ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0834/01

af Cristiana Muscardini (UEN) til Rådet

(28. marts 2001)

Om: Miljømafia i de europæiske lande

- Miljømafiaens magt er vokset ud over alle grænser i mange europæiske lande, inklusive Italien, og den tjener hundrede tusinder af milliarder på ulovlig bortskaffelse af stærkt giftige affaldsprodukter, som bliver til veritable økologiske tidsindstillede bomber, som ikke blot ødelægger de nulevende beboeres helbred, men også de fremtidige generationers helbred, som bliver håbløst skadet på grund af forurenet vand, jord og luft.

- Der henvises til de eksempler, som bl.a. det italienske statsfjernsyn har vist i de seneste dage, og den seneste foruroligende meddelelse fra byrådsmedlemmer i Milano kommune om risikoen for, at der er dioxin i nogle beholdere, som ulovligt er gravet dybt ned i nærheden af det vandførende lag i det område, der er udset til opførelse af Milanos ny renseanlæg. Renseanlægget er blevet drøftet på fællesskabsplan, og Unionen har presset på for at få arbejdet i gang.

- Det er presserende vigtigt at bygge renseanlægget.

- Økomafiaen er i stand til at undgå enhver form for kontrol.

Kan Rådet på baggrund heraf oplyse:

1. om den kan gribe ind til støtte for byen Milano, således at rensningen af jorden kan blive gennemført så omhyggeligt som muligt, og således at man kan påbegynde byggeriet af renseanlægget?

2. om den anser det for nødvendigt at nedsætte en ekspertgruppe med deltagelse af alle medlemsstater, der skal have til opgave at finde frem til og rense ulovlige lossepladser for giftigt affald og, både i de enkelte lande og på fællesskabsplan, at anlægge sag mod de forskellige forbryderorganisationer, som skader miljøet, ved at bruge Interpol og de offentlige sundheds- og miljøorganisationer?

Svar

(16. juli 2001)

Rådet er ligesom det ærede medlem overbevist om, at det er nødvendigt at sikre, at bortskaffelsen af giftige affaldsprodukter overholder gældende bestemmelser med henblik på at undgå uheld som det, der fandt sted i Seveso.

Rådet minder dog om, at tildeling af støtte inden for dette område hører ind under Kommissionen. Det ærede medlem opfordres derfor til at henvende sig til Kommissionen, navnlig for så vidt angår sikkerheden og effektiviteten i forbindelse med det arbejde, der skal udføres.

Herudover er det de relevante nationale forvaltninger, der skal sørge for sagkyndig juridisk og teknisk bistand, såfremt de finder, at der er behov herfor.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1701/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(14. juni 2001)

Om: Beskyttelse af ponyerne på Skiros

I Grækenland, nærmere betegnet på øen Skiros i det nordlige Ægæerhav, findes der en særlig race af små ponyer, som er i fare for at uddø.

Kommissionen anmodes om oplysninger om mulighederne for at beskytte denne særlige hesterace og mulighederne for at støtte bestræbelserne på bevarelse af ponyerne økonomisk (sådan som det også er tilfældet med karetta-karetta-skildpadderne).

Kan Kommissionen oplyse, om de græske myndigheder har foreslået, at denne sjældne hesterace optages på listen over arter, der skal beskyttes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. juli 2001)

Kommissionen kan oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at denne pony-race fra Skiros er med på listen over truede dyreracer, der indgår i foranstaltningen for miljøvenligt landbrug under programmeringsdokumentet for udvikling af landdistrikter i Grækenland i perioden 2000-2006. Der vil i den forbindelse blive ydet støtte til beskyttelse af denne race.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0310/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(13. februar 2001)

Om: Opførelse af små dæmninger og andre kunstvandingsanlæg i Grækenland

Kan Kommissionen oplyse, hvorvidt foranstaltningerne til opførelse af små dæmninger, opstemmede søer og andre vandingsanlæg er blevet godkendt, jf. de nye strukturfondsforordninger? Har Grækenland fremsat forslag desangående? Hvilke skridt vil Kommissionen tage, hvis der rent faktisk er fremsat sådanne forslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(4. april 2001)

De af det ærede medlem omtalte projekter, såsom små dæmninger, vandreservoirer i bakkede områder og andre projekter til opsamling af overfladevand til kunstvanding, til brug som drikkevand eller med henblik på en blandet anvendelse, er berettigede til strukturfondsstøtte.

