SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2836/97 af Livio Filippi (PPE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Forbud mod anvendelse af BSE-relateret »risikomateriale«

Raadet vedtog den 23. juli 1997 Kommissionens forslag om indfoerelse af et forbud mod anvendelse af »risikomateriale« hidroerende fra koeer, faar og geder i dyrs og menneskers foedekaeder samt enhver anden anvendelse. Hermed indfoeres der i alle medlemsstater et forbud mod anvendelse af isaer »specificeret risikomateriale« saasom hoveder (inklusive hjerner), oejne, halsmandler og rygmarv fra koeer, faar og geder, der er mere end 12 maaneder gamle, samt milte fra faar og geder uanset alder.

Raadets beslutning fremtraeder som et lidt sent forsoeg paa at lappe paa Kommissionens tidligere indsats for at forebygge spredning af BSE, der af Parlamentet er blevet vurderet som utilstraekkelig, idet den har haft form af generelle foranstaltninger, hvis konsekvenser ikke i tilstraekkelig grad er blevet vurderet paa forhaand. Kommissionen bedes i den forbindelse oplyse foelgende:

1. Hvad er det videnskabelige belaeg for at vedtage en saadan beslutning, der skaerer alle medlemsstaterne over en kam, dvs. uden at tage hensyn til de forskellige epidemiologiske forhold i de enkelte medlemsstater?

2. Har man foretaget en grundig vurdering af problemerne i forbindelse med bortskaffelsen af de betragtelige maengder af risikomateriale, som disse foranstaltninger vil resultere i, samt af den eventuelle miljoeforurening, der kan blive en foelge af de paataenkte forbraendings- eller nedgravningsprocesser?

3. Er der foretaget en vurdering af, om vedtagelsen af saa ufleksible og generelle foranstaltninger vil kunne oeve en negativ indflydelse paa forbrugeren og dermed udloese et nyt og endnu mere alvorligt fald i forbruget af oksekoed, hvorved den finansielle indsats, Faellesskabet allerede har gjort for at afboede konsekvenserne af BSE-krisen, vil have vaeret forgaeves?

4. Har man taget behoerigt hensyn til det forhold, at Raadets beslutning, som ogsaa beroerer tredjelande, kan vaere uforenelig med plantesundhedsaftalen fra GATT's Uruguay-Runde, ifoelge hvilken sundhedsmaessige foranstaltninger, der udgoer en hindring for den internationale samhandel, kun kan vedtages paa grundlag af solide videnskabelige beviser, og at dette kan betyde, at der bliver fri bevaegelighed for risikomateriale i EU, naar blot det hidroerer fra tredjelande?

5. Finder Kommissionen ikke, at det er paa tide at gennemfoere en objektiv og grundig oplysningskampagne med henblik paa at modarbejde den hyppigt forekommende udbredelse af alarmerende og vildledende oplysninger, som kun tjener til at forvirre forbrugerne paa det foelsomme sundhedsomraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (26. november 1997)

Den 30. juli 1997 vedtog Kommissionen beslutning 97/534/EF ((EFT L 216 af 8.4.1997. )) om forbud mod anvendelse af risikomateriale med hensyn til overfoerbare spongiforme encephalopatier.

1. Ifoelge Det Internationale Kontor for Epizootier (IOE) og Faellesskabets tvaerfaglige videnskabelige komité/videnskabelige styringskomité er der i dag ingen medlemsstater, der kan siges at vaere »fri for« bovin spongiform encephalopati (BSE). Det Forenede Kongerige fortsatte, efter at der i 1986 var blevet konstateret BSE i landet, med at eksportere kreaturer til andre medlemsstater. Nogle af dyrene viste sig at vaere inficeret med BSE, og ogsaa inficeret koed- og benmel blev eksporteret.

Dertil kommer, at der i forbindelse med de inspektionsbesoeg, som blev gennemfoert i medlemsstaterne i 1996, blev afsloeret visse mangler ved gennemfoerelsen af Faellesskabets foranstaltninger til bekaempelse af BSE, navnlig hvad angaar overvaagning, uddannelses- og diagnosticeringsfaciliteter samt indfoerelse af og kontrol med destruktionsstandarder og forbuddet mod at anvende pattedyrprotein i foder til droevtyggere.

