SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3410/00

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Voksende PCB-forurening trods produktionsforbud

1. Har Kommissionen kendskab til forskeres opdagelse af, at den amerikanske Lake Michigan ser ud til at være langt mere forurenet med PCB'er (polychlorerede biphenyler) end forventet(1)?

2. Har Kommissionen kendskab til lignende forureninger af store europæiske søer, navnlig i Skandinavien og Alpeområdet?

3. Har Kommissionen en forklaring på den voksende PCB-forurening trods produktionsforbudet? I hvilket omfang er der tale om kemiske reaktioner mellem forskellige affaldsstoffer?

4. Hvilke forholdsregler overvejer Kommissionen, hvis de gældende bestemmelser til hindring af PCB-forurening ser ud til at være utilstrækkelige?

(1) Kilde: New York Times af 22. maj 2000.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. december 2000)

Kommissionen er bekendt med dette særlige forureningsproblem i Lake Michigan såvel som i mange andre vandområder (f.eks. forurening af Hudson River og Housatonic River fra General Electrics produktionsanlæg) i De Forenede Stater, selv om den ikke har fulgt undersøgelsen i De Forenede Stater nøje, da forholdene kun delvis kan sammenlignes med forholdene i Fællesskabets vandområder.

Der har været nogle tilfælde af forurening med polychlorerede biphenyler (PCB) i europæiske søer, såsom Järnsjön i det sydøstlige Sverige, hvor der var kontaminerede sedimenter, der også blev fundet ned ad strømmen i Emån. Järnsjön blev renset ved bundskrabning i 1993 og 1994.

Kommissionen har arbejdet aktivt med vandforurening. I en undersøgelse om prioritering af stoffer, der er skadelige for vandmiljøet, og som fulgte COMMPS-proceduren (combined monitoring-based and modelling-based priority setting scheme), blev der indhentet data fra 750 000 akvatiske og 70 000 sedimentprøver. Vurderingen peger på, at der stadig er relativ stor risiko omkring PCB'er i sedimenter. Andre rapporter har faktisk konkluderet, at der er blevet fundet særlig høje koncentrationer i forskellige arter og sedimenter i specifikke områder såsom Østersøen og Barentshavet(1)(2), og yderligere undersøgelser har fundet høje koncentrationer i den sydlige del af Nordsøen(3).

PCB'er, der blev masseproduceret for 40 år siden, blev hovedsagelig brugt i lukkede systemer (kondensatorer, transformatorer, diverse elektrisk udstyr), blev imidlertid også anvendt åbent (i blødgørere, tætningsmidler, farver og lakker osv.). Mange af de produkter, der indeholder PCB'er, er i øjeblikket ved at nå affaldsfasen, og der kan på dette tidspunkt forekomme udslip til miljøet gennem atmosfærisk deposition eller gennem udledninger. Der kan forekomme to kontamineringsveje. Indehaveren af PCB-holdigt affald ved måske ikke, at det indeholder PCB (ofte tilfældet med åbne anvendelser) eller indehaveren ved, at det indeholder PCB, men ønsker ikke at påtage sig omkostningerne ved behørig bortskaffelse. I begge tilfælde behandles PCB-holdigt affald ikke korrekt og kan ende i miljøet. Der er i øjeblikket ikke mange oplysninger fremme om efterfølgende produktion af PCB'er som biprodukt på grund af reaktioner mellem forskellige forbindelser.

Kommissionen har udviklet en omfattende lovgivning om PCB(4).

På basis af al denne lovgivning overvåger Kommissionen meget nøje håndhævelsen af de forskellige direktiver og krav. Hvis der ikke er overensstemmelse med kravene, har Kommissionen indledt overtrædelsesprocedurer mod de pågældende medlemsstater. Kommissionen er desuden ved at udarbejde en fællesskabsstrategi for dioxiner og PCB'er, hvormed der skal indføres en integreret, systematisk og kohærent fremgangsmåde. Denne strategi vil omfatte foranstaltninger på tre planer, nemlig foranstaltninger vedrørende kilderne, foranstaltninger vedrørende transmissionskæden og foranstaltninger vedrørende menneskets sundhed.

(1) Miljøet i Den Europæiske Union ved århundredskiftet, EMA, kap. 3.14 (2000).

(2) Ambio, 1990b; Olsson et al. 1992.

(3) Increase of Organochlorines and Mercury Levels in Common Guillemots Uria aalge during Winter in the Southern North Sea, C; Joiris, G. Tapia, L. Holsbeek, Marine Pollution Bulletin, Vol. 34, N22, s. 1049-1057 af 1997.

(4) Rådets direktiv 85/467/EØF af 1. oktober 1985 om sjette ændring af direktiv 76/769/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (PCB/PCT), EFT L 269 af 11.10.1985 Rådets direktiv 96/59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse af PCB og PCT, EFT L 243 af 24.9.1996 Rådets forordning 259/93/EØF af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab, EFT L 30 af 6.2.1993 Rådets direktiv 80/68/EØF af 17. december 1979 om beskyttelse af grundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer, EFT L 20 af 26.1.1980 Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, EFT L 129 af 18.5.1976 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/mldr/EF om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger Internationale Konventioner: Basel-konventionen trådte i kraft i 1992 og har til formål at forebygge dumpning af farlige stoffer (herunder dioxiner og PCB) i udviklingslande; De Forenede Nationers Økonomiske Kommissionen for Europa (UNECE) konvention om grænseoverskridende luftforurening over store afstande, og en af de otte protokoller, der er blevet udarbejdet, er Århus-protokollen om Persistente Organiske forurenende kemikalier (POP-kemikalier) Den kommende POP-konvention forhandles i øjeblikket.