ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0662/02

af Roberto Bigliardo (UEN) til Kommissionen

(1. marts 2002)

Om: Virksomheden Montefibre i Acerra i Italien

Kan Kommissionen oplyse, om den har kendskab til de miljøproblemer, som Montefibre S.p.A.'s industrielle aktiviteter i Acerra-området (Napoli) i årtier har givet anledning til?

Det er især miljøsammenslutninger af enhver politisk observans, der har givet udtryk for dyb bekymring over en række forureningsfænomener, der kunne tænkes at stamme fra nævnte virksomhed, som har anmodet om og for nogle måneder siden af kommunalrådet i Acerra også fået tilladelse til at foretage en udvidelse.

Kan Kommissionen oplyse, om de kompetente myndigheder har foretaget nogen form for undersøgelse, der kan jage borgernes og miljøsammenslutningernes frygt og usikkerhed på flugt, og om der er foretaget en miljøindvirkningsvurdering i forbindelse med udstedelsen af udvidelsestilladelsen fra Acerra Kommune?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(27. marts 2002)

Kommissionen har i lyset af de beføjelser, den har fået overdraget ved EF-traktaten til opgave at sikre, at fællesskabslovgivningen anvendes korrekt. Som EF-traktatens vogter tøver den ikke med at træffe alle nødvendige foranstaltninger, herunder indlede overtrædelsesprocedurer efter traktatens artikel 226, med henblik på at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes.

Imidlertid kan Kommissionen ikke have kendskab til alle de situationer, der kan formodes at indebære en forkert anvendelse af Fællesskabet miljølovgivning fra medlemsstaternes side. Sådanne situationer bringes normalt til Kommissionens kendskab ved hjælp af klageskrivelser, skriftlige forespørgsler i Europa-Parlamentet samt andragender til Parlamentets Udvalg for Andragender. Situationer, som hævdes at være i modstrid med den pågældende fællesskabslovgivning, må beskrives så nøjagtigt som muligt, for at Kommissionen kan blive i stand til at vurdere dem i relation til den gældende fællesskabsret på miljøområdet.

I de specifikke situationer, det ærede medlem omtaler, er den relevante fællesskabsretsakt på området formodentlig direktivet om vurdering af virkningen på miljøet (VVM) (Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1), enten før eller efter ændringen heraf ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997(2)).

Imidlertid kan der på grundlag af de oplysninger, det ærede medlem er fremkommet med, og som følge af mangelen på specifikke klagegrunde vedrørende anvendelsen af VVM-direktivet, på indeværende tidspunkt ikke konstateres nogen overtrædelse. Skulle det ærede medlem derimod fremlægge yderligere, detaljerede informationer, som sætter Kommissionen i stand til at vurdere spørgsmålene i relation til det nævnte direktiv, vil den kunne efterforske nærmere i denne sag.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0042/02

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(23. januar 2002)

Om: Beskatning af vedligeholdelse af en grav

Kommissionen bedes oplyse, om der for tiden findes nogen EU-lovgivning vedrørende størrelsen af den moms, der betales i forbindelse med vedligeholdelse af en grav. Kommissionen bedes også oplyse, om der for tiden er nogen planer om at ændre lovgivningen vedrørende momsbetaling for vedligeholdelse af en grav, og om det i henhold til gældende lovgivning er muligt at bringe denne betaling til ophør.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(18. februar 2002)

Inden for rammerne af Fællesskabets momslovgivning fastsætter artikel 12, stk. 3, litra a), i sjette momsdirektiv (Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(1)), at medlemsstaterne kan anvende en nedsat momssats på levering af varer og tjenesteydelser, der er omhandlet i bilag H til nævnte forordning. I kategori 15 i bilag H indgår Begravelsesvirksomhed og ligbrænding samt levering af goder i forbindelse hermed. Medlemsstaterne kan således anvende en nedsat momssats, men ikke på mindre end 5 %, på disse tjenesteydelser. Endvidere kan visse medlemsstater momsfritage visse lignende tjenesteydelser i henhold til de midlertidige momsbestemmelser i direktivets artikel 28, stk. 3, litra b). Dog anvendes standardmomssatsen på denne type tjenesteydelser, medmindre vedligeholdelsen af en grav varetages af et bedemandsfirma. Nogle former for vedligeholdelse af grave, som foretages af lokale myndigheder, kan anses for at falde uden for momslovgivningens anvendelsesområde, når myndighederne ikke er i konkurrence med private enkeltpersoner.

