ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1705/01

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(14. juni 2001)

Om: Betalingsmidler

Betaling med kreditkort vil vokse i betydelig grad og blive et væsentligt instrument ved overgangen til euroen, fordi det vil få afgørende betydning for

de europæiske forbrugeres betalinger og bevægelser inden for EU's område. Det er imidlertid detailhandlerne, som i praksis bliver tvunget af bankerne til at bære omkostningerne ved de betalinger, der foretages med kreditkort, og hvor provisionen - vekselgebyrerne - varierer i betydelig grad fra den ene medlemsstat til den anden.

Kan Kommissionen oplyse om, hvilke forskellige provisionssatser der findes i medlemsstaterne, og hvilke særlige foranstaltninger den agter at træffe for at harmonisere dette område i EU?

Har Kommissionen truffet eller agter den at træffe særlige foranstaltninger til at dæmpe de virkninger/tab, som den massive anvendelse af kreditkort vil fremkalde som følge af overgangen til euro for detailhandlere med uelastisk fortjenstmargin, som derfor ikke kan vælte omkostningerne ved betalinger foretaget med kreditkort over på forbrugeren (f.eks. benzintanke eller servicestationer)?

Kan Kommissionen oplyse, om de veksesgebyrer, som er fastsat af betalingskortfirmaer og banker for hver enkelt betaling, og det faktum, at disse virksomheder i praksis tvinger detailhandlerne til at påtage sig omkostningerne ved de betalinger, der foretages med kreditkort, er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(20. september 2001)

Når en handlende ønsker at acceptere kreditkort som betaling, skal han indgå en aftale med en bank, den såkaldte aftager. I aftalen angives, hvor meget den handlende skal betale for tjenesten (den handlendes gebyr).

Ved fastsættelsen af den handlendes gebyr tager aftageren hensyn til sine omkostninger (behandling af transaktionerne, interbankgebyr, drift af betalingsterminaler ) og sin fortjeneste foruden de lokale konkurrencevilkår. Derfor kan den handlendes gebyr afvige betydeligt fra én medlemsstat til en anden.

Aftagerbankernes opkrævning af gebyr for den tjeneste, de yder den handlende, er ikke i strid med fællesskabsforskrifterne. Kommissionen agter ikke at gribe ind i denne konkurrencebetingede forretningsproces for at fastsætte prisen for tjenesteydelsen over for den handlende, og dens opgaver omfatter ikke harmonisering på fællesskabsplan af dette område.

Til gengæld finder Kommissionen, at euroens indførelse burde have givet anledning til oprettelse af et fælles betalingsområde. Derfor fremsatte den den 25. juli 2001 et forslag til forordning om opstilling af et princip om ikke at anvende forskellige tariffer for betalinger i euro. For så vidt angår spørgsmålet, er følgen, at den handlendes gebyr skal være ens, uanset om betalingen er indenlandsk eller grænseoverskridende.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2035/01

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Menneskerettighedssituationen i Vietnam

Har Kommissionen kendskab til, at den 83-årige patriark for den forenede buddhistiske kirke i Vietnam, Thich Huyen Quang, fortsat holdes fængslet af de vietnamesiske myndigheder?

Er Kommissionen vidende om, at også kirkernes generalsekretær, Thich Quang Do, siden den 31. maj har været holdt i husarrest for en toårig periode, og at tre buddhistiske munke, Thich Tam An, Thich Khong Than og Thich Quang Hue, er blevet arresteret?

Er det Kommissionen bekendt, at flere hundrede pagoder i det centrale Vietnam holdes afspærret af den vietnamesiske hær?

