SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3288/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Strategiske oliereserver

I medfør af fællesskabslovgivningen er medlemsstaterne forpligtet til at opretholde minimumsreserver af råolie og/eller olieprodukter. Til opfyldelse af denne forpligtelse kræver medlemsstaternes regeringer, at olieselskaberne til enhver tid opretholder en strategisk reserve svarende til 90 dages forbrug. Regeringerne yder kompensation til olieindustrien for opretholdelsen af denne strategiske reserve. I Belgien f.eks. andrager denne kompensation ca. tre mia. BEF pr. år.

Ifølge meddelelser i pressen har olieindustrien i de seneste måneder, som har været præget af en meget kraftig stigning i oliepriserne, i stor udstrækning solgt billig olie fra disse strategiske reserver med meget store fortjenester.

Kan Kommissionen oplyse, om den har nøjagtige oplysninger om manglende opfyldelse af forpligtelsen til at anlægge strategiske reserver, og om den overvejer lovgivningsinitiativer for i) at indføre effektive sanktioner ved en sådan manglende opfyldelse af denne forpligtelse og ii) at forhindre, at brændstof, der er opkøbt og oplagret i tider med lave priser, ved en spekulativ frigivelse af sådanne reserver sælges til langt over den faktiske oprindelige pris, men tværtimod anvendes til at begrænse prisstigningerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(8. december 2000)

I henhold til Rådets direktiv 68/414/EØF af 20. december 1968 om forpligtelse for EØF's medlemsstater til at opretholde minimumslagre af mineralolie og/eller mineralolieprodukter(1), som ændret ved direktiv 98/93/EF af 14. december 1998(2), er medlemsstaterne forpligtet til at opretholde lagre, svarende til 90 dages forbrug, af hver af de tre hovedkategorier af olieprodukter(3) til energiformål, således at disse lagre helt eller delvis kan erstatte den manglende olie i tilfælde af forsyningsvanskeligheder. Hvordan disse direktiver skal gennemføres, er i vid udstrækning overladt til medlemsstaterne selv. I praksis varierer oplagringssystemerne og finansieringen heraf kraftigt fra medlemsstat til medlemsstat. F.eks. har nogle medlemsstater oprettet organer, som er ansvarlige for opretholdelsen af de samlede lagre eller en del heraf, mens andre ikke har oprettet sådanne organer. Det ærede medlems spørgsmål vedrører Belgien. Da Belgien ikke har nogen lagerorganisation, er overholdelsen af fællesskabsforpligtelsen til at opretholde lagre derfor helt afhængig af de mængder, som den belgiske industri har oplagret i overensstemmelse med de forpligtelser, som den belgiske stat har pålagt olieindustrien. Lageromkostningerne bæres af industrien og ikke af den belgiske stat(4).

Belgien overholder i øjeblikket fællesskabsforpligtelsen til at opretholde lagre (og råder således over lagre til mindst 90 dages forbrug) for to af de tre berørte produktkategorier. Derimod overholdes fællesskabsforpligtelsen på 90 dage ikke for kategori II, dvs. mellemdestillaterne(5). Dette skyldes hovedsagelig, at den belgiske ordning tidligere var indrettet på en sådan måde, at den internationale luftfarts bunkring ikke affødte nogen oplagringsforpligtelse(6). Selv om den nuværende situation på oliemarkedet ikke er gunstig for en løsning af dette problem, skal Kommissionen undersøge det i henhold til proceduren i EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169).

Endelig nævner det ærede medlem problemet med lagre, som er opkøbt i en periode med lave priser, og som senere er blevet solgt til en højere pris. Hvis disse lagre er en del af de obligatoriske lagre, må de ikke sælges uden instrukser fra regeringen(7).

(1) EFT L 308 af 23.12.1968.

(2) EFT L 358 af 31.12.1998.

(3) Oplagring af mineralolie i stedet for produkter er tilladt, hvis bestemte regler overholdes.

(4) Da Belgien er en af de få medlemsstater, som stadigvæk anvender en ordning med maksimumpriser for visse olieprodukter, er disse lageromkostninger indregnet i maksimumpriserne, således som de er fastsat i programaftalen.

(5) Pr. 31.7.2000 svarede de belgiske lagre af kategori I til 101 dages forbrug, kategori II til 83 dage og kategori III til 223 dage.

(6) Lagrene af jetbrændstof af petroleumstypen svarede pr. 31.7.2000 kun til 27 dages forbrug (for de øvrige produkter af kategori II: 91 dage).

(7) Hvis ordningen med sikkerhedslagre er baseret på oplagringsforpligtelser, som er pålagt industrien, er medlemsstaterne ifølge fællesskabsdirektiverne forpligtet til at indføre en ordning med regelmæssig kontrol af overholdelsen af forpligtelsen og en sanktionsordning. På grundlag af disse ordninger blev et belgisk olieselskab i december 1998 og i oktober 1999 dømt ved retten i første instans og ved appelretten.