ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0237/02

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(6. februar 2002)

Om: Uvished med hensyn til de 110 fanger i Guantánamo

Behandlingen af de 110 fanger i den amerikanske base i Guantánamo i Cuba, som formodes at have haft forbindelse med al-Qaeda, har vakt forargelse over hele verden. Forskellige internationale organisationer og ngo'er har protesteret over såvel de umenneskelige forhold under transporten og tilbageholdelsen af fangerne i den amerikanske base som over den retsstatus, der er blevet lagt til grund for behandlingen af dem.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at undersøge forholdene under transporten og tilbageholdelsen af de fanger, der befinder sig i Cuba, samt sikre, at en ansvarlig domstol fastslår fangernes retsstatus og især tager stilling til, hvorvidt de kan få tilkendt krigsfangestatus i henhold til den tredje Genève-traktats bestemmelser, samt sikre, at menneskerettighederne og principperne om en menneskeværdig behandling i henhold til Genève-traktaten og den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder til enhver tid respekteres?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Christopher Pattenpå skriftlige forespørgsler E-0237/02 og E-0392/02

(7. marts 2002)

Det er ikke Kommissionens opgave at afgøre, om tilbageholdte individer er beskyttet af Genève-konventionen

Kommissionen konstaterer imidlertid, at USA den 7. februar 2002 meddelte, at Genève-konventionen finder anvendelse for de af fangerne på Guantánamo-basen (Camp X-Ray), der klassificeres som Taliban-soldater. USA mener imidlertid fortsat, at Genève-konventionen ikke gælder for de fanger, der tilhører al-Qaeda.

Kommissionen konstaterer også, at USA har garanteret, at alle fangerne ikke desto mindre vil blive behandlet i overensstemmelse med Genève-konventionen, og at USA har accepteret de fleste af Det Internationale Røde Kors' henstillinger til forbedring af fangernes forhold.

Kommissionen konstaterer endvidere, at repræsentanter for Den International Røde Kors Komité og den britiske regering, som har besøgt Camp X-Ray, har bekræftet, at fangerne behandles i overensstemmelse med den humanitære folkeret.

Kommissionen følger udviklingen i behandlingen af fangerne under transporten og opholdet i Camp X-ray via sine nære forbindelser med myndighederne i medlemsstaterne og med ngo'er, som har adgang til fængselscentret.

EU fører desuden en løbende dialog med USA på menneskerettighedsområdet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1841/02

af Georges Garot (PSE) til Kommissionen

(24. juni 2002)

Om: Produktion af skalotteløg

Jeg er for nylig blevet kontaktet af den franske brancheorganisation for frugt og grøntsager og skalotteløgsproducenterne i min region i det vestlige Frankrig, fordi de er foruroliget over, at Kommissionens Generaldirektorat for Landbrug og dens Generaldirektorat for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse skulle have planer om at ensarte produktionen af skalotteløg og løg og dermed handelsbetegnelserne for disse produkter.

Disse planer foruroliger mig af flere årsager.

- De medvirker ikke til at fremme den europæiske landbrugsmodel, som EU ellers hævder, det forsvarer. De skader alvorligt det multifunktionelle landbrug og særlig hensynet til miljøet (biodiversitet) og produkternes sikkerhed og kvalitet.

- De er i modstrid med afgørelserne fra topmødet i Berlin, særlig med hensyn til udvikling af landdistrikter. Denne anden søjle tilsigter at fastholde aktiviteten i landdistrikterne: den mest fremherskende europæiske produktionsmåde for skalotteløg bidrager i meget høj grad til disse målsætninger, og det uden støtte!

- De er i modstrid med strategien for en bæredygtig udvikling som opstillet af Det Europæiske Råd i Göteborg i 2001.

- Endelig er de i modstrid med indholdet af hvidbogen om fødevaresikkerhed fra 2000, særlig de vigtige principper om, at produkter skal være af større kvalitet og mere sikre, og forbrugerne oplyses bedre.

Hvordan begrunder Kommissionen på den baggrund, at den ikke tager hensyn til de hovedprincipper og den adfærdskodeks, den ellers følger, i forbindelse med undersøgelsen, analysen og behandlingen af problematikken omkring skalotteløg?

Hvilke interesser og hvilken politik agter den i virkeligheden at forsvare? Er det ikke nødvendigt at tage de europæiske tekster om skalotteløg op til fornyet overvejelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(2. august 2002)

Kommissionen er ikke i færd med at udarbejde bestemmelser, der tager sigte på ensartede dyrkningsmetoder eller handelsbetegnelser for skalotteløg og løg.