Kommissionen agter som led i sin nye momsstrategi at undersøge anvendelsesområdet for bilag H og de dermed forbundne forskellige undtagelser og fritagelse.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977. Direktivet er senest ændret ved direktiv 2001/115/EF af 20. december 2001 EFT L 15 af 17.1.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0002/02

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. januar 2002)

Om: Lufthavnsgebyrer i Athens lufthavne

I min tidligere forespørgsel (E-0331/01(1), 13. februar 2001) berørte jeg Eleftherios Venizelos-lufthavnens konkurrenceproblemer på grund af de forhøjede lufthavnsgebyrer.

Den 20. december 2001 besluttede selskabet Athens Internationale Lufthavn at nedsætte gebyret med mellem 15 og 23 % for landing og parkering af fly. For at kunne foretage disse nedsættelser enedes man i direktoratet for Athens lufthavn om at opkræve 90 % af gebyret for modernisering af lufthavne i stedet for de 75 %, som opkræves i dag.

Kan Kommissionen undersøge formen af den støtte, der vil være resultatet af denne forhøjelse af gebyrerne for modernisering af lufthavne?

Hvilke følger vil disse foranstaltninger få for moderniseringen af de øvrige lufthavne i Grækenland?

(1) EFT C 261 E af 18.9.2001, s. 93.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(26. februar 2002)

Beslutninger om anlæggelse, modernisering eller videreudbygning af lufthavnsinfrastrukturer såvel som fordeling af offentlige midler mellem en medlemsstats lufthavne henhører under den pågældende medlemsstats ansvarsområde. Kommissionen kan dog nærmere efterforske sådanne spørgsmål af hensyn til en mulig konkurrenceforvridning, hvis dette er påkrævet i det enkelte tilfælde. Som allerede anført i svaret på det ærede medlems tidligere forespørgsel henhører beslutninger om lufthavnsgebyrers størrelse og struktur under de pågældende lokale og nationale myndigheders ansvarsområde.

Dog gælder de generelle principper i EU-lovgivningen også for foranstaltninger på dette område, idet det bl.a. kræves, at eventuelle gebyrer fastsættes uden forskelsbehandling.

På grundlag af den foreliggende information er Kommissionen ikke i stand til at vurdere, hvorvidt ordningerne vedrørende Eleftherios Venizelos-lufthavnen skulle have konkurrenceforvridende virkninger i relation til andre græske lufthavne. Der er i den forbindelse ikke blevet rettet nogen klage til Kommissionen. Skulle Kommissionen imidlertid på et eller andet tidspunkt nå til den konklusion, at det er nødvendigt at tage spørgsmålet op med de græske myndigheder, vil den ikke tøve med at gøre dette.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0404/02

af Cristiana Muscardini (UEN), Roberta Angelilli (UEN), Sergio Berlato (UEN),Roberto Bigliardo (UEN), Sebastiano Musumeci (UEN), Antonio Mussa (UEN),Mauro Nobilia (UEN), Adriana Poli Bortone (UEN), Franz Turchi (UEN)og Mariotto Segni (UEN) til Kommissionen

(21. februar 2002)

Om: Italienske borgere med belgisk pension

De italienske borgere, som har arbejdet i Belgien og er vendt tilbage til Italien med en invalide- og/eller alderspension fra de belgiske myndigheder, oplever lange frister og må gennemgå langsommelige formaliteter, inden de modtager deres check.

Den belgiske bank, som er ansvarlig for udbetalingerne, sender en bankoverførsel til det italienske hovedpostkontor i Rom.

Fra Rom sendes postchecken til forskellige lokaliteter i hele Italien, hvilket medfører betydelige forsinkelser i udbetalingerne og øger risikoen for, at pensionsmodtagerne overfaldes, når de indkasserer deres penge fra postkontoret.

Agter Kommissionen:

- at sikre, at italienske pensionsmodtagere behandles på samme måde som pensionsmodtagere fra Portugal, Frankrig, Nederlandene, Tyskland, Luxembourg og endog Marokko, ved at de kan modtage deres pensioner direkte fra den berørte belgiske bank?

- snarest muligt at gribe ind for at sikre ligebehandling af alle europæiske pensionsmodtagere og således forhindre forskelsbehandling af italienske borgere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(21. marts 2002)

Kommissionen gør de ærede medlemmer opmærksom på, at efter bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72(1), skal betalingen af ydelser fra den sociale sikring til modtagerne ske enten ved direkte udbetaling eller gennem et forbindelsesorgan. I bilag 6 til denne forordning nævnes den procedure for udbetaling af ydelserne, de udbetalende institutioner i hver medlemsstat har valgt. Belgien har valgt den direkte udbetaling af ydelserne til modtagerne.

