DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/6

(2004/C 65 E/007)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3350/02

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. november 2002)

Om: Handelsaftaler og liberalisering af tekstil- og beklædningssektoren

Den 6. november i år gav Kommissionen meddelelse om undertegnelsen af et aftalememorandum EU-Brasilien om liberalisering af handelen med tekstilprodukter, i henhold til hvilket EU forpligter sig til at ophæve alle de tekstilkontingenter, der gælder for Brasilien. Kommissær Pascal Lamy anførte i den forbindelse, at aftalen var et klart signal om, at EU er rede til at foregribe åbningen af sit marked for tekstilvarer i forhold til fristen i 2005 som fastsat af WTO. Man er med andre ord rede til at sætte spørgsmålstegn ved gennemførelsen af aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, selv om Kommissionen i sit svar på min forespørgsel E-3079/01 (1) anførte, at de bilaterale aftaler ikke ville bringe tidsplanen for gennemførelsen af aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande i fare. Med henblik på støtte til udviklingslandene og opfølgning af WTO-runden i Doha forelagde Kommissionen samme dag et forslag om 70 % nedsættelse af tolden på samtlige varer bortset fra landbrugsprodukter med kraftige nedskæringer af kontingenter og tariffer for tekstilvarer og fodtøj, men uden at foreslå udligningsforanstaltninger for de berørte sektorer.

Begge forslag føjer sig til andre nylige aftaler som led i strategien, der går ud på at foregribe liberaliseringen af handelen med tekstilvarer og beklædningsgenstande, så at denne sektor (i lighed med landbrugssektoren) kan som en brik i forhandlingsspillet om liberalisering af andre sektorer, herunder navnlig tjenesteydelser, offentlige indkøbsaftaler eller investeringer. Den tidsplan, der er fastlagt i aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, havde til formål at udskyde liberaliseringen for de mest følsomme produkter for at give virksomhederne tid til at foretage omstruktureringer og tilpasse sig den nye liberaliseringssituation. På daværende tidspunkt var der sågar røster fremme om, at de 10 år, der er omhandlet i aftalen, ville være for lidt i betragtning af liberaliseringens socioøkonomiske følgevirkninger, navnlig i regioner, der er afhængige af denne sektor, og i lande som f.eks. Portugal, hvor tekstil-, beklædnings- og fodtøjsindustrien spiller en vigtig rolle for produktion, eksport og beskæftigelse.

Kommissionen bedes på den baggrund oplyse følgende:

— Hvilke socioøkonomiske følgevirkninger vil indgåelsen af ovennævnte aftalememorandum med Brasilien og forslaget om 70 % toldnedsættelse som led i forhandlingerne under WTO-runden i Doha få for tekstil-, beklædnings- og fodtøjssektoren i EU og navnlig i Portugal? Har Kommissionen foretaget eller bestilt en undersøgelse heraf? Har den hørt arbejdsmarkedets parter inden for de pågældende sektorer?

— Hvilke fordele vil der være ved rent faktisk at foregribe aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, og hvilke socioøkonomiske konsekvenser vil det få? Hvilke undersøgelser eller præmisser er denne strategi baseret på?

— Hvilke udligningsforanstaltninger vil Kommissionen træffe for at minimere de socioøkonomiske følgevirkninger for tekstil-, beklædnings- og fodtøjssektoren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(15. januar 2003)

Kontingentforhøjelsen for Brasilien i henhold til det aftalememorandum, der blev paraferet den 8. august 2002 og undertegnet den 7. november 2002, vil give Brasilien nye eksportmuligheder. Unionens import fra Brasilien udgør imidlertid 0,9 % i mængde og 0,3 % i værdi af Unionens samlede import af tekstilvarer og beklædningsgenstande (omkring 72,5 mia.EUR i 2001). En stigning i henhold til memorandummet vil derfor sandsynligvis ikke få nogen større generel betydning. Da tekstil- og beklædningsindustrien desuden er spredt ud over Fællesskabet, forudser Kommissionen ingen særlige vanskeligheder for Portugal, der tegnede sig for 4,4 % af Fællesskabets produktion og 10,9 % af beskæftigelsen i denne sektor i 2001. Indrømmelserne var ikke gratis, idet Brasilien til gengæld forpligter sig til ikke at overskride visse maksimumstoldsatser for hele tekstil- og beklædningssektoren (disse er maksimalt 14 % for garn, 16-18 % for vævet stof og 20 % for beklædningsgenstande). En tillægstold på 1,5 % skal afskaffes, når den efter planen udløber ved udgangen af 2002. Desuden enedes begge parter om at afstå fra ikke-toldmæssige foranstaltninger, som ville kunne hæmme handelen med tekstilvarer og beklædningsgenstande. Herved løses især et problem med toldværdiansættelse i Brasilien, som EU-indu-strien har rejst. I forbindelse med de igangværende forhandlinger mellem Unionen og Mercosur enedes begge parter om at søge hurtigt at få afskaffet tolden på tekstilvarer og beklædningsgenstande, enten ved ikrafttrædelsen af toldafviklingsplanen for industrivarer eller senest i første fase af denne plan.

