ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1170/01

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(19. april 2001)

Om: Folkedrab på kristne i verden

De Forenede Nationer og talrige menneskerettighedsorganisationer har for nylig slået alarm, fordi der er konstateret en stigning i forfølgelsen af kristne på verdensplan, nemlig 165 000 døde i 2000 og 200 millioner forfulgte.

Europa, hvis sår efter jødeforfølgelserne under Anden Verdenskrig endnu ikke er helet, har pligt til at gøre alt for at sikre religionsfriheden.

Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage for at beskytte og sikre religionsfriheden i Europa og i verden, en frihed, som berører alle mennesker?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at søge at dæmme op for disse tilfælde af manglende tolerance og religiøs forskelsbehandling og beskytte de frivillige og de missionærer, som daglig sætter deres liv på spil?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(20. juni 2001)

Unionen fordømmer alle former for forskelsbehandling og intolerance grundet på religion eller tro, et synspunkt, der blev understreget på det 57. møde i FN's Menneskeretighedskommission i Genève i år. Dette synspunkt afspejledes bl.a. i den tilslutning, der var fra medlemsstaternes side til den af Irland forelagte resolution om bekæmpelse af alle former for religiøs intolerance, og i Unionens erklæring om civile og politiske rettigheder, hvori alle former for forskelsbehandling og intolerance grundet på religion eller tro fordømmes. Unionen opfordrer desuden alle regeringer til at sikre, at deres nationale retsordninger yder en effektiv garanti for alle borgeres udøvelse af religionsfrihed og tro uden nogen forskelsbehandling. Den støtter den særlige referents løbende bestræbelser for at undersøge tildragelser i alle lande, der er uforenelige med de pågældende internationale normer, især erklæringen om bekæmpelse af alle former for intolerance grundet på religion eller tro.

Kommissionen, som spillede en aktiv rolle i Genève, er helt enig i, at der bør lægges den allerstørste vægt på religionsfrihed. Diverse aktiviteter med henblik på at fremme og forsvare denne frihed i tredjelande er støtteberettigede inden for rammerne af det europæiske initiativ til fordel for demokrati og menneskerettigheder.

I artikel 10 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fremhæves også vigtigheden af religionsfrihed.

I Den Europæiske Unions forskellige dialoger med tredjelande vil den nu og fremover tage spørgsmålet op om religionsfrihed i de tilfælde, hvor det måtte være påkrævet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1340/01

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2001)

Om: Modtagere af EU-støtte

Kan Kommissionen oplyse de nærmere enkeltheder i forbindelse med de normale kontrolprocedurer, som i henhold til svaret fra Romano Prodi den 22. marts 2001 på skriftlig forespørgsel E-0612/01(1) om europæiske politiske partier finder anvendelse på alle modtagere af midler fra fællesskabsbudgettet?

(1) EFT C 235 E af 21.8.2001, s. 229.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(26. juni 2001)

Alle sager vedrørende modtagere af midler fra Fællesskabet er underkastet de kontrolprocedurer, der omhandles i samtlige Fællesskabets finans- og budgetbestemmelser, nemlig bl.a. finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget af 21. december 1977(1), dennes gennemførelsesbestemmelser samt de interne regler for budgettets gennemførelse.

Når der er tale om tilskud, findes der desuden særlige bestemmelser om behandling og forvaltning. Disse omhandles i en særlig vejledning, som finder ensartet anvendelse på samtlige modtagere af tilskud, undtagen hvis der i retsgrundlaget står noget andet. I almindelighed tager Kommissionens metode sigte på at sikre overholdelse af alle betingelser, som er nødvendige for gennemsigtighed, berettigelse, bevilling og oplysning.

I det særlige tilfælde, hvor der er tale om tilskud til de europæiske politiske partier, har Kommissionen endelig, i betragtning af at dette område er særlig følsomt, styrket kontrolforanstaltningerne ved at indsætte de særlige bestemmelser i selve forslaget til Rådets forordning om vedtægt for og finansiering af europæiske politiske partier(2), nemlig:

- Forpligtelse for alle partier, der ansøger om tilskud, til årligt at offentliggøre deres konti og budgetter, der desuden skal underkastes kontrol af et uvildigt kontrolorgan

- Ret for Kommissionens tjenestegrene til om fornødent at foretage alle mulige kontrolbesøg på stedet, idet denne ret også giver fri og uhindret adgang til ethvert dokument eller bevis, som måtte være nødvendigt for gennemførelsen af sådanne kontrolbesøg.

(1) EFT L 356 af 31.12.1977.

