ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/270

(2004/C 65 E/284)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3161/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(20. oktober 2003)

Om: Italiensk forslag om tilpasning af direktiv 97/24/EF til den tekniske udvikling

Den italienske regering foreslog i 2000 at iværksætte en procedure for tilpasning af direktiv 97/24/EF (1) til det tekniske fremskridt med det formål at indføre en separat typegodkendelse af reservekatalysatorer. En sådan tilpasning vil gøre det muligt for alle producenter af reservekatalysatorer til motordrevne køretøjer at sikre, at deres produkter fremstilles i overensstemmelse med kravene til typegodkendelse. Det er nu er 3 år siden, at forslaget blev forelagt, og forslaget ligger stadig hos de ansvarlige tjenestegrene i Kommissionen.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse, hvor langt de ansvarlige tjenestegrene er kommet med arbejdet, om der er fastsat en tidsfrist for arbejdet, og endelig om direktivudkastet vil blive godkendt som teknisk direktiv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(18. november 2003)

Kommissionen arbejder for tiden på en stor pakke ændringer vedrørende motorcykelemissioner med reference til artikel 5-8 af direktiv 2002/51/EF (2) (om ændring af direktiv 97/24/EF (3)). Pakken omfatter udskiftningskatalysatorer, og Kommissionen har arbejdet tæt sammen med de italienske myndigheder, andre medlemsstater og interessenter på dette specifikke område.

Det var oprindeligt planlagt, at det italienske forslag om udskiftningskatalysatorer kunne behandles gennem Udvalget for Tilpasning til Den Tekniske Udvikling (CATP). Der var dog brug for mere tid i forbindelse med forslaget, således at interessenter kunne overveje det, og acceptable ændringer kunne udarbejdes. Det skal også bemærkes, at medtagelsen af krav til udskiftningskatalysatorer i direktiv 97/24/EF vil udvide direktivets anvendelsesområde, og dette bør ikke behandles gennem CATP.

Udskiftningskatalysatorer vil derfor blive behandlet i den samlede pakke foranstaltninger, som skal forelægges lovgiverne i henhold til den fælles beslutningsprocedure. Denne pakke foranstaltninger skal gøres til genstand for en udvidet konsekvensanalyse, der vil give en evaluering af Kommissionens forslag, som skal forelægges Parlamentet og Rådet i begyndelsen af 2004.

(1) EFT L 226 af 18.8.1997, s. 1.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/51/EF af 19. juli 2002 om reduktion af emissionerne af forurenende stoffer fra to- og trehjulede motordrevne køretøjer og om ændring af direktiv 97/24/EF, EFT L 252 af 20.9.2002.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/24/EF af 17. juni 1997 om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne køretøjer.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/64

(2004/C 33 E/060)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0656/03

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(5. marts 2003)

Om: Oprensningsskibe i Indonesien

Den 26. juli 2002 blev en række oprensningsskibe, herunder tre belgiske skibe, standset af den indonesiske marine ved Sumatra. Tilsyneladende havde oprensningsskibene ikke de rigtige papirer om bord, og de blev endvidere beskyldt for tyveri af sand. Siden da lå skibene opbragt.

Den 9. oktober 2002 idømte den indonesiske dommer hver af de belgiske oprensningsskibe en bøde på 3 000 USD for ikke at have de rigtige papirer om bord men kun kopier deraf. Efter betaling af disse bøder skulle oprensningsskibene frigives. Dommeren nævner intet om tyveri af sand i sin kendelse. Der var nemlig ikke tale om tyveri. Hvis der er blevet angivet en for lille mængde opsuget sand, skyldes dette udelukkende de lokale licensindehavere, som er i kontakt med de centrale myndigheder. Dette er imidlertid et internt indonesisk problem. Den indonesiske regering tilsidesatte imidlertid kendelsen og vedtog følgelig uden om dommeren at fremsætte krav om skadeserstatning. Der blev krævet 18,5 mio. EUR i kaution. Dette beløb svarede til 15 % af oprensningsskibenes værdi. Den indonesiske regering taler om erstatning for det tab, som den indonesiske befolkning har lidt som følge af ufordelagtige bestemmelser vedrørende sandopsugning, som de tidligere regeringer havde fastlagt. Ejerne af oprensningsskibene har betalt kautionen og er i mellemtiden blev frigivet.

1. Har Kommissionen kendskab til denne situation?

2. I bekræftende fald mener Kommissionen, at den indonesiske regering har handlet i modstrid med de forpligtelser, som WTO har pålagt?

