ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2925/97 af Patricia McKenna (V) til Raadet (16. september 1997)

Om: Amerikanske instruktoerers militaertraening af Rwandas haer

Ifoelge den franske avis »Le Monde« af 28.8.1997 yder den amerikanske haer kamp- og guerillatraening for den tutsi-dominerede haer i Rwanda. Le Monde haevder at have set en rapport fra Pentagon om denne sag.

Det militaere traeningsprogram synes at vaere indledt i 1994. Ifoelge rapporten er ni amerikanske militaerinstruktoerer er i oejeblikket engageret i uddannelsen af 60 rwandiske officerer.

Den rwandiske haer er beskyldt for massakren paa hundredetusinder af hutuer i det oestlige Zaire.

Har Raadet rettet henvendelse til de amerikanske myndigheder i anledning af denne rapport? Mener Raadet, at dette militaere samarbejde under alle omstaendigheder kan have vaeret en overtraedelse af FN's vaabenembargo? Hvad agter Kommissionen at goere i denne sag?

Svar (21. november 1997)

Raadet foelger opmaerksomt situationen i De Store Soeers Omraade og har givet udtryk for bekymring over, at der efter forlydende skulle have foregaaet massakrer i Zaire, den nuvaerende Demokratiske Republik Congo. Unionen har kraftigt opfordret de congolesiske myndigheder til at lade De Forenede Nationer gennemfoere en undersoegelse og til at soerge for, at arbejdet i forbindelse hermed forloeber uhindret, for at man kan faa kendskab til de faktiske forhold og finde frem til de ansvarlige.

Raadet har ikke modtaget rapporter om de forhold, der henvises til i pressen, og som det aerede parlamentsmedlem naevner. Raadet har derfor ikke henvendt sig til de amerikanske myndigheder i den forbindelse.

For saa vidt angaar en eventuel overtraedelse af FN's vaabenembargo over for Rwanda, goer Raadet opmaerksom paa FN' Sikkerhedsraads resolution nr. 918 (1994), nr. 1011 (1995) og nr. 1053 (1996). Ifoelge resolution nr. 918 af 16. maj 1994 skal samtlige stater forhindre salg eller levering til Rwanda af vaaben og alt andet lignende materiel, herunder vaaben og ammunition, koeretoejer og militaert materiel, materiel til paramilitaert politi og reservedele. Resolutionen henviser udelukkende til materiel og ikke til militaertraening. Resolution nr. 1011 af 16. august 1995 ophaever sanktionerne i resolution nr. 918 med hensyn til salg eller leveringer til Rwandas regering. I resolution nr. 1053 af 23. april 1996 erklaerer Sikkerhedsraadet, at det er fast besluttet paa i overensstemmelse med resolution nr. 1011 (1995) at soerge for, at forbudet mod salg og levering til ikke-regeringsstyrker af vaaben eller andet lignende materiel, der skal anvendes i Rwanda, overholdes fuldt ud.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2971/97 af Michael Hindley (PSE) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Delegation til Golfsamarbejdsraadet

Agter Kommissionen at etablere en delegation i Golfsamarbejdsraadets medlemsstater i betragtning af den enorme betydning af EU's handel med disse stater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek (27. oktober 1997)

Kommissionen tager loebende sit netvaerk af delegationer op til eftersyn. Kommissionen er fuldt ud klar over at forbindelserne mellem Faellesskabet og Golfstaternes samarbejdsraad (GCC) faar stadig stoerre betydning. Paa denne baggrund er det en af Kommissionens maalsaetninger at oprette en delegation i Riyad. Oprettelse af en ny delegation forudsaetter imidlertid at de noedvendige ressourcer stilles til raadighed, enten ved omflytning af eksisterende ressourcer eller ved forhoejelse af budgettet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2888/97 af Glyn Ford (PSE) til Raadet (16. september 1997)

Om: Pastor Yusefis doed i Iran i september 1996

Kan Raadet oplyse, hvad det har gjort i forbindelse med mordet paa pastor Yusefi, praest i det iranske »Assemblies of God«, i Iran i september 1996?

