ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3744/97 af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen (21. november 1997)

Om: Brandsikkerhed paa hoteller

I forlaengelse af skriftlig forespoergsel E-1423/97 ((EFT C 45 af 10.2.1998, s. 29. )) bedes Kommissionen oplyse, hvilke aktioner der er sat i gang i forbindelse med henstillingerne i CETEN/APAVE-undersoegelsen, saerlig dem der sigter mod uddannelse i brandsikkerhed af hotelpersonale, inspektion og vedligeholdelse af brandsikringsmateriel, harmonisering af de nationale retsforskrifter vedroerende brandsikring af hoteller samt oprettelse af et register over brandsikring af hoteller. Disse spoergsmaal blev behandlet i undersoegelsens del V.I. (side 716 og 717).

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (9. januar 1998)

Som det aerede medlem vil vide fra Kommissionens svar paa hendes skriftlige forespoergsel E-1423/97 tidligere paa aaret, var formaalet med den undersoegelse, CETEN/APAVE gennemfoerte, at kontrollere, i hvilken udstraekning medlemsstaterne havde gennemfoert de henstillinger, der indgik i Raadets henstilling 86/666/EOEF af 22. december 1986 om brandsikring af eksisterende hoteller ((EFT L 384 af 31.12.1986. )).

Undersoegelsens resultat var, at den nationale lovgivning i naesten alle sammenhaenge nu omfatter henstillingens elementer, saaledes at de kan anses for at vaere minimumstandarder, der altid overholdes og i nogle tilfaelde endog har faaet en overbygning paa.

Undersoegelsens forfattere tog selv initiativet til at anbefale forskellige nye foranstaltninger. Disse er dog ikke bindende for Kommissionen, selv om de afgjort er interessante og kan give inspiration til eventuelle nye forslag paa det nationale plan eller paa faellesskabsplan. Da undersoegelsen imidlertid viste, at de foranstaltninger, der allerede var enighed om, har vaeret vellykkede, paataenker Kommissionen ikke i oejeblikket en opfoelgning af disse forslag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4192/97 af Maria Berger (PSE) til Raadet (22. januar 1998)

Om: Privat vaabenbesiddelse

I laengere tid har der vaeret en stigning i antallet af beretninger om bevaebnet bersaerkergang med mange ofre i medlemsstaterne. Disse ofre tilhoerer helt uensartede persongrupper, der anvendes forskellige vaaben, men som regel vaaben, man nemt kan faa fat i, gerningsmaendenes profil er vidtforskellig. Dette problem kan vel kun bekaempes, hvis man paa EU-plan indfoerer ensartede regler for og begraenser den private vaabenbesiddelse, men frem for alt erhvervelsen af og handlen med vaaben til privat brug.

Agter Raadet paa baggrund af ovenstaaende at foreslaa en skaerpelse af EU-vaabendirektivet?

Svar (30. marts 1998)

Som det aerede parlamentsmedlem sikkert ved, indeholder direktiv 91/477/EOEF af 18. juni 1991 (EFT L 256 af 13.9.1991) de gaeldende bestemmelser angaaende privatpersoners erhvervelse og besiddelse af skydevaaben. I dette direktiv opdeles skydevaaben i fire kategorier: en kategori af forbudte skydevaaben, en kategori af skydevaaben, for hvilke der kraeves tilladelse, en kategori af skydevaaben, der skal anmeldes og en kategori, der omfatter andre skydevaaben, der forhandles frit. Medlemsstaterne har desuden mulighed for at bibeholde eller indfoere mere restriktive bestemmelser, hvis de finder det noedvendigt. I virkeligheden gaelder det for de fleste medlemsstater, at privatpersoner enten ikke kan erhverve vaaben eller skal vaere i besiddelse af en tilladelse dertil. Raadet har ikke paa indevaerende tidspunkt faaet forelagt forslag fra Kommissionen om at styrke bestemmelserne paa omraadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3819/97 af Viviane Reding (PPE) til Raadet (28. november 1997)

Om: Landbrugspriser og kursudsving efter euroens indfoerelse

Hvordan vil indfoerelsen af den faelles valuta i en raekke medlemsstater paavirke foranstaltningerne til kompensation af tab som foelge af kursudsving ved samhandel med landbrugsprodukter inden for EU?

