ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1149/96 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (15. maj 1996)

Om: Anvendelse af forbudte plantebeskyttelsesmidler

Forbrugerorganisationer haevder, at tre plantebeskyttelsesmidler, som findes paa listen over de 12 forbudte plantebeskyttelsesmidler i EU, til trods for forbuddet er paa markedet i Graekenland. Det drejer sig om ukrudtsmidlet paraquat, som er overordentlig giftigt, svampemidlet ethylen-dibromid, som er kraeftfremkaldende, og insektmidlet listein, som er overordentlig kraeftfremkaldende og for nylig blev konstateret i modermaelk i Graekenland.

Er Kommissionen klar over foelgende:

1. at de ovennaevnte giftige midler markedsfoeres i Graekenland til trods for forbuddet imod dem? Hvor store maengder er kommet ind paa det graeske marked fra indfoerelsen af de paagaeldende forordninger?

2. Hvilken myndighed er ansvarlig for at kontrollere markedsfoeringen af disse produkter og traekke dem tilbage fra det graeske marked?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (5. juli 1996)

Et af de pesticider, der naevnes i spoergsmaalet, ethylen-dibromid (1,2-dibromethan), er forbudt som plantebeskyttelsesmiddel i hele Faellesskabet i henhold til bestemmelserne i direktiv 79/117/EOEF om forbud mod markedsfoering og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholdende visse virksomme stoffer ((EFT L 33 af 8.2.1979. )) som aendret. De andre to, paraquat og lindan (gamma-HCH), er ikke forbudt i direktiv 79/117/EOEF, men vurderes for oejeblikket i foerste stadium af det arbejdsprogram, der omtales i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EOEF om markedsfoering af plantebeskyttelsesmidler ((EFT L 230 af 19.8.1991. )). Vurderingen vil foere til en beslutning om, hvorvidt de skal opfoeres i bilag I til dette direktiv som aktive substanser, der kan iblandes plantebeskyttelsesmidler. Medlemsstaterne har derefter ansvaret for at revidere deres nationale tilladelser til plantebeskyttelsesmidler.

1. De graeske myndigheder har meddelt Kommissionen, at ethylen-dibromid blev trukket tilbage fra markedet som plantebeskyttelsesmiddel ved ministeriel beslutning af 5. januar 1988. Denne forbindelse anvendes imidlertid ogsaa industrielt (den kemiske industri og olieindustrien). Med hensyn til paraquat og lindan har de graeske myndigheder meddelt Kommissionen, at disse stoffer er tilladt i Graekenland som aktive substanser i plantebeskyttelsesmidler. Kommissionen raader ikke over oplysninger over de maengder plantebeskyttelsesmidler med indhold af paraquat og lindan, der er kommet ind paa det graeske marked. For lindan som kemikalie fremgaar det af data fra EUROSTAT, at Graekenland i 1992-1993-1994 importerede i alt 10 t fra EF-kilder og 0 t fra tredjelande til al anvendelse. Der foreligger ikke EUROSTAT-data om ethylen-bromid og paraquat.

2. Den graeske myndighed med ansvar for markedsfoeringen af plantebeskyttelsesmidler og kontrol med anvendelsen heraf er landbrugsministeriets afdeling for pesticider.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1119/96 af Brian Crowley (UPE) til Kommissionen (13. maj 1996)

Om: Ansoegninger om samfinansiering under F& U-rammeprogrammet

Kan Kommissionen angive de minimums- og maksimumsloenninger, som virksomhedsdeltagere/konsulenter under EU's tredje og fjerde rammeprogram forlanger for i) ingenioerer, ii) seniorledere/chefer og iii) forskere?

Kan Kommissionen ligeledes angive et tilnaermet gennemsnitstal for samhoerighedslandene og de fire stoerste medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson (1. juli 1996)

Som det er fastlagt i artikel 7 i bestemmelserne for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i Faellesskabets indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner (Raadets afgoerelse 94/763/EF af 21. november 1994 ((EFT L 306 af 30.11.1994. ))), bestaar Faellesskabets finansielle bidrag normalt af godtgoerelse af en del af forskningsprojektets faktiske omkostninger, herunder indirekte generalomkostninger.