Er Raadet klar over, at pastor Yusefi sandsynligvis blev myrdet paa grund af sin kristne tro? Er dette ikke en overtraedelse af menneskerettighederne?

Svar (26. november 1997)

Mohammad Yusefi, der som 24-aarig konverterede til kristendommen, og som var praest for kristne menigheder i Iran, blev den 28. september 1996 fundet doed i naerheden af sin hjemby Sari i provinsen Mazandaran. Forlydende om omstaendighederne omkring hans doed lader formode, at han maaske blev myrdet, og adskillige personer blev tilbageholdt for at blive forhoert. De iranske myndigheder fastholder imidlertid, at Mohammad Yusefi begik selvmord, og at hverken den kirke, han tilhoerte, eller Mohammad Yusefi selv havde problemer med de iranske myndigheder.

Den Europaeiske Union har taget Mohammad Yusefis sag op over for de iranske myndigheder inden for rammerne af den kritiske dialog mellem EU og Iran, der indtil april 1997 var rammen for droeftelser af bl.a. menneskerettighedsspoergsmaal med Iran.

Unionen og dens medlemsstater spiller endvidere en aktiv rolle i arbejdet i FN's Menneskerettighedskommission og FN's Generalforsamlings 3. Udvalg, som er de vigtigste fora for behandling af menneskerettighedssituationen i Iran.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2356/97 af Leonie van Bladel (UPE) til Raadet (18. juli 1997)

Om: AAbning af en del af graensen mellem Syrien og Irak

1. Har Syrien som vigtig aktoer i fredsprocessen i Mellemoesten og partner i EU's politik for Middelhavsomraadet givet FN og EU garantier om, at landet via den del af graensen til Irak, der for nylig blev aabnet, hverken vil transportere eller paa anden maade levere vaaben, militaerstrategisk udstyr eller komponenter, som kan anvendes til fremstilling af biologiske vaaben?

2. Har Kommissionen under forhandlingerne om de finansielle aftaler om telekommunikation, fremme af turismen og beskyttelse af kulturarven, som har en beloebsramme paa 31 mio ecu, stillet krav om, at det syriske engagement i produktionen af narkotika i Bekaa-dalen, som anslaas at have en vaerdi paa gaden af to mia gylden, straks bringes til ophoer?

3. Hvordan agter Raadet og Kommissionen i benaegtende fald at forklare borgerne i EU, at der ydes en stoette paa 31 mio ecu, samtidig med at denne narkotika via Syrien og Tyrkiet undergraver ungdommens sundhed i EU?

4. Hvorfor har Raadet endnu ikke forelagt Europa-Parlamentet evalueringsrapporten om menneskerettighederne i Syrien? Er der noget i denne rapport, der skal holdes skjult?

Svar (17. november 1997)

1. Raadet forventer, at Syrien overholder alle FN's Sikkerhedsraads resolutioner vedroerende Irak.

2. og 3. Det aerede parlamentsmedlem boer rette sit spoergsmaal til Kommissionen, som er ansvarlig for gennemfoerelsen af den finansielle stoette til Syrien. I september og maj 1996 fik Meda-Udvalget forelagt projekter vedroerende telekommunikation og fremme af turisme. Kommissionen foerer imidlertid stadig forhandlinger med de syriske myndigheder om rammeaftalen vedroerende de generelle regler for gennemfoerelsen af Meda-programmet i Syrien. Det er paa grund af disse uafsluttede forhandlinger, at projekterne ikke er blevet gennemfoert.

4. Raadet rejser inden for rammerne af samarbejdsaftalen mellem EF og Syrien forskellige spoergsmaal vedroerende styrkelse af demokratiet og overholdelse af menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder. Paa samarbejdsraadets seneste moede i 1996 noterede EU sig med tilfremshed de forbedringer, der var konstateret i Syrien med hensyn til overholdelse af menneskerettighederne, men gav samtidig udtryk for, at det er noedvendigt med yderligere forbedringer.

