ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2890/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(10. oktober 2001)

Om: Sjusk i forbindelse med udførelsen af de offentlige projekter, der finansieres under den anden fællesskabsstøtteramme

Kommissionen anerkendte i sit svar på min forespørgsel E-3481/00(1), at der er alvorlige problemer med byggesjusk i forbindelse med de offentlige projekter, der udføres i Grækenland og finansieres under den anden fællesskabsstøtteramme.

Kan Kommissionen oplyse, om den har nyere oplysninger om antallet af tilfælde af byggesjusk fra april 2000 og derefter, og om den har samlede oplysninger om alle de projekter, der finansieres under den anden fællesskabsstøtteramme? Er Kommissionen tilfreds med de foranstaltninger, som Grækenland har truffet for at udbedre manglerne? Hvis det ikke er tilfældet, hvilke foranstaltninger agter Kommissionen så at træffe for at løse dette enorme problem?

(1) EFT C 174 E af 19.6.2001, s. 62.

Samlet supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnierpå skriftlige forespørgsler P-2890/01 og E-3197/01

(31. januar 2002)

Kommissionen kan meddele de ærede medlemmer, at den endnu ikke har modtaget svar fra de græske myndigheder på sit brev af 29. januar 2001, og det på trods af et rykkerbrev afsendt 2. juli 2001, hvori der anmodes om præcise oplysninger om opfølgningen af sager i kategori 2 og 3, samt eventuelle finansielle, administrative og andre sanktioner.

Kommissionen vil gentage sin anmodning til de græske myndigheder, og den vil under alle omstændigheder foretage en grundig undersøgelse af disse sager, når EF-støtterammen for programmeringsperioden 1994-1999 afsluttes.

De ærede medlemmer henvises til det svar, som Kommissionen afgav på skriftlig forespørgsel E-1894/01 fra Hatzidakis(1), for så vidt angår de græske meddelelser i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1681/94 af 11. juli 1994 om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af strukturpolitikkerne, samt om oprettelse af et informationssystem på dette område(2). En del af de ønskede supplerende oplysninger er i mellemtiden blevet modtaget i henhold til forordningens artikel 5.

(1) EFT C 134 E af 6.6.2002, s. 5.

(2) EFT L 178 af 12.7.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3201/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(20. november 2001)

Om: Byggesjusk i Malakasa-området

Ved de seneste oversvømmelser i Grækenland (4. november 2001) blev den del af Patras-Athen-Thessaloniki-Efzoni-motorvejen, der går igennem Malakasa-området, endnu en gang alvorligt beskadiget med det resultat, at trafikken måtte afbrydes. På min tidligere forespørgsel (E-3481/00(1)) svarede Kommissionen, at de græske myndigheder havde meddelt den, at de ansvarlige entreprenører inden udgangen af 2000 for egne midler skulle rette op på de strukturelle fejl, der var konstateret med arbejdet.

Kommissionen bedes besvare følgende:

1. Hvornår blev denne del af projektet overdraget?

2. Findes der regler for midlertidig overdragelse af et projekt for at garantere, at sikkerhedsnormerne overholdes, og at borgerne ikke kommer til at bære eventuelle følger?

3. Hvad er årsagerne til, at der stadigvæk kan konstateres byggesjusk efter de gentagne reparationer, der er udført på dette vejafsnit?

4. Hvilke sanktioner er der blevet iværksat over for entreprenørerne?

(1) EFT C 174 E af 19.6.2001, s. 62.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(1. februar 2002)

Kommissionen har ingen oplysninger om, hvornår motorvejsafsnittet Patras-Athen-Thessaloniki-Efzoni, der går igennem Malakasa-området, er blevet afleveret. Den har anmodet de græske myndigheder om at få dette oplyst.

Med hensyn til hvilke procedurer der gælder ved midlertidig overdragelse, kan det oplyses, at de hører ind under national lovgivning, og at Kommissionen således ikke har nogen kompetence.

Det omtalte motorvejsafsnit er blevet samfinansieret som led i de græske EF-støtterammer for programmeringsperioden 1989-1993; det tilhørende operationelle program blev afsluttet i 1995. De indgreb, som de græske myndigheder har foretaget for at udbedre de skader, der er opstået som følge af de geotekniske problemer, der har vist sig efter afslutningen af det operationelle program, er blevet samfinansieret over de græske EF-støtterammer for 1994-1999. Da disse arbejder endnu ikke er afsluttet, er det for tidligt at udtale sig om resultaterne.

