ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1572/01

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(1. juni 2001)

Om: Ansættelse af midlertidige ansatte i OLAF

Det Europæiske Kontor til Bekæmpelse af Svig (OLAF) har i de forløbne måneder foretaget en ansættelseskampagne for at hyre midlertidigt ansatte eksperter i strafferet og lovgivning om bekæmpelse af svig.

Kan Kommissionen oplyse følgende:

- hvad blev resultatet af denne ansættelseskampagne?

- hvor mange af ansøgerne var i forvejen ansat i dette organ, og hvem drejer det sig om?

- hvor mange folk vil blive genansat, hvornår og hvem er de udvalgte kandidater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(18. juli 2001)

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) afholdt i 2000 tre forskellige udvælgelsesprøver med henblik på midlertidig ansættelse, to for undersøgere i kategori A og B, og én i kategori A for sagkyndige, som omtalt af det ærede medlem (strafferet og bekæmpelse af svig).

For så vidt angår udvælgelsesprøven for undersøgere, omfatter de to reservelister, der blev opstillet, henholdsvis 64 navne i kategori A, hvoraf syv blev ansat pr. 31. maj 2001, og 52 navne i kategori B, hvor 17 blev ansat pr. samme dato.

For så vidt angår udvælgelsesprøven for sagkyndige i strafferet og bekæmpelse af svig, omfatter reservelisten 10 navne inden for stillingsgruppe A7/A6, hvoraf fire blev ansat pr. 31. maj 2001, og 24 navne inden for stillingsgruppe A5/A4, hvoraf fem blev ansat pr. samme dato. Af de ni, der blev ansat, arbejdede én allerede i OLAF.

Ansættelserne fortsætter, efterhånden som der stilles budgetmidler til rådighed, og i takt med tjenestegrenenes behov.

Af hensyn til beskyttelsen af persondata agter Kommissionen ikke i et svar på en skriftlig forespørgsel at opgive navnene på de personer, der allerede er ansat, eller som forventes at blive tilbudt ansættelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1226/01

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. april 2001)

Om: Opførelse af et rensningsanlæg i Ferrol i et Natura 2000-område

For at opfylde EU-kravene til rensning af spildevand vil Ferrol kommune i samarbejde med Consejería de Política Territorial og Confederación Hidrográfica del Norte opføre et 6 ha stort rensningsanlæg i et Natura 2000-område (Costa Ártabra-bugten mellem Cabo Prioriño Grande og Cabo Prioriño Chico i Ferrol kommune).

Er det efter Kommissionens mening hensigtsmæssigt at opføre et rensningsanlæg i et Natura 2000-område for at få løst et alvorligt miljøproblem (Ferrol by udleder dagligt 60 000 m3 spildevand i Ría)? Mener Kommissionen ikke, at der må findes alternative løsninger, som ikke berører Natura 2000-området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(29. juni 2001)

Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand(1), fastsætter i artikel 4, at byområder med over 15 000 PE (PE står for personækvivalenter og er et mål for den gennemsnitlige organiske forurening, der produceres pr. person pr. dag) senest den 31. december 2000 skal være udstyret med kloaknet og anlæg til sekundær rensning (dvs. biologisk rensning) af byspildevand. Dette gælder for byområdet Ferrol.

Selv om det projekt, som det ærede medlem beskriver i denne skriftlige forespørgsel, vedrører et område, som de spanske myndigheder har udpeget som en lokalitet af fællesskabsbetydning, ES1110002 benævnt Costa Artaba under Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(2), er dette i sig selv ikke til hinder for, at projektet gennemføres, forudsat at det ikke har nogen indvirkning på lokaliteten af betydning.

På baggrund af de indgivne oplysninger kan Kommissionen ikke påvise nogen overtrædelse af direktiv 92/43/EØF.

Den udelukker dog ikke muligheden for at gennemføre en undersøgelse af det problem, som det ærede medlem omtaler, hvis hun kan meddele oplysninger i sagen, der beviser, at projektet ville kunne have en indvirkning på lokaliteten af betydning.

(1) EFT L 135 af 30.5.1991.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0070/01

af Joost Lagendijk (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. januar 2001)

Om: Anvendelse af ammunition med forarmet uran på Balkan

Er Kommissionen på samme måde som NATO's medlemsstater og de hjælpeorganisationer, som er aktive på Balkan, i juli 1999 af NATO blevet gjort opmærksom på den mulige toksiske fare, som er forbundet med anvendelse af ammunition med forarmet uran(1)?

Såfremt det er tilfældet, hvad har Kommissionen gjort for at beskytte de medarbejdere, den har på Balkan, mod mulige skadevirkninger?

