SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2371/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(13. juli 2000)

Om: DVD-afspillere og fri konkurrence

Kommissionens medlem, Mario Monti, forsvarer i sit svar på mine skriftlige forespørgsler E-1509/00 og E-1510/00(1) af 14. juni 2000 den konkurrencebegrænsende praksis, som er almindelig blandt producenter af DVD-afspillere og -disketter, med det argument, at kodningen af nyudsendelser, efter hvilken region i verden der er tale om, giver filmproducenter mulighed for at beskytte deres ophavsretlige rettigheder og den traditionelle praksis med at udsende film på forskellige tidspunkter i forskellige dele af verden.

Efter min opfattelse er dette en bekvem undskyldning fra filmproducenternes side for at retfærdiggøre den store prisdifferentiering rundt om i verden. Og selv om dette skulle være tilfældet, er det ingen gyldig begrundelse for når først filmene er sendt ud på markedet i hele verden ikke at fremstille dem i en version, der kan benyttes i samtlige regioner, fordi der på dette tidspunkt ikke længere er nogen grund til, at filmproducenterne benytter sig af en regional kode for at beskytte deres ophavsretlige rettigheder. Dette giver grobund for mistanke om, at hovedformålet er at opnå så høj en profit som muligt ved at misbruge en dominerende position på markedet.

Kan Kommissionen på denne baggrund give tilsagn om at kontakte producenterne af DVD-disketter for at udvirke, at disketter, som først sendes på markedet, når nyudsendelserne i samtlige regioner har fundet sted, ikke forsynes med regionale koder? Kan Kommissionen i benægtende fald gøre rede for årsagerne hertil?

(1) EFT C 53 E af 20.2.2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(28. september 2000)

I sit svar af 14. juni 2000 på skriftlig forespørgsel E-1509/00 og E-1510/00(1) fra det ærede medlem forklarede Kommissionen, at regional kodning af DVD-disketter og -afspillere sætter filmselskaber i stand til at beskytte deres ophavsret til intellektuel ejendom og den traditionelle praksis med at udsende film på forskellige tidspunkter i forskellige dele af verden.

For så vidt angår det ærede medlems aktuelle forespørgsel skal Kommissionen først og fremmest bemærke, at regional kodning er en teknisk funktion, der er indbygget i DVD-disketterne og -afspillerne. Den indgår i DVD-teknologiens tekniske specifikationer. Det er imidlertid ikke DVD-disketterne eller -afspillerne, der afgør, hvorvidt en bestemt film skal regionalkodes. Dette afgøres ensidigt af det enkelte filmselskab. Kommissionen fortolker derfor det ærede medlems spørgsmål som en anmodning om at undersøge filmselskabernes adfærd og ikke DVD-disketteproducenternes.

Kommissionen erindrer ligeledes om, at filmproducenter har mulighed for at kode nyudsendelser til seks geografiske regioner, hvoraf Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) udgør en. En udsendelse af en DVD-film i en medlemsstat kan således afspilles i en anden medlemsstat, en funktion, der understøttes af DVD'ernes flersprogede teknik. Regional kodning begrænser således ikke samhandelen mellem medlemsstater. Regional kodning kan dog virke hæmmende for import til EØS af DVD-disketter, der er udsendt i en af de øvrige regioner, og kan på denne måde få virkning for samhandelen.

Konkurrencereglerne giver i denne henseende kun begrænset mulighed for at begrænse håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder over for import eller parallelimport.

EF-traktatens artikel 81 (tidligere artikel 85) fordrer tilstedeværelsen af en aftale eller samordnet praksis. I det foreliggende tilfælde afgør filmproducenterne imidlertid ensidigt, hvorvidt en film skal regionalkodes.

EF-traktatens artikel 82 (tidligere artikel 86) fordrer misbrug af dominerende stilling. Filmproducenterne nyder ikke nogen dominerende stilling som omhandlet i artikel 82, bare fordi de er i stand til at hindre tredjeparter i at omsætte produkter, der krænker deres rettigheder. For indeværende synes det ikke sandsynligt, at filmselskaber skulle nyde en dominerende stilling inden for de relevante spillefilmsmarkeder.

Det ærede medlem anfører, at back catalogue af film (film, der allerede er udsendt) ikke bør regionalkodes. Kommissionen vil gerne understrege, at regionalkodning af back catalogue-film udgør en håndhævelse af filmselskabernes ophavsrettigheder. Kommissionen kan kun i begrænset omfang og under ekstraordinære omstændigheder, f.eks. hvis en dominerende filmproducent skulle være urimelig i sin prisfastsættelse(2), gribe ind med hjemmel i konkurrencereglerne.

Som anført i Kommissionens tidligere svar(3) har Kommissionen allerede undersøgt disse spørgsmål (i en procedure indledt i 1996 på eget initiativ) og fandt ikke tegn på adfærd, der strider mod EF-traktatens artikel 81 eller 82. Så længe der ikke foreligger nye oplysninger, som kunne ændre Kommissionens opfattelse, har Kommissionen ikke for øjeblikket til hensigt at undersøge sagen yderligere.

(1) EFT C 53 E af 20.2.2001.

(2) Se bl.a. Domstolens dom af 16. december 1999 i sag T-198/98 Micro Leader Business mod Kommissionen, endnu ikke offentliggjort.

(3) EFT C 53 E af 20.2.2001.