SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0028/02

af Joost Lagendijk (Verts/ALE) til Kommissionen

(15. januar 2002)

Om: Kommissær Bolkesteins udtalelser om harmonisering af skatter og afgifter

Søndag den 6. januar kom kommissær Bolkestein under et fjernsynsinterview til at sige, at der efter hans mening var ringe chance for at opnå en harmonisering af skatte- og afgiftssatser inden for EU. Bolkestein erklærede, at han går stærkt ind for at minimere de indbyrdes forskelle mellem afgifts- og momssatser. Ikke desto mindre forudser han, at forsøg i den retning vil kuldsejle på enstemmighedskravet. I betragtning af, at det i forvejen er vanskeligt med 15 medlemsstater, anser han det for nærmest umuligt at få eventuelt 25 lande til at nå til enighed.

Muligvis underkender Bolkestein de muligheder, som der kunne ligge i beslutningstagning ved anvendelse af mekanismen for styrket samarbejde. Denne løsning har afgjort også sine svagheder. For de deltagende medlemsstater vil den være mindre tiltalende på grund af den tilsyneladende frihed, som den indebærer for de øvrige lande. En sådan løsning kan dog forventes at give tilfredsstillende resultater, så længe der kun er tale om en meget lille bagtrop. Flere medlemsstater fremfører dette argument i deres støtte til anvendelse af styrket samarbejde, når det gælder beslutninger om økoafgifter.

- Har Kommissionen definitivt opgivet sine intentioner om at minimere de forskellige skatte- og afgiftsforskelle mellem medlemsstaterne med henblik på en mere effektiv funktion af det indre marked?

- Har Kommissionen overvejet i beslutningstagningen at anvende mekanismen med styrket samarbejde inden for en fortrop af positivt indstillede medlemsstater (i lighed med hvad der fra mange sider er slået til lyd for i forbindelse med indførelse af økoafgifter) og i benægtende fald, hvorfor ikke?

- Har Kommissionen andre muligheder for at nå frem til en beslutning om at minimere skatte- og afgiftsforskelle mellem medlemsstater og i bekræftende fald hvilke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(8. februar 2002)

Kommissionens meddelelse Skattepolitik i EU Prioriteringer for de kommende år(1), der blev vedtaget den 28. maj 2001, fastlægger dens politik for de områder, hvor der er behov for yderligere skatteharmonisering, og også for brugen af styrket samarbejde og ikke-lovgivningsmæssige instrumenter som midler til opnå Fællesskabets skattepolitiske målsætninger.

For så vidt angår et styrket samarbejde hedder det i meddelelsen:

De muligheder for samarbejde mellem undergrupper af ligesindede medlemsstater, der blev indført ved Amsterdam-traktaten og udviklet ved Nice-traktaten, kunne også overvejes i visse tilfælde. Især ville det være en mulighed i skattepolitiske spørgsmål, hvor der selv på lang sigt vil skulle træffes afgørelser med enstemmighed i Rådet. Der skal være tale om veldefinerede politiske områder, så medlemsstaterne ikke blot kan foretage deres valg af politikker efter forgodtbefindende. Beslutningen i Nice vil gøre det muligt for Kommissionen at foreslå Rådet, at så lille en gruppe som otte medlemsstater kan træffe beslutning om at samarbejde mere snævert efter godkendelse i Rådet med kvalificeret flertal.

Imidlertid må denne fremgangsmåde i overensstemmelse med de principper, man blev enige om i Nice, bl.a. ikke underminere det indre marked, udgøre en handelshindring eller en handelsdiskriminering, forvride konkurrencen eller påvirke de ikke-deltagende medlemsstaters kompetence, rettigheder og forpligtelser. []

Med hensyn til indirekte beskatning kunne muligheden for et styrket samarbejde være vejen frem, når det drejer sig om miljø- og energibeskatning. Et flertal af medlemsstaterne har ladet forstå, at de nærer et stærkt ønske om at gøre fremskridt på dette område.

(1) EFT C 284 af 10.10.2001.