ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3319/00

af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Arrestationer i Tyrkiet

Den 23. september i år blev 11 medlemmer af det pro-kurdiske Demokratiske Folkeparti (HADEP), herunder også partiets formand, arresteret i den tyrkiske by Simak. Politiet anklagede dem for at være i besiddelse af våben og granater. Der bør i denne forbindelse tages i betragtning, at HADEP altid har gjort sig til talsmand for fredelige løsninger på den kurdiske konflikt, og at den tyrkiske ordensmagt endnu en gang har opført sig på en fordægtig måde.

Har Kommissionen kendskab til denne hændelse? Hvorledes forholder den sig hertil? Hvilke foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at iværksætte med henblik på en bilæggelse af den kurdiske konflikt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(13. december 2000)

Kommissionen er blevet informeret om den sag, det ærede medlem nævner, og følger opmærksomt, hvordan den udvikler sig.

Hvad angår spørgsmålet om tyrkiske borgere af kurdisk oprindelse, blev det i de to periodiske rapporter i 1998 og 1999 understreget, at en fredelig løsning kunne indebære anerkendelse af visse former for den kurdiske kulturelle identitet og større tolerance, hvad angår dette mindretals udtryksmidler, i det omfang de ikke tager udgangspunkt i separatisme og terrorisme.

I den seneste periodiske rapport, som Kommissionen vedtog den 8. november 2000(1) fremsættes følgende vurderinger: Uanset om Tyrkiet er villig til at betragte etniske grupper med egen kulturel identitet og fælles traditioner somnationale mindretal, er det klart, at medlemmerne af sådanne grupper i vidt omfang stadig nægtes visse grundlæggende rettigheder. Alle tyrkere, uanset etnisk oprindelse, er ikke garanteret kulturelle rettigheder såsom retten til at sende radio- og tv-udsendelser på deres modersmål og retten til at undervise eller blive undervist i deres modersmål (se ovenstående afsnit om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder). Disse borgere har heller ikke mulighed for at fremsætte deres synspunkter om sådanne spørgsmål.

Garanterede kulturelle rettigheder for alle borgere uanset deres oprindelse er også en prioritet på mellemlang sigt i Kommissionens forslag af 8. november til Rådets afgørelse om de principper, prioriteter, mellemliggende mål og betingelser, der skal indgå i tiltrædelsespartnerskabet med Tyrkiet.

(1) KOM(2000) 714 endelig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4144/00

af Elizabeth Lynne (ELDR) til Kommissionen

(16. januar 2001)

Om: Ateisters, agnostikeres og humanisters holdning

Direktivet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv forbyder forskelsbehandling på grund af alder, handicap, religion eller tro og seksuel orientering. Dette forbud ligger i forlængelse af EF-traktatens artikel 13. Findes der en generel definition af begrebet tro, eller fastlægges den af hver enkelt medlemsstat? Hvilken holdning indtager ateister, agnostikere og humanister til direktivet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(28. marts 2001)

Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv(1) fastslår et generelt princip, der forbyder enhver direkte eller indirekte forskelsbehandling bl.a. på grund af religion eller tro.

Der findes ikke nogen generel definition af begrebet tro i direktivet. Arten af beskyttelsen mod forskelsbehandling på grund af tro vil skulle undersøges nærmere af Domstolen.

Med forbehold af artikel 4, stk. 1 og 2 vedrørende erhvervsmæssige krav finder det generelle forbud mod forskelsbehandling på grund af religion eller tro også anvendelse på ateister, agnostikere og humanister.

(1) EFT L 303 af 2.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3763/00

af Giovanni Pittella (PSE) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Fremtidsperspektiverne for FFC

FFC (Det Fælles Forskningscenter) udfører en yderst værdifuld aktivitet som videnskabeligt instrument i Fællesskabets tjeneste, og det kan gøre det muligt for de forskellige videnskabelige retninger i Europa at udveksle videnskabelige erfaringer og for de forskellige medlemsstater at få konfronteret og kontrolleret de videnskabelige forløb, der udføres på forskellige interesseområder.

