ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2427/98

af Concepció Ferrer (PPE) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Anlaeg af jernbanestraekninger til hoejhastighedstog

I forbindelse med anlaegget af jernbanestraekninger til hoejhastighedstog i det sydlige Europa er der visse straekninger, som ikke ser ud til at kunne faerdiggoeres som planlagt - det gaelder saaledes for straekningen Perpignan-Montpellier. Det vil kunne medfoere, at indsatsen paa de fleste af de oevrige straekninger har vaeret forgaeves, og desuden betyder det, at dette omraade ikke kan faa gavn af de oekonomiske fordele, som hoejhastighedsstraekningen indebaerer.

Paataenker Kommissionen at ivaerksaette aktioner for at fremskynde anlaegget af disse straekninger, som er blevet forsinket og rettidigt at fuldende denne hovedtransportakse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(12. oktober 1998)

Hoejhastighedstogforbindelsen mellem Madrid og Barcelona med forbindelse videre til Perpignan og Montpellier, den saakaldte "HHT Syd", blev paa Det Europaeiske Raads moede i Essen udpeget som et af de 14 hoejt prioriterede projekter i udbygningen af de transeuropaeiske net, som Kommissionen boer koncentrere sin indsats omkring.

Projektet oppebaerer en finansiel stoette fra Faellesskabet over Samhoerighedsfonden og TEN-T-budgetposten. Det er imidlertid rigtigt, at projektet, selv om det nu skrider planmaessigt frem, navnlig paa spansk grund, dog kan vaere praeget af en vis forsinkelse paa straekningen Perpignan-Montpellier, hvilket midlertidigt vil mindske det samlede udbytte af projektet.

Kommissionen holder taet kontakt med den franske stat for at faa noejagtige oplysninger om tidsplanen for anlaegget af denne straekning. Dog er tidsplanen saavel som alle andre relevante faktorer i forbindelse hermed fremdeles et anliggende, der alene sorterer under de franske myndigheder. Betydningen af forbindelsen Perpignan-Montpellier er blevet yderligere understreget i rapporten fra gruppen paa hoejt plan vedroerende offentlig-private partnerskaber for TEN samt paa det seneste i Kommissionens rapport til Det Europaeiske Raads moede i Cardiff om hvordan det gaar med de 14 hoejt prioriterede projekter.

Kommissionen vil fortsat goere en indsats for at fremskynde den praktiske gennemfoerelse af projektet som helhed fra Madrid til Montpellier. Inden udgangen af 1998 forventes "Réseau Ferré de France", som har ansvaret for den franske nationale jernbaneinfrastruktur, at offentliggoere en plan for de nye prioriteringer for jernbanenettet i Frankrig, og Kommissionen vil fortsat i forbindelse hermed laegge saerlig vaegt paa betydningen af "Hoejhastighedstog Syd".
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3218/98

af John McCartin (PPE) til Kommissionen

(26. oktober 1998)

Om: Behandling af irske studerende

Er Kommissionen klar over, at der diskrimineres mod tilbagevendende irske emigrantfamilier (nettoimmigrationen til Irland laa sidste aar paa godt 30.000), naar de forsoeger at lade deres irskfoedte boern optage paa hoejere laereanstalter? Selv om studenterne er foedt i Irland, har EU-pas, har fuld valgret, og deres familie har fast bopael i Irland, anses de for at vaere "oversoeiske studenter" eller ikke-EU-borgere i henhold til en EU-forordning, fordi de ikke opfylder det treaarige bopaelskriterium, inden de soeger optagelse paa universitetet med det resultat, at de tvinges til at betale fuldt undervisningsgebyr osv.? Er der nogen bestemmelse i EU-retten, der sikrer ligebehandling af disse personer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(14. december 1998)

Stoerrelsen af det undervisningsgebyr, studenter skal betale for at foelge kurser paa de hoejere laereanstalter, og kriterierne for stipendier eller anden finansiel stoette, der gives i medlemsstaterne, bestemmes af medlemsstaterne selv.

Faellesskabslovgivningen, som fortolket ved Domstolen, kraever af medlemsstaterne, at de anvender de samme kriterier og undervisningsgebyrer for statsborgere fra Faellesskabet som for landets egne statsborgere med udgangspunkt i princippet om, at der ikke maa ske forskelsbehandling paa grund af nationalitet.