3. Mener Kommissionen, at den indonesiske regering (med urette) har tilsidesat den indonesiske dommers kendelse og dermed undergravet retsstaten?

4. I bekræftende fald agter Kommissionen i denne forbindelse at træffe foranstaltninger over for den indonesiske regering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(4. april 2003)

Kommissionen er bekendt med spørgsmålet vedrørende retssagen i Indonesien og beslaglæggelsen og efterfølgende frigivelse af et antal oprensningsskibe, herunder belgiske fartøjer.

For øjeblikket mener Kommissionen ikke, at den indonesiske regering har handlet i modstrid med de forpligtelser, som WTO har pålagt.

Hvad angår påstanden om, at den indonesiske regering har tilsidesat domstolens kendelse, mener Kommissionen, at dette er et internt problem, som ikke vedrører landets internationale forpligtelser. Kommissionen har derfor ikke for øjeblikket til hensigt at træffe foranstaltninger over for den indonesiske regering.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/37

(2004/C 65 E/036)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0596/03

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. februar 2003)

Om: Opfølgning på nye situationer for den økonomiske udvikling i EU's regioner

Det svenske institut for vækstpolitiske studier, Institutet för tillväxtpolitiska studier — ITPS udgav for nylig en rapport om regionernes tilstand i 2002. Ifølge denne rapport er det centrale Norrland i Sverige bagud i forhold til hele Unionen med hensyn til beskæftigelsesudvikling i årene 1996-2001. Det ser ikke meget bedre ud for BRP's udvikling. Det centrale Norrland ligger som nr. 198 ud af EU's 204 regioner.

Tallene er interessante, idet de belyser, hvad der er sket i Sverige efter landets indtrædelse i EU.

Mit spørgsmål til Kommissionen er imidlertid, om den virkelig tager hensyn til sådanne oplysninger, når der tages stilling til den fremtidige strukturstøtte. Hvilke konklusioner kan der drages på baggrund af situationen for det centrale Norrland efter indtrædelsen i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(10. april 2003)

De svenske regioners performans har varieret betydeligt i de senere år, selv om det af de statistiske oplysninger fremgår, at regionen Mellersta Norrland ikke har klaret sig så godt som mange andre regioner i EU.

I anden situationsrapport om økonomisk og social samhørighed (1), som Kommissionen godkendte den 30. januar 2003, finder man de seneste statistiske oplysninger om alle regioner i de femten medlemsstater og i de nye medlemsstater.

Det fremgår af rapporten, at mellem 1995 og 2000 faldt bruttonationalproduktet (BNP) pr. indbygger (justeret for forskelle i køb i Mellersta Norrland) i forhold til det øvrige EU fra 108,6 % til 97,1 % af gennemsnittet for EU. For Sverige som helhed ser man en lille stigning over samme periode fra 106,1 % til 106.6 % af gennemsnittet i EU.

Denne tendens synes at blive bekræftet i den svenske rapport »Regionernas tillstånd 2002«, som det svenske institut for vækstpolitiske undersøgelser har udarbejdet.

På den anden side er arbejdsløsheden i regionen faldende, fra 11% i 1996 til 7 % in 2001. Det svarer til et tendensskifte i forhold til årene for tiltrædelsen, da arbejdsløsheden steg betydeligt, fra lige under 4 % i 1995 til 10 % i 1995.

For perioden efter 2006 vil Kommissionen forelægge Parlamentet og Rådet et forslag om reform af EU's samhørighedspolitik inden for rammerne af tredje rapport om økonomisk og social samhørighed, der vil blive offentliggjort inden udgangen af 2003.

(1) KOM(2003) 34 endelig.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/83

(2004/C 33 E/078)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0799/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(11. marts 2003)

Om: Den kurdiske leder Abdullah Öcalans' situation

Kan Kommissionen bekræfte mig i, at Abdullah Öcalan har siddet isolationsfængslet siden den nuværende tyrkiske regering kom til magten?

Kan Kommissionen oplyse mig, hvilke skridt den påtænker for at undgå, at den politiske situation i Tyrkiet forværres, for så vidt angår det kurdiske mindretals rettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(1. april 2003)

Kommissionen er bekendt med omstændighederne i forbindelse med Abdullah Öçalans nuværende fængsling. Kommissionen har noteret sig, at Öçalan, efter en periode på ca. tre måneders isolation, modtog besøg af sin bror Mehmet og et antal af sine advokater den 12. marts 2003.

