ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1662/99

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) og Alonso Puerta (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. september 1999)

Om: Amerikanske trusler om sanktioner mod Sol-Melià

Det amerikanske udenrigsministerium er ved at studere mulighederne for at iværksætte sanktioner over for den spanske hotelgruppe Sol-Melià på grund af dens investeringer i Cuba. USA planlægger at tage afsnit fire i Helms-Burton-loven, som EU anser for ulovlig på grund af dens eksterritoriale karakter, i anvendelse. En gennemførelse af denne sanktion ville påvirke den internationale frihandel og være til skade for en af de største spanske turistvirksomheder.

1. Hvor reel er truslen om sanktioner mod Sol-Melià?

2. Hvad vil Kommissionen, hvis det skulle komme dertil, gøre for at beskytte den pågældende europæiske virksomheds interesser?

3. Vil Kommissionen være indstillet på at indklage Helms-Burton-loven for WTO?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(13. oktober 1999)

Kommissionen skal minde om, at de afgørelser og erklæringer vedrørende Helms-Button-loven og loven vedrørende sanktionerne mod Iran og Libyen, der blev afgivet på topmødet den 18. maj 1998 mellem Fællesskabet og De Forenede Stater, havde til formål at bane vej for en endelig løsning på denne vigtige bilaterale konflikt. Kommissionen er fortsat meget bekymret over, at De Forenede Stater ikke har opnået nogen konkrete resultater i forbindelse med deres forpligtelse til at lade kongressen foretage en ændring af afsnit IV i Helms-Burton-loven, ikke mindst fordi de amerikanske myndigheder regelmæssigt har mindet om præsidentens fortsatte forpligtelse til, i mangel af en sådan ændring, at håndhæve dette afsnit.

Kommissionen har fra sin side altid gjort det klart, at hvis der i henhold til Helms-Burton-loven gennemføres sanktioner mod virksomheder eller statsborgere i Fællesskabet, vil spørgsmålet uundgåeligt give anledning til, at der nedsættes et nyt WTO-panel.

Kommissionen har anmodet den amerikanske administration om fra deres side at fremskynde gennemførelsen af aftalen fra topmødet i maj 1998.

Kommissionen følger situationen meget nøje og vil fortsat holde Parlamentet underrettet om en eventuel ny udvikling med hensyn til gennemførelsen af aftalerne af 18. maj 1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1833/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. oktober 1999)

Om: Foranstaltninger til bekæmpelse af arbejdsløsheden efter jordskælvet i Athen

Utallige virksomheder i Athen blev påført alvorlige ødelæggelser i forbindelse med jordskælvet, hvorfor de kører på lavt blus eller har indstillet arbejdet på grund af ødelæggelser af bygninger og udstyr. Det operationelle program for Attika har kun et lille restbeløb tilbage fra Den Europæiske Socialfond, og programmet har fuldstændig udnyttet bevillingerne fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling. En hel del af de bevillinger, der er opført til fordel for Grækenland inden for rammerne af den anden EU-støtteramme, er imidlertid endnu ikke blevet udnyttet.

Vil Kommissionen tillade, at en del af de uudnyttede bevillinger fra Den Europæiske Socialfond gives til sociale aktioner i de jordskælvsramte områder? Har Kommissionen til hensigt at iværksætte andre hjælpeforanstaltninger til fordel for de jordskælvsramte, f.eks. ved at finansiere ansættelse af arbejdsløse jordskælvsramte eller give støtte til bevarelse af arbejdspladser for arbejdstagerne i de virksomheder, der blev ramt af jordskælvet, indtil de anrettede skader er blevet udbedret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(22. november 1999)

Der er gennem Den Europæiske Socialfond (ESF) indgået aftale om en række særlige indgreb til fordel for de jordskælvsramte. Disse foranstaltninger samfinansieres over endnu uudnyttede ESF-bevillinger, der tildeles et mindre antal operationelle programmer (OP'er) i forbindelse med den 2. EF-støtteramme (EFSR).

Efter tekniske drøftelser mellem Kommissionen og de nationale myndigheder blev man enige om, at et samlet beløb på ca. 45 mio. EUR fra fem OP'er i den 2. EFSR skulle omfordeles til særlige foranstaltninger til støtte for de arbejdsløse i de ramte områder gennem beskæftigelsesbistand, efteruddannelse og erhvervserfaring i form af integrerede ordninger, til ekstraundervisning for studerende i de berørte kommuner, og til social- og sundhedstjenester i form af beskæftigelseshjælpsordninger til støtte for de jordskælvsramte. Det forventes, at 12 350 arbejdsløse fra det ramte område vil blive omfattet af disse foranstaltninger.