Selv om et projekts loenomkostninger er vigtige, er de kun en del af de samlede omkostninger, og med de forskellige kriterier deltagerne anvender ved inddeling i personalegrupper, kan Kommissionen ikke med den nuvaerende database skelne mellem de forskellige delelementer, som udgoer de samlede projektomkostninger. Kommissionen kan derfor heller ikke oplyse minimums- eller maksimumsloenninger eller gennemsnitlige loenninger for medlemsstater eller grupper af medlemsstater. Det skal dog bemaerkes, at leverandoererne, hvor det er muligt, anvender satser, som accepteres af medlemsstatens myndigheder, med passende justeringer for at tage hensyn til eventuelle forskelle i finansieringsmaaden.

Rimeligheden af priserne for et projektforslags forskellige elementer og det tilsvarende niveau for Faellesskabets finansielle stoette vurderes dog af uafhaengige eksperter i forbindelse med bedoemmelsen af projektforslag og gennemgaas i detaljer under kontraktforhandlingerne mellem konsortiets deltagere og Kommissionen. Kommissionen anvender desuden baade eget personale og eksterne organisationer til at revidere saavel kontrakter som leverandoerer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1881/96 af Robin Teverson (ELDR) til Kommissionen (11. juli 1996)

Om: Direktiv 88/166/EOEF om burhoens

Som svar paa min mundtlige forespoergsel E-1159/96 ((Se side 34 )) siger Kommissionen, at de ingen oplysninger har om antallet af gennemfoerte inspektioner, eftersom saadanne aktiviteter klart hoerer under medlemsstaternes kompetence. Af artikel 7, stk. 1 og 2, i direktiv 88/166/EOEF ((EFT L 74 af 19.3.1988, s. 83. )) fremgaar det imidlertid klart, at »Kommissionen regelmaessigt (...) [kontrollerer] dets gennemfoerelse paa stedet«, og at »sagkyndige fra Kommissionen [foretager] sammen med de nationale tjenester inspektion«. Derudover staar der, at »Kommissionen udarbejder med regelmaessige mellemrum samlede rapporter om de gennemfoerte inspektioner«.

Hvorfor opfylder Kommissionen ikke disse krav? Hvis de ikke bliver opfyldt, hvordan skal vi saa kunne finde ud af, om de enkelte medlemsstater gennemfoerer direktivet? Har Kommissionen udarbejdet de samlede rapporter om resultaterne af inspektionerne, som direktivet foreskriver?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (31. juli 1996)

Som Kommissionen paapegede i sit svar paa det aerede medlems skriftlige forespoergsel E-1159/96, har den paa grund af personalemangel hidtil ikke vaeret i stand til at foretage inspektion paa stedet med hensyn til beskyttelse af burhoens (Raadets direktiv 88/166/EOEF).

Foelgelig har Kommissionen ikke de noedvendige oplysninger til at vurdere, om direktivet bliver ensartet anvendt paa stedet i samtlige medlemsstater. Da der altsaa ikke foreligger resultater af kommissionsinspektioner, har Kommissionen ikke kunnet udarbejde regelmaessige rapporter.

Det skal herved gentages, at Kommissionen er parat til opfylde sine forpligtelser, saa snart der stilles tilstraekkelige budgetmidler til raadighed til ansaettelse af flere veterinaerinspektoerer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1564/96 af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (17. juni 1996)

Om: Fordeling af EFRU-midler

Kommissionen har bevilget 118,3, mio ecu fra EFRU til projekter, der har til formaal at forbedre energieffektiviteten og fremme udviklingen af vedvarende energikilder i Spanien.

Kan Kommissionen praecisere, hvilke typer projekter der vil blive finansieret, og om regioner, der paa dette omraade er tilbagestaaende, som f.eks. De Kanariske OEer, vil faa saerbehandling?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (11. juli 1996)

Kommissionen godkendte den 29. marts 1996 globaltilskuddet fra Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Instituto para la diversificación y el ahorro de la energia (IDAE) med henblik paa forbedring af energieffektiviteten og fremme af vedvarende energi i Spanien. Der er planlagt offentlige udgifter paa 234 mio. ECU, hvoraf 50,6% vil komme fra EFRU. IDAE, der er et offentligt organ henhoerende under industri- og energiministeriet, vil vaere ansvarligt for gennemfoerelsen.

