SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1410/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. maj 2002)

Om: Konkurrencefordrejning i det indre marked på grund af ulovlig statsstøtte

Nu, hvor det europæiske marked for posttjenester er blevet noget mere liberaliseret og monopolet yderligere indskrænket, bør problemerne m.h.t. posttjenesternes støtte til kommercielle aktiviteter ved hjælp af deres monopolindtægter, misbrug af de traditionelle operatørers dominerende stilling på markedet osv. være taget af bordet. Dog er det på trods af de europæiske direktiver stadig ikke helt klart, hvad der rent lovligt er tilladt og hvad ikke.

Den belgiske postgruppe koncentrerer sig i stadig højere grad om erhvervsaktiviteter. Så må man ikke alene spørge sig selv, om de indbringer noget, men også, hvordan de finansieres.

Det samme gælder for ABX, den logistiske gren af det belgiske jernbaneselskab NMBS. Denne pakketjeneste kører med tab og udgør en del af NMBS. Den 22. februar 2002 modtog ABX endnu en gang fra dette statsorgan et lån på 50 mio. EUR.

En sag, hvor det tyske postvæsen anklages for illegal modtagelse af statsstøtte, der som præcedens sikkert er af betydning for ovennævnte aktører, henslæber sig derefter i adskillige år, uden at der er blevet afsagt en dom.

1. Hvilken holdning har Kommissionen over for denne udvikling på området, der i sidste ende er i modstrid med Kommissionens ønske om at gennemføre et fælles marked?

2. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen på kort sigt træffe i disse meget konkrete spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(2. juli 2002)

Det er rigtigt, at en åbning af posttjenesternes monopoler kommer til at ske gradvis, og der vil derfor typisk i den kommende tid foreligge både tjenester under postmonopolet og tjenester i åben konkurrence. Kommissionen har under disse omstændigheder til hensigt at holde særdeles vågent øje med, at de traditionsmæssige monopolholdere ikke udnytter monopolressourcerne eller andre statsressourcer for at støtte deres dominans på markeder, hvor der er åben konkurrence.

Kommissionen har i de seneste to år bevist sin årvågenhed. Dette er nødvendigt, fordi forbrugerinteresser og det europæiske erhvervsliv kræver moderne og konkurrencedygtige posttjenester. E-handel kan ikke udvikles i Europa uden et effektivt postleveringssystem.

Kommissionen har derfor mellem december 2000 og juni 2002 vedtaget i alt seks beslutninger om postsektoren:

- Kommissionen vedtog i december 2000 en beslutning mod Italien, som bekræfter, at innovative nye tjenester, f.eks. kan tidssikker hybrid postteknologi ikke komme ind under postmonopolet. Der bør for sådanne nye tjenester være åben konkurrence, hvor de bedste kommer i betragtning.

- Kommissionen pålagde i marts 2001 Deutsche Post en bøde for AG (DPAG), som misbrugte sin dominerende position ved at give rabattakster for loyalitet til næsten hele den tyske postordreindustri. Kommissionen fastsatte også bestemmelsen om, at indtægter fra monopolet ikke må anvendes til at finansiere en aggressiv prispolitik på markeder, hvor der er åben konkurrence.

- Kommissionen vedtog i juli 2001 en beslutning vedrørende DPAG, hvor de omstændigheder fastsættes, hvor den, der nyder godt af et postmonopol, ikke må pålægge post, der kommer fra andre lande, indenlandske takster.

- I oktober 2001 viste en beslutning mod Frankrig, at Kommissionen til stadighed insisterer på, at regeringerne foretager hensigtsmæssig og uafhængig regulerende overvågning af modtagere af postmonopoler.

- Kommissionen vedtog i december 2001 en beslutning, der gik ud på, at den belgiske postoperatør, La Poste, har overtrådt artikel 82 i EF-traktaten ved at gøre fordelagtige takster for brevpost, som er et monopol, afhængig af acceptering af en supplerende kontrakt omfattende en ny virksomhed til virksomhed (business to business B2B) posttjeneste. B2B-tjenesten konkurrerer med den konkurrencedygtige document exchange B2B-tjeneste, som ydes af private virksomheder.

- Endelig afsluttede Kommissionen i juni 2002 sin statsstøtteundersøgelse vedrørende DPAG og konstaterede, at denne anvendte 572 mio. EUR statsressourcer, som den havde modtaget til at finansiere sin forpligtelse til offentlig tjeneste til at bære en femårsperiode, hvor dens dør til dør pakketjeneste, som er i åben konkurrence, blev udbudt til en pris under omkostningerne. Kommissionen konstaterede, at en politik omfattende levering til priser under omkostningerne ikke kan være forbundet med en offentlig tjeneste, der er overdraget DPAG. Den besluttede derfor at tabet på 572 mio. EUR udgør ulovlig støtte, som skal tilbagebetales.

Alle disse beslutninger gør det klart, at Kommissionen ikke vil acceptere, at traditionelle posttjenester udnytter deres monopolressourcer med henblik på at eliminere aktive konkurrenter på de postmarkeder, hvor der er åben konkurrence. Disse beslutninger kommer til at tjene som nyttige eksempler og er derfor vejledende for offentlige postoperatører, hvad angår Kommissionens politiske mål, som er at beskytte konkurrence på de postmarkeder, der er åbne for konkurrence, og som er adskilt fra, men ligger op ad, postmonopolet.