ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1087/98

af Klaus Lukas (NI) til Kommissionen

(7. april 1998)

Om: Uloennet arbejde i hjemmet

I oejeblikket udarbejdes der i Den Europaeiske Unions medlemsstater forslag om statistisk registrering af sort arbejde. I den forbindelse diskuteres ogsaa, om uloennet arbejde i hjemmet skal indregnes i BNP eller ej.

I denne forbindelse bedes Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal:

1. Vil indregning af uloennet arbejde i hjemmet i medlemsstaternes BNP medfoere en forhoejelse af dette?

2. Hvor meget vil det i bekraeftende fald forhoeje medlemmernes BNP?

3. Da indtaegterne fra moms, toldafgifter og landbrugsafgifter ikke laengere er tilstraekkelige til at finansiere Den Europaeiske Unions udgifter, finansieres en stadig stoerre del af medlemmernes bidrag over BNP-andelen. Kan man gaa ud fra, at indregning af uloennet arbejde i hjemmet i medlemsstaternes BNP vil medfoere en forhoejelse af disses medlemsbidrag til finansiering af Den Europaeiske Union?

4. Hvor meget vil det i bekraeftende fald foroege medlemmernes bidrag?

5. Hvilke konsekvenser vil dette i givet fald faa for Den Europaeiske Unions budget?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(2. juni 1998)

Indregning i det centrale nationalregnskabssystem af husholdningernes produktion af uloennet arbejde i hjemmet ville medfoere en forhoejelse af medlemsstaternes bruttonationalprodukt (BNP). Men hverken i ENS 79(1) (anden udgave) eller ENS 95 - Raadets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om Det Europaeiske National- og Regionalregnskabssystem i Det Europaeiske Faellesskab(2), som er de to systemer, der anvendes til opstilling af nationalregnskaber i EU - er ydelse af hus- og hjemmehjaelp, naar den produceres og forbruges inden for samme husholdning, omfattet af den produktive aktivitet og dermed heller ikke af BNP (undtagen tjenester, der ydes af loennet husholdningspersonale og ejere af egne boliger) (ENS 79 272, 312, 318 og ENS 95 3.09). Det reviderede nationalregnskabssystem 1993 (SNA 1993)(3), som indeholder retningslinjer for opstilling af nationalregnskaber, og som er gaeldende i hele verden, udelukker ligeledes uloennet arbejde i hjemmet, naar det produceres til eget brug inden for husholdningen, fra den produktionsdefinition, der anvendes i systemet (SNA 93 6.19 og 6.23).

Under disse omstaendigheder forefindes der hverken paa EU-plan eller paa verdensplan officielle oplysninger, som ville goere det muligt at svare paa punkt 2, 3, 4 og 5 i det aerede medlems skriftlige forespoergsel.

(1) Det europaeiske nationalregnskabssystem.

(2) EFT L 310 af 30.11.1996.

(3) Nationalregnskabssystem 1993. Europa-Kommissionen, IMF, OECD, FN, Verdensbanken. 1993.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1834/98

af Caroline Jackson (PPE) til Kommissionen

(12. juni 1998)

Om: Belgisk forsknings anvendelse af dyr, som ikke er opdraettet til dette formaal

1. I Belgien synes det at vaere almindelig praksis at anvende dyr i forskningen, som ikke er opdraettet til dette formaal. Af direktiv 86/609/EOEF(1) (artikel 19, stk. 4, og artikel 21) fremgaar det klart, at saadan anvendelse boer vaere undtagelsen snarere end reglen. Mener Kommissionen, at direktivet anvendes korrekt i Belgien?

2. Har Belgien informeret Kommissionen om, hvor de hunde og katte, der nu anvendes i forskningsoejemed i Belgien, stammer fra?

3. Ifoelge British Union for the Abolition of Vivisection (Den Britiske Sammenslutning for Afskaffelse af Vivisektion) holder belgiske laboratorier dyr under meget daarlige forhold. Har den belgiske regering dokumenteret over for Kommissionen, at forholdene nu er blevet forbedret og opfylder kravene i direktivet?

