SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2125/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Radonkoncentrationer i Grækenland

Ifølge offentliggørelser i pressen har den græske regering ikke taget skridt til national overvågelse af radon til trods for, at et nyligt forskningsprogram fra Athens universitet har vist, at radonkoncentrationerne selv i Kalamata, der ellers er en by med lave koncentrationer af radon, på 5 % af de steder, som forskningsgruppen havde udvalgt, lå over den grænseværdi, der er blevet fastlagt for, hvornår der skal træffes visse foranstaltninger. Resultaterne af undersøgelsen blev offentliggjort i Radiation Protection Dosimetry (Vol. 93, No. 1, 2001).

1. Har den græske regering over for EU påtaget sig forpligtelser i forbindelse med radon, og hvis ja, har den opfyldt disse forpligtelser?

2. Råder Kommissionen over oplysninger med hensyn til radonværdierne i Grækenland, og i bekræftende fald hvilke?

3. Hvilke indvirkninger kan radon have på folkesundheden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(10. oktober 2001)

I betragtning af den risiko for lungekræft, som kan være forbundet med udsættelse for høje radonkoncentrationer inden døre, rettede Kommissionen i 1990 en henstilling(1) til medlemsstaterne. Det henstilledes bl.a. til medlemsstaterne, at de udarbejder kriterier til identifikation af områder, hvor der kan formodes at forekomme høje indendørs radonkoncentrationer.

De fleste medlemsstater har reageret herpå ved at gennemføre landsdækkende undersøgelser for at afdække problemets omfang og indkredse radonudsatte områder, og den berørte befolkning er underrettet om resultaterne. Medlemsstaterne har ingen pligt til at videregive oplysningerne til Kommissionen.

Hvad angår radon på arbejdspladsen, kræves det ifølge Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling(2), at medlemsstaterne ved hjælp af undersøgelser eller andre passende midler udpeger, ved hvilke arbejdsaktiviteter der er grund til bekymring over arbejdstagernes og eventuelt også befolkningens udsættelse, f.eks. kuranstalter, grotter, miner, underjordiske arbejdspladser og arbejdspladser over jorden i nærmere bestemte områder (kapitel VII, artikel 40).

Kommissionen kender til forskellige radonundersøgelser i Grækenland, men er ikke blevet underrettet om resultaterne af en landsdækkende undersøgelse. Dette udgør imidlertid ikke en manglende opfyldelse af et tilsagn eller en retlig forpligtelse. Ifølge Euratom-trakatens artikel 36 skal medlemsstaterne underrette Kommissionen om radioaktivitetsniveauet i luft, vand og jord, men dette krav har aldrig været opfattet som gældende for radon i indeluften, og radon

er ikke med blandt radionuklide-kategorierne i Kommissionens henstilling af 8. juni 2000 om anvendelse af Euratom-traktatens artikel 36 vedrørende overvågning af radioaktivitetsniveauerne i miljøet med henblik på at vurdere bestrålingen af befolkningen som helhed(3), og henfaldsprodukter fra radon er ikke med under kategorien total-beta-aktivitet.

Endelig anbefaler Kommissionen medlemsstaterne at sætte et referenceniveau for indgreb i eksisterende boliger på 400 becquerel (Bq) pr. kubikmeter (m3) og at underrette den berørte befolkning om, hvilke midler der er til rådighed til at mindske radonkoncentrationer, som er over dette niveau.

(1) 90/143/Euratom: Kommissionens henstilling af 21. februar 1990 om beskyttelse af befolkningen mod indendørs eksponering for radon.

(2) EFT L 159 af 29.6.1996.

(3) EFT L 191 af 27.7.2000.