ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2443/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. juli 2000)

Om: Hurtigtogsforbindelse fra Galicia til de øvrige dele af Den Iberiske Halvø og Europa

Formanden for den galiciske regionalregering, Manuel Fraga Iribarne, har for nylig offentligt erklæret, at han med ministeren for erhvervsliv og offentlige arbejder i den spanske centralregering, Francisco Álvarez Cascos, har undertegnet en aftale om i 2006 at anlægge en hurtigtogsforbindelse fra de galiciske byer via Valladolid til Madrid med samfinansiering fra EU's side.

Fremgår denne afgørelse af den fællesskabsstøtteramme for perioden 2000-2006, som Kommissionen har indgået aftale om med den spanske centralregering? Er der tale om en TGV-togforbindelse i lighed med de allerede eksisterende og de påtænkte forbindelser til den sydlige del af Den Iberiske Halvø og området langs Middelhavskysten? Over hvilket budget skal dette projekt støttes? Og hvilken programmeringsperiode falder investeringerne ind under?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(6. oktober 2000)

I fortsættelse af forhandlingerne med de spanske myndigheder er Kommissionen for øjeblikket ved at lægge sidste hånd på EF-støtterammen for de spanske regioner, der er støtteberettigede under mål 1 i perioden 2000-2006, herunder Galicia.

EF-støtterammen indeholder ingen detaljer om de projekter, der skal finansieres i programmeringsperioden, og det ville derfor endnu være for tidligt at udtale sig om konkrete aspekter ved de projekter, som eventuelt vil kunne blive udvalgt i forbindelse med EF-støtterammens operationelle programmer.

Det skal dog understreges, at Kommissionen og de spanske myndigheder mener, at forbedring af jernbaneforbindelserne mellem de vigtigste galiciske byer og Valladolid bør betragtes som et af de prioriterede mål på transportinfrastrukturområdet i den igangværende periode.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2399/00

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Rådet

(24. juli 2000)

Om: Forsinkelse med hensyn til udskiftning af Ternis tidligere borgmester med Astis borgmester i Regionsudvalget

I februar 2000 blev Luigi Florio, som allerede er EP-medlem og Astis nuværende borgmester, udpeget af ANCI's nationale ledelse til at indgå i EU's Regionsudvalg til afløsning af Ternis tidligere borgmester, professor Gianfranco Ciaurro.

Luigi Florio har imidlertid endnu ikke modtaget den formelle meddelelse om udnævnelse til medlem af Regionsudvalget.

Vil Rådet undersøge, hvad den alvorlige og fordømmelige forsinkelse skyldes?

Vil Rådet undersøge, hvilke hindringer der stadig står i vejen for en formalisering af udnævnelsen?

Vil Rådet oplyse, hvornår Luigi Florio formodentlig vil kunne deltage i Regionsudvalgets arbejde?

Svar

(16. november 2000)

I henhold til artikel 263 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab beskikkes medlemmerne af Regionsudvalget af Rådet efter indstilling fra den respektive medlemsstat. Generalsekretariatet for Rådet modtog ved skrivelse af 2. juni 2000 Italiens indstilling med henblik på beskikkelse af Luigi Florio som efterfølger for Gianfranco Ciaurro. Den 26. juni 200 beskikke de Rådet Luigi Florio til medlem af Regionsudvalget(1). Generalsekretariatet for Rådet underrettede ved skrivelse af 27. juni 2000 formanden for Regionsudvalget om beskikkelsen af Luigi Florio.

(1) Rådets afgørelse er offentliggjort i EFT L 164 af 5.7.2000, s. 17.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2201/00

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Skader forårsaget af askeregnen fra Etna

Vulkanen Etna på Sicilien har nu i adskillige måneder været i udbrud med en konstant regn af aske og grus til følge, der breder sig i en radius på et tocifret kilometertal og forårsager alvorlige skader på beboelser og produktionen af grøntsager og frugt.

De usædvanlige forhold, der ifølge vulkanforskere vil kunne fortsætte længe endnu, udgør en egentlig naturkatastrofe, der forringer den i forvejen dårlige økonomi i området, der er omfattet af mål 1.

Kan Kommissionen oplyse, om den, ligesom den tidligere har gjort det i andre medlemsstater under lignende forhold, agter at træffe foranstaltninger for at hjælpe befolkningen, der er hårdt ramt af det usædvanlige udbrud i den højeste aktive vulkan i Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(19. september 2000)

Det operationelle program for Sicilien for programmeringsperioden 2000-2006 i henhold til strukturfondenes mål 1 er i øjeblikket under forberedelse. Efter at have undersøgt programmet nærmere forventes Kommissionen at give sin officielle godkendelse i de kommende måneder.

