ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0371/02

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(14. februar 2002)

Om: Grov intolerance i Kroatien over for mindet om italienske krigsofre

For få dage siden, netop dagen før den årlige mindedag, beordrede borgmesteren i den nu kroatiske by Parenzo, Josip Pino Maras, at en sten, der blot få måneder tidligere var blevet opstillet til minde om 94 italienere dræbt i perioden 1943-1945 af Titos partisantropper og smidt i en slugt, skulle tilintetgøres. Det skal nævnes, at der blandt de døde var ikke så få italienske antikommunistiske partisaner, der blev dræbt på grund af ideologisk had.

Vil Kommissionen ikke gribe ind og minde de kroatiske regeringsmyndigheder om, at respekt for ofre for krigsforbrydelser er en fælles grundværdi for alle civiliserede lande, og at en fravigelse fra dette princip ikke kan undgå at blive taget i betragtning i forbindelse med udvidelsesprocessen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(19. juli 2002)

Kommissionen er helt klar over den vanskelige historie, som denne region i verden har gennemlevet, og den forstår fuldt ud den vægt, som den vanskelige kulturarv fortsat har og de særlige følelsesmæssige ar, denne har efterladt.

Kommissionen er helt overbevist om den store betydning af, at menneskerettighederne overholdes fuldt og helt, herunder særlige minoritetsrettigheder. Den er af den opfattelse, at det er af største betydning for alle lande, og i endnu højere grad for lande, med hvilke EU har indgået et vidtrækkende samarbejde, som det er tilfældet med Kroatien, at de deler fælles demokratiske værdier og principper. Dette er spørgsmål, som systematisk tages op i vore bilaterale kontakter med kroatiske politikere og den kroatiske administration. Udviklingen på disse områder overvåges regelmæssigt, eftersom de udgør de vigtigste elementer for den overordnede vurdering, som Kommissionen fremsætter om landet, som det er tilfældet i den nylige kommissionsberetning inden for rammerne af stabiliserings- og associeringsprocessen. Respekten for menneskerettighederne og fuld demokratisering optræder også som essentielle elementer i den associerings- og stabiliseringsaftale, vi har underskrevet med Kroatien. Hovedsigtet med hele den politik, som Kommissionen har udformet for landene i regionen er at støtte oprettelsen af fuldt udviklede demokratier i disse lande.

Med hensyn til den konkrete hændelse, som det ærede medlem nævner, er det oplyst over for Kommissionen, at mindesmærket ikke er tilintetgjort. Den har forstået, at Porecs borgmester beordrede mindepladen fjernet fra mindesmærket for at få foretaget nogle ændringer og sætte mindepladen med disse ændringer tilbage på plads.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2915/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(16. oktober 2002)

Om: Palau

Kan Kommissionen i forbindelse med Palau angive, hvilke projekter der blev finansieret over EU's budget i år 2000?

Kan Kommissionen oplyse, hvor stor den samlede bistand på alle områder til Palau var i år 2000?

Samlet svarpå Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 og E-2922/02

(4. december 2002)

Kommissionen sender direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat en tabel med de ønskede oplysninger, tillige med årsberetningen for 2001 om EF's udviklingspolitik og gennemførelsen af bistanden til tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2949/02

af Ian Hudghton (Verts/ALE) til Kommissionen

(14. oktober 2002)

Om: Nedskæring af fiskerflåderne

Efter offentliggørelsen af Kommissionens forslag vedrørende reformen af den fælles fiskeripolitik og især efter forslaget om en EF-hasteforanstaltning for ophugning af fiskerfartøjer (KOM(2002) 0190)(1) gav tjenestemænd fra Kommissionen den skotske fiskeindustri mundtlige garantier for, at de store nedskæringer, der har fundet sted i Skotland i de seneste to år, ville blive taget i betragtning og regnet med i nedskæringsforslagene i ovennævnte forslag fra Kommissionen.

