SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0707/03

af Gianfranco Dell'Alba (NI) til Rådet

(10. marts 2003)

Om: Asylret til kvinder, der trues af skamfering af kønsorganerne

Er Rådet bekendt med, at ca. 100 piger og unge kvinder i Kenya i den seneste tid har søgt tilflugt i en kirke for at undgå at få deres kønsorganer skamferet? Denne skamfering er en gammel tradition, der stadig holdes i hævd i mindst 28 afrikanske lande og hvert år rammer over 2 mio. piger og unge kvinder.

Kan Rådet i lyset af Parlamentets beslutning af 20.9.2001(1) og på baggrund af den internationale appel STOP FGM, der blev undertegnet af tusindvis af personligheder og borgere overalt i verden, og hvori det blandt andet kræves, at kvinder får ret til asyl, hvis de er truet af skamfering af kønsorganerne, som må betragtes som en meget alvorlig krænkelse af de mest grundlæggende menneskerettigheder oplyse

- om ikke det mener, at det i betragtning af de hundrede kenyanske kvinders særlige situation er presserende nødvendigt, at EU medtager denne særlige situation blandt de situationer, der berettiger til asyl på medlemsstaternes område?

- hvilke foranstaltninger det har truffet eller agter at træffe på dette område?

(1) EFT C 77 E af 28.3.2002, s. 126.

Svar

(29. september 2003)

Rådet har indtil nu ikke drøftet den konkrete sag, hvor piger og kvinder i Kenya har bragt sig i sikkerhed for at undgå risikoen for at få deres kønsorganer skamferet.

Med hensyn til betingelserne for at give asyl i medlemsstaterne har Rådet i de seneste måneder behandlet Kommissionens forslag til Rådets direktiv om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse.(1)

Formålet med forslaget er at skabe rammer for en international beskyttelsesordning, baseret på det internationale samfunds og EU's eksisterende forpligtelser og medlemsstaternes gældende praksis og opdelt i de to komplementære kategorier: flygtningestatus og subsidiær beskyttelsesstatus. Forslaget omfatter bestemmelser om de minimumsrettigheder og ydelser, som indrømmes personer med status som flygtning eller ret til subsidiær beskyttelse.

Rådet gennemgik på samlingen den 27.-28. februar 2003 nogle af forslagets artikler, navnlig vedrørende medlemsstaternes minimumsforpligtelser over for personer, som de giver international beskyttelse.

Rådet har pålagt sine relevante organer at fortsætte behandlingen af forslaget med henblik på at nå til politisk enighed inden for den tidsfrist, der blev fastsat af Det Europæiske Råd i Sevilla (juni 2003).

Der mindes om, at Rådet på samlingen den 28. november 2002 nåede til enighed bortset fra nogle parlamentariske forbehold og forbehold fra en delegation om bestemmelserne vedrørende anerkendelse af en tredjelandsstatsborger som flygtning eller som en person, der er berettiget til subsidiær beskyttelse.

Drøftelserne i Rådets organer har vist, at de rettigheder, der skal indrømmes personer med flygtningestatus, i det store og hele er uanfægtede, mens der stadig er uenighed om indholdet af de rettigheder, som modtagere af subsidiær beskyttelse skal have. På De Forenede Nationers store konferencer om kvinders rettigheder og menneskerettigheder i almindelighed har alle Den Europæiske Unions medlemsstater, især når de har varetaget formandskabet for Den Europæiske Union, desuden regelmæssigt og enstemmigt givet udtryk for, at de støtter afskaffelse af skadelig traditionel praksis, hvortil også hører skamfering af kønsorganer.

(1) EFT C 51 E af 26.2.2002, s. 325.