(2) EFT C 154 E af 29.5.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1552/01

af Terence Wynn (PSE) til Kommissionen

(28. maj 2001)

Om: Franske skattebestemmelser for udenlandske livsforsikringer

Franske skattebestemmelser for udenlandske livsforsikringspolicer er forskellige end dem, som gælder for franske kontrakter. En vælger, der bor i Frankrig med en engelsk livsforsikringspolice, må derfor betale 17,5 % i skat, mens en fransk livsforsikringspolice kun ville medføre en skattesats på 7,5 %. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet siden den oprindelige klage (nr. 1999(4835) for at rette op på situationen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. juli 2001)

Efter at den klage, det ærede medlem omtaler, blev indgivet, har Kommissionen undersøgt den pågældende lovgivning og anmodet de franske myndigheder om yderligere oplysninger. Dernæst er der blevet sendt en åbningsskrivelse til dem.

Kommissionen mener ikke, at den franske lovgivning er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 49 (tidligere artikel 59) og 56 (tidligere artikel 73 B), da den franske lovgivning absolut udelukker, at den faste skattesats (hvorved skattepligten er endeligt opfyldt) anvendes på indtægter fra kapitalanbringelser og kontrakter, der er omhandlet i artikel 125-0 A og 125 A i den franske skattelov (Code Général des Impôts), hvis skatteyderen ikke er bosat eller etableret i Frankrig.

På grundlag af svaret fra de franske myndigheder vil Kommissionen i en nær fremtid afgøre, om der skal fremsendes en begrundet udtalelse i henhold til EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1499/01

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(11. maj 2001)

Om: Program med henblik på styrkelse af den økonomiske konkurrenceevne i grænseregionerne

Det Europæiske Råd i Nice har anmodet Kommissionen om at foreslå et program for grænseregionerne med henblik på at styrke deres økonomiske konkurrenceevne (jf. pkt. 7 i formandskabets konklusioner). Denne anmodning blev fremsat som følge af, at virksomhederne og arbejdstagerne i de grænseregioner, der støder op til ansøgerlandene i tilfælde af en udvidelse af EU vil blive udsat for særdeles vanskelige konkurrencebetingelser på grund af de ekstreme forskelle i lønniveauerne mellem ansøgerlandene og de EU-medlemsstater, der grænser op til dem. Kommissionen selv henviser i sin meddelelse om sit arbejdsprogram for 2001 (KOM(2001) 28 endel.), at den i forlængelse af den anden rapport om samhørigheden vil vedtage en meddelelse om grænseregionerne i Unionen og udvidelsen.

På denne baggrund tillader undertegnede sig at stille følgende spørgsmål til Kommissionen:

- Hvorfor har Kommissionen i sit arbejdsprogram for 2001 udelukkende til hensigt at fremlægge en meddelelse om Unionens grænseregioner, når Det Europæiske Råds anmodning går ud på, at der skal udarbejdes et program med henblik på styrkelse af den økonomiske konkurrenceevne?

- Hvor langt er forberedelserne kommet med udarbejdelsen af dette program med henblik på styrkelse af grænseregionernes økonomiske konkurrenceevne?

- Hvilke konkrete betingelser og foranstaltninger til styrkelse af grænseregionernes økonomiske konkurrenceevne er der indeholdt heri, hvor store finansielle midler er der afsat til dette program, og hvornår er det hensigten at sætte disse foranstaltninger i gang?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(26. juni 2001)

Kommissionen er ved at udarbejde en meddelelse om grænseregionerne. I denne meddelelse analyseres den samfundsøkonomiske situation i de regioner, der grænser op til ansøgerlandene, der foretages en evaluering af udvidelsens potentielle betydning for disse regioner, der foretages en gennemgang af de disponible EU-instrumenter, og det vurderes, hvorvidt det er nødvendigt at gennemføre yderligere foranstaltninger til støtte for disse grænseregioner. Meddelelsen vil pege på en række specifikke foranstaltninger, som Kommissionen vil iværksætte udelukkende for grænseregionerne, og som vil kunne medvirke til at sikre en smidig overgang samtidig med, at der skabes tillid hos befolkningen til udvidelsen.

Denne EU-foranstaltning til støtte for grænseregionerne vil sandsynligvis blive vedtaget af Kommissionen inden sommerferien.

Meddelelsen vil indeholde nærmere oplysninger om støttestrukturen og -formen, iværksættelsestidspunktet samt EU-medfinansieringens størrelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1886/01

af Rolf Berend (PPE-DE) til Kommissionen

(21. juni 2001)

Om: Programmer til fremme af venskabsbyforbindelser

Mange kommuner og venskabsbyforeninger modtager i disse dage fra Bruxelles afslag på deres ansøgninger. I afslaget er vedlagt en liste med 22 mulige ikke-overholdte punkter. Der er sat kryds ved det eller de punkter, der ikke er opfyldt. Ofte drejer det sig kun om en underskrift eller en bankformular. Konsekvensen er, at ansøgningen slet ikke forelægges udvælgelseskomiteen.