Kan Kommissionen bekræfte dette skriftligt og oplyse de nøjagtige niveauer, der skal nås på baggrund af de nylige nedskæringer, der har fundet sted i Skotland?

(1) EFT C 227 E af 24.9.2002, s. 333.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(31. oktober 2002)

Kommissionens forslag i forbindelse med reformen af den fælles fiskeripolitik (FFP) går ud på at begrænse fiskeriet og afslutte de obligatoriske ophugningsprogrammer. Bidragene til oplægning gennem ophugningsfonden, hvis medlemsstaterne ønsker at benytte den, vil blive forhøjet, og der vil blive indført en tilgangs- og afgangsordning for udskiftningsfartøjer, men der vil ikke blive fastsat mål for reduktion af fiskerikapaciteten i nogen medlemsstat.

Alle de oplægningsordninger, der er iværksat i Skotland siden begyndelsen af 2001, vil helt klart bidrage til at nå målene for fiskeridødeligheden og dermed gøre det lettere for den skotske fiskerflåde at overholde de fremtidige grænser for fiskeriindsatsen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2552/02

af Astrid Thors (ELDR) til Kommissionen

(12. september 2002)

Om: Mangelfuld opbevaring af pesticider

Man regner med, at der i Rusland i øjeblikket findes 24 000 tons forældede pesticider, som ikke er korrekt oplagret, og hvoraf en del er POP-forbindelser (Persistent Organic Pollutants). Disse miljøgiftes virkning berører hele det arktiske område, hvilket indebærer, at bl.a. de oprindelige folk i dette område befinder sig i risikozonen, idet de spiser mange fisk og sæler, som har optaget disse giftstoffer i sig. Man har oven i købet fundet isbjørne på Nordpolen, som har både mandlige og kvindelige kønsorganer. På lossepladsen i tilslutning til affaldshåndteringsstationen Krasbyj Bor uden for St. Petersborg oplagres der i øjeblikket på uacceptabel måde tonsvis af forældede pesticider.

Har Kommissionen drøftet den mangelfulde opbevaring af disse miljøgifte med de russiske myndigheder, eller har Kommissionen til hensigt at tage dette spørgsmål op f.eks. inden for rammerne af EU's partnerskabs- og samarbejdsaftale med Rusland? Hvad har Kommissionen til hensigt at gøre for at sikre, at Stockholm-konventionen om POP-forbindelser følges op, og for at denne konvention ratificeres og træder i kraft så snart som muligt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(25. oktober 2002)

Rusland undertegnede Stockholm-konventionen om POP-forbindelser (Persistent Organic Pollutants) den 22. maj 2002. Kommissionen glæder sig over dette skridt, men har endnu ikke modtaget oplysninger fra Rusland om landets planer om at ratificere og gennemføre konventionen.

Kommissionens forslag til Rådets beslutning om Fællesskabets ratifikation af konventionen og om de nødvendige gennemførelsesbestemmelser er for øjeblikket under forberedelse og vil sandsynligvis blive vedtaget i løbet af første kvartal af 2003. Målet er, at Fællesskabet bliver part i konventionen før den første konference mellem de kontraherende parter, der kan blive afholdt i midten af 2004.

Kommissionen vil rejse spørgsmålet om Ruslands ratifikation og gennemførelsen af konventionen ved de kommende multilaterale møder og ved bilaterale møder inden for rammerne af partnerskabs- og samarbejdsaftalen. Kommissionen vil på baggrund af udviklingen også undersøge spørgsmålet om eventuel finansiering af lignende projekter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3056/02

af Massimo Carraro (PSE) til Kommissionen

(18. oktober 2002)

Om: Statsstøtte til Alitalia

Den 29. april 2002 modtog Kommissionen en anmodning fra den italienske regering om tilladelse til at yde yderligere støtte til Alitalia med henblik på en rekonstruktion af selskabets kapital.

Mener Kommissionen ikke, at en sådan støtte vil være i strid med konkurrencereglerne og kunne blive til stor skade for de private luftfartsselskaber?