Der mindes om, at de regionale myndigheder har ansvaret for gennemførelsen af dette program, hvorfor det er disse myndigheder, der træffer beslutning om, hvilke interventioner der skal ydes tilskud til. Inden for rammerne af dette program har Sicilien foreslået en foranstaltning om intervention for at forebygge naturkatastrofer og udbedre af sådanne skader på landbrugsproduktionen, som det ærede medlem taler om.

Eventuelle investeringer på disse områder kan muligvis opnå støtte fra Fællesskabet på betingelse af, at regionen åbner denne mulighed inden for rammerne af programtillægget.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2673/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Brændstof fra fornyelige råstoffer

Kan Kommissionen oplyse, hvorvidt og med hvilke resultater den allerede på EU-plan har foretaget undersøgelser vedrørende produktionen af brændstof fra fornyelige råstoffer (f.eks. solsikke- og rapsfrø)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(13. oktober 2000)

Kommissionen har lige siden begyndelsen af 1990'erne undersøgt mulighederne for udvikling af biobrændstoffer, herunder også den type, det ærede medlem henviser til.

Vi kan bl.a. nævne undersøgelsen Biomass-A new future (Kommissionen, den 6. januar 1992), der tjente som et vigtigt arbejdspapir som grundlag for et forslag til direktiv om afgiftsfritagelse for biobrændstoffer, som Kommissionen forelagde i 1992(1) og igen i 1994 med ændringer(2). Vi kan også nævne forskningsprojektet Euro- biodiesel til et beløb af 16 mio. (programmet AIR), demonstrationsprojekter finansieret via Thermie-programmet, en række projekter finansieret via programmerne FAIR og JOULE og omkring tyve pilotprojekter eller undersøgelser og videreformidlingsforanstaltninger finansieret via Altener-programmet. Vi kan endvidere nævne arbejdet med at standardisere biobrændsel på europæisk plan, som CEN (Det Europæiske Standardiseringsråd) står for efter mandat fra Kommissionen. Endelig er der over Altener-bevillingerne skabt et europæisk net for biobrændstoffer med deltagelse af de nationale sammenslutninger, der er involveret i udvikling af biobrændsel.

Vi kan i øvrigt minde om den ordning, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 2461/1999(3) om anvendelsen af udtagne landbrugsarealer med henblik på produktion af råvarer til fremstilling i EF af produkter, som ikke primært er bestemt til konsum eller foderbrug. I denne forbindelse kan det nævnes, at 90 % af de råvarer, der dyrkes under denne ordning, er planteolier, hvoraf en stor del anvendes til fremstilling af biodiesel (ca. 500 000 tons pr. år).

Af disse initiativer er det vigtigste uden tvivl det ovennævnte direktivforslag fra 1992, som giver medlemsstaterne mulighed for at indføre betydelige afgiftslempelser for biobrændsel. På trods af

Kommissionens bestræbelser har forslaget imidlertid ikke kunnet vedtages, da der ikke kunne opnås enstemmighed i Rådet (som krævet i EF-traktaten for harmonisering af skattelovgivning) på grund af modstand fra et begrænset antal medlemsstater. Kommissionen har ikke desto mindre i sit forslag om omstrukturering af EF-rammerne for afgifter på energiprodukter, som den forelagde i marts 1997 givet medlemsstaterne mulighed for helt eller delvis at fritage biobrændstoffer for afgifter(4). Disse afgiftsfritagelser eller -lempelser skulle tage form af hel eller delvis tilbagebetaling af de indbetalte afgiftsbeløb.

(1) EFT C 73 af 24.3.1992.

(2) EFT C 209 af 27.7.1994.

(3) EFT L 299 af 20.11.1999.

(4) EFT C 139 af 6.5.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3152/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. oktober 2000)

Om: Eksporthindringer i Tyskland som følge af problemer med godkendelse

En svensk virksomhed, Recodrive AB, som producerer styresystemer for lastbiler, har ifølge deres oplysninger fået nedlagt forbud mod deres produkter i Tyskland, til trods for at de er godkendte i et andet medlemsland.

Virksomheden er ifølge egne oplysninger nu tvunget til at søge om en godkendelse i hver delstat i Tyskland, som indbyrdes desuden har forskellige opfattelser af dette. Dette er situationen for et produkt, der i Sverige har været godkendt i over ti år.

