ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/565

(2004/C 88 E/0576)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1073/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(6. april 2004)

Om: Arkitektonisk kvalitet i by- og landmiljøet

Hvilken opfølgning har der været på den resolution, der blev vedtaget på Rådets (kultur) samling den 23. november 2000 om den arkitektoniske kvalitet i by- og landmiljøet? Hvilke initiativer overvejer Kommissionen at tage eller har den taget på dette område, siden resolutionen blev vedtaget, især i forbindelse med opfordringen til den om at finde frem til, hvordan der bedre kan tages hensyn til den arkitektoniske kvalitet og bevarelsen af kulturarven, når strukturfondene iværksættes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. april 2004)

Projekter på kulturområdet, herunder også projekter vedrørende den arkitektoniske kvalitet i det bebyggede miljø, har haft en fremtrædende plads i de regionaludviklingsprogrammer, der støttes af EU under strukturfondene. For at få et bedre kendskab til interventionernes art på dette område har Kommissionen foretaget en specifik undersøgelse, bl.a. ved hjælp at et vidtspændende spørgeskema, som sendtes til medlemsstaterne. Resultaterne af denne undersøgelse foreligger i form af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, som kan findes på internettet: (http://europa.eu.int/comm/culture/eac/ sources_info/compolitics/fond_structurel_en.html).
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/683

(2004/C 88 E/0702)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0120/04

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om: 20 albanske statsborgere døde

For få dage siden forliste der på ny en gummibåd på vej fra Albanien, og 20 albanske statsborgere omkom.

Det fremgår tilsyneladende af den italienske presses nyhedsdækning, at de albanske myndigheder kan være involverede. Hvis der er hold i disse udsagn, skabes der tvivl om det gode forhold, som specielt Italien fortsat ønsker at videreføre til gavn for demokratiseringsprocessen i Albanien

Kan Kommissionen oplyse, om og hvordan den agter at kaste lys over en tragisk episode, som i bedste fald har påvist mangelfuld kontrol af Albaniens territorium og kyster?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(25. februar 2004)

Kommissionen beklager den ulykke, der fandt sted den 9. januar 2004, hvor over 20 albanske statsborgere mistede livet i Det Joniske Hav i et forsøg på at nå illegalt til Italien. På trods af tidligere forsikringer fra den albanske regering om, at der har fundet et kraftigt fald sted i antallet af speedbåde og gummibåde, der krydser havet til Italien, har denne begivenhed vist, at de albanske myndigheder nødvendigvis må vie dette problem større opmærksomhed. Kommissionens formand afleverede dette budskab i tydelige vendinger til den albanske statsminister Fatos Nano på deres møde i Bruxelles den 20. januar 2004.

Indledende undersøgelser viste, at medlemmer af det albanske politi var direkte involveret i at gøre denne trafik lettere. Ved den lejlighed reagerede de albanske myndigheder prompte, idet der straks blev foretaget anholdelser og gennemført andre aktioner mod organisatorerne af og deltagerne i denne operation. De albanske myndigheder bør imidlertid demonstrere, at de er i stand til at gennemføre mere vidtgående undersøgelser og sikre korrekt retsforfølgning af alle involverede parter. De må også godtgøre, at deres reaktion på denne tragedie udgør begyndelsen på en seriøs og beslutsom indsats mod organiseret kriminalitet og menneskesmugling.

Kommissionen tillægger overvågningen af de fremskridt, som Albanien gør inden for området retlige og indre anliggender, den største betydning. I denne sammenhæng vil den fortsat nøje følge udviklingen i den aktuelle sag og situationen i Albanien generelt med henblik på, om nødvendigt, at udøve det fornødne politiske pres, hvorved Albanien bringes til at gøre en indsats for at løse disse alvorlige problemer.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/637

(2004/C 84 E/0717)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0613/04

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om: Burma

Kan Kommissionen oplyse om dens holdning til Burmas køreplan for demokrati?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(29. marts 2004)

Kommissionen har noteret sig den køreplan for overgang til demokrati, som statsminister Khin Nyunt fremlagde i august 2003.