Af en klage, som de franske producenter har indgivet til Kommissionen, fremgår det derimod, at de især de bretonske producenter af skalotteløg er stærkt foruroligede over nogle skalotteløgfrø, der er kommet på markedet.

Klagerne hævder, at de pågældende frø ikke opfylder EU-normerne, og at det er i strid med EU-reglerne at markedsføre dem.

Der er endvidere indgivet en klage til Kommissionen over, at det ifølge fransk lovgivning kun er tilladt at markedsføre skalotteløg, der er produceret ved vegetativ formering (løg).

Kommissionen er for øjeblikket i gang med en grundig behandling af klagerne. Ved behandlingen vil Kommissionen tage hensyn til de elementer, det ærede medlem fremfører i sin skriftlige forespørgsel.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1470/02

af Theresa Zabell (PPE-DE) til Kommissionen

(27. maj 2002)

Om: Tiltag på sportsområdet

Kommissionen svarede i sin besvarelse på min skriftlige forespørgsel E-0512/02(1) ikke på det stillede spørgsmål, der lød således:

- Kan Kommissionen udarbejde en detaljeret liste over alle de tiltag og foranstaltninger på sportsområdet, eller omfattende sportsfolk, i indeværende valgperiode?

- Derfor vil jeg insistere på at få de oplysninger, som jeg havde anmodet om.

(1) EFT C 172 E af 18.7.2002, s. 206.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(15. juli 2002)

Siden begyndelsen af den nuværende valgperiode har Kommissionen anvendt 10 mio. EUR til projekter vedrørende bekæmpelse af doping inden for sporten. Den har også finansieret et projekt sport fremme af de olympiske idealer i skolerne med 0,2 mio. EUR. Endelig har den på sport for handicappede allerede anvendt 2,5 mio. EUR til finansieringen af arrangementet Special Olympics, der skal afholdes i Dublin i 2003. I forbindelse med budgettet 2002 er det blevet vedtaget at anvende 5 mio. EUR til forberedende foranstaltninger i forbindelse med en fællesskabspolitik inden for sportsområdet.

Imidlertid har Kommissionen ikke udarbejdet nogen generel oversigt over alle de tiltag, som har med sport at gøre, der har fundet sted i den nuværende valgperiode. Det ville faktisk være vanskeligt at udarbejde en sådan oversigt på grund af de mange forskellige politikker og initiativer.

Som Kommissionen allerede har nævnt i sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-0512/02, har en lang række fællesskabspolitikker haft en direkte indvirkning på tilrettelæggelsen og udviklingen af sport og har derigennem berørt sportsverdenen og udøverne.

Da det drejer sig om lovmæssige tiltag, har de fleste omhandlet anvendelsen af konkurrencereglerne på sportsområdet. Kommissionen har i en pressemeddelelse(1) detaljeret gjort rede for situationen.

Andre tiltag hører ind under anvendelsen af bestemmelserne om det indre marked, navnlig den frie bevægelighed for arbejdskraften og for tjenesteydelser.

(1) IP 02/806 af 3.6.2002 Anvendelse af EU's konkurrenceregler på sport.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1684/02

af Hubert Pirker (PPE-DE) til Kommissionen

(12. juni 2002)

Om: Fri handel med jagtvåben

Ifølge en mundtlig udtalelse fra de italienske myndigheder er det i henhold til de italienske retsforskrifter decreto legge nr. 527/92 af 30.12.1992 og decreto ministeriale nr. 635/96 af 30.10.1996 ikke muligt midlertidigt at indføre jagtvåben fra andre medlemsstater til Italien for f.eks. at vise dem til potentielle kunder.

Er Kommissionen af den opfattelse, at direktiv 91/477/EØF(1) dermed ikke er gennemført korrekt, og at der er tale om en hindring af de frie varebevægelser?

(1) EFT L 256 af 13.9.1991, s. 51.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(19. juli 2002)

Kommissionen takker det ærede medlem for de forelagte oplysninger om, at det ikke skulle være tilladt midlertidigt at indføre jagtvåben fra en anden medlemsstat til Italien for f.eks. at vise dem til potentielle kunder.

Transport af våben fra én medlemsstat til en anden falder ind under anvendelsesområdet for Rådets direktiv 91/477/EØF af 18. juni 1991 om erhvervelse og besiddelse af våben, og Kommissionen har derfor bedt de italienske myndigheder afklare visse punkter vedrørende den beskrevne situation.

