ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2804/99

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Bekymring hos Fællesskabets avokadoproducenter over aftalen mellem Den Europæiske Union og Mexico

Landmændene i den spanske provins Malaga, som er et af Fællesskabets vigtigste centre for avokadoproduktion, har givet udtryk for bekymring over de eventuelle følger af den nylige undertegnelse af handelsaftalen mellem Den Europæiske Union og Mexico.

På nuværende tidspunkt ligger Den Europæiske Unions importtold på mexicanske avokadoer på 4 % i perioden januar- maj, 7,5 % i perioden juni- november og 5 % i december. Med frihandelsaftalen forsvinder denne told, hvilket vil få alvorlige følger for Den Europæiske Unions avokadosektor.

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes den i lyset af importen af avokadoer fra Mexico agter at beskytte de spanske avokadoproducenters interesser, som vil lide stor skade som følge af liberaliseringen med ikrafttrædelsen af frihandelsaftalen mellem Den Europæiske Union og Mexico?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. marts 2000)

Det er korrekt, at avokadoer fra Mexico som følge af frihandelsaftalen med dette land fra juli 2000 vil drage fordel af en gradvis og lineær nedsættelse af værditolden ved import til EU. Værditolden vil være helt forsvundet fra 2008. Denne nedsættelse vil blive beregnet på grundlag af basistoldsatser på mellem 2,7 og 5,1 % (afhængig af, hvilken måned det drejer sig om). Desuden vil der blive anvendt nulsats for et toldkontingent på 20 000 tons, gældende for import af mexicanske varer fra den 1. juni til den 30. september, da denne periode normalt ikke falder sammen med produktionsperioden i EU ( oktober til maj).

Fællesskabsproduktionen har således en rimelig frist til at tilpasse sig til afviklingen af de toldsatser, der gælder for import til EU af mexicanske avokadoer. I betragtning af at den værditold, der for øjeblikket er gældende, er ret lav (mellem 4 og 5,6 % afhængig af, hvilken måned det drejer sig om), synes det ikke at være særlig sandsynligt, at ikrafttrædelsen af frihandelsaftalen med Mexico kan få indvirkning på fællesskabsproduktionen af avokadoer, som er yderst konkurrencedygtig.

En negativ indvirkning på fællesskabsproduktionen er så meget desto mindre sandsynlig, som at den mexicanske produktion på den ene side er præget af en vis uregelmæssighed, og at den relativt høje efterspørgsel på det nationale marked på den anden side indvirker på prisniveauet for de mexicanske avokadoer og dermed også på deres konkurrenceevne. Desuden er der siden 1997 sket en gradvis fjernelse af de plantesundhedsmæssige hindringer for import af mexicanske avokadoer til USA, hvilket lidt efter lidt skulle give sig udslag i, at eksporten af mexicanske avokadoer fokuserer på dette marked.

Hvis det imidlertid skulle vise sig at være nødvendigt, kan Kommissionen iværksætte de beskyttelsesforanstaltninger, der er omhandlet i bestemmelserne i artikel 15 i frihandelsaftalen med Mexico.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2557/99

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(11. januar 2000)

Om: Genanvendelse af affald

Kan Kommissionen oplyse de senest tilgængelige tal for, hvor mange procent husholdningsaffald, der genanvendes i hver enkelt medlemsstat?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-2557/99 og E-2558/99

(17. februar 2000)

Der er mange faktorer, der har indflydelse på genvinding af husholdningsaffald; den vigtigste er effektiviteten af indsamlingssystemet, den teknologiske knowhow og hvorvidt der findes et marked for genvundne materialer og produkter.

For at fremme genvinding fra husholdningsaffald er der i Fællesskabet blevet vedtaget forskellige retsforskrifter, såsom Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald(1), der indeholder mål for genvinding af emballageaffald, og Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald(2), der indeholder mål for nedbringelse af deponering af bionedbrydeligt kommunalt affald.

