SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3019/98

af Karsten Hoppenstedt (PPE) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Forbud mod radiostyrede alarmanlaeg i Belgien

1. Kan Kommissionen bekraefte, at radiostyrede alarmanlaeg, altsaa ikke alarmanlaeg med kabeltilslutning, er forbudt og saaledes heller ikke anerkendes af den godkendende myndighed UPEA?

2. Er Kommissionen klar over, at forsikringsselskaber i Belgien i de tilfaelde, hvor der som sikkerhedsforanstaltning (f.eks. mod indbrud) kraeves et alarmanlaeg, kun anerkender de statsligt godkendte systemer og afviser radiostyrede systemer?

3. Er Kommissionen klar over, at radiostyrede alarmsystemer anerkendes af de kompetente myndigheder i de oevrige EU-medlemsstater og ogsaa maa saelges og anvendes dér?

4. Finder Kommissionen ikke ogsaa, at de belgiske bestemmelser er i modstrid med EU-retten, navnlig bestemmelserne om frie varebevaegelser?

5. Kan Kommissionen bekraefte, at Raadet (telekommunikation) den 26.2.1998 enedes om, at radioudstyr (ogsaa som fjernbetjening) maa saelges og anvendes i hele Unionen, uden at dette kraever speciel godkendelse fra myndighederne?

6. Foerer de resultater, som man naaede frem til i Raadet (telekommunikation) den 26.2.1998, til at udenlandske virksomheder frit kan levere deres radiostyrede alarmsystemer til Belgien, og at kunder i Belgien kan udstyre og beskytte deres private boliger med saadanne systemer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(8. december 1998)

I Belgien henhoerer markedsfoeringen af alarmanlaeg under lov af 10. april 1990 om vagtselskaber og interne sikkerhedstjenester, i henhold til hvilken alle former for alarmanlaeg skal godkendes af et "materieludvalg", samt kongelig anordning af 31. marts 1994, der fastlaegger bestemmelserne for denne godkendelsesprocedure. Som led i proceduren skal det paagaeldende materiel underkastes en raekke proever, der er beskrevet i bilag 3 og 5 til den naevnte kongelige anordning. Proeverne vedroerer det paagaeldende materiels funktion. Anordningen indeholder i oevrigt i artikel 8 en bestemmelse om gensidig anerkendelse af proevecertifikater og -rapporter udstedt af et organ, der er godkendt eller akkrediteret i en anden medlemsstat, forudsat disse certifikater bekraefter, at det paagaeldende udstyr er i overensstemmelse med de i henhold til anordningen fastsatte standarder og forskrifter, samt at udstyret yder samme grad af beskyttelse.

For det radiostyrede udstyrs vedkommende maa det imidlertid konstateres, at en godkendelse ikke er mulig, eftersom de saerlige proever i henhold til bilag 3 og 5 i kongelig anordning af 31. marts 1994, der stammer fra en periode, hvor radiostyrede systemer endnu ikke fandtes i Belgien, ikke kan anvendes paa disse systemer.

Kommissionen er af den opfattelse, at denne lovgivningsmaessige lakune er i strid med faellesskabsretten, navnlig EF-traktatens artikel 30, og har derfor henvendt sig til de belgiske myndigheder. I denne forbindelse har de belgiske myndigheder den 25. juni 1998 i overensstemmelse med proceduren i henhold til Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(1), givet meddelelse om et nyt udkast til kongelig anordning om proceduren for godkendelse af alarmanlaeg og -centraler, hvori de i bilagene anfoerte proever ogsaa vil kunne anvendes i forbindelse med radiostyrede alarmanlaeg. Da der ikke er fremkommet detaljeret udtalelse i forbindelse med det vedtagne forslag, vil dette kunne endelig vedtages efter udloebet af en tre maaneders frist, dvs. den 25. september 1998. Efter kontakt med de belgiske myndigheder tyder det paa, at forslaget vil kunne vedtages inden for meget kort tid og sikkert inden aarets udgang.

Denne lovgivningsmaessige aendring vil i princippet kraeve, at forsikringsselskaberne ogsaa skal acceptere at forsikre ejendomme, der har installeret radiostyrede alarmanlaeg, der er godkendt af staten eller anerkendt af myndighederne som vaerende ligevaerdige. Det boer imidlertid bemaerkes, at eftersom forsikringsselskaber er private, er de ikke forpligtede til at overholde princippet om fri varebevaegelser som anfoert i EF-traktatens artikler 30 til 36, der kun omfatter statslige tiltag.

Radiostyrede alarmsystemer, der er retligt anerkendt i en anden medlemsstat boer, i henhold til bestemmelserne om gensidig anerkendelse i artikel 9 i ovennaevnte forslag, kunne markedsfoeres i Belgien.

For saa vidt angaar de aspekter i spoergsmaalet, der vedroerer telekommunikation, boer det bemaerkes, at det af konklusionerne fra telekommunikationsraadets moede den 26. februar 1998 fremgaar, at en medlemsstat kan begraense anvendelsen af radioudstyr under henvisning til en fornuftig forvaltning af frekvensspektret.

Herudover boer det bemaerkes, at selv om man gaar ud fra princippet om, at radiostyrede alarmanlaeg opfylder EU-kravene i forbindelse med telekommunikationsudstyr, er de oevrige aspekter i forbindelse med de omhandlede anlaegs funktion ikke omfattet af disse direktiver. Dette betyder i princippet, at en godkendelsesprocedure inden den foerste markedsfoering vil kunne vaere i overensstemmelse med bestemmelserne i EF-traktatens artikler 30 til 36 paa grund af de paagaeldende produkters foelsomme karakter og den store betydning, som en praecis funktion har med henblik paa at sikre en passende beskyttelse af personsikkerheden.

(1) EFT L 109 af 26.4.1993.