Som bekendt vil saadanne udsving i sagens natur ikke laengere forefindes inden for eurozonen. Problemet opstaar saaledes ved samhandel mellem eurozonen og »pre-ins-landene«, idet spoergsmaalet er, hvorvidt disse godtgoerelser fortsat vil blive udbetalt ved eksport af landbrugsprodukter fra eurozonen til »pre-ins-landene« i tilfaelde af kursudsving uden for eurozonen?

Hvordan forholder Raadet sig til dette saerlige aspekt af euroens indvirkning paa den faelles landbrugspolitik?

Svar (26. februar 1998)

Raadets forordning (EOEF) nr. 3813/92 om den regningsenhed og de omregningskurser, der skal anvendes i den faelles landbrugspolitik, har ikke nogen tidsbegraensning og udgoer Raadets grundlaeggende bestemmelser om foranstaltningerne til kompensation af tab som foelge af kursudsving ved samhandel med landbrugsprodukter inden for EU. For saa vidt angaar kompensation for indkomsttab som foelge af kursudsving har Raadet imidlertid vedtaget forordning (EF) nr. 724/97, der udgoer en undtagelse fra ovennaevnte forordning, for at opfylde forpligtelserne i forbindelse med GATT og overholde budgetdisciplinen. Sidstnaevnte forordning gaelder indtil den 30. april 1998.

Raadet har ikke paa nuvaerende tidspunkt modtaget noget forslag til lovgivning fra Kommissionen, hvori de eksisterende bestemmelser tilpasses og den fremtidige agromonetaere ordning skitseres. Derfor har Raadet ikke i oejeblikket et tilstraekkeligt antal elementer til raadighed, der goer det muligt at udtale sig om virkningerne af eventuelle fremtidige kursudsving paa samhandelen med landbrugsvarer mellem »in«- og »pre-in«-medlemsstater samt mellem de medlemsstater, der ikke i foerste omgang deltager i euroen.

Den sandsynlige virkning af euroens indfoerelse paa den faelles landbrugspolitik vil blive vurderet, naar Raadet droefter vedtagelsen af de nye bestemmelser, der skal foreslaas af Kommissionen, efter hoering af Europa-Parlamentet.

Paa grund af spoergsmaalets vigtighed vil Raadet laegge saerlig vaegt paa behandlingen af disse forslag.
C 187/112 DA 16. 6. 98 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock
(30. januar 1998)
Der findes et ubegrænset antal forskellige måder at laste kłretłjer på og et uendeligt antal forskellige arter af og
former for genstande, som kan læsses på kłretłjer. Kommissionen mener derfor, at EF-lovgivning herom entenmå være så generel, at den dækker alle muligheder og derfor ikke har meget reel betydning, eller den må være sådetaljeret, at den fylder flere tusinde lovtekstsider. Kommissionen agter derfor ikke at forelægge forslag til etsådan lovgivning.
Så vidt Kommissionen ved, at der ikke grund til at nære tvivl om, at de nationale lovgivninger er tilstrækkelige,
og den har ikke for łjeblikket planer om en indsats vedrłrende denne sag. Naturligvis er der fortsat behov forkoffekt anvendelse og effektiv håndhævelse af den nationale lovgivning, som er relevant for dette anliggende.
(98/C 187/172) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4030/97
af Bryan Cassidy (PPE) til Kommissionen
(14. januar 1998)
Om: Bestemmelser i Det Forenede Kongerige om producenternes forpligtelser m.h.t. emballageaffald
Er Kommissionen enig i, at der błr anlægges sag mod Det Forenede Kongerige ved De Europæiske
Fællesskabers Domstol for at afgłre, om Det Forenede Kongeriges emballageforordninger udgłr en hindring forden frie handel i EU?
(98/C 187/173) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4034/97
af Bryan Cassidy (PPE) til Kommissionen
(14. januar 1998)
Om: Bestemmelser i Det Forenede Kongerige om producenternes forpligtelser m.h.t. emballageaffald
Er Kommissionen enig i, at bestemmelserne om emballageaffald, som omsætter direktiv 94/62/EF (
1) til national
lov, udelukker virksomheder, som ikke er baseret i Det Forenede Kongerige, og at dette i praksis udgłr enhindring for den frie handel i EU?
(1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.
Samlet svar
afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard
på skriftlige forespłrgsler E-4030/97 og E-4034/97
(23. februar 1998)
Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at den er i gang med at undersłge de gennemfłrelsesforan-
staltninger, Det Forenede Kongerige har givet meddelelse om i forbindelse med Europa-Parlamentets og Rådetsdirektiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (
1). Det ærede medlem kan være vis
på, at Kommissionen vil iværksætte de nłdvendige foranstaltninger såfremt det skulle fremgå af undersłgelsen,at der der er tale om hindringer for den frie handel. I denne henseende vil Kommissionen meget gernehaveyderligere oplysninger fra det ærede medlem om den påståede handelshindring.
(1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3735/97 af Yves Verwaerde (PPE) til Kommissionen (21. november 1997)