I den senere tid er der sket en omlægning af FFC's rolle, også gennem en nedskæring af personalet med 200 enheder.

Der er rygter om en yderligere nedskæring af personalet med 200 enheder, selv om Rådet i en aftale i 1998 fastslog sin vilje til at opretholde personaleplanen på 2 080 enheder i løbet af det femte rammeprogram.

Kan Kommissionens formand, Romano Prodi, og kommissær Philippe Busquin på Kommissionens vegne oplyse følgende:

- er oplysningen om en nedskæring af personalet med 200 enheder korrekt?

- er det korrekt, at centrene i Petten og i Ispra, såfremt denne nedskæring finder sted, ikke længere skal henhøre under Fællesskabets kompetenceområde, men under de respektive medlemsstater, hvori de er beliggende?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin på skriftlige forespørgsler E-3763/00 og E-3778/00

(25. januar 2001)

Kommissionen vil gerne bemærke, at den seneste revision af stillingsfortegnelsen for Det Fælles Forskningscenter (FFC) skete i forbindelse med 1999- budgettet med et konstant stillingsantal, men en forøgelse af antallet af A-stillinger (+120) og en heraf følgende reduktion af B- og C-stillinger.

Kommissionen vedtog Peer-Gruppens henstillinger på mødet den 26. juli 2000 i forbindelse med prioritetsgennemgangen, der var blevet lanceret først på året.

Kommissionen bad i denne forbindelse kommissionsmedlemmet med ansvar for forskning om at give FFC til opgave at foretage en gennemførlighedsundersøgelse vedrørende lukning af Petten-anlægget og alternativt påtænke sletning af 200 stillinger gennem aktivitetsnedskæringer i FFC's samlede afdelinger.

Gennemførlighedsundersøgelsen af lukning af Petten-anlægget er færdig. FFC's andre afdelinger underkastes ligeledes en gennemgang, hvis konklusioner forventes at foreligge ved udgangen af marts 2001. På basis af undersøgelsen og gennemgangen vil Kommissionen forelægge forslag for budgetmyndigheden om antallet af stillinger på forskningsområdet.

Der er for så vidt angår FFC ingen hensigt om at overføre fællesskabskompetencerne til medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3802/00

af Maurizio Turco (TDI) til Rådet

(7. december 2000)

Om: Gennemførelse af direktiv 97/66/EF

Artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/66/EF(1) af 15. december 1997 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred inden for telesektoren fastsætter følgende: Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 24. oktober 1998. Som undtagelse fra første afsnit sætter medlemsstaterne de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme artikel 5 i dette direktiv senest den 24. oktober 2000.

Vil Rådet på baggrund af ovenstående oplyse følgende:

- Af hvilke årsager er der fastsat en undtagelse vedrørende artikel 5?

- Hvad agter Rådet at foretage sig over for de 9 lande, som ikke har truffet foranstaltninger? Hvilke procedurer agter det at iværksætte og hvornår?

- Har man kontrolleret den nøjagtige gennemførelse af direktivet i de resterende lande?

- På baggrund af, at størstedelen af medlemsstaterne ikke har gennemført direktiv 97/66/EF, og i betragtning af den forventede revision af direktiv 95/46/EF(2), finder Rådet det da ikke forhastet at foretage en ændring af denne retsakt med forslaget til direktiv om den elektroniske kommunikationssektor i KOM(2000) 385?

(1) EFT L 24 af 30.1.1998, s. 1.

(2) EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3798/00 og E-3802/00

(8. marts 2001)

Direktiv 97/66/EF blev vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet den 15. december 1997, efter at der var afholdt møde i Forligsudvalget. Den bestemmelse, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, var ikke indholdt i den fælles holdning, Rådet tidligere havde fastlagt den 12. september 1996.