4. Selv om Kommissionen nu har undersoegt klage nr. 97/3479, synes der ikke at vaere blevet truffet stoerre foranstaltninger mod de belgiske laboratorier, som er genstand for klagen. Mener Kommissionen, at de foranstaltninger, der er truffet, har vaeret tilstraekkelige?

(1) EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1741/98

af Mary Banotti (PPE) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: Direktiv 91/439/EOEF om koerekort

I henhold til direktiv 91/439/EOEF(1) om koerekort skal der ved udstedelse eller fornyelse af et koerekort tages hensyn til, i hvor svaer grad en person lider af epilepsi. Der stilles f.eks. krav om, at den paagaeldende ikke maa have haft epileptiske anfald i to aar.

Kan Kommissionen redegoere for, hvorfor der er valgt en periode paa to aar?

Er Kommissionen klar over, at der i Det Forenede Kongerige kun stilles krav om en anfaldsfri periode paa et aar i forbindelse med udstedelse eller fornyelse af koerekort?

Har Kommissionen i bekraeftende fald kendskab til den udvikling inden for laegevidenskaben, som danner grundlag for, at britisk lov kun foreskriver en anfaldsfri periode paa tolv maaneder?

Kunne den i direktivet foreskrevne periode paa to aar, som kun synes at vaere en anbefaling, ikke aendres i overensstemmelse med de retningslinjer, der gaelder i Det Forenede Kongerige?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(15. juli 1998)

Bestemmelser om udstedelse og fornyelse af koerekort for mennesker med epilepsi er fastlagt i bilag III, pkt. 12, til Raadets direktiv 91/439/EOEF om koerekort(2).

Punkt 12.2 fastsaetter, at ingen gruppe 2 - koerekort (lastbiler og busser) maa "udstedes eller fornys for aspiranter og foerere, der har eller kan faa epileptiske anfald eller andre alvorlige bevidsthedsforstyrrelser". Gruppe 1 - koerekort (motorcykler og biler) kan udstedes med forbehold af en raekke betingelser, og en af disse er situationen, hvad angaar epilepsi (pkt. 12.1).

Da Kommissionen udarbejdede sit forslag byggede den paa raad fra laegelige eksperter. Da der er mange forskellige slags epilepsi, mente de laegelige eksperter, som droeftede disse bestemmelser sidst i 1980, at der ikke boer fastlaegges en bestemt periode for, hvor laenge en person ikke maa have haft epileptiske anfald. Direktivet er derfor vejledende: "har der f.eks. ikke vaeret anfald i to aar".

Udvalget om koerekort, som er nedsat i henhold til direktiv 97/26/EF af 2. juni 1997(3) (som aendrer direktiv 91/439/EOEF) droeftede det samme spoergsmaal den 23. marts 1998 for at forsoege at harmonisere den periode, hvori den paagaeldende ikke maa have haft epileptiske anfald. Den periode, medlemsstaterne har fastsat, er generelt paa mellem seks maaneder og to aar, selv om den kan vaere op til fem aar for nogle specifikke typer epilepsi.

Det er derfor indlysende, at grundene til ikke at specificere en fastsat periode forbliver uaendrede.

(1) EFT L 237 af 24.8.1991, s. 1.

(2) EFT L 237 af 24.8.1991.

(3) EFT L 150 af 7.6.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1653/98

af Guido Podestà (PPE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Nye italienske bestemmelser vedroerende tilladelser til opfoerelse af forretningscentrer paa over 2.000 m2, overgangsbestemmelser og konkurrencebestemmelser samt fri bevaegelighed paa det indre marked

Med lovforslag af 16.1.1998 har den italienske regering aendret handelsbestemmelserne, hvilket faar indvirkninger saavel paa detailmarkedet som inden for de store forretningscentrer. Overgangsbestemmelserne (artikel 25, stk. 3 og 4) fastsaetter saerlig tre forskellige ordninger for anmodninger om tilladelse til forretningscentrer for over 2.000 m2. Der skal traeffes afgoerelser om de anmodninger, der er fremsendt til de kommunale myndigheder inden den 16.1.1998, og som allerede er videresendt til regionalregeringen, inden for 180 dage. De oevrige anmodninger og anmodninger, der fremsaettes efter dette tidspunkt, erklaeres fortabte.

