SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1534/03

af Anne Van Lancker (PSE) til Kommissionen

(30. april 2003)

Om: Virkningen af eftergivelsen af tredjeverdenslandenes gæld for proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud

Medlemsstaternes eftergivelse af udviklingslandenes gæld er et vigtigt politisk middel til at gennemføre Fællesskabets målsætninger inden for udviklingssamarbejde, det gælder især fremme af en bæredygtig økonomisk og social udvikling i udviklingslandene, harmonisk integrering af disse lande i verdensøkonomien, bekæmpelse af fattigdom.

I henhold til ENS95 bliver eftergivelsen af gæld i medlemsstaternes budgetter imidlertid bogført som kapitaloverførsel, der indvirker på saldoen over fordringer. Med andre ord forringes budgetsaldoen med eventuelle negative følger for de berørte medlemsstater under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Denne procedure (EF-traktatens artikel 104) i den nuværende form virker således i høj grad hæmmende for de medlemsstater, der gerne ville eftergive tredjeverdenslandenes gæld.

Ifølge EF-traktaten skal Fællesskabet imidlertid ved gennemførelsen af politik med konsekvenser for udviklingslandene tage hensyn til målene for udviklingspolitikken. Men selv om der her ikke umiddelbart er tale om et politisk område med direkte konsekvenser for udviklingslandene, kan det ikke nægtes, at der er tale om en indirekte påvirkning. Derfor bør Fællesskabets politik i forbindelse med de uforholdsmæssigt store underskud tage hensyn til denne målsætning. Dette kan ske ved ændring af forordning (EF) 2223/96(1) om det europæiske national- og regional-regnskabssystem i Det europæiske Fællesskab i lighed med ændringen i 2001 af forordning (EF)2558/2001(2) for rentebetalinger i forbindelse med swap-operationer. Agter Kommissionen at tage initiativ hertil?

(1) EFT L 310 af 30.11.1996, s. 1.

(2) EFT L 344 af 28.12.2001, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(26. maj 2003)

Kommissionen mener absolut, at løsningen af udviklingslandenes gældsproblemer er et vigtigt middel til gennemførelse af Fællesskabets målsætninger for udviklingssamarbejde. Inden for rammerne af initiativet for stærkt gældstyngede fattige lande (HIPC) deltager Kommissionen også aktivt med en tildeling på omkring 1,3 mia. EUR til de fattigste og mest gældstyngede lande.

Med hensyn til proceduren for eftergivelse af gæld er den metodologiske reference for nationale regnskaber i Fællesskabet det europæiske national- og regionalregnskabssystem (ENS95). Det blev vedtaget ved Rådets forordning (EF) 2223/96 af 25. juni 1996. I henhold til ENS95 bogføres eftergivelsen af gæld som kapitaloverførsler. Kapitaloverførsler er en del af de offentlige udgifter, der bidrager til underskuddet på de offentlige finanser. I punkt 4.165 f) i ENS95 angives et eksempel på kapitaloverførsel som når den offentlige forvaltning og service eftergiver et andet lands gæld. Andre regnskabssystemer, f.eks. FN's verdensomspændende nationalregnskabssystem fra 1993 (1993 SNA) eller Den Internationale Monetære Fonds manual for statsfinansstatistikker fra 2001 benytter samme bogføringsprincipper.

Kommissionen mener, at formålet med regnskaber vedrørende statsunderskud og -gæld er at give så realistisk et økonomisk billede som muligt. For at kunne indgå som troværdige og nyttige oplysninger i økonomiske analyser og udarbejdelse af politikker skal statsunderskud og -gæld beregnes på grundlag af videnskabelige og tekniske kriterier uden hensyn til kategorierne for offentlige udgifter eller etiske hensyn, f.eks. eftergivelse af stærkt gældstyngede landes gæld. Eftergivelse af gæld er ikke uden omkostninger for kreditorlandene. Det er derfor relevant, at eftergivelse af gæld medfører et højere underskud på regnskabet.

Sammenhængen mellem eftergivelsen af gæld og bogføring af swap-operationer synes ikke relevant. Det specifikke regnskabssystem for swap-operationer i forbindelse med proceduren for uforholdsmæssigt store underskud som fastsat i Rådets og Europa-Parlamentets forordning (EF) 2558/2001 af 3. december 2001 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 med hensyn til omklassificering af betalinger som led i swap-aftaler og fremtidige rentesikringsaftaler blev ikke taget i betragtning i relation til swap-aftaler, men udelukkende af tekniske hensyn. Om sidstnævnte spørgsmål henvises det ærede medlem til begrundelserne i Kommissionens forslag(1), der resulterede i forordning (EF) 2558/2001 og den tilhørende betænkning (A5-0071/2001 af Kauppi).

(1) EFT C 116 E af 26.4.2000.