ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2855/02

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. oktober 2002)

Om: Udnyttelse i Rom kommune af midler fra Save II og Altener II

I september 2002 har kontroludvalget under det italienske økonoministerium aflagt regnskab over anvendelsen af midler fra EU.

Heraf fremgår det, hvor foruroligende langsomt og ineffektivt tildelingen af projektstøtte foregår fra de regionale myndigheders side. Forpligtelserne for 2000 udgør faktisk kun 2 % af de samlede EF-støtterammer.

Også Kommissionen har ved flere lejligheder påpeget denne alarmerende utilstrækkelige udnyttelse af EU-midler fra de lokale myndigheders side.

Navnlig hos visse lokale myndigheder, f.eks. Rom kommune, er der et stort behov for at anvende EU-midlerne til nedbringelse af CO2-udledningerne, forbedring af luftkvaliteten og bekæmpelse af forureningen.

Kan Kommissionen på baggrund heraf besvare følgende spørgsmål:

1. Har Rom kommune forelagt projekter under Save II- og Altener II-programmerne?

2. Har Rom kommune opnået støtte til sådanne projekter?

3. Er disse midler i givet fald blevet udnyttet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(22. november 2002)

1. Byen Rom har indgivet to forslag i forbindelse med Altener-programmet som led i indkaldelsen af forslag for 2001 og 2002. Et af forslagene blev accepteret, nemlig: European Solar Housing Exhibitions.

2. Rom er en af de i alt 11 deltagere i dette godkendte projekt EuSolExhibitions. Den samlede budgetramme for projektet beløber sig til 1 360 000 EUR, og den samlede EF-støtte er på 680 000 EUR. Roms andel af budgettet andrager 217 600 EUR, mens EF-støtten til denne

andel er på 108 800 EUR. Kontrakten er ved at blive færdigforhandlet og forventes at ligge klar til underskrivelse ved udgangen af 2002. Nedenstående tabel rummer oplysninger om de øvrige parter i kontrakten, budgetfordelingen m.v.

>TABELPOSITION>

3. Budgettet for EuSolExhibitions vil blive brugt i løbet af 2003 og 2004.

Kontraktdeltager bliver: Rom kommune viceborgmesteren for byplanlægning og programlægning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3243/02

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(15. november 2002)

Om: Forebyggelse af osteoporose

Osteoporose er en alvorlig sygdom, og den er lumsk, fordi den udvikler sig langsomt. For kvinder i Vesten over 50 år er faren for osteoporotisk fraktur ca. 40 %, og følgerne af en sådan fraktur er lige så dødelige som af brystkræft. Endvidere vil den voksende forventede levealder føre til et tiltagende antal hoftefrakturer, som i henhold til WHO forventes at blive fordoblet fra 414 000 til 912 000 i EU i løbet af de næste 50 år.

Vi står derfor over for et vedvarende offentligt sundhedsproblem. Det er ikke svært at forestille sig de finansielle omkostninger, der er forbundet med denne sygdom. F.eks. andrager de gennemsnitlige omkostninger ved et lårbensbrud på lang sigt 11 000 EUR.

På anmodning af Europa-Parlamentet foretog Kommissionen i 1998 en undersøgelse og offentliggjorde en rapport om Osteoporose i EU Forebyggende foranstaltninger. Tre år senere påpegedes det i en undersøgelse foretaget af International Osteoporosis Foundation, at der kun var sket få fremskridt i medlemsstaterne siden Kommissionens rapport, og at situationen var blevet værre. Siden 1998 er antallet af osteoporotiske frakturer i Europa steget med 25 %, og de osteoporoserelaterede omkostninger er steget med 33 % til ca. 4,8 mia. EUR i Europa.

Selv om Kommissionen ikke kan gribe direkte ind på sundhedsområdet pga. subsidiaritetsprincippet, bedes den oplyse, om den er i færd med at forberede andre initiativer eller programmer til forebyggelse af osteoporose, og hvad disse i givet fald omfatter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(5. december 2002)

I 1998 offentliggjorde Kommissionen otte anbefalinger i rapporten Osteoporose i EU Forebyggende foranstaltninger.

