ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3997/97 af Michl Ebner (PPE) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Aldersgraense for buschauffoerer

I Italien er aldersgraensen for buschauffoerer 65 aar (artikel 135, stk. 6, i faerdselsloven), mens maksimalalderen i andre EU-medlemsstater (f.eks. OEstrig og Tyskland) er 70 aar.

Denne bestemmelse gaelder ogsaa, naar den beroerte buschauffoer har koerekort fra et land, hvor aldersgraensen er 70 aar.

Kan Kommissionen oplyse, om den inden for overskuelig fremtid har til hensigt at harmonisere aldersgraensen for buschauffoerer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (27. februar 1998)

Direktiv 91/439/EOEF om koerekort ((EFT L 237 af 24.8.1991. )) traadte i kraft den 1. juli 1996.

I artikel 6 harmoniseres den nedre aldersgraense, men ikke den oevre, for udstedelse af koerekort.

I direktivets artikel 7, stk. 2, fastsaettes desuden, at »Med forbehold af de bestemmelser, som Raadet vedtager herom, bevarer hver medlemsstat retten til efter nationale kriterier at fastsaette gyldighedsperioden for de koerekort, som den udsteder.«

Hvad angaar anerkendelse af gyldigheden af en indehavers koerekort, der har taget ophold i en anden medlemsstat, angiver artikel 1, stk. 3, i Raadets direktiv 91/439/EOEF, at »Naar indehaveren af et gyldigt koerekort erhverver saedvanlig bopael i en anden medlemsstat end den, der har udstedt koerekortet, kan vaertsmedlemsstaten lade sine nationale bestemmelser med hensyn til gyldighedsperiode, laegekontrol og fiskale forhold finde anvendelse paa den paagaeldende person og kan paafoere koerekortet saadanne paategninger, som er noedvendige af administrative hensyn.«

Dette betyder, at hvis indehaveren af et tysk koerekort til kategori D (busser) tager bopael i f.eks. Italien, maa Italien anvende de nationale bestemmelser paa gyldighedsperiode for den tyske buschauffoers koerekort.

Eftersom Raadets direktiv 91/439/EOEF foerst traadte i kraft for nylig, har Kommissionen i oejeblikket ingen planer om at foreslaa yderlige lovbestemmelser om koerekort, saasom om aldersgraensen for buschauffoerer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 4035/97 af Bryan CASSIDY til Kommissionen. Bestemmelser i Det Forenede Kongerige om producenternes forpligtelser m.h.t. emballageaffald



EF-Tidende nr. C 223 af 17/07/1998 s. 0044



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4035/97 af Bryan Cassidy (PPE) til Kommissionen (14. januar 1998) Om: Bestemmelser i Det Forenede Kongerige om producenternes forpligtelser m.h.t. emballageaffald Er Kommissionen enig i, at det strafferetlige ansvar i Det Forenede Kongeriges bestemmelser langt overgaar bestemmelserne i direktiv 94/62/EF ((EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10. ))? Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-4033/97 og E-4035/97 (24. februar 1998) Direktiver er bindende for medlemsstaterne, men disse kan selv bestemme formen og midlerne for gennemfoerelsen heraf. Desuden kraeves det i henhold til artikel 5 i EF-traktaten af medlemsstaterne, at de traeffer alle egnede foranstaltninger til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som foelger af traktaten. Saaledes er paalaeggelsen af sanktioner som foelge af manglende overholdelse af bestemmelserne i vid udstraekning et anliggende, der sorterer under de nationale myndigheder. I den forbindelse er det nyttigt at henvise til Domstolens dom i sag nr. C-58/95. I denne sag var Domstolen af den opfattelse, at EF-traktatens artikel 5 og artikel 189, stk. 3, skal fortolkes saaledes, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat kan foretage strafferet fastlaegning med henblik paa at sikre overholdelse af affaldsdirektiverne, forudsat at sanktionerne svarer til dem, der avnendes ved overtraedelse af national lovgivning af lignende art og betydning, samt at de under alle omstaendigheder er effektive, rimelige og forebyggende.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4195/97 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Agenda 2000 og maal 1: statsstoette 1993-1997

Generaldirektoeren for regionalpolitik og samhoerighed, Eneko Landáburu, vurderede paa et pressemoede i slutningen af november, at 11 europaeiske regioner, heriblandt Valencia (Spanien) ville miste deres status som maal 1-omraader som foelge af Kommissionens forslag om en reduktion af strukturfondene, inden der tiltraeder nye lande.

