SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2392/97 af Carmen Fraga Estévez (PPE) til Kommissionen (10. juli 1997)

Om: Noedvendigt med en foroeget gennemsigtighed i Kommissionen

De mange samtaler, som GD XIV er gaaet ind paa at foere med den ene af de interesserede parter i det, der er blevet kaldt sagen om »kvotehopning«, og som kulminerede med den beklagelige og overraskende skrivelse fra formanden for Kommissionen, Santer, til premierministeren for Det Forenede Kongerige den 17. juni 1997, faar én til at tvivle paa, om Kommissionen forstaar sig paa demokratiske procedurer med henblik paa den noedvendige gennemsigtighed i sine aktioner, som Kommissionen gang paa gang paaberaaber sig, og om den kan rette op paa den alvorlige skade, som denne skrivelse har paafoert billedet af institutionerne, i en sag, hvori der er indblandet flaader, sektorer, medlemsstater og institutioner, hvis opfattelse Kommissionen ogsaa burde have vaeret interesseret i at kende paa foerste haand. Hvad er paa denne baggrund klart udtrykt Kommissionens holdning til sagen om den saakaldte »kvotehopning«, og hvilke aktioner og foranstaltninger har Kommissionen til hensigt traeffe fra nu af i denne sag?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino paa skriftlige forespoergsler P-2334/97, P-2369/97, E-2389/97, E-2390/97, E-2391/97 og E-2392/97 (29. juli 1997)

I henhold til artikel 9, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 3760/92 om en faellesskabsordning for fiskeri og akvakultur ((EFT L 389 af 31.12.1992. )) meddeler medlemsstaterne hvert aar Kommissionen, hvilke kriterier de har anvendt ved fordelingen af de disponible fangstmaengder, de har faaet tildelt i overensstemmelse med faellesskabsretten og den faelles fiskeripolitik, og hvilke naermere regler de har anvendt ved udnyttelsen af dem. Medlemsstaterne har saaledes kompetence til at fastsaette licensbetingelser, for saa vidt som disse ikke henhoerer under faellesskabsretten, men medlemsstaterne skal ved udoevelsen af deres kompetence respektere faellesskabsretten og underrette Kommissionen.

Inden for disse rammer har Kommissionen befoejelser til at tage stilling til foreslaaede nationale foranstaltningers forenelighed med faellesskabsretten og at tilkendegive sin mening over for hver medlemsstat, der anmoder Kommissionen om at bekraefte denne forenelighed.

Domstolen har accepteret, at sigtet med kvoteordningen faktisk kan berettige betingelser, der skal sikre, at der er en reel oekonomisk forbindelse mellem fartoejet og den paagaeldende medlemsstat, hvis formaalet med saadanne betingelser er, at de befolkningsgrupper, der er afhaengige af fiskeri og dertil knyttet industri, skal drage fordel af kvoterne.

Det Forenede Kongerige har som andre medlemsstater kompetence til at traeffe foranstaltninger til sikring af en reel oekonomisk forbindelse med det fiskerfartoej, der foerer dets flag. Det Forenede Kongerige anmodede om bekraeftelse af, hvorvidt visse foranstaltninger kunne vaere forenelige med faellesskabsretten.

Kommissionens formand svarede i sit brev til Tony Blair, at de foreslaaede krav kunne vaere forenelige med faellesskabsretten, hvis de er ikke-diskriminerende, staar i rimeligt forhold til formaalet med dem og er alternative, idet de giver fiskerivirksomhederne mulighed for at opfylde et eller flere af disse krav eller eventuelle andre elementer for at bevise, at der er en oekonomisk forbindelse med flagstaten.

Brevvekslingen med Tony Blair fandt sted efter tekniske droeftelser mellem de britiske myndigheder og Kommissionen, og resultaterne heraf meddeltes rettidigt de spanske myndigheder.

Kommissionen vil under alle omstaendigheder noeje undersoege enhver specifik foranstaltning, Det Forenede Kongerige maatte beslutte at vedtage vedroerende tildeling af kvoter, saaledes som den som traktaternes vogter tidligere har gjort det og fortsat vil goere det med hensyn til samtlige medlemsstaters lovgivning.

Kommissionen vil kun godtage eventuelle endelige foranstaltningers forenelighed med faellesskabsretten, hvis de er ikke-diskriminerende, forholdsmaessige, alternative og fuldt ud i overensstemmelse med Domstolens retspraksis, idet Kommissionen, som det er dens pligt, vil tage hensyn til samtlige medlemsstaters legitime interesser.