2. Da Kommissionen udarbejdede sit forslag, var den bekendt med de mulige konsekvenser for miljoeet samt problemerne vedroerende beskyttelse af arbejdstagerne og forvaltning af proceduren for bortskaffelse af specificeret risikomateriale. Man vurderede, at saadanne konsekvenser og problemer ville opvejes af fordelene for menneskers og dyrs helbred i form af den beskyttelse mod risikoen for overfoersel af overfoerbare spongiforme encephalopatier (TSE), som ydes i kraft af foranstaltningerne i beslutning 97/534/EF. Derudover henvises der i artikel 4, stk. 2, i naevnte beslutning til artikel 3, stk. 2, i Raadets direktiv 90/667/EOEF om sundhedsmaessige bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsaetning af animalsk affald og for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr, herunder fisk, og om aendring af direktiv 90/425/EOEF ((EFT L 363 af 27.12.1990. )). I artikel 3, stk. 2, i dette direktiv aabnes der mulighed for, at hoejrisikostoffer i visse tilfaelde braendes eller nedgraves, bla. naar dyr er smittet eller mistaenkes for at vaere smittet med en alvorlig sygdom. Det fremgaar, at der skal traeffes forholdsregler for at undgaa kontamination af grundvandet eller andre miljoegener. Raadet har i oevrigt allerede - i direktiv 89/391/EOEF ((EFT L 183 af 29.6.1989. )) og 90/679/EOEF ((EFT L 374 af 31.12.1990. )) - fastlagt faellesskabsforanstaltninger til beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved at vaere udsat for ikke klassiske agenser forbundet med BSE, og det er meningen, at der skal vedtages yderligere foranstaltninger inden for den naermeste fremtid.

3. Kommissionen er ikke i besiddelse af oplysninger, der tyder paa, at offentliggoerelsen af beslutning 97/534/EF kan have udloest et fald i forbruget. Indlaeggene fra repraesentanter for forbrugersammenslutningerne paa den internationale videnskabelige konference om koed- og benmel, som blev afholdt den 1.-2. juli 1997 i Bruxelles, og som var tilrettelagt af Parlamentet og Kommissionen i faellesskab, afspejlede tvaertimod en interesse blandt forbrugerne i, at Kommissionen tager initiativer paa omraadet. De oekonomiske konsekvenser, som Kommissionens foranstaltninger vil have for medlemsstaterne, skal ikke undervurderes, men foranstaltningerne burde ikke influere negativt, snarere positivt, paa forbruget af koed.

4. Det hedder i artikel 6, stk. 4: »Faellesskabet skal ved gennemfoerelsen af naervaerende beslutning overholde forpligtelser efter internationale aftaler«.

Kommissionen baserede sin beslutning paa den videnskabelige raadgivning, som Den Videnskabelige Veterinaerkomité ydede i december 1995. Der er imidlertid gjort videnskabelige fremskridt siden da, og Kommissionen raadfoerer sig derfor i oejeblikket med den videnskabelige styringskomité for i noedvendigt omfang at faa ajourfoert det videnskabelige grundlag for definitionen af specificeret risikomateriale i overensstemmelse med den seneste videnskabelige udvikling. Det forventes, at styringskomitéen vil vedtage en udtalelse om dette emne paa sit naeste moede, som er berammet til den 21. november 1997. Det er gjort klart for komitéen, at alle udtalelser om dette spoergsmaal skal baseres paa solide videnskabelige beviser, ikke mindst af den grund, som paapeges af det aerede medlem.

Som det fremgaar af beslutningens artikel 8, vil Kommissionen aendre beslutningen, saafremt nyt videnskabeligt materiale noedvendiggoer dette. (»Denne beslutning revideres regelmaessigt paa grundlag af nye videnskabelige oplysninger om risiko for eksponering for overfoerbare spongiforme encephalopatier som foelge af infektivitet i andre dyrearter, alderskategorier, vaev eller stoffer. I givet fald aendres beslutningen efter hoering af den relevante videnskabelige komité og efter proceduren i artikel 18 i direktiv 89/662/EOEF.«).

5. Kommissionen er helt enig med det aerede medlem i, at der boer gennemfoeres en omfattende, offentlig oplysningskampagne om spoergsmaalet. Foerst og fremmest traf Kommissionen foranstaltninger til fra oktober 1997 at distribuere rapporten om den internationale videnskabelige konference om koed- og benmel, som blev afholdt den 1.-2. juli 1997, samt en tredje, ajourfoert og udvidet udgave af vademecumet om BSE. Som foelge af den store interesse, som anden udgave af vademecumet var genstand for, vil den nye udgave blive trykt paa alle Faellesskabets officielle sprog og omdelt i stort oplag i samtlige medlemsstater og i en raekke tredjelande.