ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2973/96 af Florus Wijsenbeek (ELDR) til Kommissionen (8. november 1996)

Om: SNFC's forskelsbehandling af udlaendinge

Har Kommissionen kendskab til, at (franske) togrejsende, der foretager en indenlandsk rejse og paa grund af togforsinkelse ankommer mere end 30 minutter senere til bestemmelsesstedet end angivet i koereplanen, faar refunderet 80% af billettens pris som kompensation for den gene, forsinkelsen har forvoldt?

Kan Kommissionen forklare, hvorfor rejsende, der har koebt deres billet uden for Frankrig og kommer fra udlandet, og som ligeledes ankommer for sent til deres bestemmelsessted i Frankrig, ikke falder ind under ovennaevnte ordning?

Mener Kommissionen ogsaa, at der her er tale om forskelsbehandling af udlaendinge?

Mener Kommissionen i bekraeftende fald, at en saadan ordning inden for rammerne af EU-borgernes frie bevaegelighed boer gaelde for alle, der rejser med de franske statsbaner og ankommer for sent til deres bestemmelsessted, saa laenge det ikke kan paavises, at aarsagen til forsinkelsen ligger hos et andet jernbaneselskab end SNCF?

Vil Kommissionen endelig overveje at goere den franske ordning til en EU-ordning og forelaegge Raadet forslag herom?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnck (20. december 1996)

Kommissionen vil naermere undersoege de franske ordninger vedroerende refusion af billetpriser i forbindelse med togforsinkelser med henblik paa at fastslaa, om der er tale om forskelsbehandling paa grundlag af nationaliteter, hvilket vil vaere i modstrid med EF-traktaten.

Det er dog Kommissionens overbevisning, at regler om refusion af billetpriser i forbindelse med forsinkelser i toggangen eller driftsforstyrrelser ved andre transportformer boer vaere et anliggende for de enkelte medlemsstater i henhold til naerhedsprincippet, naar blot de overholder faellesskabslovgivningen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3211/96 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (22. november 1996)

Om: Finansiering af byplanpilotprojektet i Orihuela

Kommissionen offentliggjorde den 30. november 1995 en indkaldelse af bud vedroerende byplanpilotprojekter inden for rammen af de innoverende foranstaltninger, der naevnes i artikel 10 i EFRU-forordningen. 91 af de indsendte projekter er fra Spanien.

Et af de indsendte projekter drejer sig om byfornyelse i kommunen Orihuela (Valencia).

Hvor stort et beloeb vil Kommissionen afsaette til finansieringen af byplanpilotprojekter i overensstemmelse med artikel 10 i EFRU-forordningen? Hvor stor en del af dette beloeb kunne taenkes at blive afsat til projektet i Orihuela?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies paa skriftlige forespoergsler E-3198/96, E-3199/96, E-3200/96, E-3201/96, E-3203/96, E-3204/96, E-3205/96, E-3206/96, E-3207/96, E-3208/96, E-3209/96, E-3210/96, E-3211/96, E-3212/96, E-3213/96, E-3214/96 og E-3215/96 (20. december 1996)

Efter indkaldelse af bud modtog Kommissionen over 500 projekter, heraf 97 fra Spanien. Kommissionen kan med de midler, der er til raadighed, nemlig 60 mio. ECU, medfinansiere ca. 25 projekter for alle medlemsstater.

Hvad udvaelgelsesproceduren angaar, praeciseres det i indkaldelsen af bud, at et hold uafhaengige internationale eksperter skal bistaa Kommissionens tjenestegrene med at udvaelge de mest innovative idéer og forslag, der bedst opfylder de valgte kriterier. Det endelige antal forslag, der skal medfinansieres, besluttes af Kommissionen, der tager hensyn til de samlede disponible bevillinger, forslagenes formaal og en passende fordeling af projekterne paa Faellesskabets omraade.

Da proceduren endnu ikke er afsluttet, er det paa nuvaerende tidspunkt ikke muligt at udtale sig om en given bys chancer for at blive udvalgt eller om det eventuelle EF-stoettebeloeb til denne by. Det samme gaelder for en given medlemsstat eller region.

Hvad angaar antallet af og navnene paa de projekter, der kunne vedroere kommunerne i det autonome samfund Valencia (udover dem, der er naevnt udtrykkeligt i ovennaevnte forespoergsler), kan Kommissionen ikke unddrage sig det fortrolighedsprincip, der gaelder i den nuvaerende etape af proceduren, herunder ogsaa fordi forslag til aktioner, som omfatter to eller flere lokale myndigheder, vil kunne accepteres, hvis et saadant samarbejde oeger mervaerdien af projektet.

