SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2689/99

af Ingo Friedrich (PPE-DE) til Kommissionen

(11. januar 2000)

Om: Skabelse af rammer for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (KOM(98) 76 forurenende stoffer, artikel 2, punkt. 27, i forbindelse med bilag

1. Er det rigtigt, at anvendelsen af bentonit eller lignende naturlige stoffer i forbindelse med entrepenørvirksomhed under anvendelsen af den bedste til rådighed stående teknik (BAT) ikke vil få alvorlige virkninger for grundvandet?

2. Er det rigtigt, at man ved begrebet opslemmede stoffer i henhold til bilag VII, punkt 10, må skelne mellem opslemmede stoffer, som kunne få skadelige virkninger for miljøet og sådanne, som er baseret på f.eks. naturlige lermineraler, (som f.eks. bentonit) og dermed er uskadelige for miljøet?

3. Ville det være i modsætning med direktivet om vandpolitiske foranstaltninger, hvis man af hensyn til retsklarheden i bilag VIII, punkt 10, konkretiserede begrebet opslemmede stoffer med suspensioner, som indeholder miljøskadelige opslemmede stoffer, eller bør denne konkretisering ske i de enkelte medlemsstaters lovgivning om vandpolitik?

4. Hvis begrebet opslemmede stoffer i bilag VIII i forslaget til direktiv om rammerne for vandpolitiske foranstaltninger under de videre forhandlinger ikke konkretiseres yderligere, ville det så være medlemsstaternes opgave med hensyn til anvendelsen af bentonit eller lignende opslemmede stoffer i den nationale lovgivning at erstatte en forhåndstilladelse med generelt bindende bestemmelser i overensstemmelse med artikel 13, stk. 3, litra f, i direktivet om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. februar 2000)

Bygge- og anlægsvirksomhed påvirker i særlig grad grundvandet på en række måder, men disse er dog for det meste af midlertidig karakter. Omfattende høringer har vist, at der i mange tilfælde er behov for at kunne afvige fra det generelle forbud mod udledning i grundvandet. Såvel i Kommissionens ændrede forslag af 17. juni 1999 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger(1), som i Rådets fælles holdning af 20. oktober 1999 om Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger 9085/3/99(2) gives der derfor medlemsstaterne mulighed for at tillade undtagelsesordninger i sådanne tilfælde. Grundet medlemsstaternes og regionernes forskelligartede forhold i relation til geologi, hydrologi og vandressourcer er det hensigtsmæssigt at overlade dette spørgsmål til medlemsstaterne og blot fastsætte kriterierne på fællesskabsniveau.

Kommissionen deler ikke det synspunkt, at opslemmede naturlige lermineraler i sig selv ikke kan være miljøskadelige. Kemisk- og biologisk inaktive, opslemmede stoffer kan også medføre en mærkbar belastning af det akvatiske økosystem, f.eks. ved at dække biocønoser af mikrofauna og mikroflora i overfladevandløb og ved skadelig indvirkning på fiskegydeområder.

Hvis Europa-Parlamentet og Rådet vedtager direktivet på grundlag af de beskrevne bestemmelser, bliver det medlemsstaternes opgave at afgøre, om og i hvilket omfang de gør brug af undtagelsesordningerne. Europa-Parlamentet har i sin udtalelse (førstebehandlingen) af 11. februar 1999 om direktiv om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger(3) tillagt kriterierne for undtagelsesordninger særlig betydning. Medlemsstaternes muligheder for i disse og andre nærmere bestemte tilfælde at tillade undtagelsesordninger fra det generelle forbud mod direkte udledning i grundvandet er opstillet i Rådets fælles holdning i artikel 11, stk. 3, litra g).

(1) EFT C 342 E af 30.11.1999.

(2) Endnu ikke offentliggjort i EFT.

(3) EFT C 150 af 28.5.1999.