ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3673/97 af Patricia McKenna (V) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Valg i Cambodja

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den vil traeffe for at stoette afholdelsen af valg i Cambodja naeste aar?

Der har gennem de sidste faa maaneder vaeret haardnakkede forlydender om menneskerettighedskraenkelser i Cambodja. Disse har omfattet intimidering og chikane af politiske aktivister samt faengsling af mange journalister og menneskerettighedsaktivister.

Som foelge af disse kraenkelser er der udtrykt frygt for, at valget maaske ikke vil blive afviklet i en fredelig atmosfaere.

Vil Kommissionen tage saerlige skridt for at sikre, at der stilles garantier for sikkerheden af de kandidater, der opstiller til valget?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (16. december 1997)

Efter positiv udtalelse fra medlemsstaterne paa PVD/ALA-udvalgsmoedet den 11. september 1997 besluttede Kommissionen at bidrage med 9,5 mio. ECU til valgprocessen i Cambodja. Bidraget var bestemt til daekning af omkostningerne i forbindelse med vaelgerregistrering (7 mio. ECU) og restbeloebet (2,5 mio. ECU) til deltagelse i omkostningerne ved en observatoerordning.

Kommissionen er helt paa hoejde med den politiske situation i Cambodja, som den foelger i noeje samraad med medlemsstaterne, De Forenede Nationer og ASEAN-landene. Den har i oevrigt vaeret meget opmaerksom paa de tilfaelde af kraenkelse af menneskerettighederne, som tidligere er blevet paatalt. For at modvirke et valgklima, som kunne give anledning til intimidation og voldshandlinger har Kommissionen udtrykkeligt bestemt, at den vil suspendere sin bistand til valget, hvis der skulle forekomme saadanne begivenheder.

Med hensyn til beskyttelse af valgkandidaterne, er dette et spoergsmaal om en faelles og samordnet tilgang paa stedet med hver repraesentant for verdenssamfundet, som er impliceret i valgprocessen, saerlig med dem, som har til opgave at indhente oplysninger til sagsbehandling og anvende de planlagte procedurer til beskyttelse af valgkandidaterne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3100/97 af Ben Fayot (PSE) til Kommissionen (2. oktober 1997)

Om: Avissalg i Europa-Parlamentets kiosker

Der kan ikke koebes luxembourgske aviser i Europa-Parlamentets kiosker i Strasbourg og Bruxelles eller i Kommissionens kiosker i Bruxelles, selvom der er gjort en indsats herfor fra dagbladenes side.

AArsagen er tilsyneladende de alt for hoeje priser, som de distributionsselskaber, der er ansvarlige for leverancerne af udenlandske aviser til kioskerne, forlanger.

Er det ikke Kommissionens opfattelse, at distributionsselskaberne, som har en monopolstilling i de paagaeldende lande, overtraeder bestemmelserne om fri bevaegelighed og pressefrihed i Den Europaeiske Union?

Har Kommissionen udarbejdet en analyse af distributionen af dags- og ugepressen i EU og muligheden for, at ogsaa bladene fra smaa lande kan saelges uden for oprindelseslandet?

Agter Kommissionen, dersom den har konstateret overtraedelser af principperne for det indre marked, at afhjaelpe denne situation og paa hvilken maade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (13. november 1997)

Kommissionen har ikke modtaget klager eller konkrete tegn paa, at distributionsselskaberne skulle misbruge deres stilling, saaledes at det hindrer graenseoverskridende salg af aviser generelt og salg af luxembourgske aviser i Strasbourg og Bruxelles i saerdeleshed.

Kommissionen har netop modtaget resultaterne af en analyse, der havde til formaal at undersoege distributionssystemerne for den skrevne presse i samtlige medlemsstater, deres graenseoverskridende interaktion og foelgerne for prisstrukturen paa presseomraadet. Kommissionen er ved at gennemgaa resultaterne af denne analyse, der giver oplysninger om distributionsomkostningernes foelger for det graenseoverskridende avissalg. I analysen naevnes imidlertid ogsaa andre faktorer.