De nye bestemmelser medfoerer aabenlys og uretfaerdig diskrimination af forskellig art blandt de personer, hvis anmodninger er blevet videresendt inden for forfaldsfristen, og de personer, der ikke har haft denne fordel, uden at der tages noget hensyn til, at de har handlet i god tro.

Mener Kommissionen, at disse bestemmelser er forenelige med konkurrencereglerne?

Mener Kommissionen, at bestemmelserne er i overensstemmelse med reglerne for det indre marked?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(20. juli 1998)

Med dekretet af 18. januar 1998 blev der indfoert en ny ordning for udstedelse af tilladelser til at aabne forretninger i Italien. De nye bestemmelser erstatter saaledes den italienske lov nr. 426 af 11. juni 1971, der var emnet for Domstolens dom af 17. oktober 1995 i de praejudicielle sager om "Dip/Lidl" (C-140/94, C-141/94 og C-142/94). Domstolen bestemte, at konkurrencereglerne og reglerne vedroerende det indre marked ikke fandt anvendelse paa den italienske lovgivning i det paagaeldende tilfaelde.

Det nye dekret, med hvilket der indfoeres en mere liberal ordning for aabning af forretninger sammenlignet med den tidligere lovgivning, indeholder intet nyt, der kan foranledige en aendring af den analyse af EU-retten, som Domstolen foretog i ovennaevnte dom. Derfor falder kravet om fornyelse af visse anmodninger om aabning af forretninger ind under den paagaeldende medlemsstats interne lovgivning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1649/98

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Stress under arbejdet og foelgerne heraf

Ifoelge en undersoegelse, der for nylig blev foretaget af Det Europaeiske Institut for Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkaarene i samtlige 15 EU-medlemsstater, lider hver tredje europaeer af stress paa grund af arbejdet. Paa grundlag af undersoegelsens resultater optraeder dette faenomen oftere og oftere og rammer med stor hyppighed de europaeiske arbejdstagere, idet 9-12 % af maendene og 9-11 % af kvinderne i EU i stoerstedelen af deres arbejdstid udsaettes for en hoej grad af stress, hvilket har alvorlige foelger for sundheden og kreativiteten.

Hvordan agter Kommissionen at skride ind, og hvilke foranstaltninger vil den traeffe for at bekaempe problemet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(13. juli 1998)

En af prioriteterne i Kommissionens arbejdsprogram om sundhed og sikkerhed under arbejdet 1996-2000 var at analysere, hvilken aktion der er noedvendig paa faellesskabsplan for at forebygge stress paa arbejdspladsen. Denne beslutning var delvis baseret paa en undersoegelse fra 1994 om udformningen af en effektiv vejledning om stress i forbindelse med arbejdet, som blev gennemfoert for Kommissionen.

Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhed paa arbejdspladsen undersoegte spoergsmaalet, og dens rapport indeholdt henstillinger, som danner et vaerdifuldt grundlag for Kommissionens fremtidige aktiviteter. I 1998 har Kommissionen til hensigt at arbejde videre med udvalgets rapport sammen med Det Europaeiske Institut for Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkaarene og Det Europaeiske Agentur for Sundhed og Sikkerhed under arbejdet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1727/98

af Joaquín Sisó Cruellas (PPE) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: Stigning i den vietnamesiske eksport af fodtoej til EU

Det Europaeiske Faellesskab indfoerte i oktober 1997 antidumpingtold paa import af sutsko fra Kina og i februar 1998 paa import af laedersko og syntetisk fodtoej. Kommissionens tjeneste for bekaempelse af svig er i oejeblikket i gang med en undersoegelse i Vietnam for at finde ud af, om stigningen i den vietnamesiske eksport af fodtoej til EU ikke sker i kraft af en omgaaelse af antidumpingreglerne.