På grundlag af denne rapport finansierer Kommissionen inden for rammerne af arbejdsprogrammet for 2002 et projekt, som skal gennemføres af IOF (International Osteoporosis Foundation) med henblik på at analysere, hvordan anbefalingerne i denne rapport er blevet fulgt op i medlemsstaterne.

Målet med dette projekt er at gennemføre arbejde inden for rammerne af et høringspanel med henblik på senere at leve op til anbefalingerne og at offentliggøre en omkostningseffektiv plan vedrørende praksis, hvori man beskriver de næste politiske tiltag på dette område. Derudover har Kommissionen til hensigt at bruge de oplysninger, som man opnår gennem dette projekt, som grundlag for en rapport.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2612/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. september 2002)

Om: Den marokkanske flådes opbringning af det galiciske blæksputtefiskerfartøj Viduido

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at opnå frigivelse af det galiciske blækspruttefiskerfartøj Viduido, som er blevet ført til Dakhla i Vestsahara efter at være blevet opbragt af den marokkanske flåde, og sikre, at det frit kan sejle videre? Viduido var på vej tilbage til De Kanariske Øer efter at have fisket i marokkansk farvand i overensstemmelse med aftalen mellem Marokko og EU.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-2608/02 og E-2612/02

(25. oktober 2002)

Opbringningen af spanske fartøjer er et problem, der falder uden for De Europæiske Fællesskabers kompetence, og som skal løses bilateralt. Kommissionen støtter en løsning, der er baseret på dialog. Den har efterforsket sagen hos de marokkanske myndigheder, der har forsikret, at de fortsat vil stå i nær kontakt med de spanske myndigheder for at behandle individuelle tilfælde så hurtigt og smidigt som muligt.

Kommissionen udtrykker tilfredshed med, at problemet er blevet løst i mellemtiden, og at fartøjet er frigivet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3570/02

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. december 2002)

Om: Privat import af vin til Sverige

Den svenske regering hævder, at alle ordrer på vin, som skal importeres til Sverige, skal gå gennem Systembolaget, med svensk moms, svensk alkoholafgift, transport og Systembolagets avance.

Ifølge oplysninger i pressen i begyndelsen af november 2002 skal Kommissionen imidlertid i en skrivelse til den svenske udenrigsminister have gjort gældende, at den svenske alkohollov udgør en hindring for samhandlen inden for Fællesskabet, idet den forbyder private at købe alkohol i udlandet og få den transporteret hjem af en uafhængig mellemmand.

Sveriges regering og den svenske rigsdag er af den opfattelse, at alle former for fjernsalg skal gå gennem Systembolaget. EF-Domstolen har jo også i en dom (sag C-189/95) taget et stort politisk hensyn til Systembolagets detailhandelsmonopol.

Hvad er Kommissionens politiske hensigter med ovennævnte skrivelse til den svenske regering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(30. januar 2003)

Kommissionen kan bekræfte, at der ultimo oktober 2002 blev sendt en åbningsskrivelse til Sverige med den begrundelse, at visse bestemmelser i den svenske lov om alkohol, i henhold til hvilke privatpersoner, der er bosat i Sverige, ikke kan bestille alkoholholdige drikkevarer til privat brug hos producenter eller detailhandlere i andre medlemsstater og få varerne sendt til Sverige, hindrer samhandelen inden for Fællesskabet og derfor muligvis er i strid med EF-traktatens artikel 28 og 30.