Hvis Kommissionen konstaterer konkurrencebegraensning eller misbrug af en dominerende stilling, der er uforenelig med konkurrencereglerne og det indre markeds funktion, vil den traeffe egnede foranstaltninger inden for rammerne af traktatens bestemmelser og give Europa-Parlamentet meddelelse herom.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3664/97 af Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Udvidelse af den spanske eksklusive fiskerizone i Middelhavet

Som bekendt har den spanske regering for nylig vedtaget at udvide sin eksklusive fiskerizone i Middelhavet med 50 soemil.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke folkeretlige eller EU-retlige bestemmelser den spanske regering paaberaaber sig som retsgrundlag for denne afgoerelse?

Kan Kommissionen desuden oplyse, om denne afgoerelse udelukker enhver fiskeriaktivitet, der ikke er spansk, fra den nye fiskerizone? Laegger denne afgoerelse hindringer i vejen for fiskeri af samtlige fiskearter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (17. december 1997)

Den spanske regering har indfoert en fiskeribeskyttelseszone i Middelhavet i en afstand af 49 soemil fra basislinjerne fra Punta Negra til Cabo de Gata. Den straekker sig mod oest til midtlinjegraensen til de oevrige kyststater.

Denne beslutning, som er truffet uden forudgaaende konsultation, blev vedtaget paa grundlag af artikel 56 i De Forenede Nationers havretskonvention fra 1982. Men ifoelge de oplysninger, Kommissionen raader over, har de spanske myndigheder endnu ikke udarbejdet et soekort, som viser den noejagtige afgraensning af zonen, saaledes som det er fastsat i konventionens artikel 74 og 75.

Ifoelge oplysningerne fra de spanske myndigheder tager oprettelsen af denne beskyttelseszone isaer sigte paa bevarelse af almindelig tun.

Saa snart zonen er operationel, vil de gaeldende EF-bestemmelser blive anvendt. EF-fiskerfartoejer vil saaledes kunne faa adgang uden forskelsbehandling paa grund af nationalitet. Fiskerfartoejer, som ikke er hjemmehoerende i EF, vil kun faa adgang til fiskeressourcerne i denne zone, hvis flagstaten har indgaaet en fiskeriaftale med Faellesskabet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2848/97 af Laurens Brinkhorst (ELDR) til Raadet (13. september 1997)

Om: Institutionelle betingelser for udvidelse efter resultatet af regeringskonferenceforhandlingerne

1. Husker Raadet foelgende udtalelse i konklusionerne fra Det Europaeiske Raad paa Korfu i juni 1994: »De institutionelle betingelser, der sikrer, at Unionen fungerer tilfredstillende, skal skabes paa regeringskonferencen i 1996, som derfor maa finde sted, inden tiltraedelsesforhandlingerne indledes«?

2. Hvorledes forener Raadet denne udtalelse med resultatet af Amsterdam-topmoedet, navnlig den opfattelse, at »dette baner vejen for at indlede udvidelsesprocessen...«?

3. Er det Raadets opfattelse, at disse institutionelle betingelser er blevet opfyldt med Amsterdam-traktatudkastet og protokollen om udvidelse?

4. Kan Raadet i bekraeftende fald anfoere, hvilke forbedringer i de institutionelle betingelser der berettiger denne vurdering?

5. Er det Raadets opfattelse, at tiltraedelsesforhandlingerne kan afsluttes uden forbedringer i de institutionelle betingelser, der sikrer Unionens behoerige funktion?

Svar (26. janaur 1998)

Som det aerede medlem goer opmaerksom paa i sit spoergsmaal, fastlagde Det Europaeiske Raad allerede i 1994, da det moedtes paa Korfu og siden i Essen, at de institutionelle betingelser, der sikrer, at Unionen fungerer tilfredstillende, skulle skabes paa regeringskonferencen i 1996, som derfor skulle finde sted, inden tiltraedelsesforhandlingerne indledtes.

Paa regeringskonferencen, der fandt sted i 1996 og 1997, blev der vedtaget en raekke reformer. Disse resultater er omfattet af Amsterdam-traktaten, som blev undertegnet den 2. oktober 1997.

