DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/566

(2004/C 88 E/0577)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1074/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(6. april 2004)

Om: Menneskerettigheder og Cotonou-aftalen

Cotonou-aftalen, som blev undertegnet af EU og 77 stater i Afrika, Caribien og Stillehavet i 2000, søger at forbedre det økonomiske samarbejde og udviklingssamarbejdet mellem EU og AVS-landene.

Aftalen understreger også menneskerettighedernes rolle i EU's politik for eksterne forbindelser, idet den omfatter respekten for menneskerettighederne, de demokratiske principper baseret på retsstaten og gennemsigtig og ansvarlig ledelse som de vigtigste elementer i partnerskabsaftalens første søjle.

Hvordan har Kommissionen siden undertegnelsen af aftalen overvåget udførelsen af Cotonou-aftalens politiske dimension? Har Kommissionen undersøgt menneskerettighedsstandarder i partnerlandene? Har Kommissionen truffet foranstaltninger, eller påtænker den at gøre det, over for noget land i forbindelse med overtrædelserne af Cotonou-aftalens menneskerettighedsbestemmelser? Vil disse forhold blive taget op med AVS-staterne under evalueringen af Cotonou-aftalen i 2005?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(30. april 2004)

Respekten for menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten udgør de centrale elementer i Cotonou-aftalen, og god regeringsførelse er grundlaget herfor, som det fremgår af artikel 9 i aftalen. Partnerskabet søger at fremme disse spørgsmål, både gennem samarbejds- og udviklingsstrategier, ved at støtte politiske, institutionelle og juridiske reformer, som partnerskabslandene søger at gennemføre, samt gennem den permanente politiske dialog mellem parterne.

En regelmæssig dialog er det vigtigste instrument til sikring af en fælles og regelmæssig evaluering af fremskridtene og i forbindelse med ændringer vedrørende afgørende og fundamentale elementer i aftalen, hvor der skal tages hensyn til det enkelte lands situation. Dialog øger den gensidige forståelse og kan forhindre situationer, der fører til konsultationsprocedurer, og til vedtagelse af foranstaltninger, herunder suspension af samarbejdet, som er omhandlet i artikel 96 og 97 i Cotonou-aftalen.

Artikel 96 indeholder bestemmelse om, at en af parterne kan anmode den anden part om konsultationer, hvis et af de ovennævnte afgørende elementer ikke respekteres. Konsultationer under artikel 96 har til formål, at situationen undersøges med henblik på at finde en løsning, der er acceptabel for begge parter. Hvis man ikke finder en løsning, eller når der er tale om hastesager, eller hvis den ene part afviser at deltage i konsultationerne, kan der træffes relevante foranstaltninger. Suspension af samarbejdet er i denne forbindelse en sidste udvej. Relevante foranstaltninger, der bør være proportionale med krænkelsen af det pågældende element, har til formål at sende et klart signal til det pågældende lands regering om vigtigheden af, at disse elementer ikke krænkes.

Siden undertegnelsen af Cotonou-aftalen i 2000 har EU indvilget i at afholde konsultationer i ni lande i Afrika, De Vestindiske Øer og Stillehavet (AVS-lande) (1). Der er gennemført passende foranstaltninger i de seks tilfælde, hvor konsultationerne er afsluttet (2).

Hvad angår revisionen af Cotonou-aftalen skal forhandlingerne efter planen starte i maj 2004. EU og AVS-gruppen er i færd med at udarbejde deres gensidige forhandlingsmandater.

(1) Haiti, Côte d'Ivoire, Fiji, Liberia, Zimbabwe, Den Centralafrikanske Republik, Togo, Guinea-Bissau og Republikken Guinea.

(2) Haiti, Côte d'Ivoire, Fiji, Liberia, Zimbabwe og Den Centralafrikanske Republik.