Derudover kan genvinding af husholdningsaffald fremmes med andre instrumenter, såsom markedsbaserede instrumenter, kvalitetsnormer for genvindingsprodukter, integrering af miljøaspekter i procedurerne for offentlige indkøb og forbedring af genvindingsprodukters image.

For at forbedre mulighederne for genvinding i Europa vedtog Kommissionen en meddelelse om genvindingsindustriens konkurrenceevne(3). Efter vedtagelsen af denne meddelelse blev der i 1999 oprettet et Genvindingsforum. Dette forums opgave er at vurdere nøglefaktorerne for genvindingsindustriens konkurrenceevne og bestemme hvilken blanding af foranstaltninger, der er bedst egnet. Forummets slutrapport vil foreligge i begyndelsen af 2000.

Den 10. januar 2000 vedtog Kommissionen sin rapport til Rådet og Parlamentet om gennemførelse af Fællesskabets affaldslovgivning Rådets direktiv 75/442/EØF om affald, som ændret ved direktiv 91/692/EØF, direktiv 91/689/EØF om farligt affald, direktiv 75/439/EØF om olieaffald, som ændret ved direktiv 87/101/EØF og direktiv 86/278/EØF om slam fra rensningsanlæg for perioden 1995-1997(4).

Data indsamlet i henhold til direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald(5) viser, at procentdelen af husholdningsaffald, der genvindes i forhold til den producerede mængde husholdningsaffald pr. medlemsstat, i perioden 1995-1997 fordeler sig som følger: Belgien 39 % Danmark 28 % Tysklands 30 % Grækenland 7 % Spanien 16 % Frankrig 6 % Irland 8 % Luxembourg 7 % Nederlandene 44 % Østrig 43 % Finland 17 % Sverige 16 % Forenede Kongerige 7 % Fællesskabsgennemsnit 15 %.

Der foreligger ingen data for Portugal og Italien.

(1) EFT L 365 af 31.12.1994.

(2) EFT L 182 af 16.7.1999.

(3) KOM(98) 463 endelig udg.

(4) KOM(1999) 752 endelig udg.

(5) EFT L 194 af 25.7.1975.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0466/99

af Georg Jarzembowski (PPE-DE) til Kommissionen

(5. marts 1999)

Om: Byggeruin videreuddannelsescentret Agios Dimitrios i Pilion i Grækenland

I 1994 påbegyndte man i Grækenland i Agios Dimitrios i Pilion i provinsen Magnisias nybygningen af et videreuddannelsescenter for det lokale selvstyre (EKTA). Finansieringen af projektet, der omregnet beløber sig til ca. 40 mio DM (600.000.000 GRD), overtager EF-kassen ifølge opstillede skilte på byggepladsen. Efter at fundamenterne var færdiggjorte, blev det videre byggeri imidlertid standset i 1995. Siden da forfalder byggepladsen, og byggematerialerne er blevet fjernet uden tilladelse.

Kommissionen bedes på baggrund heraf oplyse:

1. Hvorfor er viderebygningen af videreuddannelsescentret i Agios Dimitrios i Pilion blevet standset? Overvejer Kommissionen at genoptage arbejderne?

2. Hvor mange af de anslåede 600.000.000 GRD er blevet udbetalt? Fra hvilken budgetkonto stammer disse midler?

3. Hvilken form for kontrol føres der med selskabet ERGODYNAMIKI, som er ansvarlig for planlægningstilsynet?

4. Agter Kommissionen at indlede et regressøgsmål mod de ansvarlige?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(18. februar 2000)

1. Ifølge de oplysninger, der er modtaget fra de græske myndigheder, var det planen, at projektet vedrørende videreuddannelsescenteret for det lokale selvstyre i Agios Dimitrios i Pelion skulle gennemføres i to faser. Første fase blev planlagt, gennemført og medfinansieret under EU-støtterammen for Grækenland for programmeringsperioden 1989-1993. Anden fase skal gennemføres under EU-støtterammen for perioden 1994-1999.