Hvad mener Kommissionen om muligheden af at lade andre italienske selskaber overtage et antal funktioner i Alitalia på rent privat basis?

Mener Kommissionen ikke, at dette kunne være en god løsning, som ud over at være i overensstemmelse med principperne for et frit marked kan gøre det muligt at undgå anvendelse af offentlige midler på udsigtsløse forsøg på at redde Alitalia?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(15. november 2002)

Kommissionen gav den 19. juni 2002 grønt lys for to finansielle foranstaltninger vedrørende Alitalia. Kommissionen skønnede dels, at det var foreneligt med EF-traktatens bestemmelser at udbetale den tredje tranche på i alt 129 millioner EUR af den omstruktureringsstøtte, der godkendtes i 1997. Endvidere skønnede Kommissionen, at en kapitalforøgelse med et beløb på maksimalt 1,4 milliarder EUR, som nu skal forelægges for selskabets aktionærer, ikke er statsstøtte.

For så vidt angår netop den pågældende kapitalforøgelse, som der ansøgtes om tilladelse til den 29. april 2002, og som det ærede medlem henviser til, er Kommissionen af den opfattelse, at en medvirken fra statens side fuldt ud opfylder kriteriet for en investor inden for markedsøkonomien. Finansoperationen er faktisk lige forpligtende for såvel de private som de offentlige aktionærer, og den private sektor yder et betragteligt bidrag hertil (38 %). Den italienske stat har rent faktisk forpligtet sig til højst at bidrage til kapitaltilførslen svarende til de 38 %, der er garanteret af en række banker som tredjeparter. Kommissionens positive beslutning om Alitalia er altså resultatet af en detaljeret analyse af det italienske luftfartsselskabs økonomiske situation, og der sættes her ikke spørgsmålstegn ved Kommissionens politik, for så vidt angår statsstøtte til omstrukturering af luftfartsselskaber, der er oprettet efter princippet om one time last time (engangsstøtte).

Hvad angår det andet punkt, som det ærede medlem nævner om muligheden for, at andre italienske luftfartsselskaber kan overtage en række serviceydelser fra Alitalia, kan Kommissionen kun glæde sig over øget konkurrence inden for luftfartsmarkedet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3457/02

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(6. december 2002)

Om: Eurocost

Hvor store budgetbeløb blev fra 1990 til 2000 brugt på tjenestemænd, der gør tjeneste uden for EU, som kompensation for forskelle i leveomkostninger i forhold til Bruxelles?

Hvor store budgetbeløb blev fra 1990 til 2000 tildelt organisationen med almennyttigt formål, Eurocost, som grundlagdes af Yves Franchet, generaldirektør i Eurostat, og som siden 1987 har befundet sig i Luxembourg?

Hvor meget er Eurocosts gæld til Kommissionen steget?

En revisionsberetning om Eurocost blev udarbejdet af eksterne revisorer. Vil Parlamentet få adgang til revisionsberetningen om Eurocost?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(3. februar 2003)

Beløb i euro af løn udbetalt med justeringskoefficient:

- 1990: Foreligger ikke (oplysningerne opbevares kun i ti år)

- 1991: Foreligger ikke (oplysningerne opbevares kun i ti år)

- 1992: 3 503 268

- 1993: 3 416 472

- 1994: 2 139 027

- 1995: 2 981 949

- 1996: 2 501 742

- 1997: 1 661 738

- 1998: 1 959 123

- 1999: 2 214 210

- 2000: 2 394 710

I perioden 1990-1999 modtog Eurocost 18 111 086,86 EUR fra fællesskabsbudgettet.

Eurocost havde ingen gæld til Kommissionen ved revisionens afslutning i 2000. Der blev udstedt en indtægtsordre på 1 009 016 EUR på grundlag af resultaterne af en revision i 2000. Indtægtsordren er stadig gældende, da Eurocost ASBL endnu ikke har foretaget den endelige afvikling. Eurocosts gæld er ikke steget, siden indtægtsordren blev udstedt.

