ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2995/02

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(23. oktober 2002)

Om: Foranstaltninger til begrænsning af ulykker i fiskeriet

Europa-Parlamentet vedtog den 5. april 2001 en beslutning om sikkerhed og ulykkesårsager i forbindelse med fiskeri(1), hvori det i punkt 26 anmodede Kommissionen og medlemsstaterne om at fremme en sikkerhedskultur inden for fiskeriet blandt redere, fiskere og offentlige administrationer i alle faser af deres virksomhed herunder forebyggelsesaspektet, som skal afspejles i den faglige uddannelse og efteruddannelsen, og som skal indbefatte den nyeste teknologi inden for lokaliserings- og redningsudstyr; denne uddannelse skal omfatte forbedring og maksimering af sikkerheden.

I beslutningens punkt 28 anmodede Parlamentet om, at der navnlig blev stillet krav om denne sikkerhedskultur i den faglige uddannelse af unge søfolk, der ønsker at gå ind i fiskeriet.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet siden den 5. april 2001 med henblik på at fremme denne sikkerhedskultur inden for fiskeriet?

(1) EFT C 21 E af 24.1.2002, s. 359.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(4. december 2002)

Kommissionen har vedtaget meddelelsen Tilpasning til ændringerne i arbejdslivet og i samfundet: en ny fællesskabsstrategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2002-2006(1), der hviler på styrkelsen af en forebyggelseskultur over for risici, på en kombination af et bredt spektrum af politiske instrumenter lovgivning, social dialog, forbedringsforanstaltninger og kortlægning af eksempler på bedste praksis, virksomhedernes sociale ansvar, økonomiske incitamenter og på opbygning af partnerskaber mellem alle aktører på arbejdsmiljøområdet.

I meddelelsen anerkendes det, at arbejdsmiljøpolitikken ikke alene kan sikre fremme af velværet på arbejdspladsen, og det foreslås bl.a., at der udvikles en tilgang, der er samordnet med de andre politikker, som forfølger beskyttelsesmål, der hviler på forebyggende foranstaltninger, specielt transport-, miljø- og civilbeskyttelsespolitikken og den fælles fiskeripolitik. I forbindelse med den fælles fiskeripolitik vil Kommissionen opfordre arbejdsmarkedets parter til at pege på foranstaltninger, der kan forbedre leve-, arbejds- og sikkerhedsforholdene og styrke kvindernes rolle inden for fiskeriet, og som kan bidrage til at fremme beskæftigelsen, navnlig for unge, i regioner, der er afhængige af fiskeri.

(1) KOM(2002) 118 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3491/02

af Renzo Imbeni (PSE) til Kommissionen

(9. december 2002)

Om: Tilpasning af hvervet som toldinspektør i forbindelse med udvidelsen

Udvidelsen af Den Europæiske Union vil medføre en afskaffelse af toldformaliteterne i samhandelen med de nye lande, der bliver medlemmer af Unionen. Kan Kommissionen oplyse, om denne afskaffelse sker gradvist, og om der i samhandelen med disse lande fortsat udstedes tolddokumenter som f.eks. T2 i forbindelse med varer, der er omfattet af den interne overgangsordning, der gælder for nogle af disse lande?

Agter Kommissionen i tilfælde af en fuldstændig afskaffelse af alle toldformaliteter at forelægge Rådet et forslag til forordning, som indeholder ledsageforanstaltninger på fællesskabsplan til fordel for toldinspektører, og som omfatter specifikke og særlige aktioner med henblik på at supplere strukturfondsforanstaltningerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(21. januar 2003)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-2488/02 af Giorgio Lisi.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2253/02

af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen

(17. juli 2002)

Om: Hævning af penge i bankautomater i euro-området

I overensstemmelse med forordning nr. 2560/2001(1) af 19. december 2001 har hele euro-området siden 1. juli i år udgjort et indre marked, hvor man kan hæve penge i bankautomater overalt på samme vilkår.

