SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2262/02

af Anne Jensen (ELDR) til Kommissionen

(24. juli 2002)

Om: EU-licitation af orgler

Den 1.6.2001 stillede undertegnede en skriftlig forespørgsel til Kommissionen om EU-licitation af orgler (E-1583/01(1)).

Den 18.7.2001 gav Kommissionen et svar, hvoraf bl.a. fremgik, at Kommissionen endnu ikke besad tilstrækkeligt med information til at kunne vurdere, om kirker i Tyskland og Sverige er omfattet af Rådets

direktiv 93/36/EØF(2) af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb (herefter benævnt direktivet). Til gengæld lovede Kommissionen, at den ville undersøge sagen snarest muligt og holde undertegnede underrettet om resultatet af disse undersøgelser.

Hvad har således været resultatet af de af Kommissionen lovede undersøgelser vedrørende svenske og tyske kirkers omfattelse af direktivet? Skal svenske og tyske kirker med andre ord sende bygningen af orgler i udbud?

(1) EFT C 340 E af 4.12.2001, s. 240.

(2) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(20. september 2002)

Som en generel bemærkning skal det anføres, at spørgsmålet om, hvorvidt et organ skal betragtes som et offentligretligt organ, og derved som en ordregivende myndighed som defineret i direktiverne om offentlige indkøb, skal afgøres fra tilfælde til tilfælde på grundlag af en analyse, og følgende tre betingelser skal være opfyldt:

1) det pågældende organ skal være oprettet for at imødekomme almenhedens behov, dog ikke på det industrielle eller forretningsmæssige område,

2) det skal være en juridisk person og

3) det skal for mere end halvdelens vedkommende finansieres af staten eller andre offentligretlige organer eller være underlagt disses kontrol(1).

Det er dette tredje kriterium, der især skal undersøges i det foreliggende tilfælde.

For så vidt angår Sverige skal det bemærkes, at der er blevet gennemført lovgivningsmæssige ændringer fra 1. januar 2000 med hensyn til forholdet mellem den svenske stat og den svenske kirke (kirkeloven) samt i den svenske lov om offentlige indkøb. Kirken har været adskilt fra staten siden 1. januar 2000.

Som en følge heraf er loven om offentlige indkøb blevet ændret, så de svenske kirkesogne og religiøse organisationer nu kun behøver at anvende loven i forbindelse med handlinger udført i henhold til loven om begravelser. Den svenske stat støtter imidlertid også Kirken for at bevare kulturarven. Da de svenske myndigheder endnu ikke nøjagtigt har fastlagt størrelsen af den økonomiske støtte, er Kommissionen ikke i stand til at afgøre om den svenske kirke skal anses for at være et offentligretligt organ i fællesskabsrettens forstand.

For så vidt angår Tyskland skal det på den ene side understreges, at kirkerne er selvfinansierende, fordi kirkeskatten, selv om den inddrives af statens finansadministration, fremsendes direkte til kirkerne, som frit kan disponere over pengene. På den anden side skal det imidlertid også bemærkes, at kirkerne er underlagt statskontrol, om end i begrænset omfang. Det kan diskuteres, om en sådan begrænset kontrol, eventuelt opfylder betingelser opstillet i fællesskabsdirektiverne om offentlige indkøb. Der er ingen af medlemmerne af kirkernes styrende organer, der udpeges af de offentlige myndigheder. Kommissionen vil derfor indhente yderligere oplysninger for bedre at kunne vurdere omfanget af statens kontrol, før den lægger sig fast på en definitiv holdning til spørgsmålet om, hvorvidt kirkerne i Tyskland er offentligretlige organer i fællesskabsbestemmelsernes betydning.

(1) I henhold til direktiverne om offentlige indkøb forstås ved et offentligretligt organ, ethvert organ: hvis opgave det er at imødekomme almenhedens behov, dog ikke på det industrielle eller forretningsmæssige område som er en juridisk person, og hvis drift enten for mere end halvdelens vedkommende finansieres af staten, regionale eller lokale myndigheder eller andre offentligretlige organer eller er underlagt disses kontrol, eller hvortil staten, regionale eller lokale, myndigheder eller andre offentligretlige organer kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i administrations-, ledelses- eller tilsynsorganet.