Ud over ovennævnte har man truffet særlige forholdsregler for at tildele flere bevillinger til en umiddelbar forbedring af den situation, som jordskælvet medførte for det psykiatriske hospital i Attika (reparation af den jordskælvsskadede bygning og flytning af patienter).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1682/99

af Christos Zacharakis (PPE-DE) til Kommissionen

(22. september 1999)

Om: Styrkelse af EU's politik for bybeskyttelse

På baggrund af de tragiske følger af de nylige jordskælv i Grækenland, der viser behovet for en effektiv europæisk politik for imødegåelse af katastrofer (bybeskyttelse), og eftersom Kommissionens

ansvarlige Generaldirektorat XI har placeret denne politik temmelig langt nede på sin prioritetsliste, bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Hvorledes stemmer denne lave prioritering af bybeskyttelsespolitikken overens med de erklæringer, som Prodi fremsatte den 4. maj 1999 om styrkelse af politikken for sikkerhed i Den Europæiske Union?

2. Hvilke foranstaltninger agter den at træffe for at styrke den europæiske bybeskyttelsespolitik og etablere et tilfredsstillende samarbejde og udveksling af erfaringer mellem medlemsstaterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. oktober 1999)

1. Civilbeskyttelse sorterer ikke under de politikker, der tager sigte på i EU at skabe et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

2. Kommissionen har foreslået Rådet et handlingsprogram nr. 2 for civilbeskyttelse for tidsrummet fra 1. januar 2000 til 31. december 2004(1). Sigtet med dette program er i overensstemmelse med nærheds- og proportionalitetsprincippet at støtte og supplere den indsats, der gøres i medlemsstaterne med henblik på beskyttelse af personer, miljø og ejendom i tilfælde af naturkatastrofer eller teknologisk fremkaldte katastrofer.

(1) KOM(98) 768 endelig udg. EFT C 28 af 3.2.1999 samt ændret forslag KOM(1999) 400 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1625/99

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(15. september 1999)

Om: Telefonaflytning

Til Det Europæiske Råds ekstraordinære møde i Tammerfors er der ved at blive udarbejdet en særlig serie af foranstaltninger inden for området de indre anliggender. Har Kommissionen til dette møde udarbejdet dokumenter, der efter mødet skal holdes hemmelige, navnlig om legalisering af aflytning af satellitsamtaler og internetforbindelser, eller vil alle de dokumenter, der hører under dette aktivitetsområde, blive offentliggjort efter mødet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antònio Vitorino

(25. oktober 1999)

Med henblik på Det Europæiske Råds møde i Tampere udarbejder Kommissionen hverken fortrolige dokumenter eller andre dokumenter om spørgsmålet om aflytning af telefonsamtaler via satellit eller internetkommunikationer. Det eneste dokument, der er udarbejdet forud for Det Europæiske Råds møde i Tampere er et notat (SEK(1999) 1518) om forberedelsen af dette særlige møde, der vil være fokuseret omkring en drøftelse af udvikling af Unionen henimod et område, hvor der hersker frihed, sikkerhed og retfærdighed. Kommissionens formand R. Prodi sendte den 23. september 1999 premierminister Lipponen et brev på grundlag af dette notat. Ligesom på mange andre områder arbejder Kommissionen også på dette område med størst mulig åbenhed og såvel forberedelsen som resultaterne af mødet i Tampere vil blive drøftet med Parlamentet.

Med hensyn til spørgsmålet om aflytning af telekommunikationer henviser Kommissionen til debatten i Europa-Parlamentet den 6. maj 1999 om Schmiedsrapporten vedrørende dette spørgsmål. I forbindelse med debatten redegjorde Kommissionen for sin holdning til dette spørgsmål.

Kommissionen erkender spørgsmålets betydning, ikke mindst fordi telekommunikationssektoren hele tiden undergår hurtige og revolutionerende ændringer.

Med hensyn til det særlige spørgsmål i forbindelse med aflytning finder Kommissionen, at der på den ene side skal tages hensyn til de juridiske myndigheders legitime interesse (dvs. at udvikling af telekommunikationssektoren og Internettet ikke bør forhindre medlemsstaterne i at bekæmpe kriminalitet og opretholde den nationale sikkerhed). På den anden side er der en imponerende vækst inden for telekommunikationssektoren, især Internettet, som kræver, at telekommunikationsbrugere bør have tillid til de udbudte tjenester, hvis denne ekspansion skal fortsættes.