Systembolaget har fået overdraget ansvaret for detailhandel med vin, stærkt øl og spiritus i Sverige. Domstolen fastslog i Franzén-sagen (sag C-189/95), at et statsligt monopol på detailhandel med alkoholholdige drikkevarer som f.eks. Systembolaget og dets funktion at dømme ud fra de foreliggende oplysninger er foreneligt med artikel 37 (nu artikel 31). Domstolen fastslog dog videre, at andre bestemmelser i den nationale lovgivning, som ganske vist ikke i egentlig forstand regulerer monopolets funktion, men ikke desto mindre har direkte betydning herfor, f.eks. tilladelsesordningen, bør undersøges på grundlag af EF-traktatens artikel 30 (nu artikel 28). For at efterkomme Domstolens dom vedrørende disse punkter er der i den svenske lovgivning indført en række ændringer i tilladelsesordningen.

Det bør bemærkes, at Domstolen ikke tog stilling til, hvorvidt Sverige har ret til at forbyde eller hindre privat import af alkohol til personlig brug fra producenter eller detailhandlere, der er etableret i andre medlemsstater. Privatpersoner bør ikke efter Kommissionens opfattelse hindres i at købe vin, stærkt øl eller spiritus til personlig brug direkte hos producenter eller grossister, der er etableret i andre medlemsstater, og få varerne sendt til Sverige på vilkår svarende til dem, der gælder for privat transport af alkoholholdige drikkevarer og salg heraf på monopolets salgssteder, Systembolaget.

Kommissionen afventer svar fra de svenske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3501/02

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(10. december 2002)

Om: Gennemførelse af direktiv 89/130/EØF, Euratom af 13. februar 1989 om harmonisering af fastlæggelsen af bruttonationalindkomsten i markedspriser

1. Hvilken medlemsstat har gennemført dette direktiv 89/130/EØF, Euratom(1) fra februar 1989 om harmonisering af fastlæggelsen af bruttonationalindkomsten i markedspriser?

2. Hvorfor er de nationale gennemførelsesforanstaltninger ikke offentliggjort i Celex?

3. Hvordan er direktivet blevet gennemført i de enkelte medlemsstater?

4. Hvordan ser gennemførelsessituationen ud i øjeblikket?

(1) EFT L 49 af 21.2.1989, s. 26.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(20. januar 2003)

Rådets direktiv 89/130/EØF, Euratom, af 13. februar 1989 om harmonisering af fastlæggelsen af bruttonationalindkomsten i markedspriser (BNImp), også kaldet BNI-direktivet, blev meddelt medlemsstaterne den 16. februar 1989, og det opstiller følgende målsætninger for dem:

- fastsættelse af BNImp i henhold til det europæiske nationalregnskabssystem af 1979 (ENS-79). Hvert år før 1. oktober skal tallene for BNImp og dens bestanddele indsendes til Kommissionen, så det bliver muligt at udregne Fællesskabets budget

- indsendelse af materiale til Kommissionen indeholdende oplysninger om de statistiske metoder, der bruges til at udregne BNImp og dens bestanddele, så Kommissionen kan kontrollere disse udregninger

- deltagelse i samarbejdet om kontrol og forbedring af BNImp-udregningen i BNI-udvalget.

I praksis har alle medlemsstater opfyldt BNI-direktivets målsætninger ved hvert år (siden oktober 1989 eller fra landenes tiltrædelse) at have indsendt deres BNImp-data på grundlag af ENS-79, at have bidraget med det krævede materiale og at have deltaget i BNI-udvalgets arbejde. Rådets direktiv 89/130/EØF blev direkte anvendt af medlemsstaterne, så det var ikke nødvendigt at foretage en formel omsætning af BNI-direktivet til de nationale lovgivninger for at leve op til dets forpligtelser, undtagen i Sverige. Der blev derfor ikke indsendt nogen nationale gennemførelsesbestemmelser til Kommissionen fra resten af medlemsstaterne.

Fra og med budgetåret 2002 vil der blive anvendt et nyt europæisk nationalregnskabssystem (ENS 95) til budgetudregninger. Medlemsstaternes forpligtelser i dette nye system er beskrevet i et forslag til forordning, som i øjeblikket drøftes med Rådet.