Formålet med denne forordning er klart at råde over én enkelt valuta på det indre marked. Jeg har imidlertid fået nogle breve vedrørende nogle kunder i Sogenal i Frankrig og Caisse d'Epargne de l'Etat de Luxembourg, hvori der gøres opmærksom på, at man skal betale et større gebyr ved hævning af penge i andre lande i euro-området eller i bankautomater i Frankrig eller Luxembourg, der ikke tilhører de pågældende banker. Dette synes overhovedet ikke at være foreneligt med forordning nr. 2560/2001.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den vil træffe for at rette op på denne situation?

(1) EFT L 344 af 28.12.2001, s. 13.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Fritz Bolkestein

(16. september 2002)

Bestemmelserne i forordning nr. 2560/2001 af 19. december 2001 vedrørende gebyrer for hævning af kontanter i pengeautomater(1) anvendes siden den 1. juli 2002. Kortindehaveren betaler således samme gebyr for en hævning i sit hjemland og i et andet land i euroområdet.

Der var i 2001 meget store forskelle mellem landenes gebyrordninger for hævning i pengeautomater. I en række lande er transaktionsgebyrerne, hvis der overhovedet opkræves gebyr, de samme for samtlige pengeautomater. I andre lande differentieres gebyrerne efter netværk, dvs. at kortindehaveren ikke betaler de samme gebyrer ved brug af hans egen banks automater og konkurrerende bankers automater. I sidstnævnte tilfælde betragtes hævninger i udlandet som hævninger hos en konkurrerende bank. Dette forhold er foreneligt med forordningen, hvis der faktisk er overensstemmelse mellem gebyrerne for indenlandske hævninger hos en konkurrerende bank og hævninger i udlandet.

Det ærede medlem henviser sandsynligvis til, at en fransk storbank har bebudet indførelse af gebyrer for hævninger uden for eget netværk, nemlig således at der opkræves gebyr fra og med fjerde hævning uden for bankens eget automatnetværk inden for en måned. Kommissionen har gennem pressen protesteret over for bankens oplysninger, som lod det forstå, at foranstaltningen var en direkte følge af forordningens anvendelse, på trods af at en anden fransk storbank faktisk har haft samme praksis gennem flere år.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2560/2001 af 19. december 2001 om grænseoverskridende betalinger i euro, EFT L 344 af 28.12.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3028/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(23. oktober 2002)

Om: Friesland-bjærgningsaktion

Er Kommissionen bekendt med sagen omkring Peter Devlin, som i spidsen for et dykkerhold (engelske statsborgere) med den spanske regerings tilladelse bjærgede tinbarrer fra skibsvraget Friesland

ud for Galicias kyst, men som derpå i juni blev arresteret sammen med sine kolleger og nu risikerer straffe- og civilretlig forfølgning i Galicia for virksomhed, som den nationale regering havde givet tilladelse til?

Har Kommissionen gjort forestillinger over for de spanske nationale myndigheder samt Galicias regering med hensyn til hvad der synes at være en klar overtrædelse af Rom-traktatens bestemmelser om fri bevægelighed af varer, tjenesteydelser, kapital og personer?

Mener Kommissionen, at Peter Devlin og hans hold eventuelt vil kunne kræve erstatning, såfremt det viser sig, at dette blot er en intern spansk stridighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. november 2002)

Kommissionen er ikke bekendt med den sag, som det ærede medlem omtaler, og som skulle være genstand for straffe- og civilretlig forfølgning i Spanien.

Det skal bemærkes, at oplysningerne i den skriftlige forespørgsel ikke danner grundlag for en bedømmelse af sagens indhold, og i særdeleshed at de ikke vidner om forhold, der kan udgøre en overtrædelse af de i Rom-traktaten fastsatte bestemmelser om fri bevægelighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1837/02

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2002)

Om: En europæisk skat til finansiering af fællesskabsbudgettet

Forslaget fra Kommissionens formandskab om at indføre en europæisk skat til finansiering af Fællesskabets budget har fremkaldt alle mulige reaktioner og kommentarer fra politikere, erhvervsfolk og økonomier, selvom man endnu ikke kender de konkrete detaljer, som dette forslag skal bygge på.