Denne vurdering var baseret paa de foreloebige data, Kommissionen raader over. Konkret med hensyn til Valencia viser Eurostats officielle statistik imidlertid, at denne autonome region i 1993 havde et BNP paa 74,9% af EU-gennemsnittet, og at tallet i 1994 var endnu lavere, nemlig 73,6%. Taersklen for maal 1-status er 75%, hvorfor der ikke er nogen grund til at antage, at Valencia inden for den naermeste fremtid skulle ophoere med at opfylde de objektive betingelser.

Bruger man gennemsnitsindkomsten i regionerne i perioden 1993-1997 som beregningsgrundlaget for BNP, er det vigtigt at kende de makrooekonomiske data for regionerne i hvert af de paagaeldende aar. Kommissionen bedes derfor oplyse foelgende:

Hvor stor en statsstoette blev der i henholdsvis 1993, 1994, 1995, 1996 og 1997 ydet til foelgende regioner:

- Etolia, Makedonien, Thessalia, Kreta, Peloponnes, Central-Graekenland, Epirus, Attika, Ioniske OEer, AEgaeiske OEer og Sterea (Graekenland)

- Hainaut (Belgien)

- Thueringen, Brandenburg, OEst-Berlin, Sachsen-Anhalt, Sachsen og Muenster (Tyskland)

- Galicien, Extremadura, Castilla la Mancha, Castilla-León, Ceuta-Melilla, Valencia, Asturien, Andalusien, Kanariske OEer og Murcia (Spanien)

- Valenciennes, Avesnes, Douai og oversoeiske departementer (Frankrig)

- Ulster, Connaught og Leinster (Irland)

- Molise, Apulia, Sicilien, Basilicata, Sardinien, Calabria og Campania (Italien)

- Flevoland (Nederlandene)

- Burgerland (OEstrig)

- Nordlige Portugal, Alentejo, Algarve, Lissabon, E Vale do Tejo og Centrale Portugal (Portugal)

- Western Isles, Highlands, Merseyside og Nordirland (Det Forenede Kongerige)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (18. februar 1998)

Det aerede medlem henvises til de forhaandenvaerende tal om statsstoette ydet inden for rammerne af de nationale stoetteordninger til regionerne (EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra a)).

AArsgennemsnit 1992-1994 i mio. ECU

>TABLE>

Ovenstaaende tabel viser den samlede regionalstoette, som medlemsstaterne har ydet til regionerne (EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra a)) i perioden 1992-1994. Oplysninger for de efterfoelgende aar er endnu ikke til raadighed. Det aerede medlem goeres opmaerksom paa, at Kommissionen ikke modtager en fordeling pr. region af den stoette, der ydes i henhold til horisontale ordninger, saasom forskning og udvikling (F& U) eller smaa og mellemstore virksomheder (SMV).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3611/97 af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen (13. november 1997)

Om: Tekstilhandelen med Kina

Kina staar for 16% af verdenshandelen inden for tekstilsektoren. Erfaringerne med Kina som handelspartner viser, at aftaler overholdes daarligt og er vanskelige at tvinge igennem.

Mener Kommissionen, at det paa baggrund af Kinas staerke stilling paa tekstilmarkederne er fair over for det europaeiske erhvervsliv at tildele Kina status som udviklingsland med de dermed forbundne handelsmaessige praeferencefordele?

Hvordan mener Kommissionen i den forbindelse, at Kina skal optages i WTO, paa én gang eller med en overgangsperiode? Mener Kommissionen, at trinvis optagelse kan vaere et vigtigt pressionsmiddel til at sikre, at reformaftaler overholdes?