Om: JEM-programmet

Kan Kommissionen forelaegge en foerste status over dette program med:

1. det antal kandidater, der har deltaget i udvekslinger mellem Den Europaeiske Union og de asiatiske lande i begge retninger i den tid, programmet har eksisteret;

2. antallet af virksomheder, der har modtaget deltagere, og virksomhedsomraaderne?

Svar afgivet af Manuel Marin paa Kommissionens vegne (12. december 1997)

JEM-programmet (Junior EU-ASEAN Managers Exchange Programme) blev indledt i loebet af 1996 og er anvendt i fuldt omfang fra november 1996. Det giver virksomheder i de to regioner mulighed for at modtage unge ledere fra den anden region og tillader saaledes en gensidig udveksling af faglige erfaringer og kultur.

Siden november 1996 har tre grupper unge asiatiske ledere (14, 17 og 10 deltagere) vaeret paa ophold i 19 europaeiske virksomheder i 6 medlemsstater paa omraaderne handel og distribution, transport og elektroniske systemer samt energi og miljoe. Det planlaegges at sende ca. 15 unge europaeiske ledere til Asien og 15 unge asiatiske ledere til Europa i januar og februar 1998, i Asien i sektorerne for distribution og mikroelektronik og i Europa inden for distribution, medier og bankvaesen.

Programmet har i det foerste aar af dets loebetid haft glimrende resultater, og de deltagende firmaer og unge ledere har vaeret tilfredse med deres erfaringer. Kommissionen har desuden anmodet et uafhaengigt konsulentfirma om at foretage en foerste evaluering paa dette grundlag.
16. 6. 98 DA C 187/51 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Han har tidligere afsonet en fængselsdom for anklager vedrłrende hans fredelige arbejde for menneskerettig-
hederne. Den seneste anholdelsesordre mod ham stod i forbindelse med den filmfestival, han havde tilrettelagt,anklagede ham for at »gavne« Nordkorea og for at undlade at melde sig hos politiet som fastsat i betingelsernefor hans tidligere lłsladelse.
Fem andre var blevet tilbageholdt under den filmfestival, der fandt sted i Seoul i oktober, efter at arrangłrerne
havde nægtet at indsende deres film til statscensuren.
Hvilke skridt vil Rådet tage i sagen mod Suh Jun-Sik og til forsvar for ytringsfriheden i Sydkorea?
Svar
(19. marts 1998)
Rådet deler det ærede parlamentsmedlems bekymring med hensyn til menneskerettighederne. Det tilfælde, der
nævnes i spłrgsmålet, fortjener den yderste opmærksomhed lige som alle de andre tilfælde af formodedeovertrædelser af individets rettigheder. Hvis forholdet kan bevises, vil sagen naturligvis kunne tages op som led ide regelmæssige kontakter mellem Den Europæiske Union og den sydkoreanske regering.
(98/C 187/82) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3762/97
af Allan Macartney (ARE) til Kommissionen
(21. november 1997)
Om: Bortskaffelse af OP Sheep Dip (desinfektionsmiddel til fårevask) og forurening af grundvandet
Hvilke eventuelle foranstaltninger har Kommissionen under henvisning til dens skrivelse P1242/90 (GDXI)
iværksat, eller er den ved at iværksætte mod Det Forenede Kongerige for overtrædelse af grundvandsdirektivet?
Er der nærmere bestemt foranstaltninger på vej, som især er rettet mod Skotland og anvendelsen af OP Sheep Dip
med deraf fłlgende forurening af grundvandet?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard
(15. januar 1998)
Den klage, Kommissionen har registreret under nr. P 1242/90, er blevet fulgt op som sag under referencenum-
meret 90/5242. Efter en yderligere brevveksling med Det Forenede Kongeriges regering i henhold tilEF-traktatens artikel 169 har Kommissionen besluttet, at der błr sendes en begrundet udtalelse til Det ForenedeKongerige. Denne beslutning er for łjeblikket ved at blive fłrt ud i livet.
Kommissionen er af den opfattelse, at omsætningen til national lovgivning i Det Forenede Kongerige (herunder
også Skotland) af Rådets direktiv 80/68/EØF om beskyttelse af grundvandet mod forurening forårsaget af vissefarlige stoffer (
1) er ufyldestgłrende, navnlig fordi der her ikke kræves forudgående godkendelse og nærmere
undersłgelse af det, der skal bortskaffes, i alle de situationer, der er taget hłjde for i direktivet. Desuden fremgårdet efter Kommissionens opfattelse, at der er tale om utilstrækkelig håndhævelse af direktivets krav, for så vidtangår bortskaffelse af kemiske desinfektionsbade til får (herunder også i Skotland).
(1) EFT L 20 af 26.1.1980, s. 43.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3480/97 af Panayotis Lambrias (PPE) til Kommissionen (31. oktober 1997)

