SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3084/97 af Doeke Eisma (ELDR) til Kommissionen (2. oktober 1997)

Om: Slettelse af skarven fra bilag 1 i direktivet om beskyttelse af vilde fugle

Kommissionen vedtog den 29. juli 1997 (direktiv 97/49/EF ((EFT L 223 af 13.8.1997, s. 9.))) at fjerne skarven (Phalacrocorax carbo sinensis) fra bilag 1 i direktivet om beskyttelse af vilde fugle 79/409/EOEF ((EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.)). Kommissionen bedes besvare foelgende spoergsmaal i forbindelse med denne beslutning og med henblik paa eventuelle fremtidige slettelser af arter i dette bilag:

1. Ud fra hvilke overvejelser og kriterier er Kommissionen naaet frem til den konklusion, at »denne underart har opnaaet en gunstig bevaringsstatus« i Europa? I hvilken udstraekning har kriterierne a-d som naevnt i artikel 4, stk. 1, i direktivet spillet en rolle?

2. Mener Kommissionen ogsaa, at de saerlige beskyttelsesforanstaltninger, som er blevet truffet for de arter, der er blevet slettet i bilag 1, ikke skal ophaeves, saaledes at bevarelsen af disse arter ogsaa er sikret paa laengere sigt?

3. Kan Kommissionen bekraefte, at slettelsen af én art fra bilag 1 ingen indflydelse har paa den juridiske status for allerede oprettede saerligt beskyttede omraader og isaer omraader, som udelukkende er oprettet for de paagaeldende arter? I benaegtende fald hvorledes agter Kommissionen at sikre, at den tilstraebte samordning af beskyttede omraader som fastsat bl.a. i artikel 4, stk. 3, i direktivet ikke gaar tabt?

4. Hvorvidt er der efter Kommissionens mening tale om en forskel med hensyn til anvendelse, raekkevidde og juridiske foelger mellem artikel 4, stk. 1, og artikel 4, stk. 2, i betragtning af det, der er anfoert i den niende betragtning i begyndelsen af direktivet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (31. oktober 1997)

1. Videnskabelige oplysninger, navnlig med hensyn til tendenser og udsving inden for populationernes stoerrelser, har dannet grundlag for Kommissionens konklusion, at skarven (Phalacrocorax carbo) nu har opnaaet en gunstig bevaringsstatus. Denne konklusion stemmer overens med henstilling nr. 4.1. fra konventionen om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr (Bonn-konventionen), som vedtoges af de underskrivende parter i juni 1994, og hvori det blandt andet bemaerkes, at tendensen med hensyn til bestanden af underarten Phalacrocorax carbo sinensis er kraftigt stigende, for saa vidt angaar baade antallet af enheder og udbredelsesomraadet, ligesom det heri henstilles, at denne bevarelsesmaessigt set gunstige status opretholdes.

Europa-Parlamentet har i sin beslutning af 15. februar 1996 ligeledes anerkendt denne tilvaekst i antal og udbredelsesomraade. I betragtning af artens gunstige bevarelsesmaessige status er overvejelserne fra a) til d) i artikel 4, stk. 1, i Raadets direktiv 79/409/EOEF om beskyttelse af vilde fugle ((EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1, som senest aendret ved Kommissionens direktiv 97/49/EF, EFT L 223 af 13.8.1997, s. 9. )) ikke laengere nogen begrundelse for en fortsat medtagelse af Phalacrocorax carbo sinensis i direktivets bilag I.

2. Kommissionen er af den opfattelse, at medlemsstaterne skal traeffe de noedvendige foranstaltninger med henblik paa at sikre, at arten opretholdes paa et bevarelsesmaessigt set gunstigt niveau. Dette kan indebaere, at man beholder allerede eksisterende forholdsregler, eller at der i givet fald indfoeres nye.

3. Fjernelsen af skarven fra bilag I faar ingen indvirkning paa den juridiske status af saerligt beskyttede omraader, som er blevet fredet af hensyn til andre fuglearters levesteder ud over skarvens. Saerligt beskyttede omraader, som udelukkende er fredet af hensyn til underarten Phalacrocorax carbo sinensis, vil vaere blevet det paa grundlag af denne arts medtagelse i bilag I, og Kommissionen er af den opfattelse, at virkningen af dens sletning fra bilag I bliver, at forpligtelserne i henhold til direktiv 79/409/EOEF med hensyn til saerligt beskyttede omraader nu ikke laengere gaelder for de paagaeldende omraader i betragtning af mangelen paa et nyt grundlag for fredning. Et saadant grundlag kan evt. soeges i direktivets artikel 4, stk. 2, hvorefter det kraeves, at omraader med migrerende arter, som ikke er omfattet af bilag I, ogsaa fredes. Som traekfugleart, der ikke laengere er omfattet af bilag I, er skarven berettiget til beskyttelse i medfoer af denne bestemmelse. Kommissionen skoenner, at der herunder ikke bestaar nogen risiko for den indbyrdes sammenhaeng mellem de saerligt beskyttede omraader som helhed.

4. Den samme juridiske bevarelses- og beskyttelsesordning gaelder for omraader, som er fredet i henhold til artikel 4, stk. 1, og omraader, som er fredet i henhold til artikel 4, stk. 2, i direktiv 79/409/EOEF. Forskellen mellem de to bestemmelser bestaar i, til hvilken art der kraeves fredninger i form af levestedsbevarende foranstaltninger. Artikel 4, stk. 1, omfatter udelukkende levestederne for arter fra bilag I, mens artikel 4, stk. 2, drejer sig om levestederne for traekfuglearter, som ikke er medtaget i bilag I, og med saerlig vaegt paa vaadomraader. Én og samme lokalitet kan vaere berettiget til fredning i medfoer af begge bestemmelser.