SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1468/98

af Rosemarie Wemheuer (PSE) til Kommissionen

(13. maj 1998)

Om: Tjenestemaends ansvar

Ifoelge artikel 73 i EF's finansforordning paadrager de anvisningsberettigede sig disciplinaert og eventuelt oekonomisk ansvar, hvis de konstaterer tilstedevaerelsen af udestaaende fordringer eller udsteder indtaegtsordrer, afholder en udgift eller underskriver en betalingsordre uden at goere det i overensstemmelse med finansforordningen og med dens gennemfoerelsesbestemmelser. Det samme er tilfaeldet, hvis de undlader at udarbejde et dokument vedroerende en fordring, eller hvis de uden begrundelse undlader at udstede eller uberettiget forsinker udstedelsen af indtaegtsordrer. Finansinspektoererne og regnskabsfoererne har et lignende ansvar, jf. artikel 74 hhv. 75. Ifoelge artikel 22 i tjenestemandsvedtaegten kan det paalaegges en tjenestemand helt eller delvis at erstatte tab, som paafoeres Faellesskaberne som foelge af grove personlige fejl ved udoevelsen af eller i forbindelse med hans hverv.

1. I hvor mange tilfaelde har Kommissionen inden for de seneste ti aar - opdelt efter retsgrundlag - gjort brug af disse retlige befoejelser?

2. Hvilke beloeb er paa denne maade blevet foert tilbage til EF-budgettet?

3. I hvor mange tilfaelde er der ud over det oekonomiske ansvar ogsaa blevet gjort et disciplinaert ansvar gaeldende?

4. Ud fra hvilke principper handler Kommissionen i saa fald, specielt hvilken betydning tillaegger den de forskellige grader af fejl (forsaet, grov, mindre og let uagtsomhed)?

5. Hvordan faar de for disse sanktioner kompetente tjenestegrene kendskab til forhold, der udloeser tjenestemandsansvaret? Hvilken rolle spiller finansinspektoeren og Revisionsretten i denne forbindelse?

6. Hvilke tjenstlige forskrifter findes der for anvendelse af ovennaevnte normer og deres ensartede anvendelse paa alle tjenestemaend uafhaengigt af grad og stilling?

7. Har jeg ret i min formodning om, at den kompetente tjenestegren goer de naevnte krav gaeldende i fuld uafhaengighed og uden persons anseelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(7. juli 1998)

Artikel 22 i vedtaegten og artikel 73, 74 og 75 i finansforordningen(1) har ikke i de sidste ti aar vaeret anvendt som retsgrundlag for at kraeve, at tjenestemaend eller andre ansatte ved institutionen tilbagebetaler beloeb til faellesskabsbudgettet. For at opnaa dette har Kommissionen derimod anvendt det belgiske retssystem og anlagt erstatningssag ved en civil domstol.

Forseelser kan isaer ifoelge vedtaegtens artikel 87, 88 og 89 vaere mere eller mindre alvorlige, men vedtaegten indeholder ingen kriterier for bedoemmelse af, hvor alvorlig en forseelse er. Det er altsaa op til ansaettelsesmyndigheden at skoenne herom.

Finansinspektoeren har ingen saerlige befoejelser i forbindelse med disse sager. Han skal derfor handle i overensstemmelse med finansforordningen, isaer artikel 28, 29, 36, 37, 38, 39 og 47.

Ansaettelsesmyndigheden kan faa kendskab til forseelser paa forskellig maade: ad tjenestevejen, ved en undersoegelse foretaget af Generalinspektoratet for Tjenestegrenene, af Kontoret for Bedrageribekaempelse ("UCLAF") eller retsmyndighederne eller paa enhver anden lovlig maade, hvorved retten til forsvar respekteres. Der skal i denne forbindelse goeres opmaerksom paa det nye andet afsnit i artikel 76, som er resultatet af 7. raekke af aendringer af finansforordningen(2), og ifoelge hvilket den myndighed, der har befoejelse til at igangsaette en disciplinaersag om oekonomisk ansvar, skal have forelagt alle relevante oplysninger, herunder eventuelle rapporter og afvisningen af finansinspektoerens paategning.

Finansinspektoeren og regnskabsfoereren har pligt til at give den ansvarlige generaldirektoer og/eller ansaettelsesmyndigheden alle oplysninger, der kan berettige anvendelsen af finansforordningens artikel 73-75 og vedtaegtens artikel 22, 87, 88 og 89.

Vedtaegtens bestemmelser om disciplinaersager er afsnit VI om disciplinaerordningen (artikel 86-89), for midlertidigt ansatte gaelder bilag IX om disciplinaer forfoelgning (artikel 49, 50 og 50a i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte i Faellesskabet), og artikel 76 og 77 finder anvendelse for hjaelpeansatte.

Paa det aerede medlems sidste spoergsmaal er svaret "ja".

(1) EFT L 356 af 31.12.1977.

(2) KOM(97) 542 endelig udg.