Vil Kommissionen anmode om at blive orienteret om de nævnte personers skæbne og at opfordre den vietnamesiske regering til at respektere religionsfriheden som en af borgernes grundlæggende rettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(4. september 2001)

Efter sigende skulle Thich Huyen Quang ikke være i fængsel, men derimod stadig i husarrest i en buddhistisk pagode i provinsen Quang Ngai. Det forlyder, at Thich Quang Do af Ho Chi Minh-folkekomiteen er blevet administrativt frihedsberøvet i 2 år fra og med den 1. juni 2001, efter at han offentlig havde bekendtgjort, at han havde til hensigt at lede en konvoj til provinsen Quang Ngai med det formål at befri Thich Huyen Quang fra husarresten og eskortere ham til Ho Chi Minh-byen, så han kunne komme under lægebehandling. Det forlyder endvidere, at Thich Tam An, Thich Khong Tanh og Thich Quang Hue er i husarrest på grund af deres støtte til den af Thich Quang Do planlagte aktion. Endelig er der forlydender om, at lokale myndigheder i Vietnam i starten af juni spærrede adgangen til en række pagoder (på samme tidspunkt som Thich Quang Do blev tilbageholdt).

Kommissionens delegation i Hanoi følger sammen med medlemsstaternes diplomatiske missioner i Vietnam nøje tilfælde, der giver anledning til bekymring på menneskerettighedsområdet, og deltager i alle aktioner, der har til formål at gøre de vietnamesiske myndigheder opmærksomme på EU's bekymring. Kommissionen vil fortsat tage specifikke spørgsmål og individuelle sager, der giver anledning til bekymring, op i sine kontakter med de vietnamesiske myndigheder.

Der skal her henvises til de bemærkninger, kommissæren med ansvar for eksterne forbindelser fremsatte under debatten om religiøs frihed i Vietnam i Parlamentet den 5. juli 2001.(1)

(1) H/se asia/Vietnam/2001/EP Replies.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2181/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(23. juli 2001)

Om: Den græske administrations vilkårlige afgørelser

Den græske presse bragte den 6. juli 2001 den nyhed, at en million græske identitetskort i henhold til en afgørelse fra den øverste forvaltningsdomstol bør destrueres, eftersom den såkaldte Myndighed for Beskyttelse af Personlige Data ifølge domstolen med urette havde bestemt, at statsborgerskabet ikke længere skulle angives på de nye identitetskort. Der henvises til, at der allerede er udstedt 300 000 nye identitetskort uden angivelse af statsborgerskab til de græske borgere til trods for Kommissionens tilkendegivelse af, at den betragter de græske myndigheders beslutning som ulovlig. Ifølge erklæringer fra højtstående græske politiembedsmænd vil de nye identitetskort (som heller ikke indeholder nogen oplysninger om religion) blive inddraget, og de 700 000 identitetskort, der allerede er trykt, vil blive destrueret.

Hvordan vurderer Kommissionen de græske myndigheders beslutning om at fjerne oplysningerne om statsborgerskab fra de nye identitetskort, som har vist sig ulovlig? Er der planer om at iværksætte sanktioner, og i givet fald hvilke, imod de lande, som overtræder fællesskabslovgivningen, idet de ignorerer advarslerne fra EU, der rettidigt havde gjort opmærksom på, at det ville være ulovligt at fjerne statsborgerskabet? Hvilke følger ville en eventuel afgørelse fra EF-Domstolen få i tilfælde af, at Domstolen fastslog, at også den obligatoriske fjernelse af oplysningerne om religion var i modstrid med fællesskabsbestemmelserne? Strider den frivillige angivelse af religion mod disse bestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(27. september 2001)

Ved brev af 4. december 2000 henledte Kommissionen de græske myndigheders opmærksomhed på, at den manglende angivelse af nationalitet på de græske identitetskort er i strid med fællesskabsretten. Kommissionens holdning er bekræftet af det græske forvaltningsråd og godtaget af den græske forvaltning.

Fællesskabsretten omhandler ikke andre straffeforanstaltninger over for medlemsstater, der ikke overholder deres forpligtelser i henhold til fællesskabsretten, end dem, der er fastsat i EF-traktatens artikel 228 (tidligere artikel 171), i medfør af hvilken Domstolen, hvis den fastslår, at den pågældende medlemsstat ikke har efterkommet dens dom, kan pålægge medlemsstaten betaling af et fast beløb eller en tvangsbøde efter proceduren i artikel 228.