2. Den første fase medfinansieredes af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling for et samlet beløb på 200 mio. drakmer under budgetpost B2-1200.

3. Forvaltningen af projekter henhører under medlemsstaterne, og de græske myndigheder har derfor ansvaret for at foretage den nødvendige kontrol, når der opstår problemer med kontrakter med virksomheder, der har påtaget sig at gennemføre projekter under EU-støtterammerne. I det her omhandlede tilfælde er økonomiministeriet den ansvarlige myndighed.

4. Økonomiministeriet har allerede sendt et brev til KEDKE, som er den virksomhed der står for projektets gennemførelse, med krav om en øjeblikkelig færdiggørelse af projektet, hvis det skal finansieres under EU-støtterammen for 1994-1999, idet virksomheden ellers med egne midler må sørge for færdiggørelsen. Hvis projektet ikke færdiggøres, vil Kommissionen modtage tilbagebetaling af de midler, der er blevet tildelt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2585/99

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. januar 2000)

Om: Oplysninger om nuklearforurening af havene

1. Hvor og inden for hvilken ramme offentliggør Kommissionen de oplysninger, som den får vedrørende dette problem?

2. Overholdes kravene i direktivet om miljøinformation?

3. Kan spørgeren få ovennævnte information?

4. Hvad sker med uafhængige organers evaluering af oplysninger (f.eks. University of Wales' eller andre universiteters evaluering), og hvilke konsekvenser drager Kommissionen heraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(15. februar 2000)

Kommissionen offentliggør regelmæssigt data vedrørende omegnsradioaktivitet og vedrørende radioaktivt affald fra atomkraftværker og anlæg, der oparbejder nukleart brændsel, i Fællesskabet. Førstnævnte er baseret på oplysninger om omegnsradioaktivitetsniveauer i henhold til artikel 36 i Euratom-traktaten, og sidstenævnte har hidtil været baseret på data, der meddeles Kommissionen i henhold til artikel 8, litra a), i Kommissionens henstilling 19/4/Euratom af 7. december 1990 om anvendelse af Euratom-Traktatens artikel 37(1). Denne henstilling er for nyligt blevet revideret ved Kommissionens henstilling 1999/829/Euratom(2).

Kommissionen forsøger således til enhver tid at formidle fri adgang til oplysninger om omegnsradioaktivitet i overensstemmelse med Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger(3).

Kommissionen foretager også forskellige vurderinger og evalueringer, hvori der medtages oplysninger fra andre kilder, så som Marína-serierne vedrørende radioaktivitet i de nordeuropæiske farvande (hvortil også svaret på det ærede medlems forespørgsel P-2524/99(4) er relevant), Østersøen og Middelhavet.

Alle de dokumenter, der er nævnt ovenfor, kan fås ved henvendelse i Kommissionen(5).

Når Kommissionen foretager vurderinger som led i undersøgelserne i Marína-serierne, tager den hensyn til en bred vifte af relevante oplysninger og input fra en række sagkyndige organisationer og individuelle eksperter på området.

(1) EFT L 6 af 9.1.1991.

(2) EFT L 324 af 16.12.1999.

(3) EFT L 158 af 23.6.1990.

(4) EFT C 280 E af 3.10.2000, s. 63.

(5) Radiation Protection 110 under udarbejdning, Radiation Protection 104 (ISBN 92-828-6098-1), Radiation Protection 94 (ISBN 92-828-2140-4), Radiation Protection 69, Radiation Protection 47 (ISBN 92-826-1113-2).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2673/99 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen. EU's import af æsler til slagtning fra central- og østeuropæiske lande.