Kommissionen er af den opfattelse, at det er meget vigtigt at finde den rette balance mellem de forskellige interesser. Det kan kun ske gennem en dialog mellem de juridiske myndigheder, operatørerne, industrien og de myndigheder, der har med databeskyttelse at gøre.

Endvidere føres der for øjeblikket forhandlinger i Rådet om et udkast til aftale mellem medlemsstaterne om forbedring af den gensidige juridiske bistand i forbindelse med straffesager. Heri indgår en række bestemmelser om aflytning af telekommunikationer. Målet er at udvikle aflytningsmetoder med henblik på kriminel efterforskning, hvor man udnytter de nye satellittelekommunikationssystemer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1772/99

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(11. oktober 1999)

Om: Verserende sag ved De Europæiske Fællesskabers Domstol vedrørende den østrigske afgift på alkoholholdige drikkevarer (C-437/97)

I hele Østrig er alle alkoholholdige drikkevarer pålagt en afgift, der opkræves kommunalt. Repræsentanter for Kommissionen har til stadighed bekræftet, at denne afgift er i

overensstemmelse med fællesskabsretten. Følgelig indeholder tiltrædelsestraktaten ikke noget bestemt herom. Imidlertid har De Europæiske Fællesskabers Domstol nu modtaget en klage med påstand om, at afgiften på alkoholholdige drikkevarer ikke er i overensstemmelse med fællesskabsretten. Dette bekræftes i forslaget til afgørelse fra generaladvokaten af 1. juli 1999.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende spørgsmål:

1. Har Kommissionen foretaget en undersøgelse af det østrigske afgiftssystems og særlig afgiften på alkoholholdige drikkevarers forenelighed med fællesskabsretten?

2. Hvilken holdning indtog Kommissionen i årene 1991 og 1992 i forbindelse med den tyske afgift på alkoholholdige drikkevarer?

3. Af hvilke årsager har Kommissionen skiftet mening mellem begyndelsen af 90'erne og den nu verserende sag ved Domstolen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(1. december 1999)

1. og 3. Det er ikke korrekt, at Kommissionen har ændret standpunkt i den omtalte sag. Kommissionen udtalte sig første gang i begyndelsen af 1998 i forbindelse med den præjudicielle sag C-437/97. Da Kommissionen mener, at den østrigske afgift er uforenelig med fællesskabsretten, har den påbegyndt proceduren i henhold til artikel 226 i EF-traktaten (tidligere artikel 169), som nu er nået til det punkt, hvor der afgives en begrundet udtalelse.

2. Hverken i 1991, 1992 eller på noget andet tidspunkt har Kommissionen skullet udtale sig officielt om, hvorvidt den tyske afgift på alkoholholdige drikkevarer var i overensstemmelse med fællesskabsretten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1437/99

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: Projekter inden for telekommunikation, audiovisuelle tjenester og edb i Galicia

For så vidt angår den territoriale politik er det absolut nødvendigt, at Galicia bliver fuldstændigt integreret i de transeuropæiske transport-, telekommunikations- og energinet. Da Galicia er støtteberettiget under strukturfondenes mål nr. 1, har regionen kunne opnå store støttebeløb herfra.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke projekter og programmer der er blevet finansieret i Galicia gennem strukturfondene og Samhørighedsfonden i perioden 1994-1999 på områderne for telekommunikation, audiovisuelle tjenester og edb (herunder udvikling og integration af båndnettene og tjenesterne i industrien, samt de sociale applikationer så som sundhed og uddannelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(11. oktober 1999)

Listen over de projekter, som i slutningen af marts 1999 blev medfinansieret af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling i Galicien inden for telekommunikation, audiovisuelle tjenester og informationsteknologi, sendes til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.

Det bør understreges, at visse tjenester i industrien hører under aksen udvikling af industristruktur. For fuldstændighedens skyld bør det desuden nævnes, at visse projekter er opført på listen både under erhvervsuddannelse og uddannelse.

Hvad angår Samhørighedsfonden, er dens eksklusive interventionsområder investeringer i transportinfrastrukturer og miljøbeskyttelse, jf. Rådets forordning (EF) 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af Samhørighedsfonden(1). Der kan derfor ikke ydes midler fra Samhørighedsfonden på de områder, som det ærede medlem nævner.