Kan Kommissionen oplyse, hvad de foerste resultater af denne undersoegelse viser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(1. juli 1998)

Kommissionen er i oejeblikket sammen med medlemsstaternes og Vietnams myndigheder ved at foretage en undersoegelse af Faellesskabets import af sko, der angives at have oprindelse i Vietnam og som ledsages af en oprindelsesformular A under den almindelige praeferenceordning (GSP), der paastaas udstedt i Vietnam.

Disse undersoegelser fortsaettes. Det er derfor ikke paa dette stade muligt at afgoere, om visse forsendelse af sko med kinesisk oprindelse har faaet paafoert forkert oprindelse, f. eks. Vietnam for at omgaa antidumpingtolden.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1673/98

af Angela Billingham (PSE) til Kommissionen

(18. maj 1998)

Om: Satellitdecoderkort

En vaelger fra min valgkreds er blevet naegtet et satellitdecoderkort fra selskabet Viasat med den begrundelse at vedkommende bor uden for Skandinavien, og at selskabet kun har senderettigheder inden for det omraade.

Vil Kommissionen vaere rede til at undersoege, om det er i modstrid med traktaten, idet der er tale om en hindring for den fri udveksling af tjenesteydelser?

Vil Kommissionen ligeledes undersoege, om der kan vaere tale om illoyal konkurrence, idet selskabet Viasat har indgaaet aftaler med andre tv- og filmselskaber om eksklusive rettigheder i saerlige geografiske omraader?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(15. juni 1998)

Kommissionen er klar over, at modtagelse af visse satellitradio- og fjernsynstjenester rundt omkring i EF begraenses som foelge af aftaler mellem sendestationer og fjernsyns- og radioselskaber. Den er i faerd med at undersoege nogle af disse tilfaelde i lyset af EF-retten og mere generelt i forbindelse med en ad hoc-undersoegelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1872/98

af Mair Morgan (PSE) til Kommissionen

(8. juni 1998)

Om: Europa-Kommissionens kontorer i regionerne

Vil Kommissionen praecisere hvilken rolle, Europa-Kommissionens kontorer i regionerne spiller? Paahviler der dem et ansvar til baade at informere og indsamle oplysninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(1. juli 1998)

Kommissionens repraesentationers rolle er beskrevet i meddelelsen om presse- og informationskontorernes rolle og organisation(1) i en situationsrapport(2) og i et dokument om informations- og kommunikationsstrategien(3)

Det er fortsat repraesentationerne, der har hovedansvaret for informationen af alle befolkningsgrupper i deres respektive medlemsstater, men de uddelegerer i stadig stoerre grad oplysningsvirksomheden over for offentligheden til partnerskabs- og formidlingsorganisationer, der arbejder under deres tilsyn. Disse har et godt indblik i befolkningens behov og kan yde brugervenlig informationstjeneste paa regionalt og lokalt niveau. Derfor kan repraesentationerne koncentrere sig om at drive mere specifik oplysningsvirksomhed rettet mod opinionsdannere, saasom politikere og medier, og om at holde Bruxelles underrettet om den udvikling i deres medlemsstater, der er af interesse for Kommissionen.

Denne opgavefordeling gaelder baade for hovedstads-repraesentationerne og for de regionale kontorer. Svaret paa forespoergslens anden del er derfor "ja".

(1) SEK(89) 662.

(2) SEK(90) 1646.

(3) SEK(94) 80.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1282/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Radioaktivt affald i Nestos-floden

Ifoelge nogle oplysninger fra bulgarske kontrolmyndigheder er der i floden Nestos i visse omraader paa den bulgarske side af graensen, hvor der foer i tiden blev udvundet uran, blevet maalt koncentrationer af uran og radium, som er 2,5 gange over de tilladte graensevaerdier.

Kommissionen bedes besvare foelgende:

1. Hvilke oplysninger kan Kommissionen hente fra Bulgarien om affaldskoncentrationerne i omraadet?

2. Hvilke foranstaltninger vil den traeffe for at fjerne risiciene for Bulgarien og Graekenland, som floden ogsaa gennemloeber?