Støtteberettigelse indebærer dog, at det enkelte projekt opfylder de gennemskuelige og objektive udvælgelseskriterier, som er fastsat på forhånd af den myndighed, der forvalter det enkelte operationelle program. Disse kriterier koordineres så vidt muligt inden for EF-støtterammen og skal være opfyldt for hvert enkelt projekt, som medfinansieres. Inden afslutningen af perioden 2000-2008 (programmeringsperioden plus en toårig periode til afvikling af betalingerne) skal den konkrete støtte til udviklingen af medlemsstaten desuden fremgå tydeligt af det enkelte medfinansierede projekt, for at det fortsat kan være støtteberettiget.

De operationelle programmer under EF-støtterammen 2000-2006 for Grækenland er endnu ikke godkendt, og projekterne er derfor endnu ikke offentliggjort. Kommissionen gør i den forbindelse opmærksom på, at udvælgelsen af disse projekter påhviler medlemsstaten, og at der ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) ikke skal indleveres en særskilt ansøgning for hvert enkelt projekt.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1105/01

af Robert Goodwill (PPE-DE) til Kommissionen

(28. marts 2001)

Om: En europæisk anklagemyndighed

Der er i en række meddelelser fra Kommissionen og betænkninger fra Europa-Parlamentet på det seneste fremsat krav om oprettelse af en europæisk anklagemyndighed til beskyttelse af Fællesskabets finansielle intesser.

Vil Kommissionen, hvis en sådan myndighed oprettes, klart tilkendegive, at den aldrig vil forsøge at udvide myndighedens beføjelser til andre områder end forsvaret af Fællesskabets finansielle interesser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(2. maj 2001)

Kommissionen henviser det ærede medlem til dens udtalelse og dens meddelelse fra henholdsvis januar og september 2000(1), der vedrører beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser.

Kommissionen er med henblik herpå ved at udarbejde en grønbog, der bl.a. kommer til at vedrøre de praktiske foranstaltninger i forbindelse med oprettelsen af en europæisk anklagemyndighed med henblik på beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser. Kommissionen forventes at vedtage grønbogen inden udgangen af 2001.

(1) Udtalelse af 26. januar 2000 om tilpasning af institutionerne med henblik på udvidelsen (KOM(2000) 34 endelig udg.) og meddelelse af 29. september 2000 om Europa-Kommissionens supplerende bidrag til regeringskonferencen om institutionelle reformer strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser: en europæisk anklagemyndighed (KOM(2000) 608 endelig udg.).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1809/01

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. juni 2001)

Om: Olympisk boksestadion

I Grækenland protesteres der på det kraftigste mod, at det olympiske boksestadion skal placeres i det kommunale sportsanlæg i Palleo Falliro. I henhold til klager fra det koordinerende udvalg, der er nedsat med henblik på bevarelse af kysterne langs den saroniske bugt, vil de nye installationer lægge beslag på 1,5-2 ha. Det understreges, at boksestadionets placering i det eksisterende sportsanlæg vil fratage 3 000 børn muligheden for at drive sport, og samtidig peger alt på, at stadionet, som man oprindeligt påstod skulle bygges af løsdele, vil blive permanent.

