ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1674/00

af Jillian Evans (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Beslutning om religionsfrihed

Den 11. februar 1999 vedtog Parlamentet en beslutning om religionsfrihed (B4-0131/1999(1)), som særlig vedrører forfølgelse af religiøse mindretal i Indien. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at sikre, at den indiske regering beskytter religiøse mindretal, og at de relevante menneskerettighedsklausuler i traktatmæssige aftaler med Indien nøje overholdes?

(1) EFT C 150 af 28.5.1999, s. 385.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(22. juni 2000)

Siden en række overgreb på kristne familier og deres ejendom i 1998 har Kommissionens delegation i New Delhi i snævert samarbejde med medlemsstaternes repræsentanter fulgt situationen for de religiøse mindretal i Indien. Især er der herved lagt vægt på en bedømmelse af virkningerne af eventuelle

diskriminerende lovgivningsforanstaltninger, som kunne have påvirket trosfriheden for de kristne og for andre religiøse grupper i Indien. Kommissionens delegation og EU-staternes ambassadører har over for den indiske regering ved flere lejligheder givet udtryk for deres bekymring.

På det kommende topmøde mellem Den Europæiske Union og Indien i Lissabon den 28. juni 2000 vil parterne endvidere få lejlighed til at bekræfte det fælles engagement for universelle værdier som demokrati, respekt for menneskerettighederne, retsstatsprincip-perne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt traditioner for forskellighed, pluralisme og tolerance.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2135/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Grækenlands maglendende overholdelse af forordningen om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (CITES)

I et notat, der er offentliggjort af den britiske organisation RSPCA, beskyldes Grækenland for ikke at overholde forordningen om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (Rådets forordning (EF/338/97(1)). RSPCA beskylder Grækenland for ikke at have truffet de nødvendige foranstaltninger, herunder nedsættelse af et relevant rådgivende udvalg, fastlæggelse af beskyttelsesgrænser, ingen bødestraf for overtrædelser og utilstrækkelig toldkontrol. I forbindelse med en undersøgelse på det græske marked blev det konstateret, at utallige produkter, der stammer fra beskyttede arter (navnlig pelse og elfenben), forhandles frit uden de nødvendige tilladelser og certifikater.

Kan Kommissionen dementere eller bekræfte oplysningerne fra ovennævnte organisation? I tilfælde af, at oplysningerne er rigtige, på hvilke punkter i hele proceduren mener Kommissionen da, at der kan konstateres flest mangler, og hvilke foranstaltninger har den til hensigt at iværksætte med henblik på at sætte en stopper for den ulovlige handel i Grækenland?

(1) EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. juli 2000)

Kommissionen er af de græske myndigheder blevet underrettet om, at der er vedtaget en national lov (nr. 2637/1998, ledsaget af de nødvendige ministerielle beslutninger) til gennemførelse af fællesskabsforordningerne om handel med vilde dyr og planter.

I overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed samt konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) er der nedsat en videnskabelig komité. Desuden er der indført bødestraf og administrative sanktioner for overtrædelse af Fællesskabets forordninger om handel med vilde dyr og planter, ligesom der er fastsat beskyttelsesgrænser og antallet af indførsels- og udførselssteder er blevet reduceret.

Naturligvis forbliver ulovlig handel en faktor, der giver anledning til bekymring, og som bør retsforfølges strengt. Kommissionen har til hensigt at følge denne sag op inden for rammerne af den håndhævelsesgruppe, der er nedsat i medfør af artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 338/97.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1273/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(27. april 2000)

Om: Bistand til Mozambique

Samtidig med, at Verdensfødevareprogrammet har påpeget den sparsomme respons på opfordringen om at yde bistand til ofrene for oversvømmelserne i Mozambique, har forskellige ngo'er ifølge pressen kritiseret verden for at have glemt problemer, som dette land lider under som følge af den tragedie, der ramte det for kun få uger siden. Omfatter denne kritik også Den Europæiske Unions indsats? Hvad gør Den Europæiske Union for at afhjælpe situationen i Mozambique, navnlig hvad angår istandsættelse af de infrastrukturer, der er blevet ødelagt under Limpopo- og Save-flodernes oversvømmelser?