Bestemmelsen er et af elementerne i det kompromis, der blev opnået om spørgsmålet om kommunikationshemmeligheden, der var et af de spørgsmål, Forligsudvalget fik forelagt. For at få en af Europa-Parlamentets ændringer, som Rådet kunne acceptere, til at passe sammen med direktivets øvrige tekst, viste det sig nødvendigt at tilføje en eksplicit henvisning til lovmedholdelige optagelser i visse medlemsstater, der foretages som led i lovlig forretningspraksis med henblik på at kunne forelægge bevis for en transaktion eller forretningsmæssig samtale (artikel 5, stk. 2). I forbindelse med kompromiset om dette punkt måtte der derfor fastsættes en yderligere frist for at give visse medlemsstater mulighed for at tage hensyn til denne mulighed i deres nationale lovgivning.

Det ærede parlamentsmedlems øvrige spørgsmål hører under udøvelsen af de beføjelser, der er tillagt Kommissionen i henhold til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, især artikel 211.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4159/00

af Wolfgang Ilgenfritz (NI) til Kommissionen

(16. januar 2001)

Om: BSE-krisen

Unionen har på 2001-budgettet afsat 65,5 mio. til gennemførelse af BSE-tests og yderligere 6 milliarder til støtte til oksekødsproducerende landmænd. Allerede nu vides med sikkerhed, at disse midler er helt utilstrækkelige, da udgifterne i forbindelse med BSE-krisen i Europa er noget højere end først antaget.

Kommissionen bedes derfor oplyse følgende:

1. Vil Kommissionen gøre en indsats for, at både Europa-Parlamentet og Rådet vedtager at yde supplerende midler (tillægsbudgettet) til løsning af problemerne i forbindelse med BSE-krisen?

2. I bekræftende fald hvor stort et beløb vil Kommissionen da foreslå til dette formål?

3. Er der allerede skøn over, hhv. mere præcise beregninger af de forventede udgifter til løsning af problemerne i forbindelse med BSE-krisen i Europa i år 2001 og de efterfølgende år?

4. Er der allerede skøn over, hhv. mere præcise beregninger af, hvilke persongrupper hhv. interessegrupper i Europa, der har lidt skade som følge af BSE-krisen og derfor skal have supplerende støtte fra medlemsstaterne og EU?

5. Er det allerede konkret blevet overvejet (ved forhandlinger, drøftelser), hvilken fordelingsnøgle der skal anvendes for de enkelte medlemsstater for de midler, som Unionen stiller til rådighed, og hvor stor en andel de pågældende medlemsstater må bære selv?

6. Hvorledes fordeles de allerede bevilgede og supplerende midler (tillægsbudgettet) på de enkelte skaderamte grupper?

a) Hvor stor en del skal tilfalde de berørte kvægavlere?

b) Hvor stor en del skal tilfalde de berørte foderstofproducenter?

c) Hvor stor en del af midlerne skal tilfalde andre produktionsvirksomheder som f.eks. oksekødsforarbejdende virksomheder (kød- og pølsefabrikker, slagterier, osv.)?

d) Hvor stor en del af de samlede midler skal udbetales til andre berørte grupper?

7. Er det allerede taget under overvejelse, hhv. blevet bestemt, hvornår og i hvilken form disse midler skal udbetales til de skaderamte persongrupper?

Vil Kommissionen arbejde for, at visse grupper som f.eks. landbrugsbedrifter, slagterier, oksekødsforarbejdende virksomheder, foderstofproducenter osv., som er særlig hårdt ramt af BSE-krisen og uden egen skyld er kommet i denne situation, kan regne med nødforanstaltninger, så deres økonomiske fallit (konkurs som følge af længere tids lukning af virksomheden) kan afvendes? Dette ville kræve, at der blev oprettet en slags nødfond.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(8. februar 2001)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3574/00

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. november 2000)

Om: Rapport om dyrevelfærd i henhold til Rådets direktiv 98/58

I henhold til artikel 8 i Rådets direktiv 98/58(1) om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, skal Kommissionen inden den 30. juni 1999 forelægge Rådet en rapport om WTO-bestemmelsernes virkning på velfærd for dyr, der holdes til landbrugsformål.