Endvidere blev en protokol om institutionerne i perspektivet af en udvidelse af Den Europaeiske Union knyttet som bilag til Amsterdam-traktaten. Denne protokol omhandler elementer i en institutionel reform med henblik paa en udvidelse af EU, som skal forhandles paa et senere tidspunkt.

Endelig har Det Europaeiske Raad paa et moede i Luxembourg den 12. og 13. december 1997 erklaeret, at en styrkelse og forbedring af den maade institutionerne fungerer paa, i overensstemmelse med Amsterdam-traktatens bestemmelser om institutionerne, er en noedvendig forudsaetning for EU's udvidelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3489/97 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (3. november 1997)

Om: Manglende overensstemmelse mellem bestemmelserne om socialhjaelp i forbindelse med invalidering i Det Forenede Kongerige og Spanien

Kommissionen bedes kommentere de principspoergsmaal, der er opstaaet i sagen med Thomas Hawking fra min valgkreds, som flyttede fra Det Forenede Kongerige til Spanien i 1995, foer han blev invalideret som foelge af alvorlig sygdom i 1996?

Det skal understreges, at han hele tiden betalte de social sikringsbidrag i Spanien, men at han fik afslag paa socialhjaelp med den begrundelse, at to aars bidrag var utilstraekkeligt, samtidig med at hans flytning gjorde det umuligt for ham at faa socialhjaelp fra Det Forenede Kongerige, fordi hans tidligere fulde bidrag var ophoert paa flytningstidspunktet, hvorfor han havde mindre end to aar godskrevet der.

Er Kommissionen enig i, at dette er dybt uretfaerdigt? Har den til hensigt at fremsaette forslag om afhjaelpning af saadanne uheldige situationer til fordel for de borgere, som goer brug af deres ret til fri bevaegelighed inden for Den Europaeiske Union? I mellemtiden bedes Kommissionen oplyse, hvilke muligheder der bestaar i Kommissionen eller i medlemsstaterne for at tage denne enkeltsag op til fornyet behandling?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (25. november 1997)

Det aerede medlem rejser spoergsmaalet om vandrende arbejdstageres ret til invalidepension.

Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet ((En ajourfoert udgave af denne forordning blev vedtaget ved Raadets forordning (EF) nr. 118/97 af 2.12.1996 - EFT L 28 af 30.1.1997. )) giver detaljerede regler for invaliditet. En person, som var forsikret i en medlemsstat, hvor forsikringsbeloebet er uafhaengigt af forsikringsperiodens laengde, skulle herefter normalt faa pension fra den medlemsstat, hvor han var forsikret paa det tidspunkt, hvor han blev invalid. Institutionen i denne medlemsstat skal tage stilling til, om den paagaeldende opfylder betingelserne for at vaere ydelsesberettiget, om noedvendigt under hensyntagen til forsikringsperioder, der er fuldendt i henhold til lovgivningen i en anden medlemsstat (artikel 38). Den eneste betingelse er, at den paagaeldende var forsikret i mindst et aar i den medlemsstat, hvor pensionen oenskes udbetalt.

De oplysninger, det aerede medlem giver, er imidlertid for generelle til, at Kommissionen kan afgoere, om faellesskabsretten er blevet overholdt i dette saerlige tilfaelde. Kommissionen opfordrer derfor det aerede medlem til at forelaegge den sagens enkeltheder, saa den kan tage stilling til dem i lyset af faellesskabsretten.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3214/97 af David Martin (PSE) til Kommissionen (16. oktober 1997)

Om: Anvendelse af omstrejfende hunde og katte til vivisektion i Belgien

Er Kommissionen klar over, at der i Belgien - idet der henvises til videooptagelser og oejenvidneforklaringer, hvoraf det fremgaar, at omstrejfende hunde og katte anvendes til forsoeg - tilsyneladende sker overtraedelse af direktiv 86/609/EOEF ((EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1. ))?