EF-Tidende nr. 374 E af 28/12/2000 s. 0010 - 0010



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2673/99 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (12. januar 2000) Om: EU's import af æsler til slagtning fra central- og østeuropæiske lande Hvor mange levende æsler importerede EU til slagtning fra central- og østeuropæiske lande i henholdsvis 1997 og 1998? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (27. januar 2000) Toldstatistikkerne skelner ikke mellem de forskellige formål, hvortil æsler importeres til EU. Det samlede antal af disse dyr, der blev importeret fra de central- og østeuropæiske lande, androg 4 715 for 1997 og 7 467 for 1998. Over 90 % af dyrene kom fra Rumænien og blev importeret til Italien.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2718/99

af Olivier Dupuis (TDI) til Rådet

(13. januar 2000)

Om: Rusland: sagen om Dmitry Neverovsky fængslet militærnægter, indgivet den 9. december 1999

Dmitry Neverovsky, en 26-årig matematiker fra Obninsk i Kaluga-regionen, erklærede sig for militærnægter i 1997. I oktober 1999 blev der rejst tiltale mod Neverovsky, og under retssagen, der fandt sted den 24. og 25. november i Obninsk, erklærede han på ny, at han nægtede at udføre militær-tjeneste i protest mod krigen i Tjetjenien. Han blev idømt to års fængsel. Dmitry Neverovsky er tilsyneladende i dag den eneste fængslede militærnægter i Den Russiske Føderation.

Retten til militærnægtelse af samvittighedsgrunde og til i stedet for obligatorisk militærtjeneste at udføre alternativ samfundstjeneste er stadfæstet i Den Russiske Føderations forfatning (artikel 59, stk. 3). Denne forfatningssikrede rettighed er (ligesom andre borgerlige rettigheder og frihedsrettigheder) umiddelbart gældende i henhold til forfatningens artikel 15 og 18, selv om forbundsloven vedrørende udførelse af alternativ samfundstjeneste endnu ikke er blevet vedtaget af Dumaen. I henhold til den

dom, som Den Russiske Føderations forfatningsdomstol afsagde den 22. maj 1996, er militærnægtelse af samvittighedsgrunde ikke corpus delicti, selv i de tilfælde hvor der ikke eksisterer lovgivningsbestemmelser om alternativ samfundstjeneste. Imidlertid var respekten for borgernes ret til militærnægtelse af samvittighedsgrunde og hurtig indførelse af alternativ samfundstjeneste to af de vigtigste forudsætninger for Ruslands optagelse som medlem af Europarådet i 1996.

Hvilke foranstaltninger agter Rådet at iværksætte med henblik på at lægge pres på Den Russiske Føderations myndigheder for at få dem til at indstille retsforfølgningen af Dmitry Neverovsky og de hundredvis af andre russiske militærnægtere og respektere de russiske borgeres forfatningssikrede og internationalt sikrede rettigheder, samt Den Russiske Føderations internationale forpligtelser?

Svar

(10./11. april 2000)

Rådet har noteret sig Europa-Parlamentets beslutning af 20. januar 2000, hvori Parlamentet udtrykte dyb bekymring over, at Dmitri Neverovsky er blevet idømt to års fængsel for at have protesteret mod krigen i Tjetjenien, hvilket han har ret til efter den russiske forfatning.

Formandskabet har bedt missionscheferne i Moskva undersøge Dmitri Neverovskys sag. Hvis påstandene viser sig at være begrundede, vil missionscheferne øjeblikkeligt rejse sagen over for de russiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2553/99

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(4. januar 2000)

Om: Moms på hjemmehjælp

Kommissionen bedes oplyse den eller de momssatser, som hver enkelt medlemsstat for øjeblikket pålægger hjemmehjælp (for handicappede, ældre m.v.). Afviger disse satser alt efter arten af tjenesteyder (lokale myndigheder, private selskaber, som arbejder med profit, velgørende non-profit institutioner, selvstændige m.v.)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(10. februar 2000)

I henhold til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(1), kan medlemsstaterne fritage hjemmeservice for afgifter, hvis den opfylder de betingelser, der er fastsat i artikel 13 i ovennævnte direktiv, og navnlig hvis den udføres af offentligretlige organer.