I hvilken udstraekning venter Kommissionen, at forhandlingerne med Kina vil resultere i en effektiv reduktion af bestaaende ikke-toldmaessige hindringer. Hvordan imoedegaar Kommissionen erstatning af de toldmaessige hindringer, der er forbudt under WTO, med ikke-toldmaessige?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (16. december 1997)

Forhandlingerne om Kinas tiltraedelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO) befinder sig stadig i en vigtig fase. De omfatter mange forskellige emner, fra indroemmelser vedroerende toldsatser til afskaffelse af en lang raekke ikke-toldmaessige hindringer samt retsregler vedroerende intellektuel ejendomsret og aabning af servicesektoren. Implementering af saadanne indroemmelser som foelge af WTO-medlemskab vil betyde en ny boelge af liberalisering og hjaelpe til yderligere reformer i Kina.

Ifoelge WTO-bestemmelserne, som gaelder for alle lande, skal Kina gennemfoere sine liberaliseringsindroemmelser skridt for skridt med forskellige overgangsperioder.

Kommissionen, som stoettes af medlemsstaterne, mener, at WTO-medlemskab er en maade til at anspore Kina til yderligere reformer, indfoerelse af markedsoekonomi og indfrielse af sine internationale forpligtelser. Det skal bemaerkes, at WTO siden 1995 har haft en effektiv tvistbilaeggelsesordning, som giver mulighed for at oeve pres med hensyn til gennemfoerelse af aftaler.

Praeferencetolden paa importen i Faellesskabet af tekstilvarer er indroemmet Kina af medlemsstaterne paa et autonomt grundlag uden nogen forbindelse med Kinas tiltraedelse af WTO. Desuden indroemmes Kina samme behandling som andre lande, hvilket vil sige, at der stadig gaelder kvantitative restriktioner ved import i Faellesskabet. Disse vil blive lempet gradvis inden for rammerne af WTO-indroemmelserne.

Kommissionen skoenner, at den kinesiske regering har gennemfoert vaesentlige oekonomiske reformer i de seneste aar. Dog ser det ud til, at der vil blive behov for yderligere foranstaltninger til at sikre en stabil integration af Kina i verdensoekonomien og til at aabne dette marked for varer og tjenesteydelser fra andre lande i overensstemmelse med verdenshandelssystemets regler. Kommissionen er af den opfattelse, at WTO-medlemskab vil kunne bidrage til at realisere disse maal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4107/97 af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen (16. januar 1998)

Om: Benyttelse af fryseanlaeg i frugtproducerende graenseegne

Afhaengigt af hoestens omfang kan der i frugtproducerende graenseegne optraede mangel paa frysekapacitet paa den ene side af graensen, mens der paa den anden side er overskydende kapacitet. Dette kan medfoere, at producenterne paa den ene side af graensen vil kunne leje fryseanlaeg i nabolandet.

Paataenker Kommissionen initiativer med henblik paa at lette det graenseoverskridende samarbejde om forarbejdning og afsaetning af landbrugsvarer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (18. februar 1998)

Reformen af markedsordningen for frugt og groentsager indfoert ved Raadets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 ((EFT L 297 af 21.11.1996. )) omfatter foranstaltninger, der goer det muligt at tage hoejde for den af det aerede medlem beskrevne situation.

Producentorganisationerne kan faktisk ivaerksaette driftsprogrammer med henblik paa bl.a. forbedring af produkternes kvalitet og udvikling af deres handelsvaerdi. I den forbindelse kan der lejes fryseanlaeg i en anden medlemsstat. Paa enhedsmarkedet kan forarbejdningen eller afsaetningen ske uden territorial begraensning.

Disse driftsprogrammer finansieres med 50% af Faellesskabet, og hvis det drejer sig om et program for tvaernationale foranstaltninger, der forelaegges af flere producentorganisationer i Faellesskabet, som udoever deres virksomhed i forskellige medlemsstater, forhoejes finansieringen til 60% af de reelt afholdte udgifter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3501/97 af Arthur Newens (PSE) til Kommissionen (10. november 1997)

Om: Ekspertgrupper om familieplanlaegning og HIV/AIDS

Hvor mange gange moedtes Kommissionens ekspertgrupper om familieplanlaegning og HIV/AIDS i 1996, og hvor mange gange har der indtil nu vaeret afholdt moeder i 1997? Hvordan ser moedekalenderen for 1998 ud?