Hvad mener Kommissionen om dette tilfælde med problemer med godkendelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(13. november 2000)

Kommissionen har modtaget en klage fra det svenske handelsministerium på vegne af ReCoDrive AB og er derfor klar over de problemer den svenske virksomhed har i forbindelse med markedsføringen af dets styresystemer for lastbiler i Tyskland.

For at kunne træffe hensigtsmæssige foranstaltninger har Kommissionen brug for udførlige oplysninger om produktet, CE-mærkningen, attester udstedt af de svenske myndigheder eller af myndigheder i andre medlemsstater, de skridt virksomheden allerede har taget for at markedsføre produktet og de foranstaltninger, de tyske myndigheder har truffet for at forbyde produktet. Der er optaget mellem Kommissionen og virksomheden. Så snart Kommissionen har modtaget de oplysninger, der er nødvendige for at kunne behandle klagen, vil den træffe hensigtsmæssige foranstaltninger (tage kontakt med de tyske myndigheder eller indlede en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169)).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2891/00

af Stefano Zappalà (PPE-DE) til Kommissionen

(14. september 2000)

Om: Società Autostrade

I Italien administrerer Società Autostrade S.p.A. i sin egenskab af koncessionshaver motorvejsnettet næsten overalt i Italien.

Forholdet mellem selskabet og brugerne forvaltes via selskabets lokale kontorer. Selskabet leverer bl.a. ordningerne Viacard og Telepass. Disse ydelser leveres via en kontrakt mellem selskabet og brugerne.

For disse ydelser kræves et depositum samt en tilladelse til direkte debitering fra kundens bankkonto. På trods af disse kundeforpligtelser afbryder selskabet efter eget initiativ tjenesteydelsen uden overhovedet at have opbrugt depositummet eller anvende debiteringsfaciliteten.

Kunder med Viacard og Telepass betaler 341 % mere end brugere, som betaler direkte for denne tjenesteydelse (adgang til og anvendelse af infrastrukturerne).

Kan Kommissionen og kommissæren med ansvar for sundhed og forbrugerbeskyttelse, David Byrne, oplyse, hvilke foranstaltninger han agter at træffe over for den italienske regering, efter at han har sikret sig, at ovennævnte oplysninger er i overensstemmelse med sandheden, for at sikre de europæiske borgere et korrekt, gennemskueligt, ikke-diskriminerende og ikke-underkuende forhold til koncessionshaverne af de offentlige tjenesteydelser og med Società Autostrade S.p.A. i særdeleshed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(19. oktober 2000)

Kommissionen har anmodet den italienske regering om nærmere oplysninger i sagen for at kunne verificere, om de beskrevne forhold er forenelige med EU-reglerne, navnlig med hensyn til motorvejsafgifter og forbrugerbeskyttelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2551/00

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(28. juli 2000)

Om: Europæiske socialfondsmidler til den autonome region De Kanariske Øer

Har Kommissionen med hensyn til de europæiske socialfondsmidler, der er ydet til den autonome region De Kanariske Øer (Spanien) i perioden 1993-1999, kendskab til nogen uregelmæssigheder i forbindelse med bevillingen eller anvendelsen af disse midler, og har den i givet fald modtaget oplysning om indgivelse af nogen anmeldelse til OLAF?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-2331/00 og E-2551/00

(13. oktober 2000)

Kommissionens sidste kontrol af anvendelsen af støtten fra Den Europæiske Socialfond (ESF) på De Kanariske Øer fandt sted i maj 1998 og afslørede ikke de forhold, der anføres af det ærede medlem, der har forfattet den skriftlige forespørgsel E-2331/00.

Efter at der var blevet indgivet klager til Kommissionen, skrev Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) til de spanske myndigheder den 6. marts 2000 og mindede dem for en ordens skyld om den meddelelsesforpligtelse, der påhviler medlemsstaterne i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1681/94 af 11. juli 1994 om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af strukturpolitikkerne, samt om oprettelse af et informationssystem på dette område.(1) Der er indtil nu ikke modtaget nogen meddelelse. Kontoret anførte, at man også ventede på resultaterne af en kontrol vedrørende forvaltningen af ESF på De Kanariske Øer, som de spanske myndigheder havde meddelt kontoret, at de havde indledt.

Kommissionen takker det ærede medlem (der har indsendt den skriftlige forespørgsel E-2331/00) for at have indsendt visse oplysninger til OLAF, der har meddelt, at man undersøger dem.

(1) EFT L 178 af 12.7.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3888/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(13. december 2000)

Om: Beskyttelse af skibsvrag

Skibe fra den britiske flåde, som gik tabt på havet under krigen, bliver nu til dags ofte udplyndret for souvenirs af kommercielle foretagender, der også anvender dem som tumlepladser i forbindelse med forskellige fritidsaktiviteter.