Det præciseres imidlertid ikke i forordningen, hvordan denne direkte udbetaling skal ske, og der kunne således anvendes en postanvisning.

Da en udbetaling af pensioner pr. postanvisning imidlertid kan være uhensigtsmæssig, er Kommissionen villig til at henvende sig til de belgiske myndigheder og anmode om, at der træffes foranstaltninger til, at pensionerne kan overføres til bankkonti i Italien.

(1) Forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, som flytter inden for Fællesskabet, EFT L 74 af 27.3.1972, ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, EFT L 28 af 30.1.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0462/02

af Stavros Xarchakos (PPE-DE)og Ioannis Averoff (PPE-DE) til Kommissionen

(22. februar 2002)

Om: Problemer med jordudtagning i Grækenland

Den 17. januar 2002 rettede tredive medlemmer af det græske parlament en relevant forespørgsel til landbrugsministeren, hvor de påpegede de mange problemer, der er forbundet med programmet langsigtet udtagning af landbrugsarealer (forordning (EØF) nr. 2078/92(1)).

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange og hvilke præfekturer der har deltaget i det ovennævnte program? Hvilke resultater mener Kommissionens tjenestegrene, at denne deltagelse har haft? Er der overvejelser om at kræve tilbagebetaling af det tilskud, der er blevet udbetalt som led i dette program, eller er det allerede blevet krævet tilbagebetalt? Nøjagtigt hvilke uregelmæssigheder i forbindelse med gennemførelsen af programmet har Kommissionen fundet frem til? Præcis hvilket ansvar bærer landbrugsministeriet for de uregelmæssigheder i forvaltningen af programmet, som de græske parlamentsmedlemmer har påpeget?

(1) EFT L 215 af 30.7.1992, s. 85.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. april 2002)

Kommissionen er klar over problemerne med iværksættelsen af programmet for langsigtet udtagning af landbrugsarealer i Grækenland i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 af 30. juni 1992 om miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget, samt om naturpleje(1). Den 9. januar 2002 sendte den de græske myndigheder et brev, hvori den anmodede om udtømmende kontrol hos alle støttemodtager og en detaljeret rapport om sagen, herunder pålagte eller eventuelt påtænkte sanktioner. Samtidigt forbereder Kommissionen et kontrolbesøg.

(1) EFT L 215 af 30.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0314/02

af Isabelle Caullery (UEN) til Kommissionen

(6. februar 2002)

Om: Konkurrencepolitikken i forbindelse med lufttransport

Kan Kommissionen, efter at der er indgivet klage over lufthavnen i Charleroi, bekræfte, at dens tjenestegrene er ved at foretage en undersøgelse vedrørende konkurrencefordrejning på grund af statsstøtte fra regionen Vallonien til fordel for selskabet Ryanair?

Vil Kommissionen redegøre for denne sag, oplyse den valgte procedure og hvor langt man er nået med undersøgelsen?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler P-0314/02 og P-0434/02

(11. marts 2002)

Kommissionen kan bekræfte, at dens tjenestegrene p.t. foretager en undersøgelse af de underskrevne aftaler fra slutningen af 2001 mellem regionen Vallonien, forvaltningsselskabet for lufthavnen i Charleroi og luftfartsselskabet Ryanair.

Kommissionen vil sikre sig, at de fordele, som Ryanair har opnået ved sin etablering i Vallonien, er handelsrelaterede, og at aftalerne, hvoraf Kommissionen har modtaget en kopi i slutningen af 2001, ikke indeholder elementer, der er modstridende med EF-traktatens regler om statsstøtte (artikel 87 og 88 i EF-traktaten).

Undersøgelsen af disse aftaler er iværksat på baggrund af avisartikler og klager indgivet til Kommissionen. Næste etape i undersøgelsen bliver et brev til de belgiske myndigheder med anmodning om yderligere informationer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0059/02

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(24. januar 2002)

Om: Den såkaldte skolemælkstøtte

Skriftligt spørgsmål (E-2478/01)(1) til Rådet omhandlede støtten til skolemælk. Rådet har ikke besvaret følgende spørgsmål: Hvordan overvåges det, at støtten udelukkende anvendes til skolemælk og at den ikke går til andre formål; hvordan er støtten fordelt mellem medlemslandene og mener Rådet i tilfælde af, at nogle lande ikke anvender støtten, at det er hensigtsmæssigt at øge andelen for de lande, som anvender støtten, med den del af støtten fra de lande, som afstår fra at anvende den? Rådet henviser i sit svar af 10.12.2001 til Kommissionen som den beslutningsdygtige instans i denne sag. Hvad er Kommissionens svar på ovennævnte spørgsmål?