Som svar på skriftlig forespørgsel P-2539/99(2) fastslog Kommissionen den 27. januar 2000, at rapporten ville blive forelagt Rådet om kort tid. Eftersom forhandlingerne om WTO-landbrugsaftalen nu er indledt, mener Kommissionen da ikke også, at denne rapport er et uundværligt bidrag til udarbejdelsen af EU's forhandlingsposition, og at den også kunne spille en vigtig rolle med hensyn til at overbevise andre WTO-medlemmer om, at EF ikke, når det tager dyrevelfærdsproblemer op, forsøger at indføre nye former for ikke-toldmæssige hindringer.

Hvornår har Kommissionen, i lyset af dette, til hensigt at forelægge Rådet den rapport, som kræves i henhold til direktiv 98/58?

(1) EFT L 221 af 8.8.1998, s. 23.

(2) EFT C 219 E af 1.8.2000, s. 178.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(8. januar 2001)

I henhold til artikel 8 i Rådets direktiv 98/58/EF af 29. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, skal Kommissionen fremlægge en rapport til Rådet om en sammenligning af dyrebeskyttelsesbestemmelserne i EU og i tredjelande.

Kommissionen har modtaget oplysninger om den gældende lovgivning eller de eksisterende retningslinjer vedrørende dyrebeskyttelse på bedrifterne, under transport og ved slagtning fra 73 tredjelande, der leverer rødt kød, fjerkrækød, fisk og levende dyr til EU. Kommissionen agter at vedtage denne rapport i første halvår af 2001.

Det ærede medlem kan være forvisset om, at Kommissionen under de pågående forhandlinger om Verdenshandelsorganisationens (WTO) aftale om landbrug har gjort opmærksom på, at den ikke forsøger at indføre nye former for ikke-toldmæssige hindringer, når den tager spørgsmål om dyrevelfærd op. Kommissionen er ligeledes enig i, at den rapport, der er på vej, vil betyde et vigtigt bidrag til WTO-debatten om dyrevelfærd. Den understreger det vigtige etiske aspekt af denne debat, som ikke bør begrænses til tekniske overvejelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3601/00

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(22. november 2000)

Om: Beskyttelse af typiske produkter uden for EU

Typiske produkter beskyttes i dag i EU af særlige mærkebetegnelser som BOB (beskyttet oprindelsesbetegnelse) og BGB (beskyttet geografisk betegnelse), hvormed det endelig er lykkedes at undgå efterligninger, der forvirrer forbrugerne og skaber uro på markedet. Disse beskyttelsesordninger er imidlertid begrænset til EU og kan derfor hvilket er tilfældet med osten fontina, den typiske ost fra Valle d'Aosta ikke forhindre, at efterligninger eller forfalskninger, hvoraf nogle stammer fra Europa, udbredes på det amerikanske marked, eller at produkter fremstilles og markedsføres i Sydamerika under det samme navn.

Hvilke initiativer har Kommissionen taget for gennem internationale aftaler at få udbredt beskyttelsen af typiske produkter med BOB- og BGB-betegnelsen, som også beskytter forbrugerne? Er det i EU-regi muligt at træffe foranstaltninger over for producenter, der fremstiller produkter, der er en nøje efterligning af BOB- og BGB-beskyttede produkter, og markedsføre dem uden for Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(14. december 2000)

Udbygningen af beskyttelsen af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser på det fælles marked er sikret ved Rådets forordning(EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler(1). Denne beskyttelse tager sigte på at fremme kvalitetsprodukter, at sikre forbrugeren tilstrækkelig information om produkternes geografiske oprindelse og at undgå forfalskninger eller efterligninger til skade for disse produkters omdømme.

På internationalt niveau udgør vedtagelsen af aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS-aftalen) inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen (WTO) et stort fremskridt med hensyn til beskyttelsen af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser. Det må dog erkendes, at TRIPS-aftalen indeholder en række begrænsninger for den retlige beskyttelse af kvalitetsprodukter, og at yderligere forbedringer er nødvendige, navnlig med hensyn til andre produkter end vin og spiritus.