Såfremt det ikke er tilfældet, er Kommissionen i så fald indstillet på under hensyn til den nyligt fremkomne oplysning nu at træffe foranstaltninger med henblik på beskytte sine medarbejdere på Balkan?

Er Kommissionen enig med mig i, at den under hensyn til dens aktiviteter på Balkan bør spille en rolle i den internationale undersøgelse, der er bebudet?

Er Kommissionen enig i, at det i forbindelse med denne internationale undersøgelse ikke alene er de mulige virkninger af forarmet uran på NATO-personellets sundhedstilstand, der skal undersøges, men at også virkningerne på sundhedstilstanden for befolkningen i de inficerede områder, som UNEP's udsendinge har besøgt(2), på tilsvarende måde må indgå i undersøgelsen?

(1) Se NRC Handelsblad 8. januar og Berliner Morgenpost 7. og 8. januar 2001.

(2) Se Le Monde 6. januar 2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(20. februar 2001)

NATO har for nylig bekræftet, at man har benyttet ammunition indeholdende forarmet uran. Kommissionen havde allerede kendskab til de risici for forgiftning, dette kunne medføre, bl.a. på grundlag af en foreløbig rapport fra UNEP i oktober 1999, som i alt væsentligt var baseret på ekstrapoleringer af data indhentet efter benyttelsen af sådanne våben i Golfkrigen.

Kommissionen har været opmærksom på bekymring, dette kunne forårsage blandt det udsendte personale på Balkan og andre bistandsmedarbejdere i regionen, og har truffet de nødvendige forholdsregler for at oplyse de pågældende personer om arten af risikoen samt foretage de analyser og undersøgelser, der måtte være påkrævet, dersom denne risiko skulle vise sig at være begrundet.

Den ekspertgruppe, der er nedsat i medfør af artikel 31 i Euratom-traktaten, vil i nær fremtid udtale sig om den eventuelle strålingsrisiko. Kommissionen er ligeledes i nær kontakt med alle de internationale organisationer, der har indledt undersøgelser og studier på dette område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1321/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(3. maj 2001)

Om: Generel folketælling i Grækenland

Den 18. marts 2001 blev der i Grækenland gennemført en generel folketælling. På den nationale statistiske tjenestes spørgeskema var der dels spørgsmål, som klart stammede fra flere årtier tilbage (f.eks. om huset havde toilet m.v.), og dels betydelige mangler. Der manglede f.eks. spørgsmål om aktuelle emner, såsom hvorvidt de adspurgte ejede en bil eller brugte ny teknologi (f.eks. antal pc'er i husholdningen, adgang til Internet m.m.) Samtidig blev der fra mange sider udtrykt tvivl med hensyn til den perfekte organisation af folketællingen og følgelig nøjagtigheden af de data, der ville foreligge efter gennemførelsen.

Mener Kommissionen, at folketællingen er gennemført på upåklagelig vis, og den tilfreds med det spørgeskema, der af den nationale statistiske tjeneste blev brugt til at indhente oplysninger om den optalte befolkning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(31. juli 2001)

Indholdet af en almindelig folke- og boligtælling er normalt bestemt af en kombination af nationale databehov, internationale henstillinger og, for medlemsstaternes vedkommende, de databehov, der er givet udtryk for i Fællesskabets folketællingsprogram. De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor (Eurostat) er ikke i stand til at bedømme, hvor godt folketællingen i Grækenland i 2001 opfylder nationale databehov i Grækenland. Det skal imidlertid bemærkes, at en almindelig folketælling er en meget stor og dyr opgave. Derfor er indholdet af folketællinger normalt begrænset til de helt grundlæggende strukturelle variabler for befolkning og boliger, idet der er behov for disse oplysninger enten på meget detaljeret regionalt niveau eller på et detaljeret klassifikationsniveau. Hvis man ønsker et bredere spektrum af variabler, gennemføres der normalt stikprøveundersøgelser, der giver mulighed for at skaffe en stor mængde data til en rimelig pris.

For så vidt angår spørgeskemaet er indholdet af den almindelige folketælling i Grækenland fuldt ud på linje med henstillinger fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) og Eurostat med hensyn til folke- og boligtællinger

i 2000 i det område, som ECE dækker, og med fællesskabsprogrammet for folke- og boligtællinger i 2000, således som vedtaget af Udvalget for Det Statistiske Program og offentliggjort af Eurostat med titlen Guidelines and table programme for the Community programme for population and housing censuses in 2001.