Med hensyn til den valgfri angivelse af religion på de græske identitetskort skal Kommissionen henvise det ærede medlem til svaret på mundtlig forespørgsel H-0456/00 fra Alavanos(1). Endvidere skal det erindres, at på dette punkt har det græske forvaltningsråd vurderet, at også den valgfri angivelse af religionen på identitetskortene er i strid med den græske forfatning.

(1) Skriftligt svar af 13.6.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2194/01

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(17. juli 2001)

Om: Tab i oksekødssektoren som følge af BSE

Under indtryk af den krise, som problemet med kogalskab har skabt i EU, og de hermed forbundne økonomiske tab, har Kommissionen besluttet at tilvejebringe en række støttemuligheder for skadelidte foderstofproducenter og landbrugere.

Så vidt vi er orienteret, har man imidlertid ikke forudset nogen støttemuligheder for de sektorer i afsætningsleddet, der næsten udelukkende lever af at sælge okse- og fårekød, såsom slagtere og lignende, som også er blevet hårdt ramt, fordi der er tale om en stærkt specialiseret erhvervsgruppe, der i modsætning til så mange andre ikke har haft mulighed for at diversificere deres udbud.

Da krisen var på sit højeste, faldt oksekødssalget med 70-80 % og salget af indvolde med næsten 100 %. På denne baggrund og under henvisning til direktiverne 85/374/EØF(1) og 1999/34/EF(2), Europa-Parlamentets betænkning A4-0020/97 og afgørelse nr. 283/1999/EF(3) bedes Kommissionen besvare følgende: Er den enig i, at der bør træffes foranstaltninger til at yde kompensation for disse tab og mindske BSE-krisens skadevirkninger i den nævnte sektor?

(1) EFT L 210 af 7.8.1985, s. 29.

(2) EFT L 141 af 4.6.1999, s. 20.

(3) EFT L 34 af 9.2.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. september 2001)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-2013/01 fra Joan Colom I Naval(1).

(1) Se side 162.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2250/01

af Richard Balfe (PSE) til Kommissionen

(19. juli 2001)

Om: Returnering af Aksum-obelisken til Etiopien

I henhold til artikel 37 i den italienske fredsaftale fra september 1947 skulle Italien tilbagegive alt krigsbytte fra Etiopien inden for en frist på 18 måneder. I henhold til den italiensk-etiopiske aftale af 1997 skulle Aksum-obelisken, der blev taget som bytte efter personlig ordre fra Mussolini i 1937 og rejst i Rom til minde om marchen mod Rom, tilbageføres i 1997. Agter Kommissionen på den baggrund at rette henvendelse til det italienske udenrigsministerium angående returnering af obelisken og anmode det om at bekendtgøre, hvornår dette kan forventes at ville ske?

Har Kommissionen endvidere mulighed for at anmode udenrigsministeriet om at redegøre for returneringen af andet krigsbytte fra Etiopien, herunder det etiopiske statsarkiv fra perioden før krigen, der for øjeblikket er integreret i det italienske statsarkiv, og det etiopiske fly Tsehai, der for øjeblikket befinder sig på det italienske luftfartsmuseum?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(5. september 2001)

Kommissionen har ingen kompetence på det område, der omhandles i forespørgslen, og kan derfor ikke levere de ønskede oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1679/01 af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Rådet. Tilkendegivelser vedrørende strukturfondsmidler til spanske regioner.