Medlemsstaterne kan derudover anvende en reduceret sats for tjenesteydelser og goder, såfremt disse ikke allerede er afgiftsfri, og såfremt de leveres af organer, der er engageret i social bistand og social sikring og af medlemsstaterne er anerkendt som foretagender af almennyttig karakter. De gældende satser er i dag

følgende: Belgien: 6 %, 21 %, afgiftsfri, Danmark: 25 %, Tyskland: 7 %, Grækenland: 8 %, Spanien: 7 %, Frankrig: 20,6 %, Irland: afgiftsfri, Italien: 20 %, Luxembourg: 3 %, 15 %, afgiftsfri, Nederlandene: 17,5 %, Østrig: 0 %, 10 %, Portugal: 17 %, Finland: afgiftsfri, Sverige: afgiftsfri, 25 %, Det Forenede Kongerige: afgiftsfri. I de øvrige tilfælde gælder den almindelig momssats.

Rådets direktiv 1999/85/EF af 22. oktober 1999 om ændring af direktiv 77/388/EØF, for så vidt angår muligheden for forsøgsvis at anvende en nedsat momssats for arbejdskraftintensive tjenesteydelser(2), giver ligeledes de medlemsstater, der har anmodet om det, mulighed for at anvende en nedsat sats på pleje, der ydes i hjemmet, fra den 1. januar 2000 til 31. december 2002. Grækenland, Frankrig, Italien og Portugal har indgivet anmodning herom.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977.

(2) EFT L 277 af 28.10.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2723/99

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Genoprettelse af fiskepladser

Det Europæiske Fællesskab forsøger gennem en afbalanceret forvaltning af ressourcerne at bevare de forskellige arter, der findes på fiskepladserne. Til trods herfor konstateres der imidlertid en nedgang i bestandene på visse traditionelle fiskepladser i Fællesskabet.

Kan Kommissionen foranledige, at der foretages en videnskabelig undersøgelse af muligheden for genopretning af de traditionelle fiskepladser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. februar 2000)

Fiskebestandene kan genopbygges kunstigt eller ved at lade tilstrækkeligt mange voksne fisk gyde under naturlige omstændigheder i tilknytning til bevarelsesforanstaltninger.

Kunstig genopbygning af bestandene i havet har i almindelighed vist sig at være en uanvendelig metode. For østersølaksens vedkommende indebærer den bl.a. en risiko for udryddelse af de vilde bestande.

Der er blevet gennemført mange undersøgelser vedrørende genopbygning af fiskebestandene ved hjælp af bevarelsesforanstaltninger, og dette er navnlig sket på Kommissionens foranledning. Disse undersøgelser omfatter arbejde, der er gennemført af Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) og arbejdsgrupper, studiegrupper, udvalg og andre organer herunder. Der er desuden tale om arbejde, der er gennemført af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og organer herunder, undersøgelser, der er gennemført under budgetpost B2-1810 i forbindelse med den fælles fiskeripolitik, og endelig undersøgelser, der er gennemført, når der var specifikke behov for videnskabelige oplysninger. Resultaterne af alle disse undersøgelser kan på anmodning stilles til rådighed for medlemmerne af Parlamentet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2793/99

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Projekt mod fremmedfjendtlighed

I min hjemegn Vorarlberg i Østrig er der planlagt et projekt med følgende sigte: Kærlighed, krig og eventyr! Find tilbage til dine rødder!

I vort samfund er indstillingen over for de fremmede ofte præget af angst. En mulighed for at modvirke disse følelser består i at søge at finde frem til den lokale befolknings rødder. På grundlag af konkrete eksempler i familier kan de nuværende indbyggeres oprindelser skildres.

Formålet med projektet er at påvise dels de mangfoldige bidrag, som de borgere, der engang blev betragtet som fremmede, har ydet til en kommunes eller bys udvikling, og dels den selvfølgelighed, hvormed efterkommerne af tidligere indvandrere i dag betragtes som indenlandske borgere. I mange familier er forfædre indvandret eller slægtninge udvandret til fremmede lande. Med viden om ens egen families historie skal der skabes forståelse og tolerance for de nuværende fremmede.