Kommissionen overvåger nøje, hvorledes Tyrkiet opfylder prioriteterne i tiltrædelsespartnerskabet, herunder bestemmelserne om bevarelse af den kulturelle mangfoldighed og de kulturelle rettigheder for alle borgere uanset deres oprindelse.

Kommissionen vil foretage en nøje vurdering af, hvorvidt Tyrkiet opfylder de politiske Københavnskriterier i sin periodiske rapport om Tyrkiet for 2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/237

(2004/C 65 E/253)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2881/03

af Jan Dhaene (PSE) til Kommissionen

(29. september 2003)

Om: Tyveri af cykler

Hvert år bliver der stjålet et enormt stort antal cykler. Disse cykler stjæles til eget brug, men et stort antal når også ind i hælerkredse. Disse kredse er ofte organiseret på internationalt plan.

Af belgiske undersøgelser fremgår det også, at tyveri af cykler er »det daglige brød« for kriminelle, som organiserer alvorligere kriminalitet. Tyveri af cykler er den mest udbredte form for kriminalitet i Europa.

De planer, som cykelindustrien ville udarbejde efter anmodning fra forbrugerorganisationer og det europæiske cyklistforbund med henblik på standardisering af serienumre, identitetschips og obligatoriske bøjlelåse, blev ikke til noget.

Kommissionen bedes i den forbindelse besvare følgende spørgsmål:

— Råder Kommissionen over nøjagtige oplysninger om hvor mange cykler, der stjæles i de forskellige medlemsstater, og om bestemmelsesstedet for disse cykler?

— Er Kommissionen klar over, hvilken indvirkning de omfattende tyverier af cykler har på cyklens tiltrækningskraft som et bæredygtigt transportmiddel og på borgernes følelse af usikkerhed?

— Agter Kommissionen sammen med cykelindustrien at planlægge foranstaltninger til forebyggelse af tyveri af cykler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(29. oktober 2003)

Kommissionen vil gerne give det ærede medlem følgende svar:

Der foreligger kun oplysninger om tyveri af cykler for otte medlemsstater. Blandt disse otte er antallet af stjålne cykler pr. indbygger størst i Belgien, Danmark, Nederlandene og Sverige.

Selv om der ikke findes håndfaste beviser for, hvor de stjålne cykler ender, er der klare tegn på, at de fleste af de stjålne cykler sælges til private, enten direkte eller via såkaldte hælercentraler.

Der er ikke noget, der tyder på, at cyklens tiltrækningskraft som et bæredygtigt transportmiddel påvirkes negativt af cykeltyverier. Undersøgelser blandt ofre for kriminalitet viser imidlertid, at det at blive offer for kriminalitet — herunder cykeltyverier — er med til at øge følelsen af usikkerhed i befolkningen. Følelsen af usikkerhed er mellem 1996 og 2002 vokset langsomt, men støt i hele EU.

Tyveri af cykler er hovedsagelig et lokalt, regionalt eller nationalt fænomen. Det er derfor på de niveauer i medlemsstaterne, at man må finde frem til effektive løsninger. Derudover kan det imidlertid på fællesskabsplan være nyttigt gennem Det Europæiske Kriminalpræventive Net at undersøge, om nogen af medlemsstaterne har indført effektive foranstaltninger til forebyggelse af cykeltyverier, som kan anvendes i andre medlemsstater.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/546

(2004/C 78 E/0577)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3429/03

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(18. november 2003)

Om: Eurostatskandalen — ubesvarede spørgsmål

Et af de sagkyndiges væsentligste kritikpunkter i 1999 var, at kontrolforanstaltningerne lod noget tilbage at ønske. Kritikken gentoges i Europa-Parlamentets beslutning om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 1998 (vedtaget den 13. april 2000, A5-0087/2000 (1)) og, for nylig, af undersøgelsesorganerne i forbindelse med Eurostat. Kan Kommissionen oplyse, om der eksplicit var udpeget en person med ansvar for kontrollen? Er der nogen inden for Eurostat, der ville kunne gøres ansvarlig for mangelen på anmærkninger?

(1) EFT C 40 af 7.2.2001, s. 381.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/20

(2004/C 88 E/0020)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1150/03

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(1. april 2003)

Om: Seychellerne

For nylig blev Colin Thelermont, efter et flugtforsøg fra fængslet, brutalt torteret og derefter henrettet. En lignende sag i januar 1999 endte med en summarisk henrettelse.