(1) EFT L 130 af 25.5.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1752/99

af Olivier Dupuis (TDI) til Kommissionen

(1. oktober 1999)

Om: Tillæg til dagblade og forbrugerens rettigheder

I nogle lande i EU er et stigende antal dagblade begyndt at sælge ugetillæg. Disse tillæg bliver solgt på en bestemt ugedag sammen med den normale udgave, som bliver væsentlig dyrere den pågældende dag. De daglige eller lejlighedsvise læsere af det givne dagblad har ikke mulighed for at til- eller fravælge dette tillæg.

Mener Kommissionen ikke, at en sådan praksis krænker forbrugerens rettigheder, når den tvinger ham til at købe to klart adskilte produkter?

Mener Kommissionen ikke, at selve begrebet tillæg burde indebære en mulighed for forbrugeren for selv at beslutte, om han vil købe tillægget eller ej og i givet fald betale et ekstra beløb for det, og at forbrugeren under alle omstændigheder skal kunne bibeholde rettigheden til blot at købe basisproduktet (dagbladet) til den pris, det koster de øvrige ugedage?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller agter den at træffe for at garantere forbrugeren denne rettighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(8. november 1999)

Ensidige beslutninger om fastsættelse af salgspriser på dagblade, herunder praksis med at sælge ugetillæg sammen med den normale udgave til en højere pris, er et frit kommercielt valg, der træffes af den enkelte redaktør, og som normalt ikke falder ind under traktatens konkurrenceregler, der forbyder begrænsende aftaler (EF-traktatens artikel 81, tidligere artikel 85) eller misbrug af en dominerende stilling (EF-traktatens artikel 82, tidligere artikel 86).

I det pågældende tilfælde ser det ud til, at der i forbindelse med prisforhøjelsen for dagblade, der sælges med et tillæg, ikke er tale om nogen samordnet praksis mellem dagbladsudgivere i alle medlemsstaterne, idet salget af ugetillægget i visse tilfælde ikke medfører nogen prisforhøjelse eller blot en mindre forhøjelse. Der kan derfor ikke etableres en samordnet praksis mellem dagbladsudgiverne omkring fastlæggelse af en eventuel restriktiv praksis hvad angår ugetillægget.

Da der er tale om dagblade og ikke fagtidsskrifter, der har en særlig autoritet inden for deres respektive fagområder og derfor lettere kan få en stærk stilling på markedet, er der ikke tale om misbrug af en dominerende stilling. Et dagblad, der sælges med et tillæg til en højere pris, konkurrerer normalt i hver medlemsstat med andre dagblade, både dem der tager ekstrabetaling for deres ugentlige tillæg og dem der ikke gør det. Et sådant dagblad har derfor ikke en stilling på markedet, der kan betragtes som dominerende, hvilket er en forudsætning for at anvende artikel 82.

Den praksis, der beskrives af det ærede medlem med hensyn til dagbladene, falder derfor ikke ind under EU's konkurrenceregler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1391/99

af Jannis Sakellariou (PSE) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: Anvendelse af EFRU/EUGFL-midler

Inden for rammerne af EFRU/EUGFL har Kommissionen stillet bevillinger til rådighed til udvidelse og forbedring af overrislingsområderne i Zone Guaro. I sektorerne 6, 7, 8 og 9 i højre afsnit blev der imidlertid aldrig lagt vandledninger.

1. Kan Kommissionen oplyse, hvorfor bevillingerne til dette afsnit ikke blev anvendt efter hensigten, hhv. hvor disse bevillinger i givet fald er blevet anvendt?

2. Er Kommissionen bekendt med klager over, at der ikke er lagt vandledninger i dette afsnit, og hvilke foranstaltninger har den i bekræftende fald truffet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(12. oktober 1999)

Ifølge oplysninger, der er modtaget fra medlemsstaten, gennemføres de projekter, der medfinansieres i henhold til aktion 6.1.1. i det operationelle program for Andalusien for perioden 1994-1999, alle på venstre bred af floden Vélez undtagen medfinansieringen af opførelsen af dæmningen i Viñuela. De hertil knyttede arbejder er praktisk talt afsluttet på nuværende tidspunkt.

De nationale myndigheder har officielt meddelt Kommissionen, at de projekter, som det ærede medlem henviser til, sandsynligvis vil blive iværksat i en senere fase. På nuværende tidspunkt er der ikke indsendt ansøgning om støtte for disse projekter. Desuden skal Kommissionen bemærke, at hvis der senere indgives en støtteansøgning, kan den kun komme i betragtning, hvis den fastsatte procedure overholdes, og hvis medlemsstaten officielt indgiver ansøgningen.