Globaltilskuddet ydes i henhold til Plan de ahorro y eficiencia energética (PAEE), som selv er en del af den mere omfattende Plan energético nacional (PEN) 1991-2000, der er udarbejdet af den spanske regering. Der er foelgelig en snaever sammenhaeng med maalene i PAEE, som er reduktion af de forskellige sektorers endelige energibehov (energibesparelse), besparelse og erstatning (diversificering) af endelig energianvendelse samt forsyning med uafhaengig elektricitetsproduktion fra vedvarende energikilder og kraftvarmevaerker.

Globaltilskuddenes overordnede maal er at medvirke til at naa disse maal i de spanske maal 1-regioner i kraft af medfinansiering af de nationale offentlige midler, der anvendes til foranstaltninger, som er berettigede til stoette fra EFRU. Dette vil sikre, at regioner med saerlige mangler i denne sektor, f. eks. De Kanariske OEer, vil modtage EFRU-stoette.

De planlagte foranstaltninger i forbindelse med globaltilskuddet bygger paa prioritet 6 og 8 i den spanske EF-stoetteramme for maal 1. Den type projekter, der er omfattet, er defineret med noeje reference til selve globaltilskuddets struktur, som er:

- Prioritet 6: Energi

6.2.1 Tilskud til investeringer i rationel energianvendelse i industrisektoren

6.2.2 Direkte investeringer foretaget af IDAE med henblik paa rationel energianvendelse i industrisektoren

6.2.3 Tilskud til investeringer i rationel energianvendelse inden for handel, tjenesteydelser og andre sektorer

6.2.4 Direkte investeringer foretaget af IDAE med henblik paa rationel energianvendelse inden for handel, tjenesteydelser og andre sektorer.

- Delprioritet 6.3: Beskyttelse og forbedring af miljoeet

6.3.1 Tilskud til investeringer i anvendelse af vedvarende energikilder

6.3.2 Direkte investeringer foretaget af IDAE i vedvarende energi.

- Prioritet 8. Teknisk bistand

Denne foranstaltning omfatter tilskud til pr-virksomhed og udbredelse af informationer paa de forskellige omraader, der er omfattet af det samlede tilskud.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1261/96 af Kirsten Jensen (PSE) til Kommissionen (24. maj 1996)

Om: Baeredygtige bananer

Siden Kommissionen gennemfoerte importkvoteordningen for bananer i 1993 er det blevet meget svaert at saelge bananer uden for kvoterne.

Dette er medvirkende aarsag til, at der ikke bliver gjort nok for at fremme produktionen af baeredygtige bananer.

Har Kommissionen taenkt sig at tage skridt til at fremme produktionen af baeredygtige bananer, f.eks. ved at tildele dem en andel af importkvoten?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (20. juni 1996)

OEkologiske bananer har adgang til EF-markedet paa samme vilkaar som alle andre bananer. Foer det indre marked blev oprettet, blev de ogsaa importeret til de enkelte medlemsstater i henhold til de bestemmelser, der gjaldt for konventionelle bananer.

OEkologiske bananer fra et antal forskellige oprindelser, herunder Den Dominikanske Republik og Angola, importeres til og saelges i EF.

EF og medlemsstaterne maa overholde international ret. For oejeblikket forbyder Verdenshandelsorganisationens bestemmelser diskrimination mellem lignende produkter paa grundlag af produktionsmetoderne. Dette betyder, at det ikke er muligt at skabe eller forbeholde en importkvote for oekologiske produkter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1383/96 af Miguel Arias Cañete (PPE) til Kommissionen (6. juni 1996)

Om: Kontrol med avocadoer fra Mexico

USA, som er Mexicos naturlige handelspartner, har forbudt indfoersel af mexicanske avocadoer for at beskytte sin egen produktion og paa grundlag af plantesundhedsregler, der hoerer sammen med GATT-reglerne. EU indfoerer imidlertid mexicanske avocadoer uden nogen form for kontrol.