Princippet om, at der ikke maa ske forskelsbehandling paa grund af nationalitet daekker ogsaa en eventuel forskelsbehandling af statsborgere, som ikke har gjort brug af deres ret til fri bevaegelighed inden for Faellesskabet, og andre statsborgere, som har gjort brug af denne ret (f.eks. irske statsborgere, som er vendt tilbage til Irland efter udvandring til en anden medlemsstat). Dette princip daekker dog ikke det tilfaelde, at irske statsborgere vender tilbage til Irland efter at vaere udvandret til tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2771/98

af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen

(14. september 1998)

Om: De ca. 3.000 europaeiske fanger i udenlandske faengsler

Den europaeiske organisation "Fair Trials Abroad"har oplyst, at ca. 3.000 europaeiske borgere sidder faengslet i tredjelande.

De fleste europaeiske fanger skulle befinde sig i Marokko (472), USA (470), Australien (176), Thailand (170), Brasilien (146), Venezuela (133), Schweiz (102), Ecuador (74), Colombia (64) og Indien (63). I Rusland og de central- og oesteuropaeiske lande skulle der vaere tale om ca. 125 personer. Desuden er der ca. 1.500, der sidder faengslet i forskellige udviklingslande.

1. Er der etableret et samarbejde paa europaeisk plan for at sikre disse mennesker en retfaerdig proces og en ordentlig behandling i faengslerne, eller er der en form for samarbejde mellem EU-medlemsstaterne om fanger, der sidder faengslet i samme land?

2. Spiller Kommissionen i den forbindelse en samordnende rolle, f.eks. via de lokale EU-ambassadoerer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(22. oktober 1998)

Unionen er foruroliget over situationen i faengslerne rundt om i verden, isaer er den staerkt optaget af de betingelser, hvorunder statsborgere fra medlemsstaterne lever som indsatte. I de tilfaelde, hvor den inden for rammerne af Faellesskabets udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) skoenner, at situationen berettiger hertil, kan den rette henvendelse til de paagaeldende landes myndigheder.

I henhold til artikel 8C i traktaten om Den Europaeiske Union samt afgoerelse truffet af repraesentanter for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Raadet den 19. december 1995, nyder alle Unionens borgere paa et tredjelands omraadet godt af beskyttelsen fra samtlige medlemsstaters diplomatiske og konsulaere myndigheders side, der maatte vaere repraesenteret i dette tredjeland.

Raadets Gruppe vedroerende Konsulaere Spoergsmaal foelger opmaerksomt problemet omkring unionsborgere, der er indsat i tredjelandes faengsler.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2702/98

af Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Entreprenoerer

Kan myndighederne i en medlemsstat i Den Europaeiske Union kraeve, at en entreprenoer fra en anden medlemsstat bliver registreret hos de officielle instanser, foer han kan paabegynde sin erhvervsvirksomhed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(27. oktober 1998)

Der maa sondres mellem to situationer. I den foerste oensker den udenlandske entreprenoer vedvarende at udoeve sit erhverv i en anden medlemsstat, navnlig i form af en underetablering, der afhaenger af hovedetableringen i den medlemsstat, hvor han er bosat. Dette henhoerer under EF-traktatens artikel 52 (etableringsretten). For saa vidt som registrering paalaegges alle uanset nationalitet eller etableringssted inden for EF, er et saadant krav ikke uforeneligt med princippet om ligebehandling i artikel 52.