(1) EFT C 93 E af 18.4.2002, s. 139.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. februar 2002)

Budgetbevillingerne til skolemælk i et givent budgetår er baseret på de anslåede udgifter til ordningen under hensyntagen til den i de foregående år uddelte mængde mejeriprodukter og eventuelt til udviklingen i støtteniveauet. Der er tale om et samlet beløb for hele Fællesskabet uden angivelse af budgetbeløb for de enkelte medlemsstater. De faktiske udgifter til ordningen afhænger af de mængder, der reelt uddeles i hver medlemsstat. Budgetrammerne muliggør derfor ikke den form for kompensatoriske bevillinger, som det ærede parlamentsmedlem foreslår.

Herudover skal støttebeløbet pr. produktenhed, der uddeles til skolebørn, være kendt på uddelingstidspunktet, for at nettosalgsprisen kan fastsættes. Derfor er der i fællesskabslovgivningen fastsat et fast tilskud til de forskellige produkter, der uddeles.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0537/02

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(28. februar 2002)

Om: Vilkårligt byggeri i Grækenland

Ministeren for Ægæerhavet, Sifounakis, besøgte for nylig nogle af Kykladerne og holdt taler, hvor han opfordrede borgerne til at undgå vilkårligt byggeri. Det er værd at bemærke, at der allerede er gået 21 år efter, at hans parti kom til magten og siden uden afbrydelse bortset fra en lille parentes har været i regering, og at denne periode har været præget af opførelse af tusindvis af ulovlige bygninger, hvorved den græske natur har lidt uoprettelige skader, og de arkitektoniske rædsler, der er blevet bygget, er en krænkelse mod Grækenlands kulturtradition.

Har Kommissionen kendskab til denne ufattelige beskadigelse og forringelse, som det kulturelle og naturlige miljø i løbet af de senere år er blevet udsat for i Grækenland? Har Kommissionen oplysninger om det vilkårlige byggeri i de øvrige 14 EU-lande? Har andre EU-lande stået over for lignende problemer som Grækenland, og har de i modsætning til den græske regering, der er bukket under for kortsigtet partipolitisk opportunisme, der har medført beskadigelse af hjemlandets miljø og arkitektoniske arv, formået at løse disse problemer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(12. april 2002)

Hvad angår det pågældende vilkårlige byggeri, synes det ærede medlem at henvise til privat byggeri, som opføres uden byggetilladelse. De lokale myndigheders mangelfulde anvendelse af den græske lovgivning vedrørende byplanlægning falder dog ikke ind under anvendelsesområdet for Fællesskabets miljølovgivning.

Da de byggeprojekter, som det ærede medlem nævner, derudover ikke figurerer blandt de projekter, som nævnes i bilag I og II til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1), ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997(2), finder dette ikke anvendelse. Derudover bør man bemærke, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet(3) ikke finder anvendelse før den 21. juli 2004 (fristen for gennemførelse i den nationale lovgivning).

Det er vigtigt at bemærke, at artikel 151 i EF-traktaten bestemmer, at Fællesskabet ikke har kompetence til at beskæftige sig med harmonisering af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser på det kulturelle område, som udelukkende er medlemsstaternes ansvarsområde.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.

(3) EFT L 197 af 21.7.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0378/02

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. februar 2002)

Om: Farlige brugte reservedele til fly

Af de italienske luftfartsmyndigheder er det blevet afsløret, at amerikanske og italienske selskaber har solgt gamle, defekte og genforarbejdede flyreservedele på markedet. Ifølge offentliggørelser er 2 % af samtlige fly berørt af problemet, og det skønnes, at disse uegnede reservedele måske er årsag til 10 % af de nylige flyuheld.

1. Findes der forskrifter, som luftfartsselskaberne skal overholde i forbindelse med køb af reservedele?

2. Er der selskaber, der bruger sådanne reservedele?

3. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe med henblik på at finde en samlet løsning på dette problem?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-0347/02, E-0378/02 og E-0540/02

(4. april 2002)

Problemet med uoverensstemmende reservedele er velkendt hos de amerikanske myndigheder, som for at forebygge denne fare allerede har vedtaget mange initiativer, som er blevet taget op af mange europæiske luftfartsmyndigheder.

Det italienske politi meddelte således, at det havde pågrebet reservedele til Airbus A300, som hidrørte fra kannibalisering af fly, der var blevet kasseret, og som vedrørte tre selskaber (Panaviation, New Tech Italia og New Tech Aerospace). Dette må beklages, men det er ikke noget nyt.

