ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1711/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(23. maj 2003)

Om: Beskyttelse af en græsk ø, der er i fare for at forsvinde

I det nordlige Ægæerhav ligger øen Zourafa, som befinder sig i en afstand af ca. 6 sømil fra den græske ø Samothrake. Zourafa (eller Ladoxera, som fiskerne kalder den) er det nordøstligste punkt i såvel Grækenland som EU.

På Zourafa er der gjort mange betydningsfulde arkæologiske fund såsom marmorsøjler, søjlekapitæler, spor af bebyggelser fra oldtiden m.m., og øen har stærkt behov for beskyttelse, eftersom havets erosion vil medføre, at den fuldstændigt forsvinder i løbet af de kommende 5-6 år, som det fremgår af beretningerne i den græske presse. Det er værd at bemærke, at småøer, der figurerer på landkort fra 1955 (ikke langt fra Zourafa), i dag helt er forsvundet under havet. I de sidste 40 år er Zourafas eget areal skrumpet betydeligt ind.

Er øen Zourafa blevet optaget i noget fællesskabsinitiativ til beskyttelse af følsomme områder (f.eks. Natura 2000 eller noget andet initiativ)? Har de græske myndigheder informeret Kommissionens tjenestegrene om, at denne lille ø (der ligger ved den yderste grænse af Grækenlands og Fællesskabets område), er i fare for totalt at forsvinde som følge af havets erosion, selvom den kan opvise nogle væsentlige arkæologiske fund? Ville der eventuelt nu kunne tages et EU-initiativ til at redde øen Zourafa, og hvad kunne dette initiativ gå ud på?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(25. juni 2003)

De græske myndigheder har ikke informeret Kommissionen om problemer med kysterosion på øen Zourafa. Øen er ikke indlemmet i Natura 2000-nettet og er heller ikke foreslået som særligt beskyttet område under fugledirektivet(1).

I Europa-Parlamentets og Rådets henstilling 2002/413/EF om gennemførelsen af integreret kystzoneforvaltning i Europa(2) opfordres medlemsstaterne til at udarbejde nationale strategier for integreret kystzoneforvaltning. Af de strategiske elementer, der skal tages i betragtning i disse strategier, nævnes i kapitel I, litra c), hensigtsmæssige og økologisk ansvarlige kystbeskyttelsesforanstaltninger, herunder beskyttelse af kystbebyggelser og den kulturelle arv.

Endvidere er Kommissionen i færd med at gennemføre et paneuropæisk projekt vedrørende kysterosion. Dette projekt, EUrosion(3), ventes at resultere i en vurdering af kysterosionen på grundlag af en Europa-dækkende database og en evaluering af kystbeskyttelsesmetoder og identifikation af bedste praksis. Konklusionerne og rekommandationerne fra dette projekt ventes at foreligge i 2004.

(1) Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 148 af 6.6.2002.

(3) www.eurosion.org
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1929/03

af Lennart Sacrédeus (PPE-DE) til Rådet

(13. juni 2003)

Om: Fordrivelse af befolkningen fra Sudans olierige områder

Den blodige borgerkrig i Sudan har kostet to millioner mennesker livet. Fire millioner mennesker er flygtet fra deres hjem. European Coalition on Oil in Sudan, ECOS, som er et netværk bestående af 70 europæiske organisationer med et væsentligt kristent og kirkeligt islæt, gør opmærksom på, at titusindvis af sudanesere med olieselskabernes kendskab er blevet tvunget til at flygte fra Reweng County i det vestlige Øvre Nilen som følge af konflikter om olieudvindingen. En stor del af de indkomster, som olien i Sudan indbringer, anvendes til militærudgifter. Kun 2 % af Sudans budget går til sundhedspleje, mens 48 % anvendes til politi- og militærudgifter til indkøb af f.eks. russiske MiG-29 jagerfly, Mi-24 kamphelikoptere og T-72 kampvogne.

Hvad foretager Rådet sig for at påvirke Sudans regering og olieselskaberne til at standse denne bevidste fordrivelse af befolkningen fra de olierige områder? Hvad foretager EU sig for at påvirke lande til ikke at sælge dyrt højteknologisk krigsmateriel til de stridende parter i Sudan?