Svar

(29. september 2000)

Rådet drøftede den 20. marts situationen i Mozambique. Det havde med stor bekymring nøje fulgt situationen i Mozambique og udtrykt sin solidaritet med befolkningen og regeringen i Mozambique og andre af regionens lande, da de kæmpede med de ødelæggende følger af oversvømmelsen, og sin medfølelse med dem, da de gik i gang med at genopbygge deres tilværelse.

Rådet erkendte også den bredere indvirkning, denne katastrofe ventes at få på Mozambiques økonomi. Det tilsluttede sig Mozambiques regerings tostrengede strategi, der går ud på at imødekomme behovet for hjælp, samtidig med at der arbejdes på at rehabilitere de ramte områder og sikre både makroøkonomisk stabilitet og opretholdelse af den igangværende bistand.

Med henblik herpå deltog praktisk talt alle medlemsstater og Kommissionen i den internationale genopbygningskonference for Mozambique, der blev afholdt af den italienske regering den 3.-4. maj i Rom, og som var indkaldt af Mozambiques regering i samarbejde med FN.

Konferencen var en stor succes og opfyldte sin målsætning på 450 mio. $, i vidt omfang på grund af det aktive og positive bidrag fra Fællesskabet og medlemsstaterne, der tilsammen gav tilsagn om 228,5 mio., hvilket udgør næsten halvdelen af det samlede beløb på 495 mio..

Det foreslås, at Fællesskabets støtte omfatter midler til beskyttelse imod oversvømmelse og veje i byområder i Gaza-provinsen samt budgetstøtte til genopbygningsprogrammet og midler til projekter inden for transport, telekommunikation i landdistrikter, basale offentlige ydelser, produktionen i landdistrikter og minerydning.

Disse midler supplerer de 100 mio., der blev udbetalt i 1999 i Mozambique under Fællesskabets samarbejdsprogram, og der forventes at blive udbetalt op til 150 mio. i 2000.

Rådet vil fortsat følge situationen i Mozambique nøje.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1967/00

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(21. juni 2000)

Om: En ny politik vedrørende Indonesien

Den 12. april 2000 besvarede Kommissionen min forespørgsel (P-0926/00)(1) om dette emne.

Kommissionens svar var ikke helt klart, hvad angår nogle af de spørgsmål, jeg havde stillet.

Især på et så ømtåleligt og sensibelt område er det absolut nødvendigt, at det klart fastslås, at EU's nye politik for Indonesien bl.a. vil afhænge af følgende faktorer:

1. Garantien for fri og fuld repatriering for timoresere, der ønsker at vende tilbage til Østtimor, uden nogen form for tvang eller forskelsbehandling, hvad angår opnåede rettigheder, og idet de holdes frie for enhver bestræbelse på at vildlede dem, stille betingelser eller indblande militserne og ex-TNI;

2. garantien for, at indonesiske militærgruppers understøttelse af militserne eller andre provokerende elementer, såvel direkte som indirekte totalt indstilles.

Efter den række af voldshandlinger, som er blevet begået mod timoreserne, er det virkelig nødvendigt, at Den Europæiske Union og hele det internationale samfund som tilhænger af en menneskerettighedskultur ikke glemmer fakta og er særlig målrettet og stringent i forbindelse med disse planer, og at EU også råder over effektive midler til på selve stedet at undersøge, om der virkelig er sket en reel og positiv udvikling.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende: Er Kommissionen i stand til klart og urokkeligt at sikre, at disse mindstegarantier fortsat fremmes og rent faktisk undersøges på stedet som betingelse for udvikling af en ny politik vedrørende Indonesien, som skal have til formål at fremme konsolidering af demokratiet i Indonesien, uindskrænket selvbestemmelse og fremskridt for Østtimor samt fred i hele området?

(1) EFT C 46 E af 13.2.2001, s. 79.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(25. juli 2000)

Kommissionen ønsker som det ærede medlem at flygtningeproblemet på Østtimor løses så hurtigt som muligt. Det bør understreges at det fortsat er den indonesiske regering der bærer ansvaret både for gennemførelsen af en frivillig hjemsendelse og for flygtningesikkerheden i lejrene på Østtimor. Forud for hjemsendelse må der med sigte på flygtningene iværksættes en fri og objektiv informationskampagne om de nuværende forhold på Østtimor, således at de frit kan vælge om de vil hjemsendes, eller om de vil reintegeres i Indonesien. Kommissionen må med beklagelse konstatere at denne forudsætning endnu ikke er opfyldt.