Agter Kommissionen at traeffe nogen form for foranstaltninger for at beskytte noget saa vaesentligt som folkesundheden i EU og paa denne maade forebygge sygdomme, som denne manglende sundhedskontrol kan medfoere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (5. juli 1996)

Kommissionen har kendskab til det amerikanske forbud mod indfoersel af mexicanske avocadoer. Dette forbud er begrundet i forekomst i Mexico af flere former for frugtfluer og snudebiller, der angriber froe og staengler.

Som Kommissionen oplyste i sit svar paa det aerede medlems mundtlige forespoergsel nr. H-436/96 om et lignende emne i spoergetiden under Parlamentets samling i juni ((Parlamentets forhandlinger (juni 1996). )), har den ogsaa kendskab til de problemer, som miden oligonychus perseae foraarsager paa avocadoafgroederne i Mexico. Denne mide giver anledning til skader paa traeerne, idet den foraarsager bladtab. Frugterne lider ikke skade.

Faellesskabets plantesundhedsordning omfatter bestemmelser til forebyggelse af indfoerelse til og spredning i Faellesskabet af frugtfluer, som bl. a. beskadiger avocadofrugter, og ordningen yder derfor Faellesskabet tilstraekkelig beskyttelse paa plantesundhedsomraadet. Disse bestemmelser er imidlertid under revision for at tage hensyn til ny videnskabelig viden, navnlig vedroerende muligheden for, at de paagaeldende organismer kan overfoeres af avocadofrugter.

Under alle omstaendigheder udgoer disse organismer ikke nogen fare for forbrugerne eller for folkesundheden. Kommissionen overvejer derfor ikke at traeffe foranstaltninger i denne forbindelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1373/96 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (6. juni 1996)

Om: Maelkekvote

I den sidste tid er der hyppigere og hyppigere blevet skrevet om den skaevhed paa maelke- og koedbalancen i EU, der vil blive skabt paa grund af nedslagtningen af over 3 millioner stykker produktivt kvaeg i England paa grund af kogalskaben.

Det er bekendt, at Graekenland i mange aar har anmodet Det Europaeiske Faellesskab om at godkende en hoejere kvote for komaelk, saa den naermer sig faellesskabsgennemsnittet (gennemsnittet i EU er paa 315 kg aarligt pr. indbygger, hvorimod det i Graekenland er paa 60 kg).

Kommissionen bedes oplyse, om den har til hensigt eventuelt at oege kvoten med 125.000 tons (fra 625.000 tons til mindst 750.000 tons), for at der kan ske delvis daekning af Graekenlands behov for frisk komaelk, som anslaas til i dag at vaere paa over 1.000.000 tons?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (28. juni 1996)

Kommissionen mener ikke, at bovin spongiform encephalopati paa kort sigt vil medfoere mangel paa maelk og mejeriprodukter i EF. Tvaertimod har tendensen i de to seneste aar vendt sig, og der kan i dag konstateres et prisfald paa markedet og en foroegelse af de maengder smoer og skummetmaelkspulver, der overgaar til intervention.

Paa denne baggrund er en forhoejelse af den samlede garantimaengde for en medlemsstat ikke berettiget, saa meget desto mere som ordningen med tillaegsafgiften udloeber i aar 2000, og der allerede foregaar overvejelser vedroerende fremtiden for den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter i de beroerte kredse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1647/96 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Manglende anvendelse af direktivet om beskyttelse af vilde fugle i delstaten Brandenburg

1. Er Kommissionen klar over, at der i delstaten Brandenburg ikke er udpeget ét eneste fuglebeskyttelsesomraade?

2. Er der efter Kommissionens opfattelse tale om et brud paa direktivet om beskyttelse af vilde fugle, 79/409/EOEF ((EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1. ))?

3. Vil Kommissionen indlede en traktatbrudsprocedure?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (31. juli 1996)

1. Kommissionen modtog allerede i 1991 fra den tyske regering en ikke-forpligtende liste over eventuelle saerlig beskyttede omraader for de nye tyske delstater, herunder ogsaa Brandenburg. Disse omraader er blevet officielt bekraeftet i 1992, dog ikke for Brandenburgs vedkommende, for hvis omraader der var blevet lovet en formel bekraeftelse i loebet af 1993. Dette er imidlertid ikke sket. Kommissionmen sendte i februar 1996 en rykkerskrivelse til den tyske regering vedroerende Brandenburg.