Et flys væsentlige dele skal certificeres og har ofte en begrænset levetid (enten tidsrum eller flyvetid). Et flys reservedele dokumenteres i øvrigt, så man kan fastslå oprindelse og baggrund.

Forfalskning er desværre muligt som i enhver sektor, hvor der er tale om store beløb. Værdien af flyreservedele er så stor, at ulovlig handel med reservedele, der ikke er certificerede eller taget fra en gammel maskine kan være meget indbringende.

Det drejer sig således om et reelt problem og luftfartsmyndighederne er klar over dette. Kommissionen er i denne forbindelse særlige opmærksom på, at man når der oprettes et europæisk agentur for luftfartssikkerhed EASA, skal være særlig opmærksom på forfalskningsproblemet i forbindelse med procedurerne til certificering af reservedele til fly.

Denne evaluering skal bestå af en detaljeret gennemgang, som Kommissionen har til hensigt at foretage, af procedurerne hos myndigheder, der er tilknyttet luftfart JAA, del 21 (certificering af fly og af reservedele) og som udgør grundlaget for de bestemmelser, der iværksættes af EASA.

Kommissionen er fast besluttet på, at luftfartssikkerheden ikke skal svækkes på dette område. Dette betyder dog ikke, at medlemsstaterne ikke skal fortsætte deres indsats i kampen mod forfalskning af certificerede reservedele eller dokumenter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0097/02

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(29. januar 2002)

Om: Handicapydelser

Kan Kommissionen opstille en sammenlignende oversigt over de ydelser og andre tilskud, som handicappede har ret til i hver enkelt medlemsstat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(25. februar 2002)

Der findes oplysninger om handicapydelserne i hver enkelt medlemsstat i databasen Missoc (det gensidige informationssystem om social sikring i medlemsstaterne) på internetadressen http://europa.eu.int/comm/employment_social/missoc2000/dk_part3_en.htm.

Da handicapydelser klassificeres under forskellige kategorier, kan det anbefales at læse følgende kapitler:

- Kapitel III:Sygedagpenge

- Kapitel V:Invaliditet

- Kapitel VIII:Arbejdsulykker og erhvervssygdomme

- Kapitel XI:Garanti for tilstrækkelige ressourcer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0100/02

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(29. januar 2002)

Om: Regionale BNP-tal

Vil Kommissionen oplyse, hvilke medlemsstater der i øjeblikket forelægger regionale prisserier for at muliggøre en regional deflation af det nominelle BNP og opstilling af tal for det regionale reale BNP?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(25. marts 2002)

Strukturfondforordningen(1) giver Kommissionen ansvaret for at beregne bruttonationalproduktet (BNP) på købekraftsbasis på NUTS 2-niveau. Dette krav opfyldes i øjeblikket ved at kombinere regionale BNP-værdier, som fremkommer i forbindelse med de regionale nationalregnskaber, og de nationale købekraftspariteter (KKP). Det er nødvendigt at bruge sidstnævnte, fordi der ikke indtil nu er blevet beregnet regionale KKP.

De nationale KKP er normalt baseret på KKP-prisundersøgelser i hovedstæderne. I Nederlandene foretages der med jævne mellemrum undersøgelser i tre andre byer. De priser, der registreres i hovedstæderne, omregnes til nationalt niveau under anvendelse af særlige justeringskoefficienter. Disse koefficienter kommer fra forskellige kilder, alt efter hvilket land der er tale om (eksempelvis fra lejlighedsvis gennemførte regionale KKP-undersøgelser i Spanien, Frankrig, Italien, Portugal og Det Forenede Kongerige). Der findes imidlertid ikke nogen regelmæssige regionale KKP-undersøgelser på EU-plan, der gør det muligt at beregne regionale KKP. Det er i øvrigt også tvivlsomt, om sådanne undersøgelser ville være den mest omkostningseffektive måde at beregne regionale KKP på.

Eurostat har imidlertid til hensigt at opfylde kravet om regionale KKP ved at udvikle sådanne i de kommende år. I første omgang er der blevet iværksat en undersøgelse, hvor den teoretiske baggrund skal undersøges, både med hensyn til pris- og nationalregnskabsaspekter. Det eksterne firma, der har fået til opgave at gennemføre undersøgelsen, skal forelægge de første resultater i december 2002.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1447/2001 af 28. juni 2001 om ændring af forordning (EF) nr. 1260/1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 198 af 21.7.2001.