Det er Kommissionen og ikke Raadet, der er blevet bedt om at aflaegge rapport til Europa-Parlamentet om menneskerettighedssituationen i Syrien.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2488/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Raadet (28. juli 1997)

Om: Brutale handlinger begaaet af soldater fra EU-landene i Somalia

Ifoelge offentliggoerelser i den internationale presse har soldater fra EU-medlemslande, der deltog i den multinationale styrke bestaaende af 21 lande under FN's auspicier, begaaet umenneskelig vold og tortur imod den fredelige befolkning i Somalia.

Denne militaere styrke skulle have til formaal at beskytte og hjaelpe det afrikanske lands befolkning, som er ramt af borgerkrig, men de anklager, der er fremsat (tortur, drab paa kvinder og boern, voldtaegt og taesk) tyder paa, at den adfaerd, der er blevet udvist af soldater fra visse medlemslande ikke passer med det billede af de europaeiske stater, der boer vaere fremherskende i moderne tid.

Hvad agter Raadet at foretage sig som reaktion paa disse uhoerte overgreb begaaet af soldater fra EU-medlemsstater (endda grundlaeggerstaterne), idet der er tale om handlinger, der nedsaetter Unionens samlede omdoemme og viser, at EU's erklaeringer om »beskyttelse af menneskerettighederne« er uden indhold?

Svar (13. november 1997)

Det aerede parlamentsmedlems forespoergsel hoerer ikke under Raadets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2358/97 af Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) til Kommissionen (10. juli 1997)

Om: Tysk efterslaeb med hensyn til gennemfoerelse af EU-forordning 338/97 om beskyttelse af vilde dyr og planter

Den nye EU-forordning 338/97 ((EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1. )) om beskyttelse af vilde dyr og planter traadte i kraft den 1. juni 1997. I forordningens artikel 16 opfordres medlemsstaterne til for overtraedelser af den nye forordning at indfoere sanktioner og mulighed for beslaglaeggelse og konfiskation. Imidlertid har Forbundsrepublikken Tyskland hidtil ikke gjort dette, selv om der har vaeret tilstraekkelig tid hertil og det tidligt var kendt, at forordningen ville traede i kraft. Derfor kan dyre- og plantearter, som EU mener der er saerlig grund til at beskytte, nu importeres og eksporteres uden frygt for sanktioner. I modstrid med hvad der kraeves i forordningen, paalaegges der saaledes fortsat ingen sanktioner i tilfaelde af koeb, tilbud om koeb, anskaffelse i kommercielt oejemed, udstilling og anvendelse i kommercielt oejemed samt salg, opbevaring med henblik paa salg, udbud til salg eller transport med henblik paa salg af de arter, der er opfoert i forordningens bilag A og B. I alle disse tilfaelde mangler det tyske toldvaesen det relevante bemyndigelsesgrundlag.

1. Har Kommissionen kendskab til dette efterslaeb i den tyske gennemfoerelse af den europaeiske forordning om beskyttelse af vilde dyr og planter?

2. Hvorledes agter Kommissionen i bekraeftende fald at forbedre disse forhold?

3. Agter Kommissionen at goere den tyske forbundsregerings passivitetsbetingede traktatovertraedelse til genstand for en klage ved EF-Domstolen?

4. Er der tilsvarende vanskeligheder med at faa gennemfoert forordningen i de oevrige medlemsstater? I hvilke stater er der i bekraeftende fald tale om hvilke vanskeligheder, og hvorledes agter Kommissionen at goere en ende paa disse tilstande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (11. september 1997)

Som det aerede medlem anfoerer, staar der i artikel 16 i Raadets forordning (EF) 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed ((EFT L 61 af 3.3.1997. )), at medlemsstaterne traeffer de fornoedne foranstaltninger til, at sanktioner tages i anvendelse for overtraedelser af forordningen. I henhold til artikel 22 anvendes artikel 16 fra forordningens ikrafttraedelsesdato, dvs. den 3. marts 1997. I henhold til artikel 20 skal medlemsstaterne underrette Kommissionen om de bestemmelser, de fastsaetter med henblik paa forordningens gennemfoerelse, og foranstaltninger, der traeffes for at gennemfoere og haandhaeve denne.