I den anden situation udoever en entreprenoer sit erhverv midlertidigt i en anden medlemsstat uden at vaere etableret dér. Dette henhoerer under EF-traktatens artikel 59 (fri udveksling af tjenesteydelser). I den forbindelse forbyder artikel 59 foranstaltninger, der udgoer restriktioner, som bevirker forskelsbehandling, eller som er urimelige, for den frie udveksling af tjenesteydelser. I almindelighed er en ordning vedroerende forhaandstilladelse (eller registrering), der gaelder for alle entreprenoerer uanset herkomst, kun forenelig med traktatens artikel 59, dersom der paa omraadet for den paagaeldende form for erhvervsvirksomhed findes tvingende aarsager i tilknytning til almenvellet, og dersom dette almenvel ikke allerede er sikret gennem bestemmelserne i det land, hvor tjenesteyderen er etableret, samt dersom samme resultat ikke kan opnaas ved mindre begraensende bestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2571/98

af John McCartin (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Stoette pr. dyr i Irland

Er Kommissionen klar over den senere tids alvorlige problemer i bjergregionerne i den vestlige del af Irland vedroerende stoette pr. dyr (udligningsgodtgoerelser), hvor en mand og hans hustru ofte har adskilte flokke, der graesser paa faellesarealer, som der er tradition for i et saadant system? Kan Kommissionen oplyse, om en saadan faelles graesning er en overtraedelse af betingelserne for stoette pr. dyr under ordningen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. september 1998)

Ifoelge EF-bestemmelserne er Kommissionen ansvarlig for godkendelsen af de nationale ordninger med stoette pr. dyr, men ikke for godkendelsen af individuelle ansoegninger, idet afgoerelserne herom traeffes af de nationale myndigheder. Kommissionen er derfor ikke bekendt med det konkrete tilfaelde, som det aerede medlem henviser til, hvor der ydes stoette pr. dyr til baade landbrugeren og hans hustru for saerskilte flokke, der graesser paa faellesarealer. De kontrolbesoeg, der er foretaget for at kontrollere, at ordningerne gennemfoeres og anvendes korrekt i medlemsstaterne, har heller ikke givet anledning til formodninger om, at der forekommer uregelmaessigheder i forbindelse med anvendelsen af ordningen med stoette pr. dyr.

Muligheden for at yde den omhandlede stoette for dyr, der graesser paa faellesarealer, er generelt forenelig med faellesskabsretten, og denne mulighed er blevet godkendt for Irlands vedkommende. Ifoelge den irske ordning skal ansoegerne for at kunne faa stoetten pr. dyr enten eje og drive mindst 3 ha udnyttet landbrugsareal, som ogsaa kan omfatte arealer til faellesgraesning, eller have graesningsrettigheder, der svarer til et landbrugsareal paa 3 ha, i ugunstigt stillede omraader. Hvis saavel landbrugeren som hans hustru driver fuldstaendigt uafhaengige bedrifter i ugunstigt stillede omraader og opfylder naevnte betingelse, er de ifoelge faellesskabsretten hver isaer berettiget til at modtage stoette pr. dyr. Ifoelge de nationale bestemmelser kan der dog ikke indgives separate ansoegninger, hvis to eller flere personer driver en eller flere flokke som en samlet enhed. I saadanne tilfaelde skal de i forbindelse med stoetteordningen betragtes som en enkelt ansoeger og deres flokke som en faelles flok.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2551/98

af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Anvendelse af den faellesskabsret, der gennemfoeres i den nationale lovgivning

Foelger Kommissionen med i, i hvilket omfang direktiver om social- og arbejdsmarkedsforhold gennemfoeres i den nationale lovgivning?

Foelger Kommissionen med i, hvordan de gennemfoerte bestemmelser anvendes og overholdes?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2736/98

af Christine Oddy (PSE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Asbest

Vil Kommissionen snarest udarbejde forslag til et totalforbud mod indfoersel og fremstilling af chrysotil (hvid) asbest paa grund af den alvorlige risiko for sundhedsproblemer, der opstaar ved anvendelsen af denne substans, som, sammen med andre former for asbest, er ansvarlig for, at over 3.500 mennesker hvert aar doer i Det Forenede Kongerige alene?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(30. september 1998)

Der findes allerede en lang raekke faellesskabsbestemmelser, som tager sigte paa at beskytte arbejdstagernes og forbrugernes sundhed mod asbests sundhedsskadelige virkninger. Alle former for asbestfibre, bortset fra hvid asbest (eller chrysotil), er allerede forbudt efter de gaeldende faellesskabsbestemmelser. Der er endvidere forbud mod fjorten kategorier af produkter, som indeholder chrysotil, og streng faellesskabskontrol med udsaettelse af arbejdstagere for asbest og med udslip af asbestfibre til miljoeet.