Kommissionen har gjort det klart over for de indonesiske myndigheder at den er indstillet på at hjælpe de instanser der skal varetage et sådant program for frivillig hjemsendelse. Hvad angår reintegrering af en del af de personer der er flygtet til Indonesien, har Kommissionen taget initiativ til sammen med medlemsstaterne og FN's højkommissær for flygtninge (UNHCR) at undersøge mulighederne for bistand.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2439/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. juli 2000)

Om: Lufthavnen i Porto og internationale flyforbindelser til og fra Galicia

I den senere tid har der i de galiciske medier været forlydender fremme om den portugisiske regerings planer om at investere i en udvidelse af lufthavnen i Porto, som tager sigte på at øge lufthavnens kapacitet til seks millioner passagerer i 2003. I den forbindelse påregnes det at tiltrække en ikke ubetydelig del af den internationale trafik til og fra Galicia. De spanske myndigheder og det nationale spanske flyselskab har imidlertid givet lufthavnen i Santiago de Compostela afslag på praktisk talt alle direkte internationale forbindelser og tvunget disse til at gå via Madrid eller Barcelona.

Har borgerne i Galicia, der tæller tæt ved tre millioner indbyggere, efter Kommissionens opfattelse virkelig ikke andre muligheder end passivt at acceptere planerne for lufthavnen i Porto, der kun ligger en times kørsel fra Vigo og to timers kørsel fra Santiago, eller også at affinde sig med den absurde centralisering af flytrafikken på Madrid hvilket er et paradoks i betragtning af iværksættelsen af projektet et fælles europæisk rum? Med hvilken politisk og erhvervsmæssig begrundelse nægtes det Galicia at have en international lufthavn i Santiago, hvilket ville være i overensstemmelse med denne regions nuværende og fremtidige behov?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(11. september 2000)

Siden den 1. januar 1993 kan EF-luftfartsselskaber frit etablere de flyvninger, de finder erhvervsmæssigt fornuftige, på enhver erhvervslufthavn i EF.

Den enkelte EF-lufthavns mulighed for at udvikle direkte forbindelser til destinationer i andre medlemsstater er afhængig af erhvervsmæssige faktorer og dens evne til at tiltrække potentielle operatører.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2339/00

af Stephen Hughes (PSE) til Kommissionen

(11. juli 2000)

Om: Bestemmelserne om farlige hunde

Ligger Kommissionen inde med statistikker over, hvor mange mennesker der bliver angrebet af hunde hvert år i EU med angivelse af antallet af dødsfald og tilskadekomne og ofrenes alder?

Der er væsentlige forskelle mellem de enkelte medlemsstaters lovgivning om kontrol med potentielt farlige hunde. Anser Kommissionen det for nødvendigt at fremsætte forslag til fælles minimumsnormer for navnlig at beskytte børn, som rejser inden for EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(13. september 2000)

Kommissionen skal meddele det ærede medlem, at den ikke ligger inde med statistikker over, hvor mange mennesker der bliver angrebet af hunde i EU.

Kommissionens arbejdsprogram omfatter ikke på indeværende tidspunkt forslag til lovgivning om fælles minimumsnormer for beskyttelse mod aggressive hunde.

I betragtning af subsidiaritetsprincippet mener Kommissionen, at det må påhvile medlemsstaterne at træffe de nødvendige foranstaltninger, samtidig med at reglerne i EF-traktaten overholdes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1424/00

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(5. maj 2000)

Om: Inkorporering af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder i den konsoliderede udgave af traktaten om Den Europæiske Union

Accepterer Kommissionen ordlyden af artikel 6, stk. 2, i den konsoliderede udgave af traktaten om Den Europæiske Union, som fastsætter: Unionen respekterer de grundlæggende rettigheder, således som de garanteres ved den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, undertegnet i Rom den 4. november 1950, og således som de følger af medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner, som generelle principper for fællesskabsretten.?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(13. juli 2000)

Artikel 6, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union, som det ærede medlem henviser til, kræver, at de grundlæggende rettigheder skal respekteres som generelle principper for fællesskabsretten. Kommissionen mener ikke, at denne bestemmelse, der har gjort det muligt at indarbejde EF-Domstolens hidtidige retspraksis i primærretten, betyder, at den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder integreres i den konsoliderede version af traktaten. Det samme gælder i øvrigt de grundlæggende rettigheder, der følger af de fælles forfatningsmæssige traditioner, som der ligeledes henvises til i ovennævnte artikel 6.