Der er ikke blevet udarbejdet nogen revisionsrapport af eksterne revisorer. Der blev på fælles initiativ af Eurostats interne revision og Generaldirektoratet for Finanskontrol (det daværende GD AUDIT) iværksat en revision, som blev gennemført i det første kvartal af 2000. Kommissionen sender ikke automatisk interne revisionsrapporter til Parlamentet, men enhver formel forespørgsel fra Parlamentet behandles efter de gældende regler og procedurer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3239/02

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(15. november 2002)

Om: Akvakultur

I mødet den 4. november i Europa-Parlamentets Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik påpegede en tjenestemand fra Europa-Kommissionen, at der eksisterer 150 europæiske retsakter vedrørende akvakultur.

Kan Kommissionen fremsende mig en liste over disse?

Mener Kommissionen ligesom jeg, at flertallet af disse 150 retsakter ved et tilfælde vedrører akvakultur, idet de oprindeligt blev udarbejdet med henblik på landbrugsprodukter?

Mener Kommissionen ikke, at det ville være hensigtsmæssigt snarest muligt at udarbejde europæiske rammebestemmelser for akvakultur, idet en række medlemsstater i øjeblikket er i færd med at udarbejde nationale bestemmelser desangående?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. november 2002)

Det ærede medlem kan finde listen med henvisninger til EF-beslutninger, -direktiver og -forordninger vedrørende akvakultur under sektionen Retsforskrifter på den af Generaldirektoratet for Fiskeri oprettede web-portal på adressen: http://europa.eu.int/comm/dgs/fisheries/index_da.htm. En mere omfattende liste over dokumenter vedrørende akvakultur, forarbejdning og afsætning med direkte links til de pågældende dokumenter er i øjeblikket under udarbejdelse og vil snart kunne findes på dette websted.

Akvakulturudviklingen må foregå under hensyntagen til mange aspekter, der rækker lige fra forbrugersundhed til miljøbeskyttelse, fra strukturstøtte til handelsregler, fra kvalitetsmærker til afsætningskampagner osv. Det er normalt, at en så mangesidet aktivitet er omfattet af mange bestemmelser og retsakter vedrørende alle disse aspekter. Normalt er der ikke tale om specifikke bestemmelser for akvakultur, da de fleste af dem er generelt gældende rammebestemmelser.

Der er gentagne fremsat ønske om en sammenhængende specifik EF-lovgivning for akvakultur; ideelt set burde akvakultursektoren overordnet reguleres ved en samlet rammeforordning, hvori der er taget hensyn til alle aspekter. I praksis er dette stort set umuligt, da mange akvakulturforhold er reguleret ved lovgivning, der henhører under den nationale kompetence, men som igen i visse tilfælde påvirkes af en række horisontale EF-direktiver.

Den nylige EF-strategi for bæredygtig udvikling af europæisk akvakultur(1) tager sigte på at fastlægge sammenhængende rammebestemmelser, som kan give akvakulturproducenterne mulighed for at tilbyde et sundt produkt i mængder svarende til efterspørgslen på markedet uden derved at skade miljøet.

Om strategien bliver vellykket, vil i høj grad afhænge af en medvirken fra alle de berørte i sektoren: mest de nationale og lokale myndigheder, men også branchen og repræsentanterne for andre berørte grupper såsom forbrugerne. Kommissionens meddelelse om ovennævnte strategi beskriver de nødvendige aktioner og de niveauer, de bør gennemføres på.

(1) KOM(2002) 511 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2909/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(16. oktober 2002)

Om: Den Demokratiske Republik Congo

Kan Kommissionen i forbindelse med Den Demokratiske Republik Congo angive, hvilke projekter der blev finansieret over EU's budget i år 2000?

Kan Kommissionen oplyse, hvor stor den samlede bistand på alle områder til Den Demokratiske Republik Congo var i år 2000?