Om: Haandhaevelse af EU's retsakter

I 1996-rapporten om kontrol med haandhaevelsen af EU's retsakter hedder det, at Kommissionens saakaldte »pakkemoeder« med medlemsstaterne foerte til en loesning paa 42% af de problemer, moederne vedroerte. Da denne foranstaltning, der udelukkende er af forebyggende karakter, giver Kommissionen, Domstolen og medlemsstaterne mange udgifter og arbejde, bedes Kommissionen give foelgende oplysninger:

1. Har den til hensigt at systematisere og foroege antallet af disse moeder?

2. Har den fastlagt »pakkemoederne« for 1998 med henblik paa en bedre forberedelse af disse?

3. Har den et tilstraekkeligt antal jurister i sine tjenestegrene og navnlig dem, der er ansvarlige for miljoe og borgerlige frihedsrettigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (10. december 1997)

1. Fra tid til anden afholder Kommissionen »pakkemoeder« med de nationale myndigheder om samtlige overtraedelsessager i en given sektor. Kommissionen foelger altid denne praksis, naar det kan lade sig goere.

Kommissionen har endvidere til hensigt fortsat at afholde bilaterale moeder med medlemsstaternes myndigheder om gennemfoerelsen af alle faellesskabsdirektiverne. Disse moeder, der kaldes »direktivmoeder«, tjener til at bevidstgoere myndighederne om deres forpligtelse til at gennemfoere direktiverne og hjaelpe dem med denne opgave. Resultatet er, at gennemfoerelsesproceduren tager mindre tid, hvilket foerer til faerre overtraedelser.

2. Man er i oejeblikket ved at forhandle med de nationale myndigheder om moedekalenderen for disse to typer moeder i 1998.

3. Ja.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3324/97 af Maartje van Putten (PSE) til Raadet (21. oktober 1997)

Om: Opfoelgning af Europa-Parlamentets beslutning om kraenkelse af de oprindelige folks rettigheder og oedelaeggelse af tropiske skove paa oeen Yamdena i Indonesien

Under henvisning til Europa-Parlamentets beslutning B4-0065/97 og 0130/97 ((EFT C 85 af 17.3.1997, s. 147.)) anmodes Raadet om at besvare foelgende spoergsmaal:

1. Er Raadet bekendt med, om Indonesiens regering har taget skridt til at indlede en dialog med den oprindelige befolkning paa oeen Yamdena med henblik paa at naa frem til en socialt acceptabel og baeredygtig udvikling paa oeen Yamdena og i oegruppen Molukkerne?

2. Hvorledes paataenker Raadet i sine forbindelser med Indonesiens regering at give udtryk for Europa-Parlamentets foruroligelse med hensyn til rettighederne for den oprindelige befolkning i oegruppen Molukkerne og rydningen af tropiske skove paa oeen Yamdena?

