SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3449/00

af François Bayrou (PPE-DE) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Dobbeltbeskatning

De europæiske borgeres mobilitet, som tilskyndes af Kommissionens førte politik, er ved at blive vanskeliggjort af vedvarende problemer med dobbeltbeskatning.

Til trods for de adskillige dobbeltbeskatningsaftaler, der er indgået mellem de pågældende lande, kan det stadig oftere konstateres, at der er en manglende vilje til at anvende proceduren for gensidig overenskomst, som er indført med dobbeltbeskatningsaftalerne. Der findes åbenbart mellem Frankrig og Luxembourg en sådan form for beskatningsaftale, men den anvendes kun sjældent af de to pågældende nationale administrationer. Der findes imidlertid ikke nogen voldgiftsinstans til at løse tvister på skatteområdet, der således kan fortsætte i årtier.

Hvad agter Kommissionen at gøre for at sikre, at skatteadministrationer anvender de gældende aftaler, som er indført til fordel for de europæiske borgere og for at fremme deres mobilitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(11. december 2000)

Kommissionen er helt enig med det ærede medlem i, at dobbeltbeskatning kan være til hinder for EU-borgernes mobilitet. Problemet med dobbeltbeskatning anerkendes i EF-traktaten. I artikel 293 (tidl. artikel 220) i EF-traktaten hedder det, at medlemsstaterne, i det omfang det er nødvendigt, indleder inbyrdes forhandlinger for til fordel for deres statsborgere at sikre afskaffelse af dobbeltbeskatning inden for Fællesskabet. Medlemsstaterne har indgået bilaterale skatteaftaler med hinanden i overensstemmelse med artikel 293, og der findes nu et næsten fuldstændigt net af skatteaftaler i Fællesskabet.

Ifølge bilaterale skatteaftaler skal parterne søge at løse problemer i forbindelse med aftalens anvendelse i mindelighed. Ifølge artikel 25 i OECD's (Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling) modelkonvention vedrørende indkomst- og formuebeskatning, fastsættes det sædvanligvis, at de kompetente myndigheder efter fælles aftale skal løse problemer i forbindelse med skatteydere, der pålægges skat, som ikke er i overensstemmelse med konventionens bestemmelser. Derudover opfordres og bemyndiges de kompetente myndigheder til efter fælles aftale at løse problemer vedrørende aftalens fortolkning eller anvendelse og drøfte, hvorledes dobbeltbeskatning undgås i de tilfælde, der ikke er reguleret af aftalen. Selv om de kompetente myndigheder oftest er i stand til at løse tvister i mindelighed inden for en rimelig frist, findes der eksempler på sager, der trækker i langdrag eller fører til utilfredsstillende resultater. Det er Kommissionens opfattelse, at bindende voldgiftsafgørelser kan bidrage til at løse sådanne tvister og fremskynde processen, og at det vil være nyttigt at tilføje en bestemmelse om bindende voldgift til medlemsstaternes bilaterale skatteaftaler.

Det skal bemærkes, at der allerede findes et middel til at træffe voldgiftsafgørelser i forbindelse med skattetvister om interne afregningsprise voldgiftskonventionen(1). Formålet med denne multilaterale konvention, som trådte i kraft den 1. januar 1995, er at udarbejde en procedure for, hvordan man undgår dobbeltbeskatning mellem virksomheder i forskellige medlemsstater som følge af, at overskuddet i en virksomhed i en medlemsstat er blevet korrigeret i opadgående retning, uden at overskuddet i den associerede virksomhed i anden medlemsstat er blevet korrigeret tilsvarende i nedadgående retning. Bilaterale skatteaftaler indeholder sædvanligvis bestemmelser om, at der skal være overensstemmelse mellem justeringerne for at forhindre dobbeltbeskatning, uden at der dog er nogen bindende forpligtelse hertil. Ifølge voldgiftskonventionen skal der nedsættes et rådgivende udvalg, som afgiver udtalelse om, hvordan dobbeltbeskatning undgås, hvis de pågældende medlemsstater ikke kan nå til enighed senest to år efter, at de pågældende firmaer har indgivet deres klage. Det rådgivende udvalgs udtalelse er bindende for medlemsstaterne, medmindre de når til enighed om en beslutning, der afviger fra udtalelsen. Beslutningen om, hvordan dobbeltbeskatningen undgås, skal træffes senest 6 måneder efter, at det rådgivende udvalg har afgivet sin udtalelse. Kommissionen undersøger i øjeblikket, hvordan voldgiftskonventionen fungerer i forbindelse med en undersøgelse af virksomhedsbeskatning, der bliver forelagt i 2001.

Det er interessant, at Østrig og Tyskland har undertegnet en ny aftale om dobbeltbeskatning, som endnu ikke er ratificeret. Ifølge aftalen skal de kompetente myndigheder, såfremt de ikke kan løse problemer eller besvare tvivlsspørgsmål vedrørende aftalens fortolkning eller anvendelse inden for en periode på to år, på skatteyderens anmodning indbringe sagen for Domstolen i overensstemmelse med artikel 239 (tidl. artikel 182) i EF-traktaten. Kommissionen finder udviklingen interessant og vil opfordre andre medlemsstater til at gøre sig lignende overvejelser.

(1) Konvention 90/463/EØF af 23. juli 1990 om ophævelse af dobbeltbeskatning i forbindelse med regulering af forbundne foretagenders overskud, EFT L 225 af 20.8.1990.