SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1799/02

af Wolfgang Ilgenfritz (NI) til Kommissionen

(19. juni 2002)

Om: Told på import af sukker fra det tidligere Jugoslavien

Siden medio maj i år opkræves der i Østrig told af import af sukker fra det tidligere Jugoslavien (Serbien og Kroatien).

Opkrævningen af denne told medfører, at små og mellemstore virksomheders eksistens er truet, idet der åbenbart ikke opkræves en sådan told i Italien, hvilket i så fald betyder, at østrigske virksomheders konkurrenceevne forringes, og idet det åbenbart varer for længe, inden Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig gennemfører den nødvendige kontrol. Konsekvensen er, at der skal deponeres mange millioner euro til dækning af toldudgifter, som små og mellemstore virksomheder ikke er i stand til at finansiere.

Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål:

- Er det Kommissionens opfattelse, at der i ovennævnte tilfælde er tale om brud på de gældende konkurrencebestemmelser?

- Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at iværksætte for at sikre, at små og mellemstore virksomheder ikke ruineres af sådanne tiltag?

- Er Kommissionen også bekendt med, at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig er for længe om at gennemføre den nødvendige kontrol?

- Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i så fald iværksætte med henblik på at sikre, at de nødvendige kontroller gennemføres så hurtigt som muligt, og dermed forhindre, at virksomheder går konkurs?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(18. juli 2002)

I overensstemmelse med Fællesskabets toldbestemmelser (EF-toldkodeksen og gennemførelsesbestemmelserne hertil) er toldmyndighederne berettiget til at kræve sikkerhedsstillelse med henblik på at sikre betaling af toldskyld.

Kommissionen har for nyligt konstateret en betydelig stigning i sukkerimporten fra landene på det vestlige Balkan samtidig med en øget eksport fra Fællesskabet til disse lande. Der er begrundet mistanke om uregelmæssigheder, både hvad angår import- og eksportbevægelserne. Endvidere er der tegn på, at der har været tale om ukorrekte oprindelseserklæringer.

Kommissionen har derfor besluttet at offentliggøre en meddelelse til importørerne, hvori de opfordres til at træffe forholdsregler, i og med der er begrundet mistanke om, at lande på det vestlige Balkan ikke har anvendt præferenceordningerne for sukker korrekt. Erhvervsdrivende i Fællesskabet informeres i denne meddelelse også om, at overgang til fri omsætning for sukker fra disse lande kan medføre, at der opstår toldskyld, og muligvis vil blive betragtet som bedrageri over for Fællesskabet, fordi en sådan praksis er til skade for dets finansielle interesser.

I mellemtiden har de importerende medlemsstater afsendt anmodninger om efterfølgende kontrol af oprindelsesbeviserne for sukker, der importeres fra landene på det vestlige Balkan, til disse lande. De østrigske toldsteders handlemåde, dvs. fremsættelsen af kravet om, at de erhvervsdrivende stiller sikkerhed i forbindelse med import af sukker, der er genstand for en sådan kontrol, skal ses i denne sammenhæng og er derfor i overensstemmelse med de gældende regler.

Hvad angår den periode, der medgår, før sikkerhedsstillelsen frigives, afhænger det af, hvornår kontrollen har vist, at toldpræferencerne er blevet anvendt på korrekt vis. Ifølge de gældende regler skal eksportlandet have afgivet et svar inden for en frist på 10 måneder.

Medlemsstaterne kan selv bestemme, om de ønsker, at der stilles sikkerhed, men de har alle ansvar for at beskytte Fællesskabets finansielle interesser og skal garantere betaling, hvis der opstår toldgæld. Sikkerheden kan stilles enten i form af et kontantbeløb eller gennem en kautionist. Hvordan den krævede sikkerhed skal stilles kan selvfølgelig aftales med den enkelte erhvervsdrivende med henblik på at undgå, at denne kommer i finansielle vanskeligheder, men det er op til toldmyndighederne at træffe beslutning om, hvilken form der kan accepteres, således at de finansielle interesser, der er på spil, beskyttes.

Endelig udgør den situation, der beskrives i forespørgslen, ikke et problem i forhold til Fællesskabets konkurrenceregler. Der er ikke tale om en begrænsende aftale mellem virksomheder (artikel 81 i EF-traktaten), et misbrug af en dominerende stilling (artikel 82 i EF-traktaten) eller statsstøtte (artikel 87 i EF-traktaten).