Kommissionen kan endvidere nævne, at udkastet til charter om Den Europæiske Unions grundlæggende rettigheder, der er ved at blive udarbejdet, i overensstemmelse med mandatet fra Det Europæiske Råd i Køln vil indeholde friheds- og lighedsrettighederne samt procedurerettighederne, således som sikret ved den europæiske konvention.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1213/00

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Rådet

(27. april 2000)

Om: Arbejdsgrupper

Vil Rådet fremskaffe en fuldstændig liste over alle arbejdsgrupper samt deres mandat?

Svar

(10. oktober 2000)

Ifølge artikel 19, stk. 3, andet afsnit, i Rådets forretningsorden af 5. juni 2000(1) ajourfører og offentliggør generalsekretariatet regelmæssigt listen over de forberedende organer. Kun de komitéer, udvalg og arbejdsgrupper, der er opført på listen, kan holde møder som Rådets forberedende organer.

Generalsekretariatet for Rådet vil sørge for, at den seneste udgave af denne liste bliver tilsendt det ærede parlamentsmedlem.

(1) EFT L 149 af 23.6.2000, s. 21.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1908/00

af Neena Gill (PSE) til Kommissionen

(6. juni 2000)

Om: Det Fælles Forskningscenter

Undertegnede erfarer, at den nuværende generaldirektør for Det Fælles Forskningscenter går af i oktober. Hvilke foranstaltninger er blevet iværksat for at besætte denne stilling?

Hvor mange ansatte ved Det Fælles Forskningscenter er ansat med treårige midlertidige kontrakter og hvor mange med femårige midlertidige kontrakter? Hvor stor en del af disse midlertidige kontrakter forlænges?

Kan Kommissionen skitsere sin fremtidige strategi for Det Fælles Forskningscenter? Hvilke foranstaltninger er blevet iværksat for at sikre, at Det Fælles Forskningscenter forvaltes mere effektivt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(25. juli 2000)

Den nuværende generaldirektør for Det Fælles Forskningscenter ventes at fratræde den 31. oktober 2000. Kommissionen vil tage de fornødne skridt til at besætte stillingen snarest muligt.

FFC anvender den personalepolitik for forskningspersonalet, der blev vedtaget i 1996 for hele Kommissionens forskningsbudget. Det beskæftiger 832 midlertidigt ansatte, hvoraf 155 er ansat på treårige kontrakter (uden mulighed for forlængelse), 183 er ansat på deres første femårige kontrakt og 143 på deres anden femårige kontrakt, medens 451 er ansat på tidsubestemte kontrakter.

Hvad angår FFC's fremtid har et panel på højt niveau under formandskab af Etienne Davignon for nylig aflagt rapport og afgivet henstillinger til, på hvilke måder gennemførelsen af FFC's opgaver kunne forbedres. Rapporten blev stillet til rådighed for Europa-Parlamentets Udvalg om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi ved brev af kommissær Philippe Busquin af 4. juli.

FFC har allerede iværksat adskillige reformer, der sigter mod en mere effektiv ledelse, og herunder total kvalitetsstyring, overførsel af ledelsesopgaver til institutterne og indførelsen af intern revision.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1629/00

af Lousewies van der Laan (ELDR) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Personaleændringer i Kommissionen

Den 4. maj 2000 informerede kommissær Kinnock EP om Kommissionens personalepolitik med hensyn til besættelse af højere stillinger:

Kandidater til A1- og A2-stillinger interviewes af et panel af højtstående tjenestemænd, som bistås af en rådgivende ekstern ekspert med relevant erfaring i udvælgelse af personer til ledende stillinger. Dette panel afgiver en objektiv udtalelse om de erhvervsmæssige kvalifikationer og lederevner samt om de kvalifikationer, der er relevante for stillingen og anbefaler en liste over de bedste egnede kandidater. Kandidaterne på denne liste interviewes dernæst af den kommissær, hvis sagsområde er mest direkte berørt af stillingen (samt i tilfælde af A1-tjenestemænd, af kommissæren med ansvar for personale). Kommissæren med ansvar for personale foreslår dernæst formelt for kollegiet den kandidat, der er nået enighed om sammen med den relevante kommissær og Kommissionens formand.

