SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2300/03

af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen

(7. juli 2003)

Om: Momsfradrag

I henhold til fællesskabsretten om moms kan enhver, der har en virksomheds- eller lønindtægt, eller som udøver en kommerciel eller industriel virksomhed, eller er beskæftiget inden for landbrugssektoren, helt eller delvist fratrække momsen fra prisen på et køretøj, der anvendes til ovennævnte virksomhed for at øge den pågældendes indtjening.

I Portugal giver loven om gennemførelsen af det sjette momsdirektiv imidlertid ikke mulighed for at fratrække denne afgift ved køb af køretøjer, der anvendes til kommerciel eller industriel virksomhed eller inden for landbruget.

Mener Kommissionen på denne baggrund, at gennemførelsen af det sjette momsdirektiv til portugisisk national lovgivning er korrekt?

Finder Kommissionen det i benægtende fald nødvendigt at anlægge sag mod Portugal ved De Europæiske Fællesskabers Domstol?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(31. juli 2003)

I henhold til de fællesskabsbestemmelser, der i øjeblikket er gældende for momsfradrag (artikel 17, stk. 6, i sjette momsdirektiv(1)), kan medlemsstaterne opretholde alle de undtagelser, som var gældende i henhold til deres nationale lovgivning på det tidspunkt, hvor ovennævnte direktiv trådte i kraft, indtil bestemmelserne vedrørende udgifter, der ikke er momsfradragsberettiget, træder i kraft.

EF-domstolen har i sin dom af 18. juni 1998(2) anført, at det i henhold til denne artikel er muligt at opretholde en national momsordning, som udelukker fradrag af afgiften på transportmidler, der er selve genstanden for den afgiftspligtiges virksomhed, idet:

det fremgår klart af ordlyden af sjette direktivs artikel 17, stk. 6, at Rådet fastsætter de udgifter, der ikke giver ret til fradrag i merværdiafgiften, men de regler, Rådet skal fastsætte, er ikke på forhånd begrænset til kun at kunne omfatte udgifter, der ikke er af streng erhvervsmæssig karakter. Udtrykket alle de undtagelser, der anvendes i direktivets artikel 17, stk. 6, andet afsnit, omfatter derfor også udgifter, som har en streng erhvervsmæssig karakter.

EF-domstolen har bekræftet denne praksis i sin dom af 5. oktober 1999(3). Ifølge Domstolen giver artikel 17, stk. 6, i sjette momsdirektiv medlemsstaterne mulighed for:

at opretholde generelle undtagelser til fradragsretten for merværdiafgift, der er betalt ved køb af biler, der anvendtes af den afgiftspligtige person til afgiftspligtige transaktioner, selv om bilerne udgjorde driftsmidler, der var uundværlige for udøvelsen af den afgiftspligtige persons virksomhed, eller bilerne ikke i noget tilfælde kunne anvendes af den afgiftspligtige person til privat brug.

Det er Kommissionens opfattelse, at i den aktuelle situation og i kraft af ordlyden af artikel 17, stk. 6, i sjette momsdirektiv er undtagelserne og de eksisterende begrænsninger i fradragsretten i medlemsstaterne meget forskellige, hvilket kan være kilde til konkurrenceforvridning. Forskellighederne er ikke noget nyt fænomen, men deres negative konsekvenser er blevet mere tydelige med oprettelsen af det indre marked. Kommissionen mener, at dens forslag til et direktiv vedrørende ordningen for fradrag af merværdiafgiften(4) vil løse de ovennævnte problemer.

Det foreslås i direktivforslaget at ophæve artikel 17, stk. 6, i sjette momsdirektiv. Med hensyn til fradrag af momsen på personbiler fastsættes der i forslaget desuden en fakultativ ordning, hvorved de medlemsstater, der måtte ønske det, får mulighed for at anvende en forenklet procedure til at fastslå den ikke-erhvervsmæssige anvendelse af personbiler. De medlemsstater, der ikke ønsker at anvende den forenklede procedure, skal anvende de sædvanlige fradragsregler for området.

Forslaget skal vedtages af Rådet med enstemmighed, jf. EF-traktatens artikel 93. I øjeblikket drøftes det stadigvæk, uden at man har kunnet nå til enighed om dets vedtagelse.

(1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, EFT L 145 af 13.6.1977.

(2) Sag C-43/96, Sml. 1998, s. I-03903.

(3) Sag C-305/97, Sml. 1999, s. I-06671.

(4) EFT C 219 af 15.7.1998.