SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1285/00

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. april 2000)

Om: Støtte til kul og atomenergi

Til områderne atomenergi og kul ydes der i Fællesskabet både på EU-plan og på landsplan i betydeligt omfang direkte og indirekte støtte. Et spørgsmål til Kommissionen herom af 13.12.1999 blev besvaret absolut utilstrækkeligt. Desuden skader Kommissionen i høj grad sin egen troværdighed, hvis den påstår, at det forhold, at der i Fællesskabet ydes betydelig statsstøtte til atomenergi, hidtil ikke har kunnet bevises.

1. Kan man derfor gå ud fra, at Kommissionen eller dele af Kommissionen ikke har tilstrækkeligt kendskab til støtteprogrammer og statsstøtte på EU- og landsplan? Kan man derfor ved forespørgsler gå ud fra et eventuelt manglende kendskab hos Kommissionen?

2. Indirekte støtte til atomenergi foreligger f.eks. i følgende tilfælde:

- EU-støtte til forskning inden for kernefusion samt til reaktorsikkerhed og strålingsbeskyttelse;

- nationale midler til udforskning af kernefusion samt til reaktorsikkerhed og strålingsbeskyttelse.

En direkte støtte til atomenergien foreligger f.eks. i følgende tilfælde:

- de begrænsninger i erstatningsansvar, der gælder i Fællesskabet for indehavere af kraftværker med maksimale lofter for dækningen;

- udgifterne i forbindelse med sikkerhedskontrol af atomkraftværker i henhold til Euratom;

- de muligheder, som findes i Forbundsrepublikken Tyskland med henblik på dannelse af reserver hos indehavere af atomkraftværker (et særskilt spørgsmål følger).

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet mod disse og andre direkte og indirekte former for støtte, og hvilke agter den at træffe?

Hvis den ikke har truffet foranstaltninger, kan Kommissionen så erklære, inden for hvilken tidsramme der bliver iværksat konkrete skridt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(15. juni 2000)

1. Angående støtte til atomenergi kan Kommissionen bekræfte, at når der har været fremsat påstande om ydelse af statsstøtte til elproduktion ved hjælp af kernekraft i EU, har klagerne aldrig været i stand til at dokumentere deres påstande. Det skal her nævnes, at der i henhold til visse bestemmelser i EF-traktaten kan ydes støtte eller træffes foranstaltninger med en tilsvarende virkning. Når der indgives klager, skal der i hvert enkelt tilfælde udføres en grundig undersøgelse, således at det kan vurderes, om støtten er forenelig med reglerne.

2. De af det ærede medlem anførte eksempler er i overensstemmelse med de kriterier, Kommissionen har fastsat i rammebestemmelserne for støtte til forskning, især statsstøtte.

De gældende internationale regler om civilretligt ansvar på det nukleare område er fastsat i Paris-, Bruxelles- og Wien-konventionerne om ansvar over for tredjemand på den nukleare energis område. Ikke alle medlemsstater er kontraherende parter, og der kan derfor ikke være nogen begrænsninger i Fællesskabet.

Kommissionen kan ikke fastslå, hvilke sikkerhedstests der skulle være finansieret i henhold til bestemmelserne i Euratom-traktaten.

Den forpligtelse, der påhviler kernekraftoperatørerne til at henlægge finansielle reserver for dermed senere at kunne finansiere slutfasen af det nukleare brændselskredsløb og nedlukningen af anlæggene, repræsenterer en meget brugt metode til internalisering af eksterne omkostninger inden for atomenergi. Det drejer sig om henlæggelser til fremtidige udgifter, hvilket i princippet ikke er støtte. Kommissionen er dog i færd med at undersøge en klage angående dette spørgsmål. Endvidere vil det indre marked antageligt gennemføre et harmoniseringsarbejde inden for dette område.

Ud fra de oplysninger, Kommissionen har til rådighed, kan den ikke se, hvilke specifikke foranstaltninger der skulle kunne træffes vedrørende den nukleare sektor, udover at fællesskabsretten skal anvendes i henhold til traktaterne.

Hvad angår kulsektoren, kan Kommissionen kun gentage, at den direkte og indirekte støtte til kulindustrien undersøges i henhold til Kommissionens beslutning 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien(1). Beslutningen er baseret på princippet om gennemsigtighed. Det skal ligeledes bemærkes, at regional støtte til økonomisk omstilling i de kulmineområder, der er påvirket af omstruktureringerne, ikke analyseres i henhold til denne beslutning, men i henhold til artikel 87 (tidl. artikel 92), stk. 3, litra a) og c), i EF-traktaten.

(1) EFT L 329 af 30.12.1993.