Kan Kommissionen på baggrund af disse klager oplyse, hvorvidt der er foretaget en vurdering af det pågældende projekts indvirkninger på miljøet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(24. juli 2001)

Kommissionen har ingen oplysninger om det nævnte projekt vedrørende anlæggelse af et olympisk boksestadion i Palaio Faliro. For at kunne behandle sagen beder Kommissionen det ærede medlem om at sende den præcise oplysninger om projektet, især en nærmere beskrivelse af det allerede - eller i nær fremtid - godkendte projekt og dets eventuelle negative indvirkning på miljøet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1913/01

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(28. juni 2001)

Om: Fællesforetagender i fiskerisektoren på tunesiske fangstpladser

Efter det møde, der er blevet afholdt i Madrid mellem Tunesiens ambassadør og borgmesteren i den andalusiske kommune, Algeciras, står det klart, at Tunesien er åben over for enhver form for virksomhedssamarbejde, som vil gøre det muligt for spanske fiskere at drive fangst i dets farvande.

Af de faciliteter, som den tunesiske regering har tilbudt de spanske fiskere med henblik på oprettelse af fællesforetagender, kan nævnes: total skattefrihed

i løbet af de første ti år, statsstøtte på op til 30 % af begyndelsesinvesteringer og nedsættelser af brændstofpriser og havneafgifter samt mulighed for at afsætte 100 % af fangsten i udlandet. Fællesforetagenderne skulle udgøres af 66 % spansk kapital, mens den resterende del skulle være tunesisk.

I hvilket omfang vil Kommissionen være indstillet på at ratificere en aftale af denne karakter og at arbejde for, at den realiseres, så der kan findes et alternativ til den vanskelige løsning, som de spanske fiskere befinder sig i?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(31. juli 2001)

Kommissionen kender fuldt ud den vanskelige situation, mange EU-fiskere befinder sig i.

Hverken Tunesien eller nogen af medlemsstaterne har på det seneste (i det seneste par år) over for Kommissionen givet udtryk for interesse i en eventuel fiskeriaftale mellem EU og Tunesien. Kommissionen ønsker også at erindre det ærede parlamentsmedlem om, at Rådet den 5. februar 1979(1) vedtog et sæt supplerende direktiver for Kommissionen med henblik på forhandlinger om en fiskeriaftale med Tunesien.

Hvis en berørt part over for Kommissionen gav udtryk for interesse i en eventuel aftale, kunne Kommissionen overveje at tage kontakt til Tunesien og undersøge grundlaget for at indlede formelle forhandlinger. Sideløbende hermed kunne Kommissionen også foreslå Rådet at ajourføre forhandlingsdirektiverne, således at de bedre afspejler de aktuelle omstændigheder.

(1) Nr. 4600/79, 2.2.1979.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0321/01

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(13. februar 2001)

Om: Manglende vurdering af indvirkningen på miljøet i forbindelse med anlæg på klippekysten ved Antignano

I Livorno-provinsen er der på klippekysten ved Antignano blevet iværksat opførelse af et badeanlæg, uden at der er søgt om byggetilladelse. Det er blot blevet oplyst, at arbejdet er påbegyndt, og der er navnlig ikke blevet udarbejdet en vurdering af indvirkningen på miljøet.

Da ødelæggelse af landskabet er en slags barbari, og da anlægget muligvis finansieres med midler fra EU, bedes Kommissionen:

1. oplyse, hvilke faser sagen er gennemløbet, så det blev muligt at opføre anlægget

2. stille de oplysninger, den ligger inde med om den eventuelle finansiering af projektet, til rådighed

3. fremsætte sin generelle vurdering af sagen.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. april 2001)

Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1) fastsætter, at projekter, der bl.a. på grund af deres art, dimensioner eller placering, kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse (miljøvurderinger (VVM)). De af direktivet omfattede projektgrupper er opført i bilag I og II. For projekter, der er opført i bilag I, skal der gennemføres en VVM-procedure. Ifølge artikel 4, stk. 2, skal projekter, der henhører under de i bilag II anførte grupper, vurderes i henhold til artikel 5 til 10, når medlemsstaterne finder, at det er påkrævet på grund af projekternes karakter.