Svar

(7. oktober 2003)

EU er klar over, at der har været voldsomme kampe mellem regeringsstyrker og SPLA i det olierige sydlige Sudan. En optrapning heraf har som det ærede parlamentsmedlem gør opmærksom på, haft alvorlige konsekvenser for befolkningen og har hindret humanitær adgang til den sydlige område. EU har udtrykt dyb bekymring over disse uacceptable forhold og har opfordret til uhindret, umiddelbar og ubegrænset adgang for de internationale humanitære organisationer, når civilbefolkningen er direkte eller indirekte berørt af konflikten. EU har desuden erindret om det humanitære princip om, at civilbefolkningen skal beskyttes mod følgerne af militære operationer og indtrængende anmodet begge parter i konflikten om omgående at iværksætte TCA-aftalen fra december 1999 om gennemførelse af principperne for beskyttelse af og humanitær bistand til krigsramte civile.

EU understreger inden for rammerne af de regelmæssige dialogmøder med både Sudans regering og SPLM/A, at de må overholde grundprincipperne for de humanitære rettigheder og menneskerettighederne.

Siden suspensionen af samarbejdet med Sudan i 1990 har EU begrænset sin bistand til humanitære aktiviteter, nødhjælp og fødevarehjælp. I december 2000 indledte EU det såkaldte humanitarian plus-program, der ikke kun skal være strengt humanitært og også tager sigte på rehabiliteringsbehov i de mere stabile områder af det nordlige og sydlige Sudan.

Efter undertegnelsen af Machakos-aftalen i juli sidste år har EU's prioritet i forbindelserne med Sudan været at fremme en omfattende fredsskabelse, som også vil bidrage til at forbedre situationen for internt fordrevne (IDP) og fremme deres tilbagevenden til og genbosætning i deres hjemregion.

Rådet har ikke nogen konkrete oplysninger om levering af dyrt højteknologisk krigsmateriel til de stridende parter i Sudan, men erindrer om, at Rådets afgørelse af 15. marts 1994 om embargo for våben, ammunition og militærudstyr over for Sudan fortsat er i kraft.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1903/03

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. juni 2003)

Om: Grænseoverskridende samarbejde (Interreg)

I Kommissionens anden situationsrapport om økonomisk og social samhørighed, som offentliggjordes i januar 2003(1), bekræftedes behovet for fortsat at fremme det grænseoverskridende samarbejde og samarbejdet inden for regionerne. Imidlertid er anmodning om støtte fra Interreg en kompliceret proces, som navnlig kan hæmme deltagelse fra mindre organisationers side, f.eks. organisationer i den frivillige sektor.

Kan Kommissionen oplyse, hvad man foretager sig for at forenkle Interregs fremtidige funktion og fleksibilitet og for at øge deltagelsen fra forsømte sektorers side?

I anden situationsrapport hed det endvidere, at Kommissionen som følge af de forskellige nationale administrative og retlige traditioner, der er involveret i processen, var blevet anmodet om at undersøge muligheden for at udvikle et retligt instrument for grænseoverskridende samarbejde for at lette udformningen og gennemførelsen af Interreg. Kan Kommissionen oplyse, hvilke fremskridt der er gjort i denne henseende?

(1) KOM(2003) 34 endelig udg.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(23. juli 2003)

Interreg-projekterne bygger på et udvidet partnerskab, hvor partnerne planlægger og gennemfører projekterne i fællesskab. Disse elementer tilfører Interreg-foranstaltningerne en merværdi, men kan også gøre det vanskeligere at gennemføre foranstaltningerne på grund af opgave- og ansvarsfordelingen.

Desuden skal Interreg-projekterne overholde samme bestemmelser som dem, der gælder samtlige strukturfondsprojekter. I denne forbindelse er de navnlig omfattet af den almindelige forenkling, præcisering og fleksibilitet vedrørende forvaltningen af strukturpolitikkerne, der for nylig har været omhandlet i en meddelelse fra Kommissionen(1).