Hvordan agter Kommissionen at få Seychellernes myndigheder til at leve op til deres ansvar i denne sag, i lyset af at Seychellerne har ratificeret både FN's konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og konventionen mod dødsstraf (1. februar 2002)?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

på skriftlige forespørgsler E-1148/03 og E-1150/03

(6. maj 2003)

Fællesskabets relationer med AVS-staterne bygger på respekten for menneskerettighederne og de fundamentale frihedsrettigheder, som fastsat i Cotonou-aftalen.

Af de foranstaltninger, der er truffet til forbedring af demokratiseringen og sikring af en god forvaltningspraksis i Seychellerne, kan nævnes at der er ydet støtte til udvikling og konsolidering af ikke-statslige organisationer; dette er sket som led i et kapacitetforbedringsprogram med sigte på civilsamfundet (15 % af midlerne under 9. EUF er afsat til bevillinger, som udbetales direkte til ikke-statslige organisationer). Formålet er at give de ikke-statslige organisationer bedre mulighed for at kunne fungere som værdsatte og konstruktive partnere i landets udvikling.

Herudover har Kommissionen gennem de seneste år taget forskellige initiativer til støtte for den demokratiske proces, såsom delegationernes valgovervågning, drøftelser med ledere af oppositionen både i Bruxelles og på Seychellerne, mv.

Med hensyn til spørgsmålet om, hvilke foranstaltninger EU kunne iværksætte med hensyn til de specifikke beskyldninger om tortur, vil Kommissionen kontakte Seychellernes præsident.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/362

(2004/C 78 E/0381)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1230/03

af Freddy Blak (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. april 2003)

Om: Forstærket retsligt samarbejde

Efter at have besøgt en dansk statsborger, der sidder fængslet i Spanien, har jeg erfaret, at det europæiske retslige samarbejde lader meget tilbage at ønske. Vedkommende har siddet fængslet siden den 28. november 2001, sigtet for mord. Den 14. januar 2002 fremsendte den sigtedes forsvarer en international retsanmodning til det spanske justitsministerium, der skulle sende anmodningen videre til det danske justitsministerium med henblik på en indkaldelse af et vidne til afhøring. Over et år senere har denne internationale retsanmodning stadig ikke forladt det spanske justitsministerium.

Det er rystende, at sådanne langsommelige procedurer kan forsinke og forlænge retssager. På nuværende tidspunkt foreligger der stadig ingen anklage mod den sigtede.

Mit spørgsmål er derfor: Hvilke tiltag påtænker Kommissionen for at styrke det europæiske samarbejde på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(15. maj 2003)

Kommissionen har ingen kompetence til at gribe ind i forbindelse med de spanske myndigheders fængsling af den danske statsborger, De omtaler i Deres forespørgsel, som er anklaget for mord. Sagen falder udelukkende ind under de berørte medlemsstaters ansvarsområde.

Hvis den pågældende mener, at fængslingen har varet så længe, at vedkommendes rettigheder i henhold til den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder kan være krænket, har han eller hun ret til at indbringe sagen for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, når alle indenlandske retsmidler er udnyttet.

Det skal endvidere bemærkes, at Kommissionen i øjeblikket behandler spørgsmålet om varetægtsfængsling og alternativer hertil på europæisk plan. Dette initiativ er baseret på programmet for foranstaltninger med henblik på gennemførelse af princippet om gensidig anerkendelse af afgørelser i straffesager (1). En grønbog om dette emne vil blive offentliggjort i løbet af 2003.

Den 19. februar udgav Kommissionen endvidere en grønbog om retssikkerhedsgarantier for mistænkte og tiltalte i straffesager i EU (2). Denne grønbog fokuserer på retten til retshjælp og juridisk bistand, retten til en kompetent, kvalificeret tolk og/eller oversætter, ordentlig beskyttelse af særligt udsatte grupper, konsulatbistand og kendskab til rettigheder (»meddelelse om rettigheder«).

EU's konvention fra 2000 om gensidig retshjælp i straffesager vil afgjort bidrage til at forbedre overbringelsen og gennemførelsen af retsanmodninger. Den er imidlertid hidtil kun blevet ratificeret af to medlemsstater. Den træder i kraft, når otte lande har ratificeret den.

(1) Især foranstaltning nr. 9 og 10, EFT C 12 af 15.1.2001.

