SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2723/02

af Peter Skinner (PSE)og Helle Thorning-Schmidt (PSE) til Kommissionen

(30. september 2002)

Om: Implementering af Rådets direktiv 1999/38/EF om beskyttelse af arbejdstagere mod træstøvs kræftfremkaldende virkning

Epidemiologiske undersøgelser foretaget over en længere periode har gentagne gange vist en øget forekomst af kræft hos ansatte i træforædlingsindustrien. Rapporter udarbejdet af International Agency for Research on Cancer (IARC) i 1995 og 1998 har især været bevismateriale nok til, at det, ud fra hvad man kendte til emnet på det tidspunkt, i det mindste kunne fastslås, at hårdttræstøv havde kræftfremkaldende virkninger. Ud fra den viden, der besiddes i dag, er andre træsorter ligeledes mistænkt for at være kræftfremkaldende. Denne opfattelse blev for nyligt bekræftet af Scientific Committee for Occupational Exposure Limits (SCOEL) (jf. SCOEL/SUM/102B juni 2002). Efter en længere debat på området udarbejdede Rådet direktiv 1999/38/EF(1), hvori alle hårdttræsorter blev klassificeret som kræftfremkaldende materiale. Der fastsattes en grænseværdi for arbejdspladser på 5 mg/m3.

På den ene side er det almindeligt kendt, at direktivet er omgivet af store forskelle i medlemsstaternes praksis. Dette har ikke alene noget med en politisk beslutning om grænseværdier at gøre, men handler også om, at det er vidt forskellige kulturer, der har indflydelse på behandlingen af træstøv. Grænseværdierne varierer i medlemsstaterne fra 1 mg/m3 til 10 mg/m3.

På den anden side er det også almindeligt kendt, at der findes tekniske løsninger til effektiv støvreducering for de fleste arbejdsprocesser. Som noget nyt er det muligt teknologisk at opnå niveauer på under 1 mg for næsten alle træbehandlingsformer.

På denne baggrund kræver en vellykket gennemførelse af direktivet en virkelig effektiv udbredelse af oplysninger om emnet og en positiv udveksling af viden om god praksis.

Har Kommissionen kendskab til de foranstaltninger, medlemsstaterne har truffet til at implementere direktiv 1999/38/EF?

Deler Kommissionen den opfattelse, at et fællesskabsprogram er nødvendigt for at mindske den store forskel mellem medlemsstaterne i forbindelse med forebyggende aktiviteter?

Hvilke aktiviteter har Kommissionen overvejet at iværksætte for at støtte en reel anvendelse af direktivet, særligt i SMV'er?

(1) EFT L 138 af 1.6.1999, s. 66.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(30. oktober 2002)

Medlemsstaterne skal senest den 29. april 2003 sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme Rådets direktiv 1999/38/EF af 29. april 1999 om anden ændring af direktiv 90/394/EØF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer og om udvidelse heraf til også at omfatte mutagener. Medlemsstaterne skal straks underrette Kommissionen herom.

Kommissionen har i sin meddelelse Tilpasning til ændringerne i arbejdslivet og i samfundet: en ny fællesskabsstrategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2002-2006(1) påpeget, at benchmarking og kortlægning af bedste praksis bør indgå i bestræbelserne på at fremme konvergensen i medlemsstaternes politikker. Sammen med Den Europæiske Socialfond udgør den europæiske beskæftigelsesstrategi en effektiv ramme for en sådan tilgang. Faktisk hedder det i den europæiske beskæftigelsesstrategis retningslinje 14, stk. c, at medlemsstaterne skal bestræbe sig på at sikre en bedre anvendelse på arbejdspladsen af den nuværende arbejdsmiljølovgivning ved at øge og styrke håndhævelsen af den, ved at yde vejledning for at hjælpe virksomhederne, navnlig små og mellemstore virksomheder, med at overholde gældende lovgivning, ved at forbedre uddannelsen på arbejdsmiljøområdet og ved at fremme foranstaltninger til mindskelse af arbejdsulykker og -sygdomme i de sektorer, der traditionelt er højrisikosektorer.

Desuden fremgår det af meddelelsen, at Kommissionen vil overveje at fremsætte forslag til ændring af retningslinjerne for beskæftigelsen, som opfordrer medlemsstaterne til at vedtage kvantificerbare mål for nedbringelsen af arbejdsulykker og erhvervssygdomme. Herudover har Kommissionen gjort opmærksom på, at den har til hensigt at analysere ESF's rolle, hvad angår fremme af et sikkert og sundt arbejdsmiljø, i forbindelse med midtvejsevalueringen af den nuværende programindsats. I den forbindelse kunne Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget gøres til genstand for en lignende indsats.

(1) KOM(2002) 118 endelig udg.