I modsætning til tidligere år er en kontakt mellem Kommissionen og ansøgeren for at udvirke, at det manglende element fremsendes, nu ikke længere mulig. Ansøgninger, der indeholder en nok så lille formel fejl, forelægges ikke det besluttende organ.

Dette fører til en høj grad af frustration hos de europabegejstrede venskabsbyforeninger og kommuner. For at undgå denne frustration er det bydende nødvendigt, at Kommissionen i disse tilfælde tager kontakt til ansøgerne, så de manglende punkter kan bringes i orden.

Hvilke muligheder har Kommissionen for gennem personalerokeringer at vende tilbage til den gamle praksis og derved undgå, at borgernes begejstring for Europa ændrer sig til det modsatte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(24. juli 2001)

Kommissionen har i år vedtaget en procedure for indkaldelse af forslag om finansiering af venskabsbyarrangementer. Denne blev fastlagt efter høringer og aftale med de nationale og regionale organisationer, der er involveret i venskabsbyordninger. Formålet var dels at fjerne de tilbagevendende problemer fra tidligere (f.eks. forsinkelser i behandlingen), dels at tilpasse forvaltningen af denne form for finansiering til de regler, der generelt finder anvendelse på fællesskabsniveau i forbindelse med tildeling af støtte.

I henhold til proceduren for forslagsindkaldelser skal ansøgningerne være fuldstændige, ledsages af forskellige bilag, der beskrives detaljeret i indkaldelsen, og indsendes før den på forhånd bekendtgjorte frist; proceduren skal forbedre behandlingen af op til 2 500 sager årligt, hvilket også er i ansøgernes interesse (fremskyndet behandling, hurtigere betaling osv.).

For at få indført denne nye ordning på de bedst mulige vilkår er der foretaget en omrokering af de ansatte i det omfang, ressourcerne har tilladt det. En tilbagevenden til tidligere praksis ville betyde en tilbagevenden til lange behandlingstider for alle støtteansøgninger.

Kommissionen har aftalt et møde i efteråret 2001 med ovennævnte organisationer og Parlamentet, hvor man skal gøre status og undersøge alle muligheder for forenklinger, som er forenelige med god administration og finansieringsforvaltning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0548/01

af Mechtild Rothe (PSE) til Kommissionen

(27. februar 2001)

Om: Konkurrencesituationen, støtte i forbindelse med indbygning af stålskorstene

Jeg har erfaret, at der er betydelige prisforskelle i forbindelse med indbygning af stålskorstene i Den Europæiske Union. Det er nu et spørgsmål, om denne prisforskel, der kan være på hele 30 %, skyldes støtte i nogle medlemsstater.

1. Findes der i nogle EU-lande et krav fra staten om indbygning af stålskorstene?

2. Bliver denne branche støttet gennem EU? I så fald inden for rammerne af hvilket program?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(1. juni 2001)

1. I forespørgslen vedrørende prisforskelle i forbindelse med fremstilling af stålskorstene henvises der til konkurrencesituationen i denne erhvervsgren.

Kommissionen har til opgave at overvåge, at Den Europæiske Unions medlemsstater overholder Fællesskabets konkurrenceregler. Skyldes prisforskellene tilskud i en bestemt erhvervsgren, støtter Kommissionen sig til Fællesskabets særlige konkurrenceregler med henblik på at undersøge, om tilskuddene er forenelige med fællesmarkedet.

Der findes principielt ingen særskilte regler for vurdering af statsstøtte på området for fremstilling af stålskorstene. For statsstøtte i denne erhvervsgren anvendes således reglerne for vurdering af statsstøtte med horisontalt formål eller de almene regler for vurdering af regionalstøtte.

Ligger virksomheden i en regionalstøtteberettiget region, kan der ansøges om støtte i henhold til de støtteregler, der finder anvendelse i den pågældende region.

Fremgangsmåderne for anvendelse af de almene regler for støtte med regionalt sigte og for reglerne om vurdering af statsstøtte med horisontalt formål finder anvendelse uden forskel på alle virksomheder i Den Europæiske Unions medlemsstater.

