SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0893/99

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(7. april 1999)

Om: Efteropkraevning af afgifter paa tekstilvarer fra Bangladesh til skade for europaeiske importoerer

Under den generelle toldpraeferenceordning kan varer fra Bangladesh indfoeres i EU paa gunstigere betingelser, hvis der er udstedt A-formularer for disse varer. I 1997 erklaerede regeringen i Bangladesh efter henstilling fra Kommissionen A-formularer indgivet i perioden 1994-1996 for ugyldige.

1. Er det korrekt, at regeringen i Bangladesh allerede i 1989 meddelte, at den havde vanskeligheder med at forvalte udstedelsen af oprindelsescertifikaterne?

2. Indgav regeringen dengang en anmodning om lempelser ("derogation")?

3. Hvordan reagerede Kommissionen paa denne anmodning?

4. Har Kommissionen i perioden 1989-1994 faaet yderligere fingerpeg om, at myndighederne i Bangladesh havde problemer med den retmaessige udstedelse af oprindelsescertifikaterne, f.eks. under arbejdsbesoeg i Bangladesh?

5. Har Kommissionen underrettet sammenslutninger af importoerer eller brancheorganisationer herom? I benaegtende fald, hvorfor ikke? I bekraeftende fald, paa hvilken maade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. maj 1999)

1. 1989 udstedte regeringen i Bangladesh, ligesom alle andre praeferenceberettigede lande, oprindelsescertifikater i henhold til bestemmelser, hvis grundlaeggende principper havde vaeret uaendrede siden 1971. Bangladesh har ikke i hoejere grad end andre praeferenceberettigede lande givet meddelelse om vanskeligheder ud over de normale vanskeligheder i forbindelse med den daglige forvaltning af disse certifikater. Endvidere skal det paapeges, at Faellesskabet siden 1983 har organiseret flere besoeg, seminarer eller undersoegelser i Bangladesh. De seminarer, som specielt afholdtes i Bangladesh, men ogsaa i andre praeferencelande, havde til formaal at goere tjenestemaend og eksportoerer fortrolige med den praktiske forvaltning af disse praeferenceordninger, dvs. navnlig udstedelsen af oprindelsescertifikater.

2. Regeringen i Bangladesh indgav en anmodning om lempelse i 1985.

3. Kommissionen afviste Bangladesh's anmodning i 1987, eftersom et flertal af medlemsstaterne modsatte sig en saadan lempelse. Medlemsstaterne frygtede, at en lempelse snarere ville komme halvfabrikata med oprindelse i de nye industrilande saasom Sydkorea til gode frem for Bangladesh. Foerst i 1997 accepterede de samme medlemsstater Kommissionens forslag om en lempelse, efter at Bangladesh havde indgivet en ny anmodning.

4. Kontrolbesoeget i Bangladesh i 1993 vedroerte udelukkende problemerne i forbindelse med forelaeggelsen af oprindelsescertifikater (GSP formular A, fra perioden 1989 til 1993), som under foregivende af at vaere udstedt i Bangladesh faktisk ledsagede tekstilvarer med oprindelse i Fjernoesten eller Asien. Over 3 000 helt eller delvis forfalskede oprindelsescertifikater blev identificeret, og de beroerte medlemsstater traf de noedvendige foranstaltninger, efter at certifikaterne var blevet tilbagekaldt af myndighederne i Bangladesh. Kontrolbesoeget i Bangladesh i 1994 vedroerte en saerlig undersoegelse (om udfoersel fra havnen i Chittagong), hvor varer med oprindelse i Pakistan ved indfoersel til Faellesskabet var ledsaget af falske GSP-certifikater formular A fra Bangladesh. Efter at det ved en faelles undersoegelse var lykkedes at identificere en fabrikant i Bangladesh, som var indblandet i bedrageriet, tilbagekaldte myndighederne i Bangladesh i dette tilfaelde certifikaterne og paalagde straks administrative og finansielle boeder.

5. Efter offentliggoerelsen af resultaterne af kontrolbesoeget i Bangladesh i november og december 1996, blev der i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (97/C 107/05) offentliggjort en meddelelse til importoererne om tekstilvarer indfoert fra Bangladesh til Faellesskabet i henhold til den generelle toldpraeferenceordning (GSP).