Hverken Tyskland eller de andre medlemsstater har underrettet Kommissionen om lovbestemmelser og foranstaltninger til gennemfoerelse af forordningen. Kommissionen vil derfor anmode medlemsstaterne om snarest muligt at faa dette gjort, ligesom den om noedvendigt vil indlede overtraedelsesprocedurer mod de medlemsstater, der undlader at efterkomme deres forpligtelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3019/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Forbedring af produktionen og afsaetningen af honning

Vil Kommissionen med hensyn til forslag til Raadets forordning (EF) om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsaetningen af honning (KOM(96)0596 - 96/0282 CNS) ((EFT C 378 af 13.12.1996, s. 20. )) sikre, at forslagets prioriterede maalsaetninger ogsaa kommer til at omfatte programmer for erhvervsmaessig uddannelse af unge landbrugere?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-3019/97, E-3020/97, E-3021/97 og E-3022/97 (29. oktober 1997)

Kommissionen oensker foerst og fremmest at goere det aerede medlem opmaerksom paa, at Raadets forordning (EF) 1221/97 om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsaetningen af honning ((EFT L 173 af 1.7.1997. )) blev vedtaget den 25. juni 1997.

Efter forordningen hoerer teknisk bistand til landbrugerne til blandt de vigtigste foranstaltninger, hvilket goer det muligt at inkludere uddannelse af unge landbrugere, som interesserer sig for biavl. Formaalet med forordningen er at forbedre produktionen og oege afsaetningen af honning. Det drejer sig saaledes ikke om et sundhedsprogram til udryddelse af sygdomme. Efter forordningen skal der ydes EF-stoette til de nationale programmer, og den gaelder i princippet for alle biavlere uden forskel.

Hvad angaar import og kvalitetskriterierne for den honning, som afsaettes i Faellesskabet, gaelder Raadets direktiv 74/409/EOEF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning vedroerende honning ((EFT L 221 af 12. 8. 1974. )). Et forslag om aendring af dette direktiv er for oejeblikket til behandling i Parlamentet og Raadet.

Honning fra tredjelande er underlagt de samme kontrolregler som produkter fra Faellesskabet, jf. Raadets direktiv 89/397/EOEF om offentlig kontrol med levnedsmidler ((EFT L 186 af 30. 6. 1989. )). Det er de nationale myndigheders ansvar at traeffe alle de noedvendige foranstaltninger, for at kontrollen kan udfoeres i overensstemmelse med ovennaevnte forordning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3108/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Kontrakt for anlaeggelse af den nye ringvej oest om Rom

Selv om Kommissionen havde udtalt sig negativt om Rom Kommunes tildeling af kontrakten for anlaeggelse af den nye ringvej oest om Rom til Ferrovie dello Stato S.p.A. (de italienske statsbaner), vedtog kommunen i august en ny beslutning, hvorved den tildelte selskabet Sta S.p.A., som ejes af kommunen, projekteringen af arbejdet, og Ferrovie dello Stato anlaeggelsen af samme.

Dette strider klart mod Kommissionens udtalelse og har ikke aendret noget ved sagen, som den tog sig ud tidligere. Desuden rejser tildelingen af projekteringen til Sta S.p.A. en lang raekke tvivlsspoergsmaal, eftersom selskabet, selv om det i foelge dets statut hedder, at det skal beskaeftige sig med kollektiv transport, i kommunalraadets nye beslutning defineres som et ingenioerfirma. Beslutningen giver tillige Sta S.p.A. mulighed for at benytte sig af eksterne konsulenter i sit arbejde, uden at der fastlaegges fyldestgoerende naermere bestemmelser eller begraensninger for denne eventualitet.

Vil Kommissionen paa baggrund af ovenstaaende oplyse:

1. om den har kendskab til Rom Kommunes nye beslutning?

2. om der i denne beslutning er taget behoerigt hensyn til Kommissionens tidligere fremsatte bemaerkninger?

3. om den nye opgavetildeling er sket under overholdelse af direktiv 92/50/EOEF ((EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.)) om offentlige tjenesteydelsesaftaler?