På grundlag af den initiativret, som Kommissionen har fået tildelt i Traktaterne, vil det ovennævnte forslag uundgåeligt blive overvejet med henblik på fremtiden, enten på mellemlang eller lang sigt, selvom det stadigvæk er hypotetisk, og der ikke foreligger nogen konkret afgørelse herom.

Kan Kommissionen oplyse, om forslaget om at indføre en europæisk skat til finansiering af fællesskabsbudgettet bygger på et konkret initiativ, som Kommissionen har udarbejdet, og hvor langt man er nået med eventuelle igangværende ekspertundersøgelser med henblik på at foreslå Kommissionen det grundlag og den grundlæggende struktur, som dette forslag fra formanden vil kunne bygge på?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(13. september 2002)

I henhold til artikel 9 i Rådets afgørelse af 29. september 2000 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egen indtægter (2000/597/EF, Euratom)(1) iværksætter Kommissionen inden 1. januar 2006 en generel undersøgelse af ordningen med egne indtægter. Den har over for Europa-Parlamentet forpligtet sig til at gennemføre denne undersøgelse inden udgangen af 2004. Som led i undersøgelsen skal man bl.a. undersøge muligheden for at skabe nye autonome egne indtægter.

Forud for denne undersøgelse kunne det være nyttigt at skabe en politisk debat om mulighederne for at håndtere fremtidige ændringer af Unionens finansieringssystem. Man kunne i den forbindelse undersøge, hvordan man skal kunne beholde det ressourceniveau, som er nødvendigt for at finansiere EU-politikken forud for udvidelsen, og hvordan man under overholdelse af rimelighedsprincippet budgetmæssigt skal kunne tilgodese behovet for at få EU og dets institutioner tættere på borgerne gennem større demokratisk kontrol og åbenhed, et af de spørgsmål, der ligger til grund for den bredere debat om Europas fremtid.

Disse spørgsmål kunne specielt drøftes i konventet om Europas fremtid.

Resultaterne af disse drøftelser vil derefter blive medtaget i Kommissionens generelle undersøgelse af ordningen med egne indtægter og i arbejdet med at udforme efterfølgende konkrete forslag.

(1) EFT L 253 af 7.10.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1579/02

af Lucio Manisco (GUE/NGL) til Kommissionen

(4. juni 2002)

Om: EU og faren for krig mellem Indien og Pakistan

Den alvorlige udvikling i den seneste tid synes at lægge op til en krig over en bred front mellem Indien og Pakistan med skæbnesvangre følger for hele denne del af verden, da konfliktparterne er i besiddelse af kernevåben. Mener Kommissionen ikke, at den hurtigst muligt bør intervenere med alle de diplomatiske midler, den råder over, herunder også en udsendelse af den højtstående repræsentant Javier Solana, for at afværge en så tragisk risiko?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(28. juni 2002)

Kommissionen deler fuldt ud det ærede medlems bekymring over spændingerne mellem Indien og Pakistan, der har nået et farligt niveau. En militær konflikt, med den dertil hørende risiko for en atomkrig, vil få ufattelige konsekvenser for Pakistan, Indien, området og resten af verden.

Det internationale samfund har udfoldet en aktiv indsats for at mindske spændingerne og overbevise begge parter om vigtigheden af en nedtrapning og genoptagelse af en dialog.

Dette var også formålet med det besøg, som kommissæren for eksterne anliggender aflagde i Islamabad og Delhi den 22.-24. maj 2002, hvor han bl. a. mødte den pakistanske præsident Musharraf og den indiske udenrigsminister Singh.

Disse intensive internationale anstrengelser har i skrivende stund (midten af juni 2002) medført, at de første tillidsskabende skridt, der kunne give anledning til en nedtrapning, er taget. Rapporter om, at Indien har trukket sine krigsskibe tilbage, genåbnet luftrummet til Pakistan og på ny påtænker at genudnævne en Højkommissær i Islamabad er opmuntrende tegn, der bør bygges videre på.