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes denne procedure blev fulgt med hensyn til forudgående dags udnævnelse af O'Sullivan, Trojan, Petite og Levi?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(18. juli 2000)

Proceduren for besættelse af stillinger blev korrekt anvendt ved den udnævnelse af Ricardo Levi, som var emnet for det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-1557/00. Samme procedure blev anvendt ved udnævnelsen af hr. O'Sullivan til ny generalsekretær i Kommissionen og af hr. Trojan til ny leder af delegationen i Genève, dog med den forskel, at hr. Levi's udnævnelse er begrænset til den tid, hvor Romano Prodi er formand for Kommissionen, medens O'Sullivans og Trojans ikke er tidsbegrænsede.

Som der gøres opmærksom på i svaret på forespørgsel P-1557/00, anvendes procedurerne i artikel 4 og 29 ikke i forbindelse med forflyttelser til stillinger, der ikke er ledige.

Hr. Petite blev efter den sædvanlige procedure i personalevedtægten, der gælder for stillinger i kabinetterne, der besættes af Kommissionens tjenestemænd, udpeget til chef for Romano Prodis kabinet. Udnævnelsen gælder kun for hr. Prodis formandsperiode.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2618/00

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Tvangsfodring af ænder og gæs som led i produktionen af foie gras

Det konkluderedes i rapporten om trivselsaspekterne i forbindelse med udviklingen af fedtlever i ænder og gæs, som Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel offentliggjorde i december 1998, at tvangsfodring, som det praktiseres i øjeblikket, er skadelig for fuglenes velfærd, og det erklæredes, at det er meget vigtigt, at der som led i den fremtidige produktion af foie gras indføres alternative teknikker, som ikke indebærer tvangsfodring.

Vil Kommissionen så hurtigt som muligt fremsætte et forslag til direktiv om forbud mod tvangsfodring af ænder og gæs som led i produktionen af foie gras?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-2183/00 og E-2618/00

(11. september 2000)

Inden for rammerne af den europæiske konvention til beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, blev der i juni 1999 vedtaget to henstillinger vedrørende beskyttelse af ænder og gæs, som holdes med henblik på foie gras-produktion. Kommissionen og medlemsstaterne deltog aktivt i udarbejdelsen og vedtagelsen af disse henstillinger.

Den rapport, som det ærede medlem nævner, blev anvendt som reference ved udarbejdelsen af ovennævnte henstillinger.

I henstillingerne anerkendes nødvendigheden af at holde fuglene i sociale grupper, og de for tiden anvendte små enkeltbure forbydes. Forbudet træder i kraft den 31. december 2004 for nye bure og erstatningsbure og for alle bure senest den 31. december 2010.

I henstillingerne efterlyses også yderligere forskning i udvikling af alternative teknikker, som muliggør foie gras-produktion uden tvangsfodring. Der er indgået aftale om, at indtil der foreligger videnskabelig dokumentation for alternative metoder og for disses velfærdsaspekter, må foie gras-produktion kun finde sted, hvor den allerede er praksis, og selv i de tilfælde kun, hvis den overholder standarderne i de nationale love.

Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998(1) indeholder grundprincipperne for beskyttelse af alle dyrearter, der holdes til landbrugsformål i Fællesskabet. Direktivet udgør et juridisk redskab for udarbejdelse af fremtidige forslag på dyrevelfærdsområdet og sikrer, at Europarådets konvention på dette område anvendes ensartet i Fællesskabet.

Direktivet behandler for øjeblikket de velfærdskrav, som skal beskytte dyr inden for de forskellige produktionstyper, herunder foie gras-produktion. Det forpligter også ejeren eller fjerkræholderen til at sikre, at mindstekravene til dyrevelfærd overholdes.

I overensstemmelse med artikel 5 i direktiv 98/58/EF vil Kommissionen forelægge yderligere forslag for Rådet, med henblik på en ensartet anvendelse af ovennævnte henstillinger.

(1) EFT L 221 af 8.8.1998.