2. Kommissionen har ikke kendskab til, om der findes tilskudsprogrammer i forbindelse med fremstilling af stålskorstene.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0821/01

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(13. marts 2001)

Om: Subventioneret tobak af ringe kvalitet

Kan Kommissionen fremkomme med nærmere oplysninger vedrørende de vigtigste bestanddele af den tobak, der dyrkes inden for EU, og som nyder godt af enorme tilskud (ca. 1 mio. EUR) fra den fælles landbrugspolitik. Kan Kommissionen bekræfte, at en væsentlig del eksporteres til ikke-EU-lande, fordi den er af ringe kvalitet, og at den anvendes ved fremstillingen af cigaretter med højt tjæreindhold og/eller højt nikotinindhold?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. april 2001)

Ifølge de seneste oplysninger (1999) er de vigtigste markeder for EF's eksport af råtobak:

- Rusland (20 % af den samlede EF-eksport), USA (13 %), Egypten (7 %), Polen (6 %), Rumænien (6 %), Schweiz (5 %), Algeriet (5 %), Japan (3 %), Ukraine (3 %), Indonesien (2 %), Tyrkiet (2 %), Uruguay, (2 %), Den Tjekkiske Republik (2 %), Tunesien (2 %) og Ungarn (2 %).

EF-eksporten af råtobak faldt fra 192 000 tons i 1995 til 118 000 tons i 1999, dvs. en nedgang på ca. 40 %, navnlig inden for de billigere tobakssorter. Det betyder, at kvaliteten af den tobak, der eksporteres, er blevet bedre, hvilket fremgår af en stigning i enhedsværdien af det eksporterede produkt. Den gennemsnitlige enhedsværdi af den EF-tobak, der er eksporteret til de 15 vigtigste importlande, repræsenterede i 1995 ca. 30 % af den gennemsnitlige enhedsværdi af den tobak, der blev importeret fra de 15 vigtigste eksportlande. I 1999 var forholdet 60 %. Gennemsnitsprisen for råtobak, der blev eksporteret fra EF i 1999, var 2,49 EUR pr. kg, mens den gennemsnitlige verdenspris var ca. 2,60 U$.

Hvad angår den endelige destination for den råtobak, der eksporteres fra EF, kan Kommissionen ikke bekræfte, at en betydelige andel anvendes til fremstilling af cigaretter med højt tjære- og nikotinindhold. Cigaretter fremstilles med blandinger af råtobak af mange forskellige oprindelser. Desuden bør man huske på, at de tilsætningsstoffer og den fremstillingsmetode, der anvendes af cigaretindustrien, har stor indvirkning på cigaretternes indhold af nikotin og tjære.

Desuden omfatter den nye reform af den fælles markedsordning for råtobak, som har været gældende siden 1999, et program for opkøb af kvoter og giver mulighed for overførsel mellem sorterne. Dette har resulteret i en nedgang i produktionen af de billigere tobakssorter, som ofte har et stort indhold af tjære og nikotin.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0965/01

af Emilia Müller (PPE-DE) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Kontrolordninger med henblik på levnedsmiddelsikkerhed, foderstoffer og BSE-tests

1. Hvilke kontrolordninger findes der for øjeblikket i de mellem- og østeuropæiske lande, først og fremmest i ansøgerlandene, med hensyn til:

a. levnedsmiddelsikkerhed?

b. foderstoffer?

2. Hvilke mellem- og østeuropæiske lande har allerede indført hurtige BSE-tests eller planlægger at gøre dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(11. juni 2001)

De nuværende kontrolordninger i kandidatlandene for overvågning af fødevaresikkerheden, herunder kontrol med foderstoffer, er forskellige og forvaltes af forskellige myndigheder. I mange tilfælde er der behov for at ændre disse ordninger, således at de bringes i overensstemmelse med Fællesskabets politik med hensyn til fødevaresikkerhed og med fællesskabsreglerne.

Fødevaresikkerhed prioriteres højt i EUs udvidelsesproces. Målet er at kontrollere hele fødekæden, herunder foderstofsektoren, efter fra jord til bord-princippet. For at sikre ensartethed på området har Kommissionen opfordret de enkelte kandidatlande til at fremlægge en Strategi for Fødevaresikkerhed. Strategien bør angive, i hvilken rækkefølge og efter hvilken tidsplan fællesskabsbestemmelserne for fødevaresikkerhed tænkes gennemført i det pågældende lands egen lovgivning. Desuden bør strategien beskrive de ansvarlige myndigheders opbygning og ressourcer samt koordineringen mellem de forskellige myndigheder.