Kommissionen holder det ærede medlem underrettet om sagens videre gang.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1054/02

af Generoso Andria (PPE-DE)og Giuseppe Nisticò (PPE-DE) til Kommissionen

(17. april 2002)

Om: Lossepladsen La Marcas indvirkning på miljøet

Denne forespørgsel drejer sig om, at der tidligere lå en losseplads i landsbyen Sardone di Giffoni Valle Piana (Salerno) med navnet La Marca, som blev lukket i 1978, på grund af manglende sikkerhedsforanstaltninger (forsegling af jorden, komprimering af affald, daglig tildækning, overrisling med midler til at bekæmpe skadelige virkninger, anordninger til at fjerne biogas eller opsamling af perkolat i særlige tanke). Situationen er uændret og navnlig absorberes perkolatet, som siver ud fra tankene, af det omkringliggende landbrugsland i nærheden af floden Picentino og af grundvandet.

Kan Kommissionen kontrollere dokumentationen vedrørende denne alvorlige situation, undersøge indvirkningen på miljøet og træffe foranstaltning for at fjerne den alvorlige trussel mod borgernes sundhed og landbruget i området og de skader, der er sket på den by, hvor den internationale filmfestival for børn og unge afholdes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. maj 2002)

På grundlag af de informationer, de ærede medlemmer er fremkommet med, kan den pågældende losseplads, som er beliggende i Sardone di Giffoni Valle Piana (Salerno), udmærket henhøre under Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald(1) som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EF af 18. marts 1991(2), der som målsætning har at beskytte menneskets sundhed og miljøet mod de skadelige virkninger ved indsamling, transport, behandling, oplagring og deponering af affald. Navnlig skal medlemsstaterne i medfør af dette direktiv træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at affaldet nyttiggøres eller bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at der anvendes fremgangsmåder eller metoder, som vil kunne skade miljøet. Medlemsstaterne træffer desuden de fornødne foranstaltninger til at forbyde henkastning, dumpning og ukontrolleret bortskaffelse af affald.

Kommissionen har ikke kendskab til den situation, som de ærede medlemmer har beskrevet, men vil tage de nødvendige skridt for at få nærmere informationer herom og sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes i henhold til artikel 211 i EF-traktaten.

(1) EFT L 194 af 25.7.1975.

(2) EFT L 78 af 26.3.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1943/02 af Werner Langen (PPE-DE) til Kommissionen. EU-støtte til Rheinland-Pfalz i perioden 1999-2002.



EF-Tidende nr. 277 E af 14/11/2002 s. 0253 - 0253



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1943/02 af Werner Langen (PPE-DE) til Kommissionen (3. juli 2002) Om: EU-støtte til Rheinland-Pfalz i perioden 1999-2002 Kan Kommissionen oplyse, hvor store støttebeløb Den Europæiske Union har betalt til Rheinland-Pfalz i perioden 1999-2002 fordelt på de forskellige EU-programmer samt, hvem modtagerne var, og hvor store midler der blev stillet til rådighed til samfinansiering med henholdsvis delstaten Rheinland-Pfalz og Forbundsrepublikken Tyskland? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (18. juli 2002) Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1168/02

af Ruth Hieronymi (PPE-DE) til Kommissionen

(17. april 2002)

Om: Den ledige stilling som direktør for Europa-Kommissionens Repræsentation i Bonn

Stillingen som direktør for Europa-Kommissionens Repræsentation i Bonn har nu været ubesat i to et halvt år. Hidtil, dvs. i andre tilfælde, har sådanne direktørstillinger maksimalt været ubesat i tre måneder.

Hvornår bliver den ledige stilling som direktør for Europa-Kommissionens Repræsentation i Bonn genbesat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(28. maj 2002)

Som det fremgår af Generalsekretariatets skrivelse nr. 30261 af 19. februar 2001 til det ærede medlem, gentager Kommissionen hermed, at den har en interesse i at bevare et repræsentationskontor i Bonn dels på grund af den fortsatte tilstedeværelse af visse forbundsministerier, dels på grund af regionen Nordrhein-Westfalens vigtige rolle.

På nuværende tidspunkt råder Kommissionen imidlertid ikke over en ledig stilling, der vil kunne tildeles det regionale kontor i Bonn. I relation hertil havde Kommissionen ligeledes i ovennævnte skrivelse meddelt det ærede medlem, at et eventuelt øget aktivitetsniveau på det pågældende kontor, som ikke ville kunne klares med den aktuelle bemanding, ville føre til en øjeblikkelig revurdering af situationen.