EF-Tidende nr. 040 E af 14/02/2002 s. 0077 - 0077



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1679/01 af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Rådet (15. juni 2001) Om: Tilkendegivelser vedrørende strukturfondsmidler til spanske regioner Vil Rådet i overensstemmelse med det åbenhedsprincip, som til enhver tid bør kendetegne EU-institutionernes adfærd, fremlægge oplysninger om indholdet af de drøftelser, der fandt sted på det udenrigsministermøde, som blev afholdt i begyndelsen af maj i Sverige, og især om de tilkendegivelser, den spanske udenrigsminister Josep Piqué i Camps fremkom med angående strukturfondsstøtten til spanske regioner? Svar (8. oktober 2001) Rådet holdt ikke møde i Sverige i begyndelsen af maj. Det ærede parlamentsmedlem tænker formodentlig på et uformelt EU-udenrigsministermøde, der fandt sted i Nyköping den 5. og 6. maj 2001. For alle eventualiteters skyld erindres det ærede parlamentsmedlem om, at meningen med de uformelle ministermøder er, at deltagerne skal kunne udtale sig så frit som muligt om generelle spørgsmål. Disse møder betragtes ikke som rådssamlinger og erstatter ikke Rådets almindelige aktivitet. Der er derfor ingen officiel dagsorden, der udarbejdes ikke rådsdokumenter, hverken før eller efter mødet, og møderne kan under ingen omstændigheder munde ud i konklusioner eller formelle afgørelser, hvilket klart skal fremgå af eventuelle pressemeddelelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2029/01

af Giovanni Pittella (PSE), Fiorella Ghilardotti (PSE) og Guido Sacconi (PSE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Indførelse af et etisk mærke

Indførelse af et etisk mærke for virksomheder ville være en metode til at attestere de standarder, virksomhederne opretholder både med hensyn til produktkvalitet og adfærd, og til at tilskynde dem til ikke blot at forfølge økonomiske, men også sociale mål.

Projektet vedrørende et etisk mærke ville hjælpe med til at bringe visse former for praksis som f.eks. anvendelse af børnearbejde og sort arbejde i virksomhederne til ophør og til at muliggøre etableringen af værdifulde former for samarbejde med offentlige organer.

Har Kommissionen overvejet, om det ville være hensigtsmæssigt at indføre en sådan ordning sammen med ad hoc-bestemmelser, som sikrer, at mærkerne tildeles og anvendes på passende måde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(6. september 2001)

Kommissionen er bekendt med, at der findes et stigende antal såkaldte etiske eller sociale mærker, som er udfærdiget af individuelle fabrikanter, industrisektorer, ikke-statslige organisationer (ngo'er) eller regeringer.

Det er rigtigt, at disse mærker kan hjælpe med at tilvejebringe positive sociale og arbejdsmarkedsmæssige ændringer i virksomhederne, i detailhandelen og hos forbrugerne, hvorved der bidrages til, at de grundlæggende arbejdstagerrettigheder (organisationsfrihed, ikke-diskrimination og afskaffelse af børne- og tvangsarbejde), som Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) har fastsat, i højere grad respekteres.

Initiativerne til denne mærkning er dog indskrænkede for så vidt går omfang og potentiel indflydelse, da de gerne er begrænset til særlige nicher inden for detailhandelen og sædvanligvis kun gælder importerede produkter, som kun er tilgængelige for velhavende forbrugere.

Da det derudover er underforstået, at mærkningen er en garanti for, at produktet er blevet fremstillet uden udnyttelse og misbrug af arbejdskraften, hvilket ikke kan kontrolleres ved at teste selve produktet, ville etiske eller sociale mærker kræve permanent kontrol af arbejdspladsen, og dette ville være kompliceret og problematisk at gennemføre.

I sin grønbog om Fremme af en europæisk ramme for virksomhedernes sociale ansvar(1) kommer Kommissionen ind på disse spørgsmål, og den har indledt en høring om, hvordan man bedst kan udvikle, evaluere og sikre effektivitet og pålidelighed i de værktøjer, der bruges til at fremme social ansvarlighed, f.eks. etisk og social mærkning. I en meddelelse(2) vedtaget samme dag sættes der fokus på fremme af grundlæggende arbejdstagerrettigheder og forbedring af de sociale styringssystemer i en globaliseret økonomi.

(1) KOM(2001) 366 endelig udg.

