SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3072/01

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(8. november 2001)

Om: Salmonellatilfælde som følge af uprofessionelle dyretransporter og uprofessionelt massehold af dyr

Hvert år inficeres alene i Tyskland over 150 000 personer med salmonella. Over 200 dør endog af infektionen. Det reelle tal ligger formodentlig endnu højere.

Årsagen er uprofessionelle dyretransporter og uprofessionelt massehold af dyr.

1. Hvad har Kommissionen til hensigt at gøre for at hindre de mange salmonellatilfælde?

2. Hvilke bevillinger stiller Kommissionen til rådighed for ekstensivt hønsehold?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(21. december 2001)

Kommissionen har ikke kendskab til, at de officielle tal i Tyskland viser, at mere end 150 000 personer inficeres med salmonella hvert år. Ifølge de oplysninger, som er indsendt til Fællesskabets ordning for overvågning af zoonoser(1), er der i medlemsstaterne blevet givet meddelelse om i alt 165 659 tilfælde i 1999 (de sidste kendte endelige tal), hvoraf Tyskland har givet meddelelse om 85 146 tilfælde. Salmonella kan findes i en hel række levnedsmidler som f.eks. rå æg, fjerkræ, svinekød, oksekød, andre kødbaserede produkter og mælkeprodukter. De undersøgelser, som er blevet gennemført i visse medlemsstater, viser, at æg og dernæst fjerkrækød er den væsentligste kilde til fødevarebåren salmonellose.

I henhold til direktiv 92/117/EØF har man i flere år gennemført kontrolforanstaltninger i fjerkræflokkene. Omfanget af salmonellose hos mennesker er dog for stort og skal, selv om det synes at være stabilt eller endog faldende i visse medlemsstater, reduceres. Europa-Kommissionen vedtog den 1. august 2001 en rapport og to forslag, som er forelagt Europa-Parlamentet og Rådet og har til formål at styrke forebyggelsen mod og overvågningen af zoonoser, herunder navnlig overvågningen af salmonella i fødevarekæden(2). Bestemmelserne heri fastlægger Fællesskabets målsætninger vedrørende reduktion af forekomsten i dyrepopulationer og eventuelt i andre stadier i fødevarekæden. Efter en overgangsperiode træder visse begrænsninger vedrørende markedsføringen af æg og fjerkrækød i kraft.

Ekstensiv avl giver en række fordele med hensyn til beskyttelse af dyrene og disses trivsel. Derudover vedtog Rådet direktiv 1999/74/EF af 19. juli 1999 om mindstekrav til beskyttelse af æglæggende høner(3), som gradvist forbyder brugen af traditionelle bursystemer til æglæggende høner. I samme forbindelse undersøger Kommissionen muligheden for at indføre særlige foranstaltninger til beskyttelse af slagtekyllinger i 2002. Hvad angår forebyggelse af salmonella, råder Kommissionen dog ikke over videnskabelige undersøgelser, som påviser en klar forbindelse mellem infektion med salmonella og en særlig form for avl. Selv om en ringere besætningstæthed og adgang til udendørsarealer kan mindske forekomsten af visse infektioner, øger udendørsarealer også risikoen for smitte fra vilde dyr.

Det er muligt at give fællesskabsstøtte til ekstensivering af husdyrholdet under medlemsstaternes og regionernes udviklingsprogrammer for landdistrikterne i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999. For eksempel kan miljøvenlige landbrugsforanstaltninger under programmerne omfatte ekstensiveringsforanstaltninger, som har til formål at reducere belægningsgraden, men sådanne aktioner er typisk rettet mod græssende dyr. Der kan også gives støtte til investeringsprojekter, som har til formål at forbedre hygiejneforholdene og dyrevelfærdsstandarderne under foranstaltningen vedrørende investering i landbrugsbedrifter. Investeringer, som vedrører overgang fra bursystemer til alternative systemer, kan i visse tilfælde være omfattet heraf. I tråd med den decentraliserede tilgang til

programmering af foranstaltningerne vedrørende udvikling i landdistrikterne er det medlemsstaternes og/eller regionernes ansvar at beslutte, om de ønsker at tilbyde sådanne muligheder inden for rammerne af deres programmer for udvikling af landdistrikterne.

(1) Rådets direktiv 92/117/EØF af 17. december 1992 om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbårne infektioner og forgiftninger EFT L 62 af 15.3.1993 ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/72/EF af 29. juli 1999 EFT L 210 af 10.8.1999.

(2) EFT C 304 E af 30.10.2001.

(3) EFT L 203 af 3.8.1999.