Det bekræftes, at hvor dette er nødvendigt, nævnes nationale gennemførelsesbestemmelser, hvis de findes, og hvis Kommissionen er blevet underrettet om dem, i Celex-databasen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3009/02

af Charlotte Cederschiöld (PPE-DE) til Kommissionen

(23. oktober 2002)

Om: Opbevaring af data

Spørgsmålet om opbevaring af information bør behandles på en velafbalanceret måde, da mange interesser er inddraget, f.eks. industrien, bekæmpelse af kriminalitet, de grundlæggende rettigheder og ikke mindst omkostningsaspekter. I stedet for at fortsætte med en fremgangsmåde, som risikerer ikke at føre til et konstruktivt resultat, ville det da ikke være bedre at søge at takle spørgsmålet via databevarelse og ved at ændre direktiverne om beskyttelse af data?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(11. december 2002)

Kommissionen forstår det ærede parlamentsmedlems forespørgsel som et indlæg i den vanskelige debat om foranstaltninger til lagring af trafikdata med henblik på bekæmpelse af kriminalitet. Løsningen skulle ifølge det ærede medlem være at anvende mere begrænsede foranstaltninger, der ikke nødvendigvis indebærer tilbageholdelse af alle data, nemlig foranstaltninger til opbevaring. I den sammenhæng foreslår det ærede parlamentsmedlem endvidere, at man ændrer fællesskabsdirektiverne om databeskyttelse.

Det er Kommissionens opfattelse, at det ikke er nødvendigt at ændre fællesskabsdirektiverne for at kunne træffe foranstaltninger til opbevaring af trafikdata. Disse direktiver gør det nemlig allerede nu muligt for medlemsstaterne at træffe lovgivningsforanstaltninger, der måtte være nødvendige for at begrænse visse rettigheder og pligter af hensyn til den offentlige orden.

Kommissionen erindrer i øvrigt om, at spørgsmålet om lagring af trafikdata blev drøftet indgående i forbindelse med den nylige vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation(1)). Kommissionen finder det ikke på nuværende tidspunkt hensigtsmæssigt at genoptage diskussionen af dette emne.

Endelig understreger Kommissionen, at foranstaltninger, der har til formål at harmonisere medlemsstaternes forpligtelser inden for bekæmpelse af kriminalitet, hører under tredje søjle.

(1) EFT L 201 af 31.7.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1274/02

af Eurig Wyn (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. maj 2002)

Om: Miljøforværring som følge af skovrydning

Den brasilianske kongres er for øjeblikket ved at tage stilling til et lovforslag om at fælde 50 % af Amazonas regnskov.

Skovrydning og efterfølgende bearbejdning af træet i så stort et omfang vil medføre udledning af store mængder kulstof til atmosfæren, hvilket vil forværre problemet omkring klimaforandringer.

Hvad er Kommissionens holdning til denne problemstilling?

Er Kommissionen enig i, at der bør tages skridt til at undgå, at der vil blive fældet regnskov svarende til et areal, der er fire gange så stort som Portugal?

Er Kommissionen ligeledes enig i, at skovrydning i ovennævnte omfang vil resultere i yderligere miljøforværring?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(20. juni 2002)

Kommissionen er meget bekymret over det store omfang af skovrydninger og ødelæggelser, der er i gang i verden, og har bestræbt sig for at tilskynde til bevaring og bæredygtig udnyttelse af alle former for skov. Kommissionen anerkender fuldt ud Amazonskovens betydning som en af de mest værdifulde skove i verden (navnlig med hensyn til den biologiske mangfoldighed).

For to år siden startede et udvalg i den brasilianske kongres en debat om en revision af skovloven, som ville have ændret den nødvendige procentdel skovreservater på privat jord alene. Den brasilianske regering satte sig kraftigt imod, og drøftelserne er blevet stillet i bero.

Der er for øjeblikket ikke nogen projekter, som vil reducere Amazonskoven med 50 %. Der er heller ikke sandsynlighed for, at der snart vil blive holdt afstemning om noget sådant i den brasilianske kongres. Brasilianske ikke-statslige organisationer (NGO'er), den brasilianske offentlighed og brasilianske medier har ført en omfattende kampagne mod forslagene og holder øje med udviklingen.