Paa grund af det usaedvanligt store antal indsendte projekter vil Kommissionen naeppe kunne traeffe beslutning foer ved aarets slutning, da grundig analyse og omhyggelig udvaelgelse af projekterne tager sin tid.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3199/96 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (22. november 1996)

Om: Finansiering af byplanpilotprojektet i Cullera

Kommissionen offentliggjorde den 30. november 1995 en indkaldelse af bud vedroerende byplanpilotprojekter inden for rammen af de innoverende foranstaltninger, der naevnes i artikel 10 i EFRU-forordningen. 91 af de indsendte projekter er fra Spanien.

Et af de indsendte projekter drejer sig om byfornyelse i kommunen Cullera (Valencia).

Hvor stort et beloeb vil Kommissionen afsaette til finansieringen af byplanpilotprojekter i overensstemmelse med artikel 10 i EFRU-forordningen? Hvor stor en del af dette beloeb kunne taenkes at blive afsat til projektet i Cullera?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies paa skriftlige forespoergsler E-3198/96, E-3199/96, E-3200/96, E-3201/96, E-3203/96, E-3204/96, E-3205/96, E-3206/96, E-3207/96, E-3208/96, E-3209/96, E-3210/96, E-3211/96, E-3212/96, E-3213/96, E-3214/96 og E-3215/96 (20. december 1996)

Efter indkaldelse af bud modtog Kommissionen over 500 projekter, heraf 97 fra Spanien. Kommissionen kan med de midler, der er til raadighed, nemlig 60 mio. ECU, medfinansiere ca. 25 projekter for alle medlemsstater.

Hvad udvaelgelsesproceduren angaar, praeciseres det i indkaldelsen af bud, at et hold uafhaengige internationale eksperter skal bistaa Kommissionens tjenestegrene med at udvaelge de mest innovative idéer og forslag, der bedst opfylder de valgte kriterier. Det endelige antal forslag, der skal medfinansieres, besluttes af Kommissionen, der tager hensyn til de samlede disponible bevillinger, forslagenes formaal og en passende fordeling af projekterne paa Faellesskabets omraade.

Da proceduren endnu ikke er afsluttet, er det paa nuvaerende tidspunkt ikke muligt at udtale sig om en given bys chancer for at blive udvalgt eller om det eventuelle EF-stoettebeloeb til denne by. Det samme gaelder for en given medlemsstat eller region.

Hvad angaar antallet af og navnene paa de projekter, der kunne vedroere kommunerne i det autonome samfund Valencia (udover dem, der er naevnt udtrykkeligt i ovennaevnte forespoergsler), kan Kommissionen ikke unddrage sig det fortrolighedsprincip, der gaelder i den nuvaerende etape af proceduren, herunder ogsaa fordi forslag til aktioner, som omfatter to eller flere lokale myndigheder, vil kunne accepteres, hvis et saadant samarbejde oeger mervaerdien af projektet.

Paa grund af det usaedvanligt store antal indsendte projekter vil Kommissionen naeppe kunne traeffe beslutning foer ved aarets slutning, da grundig analyse og omhyggelig udvaelgelse af projekterne tager sin tid.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2994/96 af Luciano Vecchi (PSE) til Kommissionen (8. november 1996)

Om: Adgang til programmerne PHARE og TACIS

I de seneste aar har mange ikke-statslige organisationer, foreninger og virksomheder inden for den ikke-profitorienterede sektor klaget over, at det er blevet vanskeligere at deltage i mange aspekter af PHARE- og TACIS-programmerne, isaer i forbindelse med udbud.

Er denne opfattelse korrekt?

Kan Kommissionen oplyse, i hvilket omfang disse organisationer m.v. deltager i PHARE- og TACIS-programmerne?

Agter Kommissionen at vedtage foranstaltninger til fremme af deres adgang til disse programmer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (26. november 1996)

PHARE- og TACIS-programmernes udbud er i almindelighed aabne for alle former for organisationer. For at sikre at det i sidste ende er det mest oekonomisk fordelagtige tilbud, der vaelges, anvender den ordregivende myndighed dog kriterier, som er udarbejdet for at garantere, at hvert af de valgte selskaber har de kvalifikationer, den erfaring og den selvstaendighed, projektet kraever.

Da de fleste PHARE- og TACIS-programmer er koncentreret om industriel udvikling, raadgivning og privatiseringsprojekter i partnerlandene, kan ikke-statslige organisationer saedvanligvis ikke tilfredsstille disse kriterier.