Hvad angår de eventuelle sanktioner, der skal iværksættes over for entreprenørerne, henviser Kommissionen det ærede medlem til svaret på medlemmets skriftlige forespørgsel P-2890/01(1).

(1) EFT C 309 E af 12.12.2002, s. 2.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3645/01

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. januar 2002)

Om: NOX-emissioner i Spanien

For nylig har miljøorganisationen Ecologistas en Acción gjort opmærksom på, at i Spanien overskred nitrogenoxid-emmissionerne i store fyringsanlæg (fra før 1988) i 2000 bestemmelserne i direktiv 88/609/EØF(1). Ifølge direktivet må emissionerne af sådanne oxider fra disse anlæg i Spanien fra 1988 ikke overskride 277 000 tons.

Har Kommissionen kendskab til de nævnte emissioner? Hvad vil Kommissionen foretage sig for at sikre, at fællesskabsbestemmelserne på dette område overholdes?

(1) EFT L 336 af 7.12.1988, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. februar 2002)

Spanien har indgivet følgende oplysninger om emissioner af nitrogenoxider fra bestående store fyringsanlæg:

>TABELPOSITION>

I Spaniens tilfælde fastsætter bilag II til Rådets direktiv 88/609/EØF af 24. november 1988 om begrænsning af visse luftforurenende stoffer fra store fyringsanlæg emissionslofter for nitrogenoxider på 368 000 tons for 1993 og 277 000 tons for 1998. Emissioner af nitrogenoxider fra denne kategori af anlæg vil blive yderligere reduceret som følge af det nyligt vedtagne direktiv om store fyringsanlæg, d.v.s. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse

luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg(1). I henhold til det nye direktiv kræves der endnu strengere miljønormer for bestående anlæg fra den 1. januar 2008. Kommissionen er ved at forhøre sig hos de spanske myndigheder vedrørende nyere emissionsdata og vil underrette det ærede medlem om resultatet heraf(2).

(1) EFT L 309 af 27.11.2001.

(2) Bestående anlæg er defineret som anlæg, hvortil den oprindelige godkendelse til opførelse eller i mangel af en sådan procedure den oprindelige driftstilladelse er givet før den 1. juli 1987.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3709/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. januar 2002)

Om: Frihandelsaftale med Mercosur

Anser Kommissionen det for muligt at nå frem til en afgørelse om en frihandelsaftale mellem Unionen og den sydamerikanske toldunion Mercosur i nærmeste fremtid, og er der i øjeblikket fremgang i forhandlingerne mellem Unionen og Mercosur?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(18. marts 2002)

Den Europæiske Union har længe støttet en styrkelse af den regionale integrationsproces, som Mercosur(1)-initiativet repræsenterer, som den har bakket op siden oprettelsen i 1991. Unionen fortsætter uanset det nuværende konjunkturnedgang på begge sider af Atlanten med at arbejde for snævrere forbindelser med Mercosur og en uddybning af Mercosur-processen internt. Ifølge Kommissionens forhandlingsdirektiver skal associeringsaftalen bygge på tre søjler: politisk dialog, samarbejde og handel.

Der har allerede fundet seks forhandlingsrunder sted om en biregional associeringsaftale mellem Mercosur og Unionen. Den 7. forhandlingsrunde finder sted i Buenos Aires den 8.-12. april 2002.

Der er opnået betydelige fremskridt med de politiske og samarbejdsmæssige aspekter.

Hvad angår handelsforhandlingerne, er der en alsidig og ambitiøs dagsorden under forhandling, bl.a. om liberalisering af handelen med varer og tjenesteydelser, investeringer, offentlige indkøb, intellektuel ejendomsret, konkurrence og en tvistbilæggelsesordning. Der er noteret store fremskridt til dato, særlig i andet halvår 2001, med udveksling af toldtilbud og forhandling om teksterne til kapitlerne vedrørende varer, tjenesteydelser og offentlige indkøb. Disse forhandlinger tager deres tid på grund af forhandlingernes art og de mange involverede partnere. Fremskridt med disse forhandlinger er i det mindste til dels forbundet med udviklingen i den økonomiske integration inden for Mercosur.

Den nuværende situation i regionen, særlig krisen i Argentina, giver tydeligvis anledning til bekymring, men det er dog klart, at begge parter er besluttet på at gennemføre deres arbejdsprogram for forhandlingerne og sikre, at de gøres yderligere fremskridt. Rådet (almindelige anliggender) vedtog den 28. januar 2002 en politisk erklæring til fordel for Mercosur, idet Unionen skønner, at et styrket Mercosur vil være nøglen til udvikling i regionen. På samme samling gentog Unionen tillige sit tilsagn om at ville arbejde videre mod fremskridt i forhandlingerne.

