ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0341/97 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (13. februar 1997)

Om: Den faelles markedsordning for olivenolie - Udgifter til oplagringsforanstaltninger i Frankrig

I Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1995 oplyses det, at budgettet for 1996 til EUGFL, Garantisektionens udgifter til olivenolie beloeber sig til i alt 1.781 mio ecu. Det konstateres, at dette tal er paa linje med udgifterne mellem 1991 og 1993, men at udgiftsniveauet i 1995 var betydeligt lavere, nemlig blot 812,5 mio ecu.

Udgifterne til oplagringsforanstaltninger inden for denne sektor var negative i 1995, idet de androg -94,9 mio ecu.

Hvor meget er der i alt ydet til oplagringsforanstaltninger for olivenolie i Frankrig?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-0320/97, E-0321/97, E-0322/97, E-0323/97, E-0324/97, E-0325/97, E-0326/97, E-0327/97, E-0328/97, E-0329/97, E-0330/97, E-0331/97, E-0332/97, E-0333/97, E-0334/97, E-0335/97, E-0336/97, E-0337/97, E-0338/97, E-0339/97, E-0340/97, E-0341/97, E-0342/97, E-0343/97 og E-0344/97 (6. marts 1997)

De af det aerede medlem oenskede oplysninger om udgifter er anfoert i nedenstaaende tabel. Faellesskabets samlede udgifter under budgetterne for 1995 og 1996 var paa henholdsvis 812,5 og 2007,7 mio. ECU. Forskellen i forhold til de samlede beloeb i tabellen skyldes navnlig betalinger vedroerende salgsfremmende foranstaltninger for olivenolie. Beloebet i budgettet for 1995 ligger meget langt under beloebet for 1996 (og 1994) som foelge af den beslutning, der blev truffet ved vedtagelsen af prispakken for 1994/95 om at udskyde betalingsdatoen. Budgettet for 1995 omfattede ikke betalinger for produktionsaaret 1994/95, men kun resterende betalinger for produktionsaaret 1993/94.

(i mio. ECU)

>TABLE>
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1183/97 af Christine Barthet-Mayer (ARE) til Kommissionen (3. april 1997)

Om: Tilnaermelse af punktafgifterne paa alkohol og alkoholholdige drikkevarer som led i EU's indre marked

Siden det indre markeds etablering den 1. januar 1993 hindres alkoholholdige varer, herunder vin fra selvstaendige producenter, andelsvinkaeldre eller handelen, i den frie bevaegelighed, fordi procedurerne og punktafgifterne ikke er harmoniseret. De smaa producenter, navnlig vinproducenter, der ikke har nogen filial i de oevrige medlemsstater, forfordeles i den frie konkurrence. Ved handel inden for Faellesskabet med flaskevin i smaa maengder (direktiv 92/12/EOEF om fri bevaegelighed for varer ((EFT L 76 af 23.3.1992, s. 1. ))) kan producenterne ikke saelge direkte til privatpersoner ved forsendelse med ét faelles og harmoniseret ledsagedokument mellem medlemsstaterne, men skal gaa gennem en skatterepraesentant, der betales et fast vederlag, hvilket oeger omkostningerne og kraever laengere administrationstid og -procedurer end ved den tidligere toldordning.

Er Kommissionen rede til at finde en virkningsfuld alternativ og hurtig loesning, der kan afhjaelpe den uacceptable indirekte hindring for den frie bevaegelighed og for den retfaerdige samhandel paa dette omraade?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti paa skriftlige forespoergsler P-1141/97 og E-1183/97 (24. April 1997)

Kommissionen er klar over de erhvervsdrivendes besvaerligheder i forbindelse med EU-samhandelen med smaa kvanta vin i flasker.

Det er tydeligvis en mangel paa harmonisering af punktafgiftssatserne, der er kernen i det problem, som det aerede medlem har gjort opmaerksom paa. De medlemsstater, der har en relativ hoej punktafgift ved modtagelse af vin fra EU, er saaledes noedt til at kraeve relativt strenge betingelser overholdt for at beskytte deres nationale afgiftsindtaegter.

I faellesskabsretten vedroerende fjernsalg, bl.a. artikel 10 i direktiv 92/12/EOEF af 25. februar 1992 ((EFT L 76 af 23.3.1992. )), fastsaettes der endvidere ikke nogen praecis vedtaegtsmaessig fremgangsmaade. Det er derimod op til medlemsstaterne at fastsaette en saadan ved omsaetningen af direktivet til deres nationale lovgivning.