På grundlag af ovenstående følger Kommissionen nøje situationen i den brasilianske kongres, navnlig på baggrund af det kommende parlamentsvalg i Brasilien i oktober 2002.

Kommissionen fortsætter også med at støtte det pilotprogram, som gruppen af de syv største industrialiserede lande har iværksat til beskyttelse af de tropiske skove i Brasilien.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3018/02

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(23. oktober 2002)

Om: Lastbiltrafik gennem Mont Blanc-tunnelen

Italien og Frankrig er tilsyneladende blevet enige om at genåbne Mont Blanc-tunnelen for lastbilkørsel i begge retninger. Beslutningen bekymrer lokalbefolkningen, fordi det maksimale antal på 240 lastbiler i timen, der opereres med i den aktuelle handlingsplan, er et tal, som ikke harmonerer med de tekniske grænser, der følger af de gældende sikkerhedsregler. Der stilles derfor krav om en nedjustering af dette tal, så det bliver i overensstemmelse med Alpe-konventionen og den dertil knyttede transportprotokol samt de transportbegrænsende foranstaltninger, der er indført for de østrigske pas (økopoint, forbud mod kørsel om natten) og for Skt. Gotthardsforbindelsen i Schweiz. Hvilke oplysninger har Kommissionen, og hvad er dens opfattelse af sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(5. december 2002)

Det antal lastbiler, der teoretisk kan køre gennem en tunnel, afhænger af reglerne for minimumsafstanden mellem køretøjerne, den højest tilladte hastighed samt de særlige restriktioner, der gælder for hver enkelt tunnel. Der findes ingen internationale regler for antallet af lastbiler, der må køre gennem disse tunneler.

Kommissionen vil i meget nær fremtid fremsætte forslag til et direktiv om sikkerhed i tunneler, hvorved nogle af disse aspekter bliver harmoniseret. De ansvarlige for tunnelernes forvaltning får dog tilladelse til at anvende mere restriktive regler, når dette kræves af hensyn til sikkerheden.

Med hensyn til Mont Blanc-tunnelen meddelte de franske og italienske myndigheder i marts 2002, at det gennemsnitlige daglige antal lastbiler, efter genetableringen af færdslen i begge retninger, fortsat vil være lavere end før branden den 24. marts 1999, hvor tallet var på cirka 2000 lastbiler om dagen. Dette antal ligger langt under det teoretiske maksimum.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3432/02

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(2. december 2002)

Om: Manglende tildeling af Urban II-støtte til Fiumicino

Ifølge oplysninger fra det italienske ministerium for infrastruktur og transport og ifølge data fra Kommissionens relevante websted skulle Fiumicino i den seneste udgave af Urban II være fuldstændig udelukket fra enhver form for støtte under dette program, idet byen ikke er blandt de 10 første

modtagerbyer på europæisk plan og heller ikke blandt de 20 byer, der efterfølgende er blevet opført på Urban Italia-ranglisten (lov nr. 388/2000). Urban er uden tvivl et af de EU-projekter, der har fungeret bedst hidtil, og det repræsenterer et meget værdifuldt instrument for udviklingen af storbyområdernes periferier og helt generelt af byområder kendetegnet ved miljømæssigt og socialt forfald og det i en sådan grad, at f.eks. Milano indtager andenpladsen på ovennævnte rangliste.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående oplyse, om Fiumicino Kommune har forelagt projekter i håb om at få tildelt Urban II-støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(7. januar 2003)

Som følge af Kommissionens meddelelse(1) til medlemsstaterne om retningslinjerne for EF-initiativet Urban II af 28. april 2000 offentliggjorde ministeriet for infrastruktur og transport i den italienske statstidende nr. 168 af 20. juli 2000 en indkaldelse af forslag med henblik på at udvælge de italienske byer, der kan opnå støtte under EF-initiativet Urban II.