Samlet svarpå Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 og E-2922/02

(4. december 2002)

Kommissionen sender direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat en tabel med de ønskede oplysninger, tillige med årsberetningen for 2001 om EF's udviklingspolitik og gennemførelsen af bistanden til tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2911/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(16. oktober 2002)

Om: Den Dominikanske Republik

Kan Kommissionen i forbindelse med Den Dominikanske Republik angive, hvilke projekter der blev finansieret over EU's budget i år 2000?

Kan Kommissionen oplyse, hvor stor den samlede bistand på alle områder til Den Dominikanske Republik var i år 2000?

Samlet svarpå Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 og E-2922/02

(4. december 2002)

Kommissionen sender direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat en tabel med de ønskede oplysninger, tillige med årsberetningen for 2001 om EF's udviklingspolitik og gennemførelsen af bistanden til tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3448/02

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(27. november 2002)

Om: Pensioner og insolvens

Kan Kommissionen forklare, hvad der tidligere er sket, hvis medlemsstater ikke har levet op til Rådets direktiv 80/98/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens(1)? Hvad har Kommissionen i sinde at gøre, dersom Det Forenede Kongeriges regering ikke efterlever direktivet i relation til arbejderne på Allied Steel & Wire Ltd?

(1) EFT L 283 af 28.10.1980, s. 23.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(20. december 2002)

Kommissionen undersøger gennemførelsen af EU-direktiverne i medlemsstaternes nationale ret og overvåger gennemførelsen af de foranstaltninger, der er truffet til dette formål. Hvis Kommissionen vurderer, at en medlemsstat ikke har levet op til en af fællesskabsrettens forpligtelser, indleder den proceduren efter EF-traktatens artikel 226.

I det konkrete tilfælde med Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980(1) har Kommissionen undersøgt og vurderet situationen, hvad angår medlemsstaternes gennemførelse, i en beretning fra 1995(2), suppleret af en beretning fra 1996(3). Specifikt angående gennemførelsen af bestemmelserne om social sikring i Det Forenede Kongerige har Kommissionen i sin beretning vurderet, at Det Forenede Kongeriges foranstaltninger lever op til direktivets krav.

(1) Rådets direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens, EFT L 283 af 28.10.1980.

(2) KOM(95) 164 endelig udg.

(3) KOM(96) 696 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2912/02 af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen. Den Dominikanske Republik.



EU-Tidende nr. 110 E af 08/05/2003 s. 0124 - 0124



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2912/02 af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen (16. oktober 2002) Om: Den Dominikanske Republik Kan Kommissionen i forbindelse med Den Dominikanske Republik opstille en liste over, hvilke projekter der blev godkendt til finansiering over EU's budget i 2001, samt oplyse, hvor stort det samlede beløb til investering var i 2001? Samlet svarpå Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 og E-2922/02 (4. december 2002) Kommissionen sender direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat en tabel med de ønskede oplysninger, tillige med årsberetningen for 2001 om EF's udviklingspolitik og gennemførelsen af bistanden til tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3094/02

af Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) til Kommissionen

(28. oktober 2002)

Om: Direktiv om gasapparater

En virksomhed i Forbundsrepublikken Tyskland ønsker at montere gasapparater, således som de hovedsagelig anvendes i Nederlandene, hvor de er udstyret med et europæisk CE-mærke, i tyske

husholdninger. Gasværket i Forbundsrepublikken Tyskland meddelte den pågældende virksomhed, at tilslutning til forsyningsnettet blev nægtet, fordi de tyske montagebestemmelser ikke var overholdt. Derfor er det nødvendigt med forskellige bestemmelser i de respektive lande, da der i Europa eksisterer forskellige gasarter og tilslutningstryk.

1. Er dette foreneligt med bestemmelserne i EF-direktivet om gasapparater?

2. Selv om der findes et CE-mærke på de pågældende apparater, nægter de nationale gasværker i Forbundsrepublikken Tyskland at tilslutte apparaterne. Kan Kommissionen give en forklaring på dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(5. december 2002)

I henhold til artikel 2, stk. 2, i direktivet(1) kan der anvendes forskellige typer gas og forskelligt ledningstryk i de forskellige medlemsstater.