Systemet med fiskale repraesentanter paa omraadet for fjernsalg er ikke obligatorisk for medlemsstaterne, da de har mulighed for at lade afsenderen selv eller dennes repraesentant betale punktafgiften ved bestemmelsesstedet.

Kommissionen undersoeger dog i oejeblikket andre muligheder for at forenkle sagerne. Resultaterne heraf vil blive fremlagt i rapporten om anvendelsen af artikel 7-10 i direktiv 92/12, der bliver fremsendt til Parlamentet og Raadet i loebet af dette aar.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1072/97 af Christine Oddy (PSE) til Kommissionen (21. marts 1997)

Om: Det oestlige Zaire - rwandiske flygtninge

Humanitaer bistand til flygtningene i det oestlige Zaire er blevet standset som foelge af kampe mellem zairisk militaer og zairiske tutsi/banyamonlenge-oproerere. Hundrede tusinder af flygtninge er nu uden hjaelp og forsvarsloese.

ECHO har udarbejdet en handlingsplan for at etablere et hjaelpeprogram, men der er to altafgoerende forudsaetninger, der er noedvendige for dets succes:

- adgang til ofre og

- beskyttelse af baade flygtninge og humanitaere medarbejdere.

Hvad vil Kommissionen foreslaa for at sikre, at humanitaer bistand naar frem til disse flygtninge, og at den noedvendige beskyttelse er garanteret saaledes, at de sikkert kan vende tilbage til Rwanda?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (13. maj 1997)

Den 11. december 1996 afsatte Kommissionen et beloeb paa 10,65 mio. ECU til fordel for de rwandiske flygtninge for at stoette den humanitaere bistand fra FN's Hoejkommissariat for flygtninge (HCR), herunder repatrieringsforanstaltningerne. Sammen med Verdensfoedevareprogrammet (VFP) har HCR oprettet en faelles enhed til forvaltning af logistikken i forbindelse med repatrieringen.

Paa trods af Alliancens loefter om at give adgang til at naa ud til alle flygtningene, blev denne adgang ikke fremmet i praksis, og det er foerst i begyndelsen af april, at foedevarehjaelpen har kunnet naa ud til en raekke flygtninge, der befandt sig i en prekaer situation.

Endvidere har VFP modtaget et bidrag paa 10 mio. ECU til sit program om levering af foedevarehjaelp via en luftbro. Efter anmodning fra VFP har Kommissionen godkendt, at disse midler ligeledes anvendes til repatriering ad luftvejen.

Alliancen har accepteret, at de svageste flygtninge evakueres fra lufthavnen i Kisangani direkte til Rwanda. UNHCR's forhandlinger om ivaerksaettelsen af evakueringerne ad luftvejen var endnu ikke afsluttet om mandagen den 7. april 1997, eftersom Rwandas regering afslog at give flyene landingstilladelse i Kigali.

Saa snart HCR har afsluttet forhandlingerne om ivaerksaettelsen af repatrieringsplanen, vil Kommissionen gennemgaa de eventuelle ansoegninger om supplerende finansiering under hensyntagen til den omfangsrige logistik, der skal anvendes.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1401/97 af Olivier Dupuis (ARE) til Kommissionen (22. april 1997)

Om: FN's tiaar for verdens oprindelige befolkninger

Kan Kommissionen i lyset af FN's tiaar for verdens oprindelige befolkninger, hvoraf den foerste fjerdedel naesten er gaaet, oplyse, gennem hvilke projekter den har stoettet de oprindelige befolkninger i Sverige i 1995 og 1996?

Kan Kommissionen opstille en liste med navnene paa projekterne? Kan den for hvert af de forskellige finansielle instrumenter, der staar til dens raadighed, oplyse stoerrelsen af den finansielle bistand, som den har ydet for at stoette de oprindelige befolkninger i Sverige?

Mener Kommissionen, at den har reageret passende paa de resolutioner, som FN's Generalforsamling har vedtaget, og som opfordrer stater og mellemstatslige organisationer til at fremme rettighederne og interesserne for de oprindelige befolkninger, som bor paa deres territorier, saaledes som tiaarets titel siger: »De oprindelige befolkninger: partnere i aktion«?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek paa skriftlige forespoergsler E-1398/97, E-1399/97 og E-1401/97 (29. maj 1997)

Kommissionen yder sit bidrag til det internationale samfunds indsats til fordel for respekten for menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder i forbindelse med de oprindelige befolkninger.