(2) KOM(2001) 416 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1474/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. maj 2001)

Om: Tyske kemiske våben i Tyrkiet

Af svaret på skriftlig forespørgsel E-0655/01(1) fremgår det, at kommissær Chris Patten ikke anser:

a) støtten fra det tyske forsvarsministerium til bygningen af et militært kemisk laboratorium i Tyrkiet og

b) den omstændighed, at de granatsprænghoveder, som den tyrkiske hær har anvendt i forbindelse med et angreb med kemiske våben på den kurdiske PKK-bevægelse den 11. maj 1999, er af tysk oprindelse,

for at være af betydning for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.

Han vægrer sig i henhold til EU-traktatens artikel 22 mod at fremsætte et forslag for Rådet om:

a) at der indhentes oplysninger hos det tyske forsvarsministerium om dette ministeriums støtte bygningen af et kemisk laboratorium i Tyrkiet og

b) at der indhentes oplysninger hos universitetet i München om, hvorvidt de granatsprænghoveder, som den tyrkiske hær anvendte ved et kemisk angreb på den kurdiske PKK-bevægelse den 11. maj 1999, er af tysk oprindelse (Buck und Depyfag).

Hvilken begrundelse giver Kommissionen for ikke at have fremsat forslag for Rådet om ovennævnte spørgsmål, således som det er fastlagt i EU-traktatens artikel 22 (Enhver medlemsstat eller Kommissionen kan forelægge Rådet alle spørgsmål vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og fremsætte forslag for Rådet.), da begge spørgsmål er af særlig betydning for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik?

(1) EFT C 187 E af 3.7.2001, s. 231.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(10. september 2001)

I sit svar på skriftlig forespørgsel E-0655/01 gav Kommissæren med ansvar for eksterne forbindelser ikke udtryk for, at han anså det ærede medlems spørgsmål for at være uden betydning.

Kommissionen mener imidlertid ikke, at der på grundlag af en anmodning om oplysninger til det tyske forsvarsministerium eller til et tysk universitet kan stilles forslag til Rådet om at træffe en afgørelse med enstemmighed på basis af EU-traktatens artikel 22, specielt ikke en afgørelse om en fælles holdning eller en fælles aktion.

Kommissionen kan derfor kun henvise det ærede medlem til sit tidligere svar og må påpege, at gennemførelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1334/2000 af 22. juni 2000 om en fællesskabsordning for kontrol med udførslen af produkter og teknologi med dobbelt anvendelse ikke hører under den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) og derfor ikke kan gøres til genstand for et forslag til Rådets afgørelse på basis af artikel 22 i EU-traktaten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2161/01

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(19. juli 2001)

Om: Europa svigter producenter af tørrede frugter

Sektoren for tørret frugt i den spanske provins Malaga vil miste mere end en milliard pesetas om året, hvis Den Europæiske Union beslutter ikke at yde støtte til sektoren til en forbedring af infrastrukturerne og til modernisering.

I provinsen Malaga produceres mandler i utilgængelige randområder, hvor det er næsten umuligt at dyrke andre afgrøder, samtidig med at disse områder er udtørrede, hvilket betyder, at produktiviteten pr. hektar næsten kun er en fjerdedel af, hvad der kan produceres på en lignende parcel i Californien, som det derfor helt klart er umuligt at konkurrere med.

Mener Kommissionen ikke, at støtten til sektoren for tørret frugt bør være den samme som hidtil for ikke at give anledning til en katastrofe i denne monokultur, som mange familier er afhængige af - som f.eks. i Malaga - og som er deres eneste indtægtskilde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. september 2001)

Hvad skalfrugt angår, nåede landbrugsministrene frem til følgende konklusioner på deres møde den 23. juli 2001:

Rådet drøftede situationen for sektoren for skalfrugt.

Rådet noterer sig, at Kommissionen har påbegyndt en grundig analyse af alle aspekter af denne sektors fremtid. Analysen vil især vedrøre de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter af produktionen af skalfrugt.