Paa den anden side er flere PHARE- og TACIS-programmer, saasom PHARE og TACIS' demokratiprogram, PHARE og TACIS' »LIEN«-program og PHARE's partnerskabs- og samarbejdsprogram, udarbejdet saaledes, at ikke-statslige organisationer kan deltage.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2632/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (15. oktober 1996)

Om: Beskyttelse mod straalingsfare

Kommissionen har forelagt et udkast til forslag til Raadets direktiv om den sundhedsfare, som er forbundet med anvendelse af ioniserende straaling til medicinsk bestraaling, til erstatning for direktiv 84/466/Euratom (KOM(95)0560).

Anvendelsen af ioniserende straaling har muliggjort store fremskridt paa det medicinske omraade, ikke blot i forbindelse med diagnosticering, men ogsaa i forbindelse med behandling og forebyggelse. Siden lanceringen af roentgenstraaler til diagnosticering i slutningen af forrige aarhundrede er roentgenanlaeg og brugen af ioniserende straaling blevet saa udbredt, at den medicinske bestraaling er blevet den stoerste kilde til eksponering for ioniserende straaling blandt befolkningen i EU.

Kommissionen har ret i, at der er behov for en revision af direktivet fra 1984, og i at bestemmelserne i det nye direktivudkast vil kunne begraense eksponering for ioniserende straaling blandt befolkningen, der ikke skyldes medicinske hensyn. Kan Kommissionen i denne forbindelse forklare, hvordan det kan vaere, at ovennaevnte direktiv og mere praecist bestemmelsen i direktivets artikel 3 om udarbejdelse af en opgoerelse over radiologisk udstyr 12 aar efter direktivets vedtagelse endnu ikke er gennemfoert fuldt ud i alle medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (25. november 1996)

Raadets direktiv 84/466/Euratom af 3. september 1984 om fastsaettelse af grundlaeggende foranstaltninger til straalebeskyttelse af personer, der underkastes medicinske undersoegelser og behandlinger ((EFT L 265 af 5.10.1984, s. 1. )), omfatter en lang raekke forskellige spoergsmaal (uddannelse af laeger, tandlaeger og assistenter, raadighed over kvalificerede eksperter paa omraadet straalingsfysik, tekniske standarder, kvalitetskriterier og endelig overvaagning af anlaeggene). Dette har generelt medfoert, at man i medlemsstaterne har vaeret noedsaget til at aendre eller supplere de relevante nationale bestemmelser, der er vedtaget paa forskellige administrative niveauer og disse aendringer og gennemfoerelser indebaerer mange forskellige sociale sektorers og administrative organers medvirken.

Inden for de seneste aar har Kommissionen indledt en raekke overtraedelsesprocedurer mod flere forskellige medlemsstater, idet den tilstraeber en mere fuldstaendig gennemfoerelse af direktivet. Nogle sager er blevet indbragt for Domstolen, og andre retssager vil eventuelt blive indledt paa grundlag af resultaterne heraf.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3667/96 af Jean-Yves LE GALLOU til Kommissionen. Fællesskabsfinansiering i regionen Centre



EF-Tidende nr. C 096 af 24/03/1997 s. 0094



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3667/96 af Jean-Yves Le Gallou (NI) til Kommissionen (3. januar 1997) Om: Faellesskabsfinansiering i regionen Centre Kan Kommissionen fremlaegge oplysninger om den samlede faellesskabsfiansiering i regionen Centre og de enkelte finansieringer maal for maal under strukturfondene og under EUGFL, Udviklingssektionen. Samlet Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies paa skriftlige forespoergsler E-3645/96, E-3646/96, E-3647/96, E-3648/96, E-3649/96, E-3650/96, E-3651/96, E-3652/96, E-3653/96, E-3654/96, E-3655/96, E-3656/96, E-3657/96, E-3658/96, E-3659/96, E-3660/96, E-3661/96, E-3662/96, E-3663/96, E-3664/96, E-3665/96, E-3666/96, E-3667/96, E-3668/96 og E-3669/96 (7. februar 1997) Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2724/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (21. oktober 1996)

Om: En garantifond for den audiovisuelle sektor

I forbindelse med forslag til Raadets afgoerelse om oprettelse af Den Europaeiske Garantifond til Fremme af Produktionen af Biograf- og Tv-film (KOM(95)0546) ((EFT C 041 af 13.2.1996, s. 8. )) bedes Kommissionen goere det klarere, hvilken type modtagere fonden er rettet mod, idet den vaelger, om man skal favorisere de store produktioner, som er i stand til at konkurrere paa internationalt plan med de amerikanske, eller om man skal drage forel af uafhaengige producenter og forfattere, som repraesenterer det bedste inden for europaeisk kultur, og som har opnaaet gode resultater i de forloebne aartier ogsaa paa det internationale marked med vaerker af absolut vaerdi.

