SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1113/98 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (8. april 1998)

Om: Levering af hoejt beriget uran til FRM II-reaktoren

1. Siden hvornaar har Kommissionen vaeret underrettet om de bilaterale forhandlinger mellem Tyskland og Rusland om leveringen af op til 1,2 t hoejt beriget uran til FRM II-reaktoren?

2. Deltog EU i disse forhandlinger, eller blev forhandlingsresultaterne udarbejdet i samraad med EU? I bekraeftende fald, hvornaar og hvordan?

3. Er det sandt, at det hoejt berigede uran udelukkende skal anvendes i FRM II-reaktoren, og at viderelevering inden for Tyskland eller inden for EU ikke er tilladt?

4. Er det sandt, at Rusland har faaet indroemmet omfattende rettigheder til forhaandsgodkendelse (prior consent) med hensyn til anvendelsen og videreleveringen af det hoejt berigede uran? I bekraeftende fald, hvordan er Kommissionens holdning til denne aftale?

5. Har EU allerede accepteret den bilaterale aftale mellem Tyskland og Rusland? I benaegtende fald, hvordan er EU's holdning til denne aftale? I bekraeftende fald, med hvilken begrundelse accepterer EU rettigheder til Rusland til forhaandsgodkendelse for hoejt beriget uran, mens USA ikke faar indroemmet samme rettigheder?

6. Hvor langt er man naaet i droeftelserne (formelt eller uformelt) mellem EU og Rusland om en nuklear rammeaftale?

7. Har Raadet givet mandat til officielle forhandlinger om en saadan aftale? I bekraeftende fald, hvornaar, og hvad indhold er dette mandat?

8. Hvilke foelger ville indgaaelsen af en rammeaftale mellem EU og den russiske regering faa for effektiviteten af den bilaterale tysk-russiske aftale? Ville Rusland beholde sine rettigheder til forhaandsgodkendelse til anvendelse og viderelevering af de 1,2 t hoejt beriget uran til FRM II-reaktoren?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (25. maj 1998)

Tyskland anmeldte ved skrivelse af 13. august 1997 i medfoer af artikel 103 i Euratom-traktaten et udkast til en bilateral aftale med Den Russiske Foederation om levering af 1 200 kg beriget uran til brug i forskningsreaktoren Munich II i dennes levetid. Kommissionen var ikke inddraget i forhandlingerne om aftaleudkastet.

Den Russiske Foederation er af Tyskland i aftalen blevet indroemmet ret til forhaandsgodkendelse. Dog hedder det i aftalen, at dette ikke aendrer noget ved navnlig Tysklands forpligtelser som part i Euratom.

Ved skrivelse af 25. september 1997 meddelte Kommissionen de tyske myndigheder, at den af teksten konkluderede, at aftalen ikke indeholdt bestemmelser, som i praksis ville vaere til hinder for anvendelse af Euratom-traktaten. Euratoms Forsyningsagentur vil blive inddraget i leveringen af dette uran i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i kapitel VI i Euratom-traktaten.

Kommissionen er ikke involveret paa anden maade end i medfoer af bestemmelserne i artikel 103 i Euratom-traktaten i forhandlingerne om bilaterale aftaler mellem medlemsstater og tredjeparter. Alle yderligere spoergsmaal om denne bilaterale aftale boer rettes til de tyske myndigheder.

Den af det aerede medlem naevnte aftale, hvorom Tyskland og Den Russiske Foederation har forhandlet, er endnu ikke blevet undertegnet.

Partnerskabs- og samarbejdsaftalen, der blev indgaaet den 24. juni 1994 mellem Faellesskabet og Den Russiske Foederation, og som traadte i kraft den 1. december 1997, fastlaegger, inden for hvilke rammer der kan indgaas specifikke bilaterale aftaler, ogsaa om handel med nukleare materialer. Man droefter i oejeblikket ordninger for gennemfoerelse af specifikke samarbejdsprojekter.