SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1189/01

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(19. april 2001)

Om: Økonomiklassesyndromet

Der har været flere tilfælde af det såkaldte økonomiklassesyndrom, som ligefrem har forårsaget dødsfald på langdistanceruter, fordi de pågældende har måttet sidde stille i timevis på snævre sæder i fly, som flyver på interkontinentale ruter.

Fænomenet skyldes ganske enkelt, at der gøres forsøg på at udnytte pladsen i flyene stadig mere for at øge rentabiliteten hos luftfartsselskaberne, som beflyver de interkontinentale ruter. Nu er man imidlertid kommet til et punkt, hvor det for at beskytte passagererne er nødvendigt at indføre bestemmelser om, hvor meget plads der skal være til hver enkelt passager, så der er plads til at røre sig og undgå de frygtede blodpropper, som økonomiklassesyndromet kan give anledning til.

Mener Kommissionen ikke, at den bør beskytte passagernes ret til livet på interkontinentale flyvninger i form af bestemmelser, hvormed det pålægges luftfartsselskaberne at tilbyde pladser med den nødvendige garanti for beskyttelse af passagerernes liv under langdistanceflyvninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. juni 2001)

Kommissionen er fuldt ud klar over de nylige rapporter og udviklinger inden for dyb venetrombose (DVT) og kabineforhold og tager passagernes bekymringer meget alvorligt. Den har undersøgt forskellige rapporter, navnlig den rapport, der er udarbejdet af Overhusets udvalg for videnskab og teknologi (Select Committee on Science and Technology).

På grundlag af en foreløbig vurdering har Kommissionen ikke fundet reel substans i de ekstreme påståelser om sundhedsfarer på grund af flyrejser. Den tager dog faren for sundhedsrisici meget alvorligt, navnlig DVT, så meget mere som oplysninger om forekomsten af DVT er ringe.

Som en første sikkerhedsforanstaltning har Loyola de Palacio, næstformand for Kommissionen med transportpolitik som ansvarsområde derfor skrevet til formændene for sammenslutningen af europæiske luftfartsselskaber, den europæiske organisation for regionale luftfartsselskaber og den internationale charterflysammenslutning og tilskyndet deres medlemmer til at træffe forsigtighedsforanstaltninger, hvad angår DTV. Hun har i sit brev tilskyndet luftfartsselskaberne til at handle hurtigt for at minimere farerne ved at informere passagerer, når de foretager reservationer eller bestiller billetter om farerne, om de faktorer, der disponerer for DVT og om forsigtighedsforanstaltninger, der bør træffes før lange flyvninger og at rådgive dem, når de er om bord på flyet, om, hvad de kan gøre for at nedskære risikoen for blodpropper.

En række luftfartsselskaber har allerede på eget initiativ indført advarsler før boarding og/eller rådgivning om bord (pjecer, video, kabinetidsskrift, der viser øvelser, anbefaler hvad man bør gøre og hvad man bør undgå osv.)

Kommissionen havde oprindeligt tænkt sig at oprette ekspertgrupper, en gruppe om virkningerne af DVT, og en anden gruppe om luftkvalitet og kabineforhold, således som det fremgår af det fælles svar på skriftligt spørgsmål E-0151/01 fra Hatzidakis, E-0155/01 fra Roth-Behrendt og Souladakis, E-0191/01 fra Davis, E-0233/01 fra Garcia Orcoyen Tormo, E-0271/01 fra Duin og P-0353/01 fra Sir Robert Atkins(1).

Kommissionen er i mellemtiden - i betragtning af forskellige initiativer, navnlig en særlig konference, som blev afholdt af Verdenssundhedsorganisationen i marts 2001 - nået frem til den mening, at det er mere effektivt at bidrage økonomisk til forskning på internationalt niveau omfattende følgende aspekter:

1. at fastslå, om der er en forbindelse mellem flyrejser og DVT, at kvantificere denne sammenhæng, hvis den findes, og at finde frem til sygdomsårsagerne

2. særlige undersøgelser omfattende grupper af frivillige, med undersøgelse af isolerede, uafhængige miljømæssige og adfærdsmæssige risikofaktorer

3. interveneringsundersøgelse med henblik på at vurdere forebyggende foranstaltninger med standardiserede diagnostiske metoder, som involverer passagerer i eksperimentelle velkontrollerede undersøgelser.

Forskningsprogrammet skal iværksættes i løbet af sommeren 2001.

Kommissionen fremsender selvfølgelig resultaterne af dette arbejde til Parlamentet, når arbejdet af færdiggjort. På grundlag af den eksisterende videnskabelige viden har Kommissionen dog ikke til hensigt at foreslå en ny forordning om denne sag.

(1) EFT C 235 E af 21.8.2001, s. 132.