Har Kommissionen desuden kendskab til bevismateriale, hvoraf det fremgaar, at hunde og katte holdes under forhold, der langt fra opfylder lovfaestede krav? Hvilke foranstaltninger agter den i bekraeftende fald at traeffe i forbindelse med denne retsaktsovertraedelse fra en medlemsstats side?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (19. november 1997)

Kommissionen har allerede faaet forelagt en klage vedroerende de forhold, det aerede medlem omtaler, og har taget kontakt med de belgiske myndigheder for at sikre sig, at Raadets direktiv 86/609/EOEF af 24. november 1986 om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg og andre videnskabelige formaal, overholdes.

Paa grundlag af de oplysninger, der saaledes er indhentet, vil Kommissionen fortsaette sin behandling af sagen. Som led heri vil Kommissionen ikke undlade at traeffe alle de forholdsregler, der er noedvendige for at sikre overholdelsen af faellesskabsretten. Dette indebaerer ogsaa, at den i givet fald vil indlede en overtraedelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 169.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3431/97 af Patricia McKenna (V) til Kommissionen (31. oktober 1997)

Om: Episode paa atomkraftvaerket Sellafield i Storbritannien

Den 11. september 1997 maatte en af de aldrende Magnox-reaktorer i Calder Hall paa det britiske atomkraftanlaeg Sellafield lukkes paa grund af en fejl i elforsyningen til kontrolstangmotoren.

Selv om der tilsyneladende ikke var noget udslip af radioaktivitet, vil mange anse enhver episode i forbindelse med Magnox-reaktorerne som en foruroligende udvikling, fordi den anvendte teknologi er ved at vaere foraeldet i forhold til udviklingen, siden anlaegget blev opfoert.

Har Kommissionen foretaget en evaluering af sikkerhedsnormerne i forbindelse med Sellafields Magnox-reaktorer og de oevrige aldrende reaktorer i Den Europaeiske Union? I benaegtende fald, agter den at goere dette? Er Kommissionen tilfreds med sikkerhedsnormerne for disse reaktorer, eller indroemmer den, at de ifoelge sagens natur er farlige?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (8. december 1997)

Det er driftsherren, som kontrolleres og godkendes af den nationale sikkerhedsmyndighed, der er ansvarlig for sikkerheden paa et atomkraftanlaeg. For Calder Hall er driftsherren British nuclear fuels Ltd, der foretager jaevnlige kontroller for at sikre, at reaktorernes sikkerhed hele tiden saa godt som praktisk muligt svarer til den seneste tekniske udvikling. Rapporter vedroerende disse kontroller indsendes til sikkerhedsmyndigheden med henblik paa uafhaengig vurdering og godkendelse.

Kommissionen har ikke kompetence til at beordre en evaluering af sikkerhedsnormer for enkelte anlaeg. Kommissionen fremmer dog droeftelser mellem medlemsstaternes nationale sikkerhedsmyndigheder om en raekke emner, herunder spoergsmaalet om aldrende atomkraftanlaeg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3193/97 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (16. oktober 1997)

Om: Harmonisering af faerdselsregler

Kan Kommissionen paa baggrund af det store antal fodgaengere, der hvert aar bliver draebt ved faerdselsulykker, oplyse, om den har planer om at indfoere lovgivning, der i vaesentlig grad vil bidrage til at begraense dette antal?

Kan Kommissionen navnlig oplyse, om den har planer om at indfoere lovgivning om harmonisering af retningslinjerne for retsforfoelgelse af motorfoerere, der har gjort sig skyldige i drab af fodgaengere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (18. november 1997)

Kommissionen har udarbejdet et handlingsprogram med tilhoerende lovgivningsmaessige foranstaltninger i et forsoeg paa at nedbringe antallet af draebte og tilskadekomne paa de europaeiske landeveje. Det aerede parlamentsmedlem henvises til Kommissionens meddelelse med titlen »Bedre faerdselssikkerhed i EU: program for 1997-2001« ((KOM(97) 131 endelig udg. )), hvori der i detaljer redegoeres for Kommissionens strategi.