2. Tyskland har udpeget naesten 500 saerlig beskyttede omraader i medfoer af raadsdirek-tiv 79/409/EOEF. Dog er Kommissionen blevet orienteret om, at direktivet endnu ikke er fyldestgoerende gennemfoert i flere delstater. Dette er ligeledes tilfaeldet for Brandenburg, idet der her endnu ikke er givet nogen endelig bekraeftelse af de saer-lig beskyttede omraader.

3. Kommissionen har med henblik paa en overtraedelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 169 givet Tyskland lejlighed til at afgive sine kommentarer hertil. Kommissionen er nu i faerd med at udfaerdige en velbegrundet udtalelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0920/96 af Peter Pex (PPE) til Kommissionen (23. april 1996)

Om: Mangel paa ensartede postnumre i Den Europaeiske Union

Paa europaeisk plan har man allerede i aarevis talt om ensartede postnumre i Den Europaeiske Union, uden at der dog er den ringeste udsigt til en loesning herpaa endsige en gennemfoerelsesdato herfor.

Efter min opfattelse er den netop skildrede situation utilfredsstillende, fordi udgiverne af lykoenskningskort som foelge af de eksisterende forskelle i opbygningen af postnumre ogsaa maa fortrykke forskellige positioner. De nuvaerende kombinationer af EU-postnumre gaar lige fra 4 til 8 cifre og bogstaver. Foelgen heraf er, at udgivere, som ogsaa vil betjene det udenlandske marked, for hver medlemsstat maa trykke en anden ramme til postnummeret. Dette medfoerer naturligvis mange ekstraudgifter.

Kommissionen bedes oplyse, hvor langt man er naaet med harmoniseringen af postnumre i Den Europaeiske Union?

Er det ikke et spoergsmaal af europaeisk interesse, at Den Europaeiske Union kan optraede som en enhed udadtil netop med ensartede postnumre?

Hvad agter Kommissionen at goere i forbindelse med mangelen paa ensartede postnumre?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (31. maj 1996)

Siden begyndelsen af 1986 har Kommissionen regelmaessigt soegt at danne sig et overblik over situationen med hensyn til de postnumre, der anvendes af de offentlige postvaesener for at finde ud af, i hvilken grad de beroerte parter (de ansvarlige forvaltninger, erhvervslivet, den almindelige borger og tjenesteyderne) finder det noedvendigt at naa frem til et europaeisk system med ensartede postnumre.

Kommissionen har i den forbindelse undersoegt de aspekter, der er forbundet med automatiseringen af postvaesenet. En af konklusionerne var, at brugerne af postvaesenet ikke fandt en harmonisering af de europaeiske postnumre strengt noedvendig.

Kommissionen har i mellemtiden valgt en generel indfaldsvinkel til spoergsmaalet om harmonisering og standardisering af tjenesteydelserne, og har givet CEN (Den Europaeiske Standardiseringsorganisation) mandat til lave en fortegnelse over de vigtigste standarder, der skal udvikles inden for postsektoren. Postvaesenets planlaegningsudvalg har sammen med de forskellige beroerte parter (erhvervslivet, forbrugerorganisationer, offentlige og private postvaesener) fundet det hensigtsmaessigt at fastlaegge standarder for indholdet og placering af oplysningerne paa kuverter, herunder postnumre. Arbejdet vil blive igangsat inden for naer fremtid, da CEN's tekniske udvalg netop har godkendt planlaegningsudvalgets rapport.