Kommissionen kan imidlertid konstatere, at kontoret i Bonn hidtil ikke har været udsat for en sådan aktivitetsstigning, idet alle sager fortsat bliver håndteret fuldt ud af personalet på Bonn-kontoret samt af chefen for Kommissionens Repræsentation i Tyskland (Berlin) i dennes egenskab af privilegeret kontaktperson i forhold til myndighederne på forbundsstatsniveau såvel som på lokalt niveau.

Denne situation vil med jævne mellemrum blive taget op til fornyet overvejelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0079/02

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Rådet

(24. januar 2002)

Om: Manglende angivelse af grænselinjer på amerikanske kort

USA's beslutning om ikke længere at angive grænselinjerne på de amerikanske digitale kort over det østlige Ægæerhav samtidig med Tyrkiets udsendelse af NOTAM, der kræver, at der forelægges de tyrkiske myndigheder flyplaner for alle nationale fly, der passerer korridorerne G-18 til Rhodos og R-19 til Nikosia med fare for ellers at blive stoppet af tyrkiske militærfly, er et nyt forsøg på at ændre Ægæerhavets operationelle og juridiske status.

Sletning af grænselinjerne er et spørgsmål, som også vedrører EU, fordi grænsen i Ægæerhavet også er EU's ydre grænse.

1. Kan Rådet bekræfte, at grænserne er angivet på EU's digitale kort?

2. Agter Rådet at rette henvendelse til Tyrkiet i betragtning af, at det tyrkiske NOTAM fremkalder nye spændinger i Ægæerhavet, ikke fremmer godt naboskab til en EU-medlemsstat og er i strid med Tyrkiets forpligtelse i henhold til partnerskabsaftalen til at indtage en konstruktiv holdning i bestræbelserne på en løsning af Cypern-spørgsmålet?

Svar

(22. juli 2002)

På Den Europæiske Unions kort, der er offentliggjort af Kommissionen, er grænselinjerne mellem medlemsstaterne og tredjelandene generelt angivet tydeligt, herunder grænselinjerne mellem Grækenland og Tyrkiet. Hvad det specifikke spørgsmål om digitale lufttrafikkort angår, opfordres det ærede medlem til at konsultere Eurocontrol, som er det kompetente organ for lufttrafikstyring i Europa.

I Det Europæiske Råds konklusioner fra mødet i Helsinki den 10.-11. december 1999 blev det klart tilkendegivet, at alle kandidatlandene inklusive Tyrkiet skal løse eventuelle udestående grænsekonflikter og andre problemer i forbindelse hermed. Dette blev også fastsat i tiltrædelsespartnerskabet. Nødvendigheden af at fremme godt naboskab i Ægæerhavet er med jævne mellemrum blevet understreget af Rådet inden for rammerne af den politiske dialog, senest da troikaen af politiske direktører mødtes i Madrid den 8. januar.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1244/02

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(30. april 2002)

Om: Modernisering af den schweiziske motorvej N2

I de seneste måneder er der gennemført moderniseringsarbejde langs med den schweiziske motorvej N2 mellem Bern og Basel, som udgør en af de vigtigste vejakser i det europæiske vejsystem. Arbejdet har særlig berørt tunnelen og viadukten ved Oberburg og den lange Belchentunnel (3,2 km).

Sidstnævnte tunnel har længe kun været farbar i et tunnelrør, hvori der køres i begge retninger uden nogen form for sikkerhedsafstand, begrænsning af lastvognstrafikken eller andre aktive eller passive sikkerhedsforanstaltninger.

Har Kommissionen inden for rammerne af aftalerne med Schweiz rådighed over oplysninger herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(21. juni 2002)

På indeværende tidspunkt råder Kommissionen ikke over nærmere oplysninger om det spørgsmål, det ærede medlem har taget op.

Det ærede medlem henviser til de foranstaltninger, der blev truffet efter et ministermøde for landene i Alperegionen, der fandt sted den 30. november 2001 i Zürich.

Den erklæring, der vedtoges i Zürich, og de foranstaltninger, den bebudede, sorterer ikke under Kommissionens kompetenceområde

Til gengæld kan det blandede udvalg for aftalen EU/Schweiz behandle alle spørgsmål i relation til de vanskeligheder, som Fællesskabets transportvirksomheder støder på i forbindelse med deres transitaktiviteter gennem Schweiz, samt alle spørgsmål vedrørende afviklingen af trafikstrømmen gennem Alperne i samarbejde med det trafikovervågningscenter, der er omhandlet i aftalens artikel 45.