Men hensyn til hvor udtømmende den græske folketælling har været, foreligger der endnu ingen data. Man ved dog, at det nationale statistiske kontor har planlagt at gennemføre en efterfølgende undersøgelse for at kontrollere folketællingens dækning. Resultatet af en sådan kvalitetskontrol vil sandsynligvis foreligge om få måneder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1608/01

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Kommissionen

(1. juni 2001)

Om: Indvirkningerne af Berlusconis valgprogram på euroområdets stabilitet

Det ser ud til, at Center-højrepartiet Forza Italia har vundet det italienske valg sidste søndag. Partiets formand og muligvis kommende premierminister, medlem af Europa-Parlamentet, Silvio Berlusconi lovede i sit valgprogram bl.a. betydelige skattelettelser og f.eks. øgede offentlige investeringer. Det var imidlertid ikke klart, hvordan disse løfter skulle finansieres.

1. Agter Kommissionen at træffe foranstaltninger, hvis Italien gennemfører en ekspansiv økonomisk politik, i betragtning af at der fortsat er et kraftigt inflationstryk i euroområdet?

2. Agter Kommissionen at følge samme fremgangsmåde som for Irlands vedkommende, dvs. agter Kommissionen at foreslå, at Italien får advarsel derom, hvis landets skattepolitiske og økonomiske løsninger er i strid med vækst- og stabilitetspakken og indvirker negativt på den generelle stabilitet i euroområdet? Eller gives sådanne advarsler kun til de små medlemslande i euroområdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(25. juli 2001)

Kommissionen overvåger aktivt udviklingen i medlemsstaterne på det økonomiske og budgetmæssige område. Medlemsstaternes politik evalueres på grundlag af regeringens politiske mål og gennemførelsen heraf.

På basis af den italienske regerings budgetstrategi og gennemførelsen af denne har Økofin-Rådet for nylig formuleret en række overordnede økonomiske retningslinjer, hvori det henstilles, at den italienske regering når sine finanspolitiske mål. Valgprogrammer betragtes ikke som regeringens politik.

Økofin-Rådet rettede en henstilling til Irland, fordi den irske regerings budgetplaner ikke var i overensstemmelse med de overordnede økonomiske retningslinjer for 2000.

Kommissionen vil fortsat overvåge budgetudviklingen i Italien og sikre, at den er i overensstemmelse med de overordnede økonomiske retningslinjer for 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0682/01

af Emilia Müller (PPE-DE) til Kommissionen

(8. marts 2001)

Om: Optagelse af militære områder under bestemmelserne om udpegelse af områder i medlemsstaterne i henhold til direktivet om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter og fuglebeskyttelsesdirektivet

1. Hvilke medlemsstater har optaget militære områder under bestemmelserne om udpegelse af områder i henhold til direktivet om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter og fuglebeskyttelsesdirektivet med henblik på et europæisk netværk Natura 2000?

2. Hvor stor en andel udgør disse militære områder i forhold til det samlede areal, som de enkelte medlemsstater har udpeget i henhold til direktivet om bevaring af naturtyper samt fuglebeskyttelsesdirektivet?

3. For det tilfælde, at én af medlemsstaterne ikke skulle have optaget de militære områder under bestemmelserne om udpegelse, bedes Kommissionen besvare følgende:

a) Hvorfor er dette ikke sket?

b) Hvad mener Kommissionen om dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(10. maj 2001)

Ved udpegelsen af områder til Natura 2000-nettet i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1) (habitatdirektivet) og Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(2) (fugledirektivet) hører spørgsmålet om, hvorvidt disse områder anvendes til militære formål, under de fakultative oplysninger, som medlemsstaterne meddeler i forbindelse med udpegelsen. Aktivitetstypen militære øvelser, som kunne stå i forbindelse med det ærede medlems forespørgsel, kan dermed angives fakultativt. Blandt de 14 medlemsstater, som har indsendt oplysninger i elektronisk format til Kommissionen i henhold til habitatdirektivet (alle med undtagelse af Tyskland), har ti (Belgien, Finland, Frankrig, Grækenland, Italien, Nederlandene, Portugal, Spanien, Sverige og Østrig) anført denne aktivitetstype. I henhold til fugledirektivet har otte medlemsstater (Belgien, Finland, Grækenland, Italien, Nederlandene, Portugal, Sverige og Østrig) anført denne aktivitetstype.

Kommissionen har ikke mulighed for at give de ønskede oplysninger. Da det er frivilligt at angive ovennævnte aktivitet, kan det samlede areal ikke fastslås.

Med henblik på Natura 2000 er medlemsstaterne forpligtet til at udpege områder, som opfylder de videnskabelige kriterier i de to ovennævnte direktiver. Denne pligt hører under medlemsstaternes kompetence, og Kommissionen er derfor ikke i stand til at oplyse, om og i givet fald hvorfor militære områder er udelukket. Kommissionen er af den opfattelse, at militære områder skal udpeges til Natura 2000, når deres miljøkarakteristik kræver dette.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.