4. om den, i tilfaelde af, at der konstateres en overtraedelse, agter at foretage sig noget over for Rom Kommune?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (19. november 1997)

Kommissionen har endnu ikke officielt modtaget den beslutning, som det aerede medlem henviser til, fra de italienske myndigheder. Kommissionen kan derfor ikke paa nuvaerende tidspunkt udtale sig om lovmaessigheden deraf i lyset af direktiv 92/50/EOEF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmaaderne ved indgaaelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler. Hvis der viser sig at vaere tale om en overtraedelse, kan Kommissionen traeffe foranstaltninger over for Italien i medfoer af EF-traktatens artikel 169, men Kommissionen kan under ingen omstaendigheder foretaget sig noget over for Rom kommune.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2519/97 af Klaus Lukas (NI) til Kommissionen (22. juli 1997)

Om: Omlaegning af konkurrencemiljoeet - Reform af de nationale regionalstoetteordninger

I medierne (f.eks. Der Standard af 4. juni 1997) forlyder det, at Kommissionen som led i en omlaegning af det europaeiske konkurrencemiljoe agter at gennemfoere en radikal reform af de nationale regionalstoetteordninger.

1. Kan Kommissionen paa den baggrund oplyse, om disse medieforlydender stemmer? Hvor langt er i bekraeftende fald overvejelserne fremme om en reform af de nationale regionalstoetteordninger? Hvem har kompetence til at traeffe afgoerelse om en saadan reform?

2. Hvornaar skal denne reform gennemfoeres? Burde den efter Kommissionens opfattelse have vaeret gennemfoert for laengst? I bekraeftende fald hvorfor? Hvorfor overvejes der i benaegtende fald overhovedet nogen reform?

3. Hvad skal formaalet med denne reform vaere? Er den forbundet med finansiel be- eller aflastning af EU? Er der planer om overgangsstoette til regioner, som efter reformen ikke laengere maa modtage national stoette?

4. Ud fra hvilke synspunkter skal reformen gennemfoeres? Hvilke konsekvenser ville gennemfoerelsen af reformplanerne have for OEstrig?

5. Hvad mener Kommissionen principielt om nationale regionalstoetteordninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (29. september 1997)

1. Kommissionen er i oejeblikket i faerd med at udarbejde rammebestemmelser for statsstoette med regionalt sigte, hvorved de forskellige bestemmelser og fremgangsmaader revideres og kodificeres i en enkelt tekst. I henhold til EF-traktaten har Kommissionen vide befoejelser hvad angaar gennemfoerelsen af artikel 92 og 93.

2. Det forventes, at Kommissionen beslutning om ovennaevnte rammebestemmelser vil foreligge i andet halvaar 1997. Rammebestemmelserne skal ifoelge planen traede i kraft den 1. januar 2000.

3. og 5. Formaalet med ovennaevnte kodificering og revision er at goere Kommissionens beslutningsprocedure paa dette omraade mere gennemsigtig og hermed oege retssikkerheden. Dette arbejde er saaledes i overensstemmelse med de oensker, der ved flere lejligheder er fremfoert af medlemsstaterne og fra anden side. Maalet med rammebestemmelserne er at opnaa koncentration i de nationale stoetteomraader. Noedvendigheden heraf er blevet understreget i Kommissionens »Agenda 2000« ((KOM(97) 2000 endelig udg. )) og i Kommissionens femte beretning om statsstoette ((KOM(97) 170 endelig udg. )). Der er ingen udgifter forbundet hermed for Kommissionen.

4. Det er ikke paa nuvaerende tidspunkt muligt at oplyse noget om konsekvenserne for OEstrig.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3011/97 af Giuseppe Rauti (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Beskyttet oprindelsesbetegnelse til »Terra di Bari«-olie

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor den har udsat det moede, hvor »Terra di Bari«-jomfruolie ekstra skulle have vaeret tildelt beskyttet oprindelsesbetegnelse? Moedet og tildelingen af betegnelsen blev taget for givet af Den Italienske Sammenslutning af Landbrugere, hvis provinsformand, Antonio Barile, ligefrem havde planlagt et moede i juli med branchen og med pressen for at bringe den gode og laenge ventede nyhed.