(1) Brasilien, Argentina, Paraguay og Uruguay.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3311/01

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(28. november 2001)

Om: Ruslands tiltrædelse af WTO

På det netop afholdte Verdensøkonomiske forum i Davos, som for første gang fandt sted i Moskva, benyttede den russiske præsident lejligheden til meget energisk at gøre sig til talsmand for sit lands integration i verdensøkonomien.

Ruslands optagelse i WTO er en af den russiske regerings prioriterede målsætninger i dens økonomiske moderniseringspolitik, og det er grunden til, at den russiske præsident på Det Verdensøkonomiske Forum gav udtryk for en vis utålmodighed på dette område.

Kan Kommissionen oplyse, hvilken holdning EU har i denne sag, og om den mener, at Ruslands ønske om at blive optaget i WTO snart kan føres ud i livet, idet landets præsident har beklaget sig over, at der til hans land stilles krav, som ikke skal opfyldes af andre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(1. februar 2002)

Den Europæiske Union støtter ubetinget Ruslands tiltrædelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO) på gennemførlige handelsmæssige vilkår. Forhandlingerne om Ruslands tiltrædelse har stået på i nogle år, men den russiske regerings nuværende økonomiske reformprogram og andre lovændringer har naturligvis givet processen ny fart. Efter topmødet mellem Den Europæiske Union og Rusland den 3. oktober 2001 har Kommissionen taget endnu flere konkrete initiativer til at fremskynde forhandlingerne. Den Europæiske Union har således inden udgangen af 2001 forpligtet sig til at forelægge Rusland en omfattende liste over krav. Disse vil danne grundlag for yderligere intensive bilaterale forhandlinger og vil også bidrage til forberedelserne i Genève af et første udkast til en rapport fra den arbejsgruppe i WTO, der behandler Ruslands anmodning om tiltrædelse.

Kommissionen mener, at enhver tidsfrist for tiltrædelsen af WTO vil være fuldstændig vilkårlig. Det er mere vigtigt, at Den Europæiske Union fortsætter sit fulde engagement i processen, bl.a. ved at yde faglig bistand, der skal hjælpe Rusland til at opfylde og efterleve de krav, som WTO-medlemskabet stiller. Vilkårene for Ruslands tiltrædelse af WTO vil blive fastsat under forhandlingerne i WTO's arbejdsgruppe. Resultatet af disse forhandlinger kan ikke forudses med bestemthed på nuværende tidspunkt.

Kommissæren med ansvar for handel havde lejlighed til at drøfte nogle af disse spørgsmål med den russiske handelsminister German Gref under sit besøg i Moskva den 5. december 2001. Kommissionen ønsker, at det nuværende tempo i processen hen mod russisk tiltrædelse opretholdes og støtter kraftigt de russiske anstrengelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3350/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(5. december 2001)

Om: Taiwans optagelse i WTO

Efter Taiwans optagelse i WTO er betydningen af EU's kontakter med verdens fjortendestørste handelsland blevet større. Hvor mange år vil det vare endnu, før Kommissionen åbner et repræsentationskontor i Taipei, som den så længe har lovet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(6. februar 2002)

Kommissionen har givet sig i kast med en generel nyvurdering af sin delegationstjeneste og set nærmere på prioriteterne for en udvidelse af Kommissionens net af repræsentationer i tredjelande på baggrund af de knappe ressourcer og andre faktorer, navnlig dekoncentrationen af forvaltningen af Fællesskabets eksterne bistandsprogrammer. Resultaterne af nyvurderingen fremgår af Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om udvikling af delegationstjenesten(1). Det foreslås, at der åbnes en række repræsentationer for Kommissionen i tredjelande i regioner, hvor Kommissionen stadig er underrepræsenteret. Det anføres i den forbindelse, at det bør overvejes at åbne et handelsrepræsentationskontor i Taiwan.

I betragtning af de budgetbegrænsninger, som Kommissionens delegationstjeneste arbejder under, vil de nødvendige ressourcer til de nye åbninger i hovedsagen blive fremskaffet ved personaleomfordeling og reallokering inden for den eksisterende delegationstjeneste.

Det er sandsynligt, at det vil blive nødvendigt med yderligere ændringer af nettet ud over det aktuelle program, efterhånden som omstændighederne ændrer sig, og Unionen sætter sig nye prioriteter i de eksterne forbindelser. Kommissionen vil fortsætte med at analysere udviklingsbehovene for delegationstjenesten på lang sigt, også hvad angår ressourcerne.