Har Kommissionen allerede støttet tilsvarende projekter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(22. februar 2000)

Kommissionen har tidligere finansieret en lang række foranstaltninger til integrering af indvandrere og til bekæmpelse af racisme og fremmedhad. En del af foranstaltningerne har vedrørt de etniske minoriteters rolle og positive indflydelse i Unionen. Kommissionen har dog ikke støttet et projekt som beskrevet af det ærede parlamentsmedlem.

Siden ratificeringen af Amsterdam-traktaten indgår Fællesskabets foranstaltninger mod racisme i den mere generelle ramme for gennemførelsen af EF-traktatens nye artikel 13 (tidl. artikel 6A), hvori der henvises til forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Som led i forberedelsen af et handlingsprogram på dette område har Kommissionen i 1999 offentliggjort indkaldelser af forslag, og der vil blive offentliggjort flere i 2000. Formålet er inden for rammerne af de disponible midler af yde støtte til projekter, som gennemføres i form af et tværnationalt partnerskab, og som omfatter mindst to af de former for forskelsbehandling, der er nævnt i EF-traktatens artikel 13. Projekterne skal også være af interesse for Fællesskabet og skal på afgørende måde kunne bidrage til videreudviklingen og gennemførelsen af Fællesskabets politik på dette område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2722/99

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Beskyttelse af den iberiske ulv

Medlemmer af miljøgruppen Ciconia i Zamora (Spanien) har indledt en protestkampagne mod udlodningen af jagtrettigheder på tre iberiske ulve i Culebra-bjergene, som statsrådet i Castilla y León har givet tilladelse til siden 1997. Denne foranstaltning er ikke blot en overtrædelse af den lov, der er vedtaget af Deputeretkammeret, som medtager dette dyr i fortegnelsen over truede arter, men den løser heller ikke de sociale spændinger, som den manglende erstatning for skader på kvægbestanden giver anledning til.

I direktiv 92/43/EØF(1) om levesteder betegnes ulven som en beskyttet art i populationer syd for Duero og som en kontrolleret art nord for denne flod. Ifølge eksperterne skyldes ulveproblemet i Spanien som har en anslået population på ca. 2.000 eksemplarer forvaltningen og indstillingen hos forskellige samfundsgrupper, navnlig landbefolkningen og først og fremmest hos fårehyrder og kvægavlere.

Kan Kommissionen henvende sig til de spanske myndigheder for at udvirke, at den tilladelse til udlodning af jagtrettigheder på iberiske ulve, som regionalparlamentet i Castilla y León har givet, trækkes tilbage?

Kan Kommissionen i samarbejde med de nationale myndigheder iværksætte et effektivt oplysningsprogram over for fårehyrder og kvægavlere om betydningen af bevarelsen af ulve samt et program for rimelige og hurtige erstatninger for skader, der forårsages af ulve?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. februar 2000)

Den iberiske ulvebestand nord for Duero-floden er opført i bilag V til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, som en art, hvis fangst og udnyttelse kan være underlagt forvaltningsforanstaltninger.

De spanske myndigheder har vedtaget ekstraordinære forvaltningsforanstaltninger for bestandene nord for Duero-floden, f.eks. jagttilladelse under særlige omstændigheder. Foranstaltningerne gennemføres for at undgå for store skader på husdyrbestandene. Det ser ud til, at bestemmelserne i samme direktivs artikel 14 er overholdt.

Ifølge Kommissionens oplysninger vokser den iberiske ulvebestand nord for Duero-floden.

Spanien har den største ulvebestand af alle medlemslandene. Der er iværksat handlingsplaner som inkluderer skadeserstatning, radioeftersporingsundersøgelser og undersøgelser af ulvenes indvirkning på infrastrukturer.

Desuden træffes der i områder som f.eks. Sierra de la Culebra i Castilla y León særlige agro-miljømæssige foranstaltninger til ulvenes bevarelse.