Det er imidlertid af stor betydning, at det internationale samfund aktivt følger situationen og fortsat arbejder for, at præsident Musharraf faktisk hindrer den grænseoverskridende infiltration på en synlig, effektiv og kontrollerbar måde. Endvidere skal Indien og Pakistan indlede en virkelig dialog om det underliggende Kashmir-spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1811/02

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(24. juni 2002)

Om: Illegal skovhugst

Kan Kommissionen under henvisning til dels den nylige opmærksomhed omkring problemet med illegal skovhugst op til verdenstopmødet om bæredygtig udvikling, dels de regionale initiativer til håndhævelse af lovgivningen på skovbrugsområdet i Asien og Afrika og endelig den handlingsplan, som er under forberedelse i Kommissionen med henblik på bekæmpelse af illegal skovhugst og hertil knyttet illegal handel, og som vil blive forelagt for Europa-Parlamentet og Rådet inden udgangen af 2002, oplyse, hvorfra midlerne til gennemførelse af aktiviteter med partnerlande vil blive hentet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(17. juli 2002)

Midler til foranstaltninger, der tager sigte på at hjælpe træproducerende lande med at bekæmpe illegal skovhugst og dermed forbundet illegal handel, kan hentes fra de to følgende vigtigste finansieringskilder:

- Den første er EU-budgettet til finansielt og teknisk eller økonomisk samarbejde med det pågældende land. De områder, disse midler først og fremmest skal anvendes til, er efter aftale med partnerlandene fastlagt i landestrategidokumenterne og de nationale vejledende programmer.

- Den anden er budgetposten vedrørende tropiske skove og miljø. Midlerne fra denne budgetpost anvendes efter offentlig indkaldelse af forslag. Nogle af midlerne kan også anvendes til finansiering af internationale organisationers arbejde uden indkaldelse af forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2808/02

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(7. oktober 2002)

Om: Reform af den fælles fiskeripolitik eksklusiv 12-milezone

Har Kommissionen overvejet at foreslå, at 12-milezonen permanent forbeholdes nationale fisker-fartøjer?

Det nationale kystnære skaldyrsfiskeri har et presserende behov for beskyttelse mod overfiskning. Kan Kommissionen kort forklare, hvilke foranstaltninger den er i færd med at træffe i denne henseende, og oplyse, hvilken tidsplan den arbejder efter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. november 2002)

Det er Kommissionens hensigt i fremtiden at opretholde nøjagtigt de samme vilkår for adgang til 0-12 sømilezonerne som dem, der findes i dag og har eksisteret i mange år. Der findes derfor ikke nogen specifik reference til den eksklusive udnyttelse af denne zone for nationale fiskefartøjer.

Efter gældende regler kan nogle områder i nogle medlemsstaters 12-sømilezone udelukkende udnyttes af disse medlemsstaters fartøjer. Når det er aftalt, at andre medlemsstaters fartøjer har adgang, er det nøje fastlagt, hvilke arter der må fiskes.

Hvis det kystnære skaldyrfiskeri har behov for beskyttelse, er der muligheder for at gennemføre dette efter artikel 46 i Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer(1), der giver medlemsstaterne mulighed for at indføre autonome foranstaltninger. Det er Kommissionens hensigt at udskifte forordning (EF) nr. 850/98 med en ny forordning om det samme emne, idet den nye forordning vil bevare medlemsstaternes muligheder for at iværksætte supplerende tekniske foranstaltninger for lokale bestande.

(1) EFT L 125 af 27.4.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2106/02

af Hubert Pirker (PPE-DE) til Rådet

(17. juli 2002)

Om: Midlertidig modtagelse af en gruppe palæstinensere i EU-medlemsstaterne

Trods gentagne forespørgsler er hverken Europa-Parlamentet eller offentligheden blevet orienteret på fyldestgørende måde om, under hvilke omstændigheder tolv formodede palæstinensiske terrorister er blevet modtaget i en række medlemsstater. De seneste pressemeddelelser giver anledning til bekymring om, hvorvidt modtagelsen af enkelte formodede terrorister udgør en voksende risiko for Unionens borgere.

