SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2241/01

af Samuli Pohjamo (ELDR) og Mikko Pesälä (ELDR) til Kommissionen

(26. juli 2001)

Om: Behovet for at udarbejde metoder til måling af resultaterne af EU's strukturfonde

Efter vores opfattelse er evalueringen, opfølgningen og kontrollen med resultaterne af strukturfondene mangelfuld, fordi der ikke er udviklet fælles og sammenlignelige målemetoder og indikatorer for resultaterne.

Der er især med hensyn til programmerne vedrørende beskæftigelse, sociale anliggender og sundhed behov for både kvantitative og kvalitative målemetoder.

De, som gennemfører projekterne, mener, at bureaukratiet ofte er overdrevent. Tit har de ikke den tilstrækkelige viden og/eller kunnen til selv at udarbejde standardiserede målemetoder.

Kvalitetskriterier i forbindelse med kontrollen kan også, i og med at de kan forudsiges, føre til en forbedring af programmernes slutresultater. Samtidig kan de bidrage til en bedre afgrænsning af projekterne og til bedre resultater på langt sigt.

Kommissionen bedes oplyse, hvad den vil gøre for at udarbejde målemetoder og kvalitetsindikatorer.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(12. oktober 2001)

Overvågning, evaluering og kontrol er vigtige elementer af forvaltningen af de programmer, som EU støtter gennem strukturfondene. De på disse områder gældende regler er blevet skærpet fra programmeringsperiode til programmeringsperiode.

For perioden 1994-1999 indeholder programmeringsdokumenterne overvågningsindikatorer på programmets, delprogrammets og foranstaltningens niveau. Oplysninger om disse indikatorer indsamles enten på projektniveau eller på et mere overordnet niveau (navnlig makroøkonomiske indikatorer). Indikatorerne bestemmes generelt snarere på regionalt eller nationalt plan end på EF-plan, fordi de aktioner, der gennemføres i regionerne og medlemsstaterne, er så forskelligartede. I vurderingen af effektiviteten og virkningerne af strukturfondenes interventioner skal der også tages hensyn til de sammenhænge, som de gennemføres i, og det forekommer derfor ikke hensigtsmæssigt, at Kommissionen påtvinger ensartede indikatorer og metoder i alle situationer.

For indeværende periode (2000-2006) er reglerne blevet skærpet i forbindelse med Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, særlig artikel 36 (overvågning), kapitel III (evaluering) og kapitel IV (præstationsreserven).

Kommissionen har også taget praktiske skridt til at forbedre kvaliteten af overvågning, evaluering og kontrol.

Eksempler:

- Der er udarbejdet arbejdsdokumenter og evalueringshåndbøger. Heri gives der metodiske retningslinjer for udarbejdelse af passende indikatorer og måling af udgifters effektivitetet og virkninger.

- Der tilrettelægges udveksling af erfaringer mellem gennemførelsesmyndigheder på seminarer og regelmæssige møder. Både evalueringseksperter og programledere deltager i disse arrangementer.

- Rådgivning og støtte til medlemsstaternes myndigheder, når de skal forberede programmer.

Disse aktiviteter omfatter alle sektorer, herunder beskæftigelse, sociale anliggender og sundhed. Arbejdet på dette område fortsætter, og Kommissionen vil fortsat forsøge at gennemføre forbedringer i de kommende år.