Kommissionen foelger udviklingen noeje i tilfaelde af, at det vil vaere noedvendigt at traeffe foranstaltninger til gavn for de europaeiske brugere af postvaesenet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1868/96 af Fernando Fernández Martín (PPE) til Kommissionen (28. juni 1996)

Om: Svig mod den faelles markedsordning for bananer

Det er almindeligt kendt, at kasser med importerede bananer i visse nordeuropaeiske havne officielt ansaettes til en vaegt paa 18,14 kg, selv om de rent faktisk vejer mellem 19 og 20 kg. Saa vidt undertegnede er orienteret, har visse faellesskabsinstitutioner i mindst 2 aar haft kendskab til dette forhold. Den naevnte vaegtforskel betyder, at der hvert aar reelt importeres ca. 100.000 tons mere til faellesskabsmarkedet end officielt opgivet, hvilket selvklart er i strid med forordning 404/93 ((EFT L 47 af 25.2.1993, s. 1. )), idet denne ekstravaegt ikke registreres af toldvaesenet.

Jeg ved, at Kommissionen har foretaget undersoegelser og forventes at afgive en udtalelse om denne situation, som klart har skabt visse forvridninger paa bananmarkedet.

Har Kommissionen faerdiggjort den paagaeldende udtalelse, og hvornaar kan man faa kendskab til dens indhold?

Hvilke foranstaltninger har den truffet eller agter den at traeffe for at saette en stopper for denne form for svig mod faellesskabsbestemmelserne?

Hvilke foranstaltninger til kontrol med banankassers vaegt agter den konkret at saette i vaerk for at afhjaelpe problemet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (23. juli 1996)

Som anfoert af det aerede medlem har Kommissionen faaet forelagt problemet om behandlingen af indfoerselsangivelser for bananer. Den har gennemfoert en undersoegelse i medlemsstaterne.

I nogle medlemsstater anfoerer importoererne i angivelsen til fri omsaetning saedvanligvis en standardvaegt paa 40 pounds (18,14 kg) som nettovaegt for en kasse bananer. Erfaringerne viser, at den faktiske vaegt af en kasse ofte er stoerre end denne standardvaegt. Overskridelserne sker dog ikke systematisk, og den maengde paa 100 000 tons, som det aerede medlem anfoerer som vaegten af den supplerende indfoersel, kan ikke bekraeftes.

Naar toldmyndighederne skal kontrollere, om en angivelse er korrekt, skal de veje en proeve paa et antal kasser for hver indgivet angivelse. Det er dog almindelig kendt, at den fysiske toldkontrol normalt kun omfatter 2-3% af angivelserne paa grund af personalemangel. Dette er ikke tilstraekkeligt til at finde en tilfredsstillende loesning paa problemet.

Anvendelsen af divergerende og ofte vanskeligt kontrollable metoder volder derfor problemer i flere henseender, herunder overholdelse af det i forbindelse med den faelles markedsordning for bananer fastsatte toldkontingent og opkraevning af Faellesskabets egne indtaegter. Kommissionen forbereder derfor for tiden foranstaltninger, som vil kunne garantere en korrekt og ensartet anvendelse af EF-bestemmelserne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1597/96 af José Apolinário (PSE) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Kongeriget Spaniens gennemfoerelse af direktiv 85/73, 88/409 og 93/118

I hvilken udstraekning har Kongeriget Spanien gennemfoert direktiv 85/73/EOEF ((EFT L 32 af 05.02.1985, s. 14. )), 88/409/EOEF ((EFT L 194 af 22.07.1988, s. 28. )) og 93/118/EOEF ((EFT L 340 af 31.12.1993, s. 15. )), og hvor stor er gennemfoerelsesgraden af isaer sundhedsmaessige undersoegelser og kontrol?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (15. juli 1996)

Spanien har gennemfoert bestemmelserne vedroerende gebyrer for sundhedskontrol i direktiv 85/73/EOEF, 88/409/EOEF og 93/118/EOEF korrekt i national ret. De gennemfoerelsesbestemmelser, Spanien i overensstemmelse med forpligtelsen i de paagaeldende direktiver har sendt til Kommissionen, er blevet gennemgaaet af denne og er blevet betragtet som vaerende i overensstemmelse med direktiverne.

Hvad angaar de spanske myndigheders opkraevning af gebyrer for sundhedskontrol, sender Spanien regelmaessigt Kommissionen beviser for, at de spanske autonome samfund har opkraevet dem. Dette sker som foelge af en klage, Kommissionen havde modtaget, og ifoelge hvilken de paagaeldende gebyrer ikke blev opkraevet korrekt hos de spanske slagterier.