Mens Kommissionen på den ene side hilser det velkomment, at den burmesiske regering har været villig til at fremlægge sine planer for overgang til demokrati, er der på den anden side aspekter, som ikke nævnes i køreplanen, og som Kommissionen betragter som væsentlige forudsætninger for at opnå varig national forsoning. Den første af disse forudsætninger er, at alle legitime aktører, politiske partier og etniske nationaliteter inddrages i den politiske proces.

Dette kræver derfor øjeblikkelig og ubetinget løsladelse af Daw Aung San Suu Kyi og alle medlemmer af Nationalforbundet for Demokrati (NLD), løsladelse af politiske fanger og frihed for alle politiske grupper og partier til at udøve deres politiske aktiviteter uden forudfastsatte betingelser.
Kommissionen ønsker for det første at understrege, at det grundlæggende princip for dekoncentrationen er, at »alt, hvad der bedre kan forvaltes og besluttes der, hvor tingene sker, ikke skal forvaltes eller besluttes i Bruxelles«. Dekoncentrationen består derfor i at overdrage delegationerne de beføjelser i forbindelse med forvaltning af EU-bistanden, der tidligere påhvilede hovedsædet (teknisk og finansiel forvaltning samt kontraktforvaltning). For at sætte dem i stand til at varetage deres nye ansvarsopgaver har det derfor været nødvendigt at styrke delegationerne og især øge deres menneskelige ressourcer.

I Indiens tilfælde vedrører de nye opgaver først og fremmest områder som handel, udvikling af privatsektoren, civilsamfundet, ngo-projekter og -aktioner, institutionel støtte, menneskerettigheder, flygtninge, genopbygning (f.eks. i Gujarat), miljø og naturressourcer, sociale sektorer som sundhed og uddannelse samt kønsaspektet.

Det bør også fremhæves, at delegationen i Indien har regionale beføjelser (Nepal, Sri Lanka og Bhutan). Den varetager således alle de finansielle og kontraktmæssige ansvarsopgaver for alle de lande, som den arbejder for. Dette regionale aspekt afspejler sig i antallet af ansatte.

Inden dekoncentrationen blev lanceret i 2001, var der 39 faste stillinger i delegationen i Indien (eksklusiv nationale udstationerede embedsmænd eller unge eksperter ansat i forbindelse med partnerskaber med medlemsstaterne, som ikke er varige ressourcer). Som følge af dekoncentrationen er der nu 81 stillinger i delegationen i Indien.

De 42 nye stillinger er fordelt på følgende måde:

— 30 stillinger i forbindelse med dekoncentrationen af forvaltningen af EU-bistanden (5 tjenestemænd, 13 lokalt ansatte, 11 lokalt ansatte til teknisk bistand (ALAT) og 1 individuel ekspert (+ 30)

— 3 stillinger som lokalt ansatte til administrationsafdelingen på grund af den øgede arbejdsbyrde som følge af personaleudvidelsen (1 lokalt ansat og 2 ALAT) (+ 3)

— 6 stillinger i forbindelse med internaliseringen af den tekniske bistand (2 lokalt ansatte og 4 ALAT); (+6)

— 4 stillinger, herunder 3 tjenestemandsstillinger og en ALAT-stilling fremkommet ved at omfordele de eksisterende ressourcer for at styrke behandlingen af handelsspørgsmål (1 A), politiske spørgsmål (1 A + 1 ALAT) og bistandsforvaltningen (1A) (+ 4)
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/193

(2004/C 84 E/0234)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0287/04

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om: Misvisende etikettering af sælolie i EU

Er Kommissionen klar over, at der i flere af EU's medlemsstater markedsføres produkter indeholdende olie fra grønlandssæl og klapmyds fra Canada, og at denne olie fejlagtigt etiketteres som »marin olie«, »fiskeolie« eller »fat oil«?