(2) EFT L 103 af 25.4.1979.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0764/01

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(13. marts 2001)

Om: Silkeavl i EU

Morbærtræets udbredelsesområde, der er en uomgængelig forudsætning for opdræt af silkelarver og dermed for silkeproduktion, omfatter middelhavslandene i EU. I Frankrig, Italien, Grækenland, Spanien og Portugal produceres der en betragtelig mængde af kokoner, og denne produktion udgør en væsentlig indtægtskilde for såvel opdrættere som de mennesker, der er beskæftiget inden for silkeforarbejdning. Unionens samlede årsproduktion ligger på 60 tons tørrede kokoner, som giver ca. 20 tons silkegarn.

For at dække EU's samlede behov for silkeprodukter kræves der 100 000 ha morbærplantager. Dette ville give beskæftigelse til ca. 100 000 husstande, reducere arbejdsløsheden og forøge indkomsterne for landbrugerne på kontinentet, som der stadig bliver færre og færre af. Det bør bemærkes, at EU har et stort underskud, hvad angår fremstilling af silkegarn, og er nødt til at importere denne råvare fra Asien (f.eks. Vietnam) og Afrika (f.eks. Zambia), selvom den uden problemer selv ville kunne producere den.

Kommissionen bedes oplyse, om dens tjenestegrene for nylig har foretaget en undersøgelse af problemerne i forbindelse med silkeavl og silkeproduktion i EU, hvilke konklusioner den er nået frem til, samt om der er nogen udsigt til, at der vil blive produceret europæiske silkesommerfugleæg, så EU bliver selvforsynende og dermed får løst sine problemer som følge af uafhængighed af tredjelande, og der kan skabes nye udviklingsperspektiver for afsidesliggende områder, såsom Trakien, hvor den faldende produktion forårsager yderligere arbejdsløshed og faldende indkomster for producenterne.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. april 2001)

Kommissionen har ikke for nylig foretaget en undersøgelse af problemerne i forbindelse med silkeavl og silkeproduktion i EU.

Silkeormsavlen i Grækenland, Italien og i mindre grad Spanien og Frankrig udgør en minimal andel af EU's landbrugsvirksomhed og af silkeormsavlen på verdensplan. I visse landdistrikter udgør den imidlertid en ikke ubetydelig aktivitet og en kunnen, som fortjener at blive bevaret, navnlig i Thrakien, Veneto og Marche.

Til dette formål har Kommissionen foreslået og Rådet besluttet at gøre EU-støtten til kasser med silkeormsæg flerårig, således at de pågældende producenter får mulighed for at planlægge deres aktivitet på længere sigt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1191/01

af Robert Goebbels (PSE) til Kommissionen

(19. april 2001)

Om: Anvendelse af et industriareal, der er opnormeret med EU-støtte

Stilleren af dette spørgsmål ønsker først og fremmest at understrege, at Kommissionen har været mere end fire måneder om at give et - ufuldstændigt - svar på skriftlig forespørgsel E-2807/00(1), som vedrørte anvendelsen af et industriareal, der var opnormeret med EU-støtte. Det drejede sig om, hvorvidt et internationalt industriområde, hvis infrastrukturer har modtaget betydelige fællesskabsmidler, kan anvendes til opførelse af en offentlig skole, uanset hvor vigtig denne end måtte være fra et luxembourgsk synspunkt?

Kan fællesskabsmidlerne med andre ord anvendes til omlægning af områder, hvis endelige anvendelse ikke længere er den, der har ligget til grund for Kommissionens intervention?

(1) EFT C 187 E af 3.7.2001, s. 3.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(27. juli 2001)

Besvarelsen af skriftlig forespørgsel E-2807/00(1) fra det ærede medlem nødvendiggjorde visse undersøgelser hos de kompetente myndigheder, hvilket Kommissionen meddelte ham i september 2000.

Den endelige anvendelse af en investering, som Kommissionen deltager i, skal være den samme i hele programmets løbetid, og om muligt så længe målsætningerne for programmet ikke er opfyldt.

I overensstemmelse med artikel 24 i Rådets forordning nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, som ændret med forordning 2082/93(2) kan Kommissionen kun nedsætte, suspendere eller ophæve støtten til en aktion eller foranstaltning, hvis undersøgelsen bekræfter en uregelmæssighed, især en betydelig ændring, der berører aktionens eller foranstaltningens art eller gennemførelsesvilkår, eller som ikke har været forelagt Kommissionen til godkendelse.