Hvilke spoergsmaal var paa dagsordenen i 1997, og hvad var resultatet af disse moeder?

Hvilke andre konkrete skridt tages der, ud over ekspertgruppe-moederne, for at forbedre samordningen mellem Kommissionen og medlemsstaterne paa omraadet for familieplanlaegning og HIV/AIDS?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinhero (12. december 1997)

Ekspertgruppen paa omraadet HIV/AIDS moedtes en gang i 1996 (31. maj 1996) og to gange i 1997 (21. marts og 25. november).

Punkterne paa dagsordenen for det foerste moede i 1997 omfattede nye tiltag vedroerende forplantningsmaessig sundhed; en undersoegelse om »social markedsfoering«; foerste fase af en undersoegelse om fri bevaegelighed for mennesker som lever med HIV/AIDS; de vigtigste konklusioner af den eksterne evaluering af AIDS-programmet med saerlig vaegt paa strategien for det regionale program; Raadets forordning (EF) nr. 550/97 af 24. marts 1997 ((EFT L 85 af 27.3.1997. )) om foranstaltninger paa omraadet HIV/AIDS i udviklingslandene; politisk relaterede forskningsresultater om HIV/AIDS set i sammenhaeng med FN-programmet om AIDS, Verdensbanken og AIDS-programmet; udveksling af vigtige erfaringer vedroerende relevante spoergsmaal om forplantningsmaessig sundhed, navnlig HIV/AIDS og familieplanlaegning i sammenhaeng med sundheds- og uddannelsessystemet; koordineringsforanstaltninger; retsgrundlaget for HIV/AIDS -budgetposterne, der skal droeftes i Raadet og Parlamentet. Paa moedet blev det besluttet at nedsaette en undergruppe for HIV og behandling. Denne undergruppe har hidtil afholdt et moede i Bruxelles og et i Genève og fortsaetter arbejdet.

Det andet moede i 1997 blev organiseret paa en saerlig maade, da Kommissionen og Parlamentet indboed eksperterne fra medlemsstaterne til at deltage i et moede om »Udfordringen fra HIV/AIDS i udviklingslandene«.

Udover moederne i ekspertgruppen udfoldes der regelmaessigt, baade formelt og uformelt, koordineringsbestraebelser i det paagaeldende land (i marken) samt paa internationalt plan. For eksempel har Faellesskabet observatoerstatus paa bestyrelsesmoederne i UNAIDS. Inden for rammerne af regelmaessige moeder i udviklingsfaellesskabet i det sydlige Afrika har Kommissionen deltaget i organisationen af et regionalt moede om HIV, hvor der blev udarbejdet et aktionsprogram, mens der med medlemsstaterne afholdes regelmaessige moeder om sundhedssektoren og, om noedvendigt, om HIV, familieplanlaegning eller forplantningsmaessig sundhed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3697/97 af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Anvendelsen af Phare-midlerne i Letland

Den Europaeiske Union yder med Phare-programmet bistand til de central- og oesteuropaeiske lande. Dette har formodentlig i hoej grad bidraget til udviklingen i de lande, der ansoeger om medlemskab. Kommissionen bedes redegoere for anvendelsen af de Phare-midler, der i 1997 blev givet til Letland?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (16. december 1997)

Det Phare-finansierede operative landeprogram for 1997 for Letland, der omfatter et samlet beloeb paa 37,6 mio. ECU, fokuserer paa infrastruktur, europaeisk integration, udvikling af den private sektor og udvikling af institutioner og menneskelige ressourcer. De prioriterede omraader i 1997 er:

- Europaeisk integration (5,5 mio. ECU)

- Udvikling af den offentlige sektor (4,85 mio. ECU)

- Udvikling af den private sektor (6,1 mio. ECU)

- Udvikling af finanssektoren (2,2 mio. ECU)

- Uddannelse (1,65 mio. ECU)

- Energi (3,9 mio. ECU)

- Miljoe (6,1 mio. ECU)

- Transport (5,1 mio. ECU)

- Management (1,3 mio. ECU)

Foruden det nationale program for 1997 er der disponeret over 1,8 mio. ECU i forbindelse med Tempus og 3,2 mio. ECU til projekter for graenseoverskridende samarbejde.

