SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3326/00

af Mariotto Segni (UEN) til Kommissionen

(18. oktober 2000)

Om: Vandkrise på Sardinien

Der hersker en forfærdig krisesituation for vandforsyningen, især inden for landbrugssektoren, men også inden for drikkevands- og industrisektoren på Sardinien.

Denne situation kan ikke blot betragtes som en nødsituation og dermed som et overgangsfænomen, eftersom den klimaødelæggelse, der har fundet sted i de seneste 60 år, desværre er indiskutabel. Det må konstateres, at ved begyndelsen af tømningsperioden (marts) i år svarede vandmængden i øens kunstige reservoirer kun til 27 % af den samlede kapacitet, og tidsrummet 1997-2000 var de tørreste tre år i de sidste 78 år.

Indeksværdien af de disponible vandressourcer, som svarer til 270 m3 pr. år og pr. indbygger, ligger langt under minimumsgrænsen på 1 000 m3, der foreskrives af Worldwatch Institute. Under denne grænse udgør vandmanglen en trussel for de grundlæggende behov i et civiliseret samfund og hindrer den økonomiske udvikling, og denne værdi kan sammenlignes med forholdene i stater som f.eks. Egypten, Libyen og Saudi-Arabien.

Disse problemer truer hele den sardinske økonomi og hele befolkningens eksistens.

Foranstaltning 1.1. og 1.2., der er beskrevet i det operationelle regionalprogram, er fuldstændig utilstrækkeligt til at bekæmpe en vandforsyningskrise, der er en af de alvorligste i Middelhavsområdet.

Kan Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvilke konkrete foranstaltninger er for øjeblikket under overvejelse for at afhjælpe denne situation især med henblik på fremtiden?

2. Inden for rammerne af hvilke ad hoc-foranstaltninger i tilfælde af naturkatastrofer kunne man finansiere foranstaltninger til forbedring af vandforsyningen på øen, begrænsning af vandtab, genbrug af kommunalt spildevand, konstruktion af nye reservoirer og afledning af ikke-udnyttede vandløb til kunstige reservoirer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(30. november 2000)

Kommissionen er klar over, at Sardinien er bagefter med hensyn til forvaltning af vandressourcerne.

For programmeringsperioden 2000-2006 er der i fællesskabsstøtterammen for de italienske regioner, der er tilskudsberettiget under mål 1 a, fastlagt prioriteter både for forbedring af infrastrukturerne og om anvendelsen af forvaltningsmetoderne. Hvad det første angår, skal indsatsen dels koncentreres om at tilpasse vandforsynings- og renseanlæg og metoderne for kontrol af elforsyning og -fordeling, dels om nye anlæg for genbrug af renset spildevand. Hvad det andet angår, drejer det sig om oprettelse af effektive forvaltningssystemer, så det bliver lettere for det første at skelne mellem kontrollen med ressourcerne og deres forvaltning og for det andet at lægge interventionsbeslutningerne og det finansielle ansvar i hænderne på én og samme instans.

Denne prioritering er i det regionale operationelle program for Sardinien overtaget i foranstaltning 1.1 og 1.2 i det prioriterede felt naturressourcer. De gældende kriterier er dem, der er fastlagt i fællesskabsstøtterammen, og som tager sigte på at udvælge projekter, der overholder de i Italien gældende bestemmelser (Legge Galli).

Den finansielle bevilling til ovennævnte prioriterede felt er den næststørste i det regionale operationelle program for Sardinen; støtten fra strukturfondene andrager 520,628 mio. EUR til en samlet investering på 1,07251 mia. EUR.

Hvad angår finansiel støtte til hårdt ramte områder og genoprettelse af bevillingen til nødhjælp i tilfælde af naturkatastrofer, mener Kommissionen, som den forklarede Parlamentet den 25. oktober 2000(1), at der da der er andre muligheder for fællesskabsstøtte og i lyset af de disponible finansielle og menneskelige ressourcer kan være andre hændelser på nuværende stade, der kræver en højere prioritering.

(1) Drøftelserne på plenarmødet den 25. oktober 2000.