(1) KOM(2001) 381 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3413/01

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(21. december 2001)

Om: Den humanitære krise i Afghanistan flygtninge

Ifølge beretningerne fra Amnesty International samt andre ikke-statslige organisationer om de afghanske flygtninges situation i udlandet og i de indesluttede områder inden for landets grænser, som først og fremmest flygter på grund af bombardementerne, grænser denne situation til en menneskelig tragedie.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, så de lande, der støtter det militære indgreb, påtager sig et større ansvar for de flygtninge, som i bølger forlader Afghanistan? Vil der desuden blive åbnet veje for fremsendelse af humanitær hjælp i selve Afghanistan? Vil alle, der når frem til andre lande, få anerkendt flygtningestatus, og vil der blive oprettet passende flygtningelejre i sikker afstand af konfliktområdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(20. februar 2002)

Den menneskelige tragedie, som mange observatører sidste efterår frygtede ville indtræde i Afghanistan, er heldigvis ikke blevet til virkelighed. Talibanregimets fald og bombardementernes gradvise ophør har gjort det muligt i stor stil at genoptage den humanitære bistand af enhver art og at sikre adgang til de befolkningsgrupper, der har de største behov. Til syvende og sidst forblev antallet af yderligere flygtninge, der forlod Afghanistan efter den 11. september 2001, lavt i forhold til det antal afghanske flygtninge, som i forvejen befandt sig i udlandet.

Kommissionen yder fortsat via humanitær nødhjælp fra Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) og instrumentet finansiel bistand til hjemstedsfordrevne i Asien finansiel støtte til De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) og en række ikke-statslige organisationer (ngo), der arbejder til gavn for de afghanske flygtninge i Pakistan og Iran. Som udenrigskommissæren for nylig erklærede det på Tokyo-konferencen om bistand til genopbygning af Afghanistan, har Kommissionen nu ydermere givet sig i kast med en langsigtet genopbygningsproces i dette land. Dette vil bidrage til hurtigst muligt at sikre de afghanske flygtninges eller internt fordrevnes tilbagevenden til deres hjemregion.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2986/01

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(29. oktober 2001)

Om: Finansiering over PHARE-bevillingerne af publikationen Panorama Latvii

Er det korrekt, som det fremgår af beretninger i den lettiske presse, at Kommissionen med sit demokratiprogram har finansieret publikationen Panorama Latvii (tidl. Sovjetskaja Latvija) over PHARE-bevillingerne?

Er Kommissionen bekendt med, at udgiveren af denne publikation er Alfreds Rubiks, tidligere førstesekretær i Letlands kommunistiske parti og en af kupmagerne fra august 1991?

Er det Kommissionens politik at støtte sovjetnostalgiske og stalinistiske publikationer i tiltrædelseslandene?

Hvilke konsekvenser vil den drage heraf for at udelukke, at noget lignende sker i fremtiden?

Hvilke tjenestemænd var ansvarlige for tildelingen af bevillingerne?

Hvorfor svigtede den politiske kontrol?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(12. december 2001)

Som led i det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettighederne (budgetpost B7-700) har Kommissionen ydet økonomisk støtte til den ikke-statslige organisation (ngo) den lettiske menneskerettighedskomité til et mikroprojekt benævnt informationstjenesten om migration. Det samlede budget til dette projekt var skønsmæsssigt på 4 300 EUR med en maksimal EU-støtte på 3 850 EUR.

Ngo'en den lettiske menneskerettighedskomité har til formål at forsvare den russisktalende befolknings interesser i Letland med særlig fokus på statsborgerskabsspørgsmål. Formålet med ovennævnte projekt var at give oplysning og yde juridisk rådgivning om migrationslovgivningen for at nedbringe antallet af personer i Letland, som ikke har nogen retlig status eller ikke besidder gyldige identitetspapirer.

For at nå denne målsætning blev der gennemført forskellige aktiviteter, bl.a. udgivet artikler i dagblade, som den lettiske menneskerettighedskomité formodede ville blive læst af målgruppen. Et af disse var publikationen Panorama Latvii. Det skal bemærkes, at Alfreds Rubiks ikke sidder på nogle redaktionelle poster i denne avis, selv om avisen ved nogle lejligheder har udtrykt støtte for hans synspunkter.