Svar (26. februar 1998)

Raadet er ikke bekendt med, at den indonesiske regering skulle have taget saerlige skridt i den sag, der omtales i forespoergslen.

I kontakterne mellem medlemsstaterne og andre lande i Asien, herunder ogsaa Indonesien, behandles spoergsmaalet om den oprindelige befolknings rettigheder normalt som led i de loebende droeftelser om menneskerettigheder. Det er almindelig saedvane, at der peges paa Den Europaeiske Unions bekymring for mindretallenes intereser.

Spoergsmaalet om en baeredygtig udvikling for omraader som dem, der henvises til i forespoergslen, har i nogen tid ogsaa vaeret et vaesentligt punkt i droeftelserne mellem EU og udviklingslandene. Indonesien udgoer ikke nogen undtagelse fra dette princip.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3587/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (13. november 1997)

Om: Fri udstedelse af tilladelser til lastbiler til offentligt brug til udenlandske transportoerer

De graeske myndigheder haevder, at Kommissionen presser Graekenland til uden begraensning at udstede tilladelser til lastbiler til offentligt brug til udenlandske transportoerer. Myndighederne goer endvidere opmaerksom paa, at der i samtlige medlemsstater frit udstedes tilladelser til vejtransportoerer. Kommissionen bedes besvare foelgende:

Hvor laenge er en saadan praksis blevet fulgt? Bygger den paa faellesskabslovgivningen? Hvilke forordninger og hvilke direktiver paabyder rent konkret de graeske myndigheder frit at udstede disse tilladelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (20. januar 1998)

Kommissionen presser ikke de graeske myndigheder til at udstede tilladelser til ikke-graeske fragtfirmaer, som det aerede medlems henviser til.

Det graeske fragtmarked, som hidtil har vaeret stramt kontrolleret, aabnes nu gradvis for ikke-graeske fragtfirmaer gennem cabotageregler, som Raadet vedtog i 1993 i forordning (EOEF) nr. 3118/93 ((EFT L 279 af 12.11.1993 )).

Ifoelge statistiske oplysninger udfoerer meget faa fragtfirmaer fra andre medlemsstater cabotage i Graekenland, og tilladelser hertil udstedes af medlemsstaten, hvor fragtfirmaet har hjemsted, og ikke af Graekenland.
16. 6. 98 DA C 187/55 De Europæiske Fællesskabers Tidende
3. I henhold til de bestemmelser, der blev indfłrt med direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995 om ændring af
direktiv 90/628/EØF om beskyttelse af dyr under transport, må transporttiden i basiskłretłjer ikke overstige ottetimer. Direktivet indeholder bestemmelser om transport i forbedrede kłretłjer i perioder på op til 28 timer,afhængigt af, hvilken dyreart der er tale om, og hvor gamle dyrene er. Denne tekst giver ikke mulighed for atafvige fra kravet om aflæsning, når den maksimale periode på 28 timer er nået. Kommissionen har alleredeforelagt Rådet forslag til detaljerede normer for de forbedrede lastbiler.
(1) EFT L 174 af 2.7.1997.
(98/C 187/86) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3790/97
af Ian White (PSE) til Kommissionen
(26. november 1997)
Om: Affaldsbehandlingsanlæg i Casares
Har Kommissionen behandlet omfanget og placeringen af samt behandlingsmetoderne i forbindelse med det
foreslåede affaldsbehandlingsanlæg i Casares (Ma ·laga), Andaluc ·a, Spanien, på baggrund af den alternative
vurdering af indvirkningen på miljłet, den har modtaget fra foruroligede borgere, og som forudsiger alvorligforurening af vandlłb forårsaget af aflłbsvand fra den foreslåede losseplads?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard
(16. december 1997)
En andragende om et foreslået affaldsbehandlingsanlæg i Casares, Spanien, blev i 1996 formelt tilsendt
Europa-Parlamentet og videresendt til Kommissionen med referencenummer 1026/96.
Ved brev af 30. juli 1997 bad Kommissionen om yderligere oplysninger fra de spanske myndigheder om
ovennævnte andragende. Kommissionen bad om oplysninger om de foranstaltninger, der var planlagte for atsikre, at affald til affaldsbehandlingsanlægget og lossepladsen ved Casares vil blive bortskaffet uden fare formenneskers sundhed og miljłet under hensyntagen til gældende fællesskabslovgivning såsom direktiv75/442/EØF om affald (
1) som ændret ved direktiv 91/156/EØF (2) og direktiv 89/369/EØF om forebyggelse af
luftforurening fra nye kommunale affaldsforbrændingsanlæg (3). Kommissionen har endnu ikke modtaget svar
fra de spanske myndigheder.
Som det ærede medlem nævnte, har Kommissionen modtaget dokumenter fra lokalbefolkningen. Kommissionen
vil behandle disse dokumenter sammen med svaret fra de spanske myndigheder, når det foreligger.
(1) EFT L 194 af 15.7.1975.
(2) EFT L 78 af 26.3.1991.
(3) EFT L 163 af 14.6.1989.
(98/C 187/87) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3793/97
af Jose · Garc ·a-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen
(26. november 1997)
Om: Blokade af de franske landeveje: analyse af skaderne
Franske lastbilchauffłrers blokade af de franske landeveje er på vej til at blive et tilbagevendende fænomen, der
er i modstrid med Fællesskabets konkurrencenormer, idet de hindrer varernes fri bevægelighed inden for DenEuropæiske Union. De skader, som den intereuropæiske handel påfłres ved disse blokader, er meget omfattende,og de har fremprovokeret protester i lande såsom Spanien, Det Forenede Kongerige, Tyskland og Nederlandene.Helt konkret regner spanske transportorganisationer med, at hver enkelt blokade-dag koster sektorensvirksomheder mere end 2.500 mio pesetas.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3648/97 af Armelle Guinebertière (UPE) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Illoyal konkurrence som foelge af momsordningen