Udvalgets følgende møde finder sted i juli 2002. Dette punkt vil således kunne tages op ved denne lejlighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1523/02

af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juni 2002)

Om: Selvforsyning med oksekød i EU

Kan Kommissionen oplyse, hvad selvforsyningsgraden er for oksekød i EU, og hvad sker der med en eventuel overproduktion?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. juni 2002)

Selvforsyningsgraden for oksekød i EU varierede i perioden 1999-2001 mellem 101 % og 108 %. Det meste af oksekødsproduktionen var beregnet til internt brug i EU, men en del af den blev eksporteret til tredjelande (mellem 500 000 og 870 000 t om året).

Som følge af bovin spongiform encephalopati (BSE)-krisen blev der truffet flere foranstaltninger for at genoprette markedsligevægten. Ca. 250 000 t blev anbragt på offentlige lagre. Desuden blev der indført flere ekstraordinære støtteforanstaltninger, der gjorde det muligt at fjerne betydelige mængder oksekød fra markedet, nemlig 240 000 t under opkøbsordningen med henblik på destruktion, 205 000 t under den særlige opkøbsordning og 185 000 t under forskellige udsætningsordninger i forbindelse med BSE og mund- og klovsyge.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0562/02

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(27. februar 2002)

Om: Norsk momslovgivnings forenelighed med EU's direktiver

Fra den 1. juli 2001 ændredes momslovgivningen i Norge(1), og i stil med sjette momsdirektiv(2) indførtes reverse charge-mekanismen for ydelser, der er egnede til fjernlevering, f.eks. reklamevirksomhed. Før denne ændring blev virksomheder med hjemsted i EU opkrævet norsk moms afhængig af, om disse virksomheder var momsregistrerede i Norge eller ej(3).

Den nye lovgivning synes at være i modstrid med den tidligere lovgivning, der faktisk stadig er i kraft. Derfor tolker norske virksomheder lovgivningen forskelligt, og praksis omkring opkrævning af norsk moms er derfor ikke ens for alle aktører på det indre marked. Ligeledes synes formuleringen egnede til fjernlevering mere restriktiv end anvendelsesområdet for EU's direktiv.

1. Har Kommissionen kendskab til Norges nugældende momslovgivning?

2. Er den norske momslovgivning forenelig med EU's direktiver og Domstolens retspraksis?

3. Er den restriktion, der ligger i egnede til fjernlevering, forenelig EU's direktiver og Domstolens retspraksis?

4. Hvilke skridt vil Kommissionen tage, i fald den har indvendinger mod den norske momslovgivning, og inden for hvilken tidsramme?

5. Vil en sådan aktion have tilbagevirkende kraft og gælde for den allerede opkrævede moms?

(1) Norsk forordning nr. 121 af 15. juni 2001.

(2) Artikel 9, stk. 2, litra e), i sjette momsdirektiv.

(3) Norsk forordning nr. 50, artikel 4.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(12. april 2002)

Kommissionen har ikke kendskab til Norges momslovgivning, da Norge, der ikke er medlem af EU, ikke har pligt til at oplyse Kommissionen om sin momslovgivning.

Som hovedregel er Norge ikke forpligtet til at bringe sin lovgivning i overensstemmelse med EF's direktiver på momsområdet, da EF's direktiver kun finder anvendelse på medlemsstaterne og ikke på tredjelande. Dette gælder også bestemmelserne om reverse charge-proceduren.

Dog står der i artikel 14 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS-aftalen), som Norge har undertegnet, at kontraherende parter ikke direkte eller indirekte må pålægge varer fra andre kontraherende parter interne afgifter af nogen art, som er højere end de afgifter, der direkte eller indirekte pålægges lignende indenlandske varer. Endvidere må kontraherende parter ikke pålægge varer fra andre kontraherende parter interne afgifter, som indirekte vil kunne beskytte andre produkter.

Det er EFTA-Tilsynsmyndigheden, der er beføjet til at undersøge, om et EØS-EFTA-lands lovgivning stemmer overens med EØS-aftalen. Den har beføjelse til at indlede en overtrædelsesprocedure ved at bringe sagen for EFTA-Domstolen, hvis den finder, at en kontraherende parts lovgivning er uforenelig med aftalens bestemmelser. Kommissionen har ikke en sådan beføjelse, når det drejer sig om Norge, da overtrædelsesprocedurer ifølge EF-traktaten kun finder anvendelse på medlemsstater, ikke på tredjelande.