SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0127/98 af Eryl McNally (PSE) til Kommissionen (22. januar 1998)

Om: Raadets direktiv 96/29/Euratom, artikel 3, stk. 2, litra a), b) og f), og artikel 5, stk. 2

Kommissionens opmaerksomhed henledes paa Raadets direktiv 96/29/Euratom ((EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1. )), artikel 3, stk. 2, litra a), b) og f), og artikel 5, stk. 2, vedroerende anmeldelse af og tilladelse til praksiser for saa vidt angaar ioniserende straaling. Den nye graensevaerdi for caesium-137, under hvilken anmeldelser ikke er noedvendige, er nu 10.000 Bq/kg.

Betydeligt lavere koncentrationer af radioaktive stoffer har tidligere medfoert forbud mod beroerte koedprodukter og vaeret sat i forbindelse med klyngeforekomster af leukaemi. Mener Kommissionen paa denne baggrund ikke, at de graensevaerdier, der er fastsat i Raadets direktiv 96/29/Euratom, faktisk er for hoeje? Kan Kommissionen oplyse, hvorledes Raadets begrunder de graensevaerdier og bestemmelser, der er fastsat i ovennaevnte artikler?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (20. februar 1998)

Artikel 3, stk. 2, vedroerende de grundlaeggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende straaling (96/29/Euratom) omhandler undtagelsesniveauer med hensyn til samlet aktivitet og aktivitetskoncentration, hvorunder der ikke kraeves anmeldelse af praksiser. Med hensyn til aktivitetskoncentration erstatter listen over nuklid-specifikke vaerdier enhedsvaerdien paa 100 Bq/g for kunstige radionuklider, der var fastsat i tidligere direktiver (Raadets direktiv 80/836/Euratom som aendret ved Raadets direktiv 80/467/Euratom af 3. september 1984 om aendring af direktiv 80/836/Euratom vedroerende de grundlaeggende normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende straaling ((EFT L 265 af 5.10.1984. )). For caesium-137 som for en hel raekke andre vigtige radionuklider er undtagelsesvaerdien nu 10Bq/g (dvs. 10 000 Bq/kg), hvilket er mere begraensende ved en faktor ti.

Lavere radioaktivitetsniveauer blev fastsat for koed og andre levnedsmidler i tilfaelde af straalingsfare (Raadets forordning 90/737/EOEF om betingelser for indfoersel af landbrugsprodukter med oprindelse i tredjelande som foelge af ulykken paa kernekraftvaerket i Tjernobyl ((EFT L 82 af 29.3.1990. )) i forbindelse med Tjernobilulykken og 87/3954/Euratom af 22. december 1997 Raadets forordning (Euratom) nr. 3954/87 af 22. december 1987 om fastsaettelse af de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i levnedsmidler og foder som foelge af nukleare ulykker eller andre tilfaelde af straalingsfare ((EFT L 371 af 30.12.1987. )) i forbindelse med alle andre tilfaelde af straalingsfare. I straalingsfaretilfaeldet omfattede de kriterier, der blev vedtaget, den situation, hvor levnedsmidler kunne blive kontaminerede, og hvor befolkningen over en lang periode ville blive udsat for doser som foelge af indtagelse af radioaktivitet via levnedsmidler. Det var grunden til, at det var paakraevet at have lavere vaerdier for levnedsmidler.

Undtagelsesniveauerne vedroerende administrative krav om anmeldelse af en praksis, der indebaerer radioaktive stoffer og vaerdierne blev fastlagt paa grundlag af en raekke scenarier, som indebar lejlighedsvis indtagelse, der skete ved en fejltagelse, men ikke indtagelse over en laengere periode. Undtagelse fra saadan anmeldelse betyder ikke, at der ikke gaelder andre relevante krav om grundlaeggende sikkerhedsregler og anden lovgivning. F.eks. er forsaetlig iblanding af radioaktive stoffer ved fremstilling af levnedsmidler forbudt (artikel 6, stk. 5, uanset hvad det endelige kontaminationsniveau maatte blive.