En fransk virksomhedsleder, der leverer materiel til kaninopdraettere, anfoerer, at han lider skade som foelge af en forskelligartet anvendelse af momsordningen, alt efter om leverandoeren er fransk eller statsborger i en anden af Unionens medlemsstater.

I sidstnaevnte tilfaelde saelges materiellet uden afgift, og hvis det leveres i begyndelsen af 1998, skal opdraetteren ikke deklarere moms foer i begyndelsen af 1999 og skal ikke indbetale 20,60% moms i 12-18 maaneder, idet den franske stat fungerer som mellemled.

Hvis derimod det indkoebte materiel stammer fra en fransk leverandoer, er opdraetteren noedt til at betale moms ved erhvervelsen.

Der eksisterer foelgelig en illoyal konkurrencesituation paatvunget af de franske skattemyndigheder til skade for franske entreprenoerer.

Hvorledes agter Kommissionen at genindfoere mere gunstige konkurrenceforhold, isaer i forbindelse med anvendelsen af momsordningen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (6. januar 1998)

Den situation, som det aerede medlem beskriver, skyldes, at der findes forskellige regler for samhandel mellem medlemsstaterne og salg i en given medlemsstat.

Momssystemets grundliggende principper betyder, at det udelukkende er den momspligtige saelger af varer og tjenesteydelser, der er paalagt de byrder og forpligtelser, som foelger af anvendelsen af systemet, hvorimod der i momsovergangsordningen er indfoert en undtagelse fra disse principper hvad angaar samhandel mellem medlemsstaterne, saaledes at den momspligtige koeber skal betale moms i den medlemsstat, hvor det endelige forbrug finder sted. Der kan saaledes opstaa nogle ekstreme situationer, hvor den afgiftsmaessige behandling har uheldige foelger for handelen i en given medlemsstat.

Kommissionen bemaerkede allerede i sin rapport om virkningen af momsovergangsordningen for samhandelen mellem medlemsstaterne ((KOM(94) 515 endelig udg. )), at overgangsordningen kraenkede selve momssystemets vaesentligste karakteristika. I meddelelsen »Et faelles momssystem - Et program for det indre marked« ((KOM(96) 328 endelig udg. )) foreslog Kommissionen blandt andet - efter at have redegjort for det nuvaerende systems begraensninger - at fjerne enhver sondring mellem indenlandske transaktioner og transaktioner mellem medlemsstaterne og at udarbejde et program for en etapevis overgang til det nye momssystem. De forslag, som Kommissionen fremsaetter i sit nye arbejdsprogram, skulle saaledes bringe de naevnte problemer til ophoer.