SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1980/01

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Kommissionen

(5. juli 2001)

Om: Den intensive olivendyrknings følger for miljøet

Ifølge den rapport, som WWF og Birdlife International offentliggjorde den 18. juni.2001, forårsager den intensive olivendyrkning, som er øget som følge af EU's landbrugsstøtte, ørkendannelse og tærer på jordbunden og ødelægger levesteder i Middelhavsområdet. Ifølge rapporten medfører den intensive dyrkning, at f.eks. i Spanien forsvinder årligt 80 mio. tons overjord fra olivenplantager i Andalusien. Det jordbundsmateriale, som strømmer fra olivendyrkningsarealer, forårsager desuden problemer ved at tilstoppe bl.a. vandreservoirer. I Spanien, Grækenland og Portugal ryddes desuden urgamle løvskove for at gøre plads til arealer for intensiv dyrkning.

Til olivendyrkning er der i EU's landbrugsbudget er afsat 2 250 mio. EUR, som næsten udelukkende anvendes til at støtte produktionen. Producenterne modtager støtte i forhold til mængden af oliven, som de producerer. Dette er et incitament for dem til at gå over til intensiv dyrkning, kunstvanding og udvidelse af dyrkningsarealer.

Er Kommissionen klar over, at den intensive olivendyrkning i dag udgør et af de største miljøproblemer i Europa?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at minimere de gener, som skyldes intensiv olivendyrkning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. oktober 2001)

Kommissionen er opmærksom på rapporten fra WWF, som det ærede medlem henviser til, og på de miljømæssige vanskeligheder, der er forbundet med olivenoliesektoren, og den gav udtryk for sin bekymring i rapporten til Rådet og Parlamentet om Kvalitetsstrategien for olivenolie(1).

Kommissionen er også enig i mange af fondens konklusioner, og under alle omstændigheder i den generelle målsætning for en bæredygtig landbrugspolitik, som respekterer miljøet. Det ville imidlertid være uklogt at hævde, at problemerne er blandt de værste i Europa, da der ikke findes data, der kan begrunde en sådan påstand.

Kommissionen minder om, at produktionsstøtten har gjort det muligt at bevare landdistrikterne i en lang række af Fællesskabets regioner, og at den således i høj grad har bidraget til at bekæmpe afvandringen. Visse typer olivenlunde, navnlig de biologisk dyrkede, gør det lettere at genskabe et miljø, der har lidt skade. Stillet over for de negative virkninger, en overdreven intensivering på dette område vil kunne få på miljøet, besluttede Rådet fra 1998 at træffe foranstaltninger til at mindske antallet af nye beplantninger.

I øvrigt henviser Kommissionen til medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til miljøbeskyttelseskravene i Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles bestemmelser for ordningerne for direkte støtte(2) under den fælles landbrugspolitik og regner med at modtage oplysninger fra de pågældende medlemsstater om olivenoliesektoren inden 30. september 2001. Disse oplysninger skal indeholde en analyse af situationen i det område, der anvendes til olivenproduktion, en detaljeret beskrivelse af de miljøforanstaltninger, der er planer om i henhold til denne analyse samt en detaljeret beskrivelse af tildelte bøder.

På nuværende tidspunkt er der ikke mulighed for at kontrollere støtte, der tildeles som et fast beløb, og der findes derfor næppe andre muligheder end en indeksreguleret produktionsstøtte. Rådet har i juni 2001 besluttet, at tildeling af støtte fra 1. november 2003 vil blive betinget af luftfotografisk kontrol med, at de pågældende træer eksisterer, hvilket vil muliggøre tildeling af forskellige former for støtte.

(1) KOM(2000) 855 endelig udg. (ref. punkt 1,3,1, fjerde afsnit).

(2) EFT L 160 af 26.6.1999.