Dette betyder, at der ved ibrugtagelse af et apparat, der opfylder de væsentlige krav i direktivet, skal tages hensyn til gastype og ledningstryk på installationsstedet.

Der skal dog yderligere undersøgelser til for at bedømme, om de omtalte tyske montagebestemmelser udgør en overtrædelse af direktivet. F.eks. er der ikke nogen direkte sammenhæng mellem gastype og medlemsstat, da nogle gastyper fås i mere end en medlemsstat, og der kan også i en enkelt medlemsstat leveres forskellige typer gas, afhængig af den pågældende region. Det ser desuden ud til, at den tekniske udvikling nu giver mulighed for apparater, der kan justeres til forskellige gastyper og gastryk og derfor kan anvendes i flere medlemsstater eller regioner.

Der foretages i øjeblikket en undersøgelse vedrørende den pågældende medlemsstat for at indhente alle de nødvendige oplysninger. Hvis Kommissionen efter afslutningen af denne undersøgelse finder, at der er sket en overtrædelse af bestemmelserne i direktiv 90/396/EØF, vil den straks træffe passende foranstaltninger i overensstemmelse med fremgangsmåden fastlagt i EF-traktatens artikel 226 og underrette det ærede medlem herom.

(1) Rådets direktiv 90/396/EØF af 29. juni 1990 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om gasapparater, EFT L 196 af 26.7.1990, som ændret ved Rådets direktiv 93/68/EØF af 22. juli 1993, EFT L 220 af 30.8.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2709/02

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(26. september 2002)

Om: Fiskeriforskning i det sjette rammeprogram for forskning

Det virker overraskende, at Kommissionen i sin meddelelse om reformen af den fælles fiskeripolitik (Vejviser) og i det sjette rammeprogram taler om fortsat støtte til fiskeriforskningen.

Er der en særlig overskrift eller et særligt kapitel, som vedrører fiskeri- eller havforskning? Optræder denne blandt de syv prioriteter i rammeprogrammet?

Hvordan vurderer Kommissionen den kraftige nedskæring i budgettet (med to tredjedele) af forskningen til støtte for den fælles fiskeripolitik? Hvordan begrundes nedskæringen? Er den ikke i strid med den fortsatte støtte til fiskeriforskningen, som Kommissionen taler om?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. oktober 2002)

I det sjette rammeprogram (RP) indgår fiskeriforskning og akvakultur i temaprioritet 5 Fødevaresikkerhed og sundhedsrisici, prioritet 6 Globale miljø- og klimaændringer og økosystemer og navnlig i prioritet 8 Politikorienteret forskning, hvortil der er blevet afsat et øremærket budget. Under prioritet 5 og 6 kan problemer som overfiskning og overudnyttelse af havets ressourcer behandles i forbindelse med økosystemer, og det samme gælder fiskerivarers kvalitet og sikkerhed, uanset om de stammer fra fangst eller opdræt. Desuden skal de enkelte målsætninger for den politikorienterede forskning i prioritet 8 være stærkt specialiserede, så støtten til Fællesskabets rammeprogram (FRP) kommer til at omfatte et bredt udsnit af emner på en lige så effektiv måde som i RP 5. Det skal dog i denne sammenhæng bemærkes, at budgettet til prioritet 8 blev skåret betydelig ned i forhold til Kommissionens oprindelige forslag.

Grunden til, at det samlede budget til fiskeriforskning er blevet beskåret, er behovet for at samle Fællesskabets ressourcer om syv nøgleprioriteter, et behov, som erkendes af alle Fællesskabets institutioner. Det betyder nødvendigvis færre midler til andre områder. Men selv om budgettet til fiskeriforskning sammenlagt er blevet formindsket i forhold til budgettet i det femte rammeprogram, mener Kommissionen, at de tre her nævnte områder giver mulighed for en fyldestgørende og velafbalanceret række aktiviteter for fiskeriforskning i RP 6.