I 1996 har den bl.a. ydet stoette til det nyhedsbrev, der udsendes af »European alliance with indigenous peoples«, der tager sigte paa at informere den maalgruppe af personer, der er beroert af Faellesskabets foranstaltninger vedroerende de oprindelige befolkninger. I denne informationsbulletin blev der i oktober og november 1996 offentliggjort to artikler specielt omkring de oprindelige befolkningers situation i henholdsvis Fransk Guyana og i Finland.

I skrivende stund har Faellesskabet endnu ikke fastlagt en politik vedroerende de oprindelige befolkninger og udviklingssamarbejdet. Dog er der en lang raekke faellesskabsinstrumenter, der tager sigte paa disse befolkninger og paa noedvendigheden af at fremme disse lokalsamfunds deltagelse i udviklingsprojekterne. Blandt de maal, der er opstillet for bevarelse af de tropiske regnskove, figurerer saaledes en forbedring af de lokale befolkningers levevilkaar, og disse befolkninger er selvskrevne til at medvirke ved bevaringen af disse skove.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0876/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (12. marts 1997)

Om: Groenbogen om finansielle tjenesteydelser

I forbindelse med groenbogen om »Finansielle tjenesteydelser: opfyldelse af forbrugernes forventninger« (KOM(96)0209) og under hensyntagen til forbrugernes vanskeligheder i forbindelse med de mange forskellige finansielle tjenesteydelser samt bestemmelserne paa dette omraade anmodes Kommissionen om at udarbejde en publikation til et bredt publikum med henblik paa at lette forstaaelsen af de vigtigste bestemmelser i de 50 direktiver, der vedroerer finansielle spoergsmaal.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (14. maj 1997)

Kommissionen har for nylig taget en raekke nye initiativer med det formaal at oege forbrugeroplysningen om bl.a. finansielle tjenesteydelser.

Eksempelvis har »Borger i EU«-initiativet, der blev lanceret i november 1996, til formaal at orientere borgerne om deres rettigheder og muligheder paa det store indre marked. Som led i initiativet er der blevet udarbejdet tre vejledninger om borgernes ret til henholdsvis at arbejde, bosaette sig og studere i en anden medlemsstat. Derudover er der yderligere fire vejledninger under udarbejdelse, som omhandler rettighederne med hensyn til henholdsvis koeb af varer og tjenesteydelser inden for det indre marked, rejser til en anden medlemsstat, sundhedsbeskyttelse og ligebehandling af maend og kvinder. Hvad angaar det aerede medlems specifikke oenske, redegoer vejledningen om rettighederne i forbindelse med koeb af varer og tjenesteydelser inden for det indre marked for forbrugernes grundlaeggende rettigheder i forbindelse med finansielle tjenesteydelser (forsikring, banktjenesteydelser og vaerdipapirer).

Endvidere har Kommissionen i samme sammenhaeng udarbejdet og udsendt en vejledning rettet til den europaeiske forbruger om det indre marked, der generelt har til formaal at beskrive EU-dimensionen i forbrugerbeskyttelsen og kort redegoere for forbrugernes rettigheder inden for det store indre marked. Et saerligt afsnit i denne vejledning behandler specifikt finansielle tjenesteydelser.

Hvad angaar groenbogen »Finansielle tjenesteydelser: opfyldelse af forbrugernes forventninger« ((KOM(96) 209 endelig udg. )), som det aerede medlem henviser til, sigtede den primaert mod dels at redegoere for forbrugernes grundlaeggende rettigheder med hensyn til finansielle tjenesteydelser og dels at indhente de forskellige interesserede parters synspunkter med henblik paa at vurdere, om der er behov for nye foranstaltninger for at beskytte forbrugerne i passende omfang. De utallige skriftlige svar og reaktioner, Kommissionen har modtaget i denne forbindelse, vidner om denne problematiks store betydning og relevans. Kommissionen har til hensigt snarest at offentliggoere en meddelelse ((KOM(97) )) til opfoelgning af groenbogen, der vil redegoere for, hvorledes de bekymringer, de interesserede parter har givet udtryk for, vil blive tilgodeset. I meddelelsen bekendtgoer Kommissionen, hvilke initiativer den agter at tage paa dette omraade, i hvilken raekkefoelge og efter hvilken tidsplan.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1330/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (10. april 1997)

Om: Afgift paa slutloenninger i Italien

Den italienske regering agter at paalaegge en afgift paa slutloenninger (TFR) for at forhoeje sine indtaegter i forbindelse med de finansielle foranstaltninger, der er noedvendige for at bringe regeringens aarlige underskud inden for graenserne af 3% af BNP.

