SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1995/01

af María Rodríguez Ramos (PSE)og Carlos Westendorp y Cabeza (PSE) til Kommissionen

(6. juli 2001)

Om: EKSF-traktatens og kulindustristøtteordningens udløb

I bilaget til grønbogen om en europæisk strategi for forsyningssikkerhed anfører Kommissionen, at argumentet om forsyningssikkerhed under ingen omstændigheder kan fritage medlemsstaterne for forpligtelsen til at rationalisere kulsektoren.

Denne forpligtelse nævnes udtrykkeligt i EKSF-traktaten i modsætning til Fællesskabets øvrige traktater, hvorfor det kan hævdes, at energiforsyningssikkerhed fortsat hører under medlemsstaternes kompetence.

Hvilket retsgrundlag anvender Kommissionen, når den påpeger over for medlemsstaterne, at de ikke kan henvise til forsyningssikkerhed som begrundelse for støtte til kulproduktionen, når denne energikilde desuden så godt som ikke er genstand for samhandel mellem medlemsstaterne?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-1995/01, E-1997/01, E-1998/01 og E-2000/01

(19. september 2001)

1. Kommissionen besluttede den 25. juli 2001 at vedtage et forslag til Rådets forordning om statsstøtte til kulindustrien efter udløbet af EKSF-traktaten(1). Dette forslag er nu tilgået Rådet med henblik på vedtagelse efter udtalelse fra Europa-Parlamentet, Det Rådgivende EKSF-udvalg, Det Økonomiske og Sociale Udvalg (ØSU) samt Regionsudvalget.

Vedtagelsen af en helt ny ordning for statsstøtten til Fællesskabets kulindustri var blandt de højest prioriterede punkter på Kommissionens arbejdsprogram. Vedtagelse så hurtigt som muligt af helt nye regler skulle kunne bidrage til en bedre overgang mellem den nugældende og den fremtidige ordning for statsstøtte. Herigennem gøres det muligt på de bedst tænkelige betingelser at fortsætte omstruktureringen og rationaliseringen af denne sektor.

2. Den foreslåede ordning indgår som led i medlemsstaternes oprettelse af en såkaldt sokkel for indenlandske kilder til primærenergi med henblik på at øge Fællesskabets energiforsyningssikkerhed. En primærenergisokkel omfatter fremme eller opretholdelse af forskellige energiforsyningskilder i Fællesskabet, herunder navnlig vedvarende energi samt stenkul. Den ordning, som Kommissionen har foreslået, er derfor ikke et isoleret initiativ vedrørende én enkelt primærenergikilde, men indgår tværtimod i et samlet hele, bestående af en række koordinerede foranstaltninger.

3. Ved EKSF-traktatens udløb vil al ydelse af statsstøtte til kulmineindustrien komme til at henhøre under fællesskabsbestemmelsernes anvendelsesområde, nærmere betegnet EF-traktatens artikel 87 (tidl. artikel 92) og følgende artikler.

I henhold til artikel 87 i EF-traktaten er der uforenelighed mellem statsstøtte og fællesmarkedet. Statsstøtten er imidlertid kun uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker handelen mellem medlemsstaterne og fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner. Retspraksis har i vid udstrækning nærmere præciseret disse kriterier(2), herunder også inden for denne sektor. I denne sammenhæng må man nærmere undersøge kulproduktionsstøttens følgevirkninger for energimarkedet som helhed. Den gradvise oprettelse af et indre energimarked kræver en politik med meget streng kontrol af støtten til energisektoren, og denne kontrol skal omfatte alle former for statsstøtte til primærenergikilderne, herunder kulproduktionen.

4. Den ordning, der er foreslået af Kommissionen, er baseret på artikel 87, stk. 3, litra e), og 89 (tidl. artikel 94) i EF-traktaten.

(1) KOM(2001) 423 endelig udg.

(2) Jf. navnlig den seneste dom, der er afsagt af Retten i første instans den 12. juli 2001 i de forenede sager T-12/99 og T-63/99, UK Coal plc mod Kommissionen, som endnu ikke er offentliggjort.