Kommissionen vil på grundlag af denne aftale fortsætte en beskyttelsespolitik af de europæiske betegnelser, der ulovligt anvendes på de udenlandske markeder. Inden for rammerne af forhandlingerne i WTO om landbruget går Fællesskabet også ind for at forbedre mulighederne for adgang til markedet for kvalitetsprodukter fra EU. Endvidere har Kommissionen anmodet medlemsstaterne om at skaffe information om de europæiske produkter, som er beskyttet af de geografiske betegnelser eller oprindelsesbetegnelser, der har været genstand for efterligninger på eksportmarkederne. På grundlag af disse oplysninger tager Kommissionen aktivt del i de drøftelser, der inden for rammerne af det integrerede program i Rådet for TRIPS gennemføres om det multilaterale register over vin og spiritus og om udvidelsen af beskyttelsen af geografiske betegnelser for andre produkter end vin og spiritus.

(1) EFT L 208 af 24.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4055/00

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(9. januar 2001)

Om: ECB-chefernes løn

Der er flere gange stillet forespørgsler med det formål at få oplysninger om Den Europæiske Centralbanks cheflønninger (for 1999, 2000 og 2001). Hver gang er Kommissionen gledet af på spørgsmålet og har forskanset sig bag abstrakte vendinger og temmelig uforståelige parametre.

Denne gang kræves der et klart svar: Hvor meget tjente de i 1999 (alle poster uden undtagelse) og i 2000?

Der udbedes tal og ikke ord.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(12. februar 2001)

Kommissionen har ikke kendskab til størrelsen af lønnen til de enkelte medlemmer af Den Europæiske Centralbanks (ECB) bestyrelse. Ifølge bemærkningerne i ECB's resultatopgørelse for det år, der udløb den 31. december 1999, androg lønningerne til ECB's bestyrelse i alt 1,8 mio. EUR i 1999(1).

(1) ECB's årsberetning 1999, s. 156.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3604/00

af Roberto Bigliardo (TDI) til Kommissionen

(22. november 2000)

Om: Flyrejser. Økonomiklassesyndrom

Kommissionens formand anmodes om at oplyse, om og i så fald hvilke bindende foranstaltninger Kommissionen agter at træffe over for flyselskaberne på baggrund af den britiske statsborger Emma Christoffersens død for nylig, der indtraf efter et ildebefindende forårsaget af den begrænsede bevægelsesfrihed i de snævre flysæder kort efter, at hun var landet i London efter en 20 timers flyrejse fra Sydney i en jumbo 747 fra Quantas. Denne triste hændelse kaster lys over de problemer, som passagerer, der rejser på økonomiklasse over lange distancer, udsættes for.

Den begrænsede afstand mellem stolerækkerne (70-85 cm) er direkte farligt for mange mennesker, idet de risikerer at dø af en blodprop, som det var tilfældet for Emma Christoffersen.

Luftfartsselskaberne kunne i det mindste orientere passagererne om farerne ved at sidde ned uafbrudt under flyvninger af mange timers varighed. Skal vi vente på, at sådanne tilfælde gentager sig, inden der træffes foranstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(8. januar 2001)

Kommissionen ser yderst alvorligt på spørgsmålet om en forbindelse mellem ubevægeligheden under længerevarende flyvninger og problemer med blodomløbet samt en række andre mulige helbredsmæssige risici, f.eks. i forbindelse med luftens kvalitet.