Ikke blot henstiller forespoergeren paa det kraftigste, at ovennaevnte anerkendelse gives, men han henleder ogsaa opmaerksomheden paa, at det nu er tre aar siden, at alle de praktiske spoergsmaal bragtes i orden, og der forelagdes fyldestgoerende dokumentation, at Bari-omraadets »groenne guld« er af en foersteklasses kvalitet, som allerede er velkendt paa de internationale markeder, og endelig at enhver yderligere forsinkelse blot ville repraesentere en egentlig sabotage til skade for en sektor, der i Bari-omraadet omfatter 60.000 virksomheder med en produktion paa ca. 80.000 t og en omsaetning paa 500 mia, hvilket kort sagt vil sige 20% af den italienske olivenproduktion og 50% af olivenproduktionen i Puglia.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (14. oktober 1997)

Kommissionen skal hermed meddele det aerede medlem, at betegnelsen »Terra di Bari« som henvisning til kvaliteten ekstra jomfruolie allerede er optaget paa listen over de betegnelser, som Kommissionen foreslog registreret som beskyttede oprindelsesbetegnelser (BOB) efter artikel 17 i forordning (EOEF) 2081/92 af 14. juli 1992 ((EFT L 208 af 24.7.1992.. )).

Udkastet til Kommissionens forordning om den »femte liste« over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (BGB) blev droeftet i den beroerte forskriftskomité paa moedet den 17. september 1997. Kommissionen agter at foreslaa, at listen godkendes i dens nuvaerende stand paa det naeste moede i forskriftskomitéen. Hvis komitéens udtalelse om den »femte liste« er positiv, kan Kommissionen beslutte at registrere betegnelsen »Terra di Bari« som BOB og offentliggoere den i naevnte liste i De Europaeiske Faellesskabers Tidende hurtigst muligt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2779/97 af Luigi Florio (UPE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Retsforholdene i Italien

1. Er Kommissionen bekendt med det staerke forfald, som det italienske retsvaesen er inde i paa saavel det civilretlige, det strafferetlige som det administrative omraade?

2. Er den endvidere bekendt med den efterhaanden utaaleligt lange tid, retssager tager, med den stadig mere aabenlyse politisering blandt en stor del af dommerne og de veritable krige, der udkaempes blandt nogle af dommerkontorerne?

3. Mener den ikke, at denne situation, der har skabt saa godt som generel mistillid til statens evne til at sikre retfaerdighed, er til alvorlig skade for Italien i bl.a. oekonomisk henseende, idet den medfoerer objektive gener og stoerre risici for personer, der opererer i Italien, og hermed ogsaa forstyrrer det indre markeds funktion?

4. Mener den ikke, at der boer fremsaette forslag med henblik paa genindfoerelse i Italien af et mere upartisk og hurtigere fungerende retsvaesen, der i hoejere grad svarer til de oevrige EU-landes retsvaesen, idet et af EU's maal i henhold til Maastricht-traktaten jo gaar ud paa at etablere et snaevert samarbejde i retlige anliggender?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (30. september 1997)

Kommissionen har noteret sig de betaenkeligheder, det aerede medlem giver udtryk for.

Som det ganske rigtigt anfoeres, har artikel K.1 i traktaten om Den Europaeiske Union gjort det retlige samarbejde mellem medlemsstaterne til et spoergsmaal af faelles interesse. Ifoelge Amsterdam-traktaten behandles det civilretlige samarbejde for fremtiden i en ny artikel E, der indgaar i et nyt kapitel i EF-traktaten med titlen »Et omraade med frihed, sikkerhed og retfaerdighed«.

Kommissionen skal dog goere opmaerksom paa, at det retlige samarbejde tager sigte paa at bidrage til, at de nationale retssystemer i Unionen fungerer koordineret og harmonisk. Det har ikke til formaal at afhjaelpe eventuelle mangler i forvaltningen af retsvaesenet eller en eventuel politisering af dommerstanden. Disse forhold henhoerer under medlemsstaternes ansvarsomraade, og Kommissionen har derfor ikke planer om at forelaegge forslag af den art, det aerede medlem omtaler.