Finansieringsmemorandummet for 1997-programmet blev undertegnet i november 1997, og programmet vil blive gennemfoert i 1998 og 1999. Det er derfor for tidligt at foretage en vurdering af virkningerne af 1997-programmet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4137/97 af David Bowe (PSE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Import af primater fra Indonesien

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe paa baggrund af overtraedelser af konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) og alvorlig mishandling af dyr, som beskrevet i den seneste rapport om handel med ikke-menneskelige primater fra Indonesien, som Kommissionen har modtaget?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-4137/97 og E-4138/97 (18. februar 1998)

Kommissionen kender udmaerket til den rapport, der blev offentliggjort i november 1997 af den britiske union til afskaffelse af vivisektion (British Union for the Abolition of Vivisection - BUAV), vedroerende en raekke sendinger af primater fra Indonesien til USA. Da mindst én af disse sendinger kom via Faellesskabet i transit, mindede Kommissionen myndighederne i den paagaeldende medlemsstat om bestemmelserne i Raadets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol med handelen hermed ((EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1. )), saerlig artikel 9, stk. 5.

Kommissionen har envidere anmodet det indonesiske styrelsesraad for konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) om at tilstille den et svar paa de krav, der er fremsat i BUAV-rapporten, og oplyse, hvilken politik den foerer med hensyn til den praktiske gennemfoerelse af Den Internationale Civile Luftfartsammenslutnings (IATA's) forordninger og med hensyn til opdraet i fangenskab.

Kommissionen vil tage stilling til, hvorvidt det er noedvendigt med forholdsregler i henhold til artikel 4, stk. 6, litra c), i Raadets forordning (EF) nr. 338/97 i lyset af resultaterne af de noedvendige hoeringer herom.
16. 6. 98 DA C 187/17 De Europæiske Fællesskabers Tidende
(98/C 187/26) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3532/97
af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen
(12. november 1997)
Om: Miljłindvirkningsvurdering
1. Er Kommissionen bekendt med, at miljłindvirkningsvurderingen kan misbruges som alibi og derfor ikke
har nogen som helst værdi, når der › ved afvigelse fra nærmere fastlagte regionsplaner › kun foretagesmiljłindvirkningsvurdering af det projekt, der afviger, og der således ikke foretages nogen sammenlignendeundersłgelse af miljłindvirkningen af et projekt, der er i overensstemmelse med regionsplanen, og et projekt, derafviger?
2. Agter Kommissionen at supplere EU-direktivet om miljłindvirkningsvurdering for at sikre den oprindeligt
påtænkte miljłindvirkningsvurdering?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard
(18. december 1997)
Kommissionen skal erindre det ærede medlem om, at miljłindvirkningsvurderingen for offentlige og private
projekter, der er omfattet af fællesskabslovgivningen, ikke har noget med regionsplanlægningen at głre.
Et projekt underkastets obligatorisk en sådan vurdering, hvis det indgår i de projektkategorier, der er nævnt i
bilag I til VVM-direktivet, eller hvis medlemsstaten finder dette påkrævet som fłlge af projektets art,dimensioner eller placering.
Kommissionen har ikke kendskab til tilfælde af misbrug af proceduren som omtalt af det ærede medlem.Det ærede medlem er sikkert bekendt med, at Rådets direktiv 97/11/EØF (
1)om ændring af direktiv 85/337/EØF
om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljłet træder i kraft i marts 1999.Kommissionen agter ikke at ændre denne nye lovgivning.
(1) EFT L 73 af 14.3.1997.
(98/C 187/27) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3533/97
af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Rådet
(14. november 1997)
Om: Tyrkisk aggression over for Grækenland
Den 16. oktober 1997 nåede de konstante tyrkiske provokationer fra Tyrkiets side over for Grækenland, der er en
EU-medlemsstat, hidtil usete hłjder, da et C-130-fly med den græske forsvarsminister og hans ledsagere ombord på en flyvning fra Cypern til Kreta blev forulempet af tyrkiske militærfly i græsk luftrum.
En sådan handling truer freden i det sydłstlige Middelhavsområde, udgłr en krænkelse af alle EU-bestemmelser
og viser en fuldstændig ligegyldighed over for Madrid-aftalen, som nu ikke længere er det papir værd, den erskrevet på, og for »henstillingerne« fra Rådet og Kommissionen om fredelig sameksistens mellem de to lande.Desuden udgłr den en krænkelse af alle internationale aftaler. Endvidere har Tyrkiet fłrt bevis på fuldstændigligegyldighed over for de pågældende flypassagerers liv og sikkerhed.
Hvad har Rådet til hensigt at foretage over for Tyrkiet, der er associeret EU, på baggrund af de fortsatte
provokationer?
Vil formanden være rede til at rejse spłrgsmålet på et udenrigsministermłde eller under topmłdet i december?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3748/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (21. november 1997)