Denne indkaldelse gengiver de støttekriterier, der er fastsat i ovennævnte meddelelse fra Kommissionen, og det præciseres, hvilke evaluerings- og udvælgelseskriterier det italienske ministerium senere vil benytte til at foretage en bedømmelse af de modtagne ansøgningers berettigelse.

Inden for rammerne af de beløb, der er afsat til Italien for Urban II, er det kun de ti første byer fra ranglisten, der blev udvalgt til at modtage EF-støtte. De italienske myndigheder har forelagt Kommissionen de tilsvarende programmer i overensstemmelse med punkt 19 i ovennævnte meddelelse.

Kommissionen er således ikke i besiddelse af de oplysninger, der er nødvendige for at kunne informere det ærede medlem om, hvorvidt Fiumicino kommune har forelagt projekter inden for rammerne af Urban II. Hvis dette er tilfældet, er Kommissionen heller ikke i besiddelse af oplysninger om, hvorfor programmet for Fiumicino ikke er blandt de ti første byer på ranglisten.

Kommissionen vil derfor opfordre det ærede medlem til eventuelt at rette sit spørgsmål til de italienske myndigheder.

(1) KOM(2000) 1100 endelig udg. EFT C 141 af 19.5.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2769/02

af Kathleen Van Brempt (PSE) til Kommissionen

(1. oktober 2002)

Om: Sikkerhedskategorier inden for det europæiske vejnet

Der er tale om et europæisk projekt om inddeling af veje i fire sikkerhedskategorier, som klassificeres med en til fire stjerner. Kan Kommissionen give yderligere oplysninger om dette initiativ?

Hvad er formålet med de fire sikkerhedskategorier?

Hvor mange veje i medlemsstaten Belgien bliver klassificeret med fire, tre, to eller en stjerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(8. november 2002)

Usikre landeveje er én af de faktorer, der bidrager til det store antal færdselsdrab i Unionen.

The Automobile Association Foundation for Road Safety Research i Det Forenede Kongerige har fremsat et forslag til en ordning ved navn European Road Assessment Programme (EuroRAP- europæisk vejvurderingsprogram). Det er planen at forelægge de indhentede og udarbejdede informationer for offentligheden på en enkel og letforståelig vis:

- i form af risikovejkort: vejstrækninger får tildelt fra nul til fire stjerner, efter hyppigheden i et bestemt antal år i de senere år, og denne hyppighed vises også med forskellige farver.

- i form af en vejbeskyttelsesgrad: her vurderes vejstrækningerne efter, hvor meget de afviger fra den bedste praksis med hensyn til udformning af infrastruktur. Vejene videofilmes også.

Det primære mål for EuroRAP er at nedbringe antallet af tilskadekomne og omkomne ved færdselsulykker, men også som sekundært mål at skabe en øget bevidsthed om farer hos trafikanterne samt at udvikle den bedste praksis med hensyn til udformning af infrastrukturen, for mellembys veje og vejkryds.

De fleste engelske hovedlandeveje forekommer allerede på risikovejkort. Tilsvarende findes der kort over hovedfærdselsårer i Nederlandene og nogle få veje i Sverige. EuroRAP har endnu ikke modtaget finansiel støtte fra Unionen, men planlægger at udvide sin virksomhed til at omfatte yderligere tre lande i samarbejde med de lokale automobilklubber i de kommende måneder. Der er til dette arbejde indgivet en ansøgning til Kommissionen om støtte. På indeværende tidspunkt er der ingen konkrete planer om at inddrage Belgien, men på mellemlang sigt kunne dette blive gennemførligt.

Med henblik på at nedbringe antallet af trafikdødsfald inden år 2010 til det halve har Kommissionen fremsat forslag til en række foranstaltninger i sin hvidbog med titlen: Europæisk transportpolitik frem til 2010 de svære valg(1), f.eks. den bedste praksis, for så vidt angår en mere harmoniseret anlæggelse af landeveje, forvaltning af sorte pletter og høringer om færdselssikkerhed.

(1) KOM(2001) 370 endelig udg.