Der er oprettet et teknisk sekretariat inden for hvert Interreg-program for at give alle potentielle støttemodtagere bedre adgang til finansiering og deltagelse. Sekretariatets opgave er bl.a. at yde projektiværksætterne den nødvendige bistand og støtte til udarbejdelsen og fremlæggelsen af forslagene.

Kommissionen undersøger i øjeblikket, om der kan udarbejdes et retligt instrument for grænseoverskridende samarbejde for at lette udformningen og gennemførelsen af Interreg, som nævnt i anden situationsrapport om samhørigheden. Kommissionen har offentliggjort en udbudsbekendtgørelse(2) til gennemførelse af en undersøgelse vedrørende Det decentraliserede grænseoverskridende samarbejde: Udvikling af retlige instrumenter til Fællesskabets samarbejde. De modtagne tilbud er blevet evalueret, og der vil snart blive underskrevet en kontrakt. De første resultater af denne undersøgelse skulle fremgå af den tredje rapport om økonomisk og social samhørighed, som forventes vedtaget af Kommissionen i december 2003.

(1) Kommissionens meddelelse C(2003) 1255 af 25. april 2003 om forenkling, præcisering, koordinering og fleksibilitet vedrørende forvaltning af strukturpolitikkerne 2000-2006.

(2) EFT S 22 af 31.1.2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2249/03

af Pedro Marset Campos (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. juli 2003)

Om: Situationen for arbejdstagerne i virksomheden Sintel i Spanien

Næsten to år efter godkendelsen af det forslag og de betingelser, som myndighederne har fremsat (den 3. august 2001) med henblik på at gennemføre en pakke af foranstaltninger for at finde en løsning på Sintels krise i samarbejde med de involverede parter, befinder de ansatte i den konkursramte virksomhed sig i samme udsatte situation, som da konflikten begyndte.

Tillidsmændene er ikke blevet indkaldt til et eneste møde, hverken af de instanser, der behandler konkursboet, eller Telefónica, som er part i konkursbehandlingen og i betragtning af, at arbejdstagerne er de vigtigste kreditorer. Hvis arbejdstagerne ikke indkaldes, kan aftalen kun vanskeligt træde i kraft.

Siden konkurserklæringen (kendelse af 28. maj 2001) er der gået to år, og kreditorforsamlingen er ikke blevet indkaldt med henblik på udpegelse af kuratorer, så arbejdstagerne ikke kan gøre brug af deres rettigheder. Da aftalen på flere punkter er blevet misligeholdt, og arbejdstagernes rettigheder således er blevet overtrådt, vil jeg gerne spørge om følgende:

1. Har Kommissionen kendskab til denne situation?

2. Er det ikke Kommissionens opfattelse, at de spanske myndigheder bør drage omsorg for, at aftalen med de ansatte i Sintel overholdes?

3. Kan Kommissionen orientere om, hvordan EU har fulgt Sintel-sagen og den formodede overtrædelse fra de spanske myndigheders side?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(31. juli 2003)

Aftalen mellem de berørte virksomheder og de spanske myndigheder på den ene side og repræsentanter for arbejdstagerne i virksomheden Sintel på den anden side er underlagt den spanske lovgivning. Derfor kan Kommissionen ikke udtale sig om ikrafttrædelsen af denne aftale. Følgelig skal de spanske myndigheder overvåge, at aftalens bestemmelser overholdes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0553/03

af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(27. februar 2003)

Om: Overtrædelse af EF-konkurrencereglerne

Jeg har fået oplyst, at Kommissionen i ex officio-sag 37926 (Sun/ETSI) om ETSI GSM 03.19-standarden var bekymret for, at der kunne være sket en overtrædelse af EF-konkurrencereglerne på grund af, a) at Sun på et så sent tidspunkt gjorde gældende og identificerede væsentlige intellektuelle ejendomsrettigheder i forbindelse med denne standard, og b) at set fra en teknisk synsvinkel var de intellektuelle ejendomsrettigheder, som Sun påkaldte sig som væsentlige, rent faktisk ikke væsentlige.