3. Kan Kommissionen skaffe oplysninger om deponering af det radioaktive affald fra reaktorerne i Bulgarien, som tidligere eksporteredes til Rusland?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(10. juli 1998)

PHARE-projektet "Remediation concepts for the uranium mining operations in CEECs" siger mod at opbygge en database om alle de omfattede lande, herunder Bulgarien, og mod at gennemfoere passende pilotprojekter med henblik paa at udbedre uranrelaterede skader. Inden sommeren 1997 havde det opbygget en fuldstaendig database over alle "uranproblemomraader" i landene. Resultatet var, at miljoeproblemerne vedroerte mere end 450 lossepladser for sten- og malmaffald fra uranudvinding i Bulgarien; de er velkendte, men problemerne er desvaerre langt fra loeste. Kommissionen kan i oejeblikket ikke goere ret meget ved kontamineringen af floden Nestos andet end at goere de bulgarske myndigheder opmaerksomme herpaa.

Transport af brugt braendsel til det tidligere Sovjetunionen (USSR) blev ensidigt indstillet af russerne i 1989. Der er droeftelser i gang om de kontraktmaessige betingelser for oparbejdning af braendslet. Der blev imidlertid indgaaet en firepartsaftale med Rusland, Ukraine og Moldova om transport af VVER-440 brugt braendsel fra Kozloduy tilbage til Rusland. De omfattende maengder affald fra oparbejdning i Rusland skulle returneres til Bulgarien paa et senere tidspunkt. Det brugte braendsel VVER-1000 vil blive opbevaret i Bulgarien. Depoterne for brugt braendsel paa Kozloduy-kernekraftvaerket er naesten fulde, men brugt braendsel oplagres nu paa anlaeggets midlertidige vaade lager fjernt fra reaktorerne. Dette anlaegs kapacitet skulle vaere tilstraekkelig til mindst at lagre det brugte braendsel, der opstaar de naeste fem aar. Der kunne opfoeres et nyt toert oplagringsanlaeg paa vaerket efter aar 2000, naar der er blevet foretaget yderligere omrangering paa de nuvaerende lageranlaeg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1185/98

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Producentansvar (emballageaffald)

Er Kommissionen bekendt med de vanskeligheder, der er opstaaet i forbindelse med gennemfoerelsen af direktivet om emballage og emballageaffald i Det Forenede Kongerige paa grund af kriteriet for registrering af virksomheder, der er godkendt til at genanvende emballageaffald?

Finder Kommissionen det rimeligt, at uafhaengige virksomheder, der genanvender papiraffald, ikke kan godkendes?

Er dette ikke en handelshindring, som i henhold til direktivet er uberettiget?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(15. juni 1998)

Kommissionen er klar over de vanskeligheder, der goer sig gaeldende i forbindelse med gennemfoerelsen af Raadets direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald(1) i Det Forenede Kongerige, for saa vidt angaar registrering af virksomheder, der er godkendt til at genanvende emballageaffald.

Kommissionen er for oejeblikket i gang med at undersoege overensstemmelsen mellem Det Forenede Kongeriges gennemfoerelsesforanstaltninger direktivet. Som led i denne undersoegelse vil den se paa foelgevirkningerne for det indre marked af Det Forenede Kongeriges gennemfoerelse af direktiv 94/62/EF.

Det aerede medlem kan i givet fald indgive yderligere oplysninger vedroerende denne sag direkte til Kommissionen, saa denne kan tage hensyn hertil ved undersoegelsen.

(1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1766/98

af Paul Ruebig (PPE) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: En mere attraktiv udformning af Rhinen-Main-Donau-Kanalen

I sit groenbog om dette emne definerer Kommissionen rammebetingelserne for en fremtidig transportpolitik. Herunder fremgaar det, at skibsfarten i modsaetning til de traditionelle transportveje er meere fordelagtige m.h.t. omkostninger, har en lavere uheldskvote samt betydeligt lavere emissioner af skadelige stoffer.

