SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2795/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Tilskud til den europæiske skibsværftsindustri

Under den seneste drøftelse på Europa-Parlamentets plenarmøde den 19. november 1999 i anledning af Kommissionens erklæring om skibsværftsindustrien fik vi lejlighed til at gøre opmærksom på den dumpingpraksis på skibsbygningsområdet, der udøves af lande som Korea, og som hindrer loyal konkurrence i skibsværftssektoren på verdensplan, samt at gøre opmærksom på behovet for at opretholde tilskuddene til denne sektor i Europa, indtil verdensmarkederne stabiliseres.

Så vidt vides har Kommissionen den 16. november 1999 godkendt statstilskud til skibsværftsindustrien i Italien, nærmere bestemt til oprettelse af to nye skibsværfter, et i Oristano (Sardinien) og det andet i Belvedere Maríttimo (Calabrien). Kommissionen bedes oplyse følgende.

1. Er denne godkendelse af offentlig europæisk statsstøtte led i en global strategi hos Kommissionen om fortsat at yde tilskud til denne vigtige industri, der har så stor social og regional betydning, i lignende tilfælde i andre medlemsstater?

2. Har Kommissionen efter Rådets (industri) konklusioner den 9. november 1999 udarbejdet nogen global strategi på kort sigt for denne vigtige sektor, og kan den i bekræftende fald oplyse om indholdet af denne strategi?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(21. februar 2000)

Det bør indledningsvis siges, at det første af de to tilfælde fra Italien, som det ærede medlem henviser til, og som drejer sig om investeringsstøtte til det nye skibsværft i Oristano, blev godkendt af Kommissionen i henhold til artikel 6 i Rådets direktiv 90/684/EØF af 21. december 1990 om støtte til skibsbygningsindustrien(1), der gav mulighed for at yde investeringsstøtte til ny kapacitet, forudsat at denne nye kapacitet var kædet sammen med en tilsvarende definitiv nedskæring af andre værfters kapacitet i samme medlemsstat i samme periode. I tilfældet Oristano blev denne nedskæring af kapacitet tilvejebragt gennem lukning af Clemna-værftet. I det andet tilfælde fra Italien, der drejede sig om Belvedere-værftet, drog Kommissionen den konklusion, at dette nye værfts aktiviteter, der indebærer bygning af skibe på under 100 brt, ikke ville udgøre skibsbygning som defineret i direktivet.

Rådets diretiv 90/684/EØF er nu afløst af Rådets forordning nr. 1540/98 af 29. juni 1998 om nye regler for støtte til skibsbygningsindustrien(2), der trådte i kraft den 1. januar 1999. Under denne forordning falder kontraktbetinget driftsstøtte bort ved udgangen af år 2000. Imidlertid rummer forordningen også bestemmelser om en række andre former for støtte, der kan ydes til skibsbygning indtil år 2003 under visse betingelser, herunder støtte til lukning og omstrukturering, støtte til forskning og udvikling, investeringsstøtte til innovation og regional investeringsstøtte til opgradering eller modernisering af bestående værfter. I forbindelse med vedtagelsen af denne politik indtog Rådet det synspunkt, at disse former for støtte ville være mere omkostningseffektive end en fortsat ydelse af driftsstøtte, eftersom de hjælper Fællesskabets skibsværfter med at forbedre konkurrenceevnen.

I overensstemmelse med forordningens artikel 12 holder Kommissionen markedssituationen under stadigt opsyn og vil om nødvendigt stille forslag om foranstaltninger til afhjælpning af situationen, hvis det konstateres, at Fællesskabets værfter påvirkes af konkurrencebegrænsende praksis. Kommissionens beretning til det rådsmøde (industri), der blev afholdt den 9. november 1999, var den første beretning i henhold til artikel 12.

Kommissionen er af den opfattelse, at de forskellige foranstaltninger, som Rådet har vedtaget, udgør en afbalanceret pakke af foranstaltninger med henblik på at løse problemet omkring illoyal konkurrence. Disse foranstaltninger føres nu ud i livet, og Kommissionen har inddraget Korea i en bilateral dialog med det formål at sætte en stopper for de konkurrencebegrænsende former for praksis. På nuværende tidspunkt er der ingen planer om yderligere foranstaltninger.

Kommissionen vil fortsat holde markedssituationen under observation og vurdere alle de oplysninger og det bevismateriale, der indsamles i medfør af Rådets konklusioner. Kommissionen vil, så snart det skønnes nødvendigt, forelægge resultaterne af dette overvågningsarbejde for Rådet og Parlamentet.

(1) EFT L 380 af 31.12.1990.

(2) EFT L 202 af 18.7.1998.