Der kunne i så fald have været tale om konkurrencebegrænsning i henhold til EF-traktatens artikel 81 på grund af,

- at standardiseringsaftalen havde den virkning, at den udelukkede aktuelle eller potentielle konkurrenter fra markedet som følge af uigennemsigtige procedurer, og

- at standardiseringsaftalen, sådan som den var udformet, ikke var nødvendig.

De konklusioner, Kommissionen har draget, glæder mig meget. Hvilke skridt anser Kommissionen for nødvendige for at sikre, at problemer i lighed med dem, der har været med GSM 03.19, ikke opstår i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(4. april 2003)

Kommissionen kan bekræfte, at i den sag, som det ærede medlem henviser til, har den over for ETSI sat fokus på sine bekymringer med hensyn til formuleringen af ETSI GSM 03.19-standarden.

Kommissionen var helt konkret bekymret over, at der kunne opstå en kunstig barriere for adgangen til markedet for GSM smart cards som følge af:

(i) den sene afdækning og identifikation af påståede væsentlige intellektuelle ejendomsrettigheder i forbindelse med standarden, og

(ii) det forhold, at de påståede væsentlige intellektuelle ejendomsrettigheder tilsyneladende ikke var væsentlige. Kommissionen følger udviklingen i denne sag.

Kommissionen mener generelt, at det ikke bør være dens rolle at gribe ind i standardiseringsprocessens karakter. Hvis standarderne er ordentligt udviklet, vil de især på højteknologiske markeder spille en positiv rolle med hensyn til at fremme den effektive udbredelse af nye teknologier på en måde, der er til gavn for forbrugeren og økonomien som helhed. Kommissionen mener imidlertid også, at der kan være ganske særlige tilfælde, hvor afdækning og identifikation af påståede væsentlige intellektuelle ejendomsrettigheder i forbindelse med en standard, efter at denne standard er blevet vedtaget, kan udgøre en kunstig hindring for adgangen, fordi potentielt konkurrerende teknologier uberettiget kan blive udelukket fra markedet. Kommissionen mener derfor, at standardiseringsorganerne bør fastlægge deres interne regler på en sådan måde, at sådanne situationer ikke kan forekomme. I den forbindelse er Kommissionen klar over, at ETSI er i færd med at revidere gennemførelsen af sine egne regler for intellektuelle ejendomsrettigheder, og Kommissionen understreger, at det er nødvendigt, at denne revision giver et effektivt resultat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1440/03 af Bill Miller (PSE) til Rådet. Det tidsrum, en person bør tilbringe i fængsel, mens retssagen afventes.



EU-Tidende nr. 051 E af 26/02/2004 s. 0093 - 0093



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1440/03 af Bill Miller (PSE) til Rådet (24. april 2003) Om: Det tidsrum, en person bør tilbringe i fængsel, mens retssagen afventes Vil formandskabet kommentere, hvorfor en ung skotsk mand, som af en græsk domstol blev anklaget og frikendt for voldtægt på mindre end en dag ikke desto mindre tilbragte næsten et år i fængsel, men han afventede sin retssag, og ligeledes blev nægtet løsladelse mod kaution, når beskyldningerne tydeligvis var ubegrundede? Svar (29. september 2003) Rådet kommenterer ikke behandlingen af individuelle straffesager i medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0284/03

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(7. februar 2003)

Om: Misbrug af en dominerende stilling

I henhold til EF-traktatens artikel 82 er en eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på fællesmarkedet forbudt. Kommissionen anmodes om at kommentere to virksomheders misbrug af en dominerende stilling i Skotland, nemlig Glasgow Rangers og Glasgow Celtic, til skade for alle andre fodboldhold i landet.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(4. marts 2003)

Det er korrekt, at det er forbudt én eller flere virksomheder at misbruge en dominerende stilling på fællesmarkedet, i den udstrækning samhandelen mellem medlemsstater derved påvirkes mærkbart.

