SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1458/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(13. maj 1998)

Om: Urbanisering af Tormarancia-området og Appia Antica-parken

I Tormarancia ved Rom, der omfatter Appia Antica-parken, som er anerkendt som et af de områder, der er af størst arkæologisk og miljømæssig interesse, var der i en gammel byplan fra 1965 fastlagt bestemmelse om opførelse af et gigantisk boligkvarter for 16-22.000 indbyggere. Roms nuværende kommunalforvaltning har nu givet tilladelse til opførelse af hele 1.500.000 kubikmeter bygninger i umiddelbar nærhed af den arkæologiske park. Denne afgørelse har givet anledning til enstemmig protest fra beboerne (blandt andet i form af underskriftsindsamlinger med tusinder af underskrifter) og fra miljøforeningerne.

Urbanisering af Tormarancia vil ikke blot beskadige den arkæologiske kulturarv og naturen, men vil også få færdslen i de nærliggende kvarterer, som allerede er problematisk, til at bryde sammen og kan risikere at blive til en ren og skær forstadsørken i et distrikt, hvor der ligger et af de største endnu ikke solgte bygningskomplekser. Det Arkæologiske Overopsyn, Det Pavelige Udvalg om Hellig Kunst, Det Geologiske Fakultet på universitetet La Sapienza, Det Nationale Institut for Geofysik, Det Nationale Forskningsråd, samtlige udenlandske institutter i Rom og Accademia dei Lincei har udtalt sig imod byggeplanerne.

1. Mener Kommissionen ikke, at den planlagte bebyggelse er i modstrid med direktiv 85/337/EØF(1) om vurdering af indvirkning på miljøet og om høring af borgerne?

2. Anser Kommissionen ikke bebyggelsen for at være i modstrid med Den Europæiske Unions erklæringer om beskyttelse af den arkæologiske kulturarv, især i bilag III i direktiv 97/11/EF(2)?

3. Anser Kommissionen det ikke for hensigtsmæssigt at anmode de italienske myndigheder om at blokere bebyggelsen af området, indtil der er foretaget yderligere undersøgelser?

4. Vil Kommissionen udtale sig generelt om spørgsmålet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(15. juni 1998)

Efter Kommissionens opfattelse, som er baseret på de oplysninger, det ærede medlem er fremkommet med, lader det til, at det arbejde, der henvises til i forespørgslen, er et projekt henhørende under bilag II til Rådets direktiv 85/337/EØF(3). Sådanne projekter bør gøres til genstand for en vurdering af virkningerne på miljøet (VVM), når de pågældende medlemsstater skønner, at projekternes særlige kendetegn kræver det.

Rådets direktiv 97/11/EF(4) af 3. marts 1997 er det nye direktiv om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet. Inden for rammerne af dette direktiv skal der tages hensyn til den miljømæssige sårbarhed af de geografiske områder, der kan blive berørt af bestemte projekter, under hensyn til vigtige landskaber set ud fra et historisk, kulturelt eller arkæologisk synspunkt (bilag III 2 h). Det skal af en medlemsstat anses for at være et relevant element, at det på korrekt vis vurderes, (hvad enten der foretages en undersøgelse af hver enkelt sag for sig, eller der fastlægges alment gældende generelle tærskler og kriterier,) hvilke af projekterne i de kategorier, der er anført i bilag II, som skal gøres til genstand for en vurdering af miljøvirkninger (VVM). Under alle omstændigheder er den sidste frist for medlemsstaterne til at efterkomme Rådets direktiv 97/11/EF den 14. marts 1999.

Da Kommissionen intet kender til det omtalte projekt, kan den heller ikke kommentere de specifikke situationer, der her er tale om. Den vil træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at indhente nærmere oplysninger i denne sag og sikre sig, at fællesskabslovgivningen er overholdt i forbindelse hermed.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

(3) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(4) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.