Vil Kommissionen derfor favorisere SMV'er inden for produktion og stoette de projekter, som foreslaar flere film, saaledes at det er muligt at afbalancere eventuelle successer og fiaskoer for at begraense risiciene?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (27. november 1996)

I princippet er Den Europaeiske Investeringsfond aaben over for alle slags produktioner paa betingelse af, at de er salgbare og kan cirkulere over graenserne (dvs. i mindst to medlemsstater).

Dog er Kommissionen, paa opfordring af Raadet og Parlamentet, i faerd med at undersoege, hvordan man kan favorisere projekter af begraenset finansielt omfang, som for det meste kommer fra medlemsstater med ringe audiovisuel kapacitet. Der kunne f.eks. vaere tale om at afsaette et vist beloeb til denne type projekter.

Herudover tager fonden klart sigte paa at stoette virksomheder, der foreslaar flere projekter, saavel som virksomheder med enkelt-projekter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3646/96 af Jean-Yves LE GALLOU til Kommissionen. Fællesskabsfinansiering i regionen Réunion



EF-Tidende nr. C 096 af 24/03/1997 s. 0091



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3646/96 af Jean-Yves Le Gallou (NI) til Kommissionen (3. januar 1997) Om: Faellesskabsfinansiering i regionen Réunion Kan Kommissionen fremlaegge oplysninger om den samlede faellesskabsfiansiering i regionen Réunion og de enkelte finansieringer maal for maal under strukturfondene og under EUGFL, Udviklingssektionen. Samlet Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies paa skriftlige forespoergsler E-3645/96, E-3646/96, E-3647/96, E-3648/96, E-3649/96, E-3650/96, E-3651/96, E-3652/96, E-3653/96, E-3654/96, E-3655/96, E-3656/96, E-3657/96, E-3658/96, E-3659/96, E-3660/96, E-3661/96, E-3662/96, E-3663/96, E-3664/96, E-3665/96, E-3666/96, E-3667/96, E-3668/96 og E-3669/96 (7. februar 1997) Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2741/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (21. oktober 1996)

Om: Kvalitetsvin produceret i bestemte regioner

Forespoergslen vedroerer forslag til Raadets forordning om aendring af forordning (EOEF)823/87 om fastlaeggelse af saerlige regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader (KOM(95)0744) ((EFT C 74 af 14.3.1996, s. 12. )) og forslag til Raadets forordning om aendring af forordning (EOEF) 2332/92 om mousserende vine fremstillet i Faellesskabet (KOM(95)0744 ((EFT C 74 af 14.3.1996, s. 16. )). Vedtagelse af Kommissionens forslag om fastsaettelse af en minimumsvarighed for gaering, kraever principielt, at betegnelsen kvalitetsvin (v.q.p.r.d.) eller mousserende kvalitetsvin (v.s.q.p.r.d.) med henblik paa forbrugerbeskyttelse kun tildeles, naar der kun anvendes produkter inden for bestemte omraader, hvis navn vinen baerer; desuden anmoder vi i begge ovennaevnte forslag om, at betegnelsen optages i Kommissionens liste. Forvaltningsudvalget traeffer afgoerelse om optagelse paa listen og om udloebsfristen for denne overgangsordning.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (6. november 1996)

Kommissionen kan oplyse det aerede medlem om, at Raadet allerede har vedtaget de forslag til forordning, han naevner i sit forslag.

Den 26. juni 1996 udstedte Raadet forordning (EF) nr. 1426/96 ((EFT L 184 af 24.7.1996. )), (EF) nr. 1427 (1), (EF) nr. 1428/96 (1) og (EF) nr. 1429/96 (1) om henholdsvis regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader (kvbd), betegnelse og praesentation af vin og druemost, mousserende vine fremstillet i Faellesskabet og betegnelse og praesentation af mousserende vine.

Hvad angaar de af det aerede medlem rejste spoergsmaal vedroerende det princip, at en kvbd eller en mousserende kvalitetsvin fra et bestemt dyrkningsomraade (mkvbd) udelukkende maa vaere fremstillet af raavarer fra den region, hvis navn den baerer, har Raadet bekraeftet dette princip og har som en undtagelsesforanstaltning besluttet at forlaenge muligheden for, at medlemsstaterne kan fravige fra denne generelle regel i ganske bestemte tilfaelde indtil aar 2003, under forudsaetning af at en saadan bestemmelse er blevet fastsat i den paagaeldende medlemsstats bestemmelser inden den 1. september 1995.