Men for at finde ud af, om dette faktisk er tilfældet, kræves der en grundig faktuel og retlig vurdering. Kommissionen er nødt til at undersøge de markeder, hvor virksomhederne opererer, virksomhedernes stilling på dette marked, den adfærd, der påstås at udgøre misbrug af dominerende stilling, og adfærdens virkning på samhandelen. Spørgsmålet indeholder ikke tilstrækkelige oplysninger til, at Kommissionen kan vide, hvori det påståede misbrug består.

I mangel af mere detaljerede oplysninger kan Kommissionen ikke kommentere Glasgow Rangers' og Glasgow Celtics påståede adfærd.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0468/03

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(20. februar 2003)

Om: Produktiviteten i EU

En af de grundlæggende målsætninger i Lissabon-strategien er at øge produktiviteten i EU.

Takket være den lave produktivitet i Den Europæiske Union og den høje arbejdsløshed samt den foruroligende mangel på teknologiske fornyelser befinder EU sig i en meget vanskelig situation i konkurrencen med USA og Japan.

Der findes i medlemsstaterne fremstående centre, som beskæftiger sig med forskning og analyse af produktiviteten, og som burde inddrages i udarbejdelsen af forslag til forbedring af produktiviteten i EU.

Mener Kommissionen, at vi for øjeblikket udnytter de oplysninger optimalt, som stammer fra de nævnte centre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(25. marts 2003)

Kommissionen er yderst opmærksom på de resultater, der opnås af forskningscentre i medlemsstaterne og i andre dele af verden. Denne form for forskning skaber et bredere informationsgrundlag, som bruges ved formuleringen af politikker. Kommissionen holder sig i kontakt med disse forskningscentre gennem netværk, seminarer og undersøgelser og ved at læse akademisk litteratur.

Hvad angår produktivitet, kan som eksempler på relevante forskningscentre nævnes Groningen Growth and Development Centre, Centre for Economic Policy Research (CEPR) og Kommissionens eget Fælles Forskningscenter, som har et Institute for Prospective Technological Studies (IPTS). IPTS benytter især eksterne rådgivende grupper, f.eks. en gruppe fremtrædende økonomer, der blandt andre omfatter nobelpristageren Robert Solow, William Branson, David Ulph, Jean-Jaques Laffont og Christian von Weiszäcker, og driver desuden en række netværk, som European Science and Technology Observatory (ESTO), der trækker på ekspertise fra over 40 institutioner, blandt andet alle de vigtigste europæiske tænketanke. Et eksempel på Kommissionens kontakt med forskningscentre er Det Fælles Forskningscenters kommende workshop om informations- og kommunikationsteknologi og produktivitet, som vil samle forskere fra forskellige centre som talere og deltagere. De vil drøfte informations- og kommunikationsteknologiens bidrag til forskelle mellem produktivitetsvæksten inden for Europas grænser og mellem Europa og USA.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0529/03

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(18. februar 2003)

Om: Genopretningsplan for torsk

På Rådsmødet i december (Fiskeri) indvilligede Kommissionen i at fremlægge en revideret langtids genopretningsplan for torsk inden den 15. februar 2003.

Da Kommissionen siden har ladet forstå, at denne frist ikke kan overholdes, kan den da oplyse Europa-Parlamentet om, hvornår den rent faktisk vil fremlægge en revideret plan? Og hvor lang tid opererer Kommissionen med, at det vil tage at vedtage planen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. marts 2003)

Kommissionen er i gang med konsultationer med medlemsstaterne og de berørte parter om dette spørgsmål, inden forslaget forelægges Rådet. Efter en yderligere generel konsultation planlagt til den 10. og 11. marts 2003 vil Kommissionen færdiggøre sit forslag, der forventes vedtaget i slutningen af april eller begyndelsen af maj 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2060/03

af Peter Liese (PPE-DE) til Kommissionen

(20. juni 2003)

Om: Medicinsk udstyr, som indeholder stoffer fremstillet af humant blod

I henhold til direktiv 2000/70/EF(1) har der siden den 13. juni 2002 eksisteret en ny godkendelsesprocedure for medicinsk udstyr, som indeholder stabile produkter af humant blod eller plasma. De bemyndigede organer skal anmode Lægemiddelagenturet om at afgive en videnskabelig udtalelse om kvalitet og sikkerhed af stoffer, der er fremstillet af humant blod. Disse stoffers nyttevirkning som en integreret bestanddel af det medicinske udstyr verificeres under hensyn til udstyrets formål. De bemyndigede organer må kun godkende det medicinske udstyr, hvis der foreligger en positiv videnskabelig udtalelse fra lægemiddelagenturet.