Denne afgift paa virksomheder vil ifoelge regeringens talsmand senere blive godtgjort til de beroerte arbejdstagere.

1. Er Kommissionen opmaerksom paa denne regeringsforanstaltning?

2. I bekraeftende fald, hvad mener den om den paagaeldende afgift? Kan den betragtes som tvungen laan i overensstemmelse med Maastricht-traktatens artikel 104a, i betragtning af, at staten paatvinger virksomhederne at afgive en del af TFR inden den udbetaler godtgoerelse til sine arbejdstagere paa et udefineret senere tidspunkt?

3. Forbud mod, at staterne faar adgang til finansielle institutioner i henhold til artikel 104a blev belyst i en senere forordning, hvorefter forbud er vaesentligt for at sikre, at den offentlige finansielle sektor underkastes markedsdisciplinen. Er denne fortolkning - hvis virkning er at indskraenke budgetdisciplinen - korrekt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (12. maj 1997)

Den italienske regering har for nylig indfoert nye budgetforanstaltninger, der har til formaal at bringe de offentlige regnskaber i overensstemmelse med maalet om et underskud paa 3% af BNP i 1997.

En af foranstaltningerne bestaar i, at skatten paa slutloenninger forhoejes fra 2% til 5,89% (»fond di quienscenza«). Denne skat blev indfoert med finansloven i december 1996 og traeder i stedet for en del af den skat, skal betales, naar en arbejdstager forlader sin virksomhed. Paa det paagaeldende tidspunkt blev det droeftet, om denne skat skulle behandles som et laan (ingen virkning paa underskuddet) eller som en ny skat (der nedbringer underskuddet).

Eurostat besluttede den 21. februar 1997 at »... den italienske regering har ved at aendre skatten paa slutloenninger indfoert en ny skat, som beregnes paa et nyt grundlag, med en ny dato, og som betales af virksomhederne i stedet for arbejdstagerne. Indtaegterne fra denne skat, som skal betales i 1997, er derfor ikke et laan, men en skat, som reducerer underskuddet i 1997«.

Den nyeste foranstaltning skal derfor betragtes som en foroegelse af en skat og ikke som en form for laan, der sikrer medlemsstaten privilegeret adgang til finansielle institutioner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1596/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (6. maj 1997)

Om: Supplerende pension

Faren for at miste retten til supplerende pension er en alvorlig trussel mod den frie bevaegelighed og lige behandling af borgerne, der er garanteret i EF-traktaten. Saadan lyder konklusionen paa en beretning om supplerende pension, der blev vedtaget den 28.-29. november 1996 af gruppen paa hoejt niveau om borgernes frie bevaegelighed. Beretningen, der omhandler alle pensionsproblemer i forbindelse med arbejdstageres flytning mellem medlemsstaterne, vil indgaa i de afsluttende henstillinger fra gruppen om fri bevaegelighed i Europa.

Vil Kommissionen traeffe foranstaltninger til beskyttelse af erhvervede rettigheder? En arbejdstager, der flytter til en anden medlemsstat og dermed forlader sin oprindelige pensionsordning, kan ikke beroeves sine erhvervede rettigheder. En arbejdstager, der ikke har fuldfoert den korteste pensionsgivende periode, vil imidlertid ikke have erhvervet nogen rettigheder.

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn paa skriftlige forespoergsler E-1578/97 og E-1596/97 (16. juni 1997)

I sin meddelelse af 19. juli 1991 om pensionstillaeg gjorde Kommissionen allerede opmaerksom paa de forhindringer for arbejdstagernes frie bevaegelighed, der knytter sig til pensionstillaeg. Der har siden vaeret foretaget undersoegelser og gennemfoert hoeringer med alle implicerede, nemlig medlemsstaternes regeringer, arbejdsmarkedets parter og pensionsfondene, for at finde mulige loesninger og overvinde disse hindringer.

