SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3615/02

af Benedetto Della Vedova (NI)og Marco Cappato (NI) til Kommissionen

(16. december 2002)

Om: Den franske stats støtte til France Telecom

Det er blevet oplyst, at den franske regering vil godkende en redningsplan for telefonselskabet France Telecom (FT), som kontrolleres af den franske stat, der besidder en aktiepost på 55,5 % i selskabet, der har en samlet gæld på omkring 70 mia. EUR.

I henhold til planen skal de omgående tilføres likviditet fra staten til en værdi af 9 mia. EUR som første led i en forhøjelse af aktiekapitalen på 15 mia. EUR, hvad der formentlig vil ske inden foråret.

Hvad det nævnte forskud på 9 mia. EUR angår, skal det gennemføres ved, at den franske stats aktier i FT overføres til Entreprise de recherches et d'activités pétrolières (Erap), som derefter optager et lån fra Caisse des dépôts et Consignations (CDC) på 9 mia. EUR, der efterfølgende udlånes til FT. Lånet fra CDC til Erap skal garanteres af den franske stat.

1. Er det ikke Kommissionens opfattelse, at hvis den franske stats garanti gør det muligt for FT via Erap at skaffe sig finansielle midler til en lavere rente en den, som en virksomhed havde måttet betale på det frie marked, så er der tale om statsstøtte, der burde have været anmeldt som sådan?

2. Mener Kommissionen ikke, at statsgarantien for en offentlig virksomheds gæld (en garanti, som naturligvis ikke er til rådighed for private konkurrenter, der måtte have behov for en lignende finansiering), i sig selv udgør statsstøtte?

3. Og mener Kommissionen endelig ikke, at på et tidspunkt, hvor telekommunikationssektoren befinder sig i en særligt vanskelig situation, er denne form for indgreb fra de nationale myndigheders side, hvor disse både optræder som dommere og spillere, udtryk for en åbenlys interessekonflikt, en alvorlig forvridning af konkurrencen, hvad der stiller erhvervsvirksomhederne både selve virksomhederne og arbejdstagerne i en endnu vanskeligere situation, idet de ikke kan regne med at modtage statsstøtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(12. februar 2003)

De franske myndigheder sendte den 4. december 2002 Kommissionen et dokument med en beskrivelse af den franske stats intervention over for France Telecom. Kommissionen har gennemgået dette dokument for at finde ud af, om denne intervention er problematisk i henseende til statsstøttereglerne. Kommissionen har foretaget en indledende undersøgelse for at fastslå, om interventionen er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip, dvs. ikke indebærer statsstøtte, og hvis der er tale om statsstøtte, om denne så kunne være forenelig med statsstøttereglerne. Efter den indledende undersøgelse stiller Kommissionen sig tvivlende med hensyn til, om den franske intervention er i overensstemmelse med

statsstøttereglerne. Den besluttede derfor den 30. januar 2003 at indlede den formelle undersøgelsesprocedure efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2. Denne procedure vil give mulighed for en tilbundsgående undersøgelse af statsinterventionen og give alle interesserede parter lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger.

På grund af sagens økonomiske vigtighed har Kommissionen behandlet den som en prioritet, og den har fået afklaret sin foreløbige indstilling i løbet af få uger. Svaret på det ærede medlems spørgsmål skal ses på baggrund af Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure. Det forekommer på sin plads at fremsætte nogle generelle bemærkninger til de stillede spørgsmål.

1. Hvad angår spørgsmålet om France Telecoms mulighed for at skaffe sig finansielle midler på betingelser, der er gunstigere end for andre selskaber takket være ERAP's intervention, skal det bemærkes, at når et selskab kan skaffe sig finansielle midler på betingelser, der er gunstigere end normale markedsvilkår takket være statens intervention med faktisk eller potentiel mobilisering af statsmidler (uanset om der er tale om en direkte intervention eller en indirekte intervention gennem et andet statsorgan), udgør statsinterventionen i princippet statsstøtte, som skal anmeldes, hvis de andre krav i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er opfyldt.

2. Med hensyn til det generelle spørgsmål om statsstøtte skal det understreges, at en statsgaranti kun kan udgøre statsstøtte, hvis den er givet på lempeligere vilkår end markedsvilkår. Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 angående statsstøtte i form af garantier(1) indeholder yderligere oplysninger om Kommissionens fremgangsmåde i dette spørgsmål.

3. Med hensyn til det sidste spørgsmål fra det ærede medlem mener Kommissionen uanset om telekommunikationssektoren befinder sig i en særlig vanskelig situation at statsstøttereglerne altid skal overholdes uanset de økonomiske forhold. Det bør i denne forbindelse erindres, at statsinterventioner skal vurderes på grundlag af deres virkninger. Når en stats foranstaltning kan betegnes som statsstøtte, må Kommissionen træffe de nødvendige skridt til sikring af, at støtten ikke fordrejer konkurrencen i et omfang, der strider mod den fælles interesse.

(1) EFT C 71 af 11.3.2000.