Kommissionen har ikke for oejeblikket planer om at foreslaa en harmonisering af grundlaget for at retsforfoelge bilister, der draeber fodgaengere, da der her er tale om et omraade, som i overensstemmelse med naerhedsprincippet skal overlades til medlemsstaternes egne strafferetssystemer.

Raadet er - med deltagelse af Kommissionen - i faerd med at udarbejde en konvention mellem alle medlemsstater, som skal sikre, at faerdselsforseelser, der foerer til frakendelse af foererretten (inddragelse af koerekort eller af retten til at koere bil), og som begaas i en anden medlemsstat end den, hvor lovovertraederen er bosat, faar virkning i bopaelsmedlemsstaten, naar lovovertraederen vender hjem.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3418/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (31. oktober 1997)

Om: Verdenshandel og dyrebeskyttelse

Kommissionen har flere gange anfoert, at det maaske gav bedre resultater, hvis man fremmede dyrebeskyttelse via multilaterale aftaler med EU-tredjelande.

1. Er dette krav realistisk i lyset af de erfaringer, som man har gjort ved forhandlinger om dyrebeskyttelsesbestemmelser inden for unionen? Hvilken slags aftaler taenkes der konkret paa?

2. Hvis denne vej er realistisk, hvad taler saa imod, at man parallelt hermed soeger at forbedre WTO-bestemmelserne?

3. Hvilke foranstaltninger kan EU principielt traeffe til fremme af dyrebeskyttelse i tredjelande?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-3414/97, E-3415/97, E-3417/97 og E-3418/97 (24. november 1997)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-2569/94 fra Christine Oddy ((EFT C 145 af 12.6.1995. )).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3569/97 af Frédéric STRIBY til Kommissionen. Kronisk kobberforgiftning hos får



EF-Tidende nr. C 134 af 30/04/1998 s. 0174



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3569/97 af Frédéric Striby (I-EDN) til Kommissionen (13. november 1997) Om: Kronisk kobberforgiftning hos faar Er der fastsat bestemmelser paa europaeisk plan om, hvilke taerskelvaerdier der skal vaere overskredet, foer der kan konstateres kronisk kobberforgiftning hos faar? Er Kommissionen i benaegtende fald indstillet paa at harmonisere disse taerskelvaerdier, saaledes at alle europaeiske lande kommer til at operere med den samme taerskelvaerdi for forgiftninger? Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-3568/97 og E-3569/97 (17. december 1997) I mangel af oplysninger, der ville goere det muligt at foretage de noedvendige efterforskninger vedroerende spoergsmaalet, maa Kommissionen beklage, at den ikke i oejeblikket kan besvare forespoergslen. Den skal herefter anmode det aerede medlem om at praecisere sit spoergsmaal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3082/97 af David Thomas (PSE) til Kommissionen (2. oktober 1997)

Om: Stoette til frugtavlere

Som foelge af haard frost i begyndelsen af april har mange frugtavlere i EU mistet meget om ikke hele deres hoest. Har Kommissionen nogen planer om at stille midler til raadighed for at hjaelpe disse frugtavlere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (24. oktober 1997)

Kommissionen er klar over de problemer, den haarde frost i april 1997 har medfoert for frugtavlerne, men er ikke i stand til at tilbyde dem en direkte hjaelp som kompensation for deres tab. Medlemsstaterne har mulighed for at tilbyde nationale stoetteordninger i henhold til EF-traktatens artikel 92, stk. 2, litra b).

Efter at vaere blevet informeret om de stoerre naturkatastrofer i forskellige regioner i Faellesskabet har Kommissionen for nylig foretaget en aendring inden for driftsprogrammet for frugt- og groentsagsproducentorganisationer (forordning (EF) nr. 1501/97 af 29. juli 1997 ((EFT L 202 af 30.7.1997. ))) med henblik paa at begraense saadanne katastrofers konsekvenser for gennemfoerelsen og finansieringen af disse driftsprogrammer.