Det er derfor Kommissionens hensigt at nedsætte en ekspertgruppe, der skal gennemgå den nuværende forsknings resultater og drage konklusioner med hensyn til helbredsmæssige risici og behovet for yderligere forskning. Dette vil sætte Kommissionen og alle involverede parter i stand til at vurdere, om der er behov for yderligere foranstaltninger, hvad enten ansvaret herfor påhviler Fællesskabet, de nationale regeringer, luftfartsselskaberne, lufthavnene eller passagererne selv.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3767/00

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Rådet

(1. december 2000)

Om: Løsning af Cypern-problemet

I sin erklæring af 31. oktober 2000 om Cypern-spørgsmålet støttede Rådets formandskab FN's generalsekretærs bestræbelser på at finde en samlet, retfærdig og bæredygtig løsning, der konsekvent følger de afgørelser, der er truffet i Sikkerhedsrådet, og opfordrede de to samfund til at indlede seriøse drøftelser, idet de aktivt bidrog til at løse problemet. Den tyrkiske premierminister, Bülent Ecevit, rettede den 11. november 2000 en skarp kritik mod det non-paper, som FN's generalsekretær havde forelagt, og hvori det er bestemt, at der skal oprettes en føderation på øen. Hvad er Rådets holdning til denne nye nægtelse fra Tyrkiets side af at finde en løsning på Cypern-problemet?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3621/00 og E-3767/00 og E-3768/00

(14. maj 2001)

EU støtter uforbeholdent de bestræbelser, der udfoldes af FN's generalsekretær for at nå frem til en løsning, idet det anser De Forenede Nationer for at være referencerammen for en samlet, retfærdig og varig løsning af dette spørgsmål. Rådets holdning vedrørende FN's generalsekretærs bestræbelser med henblik på at nå frem til en løsning på konflikten er i den seneste tid blevet bekræftet af Det Europæiske Råd og Rådet.

Det Europæiske Råd i Nice, der fandt sted den 7. til 9. december 2000, så positivt på og støttede kraftigt FN's generalsekretærs bestræbelser på at opnå en samlet løsning på Cypern-problemet under overholdelse af FN's Sikkerhedsråds resolutioner og på at nå frem til en positiv afslutning af den proces, der blev indledt i december 1999. Det appellerede til samtlige berørte parter om at bidrage til disse bestræbelser.

Den 4. december 2000 nåede Rådet til politisk enighed om at medtage følgende henvisning til Cypern-spørgsmålet i de kortsigtede prioriteter (2001) i tiltrædelsespartnerskabet for Tyrkiet under overskriften Forstærket politisk dialog og politiske kriterier: kraftig støtte i overensstemmelse med konklusionerne fra Helsingfors og i sammenhæng med den politiske dialog til FN's generalsekretærs bestræbelser på at bringe processen til en vellykket afslutning og finde en samlet løsning på Cypern-problemet, som nævnt i punkt 9a) i konklusionerne fra Helsingfors.

De indirekte forhandlinger, der efter planen skulle indledes i slutningen af januar 2001, har ikke kunnet komme i gang på grund af den tyrkisk-cypriotiske parts manglende deltagelse. Rådet håber stadig, at denne forhandlingsrunde vil kunne finde sted som planlagt og føre til et positivt resultat.

Spørgsmålet om krænkelse af Cyperns luftterritorium er ikke blevet bragt op i Rådet. Rådet erindrer om, at FN's sikkerhedsråd i sin resolution 367 af 12. marts 1975 opfordrede til, at Republikken Cyperns territoriale integritet respekteres.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3682/00

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(29. november 2000)

Om: Finansieringsrammen for strukturfondene i mål 1-områder og dennes udnyttelse

1. Kan Kommissionen oplyse om den samlede finansieringsramme for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) til hvert af mål 1-områderne i EU programmeringsperioden 1994-1999?

Kan Kommissionen oplyse om udnyttelsesgraden af finansieringsrammen for hvert af mål 1-områderne i EU i programmeringsperioden 1994-1999?

2. Kan Kommissionen oplyse om den samlede finansieringsramme for Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet (FIUF) til hvert af mål 1-områderne i EU i programmeringsperidoen 1994-1999?

Kan Kommissionen oplyse om udnyttelsesgraden af finansieringsrammen for hvert af mål 1-områderne i EU i programmeringsperioden 1994-1999?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Barnier

(16. februar 2001)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.