I forbindelse med gennemførelsen af denne godkendelsesprocedure har det vist sig, at direktivets tekst er uklar, hvad angår omfanget og grundigheden af Lægemiddelagenturets kontrol. Især synes det uklart, om Lægemiddelagenturet kun må undersøge selve det stof, der er fremstillet af humant blod, eller om direktivet skal fortolkes således, at dette stof sammen med det medicinske udstyr skal undersøges med henblik på kvalitet og sikkerhedunder hensyn til udstyrets formål. Hvis man som Lægemiddelagenturet vælger den sidstnævnte fortolkning, svarer hele proceduren med hensyn til indhold og varighed i praksis til en godkendelsesprocedure for lægemidler plus en yderligere EF-godkendelsesprocedure med tilsvarende dobbeltkontroller foretaget af de bemyndigede organer og Lægemiddelagenturet.

1. Har Kommissionen kendskab til denne problematik?

2. Agter Kommissionen at afhjælpe denne uheldige situation? Hvilke foranstaltninger vil den i givet fald foreslå?

(1) EFT L 313 af 13.12.2000, s. 22.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(1. august 2003)

Kommissionen er klar over, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/70/EF af 16. november 2000 om ændring af Rådets direktiv 93/42/EØF for så vidt angår medicinsk udstyr, som indeholder stabile produkter af humant blod eller plasma, giver anledning til fortolkningsspørgsmål vedrørende Lægemiddelagenturets rolle.

Kommissionen og de nationale myndigheder, som er ansvarlige for implementeringen af direktivet om medicinsk udstyr, har opstillet en arbejdsmetode, som tilgodeser Rådets og Parlamentets ønske om, at Lægemiddelagenturet får mulighed for en vis fleksibilitet ved vurdering af blodprodukter og lægemidler. I denne metode skelnes der mellem stoffer, der er afgivet udtalelse om (af Lægemiddelagenturet eller en national myndighed), og stoffer, der ikke er, og det tydeliggøres, hvilken rolle Lægemiddelagenturet spiller over for de bemyndigede organer.

På baggrund af de opnåede erfaringer foreslår Kommissionen muligvis en afklaring af fortolkningsmæssige problemer i Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinske anordninger(1) som ændret ved direktiv 2000/70/EF.

(1) EFT L 169 af 12.7.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1353/03 af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen. FIAT-fabrikken — særlig EU-støtte.



EU-Tidende nr. 011 E af 15/01/2004 s. 0177 - 0177



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1353/03 af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen (3. april 2003) Om: FIAT-fabrikken særlig EU-støtte FIAT-fabrikken i Torino modtager angiveligt særlig EU-støtte til udviklingen af den nye generation af lastbiler, klasse Euro 4. Jeg ønsker i den forbindelse svar på følgende spørgsmål: 1. Er det rigtigt, at FIAT-fabrikken i Torino modtager supplerende EU-støtte til udviklingen af klasse Euro 4-lastbiler? 2. Hvis dette er tilfældet, hvordan begrunder Kommissionen så denne praksis? 3. Hænger beslutningen sammen med den igangværende debat om de regler, der skal afløse den østrigske transitaftale og de planlagte undtagelsesbestemmelser for Klasse Euro 4-lastbiler? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström (16. maj 2003) Som svar på det ærede medlems første spørgsmål skal Kommissionen meddele, at den intet kender til, at der ydes EU-støtte til Fiat med henblik på udvikling af lastbiler, der opfylder Euro 4-emissionsnormerne. Andet og tredje spørgsmål er derfor ikke relevante.