Selv om meget allerede er realiseret, er det klart, at der nu maa goeres mere for at stramme Faellesskabets forskrifter om markedsfoering og anvendelse af asbestholdige produkter. Der er nu ni medlemsstater, som har indfoert nationalt forbud mod chrysotil, som gaar laengere end Faellesskabets gaeldende forskrifter. Dette forstyrrer i hoej grad det indre marked, og kraever derfor en loesning paa faellesskabsplan.

Endvidere har forskellige nationale instanser, herunder sundhedsmyndighederne i Det Forenede Kongerige, lavet foruroligende prognoser over antallet af doede, der sandsynligvis kan tilskrives asbest over den naeste snes aar. Det er imidlertid vigtigt at notere sig, at disse tal bygger paa tidligere udsaettelser for blandede asbesttyper, herunder de fibre, der allerede er forbudt. Det ville vaere forkert at anvende disse statistikker alene som begrundelse for et forbud mod markedsfoering og anvendelse af chrysotil, fordi et saadant forbud ikke ville foere til lavere udsaettelse af arbejdstagere for asbest, da dette allerede er paa plads, og det ville heller ikke reducere antallet af doedsfald, der sker i dag som foelge af tidligere udsaettelse for asbest. Eventuel forurening fra asbest i eksisterende bygninger (f. eks. i forbindelse med vedligeholdelse eller arbejde med fjernelse af asbest) vil fortsat vaere en vaesentlig kilde til udsaettelse af arbejdstagere for asbest i mange aar.

Under hensyntagen til alle disse forhold og paa grundlag af den nuvaerende videnskabelige viden om sundhedsfarerne ved chrysotilasbest er Kommissionen imidlertid ved at udarbejde et forslag til et forbud i hele EU mod chrysotilasbest (med visse undtagelser og midlertidige fravigelser), som skal droeftes med medlemsstaternes eksperter i den naermeste fremtid. De naermere enkeltheder i det endelige udkast vil naturligvis afhaenge af disse droeftelser og af droeftelser med Parlamentet og interessegrupper samt af resultatet af fortsatte videnskabelige overvejelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3148/98

af Rainer Wieland (PPE) til Raadet

(19. oktober 1998)

Om: Forslag til direktiv om forbud mod reklame for biler og andre varer

Er det rigtigt, at Raadet ifoelge flere pressemeddelelser (f.eks. "Bild am Sonntag" af 19.7.1998) overvejer at forbyde eller begraense reklame for motorkoeretoejer?

I bekraeftende fald, af hvilken art er disse overvejelser, og hvilke skridt agter Raadet at tage?

Overvejer Raadet ogsaa forbud mod reklame for andre produkter eller tjenesteydelser?

I bekraeftende fald, af hvilken art er disse overvejelser og hvilke foranstaltninger agter Raadet at traeffe?

Svar

(20./21. december 1998)

Kommissionen har til dato endnu ikke forelagt Raadet noget forslag til direktiv om forbud mod eller begraensning af reklame for biler.

Som det aerede parlamentsmedlem sikkert ved, tilskynder de adfaerdskodekser, som i visse medlemsstater finder anvendelse paa frivilligt grundlag, reklamebureauerne og bilindustrien til at begraense de reklamer, som vil kunne tilskynde til farlig adfaerd fra bilisternes side.

Raadet er ikke bekendt med eventuelle initiativer fra Kommissionens side med henblik paa at indfoere en saadan kodeks paa EF-plan, og da slet ikke til at foreslaa bestemmelser af obligatorisk art.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3053/98

af Mair Morgan (PSE) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Paastaaede uregelmaessigheder under udvaelgelsesproeve KOM/A/8-9-10-11-12/98

Paa baggrund af de foreliggende oplysninger lader det til, at der forekom flere alvorlige uregelmaesigheder i forbindelse med den udvaelgelsesproeve, der for nylig fandt sted i alle 15 medlemsstater. Rent bortset fra at de kandidater, der skulle til proeve i Milano, havde faaet opgivet en forkert adresse, at der til proeven i Rom var forberedt for faa eksemplarer af proeven, og at der blev anvendt mobiltelefoner, hvilket aabenbart var tilladt flere steder, udspandt den mest overraskende episode sig i Bruxelles. En kandidat, der over for de tilsynsfoerende gjorde opmaerksom paa, at visse kandidater havde haft adgang til udkast til spoergsmaal og svar inden proeven, blev truet med at blive udelukket fra proeven i stedet for at faa hjaelp til at finde ud af, om hans paastande var korrekte.