Havde Rådet kendskab til de formodede palæstinensiske terroristers identitet, inden der blev truffet afgørelse i sagen?

Havde Rådet kendskab til, hvilke tungtvejende anklager der bliver rettet mod disse personer fra israelsk side, og hvilke foranstaltninger har Rådet truffet for at undersøge, om disse anklager er velbegrundede?

Hvilken status har man tildelt de tolv palæstinensere, der er blevet modtaget i Den Europæiske Union, og hvordan agter Rådet at sikre, at de ikke kommer til at udgøre en risiko for den offentlige sikkerhed og orden?

Hvorledes sikrer Rådet og de modtagende medlemsstater sig, at de formodede palæstinensiske terrorister ikke unddrager sig den nødvendige overvågning, ikke rejser til andre medlemsstater og ikke på noget tidspunkt kommer til at udgøre en sikkerhedsrisiko for borgerne i Den Europæiske Union?

Svar

(6. februar 2003)

Det ærede medlem af Europa-Parlamentet er sikkert klar over de vanskelige omstændigheder, hvorunder der skulle findes en løsning for den belejrede Fødselskirke i Bethlehem i maj i år. Den Europæiske Union var med til finde denne midlertidige løsning udelukkende af humanitære grunde og i overensstemmelse med aftalen mellem Den Palæstinensiske Myndighed og Israels regering. 13 palæstinensere kunne således hurtigt sendes ud af landet.

Som bidrag hertil erklærede flere medlemsstater sig villige til at modtage nogle af dem midlertidigt og udelukkende af humanitære grunde. Idet medlemsstaterne fuldt ud var klar over sagens hastende karakter drøftede de grundigt procedurerne for og konsekvenserne af at modtage disse personer. Der blev den 21. maj 2002 vedtaget en fælles EU-tilgang til visse aspekter i form af en fælles holdning(1), der indeholder en nærmere beskrivelse af en række praktiske forhold. Dette indebærer også, at hver enkelt medlemsstat inden for rammerne af sit retssystem skal træffe passende

foranstaltninger for at beskytte de modtagne palæstinenseres personlige sikkerhed og for at undgå, at de bringer medlemsstaternes offentlige orden eller interne sikkerhed i fare. Det bør bemærkes, at den individuelle afgørelse om at give disse personer tilladelse til indrejse og ophold på de enkelte medlemsstaters område hører under de modtagende medlemsstaters kompetence. En sådan afgørelse giver ikke de pågældende personer ret til at bevæge sig frit inden for medlemsstaternes område.

(1) EFT L 138 af 28.5.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1622/02

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(6. juni 2002)

Om: WTO-forhandlingsrunden

Er Kommissionen enig med højtstående WTO-forhandlere i Genève om, at målet om at afslutte forhandlingsrunden i 2004 ikke har en snebolds chance i helvede for at blive opfyldt i lyset af USA's afgifter på stål og nye statsstøtte til landmændene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(17. juli 2002)

Kommissionen mener, at det fortsat er muligt at afslutte Doha-udviklingsforhandlingerne inden udgangen af 2004. Den vigtigste forudsætning for, at fristen kan overholdes, er politisk vilje.

USA's ståltold og landbrugslov har modstridende virkninger i denne henseende. Hvis et større WTO-medlemsland viser tegn på protektionisme på et tidspunkt, hvor alle WTO-medlemmer i Doha er gået stærkt ind for at fremme handelsliberaliseringen, er der fare for, at der blandt parterne sås tvivl om det pågældende medlems villighed til at indlede egentlige forhandlinger på visse områder. Desuden vanskeliggør vedtagelsen af nye landbrugstilskud yderligere WTO's landbrugsforhandlinger, da den går i modsat retning af den internationale tendens til nedsættelse af handelsforvridende støtte til landbruget, ligesom den indebærer fare for at destabilisere verdensmarkederne.