Er Kommissionen klar over, at canadisk sælolie fra grønlandssæl og klapmyds anvendes af virksomheder i EU i flere almindelige forbrugsvarer såsom lægemidler, fødevaretilskud til menneskelig konsum, foder til selskabsdyr og dyrefoder, og at de markedsføres under de ovennævnte misvisende betegnelser?

Agter Kommissionen under henvisning til den gældende strenge EU-lovgivning vedrørende dels mærkning af varer, især fødevaretilskud, og dels forbruger- og sundhedsbeskyttelse at sikre, at disse produkter ikke markedsføres i EU under de nuværende misvisende betegnelser? Vil Kommissionen yderligere af hensyn til mange europæiske borgeres etiske afstandtagen fra det canadiske sælfiskeri sørge for, at denne sælolie markedsføres under betegnelsen »canadisk sælolie« for at beskytte forbrugernes mulighed for at vælge?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. marts 2004)

Den generelle lovgivning om mærkning af fødevarer (1) indeholder bestemmelser om mærkning med henblik på at informere forbrugerne om produkternes objektive karakteristika som varebetegnelse, ingredienser, mængde eller holdbarhed.

Ved mærkningen skal ingredienserne i henhold til direktiv 2000/13/EF angives ved deres specifikke navn. Raffinerede olier kan imidlertid være opført i ingredienslisten under kategoribetegnelsen »olie«, suppleret med angivelsen af beskaffenheden, »vegetabilsk« eller »animalsk«, eller angivelse af den specifikke animalske eller vegetabilske oprindelse.

På grundlag af disse bestemmelser skal ingrediensen »sælolie« benævnes »animalsk olie« eller»sælolie«.

De betegnelser, som anføres af det ærede medlem, afviger således fra disse bestemmelser, hvorfor det påhviler de nationale kontrolmyndigheder at bringe forholdene i overensstemmelse med reglerne.

Angivelse af det sted, hvor fødevaren har sin oprindelse eller kommer fra, er, med forbehold af undtagelser, kun obligatorisk i de tilfælde, hvor undladelse heraf ville kunne vildlede forbrugeren med hensyn til fødevarens virkelige oprindelsessted eller det sted, hvor fødevaren reelt kommer fra.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler, EFT L 109 af 6.5.2000. Senest ændret ved direktiv 2003/89/EF, EUT L 301 af 25.11.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/946

(2004/C 78 E/1001)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0249/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om: Privat Eye

En nylig udgave af den satiriske britiske publikation, Private Eye, indeholdt en undskyldning til kommissær Kinnock for en historie, som den havde trykt. Bladet hævdede også, at det havde betalt en betydelig erstatning til Kinnock.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange penge kommissær Kinnock modtog som erstatning fra Private Eye?

Kan Kommissionen bekræfte, at Kinnock er ved at lægge sag an mod en anden publikation, The Sprout, vedrørende samme artikel? Har kommissæren i bekræftende fald modtaget nogen erstatning fra The Sprout?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(17. februar 2004)

Private Eye og Sprout offentliggjorde påstande, der var yderst æreskrænkende, og Neil Kinnock, næstformand i Kommissionen, anlagde derfor sag mod de to tidsskrifter for at opnå en offentlig undskyldning, skadeserstatning og dækning af sagsomkostningerne. I samråd med deres advokater trykte de to tidsskrifter derefter en undskyldning, hvori de uforbeholdt erkendte, at der hverken er eller har været noget grundlag for påstande mod Neil Kinnock. De trak samtidig alle påstande om og enhver kritik af Neil Kinnock tilbage og gav ham en undskyldning.

De meddelte også, at de, da de erkendte alvoren af påstandene om Neil Kinnock, som var totalt ubegrundede, accepterede at betale en stor skadeserstatning til Neil Kinnock.

