SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-4067/97 af Gianfranco Dell'Alba (ARE) til Kommissionen (15. december 1997)

Om: Genoptagelse af samarbejdet med Republikken Congo

Vil Kommissionen forklare, hvorfor den i forbindelse med moedet »Amis du Congo«, der blev afholdt i Bruxelles den 3.-4. december paa initiativ af Verdensbanken, tilsyneladende har besluttet at deblokere bevillinger til et samlet beloeb af 77 mio ecu til Republikken Congo, hvilket synes at vaere foerste skridt i retning af en fuldstaendig genindfoerelse af stoetten fra Den Europaeiske Union til Kinshasa, naar Unionens institutioner - Europa-Parlamentet saa sent som den 23. oktober 1997 og tidligere Raadet (Almindelige anliggender) den 15. september - utallige gange har givet udtryk for deres bekymring med hensyn til menneskerettighedssituationen i det paagaeldende land og kraevet, at en heldig gennemfoerelse af FN's undersoegelse af de paastaaede massakrer og andre kraenkelser af menneskerettighederne siden 1993 er en absolut betingelse for enhver genoptagelse af samarbejdet med Republikken Congo?

Mener Kommissionen f.eks., at de talrige nylige eksempler paa obstruktion af den paagaeldende undersoegelseskommissions arbejde, som har vaeret indstillet i mere end seks maaneder, er et tilstraekkeligt fremskridt til at opfylde de krav, som Raadet for kun tre maaneder siden opstillede for en gradvis genoptagelse af Unionens samarbejde med Republikken Congo?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro (19. januar 1998)

Paa det seneste moede i sammenslutningen »Congos venner« gav Kommissionen meddelelse om, at man ville yde 45 millioner ECU i forbindelse med genoptagelsen af et program for midlertidig stoette til sundhedsvaesenet (PATS II) og en foerste rate paa 34 millioner ECU til et genopbygningsprogram (PAR). Hvad angaar PATS II, er der tale om anden fase af et program, der har loebet siden 1995 til forbedring af sundhedsforholdene for de mest ugunstigt stillede befolkningsgrupper. Formaalet med at yde denne foerste rate til genopbygningsprogrammet er at genopbygge vejnettet omkring Kinshasa baade af hensyn til den congolesiske hovedstads forsyningssikkerhed og ud fra oensket om at give landbrugerne mulighed for at saelge deres varer i byen og dermed skabe sig en indtaegt.

De to programmer indgaar i den humanitaere bistand og i genopbygningshjaelpen og tager ydermere sigte paa bekaempelse af fattigdommen. Programmerne gennemfoeres enten af NGO'er eller af lokale kontrahenter, hvormed Kommissionen direkte har indgaaet kontrakt, idet denne fremgangsmaade giver mulighed for en hurtig igangsaettelse. Der er altsaa saaledes endnu ikke i denne fase tale om en genoptagelse af samarbejdet med regeringsinstitutionerne, der har vaeret suspenderet siden 1992.

Kommissionen har indledt en konstruktiv dialog med landets regering, og meddelelsen om disse to programmer skal betragtes som en respons paa de positive skridt, der er taget af myndighederne i Kinshasa, bl.a. den omstaendighed at De Forenede Nationers undersoegelseskommission har faaet groent lys til at se noejere paa menneskerettighederne, udnaevnelsen af en forfatningskommission, samt den congolesiske delegations konstruktive holdning paa moedet i »Congos venner«.

Kommissionen er klar over at der vedvarende er problemer i Den Demokratiske Republik Congo med hensyn til menneskerettighederne, og at nedsaettelsen af en forfatningskommission kun er et foerste toevende skridt paa den lange vej til demokratiske forhold. Men naar man betragter landets kritiske situation, maa man ikke glemme foelgende problemer: infrastrukturernes totale forfald, den haard tyngende udlandsgaeld, den meget oemtaalelige oekonomiske og sociale situation, den notoriske usikkerhed i visse regioner, den regionale rivalisering og de ideologiske uoverensstemmelser inden for de styrende kredse. Paa baggrund af de enorme udfordringer den nye regering staar over for fortjener ovennaevnte politiske tiltag at blive anerkendt som skridt i den rigtige retning, og de boer bifaldes af landets partnere i udlandet. Meddelelsen om at Kommissionen genoptager de to programmer skal saaledes ses som en naturlig foelge af den gradvise retablering - under forudsaetning af, at visse krav opfyldes - af samarbejdet med Congo, hvorom Raadet traf beslutning om paa moedet vedroerende generelle anliggender den 15. september 1997.