I det pågældende tilfælde skal det understreges, at programmets målsætninger er opfyldt. (Ved udgangen af 1997 var der skabt 1 561 job for den luxembourgske del af det europæiske udviklingsområde (Pôle Européen de Développement), hvor målet alene var 1 000 job). Under disse omstændigheder kan man ikke, da målet for fællesskabsstøtten er nået, modsætte sig, at anvendelsen af den infrastruktur, hvortil der er ydet støtte, udvikler sig med tiden og ud fra medlemsstatens behov og prioriteter.

(1) EFT C 187 E af 3.7.2001, s. 3.

(2) EFT L 193 af 31.7.1993, s. 20.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0345/01

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2001)

Om: Fødevaredistributionsvirksomheders indblanding i politiske processer

Den schweiziske fødevarekæde MIGROS' overraskende indblanding i den sociale udviklingsproces, der er i gang i grønsags- og frugtregionen Almería i Spanien, har fremkaldt en kraftig modreaktion fra de lokale virksomhedssammenslutninger i Almería, som har modtaget skrivelser fra den kendte schweiziske virksomhed med trusler om, at man ville afbryde handelsforbindelserne, hvis virksomhederne ikke forbedrede indvandrernes situation.

En så opsigtsvækkende reaktion fra en handelsvirksomhed på en netop overstået debat, der var opstået som følge af visse episoder, der havde relation til en gruppe indvandreres tilpasningsproblemer i landbrugsregionen Almería, kan risikere at skabe en meget farlig præcedens for, at handelsvirksomheder blander sig i visse sociopolitiske konflikter, der vil kunne opstå på et hvilket som helst landbrugsområde inden for Fællesskabet.

Mener Kommissionen, at den bør tage til genmæle for at forhindre en sådan indblanding, som der var tale om fra MIGROS' side, der har ladet sig påvirke af f.eks. gruppen Europæisk Medborgerforum, som ønsker at begunstige landbrugsinteresserne i landene i Østeuropa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(13. marts 2001)

Kommissionen har ingen ret til at blande sig i private virksomheders handelsmæssige beslutninger.

Det står virksomhederne frit for at anlægge og anvende samfundsmæssige, miljømæssige eller andre etiske overvejelser i forbindelse med deres handelsmæssige beslutninger, herunder deres indkøbspolitik. God forretningspraksis på dette område er noget, der udtrykkeligt opfordres til i OECD's retningslinjer for multinationale virksomheder, og disse retningslinjer blev kritisk gennemgået sidste år, hvorefter alle OECD-medlemslande på ministerplan gav deres tilslutning hertil. Kommissionen går fuldt og helt ind for at fremme disse retningslinjer som et middel til at styrke en samfundsansvarlig holdning hos virksomhederne.

Det vil også være det ærede medlem bekendt, at EU-institutionerne er forpligtet til at sikre en fair behandling - i økonomisk, social og kulturel henseende - af alle statsborgere fra tredjelande, der opholder sig lovligt på medlemsstaternes område, som fastslået i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Tampere (oktober 1999).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1741/01

af Anne Jensen (ELDR) til Kommissionen

(12. juni 2001)

Om: Implementering af direktiv 97/81/EF om deltidsarbejde

Kommissionen bedes oplyse, i hvilket tilfælde implementeringen af Rådets direktiv 97/81/EF(1) af 15. december 1997 vedrørende deltidsarbejde har ført til nedsættelse af timegrænserne for, hvornår deltidsansatte omfattes af særlige ansættelsesvilkår.

(1) EFT L 14 af 20.1.1998, s. 9.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(13. juli 2001)

Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (Unice), Det Europæiske Center for Offentlige Virksomheder (CEEP) og Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS)(1), har til formål at skabe grundlag for en fjernelse af forskelsbehandling af deltidsansatte og en forbedring af kvaliteten af deltidsarbejde samt at lette udviklingen af deltidsarbejde på frivillig basis og bidrage til en fleksibel tilrettelæggelse af arbejdstiden på en måde, der tager hensyn til behovene hos arbejdsgivere og arbejdstagere.

Direktivet bestemmer i øvrigt ikke, hvor mange timer man skal have for at falde ind under definitionen af en deltidsansat. Definitionen heraf er således overladt til national ret, idet direktivet blot fastslår, at en deltidsansat er enhver ansat, hvis normale arbejdstid, beregnet på en ugentlig basis eller i gennemsnit over en ansættelsesperiode på op til et år, er lavere end den normale arbejdstid for en sammenlignelig fuldtidsansat.

(1) EFT L 14 af 20.1.1998.