Som foelge af denne aendring ansaettes vaerdien af en producentorganisations afsatte produktion i tilfaelde af en naturbegivenhed, der er konstateret af de nationale myndigheder, til mindst 70% af en teoretisk gennemsnitsvaerdi baseret paa det beroerte areal og det gennemsnitsudbytte og den gennemsnitspris, producentorganisationen har opnaaet for det paagaeldende produkt i de tre aar forud for naturkatastrofen, i stedet for som normalt ét aar.

I maal 1- og maal 5b-regionerne kan Faellesskabet ogsaa bidrage til genoprettelse af det produktionspotentiale inden for landbrug og skovbrug, der er blevet beskadiget ved naturkatastrofer. Overvaagningsudvalget for den paagaeldende EF-stoetteramme eller det samlede programmeringsdokument kan beslutte at afsaette nogle midler med henblik paa saadanne forhold inden for de eksisterende tildelinger af midler.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3337/97 af David Hallam (PSE) til Kommissionen (22. oktober 1997)

Om: Betalt barselsorlov (Det Forenede Kongerige) - 16 ugers lovgivningshul

Er Kommissionen klar over, at en kvinde, der er mindre end seksten uger henne i sit svangerskab, naar hun skifter arbejde, i henhold til Det Forenede Kongeriges bestemmelser hverken har ret til betalt barselsorlov fra sin tidligere eller nye arbejdsgiver, men er hun mere end 25 uger henne i sit svangerskab, naar hun paabegynder et nyt arbejde, paahviler denne forpligtelse den tidligere arbejdsgiver, og bliver hun gravid den dag, hun begynder paa det nye arbejde, er det hendes nye arbejdsgivere, der skal betale og kraeve pengene tilbage fra den nationale sociale sikring?

Finder Kommissionen ikke denne situation meget uretfaerdig, isaer naar kvinder, hvis indkomst er familiens hovedindtaegtskilde, og som hele tiden har vaeret i arbejde, havner i en saadan situation?

Hvis en arbejdsgiver i henhold til europaeisk ret ikke i sin ansaettelsesafgoerelse har lov til at lade sig paavirke af, at en kvinde er gravid, (Dekker-sagen), mener Kommissionen saa, at en kvindelig arbejdstager boer tvinges til at afvise et job, blot fordi hun saa ikke er berettiget til betalt barselsorlov paa 90% i seks uger?

I forbindelse med Domstolen afgoerelse i Dekker-sagen (EOR35) sagde generaladvokat Darmon som bekendt: »Selv om det lyder banalt, kan svangerskab ikke goere sig gaeldende for andre end kvinder: at tage hensyn til det som begrundelse for at naegte ansaetttelse er derfor ud fra sagens natur forskelsbehandling direkte paa grundlag af koen.« Mener Kommissionen foelgelig ikke, at det er lige saa diskriminerende for en kvinde at blive tvunget til at afslaa ansaettelse paa grund af graviditet?

Der udbetales £52,50 pr. uge i tolv uger som grundlaeggende sikkerhedsnet for kvinder, der ikke er berettiget til betalt barselsorlov i Det Forenede Kongerige. I lyset af Domstolens afgoerelse i Gillespie-sagen om, at ligeloensdirektivet hverken kraever fuld betaling eller fastsaetter kriterier for fastsaettelse af det udbetalte beloeb, forudsat at dette beloeb ikke er saa lavt, at det bringer formaalet med barselsorloven i fare, mener Kommissionen saa ikke, at Det Forenede Kongeriges sikkerhedsnet for kvinder, der falder i de 16 ugers lovgivningshul, er saa lavt, at det bringer formaalet med barselsorloven i fare, isaer for de kvinder, hvis indkomst er familiens hovedindtaegtskilde?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (21. november 1997)

Det aerede medlems spoergsmaal vedroerer en kompliceret national lovgivning, herunder om denne lovgivning efterlever et af faellesskabsrettens grundlaeggende principper. For at kunne give et endeligt svar har vi rettet henvendelse til de britiske myndigheder for at faa en afklaring af, hvilke virkninger britisk lovgivning helt noejagtig har paa den situation, det aerede medlem har beskrevet.

Saa snart disse oplysninger foreligger, vil Kommissionen give et udtoemmende svar.