SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1358/02

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(14. maj 2002)

Om: Lovgivning om hvidvaskning af penge i ansøgerlandene

1. Hvilke ansøgerlande har tilpasset deres lovgivning til Rådets direktiv 91/308/EØF(1) af 10. juni 1991 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge?

2. I hvilke lande er der behov for forbedringer?

3. Hvor er der ganske nøjagtigt behov for forbedringer?

4. Hvornår skal disse forbedringer være gennemført?

(1) EFT L 166 af 28.6.1991, s. 77.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(21. juni 2002)

Kommissionen følger nøje gennemførelsen og håndhævelsen af det første direktiv om hvidvaskning af penge (Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni 1991 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge) og planerne for gennemførelsen af det andet direktiv om hvidvaskning af penge (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/97/EF af 4. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 91/308/EØF om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge(1)), der nyligt er blevet vedtaget. Kommissionen har derfor afholdt en række møder med samtlige ansøgerlande i perioden fra september 2001 til februar 2002. Der er planlagt yderligere møder med nogle af disse lande for at undersøge, om de har opfyldt deres forpligtelser.

Det er kun ganske få ansøgerlande, der ikke har vedtaget al den lovgivning, der er nødvendig for gennemførelsen af det første direktiv. Der er også en række ansøgerlande, der har vedtaget eller planlagt vedtagelsen af lovgivning, som omsætter bestemmelserne i det andet direktiv om hvidvaskning af penge til national lovgivning. Det skal her bemærkes, at medlemsstaterne har en frist frem til midten af 2003 til at omsætte det andet direktiv til national lovgivning.

Selv om direktivet er gennemført, er der visse problemer forbundet med håndhævelsen af lovgivningen. Kommissionen arbejder tæt sammen med ansøgerlandene, og der er eller vil blive ydet førtiltrædelsesstøtte til adskillige projekter for at løse problemerne før tiltrædelsen.

I næsten alle ansøgerlande skal der ske forbedringer, hvis hvidvaskning skal bekæmpes effektivt. Indtil videre er det kun Slovenien, der er nået et tilfredsstillende resultat. Bulgarien, Litauen og Polen må stadig gøre en stor indsats. De fleste lande er stadig nød til at styrke deres efterretningstjeneste, som koordinerer den indsats, der gøres for at bekæmpe hvidvaskning, og de må investere yderligere i specialuddannelse, herunder også af dommerstanden. I nogle tilfælde er det et spørgsmål om at ansætte flere, i andre tilfælde er det et spørgsmål om, at kreditinstitutionerne skal aflægge hyppigere og mere dækkende rapporter.

Der har været en del diskussion om udstedelsen af anonyme bankbøger eller såkaldte ihændehaverbankbøger, som efter Kommissionens opfattelse ikke er forenelige med det første direktiv om hvidvaskning af penge. Disse bankbøger, som før fandtes i Malta, Slovakiet, Tjekkiet og Ungarn, er nu afskaffet eller på vej til at blive det i alle lande. I Ungarn, som nu er på Den Finansielle Aktionsgruppes sorte liste, vedtog man i

december 2001 lovgivning, som forbyder udstedelsen af nye ihændehaverbankbøger og stiller krav om, at eksisterende ihændehaverbankbøger laves om til en bankbog i ihændehaverens navn den første gang, de forevises i en bank. Der er således en god chance for, at Den Finansielle Aktionsgruppe sletter Ungarn af listen på sit næste møde i juni 2002.

(1) EFT L 344 af 28.12.2001.