SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3726/97 af Jens-Peter Bonde (I-EDN) til Kommissionen (21. november 1997)

Om: Stoerre hensyntagen til folkesundheden i landbrugspolitikken?

EU har en udgiftskraevende overskudsproduktion af foedevarer til trods for 15% braklaegning. Samtidig gaar det meget langsomt med at saenke nitrat- og giftsforureningen fra landbrugets produktion, ligesom flere forbrugere faar stigende bekymringer over ensidige produktivitetsfremmende husdyrsystemer, der ikke tilgodeser miljoeet og dyrenes naturlige adfaerd. Nu er det ikke laengere naturen og rent drikkevand, der er i konflikt med den intensive landbrugsproduktion. Som det fremgik af BSE-(kogalskab-)problemet, er konfrontationen nu direkte mellem dyr og mennesker. Alle slagterier skal fjerne hjerne, rygmarv og andet fra dyrene og det koster 300 kr at faa destrueret organerne. Her forekommer Kommissionen at overreagere, mens den paa andre vigtige omraader er for passiv. Et aktuelt eksempel er:

Landbrugets ¶ 2-udvalg har udtrykt bekymring over for forslaget om aendring af direktiv 70/524 ((EFT L 270 af 14.12.1970, s. 1. )) om tilsaetningsstoffer til foderstoffer - antagelig fordi beskyttelsesniveauet saenkes ved at tillade flere antibiotika: avilamycin, virginiamycin og zinkbacitracin samt et cooidiostaticum diclazuril samtidig med, at Danmark netop har faaet gennemfoert et forbud mod antibiotika-midlet avoparcin, fordi det kan overfoere resistens mod glycopeptider i medicin til mennesker.

Hvornaar begynder Kommissionen at tage stoerre hensyn til folkesundheden i landbrugspolitikken?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (2. februar 1998)

Kommissionen har i sine forslag om EF's landbrugspolitik altid lagt stor vaegt paa beskyttelsen af folkesundheden, hvilket bevidnes af de talrige retsakter om hygiejne og sikkerhed i forbindelse med landbrugsprodukter, som er vedtaget paa Kommissionens initiativ.

De gaeldende regler om anvendelsen af tilsaetningsstoffer i foder er et klart bevis for, at Kommissionen er meget opmaerksom paa dette problem. Allerede i 1970 vedtog Raadet paa forslag af Kommissionen et direktiv, som skulle sikre, at foderet ikke blev tilsat stoffer, som kunne vaere til fare for dyrs og menneskers sundhed eller for miljoeet. De stoffer, som det aerede medlem refererer til, er blevet godkendt paa faellesskabsplan og opfylder saaledes de sikkerhedskriterier, der er fastsat i direktiv 70/524/EOEF. Disse godkendelser skal tages op til fornyet vurdering. Dette gaelder dog ikke for avoparcin, som af sikkerhedsgrunde blev forbudt i hele Faellesskabet i 1996 (siden 1970 er femten antibiotika blevet forbudt i henhold til dette »forsigtighedsprincip«).

I Kommissionens meddelelse om forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed ((KOM(97) 176 udg. )) samt i Kommssionens groenbog om de generelle principper for Den Europaeiske Unions levnedsmiddellovgivning (1) understreger Kommissionen den betydning, den tillaegger beskyttelsen af menneskers sundhed. Denne holdning kommer ligeledes til udtryk i Agenda 2000 ((KOM(97) 2000 udg. )). Det maa vaere muligt at fastsaette faelles retningslinjer i forbindelse med reformen af landbrugspolitikken, saaledes at der kan skabes en harmonisk balance mellem landbruget, forbrugernes forventninger til levnedsmiddelkvalitet og -sikkerhed og hensynet til miljoeet.