De to tidsskrifter har betalt skadeserstatning og sagsomkostninger.

Neil Kinnock har for vane at give beløb, han modtager i skadeserstatning for æreskrænkende udtalelser, videre til almennyttige og velgørende formål efter eget valg, hvilket også er sket i dette tilfælde. Han har ikke for vane at offentliggøre beløbenes størrelse eller navnene på de berørte organisationer, selv om de donerede beløb undertiden er blevet offentliggjort af andre.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/523

(2004/C 88 E/0536)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0728/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: Ansaldo-Breda: eventuel kontrol af EU-tilskud

På møder afholdt i Bruxelles i de seneste uger med fagforeningsdelegationer og ansatte fra Ansaldo-Breda fremgår det, at selskabet tidligere via EU-samfinansiering har modtaget tilskud til produktionsaktiviteter i tilbagestående områder af landet, således som dette er foreskrevet i den italienske lov nr. 488/92. Der skulle navnlig være ydet tilskud til udskiftning af selve fabrikkens eternittag med det formål at tilpasse arbejdspladsen til EU-bestemmelserne om beskyttelse af arbejdstagerne.

Til gengæld fremgår det ikke, at der er anmodet om tilskud til beskyttelse af miljøet i området, selv om der findes et vigtigt vandførende jordlag i nærheden af fabrikken.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Ansaldo-Breda har modtaget tilskud og eventuelt af hvilken art?

2. hvilke instrumenter, der tages i anvendelse for at kontrollere, om de tilskud, der eventuelt er ydet Ansaldo-Breda, faktisk er udnyttet?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Jacques Barrot

(22. juni 2004)

I programmeringsperioderne 1994-1999 og 2000-2006 har Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) samfinansieret foranstaltninger under den italienske lov 488/92, der tager sigte på at styrke erhvervsstrukturen i de støtteberettigede områder i Italien.

I denne forbindelse har EFRU samfinansieret investeringer, der er foretaget af de virksomheder, det ærede medlem nævner, og tager sigte på omstrukturering, modernisering eller udvidelse af industrianlæg i regionerne Basilicata, Puglia, Campania og Sicilien (en tabel med de italienske myndigheders detailoplys-ninger sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets Generalsekretariat).

Desuden deltager Ansaldo Breda i fire forskningsprojekter under det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FTU) med et finansielt bidrag på 867 617 EUR og i to forskningsprojekter under det sjette rammeprogram med et finansielt bidrag på 822 115 EUR.

Gennemførelsen af disse foranstaltninger henhører under den italienske administration, der er programmets forvaltningsmyndighed (ministeriet for produktive aktiviteter) og specielt ansvarlig for udvælgelsen og opfølgningen af enkeltprojekterne. Derfor vil det ærede medlem med fordel kunne henvende sig til denne myndighed for at få nærmere oplysninger om emnet.

Normalt foretager Kommissionen kun systemkontrol og stikprøvekontrol på stedet i forbindelse med fællesskabsforanstaltninger, der forvaltes decentralt.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/203

(2004/C 88 E/0210)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0670/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om: Kommissionens undersøgelser om olieudslip ved Poolbeg Peninsula, Dublin

Hvilket svar — om noget — har Kommissionen modtaget fra Irland på den åbningsskrivelse, som landet fik tilsendt i april 2003, og som blev offentliggjort i IP/03/544, angående den irske regerings manglende samarbejde i forbindelse med Kommissionens undersøgelse om klager over olieudslip i farvandet omkring et særligt beskyttet område på Poolbeg Peninsula i august 2002 samt om Irlands overholdelse af direktivet om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø (76/464/EØF (1)), og af habitatdirektivet (92/43/EØF (2))?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller påtænker den at træffe i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(21. april 2004)