Hvilke planer har Kommissionen med henblik på at beskytte disse vrag mod sådanne former for virksomhed?

Vil Kommissionen overveje at give dem samme status som krigsgrave?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(24. januar 2001)

Spørgsmålet hører ikke under Fællesskabets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2597/00

af Pervenche Berès (PSE) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Forbindelserne mellem EU og Tunesien

Overgrebene på menneskerettighederne i Tunesien er et problem, som giver anledning til stor bekymring. Det internationale samfund og specielt EU har pligt til at tilskynde den tunesiske regering til at udvise større tolerance og respekt for frihedsrettighederne.

Journalisten Ben Briks nylige sultestrejke har vist, hvilken pression de, der kæmper for mere demokrati i Tunesien, kan udsættes for.

Den 15. juni 2000 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning, hvori det tunesiske styre blev opfordret til at udvise større åbenhed og Associeringsrådet EU-Tunesien anmodet om at foretage en fælles evaluering af, hvorledes menneskerettighederne overholdes i Tunesien, jf. associeringsaftalens artikel 2.

Den 23. juni 2000 mødtes Europa-Kommissionen med en tunesisk delegation inden for rammerne af Associeringsudvalget for at behandle samarbejdsaftalerne mellem EU og Maghreb-landene. Dagen før havde kommissionsmedlem Fischler haft et møde med den tunesiske fiskeriminister, Rabah.

Af de oplysninger, som er kommet frem om disse to møder, fremgår, at man kun har drøftet økonomiske spørgsmål.

Uden at forklejne vigtigheden af disse spørgsmål er spørgeren forundret over, at de øvrige emner ikke er blevet taget op under samtalerne. Den økonomiske udvikling vil kun indvirke positivt på det tunesiske samfund, hvis der samtidig etableres et virkelig demokratisk styre.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående forklare denne holdning, som er i modstrid med ånd og bogstav i associeringsaftalen?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe som svar på de ønsker, som Europa-Parlamentet fremsatte i sin beslutning af 15. juni 2000?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(11. september 2000)

De planlagte foranstaltninger indgår i gennemførelsen af EU's associeringsaftale med Tunis, således som det Kommissionen meddelte det samlede Parlament under drøftelserne forud for afstemningen om beslutningen af 15. juni 2000 vedrørende nævnte land, og afspejler indholdet af denne beslutning. Aftalen omfatter to ordninger, dvs. politisk dialog samt finansielt samarbejde, der giver mulighed for at knytte de to lande nærmere til hinanden. Den politiske dialog har allerede været i brug i forbindelse med en udveksling af synspunkter vedrørende menneskerettigheder på et møde i associeringsudvalget den 23. juni 2000. Inden for rammerne af det finansielle samarbejde er man i gang med høringer med henblik på iværksættelse af to støtteprogrammer med sigte på NGO'er og medierne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2265/00

af Nirj Deva (PPE-DE) til Kommissionen

(7. juli 2000)

Om: AVS-stater

Hvor mange fuldtids EU-tjenestemænd er der ansat på de enkelte EU-kontorer i de enkelte AVS-stater?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler E-2265/00, E-2266/00, E-2267/00 og E-2268/00

(28. august 2000)

De ønskede oplysninger sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1687/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: EU's bestemmelser kontra den lokale fødevareproduktion

En ICA-forretning i Torsås i Sydsverige solgte i foråret 1998 æg, som var indkøbt hos en bonde på egnen. Men den 1. januar 1998 havde EU indført bestemmelser for æghandelen, der blev tolket således, at æg, som de lokale producenter ikke selv kan gennemlyse og pakke, skal transporteres til et autoriseret ægpakkeri. Det indebar, at ICA-forretningen i Torsås ikke længere kunne sælge æg fra lokale bønder. I stedet skal æggene først transporteres 250 km til ægpakkeriet i Hässleholm og derefter transporteres tilbage i pakket stand. Det betyder, at udviklingen af den lokale fødevareproduktion bremses. Hvad mener Kommissionen i dette spørgsmål? Skal æg, der sælges i butikker, være gennemlyst og pakket af et autoriseret ægpakkeri?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. juli 2000)

Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 af 26. juni 1990 om handelsnormer for æg(1) anvendes i Sverige siden den 1. januar 1998. Den fastsætter, at æg kun må forhandles, hvis de opfylder de i forordningen fastsatte krav, nemlig at æg skal være sorteret efter kvalitet, æg i klasse A skal også være sorteret efter vægt, kun pakkerier kan klassificere æg, og producenter kan kun levere æg til ægsamlere, pakkerier, grossister og industri.

