SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0253/98 af Karla Peijs (PPE) til Kommissionen (5. februar 1998)

Om: Tvungen accept af to valutaer i forbindelse med én enkelt transaktion

1. Findes der nogen lovfaestet pligt for forretningsdrivende til at acceptere to forskellige valutaer (den gamle nationale valuta og euroen) i forbindelse med én enkelt transaktion i perioden mellem 1. januar og 1. juli 2002? Hvor er en saadan pligt i givet fald nedfaeldet?

2. Ville det vaere en acceptabel loesning at oprette et stort antal vekselkontorer for den gamle nationale valuta, f.eks. i forretningsbankerne, saa denne pligt til at acceptere to valutaer kan bortfalde?

3. Vil Kommissionen vaere rede til at udarbejde en henstilling med henblik herpaa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (2. marts 1998)

Forretningsdrivendes forpligtelse til at acceptere en betaling er et spoergsmaal om lovlige betalingsmidler, hvilket er et privilegium der er forbeholdt pengesedler og med visse begraensninger moenter. Ingen kan i dag i nogen medlemsstat blive tvunget til at acceptere en betaling ved hjaelp af check eller et elektronisk betalingsmiddel, selv i den nationale valuta. Det vil fortsat vaere tilfaeldet med euroen.

Europengesedler og moenter vil blive indfoert i alle de deltagende medlemsstater fra og med 1. januar 2002. I henhold til artikel 10 og 11 i forslaget til forordning om indfoerelse af euroen ((EFT C 369 af 7.12.1996. )) vil disse europengesedler og moenter vaere et lovligt betalingsmiddel i alle de deltagende medlemsstater og skal derfor principielt accepteres af de handlende som betalingsmiddel.

I henhold til artikel 15 i forslaget til Raadets forordning skal pengesedler og moenter denomineret i den nationale valutaenhed vedblive at vaere lovlige betalingsmidler i hoejst seks maaneder efter overgangsperiodens udloeb, dvs. senest indtil 30. juni 2002. Denne periode kan forkortes ved national lov. Medlemsstaterne kan frit forkorte eller helt afskaffe den periode, hvor der gaelder to lovlige betalingsmidler samtidig. Mellem 1. januar og 1. juli 2002 kan en medlemsstat desuden fastsaette regler for anvendelse af pengesedler og moenter denomineret i den nationale valutaenhed og traeffe de noedvendige foranstaltninger for at fremme tilbagekaldelsen af disse. I disse foerste seks maaneder vil det derfor i foerste omgang afhaenge af de nationale bestemmelser, hvilke pengesedler og moenter de forretningsdrivende vil vaere forpligtet til at acceptere som betalingsmiddel.

Siden december 1995, da Det Europaeiske Raad fastlagde programmet for indfoerelsen af euroen, har de fleste medlemsstater tilkendegivet, at de vil fastsaette en betydeligt kortere periode med to valutaer i omloeb end seks maaneder for at reducere byrden for detailhandlerne og undgaa at skabe forvirring hos forbrugerne. De indledende runder i droeftelserne om den optimale laengde og den generelle tilrettelaeggelse af fase C med henblik paa at holde omkostningerne og ulemperne paa et minimum har fundet sted i alle medlemsstater, bortset fra Danmark.

Kommissionen har ikke aendret sit standpunkt om, at perioden med to valutaer i omloeb samtidig boer vaere saa kort, som det er teknisk muligt. Den har ikke paa dette stadium til hensigt at udstede en formel henstilling, men vil opfordre medlemsstaterne til at fremskynde deres beslutningsproces for at give brugerne tilstraekkelig tid til at forberede overgangen.