Mener Kommissionen, at der paa grundlag af ovenstaaende oplysninger skal gennemfoeres en undersoegelse med henblik paa at finde ud af, hvilke tjenestemaend der var involveret saavel i videregivelsen af fortrolige oplysninger og i den daarlige tilrettelaeggelse af udvaelgelsesproeven.

Mener Kommissionen, at udvaelgelsesproeven skal erklaeres ugyldig og dermed afholdes igen, hvis disse beskyldninger viser sig at vaere rigtige?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2471/98

af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: EU og Parkinsons sygdom

Hvilke foranstaltninger har EU truffet, og hvor store midler er der afsat til bekaempelse af, stoette i forbindelse med og forskning i Parkinsons sygdom?

Planlaegger Kommissionen et program til imoedekommelse af behovene i forbindelse med behandling og virkningerne af Parkinsons sygdom?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(26. oktober 1998)

Kommissionen har siden 1995 stoettet aktiviteter inden for det neuro-degenerative sygdomsomraade og i forbindelse med uofficielt omsorgsarbejde. Der har dog indtil videre ikke vaeret noget projekt vedroerende Parkinsons sygdom, der har opfyldt de kriterier, der kraeves for at faa oekonomisk stoette. Den europaeiske sammenslutning af personer, der er beroert af Parkinsons sygdom (The European Parkinson's disease association), har modtaget oekonomisk stoette fra programmet vedroerende integration af handicappede paa arbejdsmarkedet, dels med henblik paa at analysere de behov, som patienter og deres familier, der lever med denne sygdom har, dels hvorledes man bedst kan reagere herpaa.

I den nye banebrydende meddelelse om udviklingen i folkesundhedspolitikken(1) foreslaas det, at man bevaeger sig vaek fra den sygdomsspecifikke maade at gribe sagen an paa og over mod en mere generel fremgangsmaade i forbindelse med folkesundhed. I Amsterdam-traktatens artikel 152 fastslaas det klart, at det er de enkelte medlemsstaters ansvar, hvordan de organiserer og forvalter deres sundhedsvaesen.

Forskningen i Parkinsons sygdom har altid haft sin plads i Faellesskabets biomedicinske forskningsprogrammer (Biomed). Allerede under Biomed 1 blev der givet finansielt tilskud til denne forskning, og nu indgaar den direkte i fire Biomed 2 projekter. Disse daekker hele omraadet fra genetisk og molekylaer forskning til transplantation af celler og funktionel neurokirurgi. Visse af disse projekter har allerede givet betydningsfulde resultater. Endvidere er sygdommen i et vist omfang af talrige andre projekter.

Sygdommen boer indtage en mindst lige saa dominerende plads under tema 1 i det fremtidige 5. rammeprogram. Den er saaledes en af de faa sygdomme, der udtrykkeligt omtales i programmet, herunder specielt i forbindelse med aldringsprocessen. Den passer ogsaa fint ind i billedet med hensyn til 2 typiske aktionsomraader: kroniske og degenererende sygdomme og det neurovidenskabelige omraade.

(1) KOM(98) 230 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2801/98

af Christof Tannert (PSE) til Raadet

(18. september 1998)

Om: Adfaerdskodeks for europaeiske virksomheder i tredjelande

I Europa-Parlamentets beslutning af 12.12.1996 om menneskerettighederne i verden i 1995/1996 og Den Europaeiske Unions menneskerettighedspolitik (A4-0400/96)(1)"henstiller (det) til Kommissionen og Raadet hurtigt at fremsaette forslag om en adfaerdskodeks for europaeiske virksomheder i tredjelande, som paalaegger dem at respektere alle former for menneskerettighedsaspekter (borgerrettigheder, sociale og oekonomiske rettigheder samt miljoerelaterede rettigheder), herunder kontrol- og sanktionsmekanismer paa grundlag af det allerede eksisterende OECD-forslag".

