SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2395/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. august 2001)

Om: Utilstrækkelig kontrol med tilstedeværelsen af radioaktivt materiale under transport, oplagring og forarbejdning af skrot

1. Har Kommissionen kendskab til, at det fortsat forekommer, at der i skibsladninger af skrot, dvs. affald, der består af jern og stål, som skal genanvendes, forarbejdes materiale, der indeholder de radioaktive elementer cæsium og strontium, uden forudgående anmeldelse heraf?

2. Hvem er de ansvarlige for medtagelsen heraf, og hvordan får de mulighed for at gøre dette? Hvilke omstændigheder har hidtil gjort det umuligt at gennemføre en pålidelig kontrol, således at man i god tid får garanti for, at der ikke findes radioaktivt materiale i skrot?

3. Hvilke følger har sådanne transporter for havnearbejderes og skibsbesætningers sundhed?

4. Hvad er følgerne for folkesundheden af den midlertidige oplagring af radioaktivt skrot på virksomhedsområder i og omkring havnebyer?

5. Hvilke følger har det, hvis det radioaktive materiale i skrot ikke opdages i tide, og hvis det herefter forarbejdes i smelteovne?

6. Hvad har man hidtil foretaget sig i EU's medlemsstater for at sikre, at skrothandlere opfylder deres pligt til at anmelde import og tilstedeværelse af radioaktivt materiale?

7. Aflægger de nationale myndigheder i medlemsstaterne rapport om sådanne nukleare tilfælde i kategori 2 til Det Internationale Atomenergiagentur i Wien ifølge den vedtagne fremgangsmåde inden 24 timer efter opdagelsen, dvs. før de tilrettelægger undersøgelser om oprindelse, årsager og forventede risici?

8. Hvilke forbedringer bør man efter Kommissionens opfattelse foretage i EU's medlemsstater af kontrollen med importen, oplagringen og forarbejdningen af radioaktivt skrot, og hvilke opgaver tilkommer der efter dens opfattelse EU, de nationale myndigheder, de regionale myndigheder eller de pågældende kommuner på dette område?

Kilde: TV Nederland 1, programmet Netwerk, mandag den 31. juli 2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. november 2001)

I Fællesskabet er beskyttelse mod de farer, der er forbundet med udsættelse for ioniserende stråling, garanteret med Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er forbundet med ioniserende stråling(1).

De alvorligste risici for menneskers sundhed og miljøet og de alvorligste økonomiske konsekvenser for dem, der driver produktionsanlæg, opstår ved, at der i metalaffald findes en højaktiv radioaktiv kilde, f.eks. en af de radioaktive kilder, der anvendes til behandling af kræft og inden for ikke-destruktiv analyse af metalgenstande.

I Kommissionens arbejdsprogram for 2001 indgår bl.a. vedtagelse af et forslag til Rådets direktiv om yderligere udbygning af den administrative kontrol med disse kilder, hvilket bl.a. skulle medvirke til forebyggelse af, at de kommer ind i kredsløbet for genbrug af metaller.

Kommissionen er klar over, at forsendelser af metalskrot med henblik på genanvendelse lejlighedsvis indeholder radioaktive materialer af forskellig art og oprindelse. Den har afholdt en række møder med eksperter fra medlemsstaterne med henblik på at få lagt grunden til en fælles behandling af dette problem. Kommissionens eksperter har samarbejdet med FN's Økonomiske Kommission for Europa (UNECE) og med Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA) med udarbejdelse af en detaljeret rapport om alle de punkter, som det ærede medlem har taget op. Det forventes, at rapporten meget snart bliver offentliggjort.

I henhold til Rådets direktiv 96/29/Euratom kan materialer (herunder metaller) undtages fra den lovbefalede kontrol, hvis de ikke i radiologisk henseende udgør noget sundhedmæssigt problem. Medlemsstaterne fastsætter selv disse frigivelsesniveauer under hensyntagen til de grundlæggende kriterier, der er fastsat i direktivet, og eventuelle andre tekniske retningslinjer fra Fællesskabet.

Endelig arbejder Kommissionen ligeledes på, i samarbejde med IAEA, at harmonisere disse frigivelsesniveauer på internationalt plan.

(1) EFT L 159 af 29.6.1996.