DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/483

(2004/C 78 E/0505)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3186/03

af Geoffrey Van Orden (PPE-DE) til Kommissionen

(27. oktober 2003)

Om: Grænseoverskridende handel med forbrugsgoder

Hvilke former for beskyttelse findes der for forbrugere, som køber varer i et andet EU-land end deres hjemland, som derefter viser sig at være defekte, og kræver bytning eller pengene tilbage?

Er der fastlagt procedurer med henblik på en hurtig løsning af grænseoverskridende tvister vedrørende grænseoverskridende handler af denne art?

Hvis der er fastlagt sådanne procedurer, hvordan kan EU-borgerne få adgang til oplysninger derom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(25. november 2003)

Der er blevet vedtaget forbrugerbeskyttelseslovgivning på europæisk plan for at sørge for, at forbrugerne har samme beskyttelsesniveau, uanset om de køber varer og tjenester i deres hjemland eller i en anden medlemsstat. På denne måde sigter Kommissionen mod at fremme tilliden og tilskynde forbrugerne til at udnytte det indre markeds fordele fuldt ud.

De to væsentligste direktiver, der er blevet udarbejdet for at nå dette mål, er Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed (1) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg (2).

I direktiv 1999/44/EF ydes forbrugeren beskyttelse i tilfælde, hvor det drejer sig om køb af mangelfulde varer eller varer, der ikke er i overensstemmelse med aftalebetingelserne. I disse situationer kan forbrugeren stille krav om afhjælpning af manglen eller omlevering af produktet, prisnedslag eller en fuldstændig tilbagebetaling beløbet, hvis den manglende overensstemmelse konstateres inden for to år efter leveringen af produktet. I direktivet bestemmes det ligeledes, at handelsgarantier som f.eks. producentgarantier eller forhandlergarantier skal være gennemskuelige og tydeligt formulerede (3).

Direktiv 97/7/EF blev vedtaget for at indføre en minimumsbeskyttelse af forbrugeren i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg. Fjernsalg defineres som aftaler, der indgås mellem forbrugeren og leverandøren, og hvor det ikke har været nogen personlig kontakt mellem parterne forud for kontraktens indgåelse. Aftaler, der indgås pr. telefon, post, telefax, fjernsyn, internet og e-mail, er i henhold til direktivet alle eksempler på aftaler vedrørende fjernsalg. I henhold til direktivet påhviler der leverandøren visse informationskrav, og forbrugeren har ret til at ophæve aftalen vedrørende fjernsalg inden for en betænkningstid på mindst syv arbejdsdage (3).

Selv om der ikke er fastlagt procedurer med henblik på en hurtig løsning af tvister vedrørende tværnationale handler, har Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne oprettet to netværk, der har udviklet mekanismer til støtte for forbrugernes håndhævelse af rettigheder.

I løbet af de seneste 10 år har det europæiske netværk af forbrugercentre hjulpet de europæiske forbrugere til en bedre forståelse af, hvordan det indre marked fungerer for forbrugerne, og støttet forbrugerne, når disse er stødt på problemer i forbindelse med grænseoverskridende transaktioner. Det relevante europæiske forbrugercenter tager navnlig kontakt til sælgeren for at forsøge at finde en mindelig løsning. Der findes for øjeblikket 15 europæiske forbrugercentre fordelt på 13 medlemsstater.

Det europæiske udenretslige netværk oprettedes som et pilotprojekt i oktober 2001. Der er etableret 17 kontaktsteder (»Clearing Houses«) fordelt på alle medlemsstater samt i Island og Norge, og på disse kontaktsteder kan forbrugerne få information og støtte til at indsende krav til et andet lands relevante alternative tvistbilæggelsesordning. Netværket bistår også med overvågning af sagens gang.

Kommissionen er for øjeblikket i færd med at udarbejde en rapport, som omfatter en gennemgang af netværkets aktiviteter og en beskrivelse af de fremtidige perspektiver for netværket. Denne beretning vil på sigt blive forelagt Europa-Parlamentet og Rådet.

Oplysninger om disse procedurer er direkte tilgængelige på Kommissionens hjemmeside (det europæiske netværk af forbrugercentre (4) og det europæiske udenretslige netværk (5)).

(1) EFT L 171 af 7.7.1999.

(2) EFT L 144 af 4.6.1997.

(3) http://europa.eu.int/comm/consumers/cons_int/serv_gen/cons_satisf/index_en.html.

(4) http://europa.eu.int/comm/consumers/redress/compl/euroguichet/index_en.htm.

(5) http://europa.eu.int/comm/consumers/redress/out_of_court/index_en.htm.