Efter Kommissionens anmodning har en gruppe paa hoejt plan under forsaede af fr. Veil undersoegt spoergsmaalet og udarbejdet en rapport. I den rapport, det aerede medlem naevner, foreslaar gruppen Kommissionen i det mindste i begyndelsen at begraense ethvert forslag om lovgivning til en metode paa grundlag af princippet om ligebehandling af egne statsborgere og statsborgere fra andre medlemsstater koncentreret omkring foelgende tre elementer:

a) bevarelse af erhvervede rettigheder;

b) graenseoverskridende betalinger;

c) beskaeftigelse paa kort sigt i en anden medlemsstat og muligheden for at tilslutte sig pensionsordningen i den oprindelige medlemsstat.

I lyset af disse henstillinger og efter at have hoert alle beroerte parter regner Kommissionen med forelaegge konkrete forslag i loebet af 1997. Et direktiv synes at vaere det mest hensigtsmaessige juridiske redskab.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1067/97 af Giulio Fantuzzi (PSE), Fiorella Ghilardotti (PSE) og Rinaldo Bontempi (PSE) til Kommissionen (21. marts 1997)

Om: Import af ris fra de oversoeiske lande og territorier (PTOM)

Maengden af import til Den Europaeiske Union af ris fra AVS-landene, som sendes toldfrit og uden kvantitative begraensninger gennem de oversoeiske lande og territorier, er steget fra 58.000 tons i 1992 til 365.000 tons i 1996, hvilket i vid udstraekning har vaeret generende for faellesskabsmarkedet. Kommissionen har besluttet at traeffe beskyttelsesforanstaltninger, som Raadet dernaest har godkendt, som dog kun er midlertidige.

Kan Kommissionen oplyse, om den mener, at denne importordning er forsvarlig og forenelig med den faelles landbrugspolitiks principper, som garantere faellesskabspraeference til landbrugsprodukter?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-1067/97 og E-1069/97 (30. april 1997)

Kommissionen finder, at den nuvaerende importordning for produkter med oprindelse i de oversoeiske lande og territorier (OLT) boer aendres for at sikre en balance mellem udviklingsmaalsaetningerne for OLT og den faelles landbrugspolitiks maalsaetninger.

Den har derfor vedtaget og tilsendt Raadet to aendringsforslag til afgoerelsen om de oversoeiske landes og territoriers associering med Faellesskabet ((Raadets afgoerelse 91/482/EOEF af 25.7.1991. )), det foerste inden for rammerne af beretningen om gennemfoerelsen af handelsordningen mellem EF og OLT ((Dok. KOM(93) 555 endelig udg. )), der omhandles af afgoerelsen, og den anden i forbindelse med midtvejsrevisionen af afgoerelsen ((Dok. KOM(95) 739 endelig udg. )). Disse forslag har imidlertid ikke hidtil kunnet opnaa den enstemmige tilslutning i Raadet, der er noedvendig for at blive vedtaget.

Kommissionen mener, at Raadet boer fortsaette arbejdet paa hurtigst muligt at naa frem til en tilfredsstillende loesning af problemet. Den beklager, at den manglende loesning i januar 1997 havde gjort det noedvendigt for anden gang - ligesom i 1993 - at indfoere beskyttelsesforanstaltninger for indfoersel af ris med oprindelse i OLT ((Kommissionens forordning (EF) nr. 21/97 af 8.1.1997 - EFT L 5 af 9.1.1997 - og Raadets forordning (EF) nr. 304/97 af 17.2.1997 - EFT L 51 af 21.2.1997. )).

Da disse foranstaltninger udloeber ultimo april 1997, er der planlagt en evaluering af situationen inden da for at fastslaa, om de eventuelt boer viderefoeres eller aendres.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0329/97 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (13. februar 1997)

Om: Den faelles markedsordning for olivenolie - Udgifter til restitutioner i Portugal

I Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1995 oplyses det, at budgettet for 1996 til EUGFL, Garantisektionens udgifter til olivenolie beloeber sig til i alt 1.781 mio ecu. Det konstateres, at dette tal er paa linje med udgifterne mellem 1991 og 1993, men at udgiftsniveauet i 1995 var betydeligt lavere, nemlig blot 812,5 mio ecu.