Projektet blev gennemført i nært samarbejde med Direktoratet for Statsborgerskabs- og Migrationsanliggender i det lettiske indenrigsministerium.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3482/01

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Kommissærernes særlige rådgivere

I henhold til adfærdskodeksen for kommissærer kan kommissærerne gøre brug af særlige rådgiveres lønnede eller ulønnede bistand, idet listen over rådgivere godkendes af Kommissionen inden for en stram budgetbevilling og på grundlag af en gennemskuelig procedure. Disse rådgivere skal være anerkendte eksperter på deres område og må ikke komme fra Kommissionens personale.

Vil Kommissionen opstille en liste over alle de særlige rådgivere, som de enkelte kommissærer har udpeget siden begyndelsen af Kommissionens formand Romano Prodis og den nye Kommissions mandat i 1999, samt oplyse, hvor længe de ydede eller har ydet bistand, på hvilke områder de er anerkendte eksperter, og hvor store vederlag de har modtaget?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Neil Kinnock

(19. marts 2002)

Kommissionen er ikke i stand til at give oplysning om de særlige rådgiveres individuelle kontrakter og aflønning, da den er bundet af bestemmelserne om databeskyttelse i Parlamentets og Rådets direktiv 2001/45/EF af 27. juni 2001 om ændring af Rådets direktiv 89/655/EØF om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes brug af arbejdsudstyr under arbejdet (andet særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF)(1).

Det kan imidlertid oplyses, at Kommissionen siden tiltrædelsen i 1999 har benyttet sig af 48 særlige rådgivere. En alfabetisk liste med deres navne sendes direkte til det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat. Der vedlægges en liste med angivelse af de kommissærer, der på et givet tidspunkt har benyttet sig af særlige rådgivere.

Blandt de 48 særlige rådgivere er de 17 pensionerede, tidligere ledere i Kommissionen med stor erfaring og anerkendt viden inden for deres område. Disse særlige rådgivere er ulønnede.

En stor andel af de 31 særlige rådgivere, der aflønnes, er universitetsuddannede, og de modtager et honorar på 260, 315 eller 375 EUR for hver dag, de arbejder i Kommissionen. Samlet er der i 1999 blevet udbetalt 15 200 EUR for 76 dages arbejde til de særlige rådgivere, i 2000 93 855 EUR for 289 dages arbejde og i 2001 96 415 EUR for 295 dages arbejde.

(1) EFT L 195 af 19.7.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3551/01

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(20. december 2001)

Om: Den europæiske skibsbygningsindustris situation

Det lykkedes ikke for Rådet (industri) på mødet den 5. december at nå frem til en fælles holdning om overgangsstøtte til skibsindustrien for at afbøde den illoyale konkurrence med Sydkorea, som den europæiske skibsbygningsindustri lider under. Såfremt situationen ikke ændrer sig, bliver konsekvensen, at mange europæiske værfter må lukke. Kan Kommissionen oplyse, hvorfor den ikke har og tilsyneladende ingen planer har om at klage over Sydkoreas illoyale praksis til Verdenshandelsorganisationen (WTO)?

Den europæiske skibsbygningsindustri kan ikke fortsat forholde sig passivt og afventende til den illoyale konkurrence fra Sydkorea. Nu efter Rådets afvisning af en overgangsstøtte, kan Kommissionen så oplyse om sine planer for at imødekomme den europæiske skibsbygningsindustris kritiske situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(31. januar 2002)

Kommissionen har noteret sig, at Rådet på sit møde den 5. december 2001 ikke var parat til at støtte Kommissionens forslag om en midlertidig defensiv ordning for skibsbygningsindustrien. På den anden side har Kommissionen, som det ærede medlem sikkert ved, modtaget og accepteret en anmodning fra EU-erhvervsgrenen om at ajourføre den undersøgelse, der blev indledt i henhold til forordningen om handelshindringer, så den vil omfatte perioden fra december 2000 til november 2001. Kommissionen arbejder i øjeblikket på at ajourføre undersøgelsesrapporten.

En eventuel klage til Verdenshandelsorganisationen (WTO) må afvente resultatet af denne udvidede undersøgelse. Det viser sig at være i høj grad relevant at ajourføre skadesafsnittet i rapporten. Det vil sætte Kommissionen i stand til at fremlægge nyere og mere præcise data om den påførte skade, når den indbringer sagen for WTO.

Kommissionen vil følgelig vurdere situationen i lyset af resultaterne af såvel den udvidede undersøgelse og af sin tostrengede strategi. Kommissionen har ikke til hensigt at ændre strategi over for Korea, som det også fremgår af dens svar på skriftligt spørgsmål E-2142/01(1).

(1) EFT C 93 E af 18.4.2002, s. 68.