SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2162/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Lav prioritering af undervisningen i fremmedsprog i de græske gymnasieskoler

Opbygningen af et borgernes Europa afhænger i høj grad af, at så mange af disse borgere som muligt, herunder især unge mennesker, får mulighed for at kommunikere på fremmedsprog og dermed overvinde sprogforskellene. Den Europæiske Union har derfor sat sig som mål, at enhver europæisk borger foruden sit modersmål skal kunne gøre sig forståelig på yderligere to fællesskabssprog. Den obligatoriske fremmedsprogsundervisning i medlemsstaternes uddannelsessystemer er en grundlæggende foranstaltning, som medlemsstaterne har iværksat for at nå det overordnede mål. For at det kan lykkes at konsolidere og fremme undervisningen i fremmedsprog, er det imidlertid ligeså vigtigt, at fremmedsprogene sidestilles med de andre undervisningsfag.

I Grækenland undervises der hele skoleåret i fremmedsprog i gymnasiet, men i slutningen af året bliver der ikke eksamineret i fremmedsprog som led i den almindelige afgangseksamen fra gymnasiet, og karaktererne i disse fag tæller heller ikke med i den samlede karakter på afgangsbeviset, som ellers giver adgang til de højere læreanstalter.

Mener Kommissionen i lyset af fremmedsprogsundervisningens betydning for opbygningen af Europa, at denne drastiske nedprioritering af fremmedsprogsundervisningen i Grækenland er i overensstemmelse med de generelle målsætninger om at udvikle denne undervisning i EU? Er Kommissionen, som naturligvis respekterer subsidiaritetsprincippet, ikke enig i, at fremmedsprogsundervisningen både bør tælle med ved afgangseksamen og indgå i den samlede karakter, idet nogle mindre betydningsfulde fag bortfalder, eller omfanget af nogle fag reduceres for at undgå yderligere belastning af elevernes allerede overordentlig krævende eksamensprogram?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(7. september 2000)

Det er væsentligt for alle Unionens borgere at erhverve og anvende sprogkundskaber hele livet igennem.

Kommissionens hvidbog Undervise og lære(1) opstiller det generelle mål at beherske tre fællesskabssprog (s. 47). I hvidbogen hedder det, at det bliver nødvendigt for alle at erhverve og vedligeholde evnen til at kommunikere på mindst to fællesskabssprog ud over modersmålet.

I hvidbogen hedder det videre, at det er ønskeligt, at undervisningen i første fremmedsprog starter allerede fra førskoleniveaumldr og at undervisningen i det andet fremmedsprog starter på gymnasieniveaumldr Ved afslutningen af grunduddannelsen bør alle beherske to fællesskabssprog ud over deres eget modersmålmldr Alt dette forudsætter, at der er et udbud af kvalitetsundervisning med moderne materialer og metoder, der tager hensyn til de berørte personers forskellighed.

I visse medlemsstater lærer en betydelig del af skolebørnene fremmedsprog uden for det obligatoriske skolevæsen. Ordningerne for kontrol og formel anerkendelse af de sprogkundskaber, en borger har erhvervet i løbet af sit liv, formelt under en undervisningsordning eller uformelt andetsteds, uanset i hvilken sektor, varierer fra land til land.

Artikel 149 (tidligere artikel 126) i EF-traktaten præciserer, at Fællesskabets rolle er at støtte og supplere samarbejdet mellem medlemsstaterne med fuld respekt for medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne.

Det kan måske interessere det ærede medlem, at det europæiske Eurydice-kontor for tiden forbereder en publikation, som indeholder en detaljeret oversigt over undervisningen i fremmedsprog under de forskellige uddannelsesordninger i medlemsstaterne og i landene i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) samt de andre lande, der deltager i Socrates-programmet. Denne publikation, som skal udkomme sidst på året, vil give en nyttig sammenligning af den gældende praksis og politik i Europa.

(1) KOM(95) 590 endelig udg.