I henhold til Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF(2), skal medlemsstaterne for projekter, der er opført i bilag II, ved hjælp af en undersøgelse i hvert enkelt tilfælde eller grænseværdier eller kriterier fastsat af medlemsstaten afgøre, om projektet skal underkastes en VVM. Dog gælder bestemmelserne i direktiv 85/337/EØF inden ændringen for projekter, hvor der er indgivet ansøgning om tilladelse til udvidelse til de kompetente myndigheder inden den 14. marts 1999.

Det af det ærede medlem omtalte projekt vedrørende bygningsarbejde i tilknytning til et badeanlæg på kysten er ikke beskrevet tilstrækkeligt præcist til, at Kommissionen kan vurdere, om det må anses for at falde ind under ovennævnte direktivs anvendelsesområde.

På grundlag af de oplysninger, som det ærede medlem har givet, og i betragtning af, at der ikke er indgivet klage angående manglende anvendelse af fællesskabsbestemmelserne, kan der ikke konstateres overtrædelse på nuværende tidspunkt.

Da det ærede medlem ikke klart har identificeret det nævnte projekt, er det vanskeligt at finde ud af, om der eventuelt ydes finansiering til det pågældende badeanlæg. Ud fra oplysningerne fra de regionale myndigheder findes der et projekt benævnt Bagni Fiume, der vedrører retablering af et eksisterende anlæg, som er beliggende på kysten ved Antignano, og som er medfinansieret i henhold til single programming document for mål 2 i løbet af programmeringsperioden 1997-1999.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1221/01

af Eurig Wyn (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. april 2001)

Om: EU-støtte til Colombia

Kan Kommissionen bekræfte, at Den Europæiske Union har tildelt Colombia en bistandspakke til en værdi af 105 EUR?

Kan Kommissionen også angive Det Forenede Kongeriges andel af denne pakke?

Vil den europæiske bistand blive holdt fuldstændig adskilt fra andre bistandspakker, som f.eks. USA's såkaldte Colombia-plan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(25. juni 2001)

Unionen har givet udtryk for sin fulde støtte til den fredsproces, der gennemføres under præsident Pastranas ledelse. Derfor spiller Unionen en stadig større rolle med henblik på at støtte denne fredsproces, og den har besluttet at følge disse bestræbelser op med ydelsen af et betydeligt bistandsbeløb.

Som meddelt den 30. april 2001 på det tredje møde i støttegruppen til fordel for fredsprocessen i Colombia beløber Fællesskabets finansielle støttepakke sig til godt og vel 330 mio. EUR. Flere medlemsstater har allerede bebudet, at de vil bidrage rundhåndet til den samlede pakke. Kommissionen er bekendt med Det Forenede Kongeriges konkrete bidrag.

På mødet den 30. april kunne kommissæren med ansvar for eksterne forbindelser bekræfte, at Fællesskabet ville bidrage med 140 mio. EUR (105 mio. EUR i form af programmerbar bistand og 35 mio. EUR som ikke-programmerbar bistand), og han meddelte, at Kommissionen endnu i år ville indgå forpligtelser for op til 43 mio. EUR.

Fællesskabets bistandsstrategi består af fire hovedstrenge, der tager sigte på:

- at etablere fredslaboratorier (i år i Magdalena Medio-området med henblik på at støtte gennemførelsen af fredsaftaler, bl.a. ved at fremme lokale institutioner, støtte civile fredsskabende aktører samt økonomiske og sociale udviklingsprojekter)

- at rette op på strukturelle svagheder (retsvæsen, jordreform, miljø)

- at bekæmpe vold og krænkelser af menneskerettighederne

- at afbøde konfliktens sociale følgevirkninger (fordrevne personer; børn i konfliktsituationer og alternativ udvikling i områder, hvor den manuelle fjernelse af narkotikaafgrøder finder sted).