(2) KOM(2003) 75 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/470

(2004/C 78 E/0494)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3138/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. oktober 2003)

Om: Luftforurening i Thessaloniki

Ifølge nyligt offentliggjorte oplysninger fra Ministeriet for Miljø, Fysisk Planlægning og Offentlige Arbejder blev der i løbet af det seneste år i visse områder af Thessaloniki på 111 og 105 dage i løbet af et år konstateret værdier for nitrogendioxid og svovlmonooxid, der lå to en halv gang over de grænseværdier, der gælder i EU.

Hvilke konkrete foranstaltninger har Grækenland bebudet, og hvilke konkrete skridt er der hidtil blevet taget i tilfældene med overskridelse af tærskelværdierne, eftersom medlemsstaterne ifølge artikel 4 og 10 i hhv. direktiv 1999/30/EØF (1) (om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften) og direktiv 1996/62/EF (2) (om vurdering og styring af luftkvalitet) skal udarbejde handlingsplaner, hvis der er risiko for overskridelser af tærskelværdierne, og underrette Kommissionen om disse handlingsplaner, og at der i forbindelse med tærskelværdierne opstilles en fortegnelse over, hvilke oplysninger der mindst skal gives til offentligheden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. december 2003)

Ifølge artikel 10 i Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet skal medlemsstaterne give Kommissionen grundlæggende oplysninger om registrerede niveauer og om varigheden af luftforureningstilfælde senest tre måneder efter deres forekomst. Det første afledte direktiv af luftkvalitetsdirektivet, Rådets direktiv 1999/30/EF af 22. april 1999 om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften, fastsætter tærskelværdier for luftens indhold af svovldioxid (SO2) (500 mikrogram pr. kubikmeter (μg/m3)) og nitrogendioxid (NO2) (400 μg/m3) på grundlag af timegennemsnit, der måles i tre på hinanden følgende timer. Kommissionen har ikke modtaget rapporter om overskridelse af disse grænseværdier fra Grækenland i 2002.

De nævnte koncentrationsværdier, som blev overskredet i 111 og 115 dage, henviser formentlig til de grænseværdier, der er fastsat i direktiv 1999/30/EF. Som led i den årlige rapport skal medlemsstaterne opgive individuelle overskridelsestilfælde, men kun hvor det drejer sig om grænseværdien plus en bestemt tolerancemargen (som bliver mindre hvert år for at komme ned på nul på opfyldelsestidspunktet, som er 2010 for NO2 and 2005 for andre stoffer, der omfattes af direktiv 1999/30/EF).

Grækenland har ikke indberettet nogen overskridelse af grænseværdien plus tolerancemargen for SO2 og NO2 i 2002. Det udelukker ikke en mulig overskridelse af selve grænseværdierne. Grænseværdierne bliver juridisk bindende på opfølgelsestidspunkterne.

(1) EFT L 163 af 29.6.1999, s. 41.

(2) EFT L 296 af 21.11.1996, s. 55.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/289

(2004/C 84 E/0335)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4046/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om: Software- og filtreringssystemer

Inden for rammerne af handlingsplanen om fremme af sikkert brug af Internet anmodede Kommissionen i oktober 2000 om forslag vedrørende projekter til demonstration af software- og filtreringssystemer med en finansieringsramme på 5 mio. EUR. Kan Kommissionen give oplysninger om de udvalgte forslag og om, hvilket beløb disse er blevet tildelt? Vil Kommissionen i øvrigt give oplysninger om de opnåede resultater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(24. februar 2004)

Oplysninger om samtlige projekter, der støttes af handlingsplanen for et sikrere internet, herunder støttebeløbene pr. projekt og navnene på støttemodtagerne, findes på Europa-webstedet under adressen: (http://europa.eu.int/iap).

Webstedet indeholder også resultaterne af de filtreringsprojekter, der er afsluttet.

Fire ud af fem i den første gruppe af projekter har frembragt resultater, der nu videreudvikles af partnerne. Projektet ICRAsafe (1) har skabt et nyt indholdsklassificeringssystem med støtte fra vigtige aktører i erhvervslivet. En række avancerede filtreringsprodukter, der er udviklet af projekterne, forventes frigivet i nær fremtid.

(1) Internet Content Rating Association.
1.

Kommissionen er klar over, at Kina valgte at lægge sig fast på specifikke toldafgifter i stedet for ad valorem-afgifter for en række produkter, herunder fotoprodukter. Det skal bemærkes, at Kinas anvendelse af specifikke afgifter snarere end ad valorem-afgifter i sig selv er en overtrædelse af Kinas forpligtelser i Verdenshandelsorganisationen (WTO) (selv om Kinas forpligtelser — de bundne satser — er udtrykt som ad valorem-værdier).