Til gengæld skal det understreges, at Doha-udviklingsdagsordenen dækker meget mere end stål- og landbrugsanliggender. I det store og hele er det, der står på spil for USA, alt for vigtigt til, at landet ikke vælger for alvor at indlede forhandlinger, og derfor har det også en meget stor interesse i at afslutte dem til tiden. Desuden har problemerne i forbindelse med de amerikanske stålbeskyttelsesforanstaltninger vist alle WTO-medlemmer, at WTO-medlemmernes muligheder for at træffe ensidige protektionistiske foranstaltninger skal begrænses yderligere, og at Doha-udviklingsdagsordenen frembyder den bedste lejlighed hertil.

En række større WTO-medlemslande har enten i Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) på ministermødet den 17.-18. juni 2002 eller i forbindelse med det økonomiske samarbejde i Asien og Stillehavsregionen (APEC) på handelsministrenes møde den 29. maj 2002 bekræftet deres politiske vilje til at skabe de nødvendige betingelser for et vellykket femte ministermøde i Cancun den 10.-14. september 2003 og til at følge den aftalte tidsplan for forhandlingerne og afslutte disse senest den 1. januar 2005.

EU vil på sin side fortsat spille en proaktiv rolle i forhandlingerne, så Doha-udviklingsdagsordenen kan afsluttes inden for den aftalte frist.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0439/02

af Joachim Wuermeling (PPE-DE) til Kommissionen

(12. februar 2002)

Om: Statsstøtte til virksomhedsetableringer i Den Tjekkiske Republik

Den Tjekkiske Republiks regering stiller ifølge presseforlydender virksomheder omfattende statsstøtte i udsigt i tilfælde af investering. For øjeblikket skulle der være forhandlinger i gang med ca. 50 virksomheder, der ønsker at etablere sig i nærheden af den tyske grænse på tjekkisk side.

Der er tale om samlede investeringer på ca. 300 mio. EUR.

Fra tjekkisk side tilbydes der efter forlydender følgende støtte:

- for hver ny arbejdsplads dækkes udgifter op til 6 000 EUR i halvandet år

- for hver omskoling dækkes 35 % af udgifterne

- virksomhederne fritages for virksomhedsbeskatning i 10 år

- hele industrigrunde sælges til symbolske priser langt under værdi

- avanceret teknologi kan indføres uden afgift.

Er Kommissionen bekendt med denne situation?

Er disse subventioner forenelige med associeringsaftalen og efterfølgende med forpligtelserne i henhold til EU-medlemskabet?

Hvad agter Kommissionen at gøre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(21. marts 2002)

Kommissionen er bekendt med problematikken angående investeringsincitamenter, som det ærede medlem nævner, og den er ved at træffe relevante kontrolforanstaltninger.

Kommissionen fører kontrol med reguleringen af investeringsincitamenter inden for rammerne af tiltrædelsesforhandlingerne for at sikre, at Tjekkiet tilpasser sine bestemmelser til EU's statsstøtteregler, og at det tjekkiske kontor for beskyttelse af økonomisk konkurrence håndhæver disse regler.

Formålet med Kommissionens tilsyn er at få fastslået, om den statsstøtte, der faktisk er blevet givet i form af investeringsincitamenter, først er blevet behørigt meddelt af konkurrencekontoret, og om kontoret har anvendt bestemmelserne i regelværket. En sådan undersøgelse foregår i øjeblikket.

Kommissionen kan forsikre, at presseforlydender som dem, det ærede medlem nævner, bliver taget op med kontoret og efterprøvet.

Problemer med forenelighed med regelværket, som måtte opstå i den forbindelse, vil blive drøftet i detaljer med de tjekkiske myndigheder via de konsultationsmuligheder, der er fastlagt i Europaaftalen.