SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4096/00

af Francesco Turchi (UEN) til Kommissionen

(10. januar 2001)

Om: Miljøindvirkningsvurdering i forbindelse med lufthavnen i Linate (Milano, Italien)

På baggrund af følgende:

- Lufthavnen i Linate har i de senere år været kendetegnet ved en betydelig trafikstigning (61 932 daglige bevægelser i 1970, 82 620 i 1980, 126 566 i 1990 og 184 742 i 1997).

- Lufthavnsterminalen ligger 5 km fra katedralen og nogle få hundrede meter fra anden ringvej, der allerede anses for at løbe gennem et centralt beliggende område.

- Lufthavnen i Linate har udviklet sig i ukontrolleret omfang for så vidt angår det årlige antal passagerer (i øjeblikket 650 000) til trods for den kraftige bymæssige udvikling i Milano Kommune og i kommunerne øst og syd for byen,

- som ikke længere muliggør en udvidelse af lufthavnen.

- På grundlag af ministerielt dekret nr. 463 (Burlando-dekretet) overførtes en del af trafikken den 25.10.1998 fra lufthavnen i Linate til lufthavnen i Malpensa, idet det forudsås, at Linate kun skulle beholde indenrigsflyvningerne til Rom (ca. 80 daglige bevægelser).

- Med Bersani-dekretet af 3.3.2000 suppleredes og ændredes fordelingen af lufttrafikken, idet der i stedet for 80 daglige bevægelser blev givet grønt lys for de i øjeblikket gældende 220 daglige bevægelser.

- Den undersøgelse, som EU har bestilt hos Cranfield College of Aeronautics, skulle danne grundlag for en anmodning fra EU således som ønsket af de 11 udenlandske luftfartsselskaber, der i øjeblikket benytter lufthavnen i Malpensa om en udvidelse og en relancering af lufttrafikken i lufthavnen i Linate, som man gerne så udvidet til 350-400 daglige bevægelser.

- Alle de hidtil foretagne ændringer er sket uden den i loven krævede forudgående miljøindvirkningsvurdering.

- I henhold til ministerpræsidentdekret nr. 377 af 10. august 1988, som trådte i kraft den 1. september 1988, har lufthavnen i Linate været i strid med loven siden udvidelsesarbejderne i 1992-1994.

- I artikel 8 i lov nr. 447 af 26.10.1995 hedder det, at ethvert projekt med henblik på at ændre eller udvide en lufthavn er at sammenligne med projekter, hvor der opføres en struktur, der i væsentlig grad adskiller sig fra en tidligere opført struktur, og at det som sådant skal underkastes en miljøindvirkningsvurdering.

bedes Kommissionen på oplyse, om ikke den mener, at de beskrevne forhold krænker de rettigheder, der tilkommer beboerne i området, og skader miljøbalancen, og om ikke den finder, at der, inden der overhovedet træffes nogen afgørelse om fremtiden for lufthavnen i Linate, må foretages en vurdering af den indvirkning, som den nuværende situation og den situation, der måtte opstå, hvis der fortages yderligere ændringer, vil få på miljøet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(15. marts 2001)

Håndhævelsen af lovtekster indeholdende bestemmelser om foranstaltninger på miljøområdet sorterer først og fremmest under de nationale myndigheder. Her hvor det drejer sig om Linate-lufthavnen, bemærker Kommissionen, at trafikken over denne lufthavn har taget af i de sidste to år på grund af, at de italienske myndigheder har pålagt den restriktioner, som ønsker at fremme Malpensa-lufthavnen.

For så vidt angår fællesskabslovgivningen på miljøområdet, især den mulige håndhævelse af Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997(2), indeholder det ærede medlems forespørgsel ikke tilstrækkelige enkeltheder til, at man kan konstatere, om den er relevant i dette tilfælde.

I henhold til artikel 2 i direktiv 85/337/EØF med ændringer, er medlemsstaterne forpligtet til, før de giver tilladelse, at sikre sig, at projekter, som må formodes at ville få en betydelig indvirkning på miljøet, først gøres til genstand for en miljøindvirkningsvurdering (VVM). Direktivet gælder for projekter, og dets sigte er at hindre forurening eller andre gener ved kilden, idet man ved godkendelsen af udviklingsprojektet tager behørigt hensyn til dettes miljømæssige virkninger, i stedet for sidenhen at forsøge på at modvirke denne indvirkning. De former for projekter, der er omfattet af direktivets anvendelsesområde, er nærmere defineret i artikel 4, hvori der henvises til en liste over forskellige klasser af projekter, der er opført i direktivets bilag I og II.

På grundlag af de oplysninger, det ærede medlem er fremkommet med, kan Kommissionen hverken vurdere arten af de omtalte udbygningsarbejder eller tage stilling til, hvorvidt disse har været relevante for de projektklasser, som er opført i bilag I eller II til direktivet.

Derudover ser det på grundlag af de givne oplysninger ud til, at de ovennævnte anlægsarbejder blev udført mellem 1992 og 1994. Hvis et projekt henhørende under direktivets bilag I eller II får officiel godkendelse uden at være i overensstemmelse med VVM-direktivet, er der selvfølgelig blevet begået en lovovertrædelse. Dog må det som ovenfor anført understreges, at sigtet med Rådets direktiv 85/337/EØF, med ændringer er at gribe ind i situationer, hvor arbejderne endnu ikke er blevet udført, med det formål at forhindre, at der opstår forurening eller andre gener ved kilden. Derfor rummer direktivet ingen bestemmelser med henblik på at gribe ind i situationer, hvor arbejderne er blevet gennemført, og der findes heller ingen bestemmelser med henblik på igen at bringe disse situationer i overensstemmelse med direktivets målsætninger.

For så vidt angår en eventuel fremtidig stigning i flytrafikken, er denne som sådan ikke et projekt, som henhører under Rådets direktiv 85/337/EØF, og behøver derfor ikke at blive gjort til genstand for en miljøindvirkningsvurdering.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.