Rådet opfordrer Kommissionen til snarest at forelægge det konklusionerne af undersøgelsen, eventuelt ledsaget af passende forslag.

Den pågældende analyse vil bl.a. beskæftige sig med de vanskeligheder, som produktionen af mandler i svært tilgængelige randområder står over for.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1692/01

af Gerhard Schmid (PSE) til Rådet

(15. juni 2001)

Om: Det Europæiske Politiakademis arbejde

Det Europæiske Politiakademi (Cepol) oprettedes som netværk den 1.1.2001.

Derfor spørger jeg Rådet:

1. Har Cepol, eller i det mindste dets bestyrelse, allerede påbegyndt arbejdet?

2. Hvilke nationale institutioner, med ansvar for uddannelse af det ledende personale ved de retshåndhævende myndigheder, danner i bekræftende fald netværket?

3. Hvor vil man oprette, eller har man oprettet, det faste sekretariat, som skal bistå Cepol med at varetage de administrative funktioner, og hvor mange medarbejdere har det?

4. Hvordan vil man løse, eller har man løst, sprogproblemet ved arrangementer og seminarer?

5. Findes der læseplaner, og hvordan ser de i bekræftende fald ud?

6. Hvor afholdes der seminarer og arrangementer?

Svar

(8. oktober 2001)

Rådet opfordrer det ærede parlamentsmedlem til at stile spørgsmålene direkte til Det Europæiske Politiakademis bestyrelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0878/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. marts 2001)

Om: Ødelæggelse af mindesmærker i Afghanistan

I Afghanistan er Taliban-styret i sin religiøse fanatisme i færd med at begå en forbrydelse imod verdens kulturarv, idet de ødelægger landets gamle, forhistoriske mindesmærker. Deres handlinger er blevet fordømt af mange islamiske ledere såsom Irans præsident Khatami. Mange af mindesmærkerne bærer præg af den europæiske kultur, fordi de er opstået under hellenistisk indflydelse.

1. Hvilke omgående foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at beskytte de mindesmærker, der hidtil har overlevet Talibanernes ødelæggende fanatisme?

2. Agter Kommissionen at bidrage til, at der omgående oprettes en verdensfond til køb af hellenistiske og andre proislamiske kunstværker med henblik på at redde disse kunstværker og tilbagelevere dem til den albanske befolkning, når denne mørke periode under Taliban-styret en gang er overstået?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(16. maj 2001)

Kommissionen har sammen med medlemsstaterne, politiske og religiøse ledere og kulturelle organisationer verden over fordømt Taliban-styrets beslutning om at ødelægge buddha-statuerne i Bamiyan. Bestræbelserne fra EU's trojka på at bringe et møde i stand med Taliban-lederen, Mullah Omar, med henblik på en omstødelse af denne beslutning viste sig frugtesløse.

I EU's erklæring vedrørende beslutningen om at ødelægge statuerne opfordredes de talibanske ledere indtrængende til ikke at gennemføre denne dybt tragiske beslutning, som vil berøve det afghanske folk dets rige kulturarv. Yderligere ødelæggelser af gamle monumenter vil naturligvis ligeledes være en dybt tragisk hændelse.

EU's seneste fælles holdning vedrørende Afghanistan af 22. januar 2001(1) indeholder en beslutning om, at EU indtrængende skal henstille til alle grupperinger (i Afghanistan) om at respektere og beskytte Afghanistans kulturarv og tilskynde til aktiviteter på området, som udføres af Unesco og selskabet til bevarelse af Afghanistans kulturarv (SPACH). I den forbindelse har Kommissionen noteret sig, at Unesco's generalsekretær inden for kort tid vil aflægge besøg i Pakistan med henblik på at drøfte, hvad der kan reddes af, hvad der er tilbage af Afghanistans islamiske og førislamiske kulturarv.

Fællesskabets budget rummer ikke bestemmelser vedrørende finansiering af foranstaltninger til bevarelse af den afghanske kulturarv.

(1) EFT L 21 af 23.1.2001.