I sine forhandlinger om bilaterale aftaler om markedsadgang i denne sektor — i øjeblikket findes der tre, nemlig med Sri Lanka, Pakistan og nu Brasilien — arbejder Kommissionen på at opfylde de forhandlingsdirektiver, som Rådet udstedte den 9. november 2000, ved at opnå indrømmelser med hensyn til markedsadgang fra vore handelspartnere (f.eks. toldnedsættelser, binding i Verdenshandelsorganisationen (WTO) og tilsagn om ikke-toldmæssige hindringer), til gengæld for hvilke Fællesskabet kan tilbyde forbedringer af deres kontingentordninger. Kommissionen holder under hele forhandlingsprocessen medlemsstaterne informeret via Artikel 133-udvalget (tekstiler), og der tages således nøje hensyn til alle medlemsstaternes holdning. Euratex er desuden som den europæiske repræsentant for sektoren normalt nært involveret i forberedelserne til Kommissionens forhandlingsposition i forbindelse med bilaterale aftaler; det var tilfældet med aftalememorandummet mellem Unionen og Brasilien, som blev bakket op af EU-erhvervet og faktisk alle medlemsstaterne.

Kommissionen mener ikke, at disse aftaler bringer den oprindelige tidsplan for den fuldstændige liberalisering og afskaffelse af alle kontingenter i fare: det der sker, er, at kontingenterne enten afskaffes eller suspenderes over for tredjelande fra tilfælde til tilfælde på et bilateralt grundlag til gengæld for afbalancerede tilsagn om markedsadgang fra disse lande, som i eksporthenseende er af betydning for EU-industrien. Tidsplanen forbliver i kraft, og den 1. januar 2005 er fortsat datoen for den fuldstændige liberalisering i henhold til WTO-aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande. Kommissionen mener helt klart, at yderligere aftaler på basis af ovennævnte mandat vil være til fordel for den europæiske tekstil-og beklædningsindustri som følge af den forbedrede markedsadgang til tredjelandes markeder, som aftalerne omhandler, og derfor vil bidrage positivt til den fuldstændige liberalisering om ca. 2 år. Og som det fremgår af sidstnævnte aftale forhandler Kommissionen faktisk fra sag til sag.

Hvad angår Fællesskabets forslag til WTO om markedsadgang for ikke-landbrugsprodukter, synes der at være en vis misforståelse med hensyn til indholdet heraf. Initiativet sigter i realiteten på en fornuftig liberalisering gennem afskaffelse af tariftoppe og høje toldsatser samt indskrænkning fra alle landes side af toldoptrapning i alle sektorer, men der foreslås ikke nogen procentsats for toldnedsættelsen. Specielt hvad angår tekstiler, sigter Fællesskabets forslag mod fuldstændig gensidighed, hvor alle WTO-medlemmer skal placere tolden på tekstilvarer og beklædningsgenstande inden for samme snævre fælles interval. For Unionen forudsætter dette også, at alle medlemmer foretager en væsentlig indskrænkning af ikke-toldmæssige hindringer for ikke at modvirke den øgede markedsadgang, der opnås gennem toldnedsættelsen. Gennem fjernelse af tariftoppe og høje toldsatser kan der efter forslaget opnås en bedre faktisk adgang til markeder af betydning for EU-industrien, og syd-syd-handelen kan stimuleres gennem bedre adgang til udviklingslandenes markeder, hvis voksende betydning for udviklingslandenes eksportører ikke må undervurderes.

Da Kommissionen ikke overvejer nogen faktisk foregribelse af afskaffelsen af kontingenterne i henhold til aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, er spørgsmålet om en vurdering af virkningerne heraf ikke relevant. Hvad angår virkningerne af den endelige afskaffelse af kontingenter i 2005 som omhandlet i aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, har Kommissionen ladet foretage en undersøgelse, som endnu ikke er afsluttet, over de mulige virkninger af afskaffelsen af kontingenterne i 2005. Kommissionen afholder desuden i maj 2003 en større konference med alle interesserede parter (herunder importører, eksportører, fagforeninger, forbrugere, regeringsrepræsentanter) til at vurdere konsekvenserne af kontingentafskaffelsen og tekstil- og beklædningsindustriens fremtid på verdensplan.

Eftersom Kommissionen ikke overvejer på nogen måde at foregribe en storstilet kontingentafskaffelse, inden disse skal bortfalde i 2005, kan der ikke blive tale om nogen kompensation til EU-industrien, så meget mere som aftalerne som den med Brasilien bygger på en balance i markedsadgangen mellem parterne.

Endelig skal Kommissionen minde det ærede medlem om, at aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande er det vanskelige resultat af multilaterale handelsforhandlinger, som gør en ende på over tredive års handelsbeskyttelse, i hvilken periode industrien forhåbentlig har haft lejlighed til at trives og omstrukturere sig for at forberede sig på den forestående liberalisering. På nuværende tidspunkt er det utænkeligt at vende sig mod Uruguay-rundens betydelige resultater. I Portugals specifikke tilfælde — idet spørgsmålet nu er rejst — er det vigtigt, at man erindrer sig, at Rådet i 1995 traf en ekstraordinær foranstaltning i form af en økonomisk støtte på 400 mio. EUR i form af gavebistand til et specifikt program for modernisering af den portugisiske tekstil- og beklædningsindustri for perioden 1995-1999 (2). Formålet med EF-bistanden var at sætte den portugisiske tekstilindustri i stand til at tilpasse sig de nye internationale forhold og øge sin konkurrenceevne på verdensplan i kølvandet af aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande. Kommissionen er sikker på, at dette initiativ har båret frugt.

(1) EFT C 172 E af 18.7.2002, s. 25.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 852/95 af 10. april 1995 om økonomisk støtte til Portugal til et specifikt program til modernisering af tekstil- og beklædningsindustrien, EFT L 86 af 20.4.1995.