar 1999)

Som foelge af beslutningen om, at euromoenterne skal have en national side og en faelles side, har medlemsstaterne kompetence til at bestemme designet paa den nationale side. I oejeblikket har ti af de elleve deltagende medlemsstater offentliggjort deres moentsaet. Medlemsstaterne er opmaerksomme paa, at der er risiko for at forvirre borgerne, og de vil derfor ikke udstede flere moentsaet paa samme tid. Det fremgaar af den aftale, som ministrene paa Ecofin-moedet den 23. november 1998 traf om, at der i de foerste aar efter de nye eurosedler og euromoenter skal vaere et moratorium for udstedelse af jubilaeumsmoenter, der er beregnet til at saettes i omloeb.

Medlemsstaterne kan principielt frit vaelge designet paa euromoenternes nationale sider. Medlemsstaterne skal dog overholde principperne i EF-traktaten og specielt i artikel 5, stk. 2, hvor det hedder, at medlemsstaterne afholder sig fra at traeffe foranstaltninger, der er egnede til at bringe virkeliggoerelsen af EF-traktatens maalsaetning i fare.

I de kommende forhandlinger mellem Faellesskabet og Fyrstendoemmet Monaco, Republikken San Maríno og Vatikanstaten vil Kommissionen sikre, at der ikke skabes tvivl hos EU-borgerne om eurosedlerne og euromoenterne, ligesom den i overensstemmelse med erklaering nr. 6 vil lette genforhandlingerne af de nuvaerende monetaere ordninger med disse lande, som i oejeblikket udsender moenter i franske franc eller lire med et nationalt symbol. Andorra har ikke en formel monetaer ordning med andre lande.

Kommissionen vil foelge med i medlemsstaternes intentioner med hensyn til den nationale side paa moenterne. Alt tyder paa, at medlemsstaterne er opmaerksomme paa, at deres nationale design ikke maa virke stoedende over for andre medlemsstater.

Med hensyn til accepten af moenterne i hele euroomraadet sikrer Raadets forordning (EF) 974/98 af 3. maj 1998 om indfoerelsen af euroen(1) (artikel 15), at alle euromoenter, der er bestemt til omloeb, og som udstedes af medlemsstaterne, bliver lovligt betalingsmiddel pr. 1. januar 2002 i samtlige deltagende medlemsstater uanset deres design.

Accepten vil i praksis ogsaa blive understoettet af passende oplysningskampagner.

(1) EFT L 139 af 11.5.1998.