I 1992 blev Rhinen-Main-Donau-Kanalen aabnet og dermed et over 10.000 km langt net af vandveje i Vesteuropa gjort sejlbar. Godstransporten paa Donau er siden da glaedeligvis steget staerkt.

Alligevel er det - netop med henblik paa EU-udvidelsen - vigtigt, at netop Donau i endnu i hoejere grad goeres egnet til den europaeiske handel og at dens funktion som naturlig, oekologisk og billig transportvej sikres.

Det er navnlig noedvendigt at fjerne lavtvandsstraekningen mellem Straubing og Villshofen, saaledes at den faar en minimumsvanddybde paa 2,50 m. Ligeledes skal stoedpudelagerhaller maalrettet fremmes for ogsaa paa tidspunkter med lavvande kontinuerligt at kunne forsyne industrien med varer og raastoffer.

Hvordan agter Kommissionen at stoette disse overvejelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(10. juli 1998)

Kommissionen er klar over, at indenlandsskibsfarten paa Rhin-Main-Donau-kanal-forbindelsen fortsat haemmes af en raekke flaskehalse, navnlig paa floden Donau.

For at raade bod herpaa har Faellesskabet i sine retningslinjer for udvikling af de transeuropaeiske transportnet(1) medtaget udbedringen af den 69 km lange delstraekning fra Straubing til Vilshofen som et projekt af faelles interesse. Disse retningslinjer udgoer en generel referenceramme, som skal anspore de paagaeldende medlemsstater til at gennemfoere projekter, der bidrager til at fuldstaendiggoere nettet.

Den tyske forbundsregering og den bayriske delstatsregering enedes i 1996 om at udsaette enhver afgoerelse vedroerende udbedringen af delstraekningen Straubing - Vilshofen til aar 2000. I mellemtiden ville man foretage yderligere oekonomiske og oekologiske forundersoegelser.

Til dato har de nationale myndigheder, der er ansvarlige for dette projekt, endnu ikke indgivet nogen anmodning om stoette hertil. Kommissionen er rede til at tage et velbegrundet forslag om stoette under overvejelse naar de noedvendige undersoegelser er tilendebragt.

(1) Europa-Parlamentets og Raadets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996, EFT L 228 af 9.9.1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1674/98

af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: De udenlandske studerendes situation paa universitet i Tartu

I Estland er der paa universitet i Tartu opstaaet en uoverensstemmelse mellem de udenlandske studerende (hovedsagelig finske) og universitetet om forhoejelserne af semesterbetalingerne og deres urimelige niveau for de udenlandske studerende i forhold til de estiske. Uoverensstemmelsen om de hoejere semesterbetalinger for udenlandske studerende har vaeret behandlet i byretten.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan den stiller sig til de foranstaltninger, som Estland som ansoegerland har truffet, der medfoerer, at semesterbetalingerne for de udenlandske studerende bliver hoejere end for estiske studerende i fremtiden, naar Estland bliver medlem af EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(16. juli 1998)

Estland, som er et af de ansoegerlande, som der er indledt forhandlinger med, vil tilpasse sin lovgivning til Faellesskabets inden for rammerne af strategien for forberedelse af tiltraedelsen, bl. a. i spoergsmaal vedroerende de videregaaende uddannelser og princippet om, at der ikke maa finde forskelsbehandling sted i spoergsmaalet om adgang til undervisning mellem statsborgere fra én medlemsstat og statsborgere fra andre medlemsstater. Dette princip blev forklaret for den estiske delegation paa det foerste moede til analytisk gennemgang af Faellesskabets opnaaede resultater, som fandt sted i Bruxelles i maj. Estland skal saaledes hurtigst muligt traeffe de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at dette princip overholdes. Med henblik herpaa vil Kommissionen soerge for, at den estiske regering fastlaegger en praecis tidsplan, og den vil formidle kendskabet til de etaper i lovgivningsprocessen, der er noedvendige for at omsaette dette fundamentale princip i estisk lovgivning.