SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3643/02

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(10. december 2002)

Om: Tvungen hjemsendelse af de tjetjenske flygtninge i Iman-lejren i Aki-Iurt

Den Russiske Føderations og Republikken Ingusjetiens myndigheder er begyndt at gennemføre afgørelsen om at lukke alle flygtningelejrene i Ingusjetien. Disse lejre huser over 100 000 tjetjenere, som er flygtet fra krig, razziaer, tortur, voldtægter, bortførelser, henrettelser uden normal rettergang og andre former for forfølgelse, som de russiske myndigheder systematisk anvender mod civilbefolkningen i Tjetjenien. I løbet af de seneste dage har de russiske myndigheder foretaget tvungen hjemsendelse af ca. 2 000 tjetjenske flygtninge i Iman-lejren i Aki Iurt. Ifølge ordrerne fra Moskva skal alle de øvrige lejre i Ingusjetien være lukket inden udgangen af december måned, dvs. midt om vinteren. I sidste uge henvendte Kommissionen sig gennem kommissær Nielson til Den Russiske Føderation for at give udtryk for bekymring over dette og samtidig anføre, at Europa-Kommissionen og det internationale samfund som helhed hele tiden havde opfordret myndigheder til ikke at lukke nogen lejr i Ingusjetien, førend alle betingelserne for, at de fordrevne trygt kunne vende tilbage, var blevet opfyldt.

Har Kommissionen reageret officielt på denne sidste af Den Russiske Føderations talrige krænkelser af de internationale konventioner, og hvis den har det, på hvilken måde og i hvilken form? Hvilke konkrete foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at iværksætte for at få de russiske myndigheder til øjeblikkeligt at standse enhver tvungen tilbagesendelse af de tjetjenske flygtninge og til at respektere ånden i og indholdet af de internationale flygtningekonventioner? De over 100 000 tjetjenere, som stadig befinder sig som flygtninge i Ingusjetien, og de over 300 000 tjetjenere, som er flygtninge inden for selve Tjetjenien, befinder sig i en yderst alvorlig situation, hvad sanitære forhold og levnedsmidler angår. Finder Kommissionen på baggrund af dette ikke, at det ville være dens pligt at foreslå Rådet eller Parlamentet en katastrofeplan med henblik på midlertidigt at modtage disse tjetjenske flygtninge eller en væsentlig del af dem på Unionens område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(15. januar 2003)

Kommissionen har altid været meget opmærksom på den tjetjenske konflikt og den humanitære tragedie, som den har affødt. Kommissionen er klar over de omfattende menneskerettighedskrænkelser i Tjetjenien og overtrædelsen af den internationale humanitære ret, som kræver, at civilbefolkningen skal beskyttes. Kommissionen har på denne baggrund ved flere lejligheder gjort det klart for de russiske myndigheder, at den var dybt foruroliget over truslen om lukning af lejre for fordrevne personer i Ingusjetien. Samtidig deltager Kommissionen i flere diplomatiske initiativer, som Unionen har lanceret i den forbindelse inden for den politiske dialog med Den Russiske Føderation.

Kommissionen har således reageret officielt på lukningen af Aki Yurt-lejren på flere planer: kommissæren for udvikling og humanitær bistand har på det stærkeste fordømt denne tvangsforflytning af fordrevne personer midt om vinteren; samme budskab blev fremsat under ministermødet i Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) i Porto og over for den russiske viceudenrigsminister Vladimir Chizhov den 9. december 2002 sammen med et krav til de russiske myndigheder om at afstå fra at lukke de andre lejre for fordrevne personer; endelig skal trojkaen af Unionens ambassadører den 16. december 2002 mødes med den russiske forbundsminister Stanislav Ilyasov, der står for genopbygningen af Tjetjenien, for at redegøre for Unionens alvorlige bekymringer.

Kommissionen mener, at et passende middel til at rette op på den forfærdelige situation, der hersker i Tjetjenien, ville være at straks bringe menneskerettighedskrænkelserne til ophør og at retsforfølge de skyldige. Unionen har side om side hermed flere gange opfordret de russiske myndigheder på allerhøjeste plan til snarest at arbejde for en politisk løsning, som kan danne ramme for en varig fred, stabilitet og genopbygning af Tjetjenien. Unionen er fortsat yderst opmærksom på menneskerettighedsspørgsmålet i Tjetjenien og bringer dette anliggende op i alle egnede fora under den bilaterale politiske dialog med Den Russiske Føderation. Unionen deltager samtidig aktivt i drøftelser og initiativer vedrørende Tjetjenien i Europarådet og OSCE.

Foruden disse politiske initiativer er Kommissionen fortsat den største donor af humanitær bistand til Nordkaukasien, hvortil den siden begyndelsen af den anden konflikt har bevilget over 90 mio. EUR til at hjælpe den konfliktramte befolkning. Kommissionen vil også fortsætte med at rejse spørgsmålet om adgang og de mangfoldige hindringer, som de russiske myndigheder lægger i vejen for de humanitære organisationers arbejde i felten, et spørgsmål, som står i centrum for drøftelserne mellem Unionen og Rusland.