Hvad har Raadet foretaget sig for at imoedekomme denne opfordring?

Svar

(27. november 1998)

Raadet har noteret sig Europa-Parlamentets beslutning af 12.12.1996 om menneskerettighederne i verden i 1995/96 og Den Europaeiske Unions menneskerettighedspolitik.

Raadet bekraefter igen forpligtelsern til at sikre at europaeiske virksomheder respekterer menneskerettighederne saavel inden for EU som i tredjelande. Imidlertid har Raadet hidtil ikke modtaget noget konkret forslag om en adfaerdskodeks for europaeiske virksomheder, som paalaegger dem at respektere menneskerettighederne, herunder kontrol- og sanktions-mekanismer.

(1) EFT C 20 af 20.1.1997, s. 161.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2635/98 af Otto von HABSBURG , Hiltrud BREYER , Charles GOERENS , Klaus-Heiner LEHNE , Claudia ROTH , Wilmya ZIMMERMANN , Karl HABSBURG-LOTHRINGEN til Kommissionen. Visumkrav for Bulgarien og Rumænien - ekspertberetninger



EF-Tidende nr. C 118 af 29/04/1999 s. 0110



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2635/98 af Otto von Habsburg (PPE) , Hiltrud Breyer (V) , Charles Goerens (ELDR) , Klaus-Heiner Lehne (PPE) , Claudia Roth (V) , Wilmya Zimmermann (PSE) og Karl Habsburg-Lothringen (PPE) til Kommissionen (1. september 1998) Om: Visumkrav for Bulgarien og Rumaenien - ekspertberetninger I den seneste tid har adskillige ekspertkommissioner aflagt besoeg i Bulgarien og Rumaenien og ved den lejlighed beskaeftiget sig med visumproblematikken. Hidtil er der ikke offentliggjort beretninger herom. Kan Kommissionen oplyse, hvornaar det vil forelaegge Europa-Parlamentet saadanne ekspertberetninger, saafremt de allerede eksisterer? Hvilke konklusioner er Kommissionen naaet frem til i dette anliggende? Saafremt denne/disse beretning/er endnu ikke er udarbejdet, hvornaar vil det da ske? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (13. november 1998) Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2408/98

af Leonie van Bladel (UPE) og James Janssen van Raay (UPE) til Raadet

(28. juli 1998)

Om: Nationaliteten paa de surinamske "decembermordere"

1. Er Raadet bekendt med afgoerelsen fra retten i Amsterdam, hvori det konstateredes, at den nederlandske statsadvokatur "ikke havde lavet sit hjemmearbejde ordentligt" i forbindelse med efterforskning af nationaliteten paa dem, der van ansvarlige for, hhv. medskyldige i, de saakaldte decembermord i Suriname i 1982.

2. Er Raadet klar over, at den nederlandske statsadvokaturs og de nederlandske politiske partiers urimeligt lakoniske holdning til efterforskningen af mordene i Suriname i 1982, hvor der meget vel kan have vaeret indblandet mordere og medskyldige af nederlandsk nationalitet, og hvor den nederlandske statsadvokatur handler, som om der var tale om cykeltyveri, medfoerer, at de europaeiske borgere naerer stadig mindre tillid til retsordenen og politikerne?

3. Mener Raadet ikke, at den nederlandske statsadvokatur boer goere sit yderste med henblik paa at opnaa fuld klarhed over mordernes nationalitet paa det tidspunkt, hvor mordene blev begaaet, den 8. december 1982, samt over deres medskyldiges davaerende nationalitet?

4. Er Raadet enig i, at ansvaret for den nederlandske statsadvokaturs ifoelge Amsterdam-domstolens mening mangelfulde efterforskning ene og alene paahviler den nederlandske justitsminister?

5. Vil Raadet drage konsekvenser af det nederlandske retsvaesens mangelfulde arbejde, og i bekraeftende fald, hvilke?

Svar

(27. november 1998)

Raadet kan ikke besvare det aerede parlamentsmedlems spoergsmaal, som ikke henhoerer under Den Europaeiske Unions kompetence.