Desuden har Raadet besluttet, at da denne undtagelsesbestemmelse kun vedroerer meget praecise tilfaelde, skal medlemsstaterne udarbejde en liste over de beroerte kvbd og mkvbd og sende den til Kommissionen, som offentliggoer den i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2733/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (21. oktober 1996)

Om: Europaeisk garantifond for den audiovisuelle sektor

Oprettelsen af et europaeisk marked inden for den audiovisuelle sektor forudsaetter udvikling af europaeiske programmer, hvilket vil sige programmer fremstillet i EU-medlemsstaterne i henhold til artikel 6 i direktiv 89/552/EOEF ((EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23.)). I juni 1995 indsaa Kommissionen efter afholdelsen af Den Europaeiske Konference om Den Audiovisuelle Sektor noedvendigheden af et finansielt instrument rettet mod en reduktion af risiciene i forbindelse med finansieringen af europaeiske film. Saaledes opstod tanken om en europaeisk garantifond rettet mod en reduktion af risiciene i forbindelse med finansieringen inden for den audiovisuelle sektor. Den Europaeiske Investeringsfond (EIF), som blev oprettet i juni 1994, har vist sig villig til at administrere en garantifond, der specielt er rettet mod den audiovisuelle sektor.

Vil Kommissionen:

1. Finde frem til en selvstaendig finansiering af fonden paa EU-budgettet i stedet for som foreslaaet at fratraekke beloebet paa 90 mio ecu fra bevillingen til MEDIA II-programmet?

2. Loese problemet med hensyn til tilstraekkeligheden af bevillingen i forhold til fondens ambition? Det er ikke saa meget et spoergsmaal om at kontrollere, om beloebet paa 90 mio ecu er tilstraekkeligt eller ej, som at se paa, om beslutningen om at lade ikke blot den egentlige filmindustri, men ogsaa produktionen af drejeboeger til tv-film nyde godt heraf, ikke indebaerer risiko for, at de begraensede ressourcer spredes for meget.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (28. november 1986)

1. Faellesskabets bidrag vil ikke blive tage fra budgettet for Media II-programmet, men indgaa i den samlede finansielle planlaegning for den audiovisuelle sektor, hvortil Kommissionen har foreslaaet, at der afsaettes et rammebeloeb paa i alt 400 mio. ECU, herunder 310 mio. ECU til Media II-programmet (perioden 1996-2000).

2. For at sikre fondens finansielle effektivitet bliver det noedvendigt med en vis minimumskapital, der paa baggrund af markedsanalyser og professionel raadgivning er sat til 200 mio. ECU, som skal skaffes til veje af Kommissionen og den offentlige og den private finansielle sektor. Naar der tages hensyn til de aftaler om faelles sikkerhedsstillelse og forsikring, som fonden kan indgaa med tredjemand, vil garantierne til fordel for den audiovisuelle produktion i Europa inden aar 2000 kunne naa op paa 100 mio. ECU.

Evalueringen af de projekter, der faar stoette, vil blive foretaget af finansieringsinstitutterne i samraad med eksperter fra Den Europaeiske Investeringsfond og mediebranchen og vaere baseret paa projekternes oekonomiske baeredygtighed og mulighed for afsaetning paa det europaeiske og det internationale marked.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3559/96 af Joaquín Sisó Cruellas (PPE) til Kommissionen (12. december 1996)

Om: Ikke-toldmaessige hindringer for samhandelen

Som Kommissionen ved, har Eurochambres, sammenslutningen af handels- og industrikamre i Europa, netop offentliggjort et studie udarbejdet af Eurochambres og Kommissionen i faellesskab om de ikke-toldmaessige hindringer, de europaeiske virksomheder stoeder paa i forbindelse med samhandel med tredjelande. Ifoelge dette studie er en af de stoerste hindringer mangelen paa tilstraekkelig information om, hvorledes virksomhederne kan tilpasse sig de administrative bestemmelser og toldprocedurerne i disse lande. Virksomhederne har for at forbedre denne situation anmodet om, at der etableres »luger«, hvor de europaeiske firmaer, der oensker at eksportere, kan soege oplysninger og bistand, samt at gennemskueligheden med hensyn til normer og bestemmelser i tredjelande oeges og informationerne herom forbedres.

Agter Kommissionen at tage noget initiativ i saa henseende?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (21. januar 1997)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-3429/96 fra Iñigo Méndez de Vigo ((Se side 82 )).