Med hensyn til, om Unionens pakke vil blive holdt adskilt fra Colombia-planen, vil Kommissionen gerne på ny understrege sin holdning: Unionens forbehold over for visse aspekter af Colombia-planen er præsident Pastrana og hans regering bekendt med. Desuden agter Kommissionen ikke at deltage i noget initiativ, der rummer et militært aspekt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0885/01

af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen

(27. marts 2001)

Om: Sundheds- og miljørisici som følge af militær anvendelse af depleteret uran

Hvilke kontakter har Kommissionen haft med henholdsvis:

(a) Verdenssundhedsorganisationen,

(b) FN's Miljøprogram og

(c) NATO inden for rammerne af dens undersøgelse vedrørende sundheds- og miljørisiciene af militær anvendelse af depleteret uran på Balkan og andetsteds?

Har Kommissionen til hensigt at offentliggøre den korrespondance, den har haft med eksterne instanser desangående?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-0885/01, E-0977/01, E-0978/01 og E-0982/01

(5. juni 2001)

Kommissionen havde indbudt en række internationale organisationer (Verdenssundhedsorganisationen (WHO), De Forenede Nationers Miljøprogram (UNEP), Det Internationale Atomenergiagentur (IAEA) og Den Nordatlantiske Traktatorganisation (NATO)) til en rundbordsdrøftelse om depleteret uran den 31. januar 2001. Der har ikke været tale om nogen anden brevveksling end indbydelserne. Derudover underrettede Kommissionen de øvrige organisationer om udtalelsen fra den ekspertgruppe, der var blevet nedsat i henhold til artikel 31 i Euratom-traktaten den 6. marts 2001, og Kommissionen selv blev underrettet om offentliggørelsen af UNEP's rapport den 14. marts 2001.

Kommissionen har ikke haft nogen kontakt med de øvrige organisationer, det ærede medlem henviser til. Blandt det materiale, der er fremkommet fra forskellige organisationer, herunder især NATO, findes der amerikanske dokumenter med henvisning til det amerikanske forsvarsministeriums kontor for miljø- og sundhedsanliggender.

Informationsstrømmen vedrørende depleteret uran er ganske betydelig (i form af f.eks. dokumenter og internet-baseret materiale). Ekspertgruppen har gennemgået meget af dette materiale og gjort en betydelig indsats for at finde frem til, hvad der er de originale, validerede informationskilder. De vigtigste henvisninger til disse kilder er medtaget i den offentliggjorte udtalelse fra gruppen.

Det er Kommissionens opfattelse, at det er i alle organisationernes interesse i størst muligt omfang at udveksle informationer, men samtidig bevare den fulde uafhængighed ved vurderingen af informationerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1522/01

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(21. maj 2001)

Om: Skadelig urtemedicin, der bruges ved slankekure

Det er i hele Europa blevet udbredt at bruge urtemedicin for at slanke sig. Medicinen har i flere tilfælde været skadelig også med dødelig udgang for dem, der fulgte denne form for slankekur. Brugen af urtemedicin så som Larrea tridentata (der kan forårsage hepatitis), Teucrium chamaedris eller Scutellaria laterifolia (skadelige for leveren), Datura stramonium eller Plox rhododendri (kan forårsage skader i hjernen) samt de såkaldte kinesiske urter så som Aristolochia frangchi eller Stephania tetranda (kan forårsage dødbringende skader på nyrerne) burde reguleres på europæisk niveau, og der burde opstilles særlige lister over skadelige urter, der ikke er brugbare i fytoterapi, eller som i visse tilfælde slet ikke bør indføres.

Hvorledes vurderer Kommissionen ovennævnte problem?