I følge de oplysninger, som Kommissionen har til rådighed på nuværende tidspunkt, har Den Tjekkiske Republik, Cypern, Estland, Litauen, Ungarn, Polen og Den Slovakiske Republik enten allerede indført testmetoder for bovin spongiform encephalopati (BSE) eller har planer herom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1263/01

af Eva Klamt (PPE-DE) til Kommissionen

(19. april 2001)

Om: Forsøg på ulovlig indvandring fra tredjelande ved Storbritanniens grænser

I henhold til tyske transportvirksomheder forsøger illegale indvandrere med hjælp fra sluserbander at skjule sig på lastbiler ved grænserne til transitlandene mellem Tyskland og Storbritannien for ad den vej at komme ind i Storbritannien. Ifølge transportvirksomhederne er de franske, belgiske og nederlandske myndigheder klar over dette, men gør ikke noget. De britiske myndigheder derimod gennemsøger lastbiler for illegale indvandrere og kræver, at transportvirksomhederne betaler en bøde på 2 000 GBP for hver pågrebet illegal indvandrer. Der skal også betales bøde, selv om chaufførerne eller transportvirksomhederne påviser, at de har kontrolleret deres køretøjer. De pågrebne personer skal bringes tilbage over grænsen og sættes på fri fod dér, hvorefter de straks forsøger at krydse grænsen illegalt igen for øjnene af de nationale grænsemyndigheder.

Kommissionen bedes på den baggrund oplyse følgende: Er den bekendt med ovennævnte fænomen, og har det noget på sig?

Udgør det en hindring for det indre marked, når transportvirksomheder skal betale bøder til Det Forenede Kongerige ved pågribelse af illegale indvandrere?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe mod det manglende samarbejde for at standse illegal grænsepassage på den franske, belgiske og nederlandske side og mod bøder på den britiske side?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(30. maj 2001)

Kommissionen er bekendt med den situation, at illegale immigranter, ofte med hjælp fra menneskesmuglere, forsøger at komme om bord i lastbiler til Det Forenede Kongerige i tilgrænsende medlemsstater, navnlig Belgien, Frankrig og Nederlandene. Tragedien i Dover i juni 2000, hvor 58 kinesiske statsborgere blev kvalt i en lastbil, som blev brugt til den hemmelige transport, illustrerer på en yderst chokerende måde det vanskelige problem, der skal løses. Ifølge Kommissionens oplysninger har Belgien, Frankrig, Nederlandene og Det Forenede Kongerige for nylig indledt tekniske drøftelser om, hvordan man kan forhindre de illegale transporter over Kanalen.

Vedrørende spørgsmålet, hvorvidt eksisterende britisk lovgivning om transportørernes ansvar påvirker det indre markeds funktion, navnlig for transportvirksomhedernes vedkommende, har Kommissionen allerede ved tidligere lejligheder erklæret, at den ikke er af den mening, at denne lovgivning fører til en overtrædelse af fællesskabslovgivningen. I den forbindelse henviser Kommissionen det ærede medlem til Kommissionens svar på Avril Doyles skriftlige forespørgsel P-4042/00(1) og Christoph Konrads skriftlige forespørgsel E-1110/01(2).

(1) EFT C 174 E af 19.6.2001, s. 220.

(2) EFT C 318 E af 13.11.2001, s. 205.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1078/01

af John Cushnahan (PPE-DE) til Kommissionen

(5. april 2001)

Om: De tyrkiske kurderes situation

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre, at menneskerettighederne for de tyrkiske kurdere respekteres, især i forbindelse med Tyrkiets ønske om medlemskab af EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(11. juni 2001)

Tiltrædelsespartnerskabet med Tyrkiet, som blev vedtaget den 8. marts 2001(1), indeholder en prioritering af Tyrkiets indsats for at gøre fremskridt mod en opfyldelse af alle de politiske Københavnskriterier. Det er i tiltrædelsespartnerskabet slået fast, at Tyrkiet på kort sigt skal styrke de retlige og forfatningsmæssige garantier for ytringsfriheden som fastsat i artikel 10 i den europæiske menneskerettighedskonvention og på mellemlang sigt garantere, at alle uden forskelsbehandling og uanset sprog, race, hudfarve, køn, politiske synspunkter, filosofiske anskuelser og religion kan udøve samtlige menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder uden indskrænkninger.

Kommissionen hilser den tyrkiske regerings vedtagelse den 19. marts 2001 af det nationale program for gennemførelse af regelværket velkommen. Kommissionen betragter dette dokument som et vigtigt skridt og den første etape af et vidtrækkende politisk reformprogram for Tyrkiet. Med hensyn til de politiske kriterier for medlemskab af Unionen bør der gøres en yderligere indsats på områder som f.eks. sikring af kulturelle rettigheder for alle borgere uanset oprindelse, således som det er fremhævet af det ærede medlem.

(1) EFT L 85 af 24.3.2001.