SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2171/96 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (2. august 1996)

Om: Mund- og klovsyge

I to landsbyer ved Evros i Graekenland, i den tidligere jugoslaviske republik Makedonien og Albanien er der konstateret tilfaelde af mund- og klovsyge.

Raader Kommissionen over undersoegelsesresultater vedroerende mund- og klovsyge? Har den truffet foranstaltninger for at forhindre udbredelsen af og fjerne denne kvaegsygdom for at beskytte forbrugerne? Hvilke? Er der foretaget beregninger, hvad angaar stoerrelsen af erstatningerne og fristen for udbetaling af disse med henblik paa at sikre producenterne, der bidrager til deres landes oekonomiske udvikling? Hvilke resultater er man naaet til? Har Kommissionen nu planer om at aendre den taktik med uigennemskuelig og vildledende information, som den har fulgt i forbindelse med BSE, og denne gang rettidigt og paa korrekt vis informere offentligheden i Europa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (18. oktober 1996)

Mund- og klovesyge er en yderst smitsom virussygdom hos droevtyggere og svin. Sygdommen er karakteriseret ved blaeredannelser paa klovene og i og omkring munden. M& K er sjaeldent doedelig undtagen hos helt unge dyr. Mennesker er en smule modtagelige for infektion, og der kan udvikle sig blaerer i munden og paa haenderne. Der er kun registreret meget faa tilfaelde selv hos folk, der arbejder med inficeret materiale. De, der haandterer inficeret materiale, kan have viruset i naeseslimhinden i omkring et doegn og kan overfoere infektionen til modtagelige husdyr.

Kommissionen har adgang til forskningsresultater i den videnskabelige litteratur, da forskningslaboratorier i adskillige lande verden over har offentliggjort forskningsdata i mere end 40 aar. Der er under landbrugs- og fiskeriprogrammet (FAIR) ydet tilskud i de senere aar til forskning vedroerende diagnosticering af M& K og analyse af epidemiologiske data, der er indhentet ved sygdomsudbrud.

De foranstaltninger, der anvendes for at bekaempe og udrydde M& K, er baseret paa sanering af angrebne besaetninger og kontrol med flytning af modtagelige dyr, koed, maelk og andre produkter, der kommer fra dyr, samt koeretoejer og alle stoffer eller genstande, der vil kunne overfoere viruset. De vigtigste retsforskrifter for bekaempelse og udryddelse af sygdommen findes i Raadets direktiv 85/511/EOEF om faellesskabsforanstaltninger til bekaempelse af mund- og klovesyge ((EFT L 315 af 26.11.1985 )).

Disse foranstaltninger er blevet gennemfoert af de graeske veterinaermyndigheder med hensyn til de udbrud, der er bekraeftet i regionen Evros. Hvad angaar situationen i Albanien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien har Kommissionen givet tekniske raad med henblik paa udryddelse af mund- og klovesyge og vedtaget to beslutninger ((Kommissionens beslutning 96/368/EF - EFT L 145 af 19.06.1996 )) ((Kommissionens beslutning 96/439/EF - EFT L 181 af 20.07.1996 )) om EF-tilskud til foranstaltninger til bekaempelse af sygdommen. Disse foranstaltninger omfatter 850 000 vaccinedoser, der kan stilles til raadighed for at beskytte dyr af modtagelige arter. Efter Raadets beslutning 90/424/EOEF ((EFT L 224 af 18.08.1990 )) kan medlemsstaterne faa EF-tilskud til udryddelse af M& K. Tilskuddet er paa op til 60% af de af medlemsstaten afholdte omkostninger ved erstatning til ejerne for dyr, der er slagtet og destrueret, for maelk, der er destrueret, for forurenede foderstoffer samt for rengoering og desinfektion af bedrifter.

Den politik, der foelges ved bekaempelse af M& K, er hoejst gennemsigtig. Ethvert primaerudbrud skal af medlemsstaten meddeles direkte til Kommissionen og de oevrige medlemsstater inden for 24 timer ((Direktiv 82/894/EOEF - EFT L 378 af 31.12.1982 )). Kommissionen forelagde i 1989 Raadet en rapport om M& K-politikken i EF ((Kommissionens rapport til Raadet om en undersoegelse, som Kommissionen har foretaget af medlemsstaternes aktuelle politik med hensyn til bekaempelse af mund- og klovesyge (SEC(89) 1731 endelig udg.) )), navnlig i forbindelse med enhedsmarkedet. Ud fra oplysninger, der var givet i denne rapport, vedtog Raadet ikke-vaccinationspolitikken. Vedtagelsen af denne politik var maaske den mest betydningsfulde beslutning, der blev truffet paa dyresundhedsomraadet inden gennemfoerelsen af enhedsmarkedet. Siden 1991 har ikke-vaccinationspolitikken sandsynligvis sparet landbruget ca. 880 mio. ECU i vaccineomkostninger og har i hoej grad befordret den frie handel. Tretten ud af femten medlemsstater er stadig fri for sygdommen. Der vil selvfoelgelig fortsat blive opfordret til opmaerksomhed over for sygdommen og beredskab i alle led i landbrugssektoren og paa veterinaeromraadet.