Kommissionens åbningsskrivelse, som det ærede medlem nævner, drejede sig om Irlands manglende samarbejde, idet landet ikke svarede på en anmodning om oplysninger vedrørende overensstemmelse med miljølovgivningen på Poolbeg-halvøen i Dublin. Irland svarede ikke på åbningsskrivelsen, og følgelig sendte Kommissionen en begrundet udtalelse i december 2003. Ireland sendte efterfølgende et detaljeret svar på Kommissionens oprindelige anmodning om oplysninger. Dette svar anses for at have afsluttet overtrædelsen af manglende samarbejde baseret på EF-traktatens artikel 10, og der overvejes i øjeblikket ikke nogen videre foranstaltninger på dette grundlag. Kommissionen undersøger stadig de indholdsmæssige spørgsmål, der blev stillet i forbindelse med den oprindelige klage (3).

(1) EFT L 129 af 18.5.1976, s. 23.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(3) P2001/4789.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/941

(2004/C 84 E/1039)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1084/04

af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen

(1. april 2004)

Om: Eventuel overtrædelse af Rådets direktiv om europæiske samarbejdsudvalg i forbindelse med de varslede afskedigelser hos FLS Aerospace

Vil Kommissionen undersøge og udtale sig om, hvorvidt der i forbindelse med meddelelsen den 16. januar 2004 om op til 421 afskedigelser i FLS Aerospace i Stansted og Manchester i Det Forenede Kongerige er sket en overtrædelse af Rådets direktiv (94/45/EF) (1) om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg? Tilsyneladende er bedriftsrådet ikke først blevet kontaktet. I betragtning af at easyJet efter sigende modtog £16,400 i støtte til at flyve fly til vedligeholdelse i Dublin, og i betragtning af den tilsyneladende forbindelse mellem SR Technics of Switzerland og FLS Aerospace, kan Kommissionen så endvidere undersøge og udtale sig om eventuelle overtrædelser af den europæiske konkurrenceret?

(1) EUT L 254 af 30.9.1994, s. 64.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/944

(2004/C 84 E/1043)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1093/04

af Armin Laschet (PPE-DE) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om: Afvikling af den tyske forboldklub TSV Alemannia Aachens internationale kampe på Kerkrade Stadion, Nederlandene.

Fodboldklubben TSV Alemannia Aachen vil med al sandsynlighed snart deltage i internationale kampe — f.eks. i UEFA-cuppen. Da Aachen stadion imidlertid ikke er udstyret med 80 % siddepladser, som det kræves af UEFA til sådanne internationale begivenheder, er klubben tvunget til at flytte sine kampe til andre anlæg, hvor der kan spilles international fodbold.

Det nærmeste stadion, som opfylder kriterierne, ligger umiddelbart tæt på, i Kerkrade (Nederlandene), som kun ligger ti kilometer derfra, mens det nærmeste tyske stadion ligger mere end 80 km væk. Ifølge UEFA skal en tysk klub imidlertid afvikle sine kampe på et tysk stadion.

1. Er dette foreneligt med reglerne om det indre marked og den frie bevægelighed inden for Europas grænser?

2. Er det i overensstemmelse med lovgivningen, at en organisation som UEFA genopretter nationale grænser, som for længst er blevet afskaffet af EU-lovgivningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(30. april 2004)

Det ærede medlem henviser til en række regler, som det europæiske fodboldforbund UEFA har fastlagt, hvorefter en tysk fodboldklub er forpligtet til at spille sine kampe på et stadion i Tyskland.

De gældende regler er regelsættet for UEFA Cup 2003/2004. Ifølge artikel 3, stk. 6, i disse regler kan en klub spille sine kampe på et andet UEFA-medlems område, såfremt UEFA godkender dette.

