SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2292/99

af Reinhold Messner (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Forlængelse af motorvejskoncessionerne i Italien

Den italienske regering er ved at forlænge koncessionerne til alle motorvejsselskaberne. På grundlag af det såkaldte Ciampi-Costa-direktiv(1) kan motorvejskoncessionerne undtagelsesvis forlænges for at bilægge verserende tvister (manglende takstreguleringer, anerkendelse af det arbejde, der blev udført i forbindelse med verdensmesterskaberne i fodbold i 1990 og Christoffer Columbus-festlighederne i 1992, andre eventuelle tvister, som stadsadvokaturen skal anmodes om at udtale sig om). I denne forbindelse skal aftalerne eller de forskrifter, der regulerer forholdet mellem staten og de koncessionerede selskaber, revideres senest den 31. december 1999. Hvis man ser bort fra aftalen med Autostrade A/S, har regeringen hidtil undertegnet 7 ud af 19 aftaler om forlængelse(2). Disse er nu til behandling i Revisionsretten. Udkastet til standardaftale mellem ANAS (det italienske statsejede vejselskab) og de koncessionerede selskaber, som indeholder bestemmelser vedrørende tvister, takster, finansieringsplan, investeringer og kontraktlige klausuler, er ikke engang blevet forelagt Revisionsretten! Med henblik på forlængelsen af de 19 koncessioner planlægges der investeringer svarende til 11.418 mia. lire i nye motorvejsinfrastrukturer, hvoraf nogle ikke engang er blevet godkendt, hvorved den nationale lovgivning(3) overtrædes, og den igangværende udarbejdelse af den generelle transportplan gøres virkningsløs. Med forlængelsen overskrider mange af disse koncessioner i øvrigt det tidsrum på 30 år, der er foreskrevet i loven(4). Den nye lov om civilbeskyttelse foreskriver bl.a., at de koncessionerede selskaber skal sørge for sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med motorvejstunnelerne, hvilket på kort sigt vil nødvendiggøre en revision af de koncessioner, der er under forhandling(5).

1. Mener Kommissionen ikke, at fornyelsen af disse koncessioner er i strid med direktiv 92/50/EØF, 93/37/EØF og 89/440/EØF, idet der ikke er blevet udskrevet et offentligt udbud på europæisk plan vedrørende tildelingen af koncessionerne(6)?

2. Mener Kommissionen ikke, at de nye infrastrukturarbejder har til formål at begrunde den automatiske forlængelse af koncessionerne og dermed motorvejsmonopolerne?

3. Mener Kommissionen ikke, at det er absolut nødvendigt, at det italienske system vedrørende motorvejskoncessioner tages op til revision inden tildeling af eventuelle forlængelser, således at det europæiske regelsæt vedrørende offentlige kontrakter kan gennemføres fuldt ud(7)

4. Hvordan kan Kommissionen godkende sådanne forlængelser, som gør det nytteløst at udarbejde en generel transportplan for at gennemføre fællesskabsretningslinjerne for en velafbalanceret fordeling af trafikarterne og en nedskæring af den motoriserede trafik?

(1) Jf. direktiv fra Ministeriet for offentlige arbejder og Ministeriet for finanser, budget og økonomisk planlægning af 20.10.1998, protokol nr. 011790/Finansministerium.

(2) Aftalerne er indgået med Venenzia-Padova, l'Autostrada dei Fiori, la RAV, l'Ativa, la Torino-Milano, la Serravalle og la Brennero SpA. Forlængelserne strækker sig over maksimum 12 år.

(3) Ifølge den gældende lovgivning er det ikke tilladt de koncessionerede selskaber og ANAS at bygge nye motorvejsstrækninger, hvis det ikke udtrykkeligt er godkendt ved lov. Lov nr. 376 af 13.8.1975 er således stadig gældende. I artikel 18a beordres en suspension af nye motorveje, motorvejsstrækninger og tunneler, og der kræves en samlet reform af ordningen vedrørende motorvejskoncessioner. Denne reform er aldrig blev gennemført.

(4) Denne tidsfrist fastslås i alle bestemmelser fra 1955 til i dag og bekræftes i de nyligt vedtagne regler for entrepriser (lov nr. 109/94 samordnet med lov nr. 415/98). Denne absolutte tidsfrist gælder naturligvis også for forlængelse af en koncession.

(5) Jf. lov nr. 226 af 13.7.1999, artikel 8a, stk. 4, der foreskriver, at de koncessionerede selskaber skal sørge for de nødvendige foranstaltninger via henlæggelser, der er fastlagt i finansplanerne, som således vil blive reguleret senest om 6 måneder.

(6) EFT L 209 af 24.7.1992, EFT L 199 af 9.8.1993 og EFT L 268 af 15.9.1989. I henhold til direktiv 89/440/EØF tildeles koncessionerne for offentlige arbejder på almindelig vis via proceduren for ikke-offentlig licitation, mens direktiv 93/37/EØF foreskriver anvendelse af europæisk udbud i forbindelse med tildeling af koncessioner for byggeri og forvaltning.

(7) Denne sektor har siden 1975 ventet på en reform. Dengang konstaterede Odorisio-kommissionen, der var nedsat af Ministeriet for offentlige arbejder, selskabernes voksende gæld, og konstruktionen af nye motorvejsstrækninger blev stoppet (lov nr. 376 af 13.8.1975). Denne lov foreskrev tillige, at der skulle vedtages en lov om omstrukturering af hele systemet inden 1980, hvilket imidlertid aldrig fandt sted.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(20. januar 2000)

Kommissionen har indledt to nye procedurer vedrørende forlængelsen af motorvejskoncessionerne i Italien. Den har kontaktet de italienske myndigheder for at belyse de forskellige aspekter af spørgsmålet. Disse sager vil blive drøftet med de pågældende myndigheder på et møde, der inden længe vil blive afholdt i Rom.

Kommissionen har desuden forhørt sig hos samtlige medlemsstater om den nuværende situation med hensyn til motorvejskoncessioner for at danne sig et overblik over dette problem og dets vigtige økonomiske og sociale aspekter. Hvis der afsløres overtrædelser af EU-retten, vil Kommissionen undersøge sagen på grundlag af den i EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169) fastsatte procedure.

Kommissionen er i høj grad involveret i bæredygtig mobilitet i Fællesskabet, idet den fremmer udviklingen af transportsystemer, som er effektive og miljøvenlige og samtidig sikre og samfundsmæssigt acceptable. I handlingsprogrammet Bæredygtig mobilitet: fremtidsperspektiver er der redegjort for de initiativer, Kommissionen agter af tage i den forbindelse. Ansvaret for udarbejdelsen af de nationale rammeprogrammer for transport og infrastrukturer tilfalder dog medlemsstaterne. Det påhviler Kommissionen at sikre overholdelse af den pågældende EU-lovgivning.