Hvilke forslag vil Kommissionen fremsætte i den henseende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(16. juli 2001)

I henhold til eksisterende fællesskabslovgivning er det forbudt at sælge et medicinsk produkt i en medlemsstat, medmindre enten Kommissionen eller en af medlemsstaterne har udstedt en tilladelse til salg af produktet. Der udstedes kun tilladelse til salg, hvis et produkt overholder de grundlæggende krav til kvalitet, sikkerhed og virkning. Hensigten er at forhindre salget af produkter med et negativt forhold mellem terapeutisk virkning og bivirkninger (benefit/risk-ratio). Denne lovgivning gælder for alle medicinske produkter, herunder også urtemedicin.

De nationale myndigheders behandling af urtebaserede substanser er imidlertid ikke helt konsekvent, hvilket bringer den beskyttelse af den offentlige sundhed, der tilsigtes i Fællesskabets medicinallovgivning, i fare. F.eks. findes der forskelle i produktklassificeringen og kravene til ansøgningerne samt med hensyn til procedurerne.

Med henblik på at forbedre denne situation forbereder Kommissionen et særskilt direktiv om traditionel urtemedicin. Tanken er at oprette en særlig registreringsprocedure og fastlægge specifikke kriterier til sikring af kvalitet, sikkerhed og virkning for disse produkter. Hvis et urtemedicinsk produkt ikke er tilladt i henhold til eksisterende lovgivning eller ikke er registreret i henhold til det nye direktiv, vil det ikke være tilladt at sælge det i Fællesskabet. En særlig liste over forbudte produkter eller substanser skønnes ikke nødvendig og vil derfor ikke indgå i udkastet til direktiv.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1186/01

af Raimon Obiols i Germà (PSE) til Kommissionen

(19. april 2001)

Om: Forhandlingerne mellem EU og Algeriet

I april 2000 blev forhandlingerne mellem EU og de algeriske myndigheder genoptaget med henblik på indgåelse af en frihandelsaftale, som er tilfredsstillende for begge parter. I sin meddelelse om styrkelse af Barcelona-processen og i flere mundtlige svar til Europa-Parlamentet udtrykte Kommissionen håb om, at forhandlingerne ville være afsluttet inden juni 2001, hvad der kræver en betydelig indsats fra alle de involverede parters side.

På baggrund af resultaterne af de seneste forhandlingsrunder, især forhandlingerne den 15. og 16. marts i Bruxelles, hvor det blev konstateret, at der fortsat er områder, hvor det er nødvendigt at føre detaljerede forhandlinger, bede følgende spørgsmål besvaret:

- Hvornår forventer Kommissionen, at forhandlingerne om aftalen kan afsluttes med et positivt resultat?

- Hvornår og hvordan skal der gennemføres en detaljeret drøftelse af de forskellige aspekter af kapitlet om retlige anliggender?

- Har der været tale om fremskridt hen imod iværksættelsen af en politisk dialog med Algeriet, som er mere vidtgående end ad hoc-møder mellem EU's trojka og det algeriske udenrigsministerium?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(14. juni 2001)

Under det besøg, som Kommissionens formand aflagde i Algier den 12. og 13. januar 2001, blev der indgået et politisk kompromis med præsident Bouteflika, der tager sigte på at få undertegnet en associeringsaftale inden udgangen af år 2001. Siden da er det gået støt fremad med forhandlingerne med afholdelse af hyppigere møder, end det tidligere var tilfældet.

Drøftelserne af kapitlet om retlige og indre anliggender fandt sted under den 9. forhandlingsrunde, der blev afviklet i Algier fra den 14. til den 16. maj, og drøftelserne vil blive videreført under de kommende forhandlinger, der efter planen afholdes i Bruxelles i juni måned.

Siden januar 1998 føres der med regelmæssige mellemrum en politisk dialog i forbindelse med den europæiske trojkas tjenesterejser samt under medvirken af den stedlige EU-delegationsleder. Det sidste møde med deltagelse af ministertrojkaen fandt sted den 24. april 2001. Indgåelsen af en associeringsaftale vil yderligere styrke denne proces gennem en institutionalisering af den politiske dialog inden for rammerne af de ved aftalen nedsatte organer, dvs. associeringsrådet og associeringsudvalget.