Der er ikke indgivet nogen officiel klage. I betragtning af de oplysninger, der er modtaget fra medlemsstaten, kan Kommissionen ikke fastslå nogen ulovlig omgang med EF-midler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2026/99

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(3. november 1999)

Om: Fårevaskemidler fremstillet af organisk phosphat

Kan Kommissionen oplyse, hvorvidt EU bidrager til finansieringen af forskningsprojekter vedrørende den indvirkning, som håndteringen af fårevaskemidler fremstillet af organisk phosphat har på menneskets helbred, og hvorvidt den har planer om enten at forbyde sådanne vaskemidler eller at forbedre de sikkerhedsforanstaltninger, der skal træffes, når de anvendes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(20. december 1999)

Kommissionen kan bekræfte, at EU ikke direkte finansierer forskningsprojekter om den indvirkning, som håndteringen af fårevaskemidler fremstillet af organisk phosphat har på menneskets helbred. Der findes heller ikke ingen planer om i EU-regi at forbyde sådanne vaskemidler eller indføre yderligere sikkerhedsforanstaltninger i forhold til de foranstaltninger, der allerede er truffet i forbindelse med forarbejdningen, eller som er indført gennem medlemsstaternes nationale lovgivning.

Der findes i øjeblikket ingen projekter inden for landbrugsforskning hverken under Air-programmet (agroindustriel forskning) eller under Fair-programmet (fiskeri-, landbrug og agroindustriel forskning) om dette emne.

Det ville dog være muligt at forelægge et forskningsforslag om dette emne under nøgleaktion 5 i særprogrammet Livskvalitet og forvaltning af de levende ressourcer under det femte rammeprogram om forskning og teknologisk udvikling (FTU). Et af de prioriterede områder i den ovennævnte nøgleaktion er Sundhed og velfærd for dyr, der anvendes til animalsk produktion. Forskningsaktiviteter i forbindelse med forbedrede metoder til evaluering af, hvordan veterinærprodukter indvirker på folke- og dyresundhed ville kunne introduceres under denne nøgleaktion.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1436/99

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: Den spanske regerings plan om at udarbejde og vedtage en plan for geografisk mobilitet

Den 1. juni 1999 bebudede den spanske regering, at den har til hensigt at udarbejde og vedtage en plan for geografisk mobilitet, der skal have som mål at overflytte arbejdskraft til Middelhavsregionen under

påskud af, at udbuddet af arbejdspladser er større i dette område. Hvis dette projekt bliver gennemført, vil det medføre massive investeringer på bolig-, transport-, uddannelses- og sundhedsområdet, for ikke at tale om indvirkningerne på skatteniveauet og socialsikringsområdet, i den udstrækning hvor det ville blive nødvendigt at overflytte arbejdsløse fra andre områder i Spanien til denne region.

Den spanske regerings politik på dette område vil betyde, at anvendelsen af offentlige midler vil medvirke til at konsolidere ja endda øge de eksisterende territoriale skævheder i stedet for at forsøge at afhjælpe det historiske efterslæb i den spanske Atlanterhavsregion, for så vidt angår infrastrukturer og udvikling, hvilket udmønter sig i en meget høj arbejdsløshedsprocent, der i Galicia når op på 17 % af den erhvervsaktive befolkning.

Hvis den spanske regering skulle forelægge Kommissionen en anmodning herom, ville Kommissionen så give den tilladelse til at anvende midler fra strukturfondene og Samhørighedsfonden til at iværksætte en politik, der helt klart er i modstrid med målsætningen om at fremme økonomisk og social samhørighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(11. oktober 1999)

Kommissionen har ikke kendskab til den plan for geografisk mobilitet, som det ærede medlem henviser til, og som ifølge oplysningerne endnu skulle være på planlægningsstadiet. Uden selve planens tekst eller i det mindste detaljerede oplysninger om dens målsætninger og gennemførelsesbestemmelser kan Kommissionen ikke udtale sig om eventuel støtte fra strukturfondene.

Hvad angår Samhørighedsfonden, er dens eksklusive interventionsområder investeringer i transportinfrastrukturer og miljøbeskyttelse, jf. Rådets forordning (EF) 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af Samhørighedsfonden(1). Der kan derfor ikke ydes midler fra Samhørighedsfonden på de områder, som det ærede medlem nævner.

(1) EFT L 130 af 25.5.1994.