I sin beslutning om at afvise klagen i den såkaldte »Mouscron-sag« (1), har Kommissionen allerede afgjort, at reglen om, at en klub skal spille sine hjemmekampe på eget stadion (reglen om ude- og hjemmekampe) med visse undtagelser (især muligheden for at spille en kamp på et stadion i en by i et andet land efter godkendelse fra UEFA) er en nødvendig regel for at sikre lige muligheder for klubberne. Ved vedtagelsen af denne regel med undtagelser betonede Kommissionen, at UEFA ikke havde benyttet sin legitime ret til selvregulering som sportsorganisation på en måde, hvorved der kunne rejses tvivl i henhold til EF-traktatens konkurrencebestemmelser. Denne regel med undtagelser kan ikke betragtes som misbrug af UEFA's reguleringsbeføjelser i strid med EF-traktatens artikel 82, hvis UEFA anvender undtagelsesbestemmelserne objektivt og uden at diskriminere.

(1) Sag COMP/36851, se pressemeddelelse IP/99/965.
1.

Kommissionen har altid tillagt aktualisering og tilpasning til den tekniske udvikling af direktiver om beskyttelse af arbejdstageres sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen stor betydning, og herunder navnlig Rådets direktiv 92/58/EØF af 24. juni 1992 om minimumsforskrifter for signalgivning i forbindelse med sikkerhed og sundhed under arbejdet (2). I denne forbindelse er spørgsmålet om behovet for en tilpasning af direktiv 92/58/EØF blevet forelagt Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen (3). Kommissionen anmodede derfor på sin 61. samling den 19. december 2000 det rådgivende udvalg om at udtale sig om vanskeligheder i medlemsstaterne med anvendelsen af direktiv 92/58/EØF, samt om et muligt behov for at tilpasse direktivet. Udvalget fandt, samtidig med, at det påpegede behovet for en mere systematisk indsamling af oplysninger om problemer med læsbarhed og/eller forståelighed af skiltning, ikke noget påtrængende behov for en revision af direktiv 92/58/EØF. I udvalgets udtalelse har de tre interessegrupper (myndigheder, arbejdsgivere og arbejdstagere), om end de erkendte, at der var visse problemer i forbindelse med forståelse af rømningssignalet ved brand eller andre ulykker, ikke fundet, at en revision af direktivet var påtrængende, men at der burde gennemføres yderligere arbejde i forbindelse med informationsindsamling.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/515

(2004/C 88 E/0526)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0606/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(27. februar 2004)

Om: Den spanske regerings overholdelse af additionalitetsprincippet i forbindelse med interventioner fra strukturfondene og Samhørighedsfonden

Har Kommissionen i de seneste to år foretaget en særlig evaluering af den spanske regerings overholdelse af additionalitetsprincippet i forbindelse med interventioner fra strukturfondene og Samhørighedsfonden? Hvad viste denne evaluering? Har Kommissionen forvisset sig om, at forholdet mellem den spanske regerings politik, der satser på nul budgetunderskud, og dens overholdelse af additionalitetsprincippet sikrer gennemførelsen af nye offentlige investeringer, der skal supplere interventionerne fra fællesskabsfondene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. april 2004)

Kommissionen har i medfør af artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (1) pligt til at foretage en midtvejskontrol af additionaliteten i de medlemsstater og regioner, der modtager strukturfondsstøtte. Samhørighedsfonden er ikke omfattet af additionalitetsprincippet.

For Spaniens vedkommende viser resultaterne af denne kontrol, at Spanien har overholdt additionalitetsprincippet. Statens offentlige udgifter er således i perioden mellem 2000 og 2002 i gennemsnit steget med 3,61 % om året i forhold til det niveau, som de spanske myndigheder efter aftale med Kommissionens tjenestegrene fastsatte ved periodens begyndelse.

Overholdelsen af additionalitetsprincippet — indebærer, at EU-midlerne ikke anvendes til at erstatte statslige midler — udelukker ikke på forhånd, at der føres en sund budgetpolitik. Forudsætningen for økonomisk vækst er makroøkonomisk stabilitet. Erfaringen fra samhørighedslandene viser, at en stram budgetpolitik godt kan forenes med store investeringer på nøje udvalgte områder til fordel for de dårligst stillede regioner.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.