Kommissionen kan derfor bekræfte, at æg med henblik på at sikre, at forbrugerne køber kvalitetsæg, ikke må sælges direkte fra producenter til detailhandlere, uden at de behandles og sorteres i pakkerier. Hvad angår den sag i det sydlige Sverige, som det ærede medlem henviser til, så findes der ifølge det svenske landbrugsråd omkring 20 pakkerier inden for en radius på 150 km fra Torsås, og nogle pakkerier ligger langt nærmere. Producenter kan endvidere blive godkendt som pakkerier, hvis deres lokaler og tekniske udstyr til behandling og sortering af æg opfylder betingelserne i handelsnormerne for æg.

(1) EFT L 173 af 6.7.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1208/00

af Anna Karamanou (PSE) til Rådet

(27. april 2000)

Om: Forfølgelse af 13 iranske jøder i Iran

I omkring et år har 13 iranske jøder uden forudgående domfældelse siddet i fængsel under anklage for spionage, og de udsættes dagligt for umenneskelig og nedværdigende behandling. I henhold til de seneste oplysninger er de fleste af disse blevet forment ret til selv at vælge en advokat, der kan forsvare dem i den retssag, der ifølge planerne skal finde sted den 13. april. Under hensyn til den kritiske dialog, som Den Europæiske Union har indledt med Iran, bedes Rådet oplyse, hvilke foranstaltninger det vil iværksætte med henblik på at sikre en retfærdig og åben retssag og overholdelse af retten til selv at vælge en forsvarsadvokat?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1208/00 og E-1250/00

(28. september 2000)

Spørgsmålet om de 13 iranske jøder er blevet rejst i samtaler, ved enhver mulig lejlighed og på ethvert plan, mellem repræsentanter for EU og officielle repræsentanter for Iran, blandt andet under den iranske udenrigsminister Kharrazis besøg i Helsingfors i september 1999 og på dialogmødet mellem EU og Iran i december.

Som svar herpå og på henvendelser fra Den Europæiske Unions medlemsstater har den iranske regering igen og igen forsikret EU om, at de tilbageholdte jøder ville få en retfærdig og åben retssag.

I april, lige før retssagen blev indledt, gav Den Europæiske Union atter over for de iranske myndigheder udtryk for den betydning, EU tillægger denne sag, og mindede om de løfter, Iran har afgivet med hensyn til retssagens gennemførelse.

Den Europæiske Union har med bekymring noteret sig den dom, som revolutionsdomstolen i Chiraz har afsagt. Den er skuffet over, at retssagen foregik for lukkede døre på trods af de iranske myndigheders forsikringer. Den Europæiske Union gør opmærksom på, at der findes en mulighed for at appellere dommen. I betragtning af den betydning, den tillægger denne sag, håber den stærkt, at appelretten vil tage de afsagte domme op til fornyet behandling. Den Europæiske Union vil fortsat fremføre sine betænkeligheder over for de iranske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2121/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Argentinsk fiskerflåde finansieret med galicisk kapital

Det er velkendt, at europæisk-ejede, nærmere bestemt galicisk-ejede, argentinske fartøjer står over for problemer i forbindelse med fiskeri i de nationale farvande hos den stat, som de retligt hører under, fordi myndighederne prioriterer interesserne hos andre sektorer i den argentinske flåde højere. Den forskelsbehandling, som de er udsat for, har bl.a. fremkaldt protestaktioner i Puerto Madryn (Patagonien) og i Buenos Aires.

Er Kommissionen indstillet på at indgå en stabil aftale med Argentina, som kan beskytte investeringerne og sikre interesser og beskæftigelse i den af den argentinske flåde, der tilhører galicisk-ejede virksomheder.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. juli 2000)

Kommissionens holdning til visse bevaringsforanstaltninger truffet af Argentina af hensyn til bestandene er uændret.

Under de samtaler, der fandt sted i februar med den nye argentinske regering, kom Kommissionen ind på spørgsmålet om de blandede selskaber, der er oprettet under fiskeriaftalen, og anmodede om en revision af visse af bevaringsaftalerne med henblik på at genskabe den samlede balance i aftalen.

Derfor insisterer Kommissionen på, at det er nødvendigt sammen med de argentiske myndigheder at undersøge den nuværende situation og nå frem til en aftale, der både tager hensyn til bestandene og samtidig sikrer en vis juridisk og økonomisk stabilitet for de blandede selskaber, der er oprettet under fiskeriaftalen.