Af disse udgifter tegnede restitutionerne til olivenolie sig for 38,2 mio og 40,0 mio ecu i henholdsvis 1995 og 1996.

Hvor stor har udgiften i alt vaeret til restitutioner til olivenolie i Portugal?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-0320/97, E-0321/97, E-0322/97, E-0323/97, E-0324/97, E-0325/97, E-0326/97, E-0327/97, E-0328/97, E-0329/97, E-0330/97, E-0331/97, E-0332/97, E-0333/97, E-0334/97, E-0335/97, E-0336/97, E-0337/97, E-0338/97, E-0339/97, E-0340/97, E-0341/97, E-0342/97, E-0343/97 og E-0344/97 (6. marts 1997)

De af det aerede medlem oenskede oplysninger om udgifter er anfoert i nedenstaaende tabel. Faellesskabets samlede udgifter under budgetterne for 1995 og 1996 var paa henholdsvis 812,5 og 2007,7 mio. ECU. Forskellen i forhold til de samlede beloeb i tabellen skyldes navnlig betalinger vedroerende salgsfremmende foranstaltninger for olivenolie. Beloebet i budgettet for 1995 ligger meget langt under beloebet for 1996 (og 1994) som foelge af den beslutning, der blev truffet ved vedtagelsen af prispakken for 1994/95 om at udskyde betalingsdatoen. Budgettet for 1995 omfattede ikke betalinger for produktionsaaret 1994/95, men kun resterende betalinger for produktionsaaret 1993/94.

(i mio. ECU)

>TABLE>
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1086/97 af Michael Elliott (PSE) til Kommissionen (21. marts 1997)

Om: EU-finansiering af programmer for reproduktiv sundhedspleje i 1996

Hvor stor var den samlede finansiering, der blev ydet i 1996 til programmer for reproduktiv sundhedspleje i udviklingslandene?

Kan Kommissionen fremlaegge en udtoemmende liste over alle EU-finansierede programmer for reproduktiv sundhedspleje i udviklingslandene i 1996 (forvaltet af GD IB og GD VIII), opdelt efter budgetpost, modtagerland og finansieringsbeloeb?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (5. maj 1997)

Det skoennes at der alt i alt er indgaaet forpligtelser for et beloeb paa 158 mio. ECU som led i de saerlige programmer for forplantningssundhed i udviklingslandene. Der er blandt andet ydet stor stoette (143 mio. ECU) til befolknings- og forplantningssundhedsprogrammer i Middelhavsomraadet, Asien og Latinamerike.

Stoetten til bedre forplantningssundhed har foerst og fremmest taget form i form af bistand til programmer for bekaempelse af koenssygdomme, HIV-virussen og AIDS i udviklingslandene. I denne forbindelse boer det naevnes, at 15 mio. ECU af midlerne paa AIDS-budgetkontoen er gaaet til foranstaltninger paa internationalt, regionalt og nationalt plan i udviklingslandene. Hertil kommer at der til mor/barn-sundhedsprojekterne i udviklingslandene er ydet et beloeb paa 0,3 millioner ECU fra mor/barn-sundhedsbudgetkontoen (der i 1997 blev slaaet sammen med budgetposten for befolkningsanliggender).

Man har endvidere brugt midler fra Den Europaeiske Udviklingsfond til at hjaelpe AVS-landene (dvs. lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet) med diverse tiltag baade med henblik paa koenssygdomme, HIV-virus og AIDS, og inden for sundhedssektoren, blandt andet med sigte paa at faa familieplanlaegning integreret i den basale sundhedsservice paa primaerniveau.

Af de stoettemidler, som sundhedssektoren fik tildelt i 1996, dvs. foerst og fremmest den primaere sundhedspleje, gik 83,6 mio. ECU til projekter og 38 mio. ECU til budgetstoette finansieret med counterpartmidler fra strukturtilpasningsordningen. Det er ikke muligt at give praecise oplysninger om, hvor stor en del heraf der direkte er gaaet til at fremme befolknings- og forplantningssundheden.

I det skema, der sendes direkte til det aerede medlem og til Europa-Parlamentets sekretariat, gives der et overblik over de saerlige EF-finansierede forplantningssundhedsprogrammer i udviklingslandene, opstillet pr. budgetkonto, modtager, land og finansieringsbeloeb.