Om: Koeb af uniformer til personalet i ATAC (Azienda Tranvie e Autolinee del Comune) - CO.TRA.L (Consorzio Trasporti Pubblici Lazio)

Der er for nylig indgivet en redegoerelse til statsadvokaten i Rom om formodede uregelmaessigheder i forbindelse med leverancen af uniformer til personalet i ATAC/CO.TRA.L.

Ifoelge denne redegoerelse, der er indgivet af regionalsekretariatet for de nationale transportarbejderes faglige sammenslutning, har ikke blot leverancen af uniformerne, som er koebt efter privat udbud af ATAC i en romersk virksomhed, ikke vaeret i overensstemmelse med vareproeverne, hvad angaar stoffets kvalitet, men ogsaa fremgangsmaaden hos ATAC/CO.TRA.L. skulle vaere i modstrid med bestemmelserne i licitationen, hvori det fastsattes, at der ville blive gjort indsigelse imod hele leverancen, saafremt den ikke var korrekt. Virksomheden loeste derimod den 13. juni 1997 problemet ved blot at acceptere en beskeden prisnedsaettelse paa det leverede materiale uden - som berammet - at afvise hele leverancen. Denne omstaendighed giver desuden anledning til tvivl med hensyn til rimeligheden i de priser, der er naevnt i udbudsskrivelsen, hvis man tager hensyn til det hoeje antal uniformer, virksomheden havde brug for, og de saerlige kendetegn ved det stof, der skulle anvendes til uniformerne.

Kan Kommissionen paa denne baggrund oplyse:

1. Om man i forbindelse med det paagaeldende udbud fuldt ud har overholdt de europaeiske bestemmelser vedroerende tilbudsgivning, og saerlig direktiv 93/38/EOEF ((EFT L 199 af 9.8.1993, s. 84.)) om samordning af fremgangsmaaderne ved tilbudsgivning i forbindelse med transportsektoren?

2. Kan Kommissionen fremsaette en vurdering af den paagaeldende sag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (6. januar 1998)

1. De oplysninger, som det aerede medlem fremsaetter, nemlig at leverancen ikke svarede til de proever, paa basis af hvilke kontrakten var blevet tildelt, og at den ordregivende myndighed ikke skulle have afvist hele leverancen, men blot have kraevet en rabat, i modstrid med hvad der fremgaar af betingelserne for tildeling af kontrakten, er ikke en kraenkelse af Faellesskabets bestemmelser om offentlige udbud.

De naevnte oplysninger vedroerer opfyldelsen af kontrakten, dvs. de forpligtelser, som parterne skal opfylde i kontraktforholdet. Disse forpligtelser skal vurderes paa baggrund af de nationale regler og ikke Faellesskabets direktiver vedroerende offentlige udbud, der samordner procedurerne for tildeling af kontrakter, men som overlader det til medlemsstaterne at regulere gennemfoerelsesfasen.

Prisfastsaettelsen falder heller ikke ind under anvendelsesomraadet for direktiverne, og kan kun i bedste fald vurderes af en national domstol paa baggrund af de gaeldende nationale regler.

2. Kommissionen kan af ovennaevnte grunde ikke tage stilling til de fremsatte oplysninger.