SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2626/99

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Ny ATAC-plan og øget forurening i Rom

Rom Kommune og ATAC (Roms kommunale transportselskab) har for nylig omlagt transportplanen for andet og fjerde distrikt. Denne nye plan, som brugerne er stærkt utilfredse med, indebærer flytning af en række ruter til andre gader end de tidligere benyttede med en heraf følgende forskydning af biltrafikken til gader, der er lidet egnet til tæt trafik, og en kraftig forøgelse af luft- og støjforureningen. Desuden gør den nye ATAC-plan det meget vanskeligere at benytte de offentlige transportmidler og tvinger brugerne til at skifte bus to eller tre gange på strækninger, der tidligere betjentes af én bus, hvilket også medfører en betydelig forlængelse af transporttiden.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående oplyse:

1. om ikke de ovenfor nævnte foranstaltninger strider mod bestemmelserne i direktiv 96/61/EF(1) om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening og direktiv 70/220/EØF(2), og senere ændringer heraf, om luftforurening forårsaget af udstødningsgas fra køretøjsmotorer med styret tænding?

2. om ikke den forøgelse af forureningen, der er konstateret i visse zoner, strider mod direktiv 82/884/EØF om grænseværdien for bly i luften?

3. om ikke forøgelsen af støjforureningen strider mod direktiv 70/157/EØF?

4. om ikke den mener, at det ville være hensigtsmæssigt at anmode Rom Kommune om at føre en politik, der i højere grad tilskynder til brug af offentlige transportmidler?

5. hvad dens generelle syn på denne sag er?

(1) EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.

(2) EFT L 76 af 6.4.1970, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(24. februar 2000)

Rådets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet(1) kræver, at der fastsættes standarder for en række forurenende stoffer, og medlemsstaterne skal vurdere deres luftkvalitet, offentliggøre resultaterne og udarbejde og gennemføre forbedringsplaner for de dårligste områder. Sådanne planer måtte omfatte foranstaltninger til begrænsning af motorkøretøjstrafik, der bidrager til overskridelser af den pågældende grænseværdi. Direktivet indeholder ligeledes det almene mål for bevarelse af luftkvaliteten, hvor den er god, og forbedre den i andre tilfælde. Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 handler derimod om integreret forebyggelse og bekæmpelse af emissioner fra faste anlæg snarere end fra trafikken.

Det første datterdirektiv, Rådets direktiv 1999/30/EF af 22. april 1999 om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften(2) blev endelig vedtaget af Rådet i april 1999; det fastsætter grænseværdierne for svovldioxid, nitrogenoxider, partikler (PM10) og bly, der skal overholdes i 2005 eller 2010. Kommissionen har også foreslået andre datterdirektiver om grænseværdier for carbonmonoxid og benzen og langsigtede målsætninger og målværdier for ozon i luften. De fleste af disse forurenende stoffer findes i de højeste koncentrationer i byområder og har vejtransport som vigtigste kilde. Medens der i mange tilfælde måtte kræves yderligere reduktioner i emissionerne fra transport for at imødekomme luftkvalitetsstandarderne, er det ikke givet, at en specifik foranstaltning, der medfører en stigning i lokale emissioner, nødvendigvis er i modstrid med direktiverne om luftkvalitet.

Europæisk lovgivning om køretøjer og brændstoffer har i væsentlig grad reduceret emissionerne fra vejtransporten på trods af den stadige vækst i trafikken generelt. Det er f.eks. beregnet, at med vedtagelsen af Parlamentets og Rådets nylige Auto/olie-direktiv 98/69/EF af 13. oktober 1998 om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af emissioner fra motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 70/220/EØF(3) og Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 93/12/EØF(4) vil forurenende emissioner fra vejtransport (men ikke carbondioxid) groft regnet falde med 70-80 % mellem 1995 og 2010. Overskridelser af luftkvalitetsstandarder skulle reduceres meget, men det forventes, at der ikke desto mindre vil blive problemer med overholdelse i nogle europæiske byer og i særligt trafikbelastede områder. Der burde i løsningerne principielt indgå bedre trafikstyringssystemer og fremme af renere brændstoffer og teknikker og mere bæredygtige transportmåder. Forbudet mod blyholdigt benzin i Europa fra januar 2000 vil også bidrage betydeligt til at forbedre luftkvaliteten i byerne og en bedre beskyttelse af særlig udsatte befolkningsgrupper, navnlig børn op til 6-årsalderen. Manglen på beredvillighed i flere medlemsstater, herunder Italien, betyder imidlertid, at blyholdigt benzin ikke vil være fuldstændig fjernet før 2002, og at de sundhedsmæssige fordele ved foranstaltningen vil blive forsinkede. Denne forsinkelse skulle give disse medlemsstater mere tid til at informere kunderne om tilgængeligheden af blyerstattende tilsætningsstoffer og forsikre dem om, at ældre biler ikke nødvendigvis skal skrottes.

Med hensyn til spørgsmålet om støj henvises der til direktivet om udstødningssystemer for motordrevne køretøjer, Rådets direktiv 70/157/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladt støjniveau og udstødningssystemer for motordrevne

køretøjer(5), der vedrører godkendelse af køretøjstyper, der giver adgang til det fælles marked. Det gælder imidlertid ikke for miljøstøj fra selve kørslen. Kommissionens arbejdsprogram for år 2000 indeholder udarbejdelse af et forslag til et rammedirektiv om støj.

(1) EFT L 296 af 21.11.1996.

(2) EFT L 163 af 29.6.1999.

(3) EFT L 350 af 28.12.1998.

(4) EFT L 350 af 28.12.1998.

(5) EFT L 42 af 23.2.1970.