ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/760

(2004/C 84 E/0856)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0081/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om: Gennemførelse af direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening i Irland

Hvilket svar, om noget overhovedet, har Kommissionen fået fra den irske regering som svar på den definitivt sidste skriftlige advarsel, afsendt til Irland i juli 2003(som meddelt i IP/03/1049), fordi den irske regering havde undladt at foretage en ordentlig gennemførelse af direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (Rådets direktiv 96/61/EF (1))? Hvilke skridt er Kommissionen i færd med at tage eller agter den at tage i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. marts 2004)

Kommissionen afgav en begrundet udtalelse til Irland den 11. juli 2003 vedrørende ufuldstændigheden af den nationale lovgivning til gennemførelse af Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (2). Den 29. juli 2003 fremsendte Irland ny lovgivning, nemlig miljøbeskyttelsesloven af 2003 (Protection of the Environment Act, 2003), som ifølge Irland transponerer direktivet korrekt. Det ser imidlertid ud til, at der behøves yderligere sekundærlovgivning for direktivets artikel 6. Desuden skal den nye lovs krav officielt iværksættes ved ikrafttræ-delsesbekendtgørelser. Disse resterende elementer afventes stadig, og Kommissionen er ved at overveje, hvilke skridt der herefter skal tages.

(1) EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.

(2) EFT L 257 af 10.10.1996.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/172

(2004/C 84 E/0211)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0192/04

af Philip Bradbourn (PPE-DE) til Kommissionen

(22. januar 2004)

Om: Tilbagebetalinger efter N+2-reglen

Kan Kommissionen venligst give et så præcist overslag som muligt af, hvad Det Forenede Kongerige efter N+2-reglen skal betale tilbage pr. region for budgetåret 2003?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(1. marts 2004)

Ifølge artikel 31, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (1) skal Kommissionen automatisk frigøre den del af en forpligtelse, som ikke er opfyldt ved et acontobeløb, eller som Kommissionen ikke har fået forelagt nogen gyldig betalingsanmodning for ved udgangen af det andet år efter forpligtelsesåret. Der er visse undtagelser herfra i tilfælde af en retslig procedure eller en rekurs.

Kommissionen har endnu ikke afsluttet behandlingen af betalingsanmodninger for 2001 og er derfor på nuværende tidspunkt ikke i stand til at fremlægge de af det ærede medlem ønskede oplysninger. Kommissionen har forpligtet sig til ved udgangen af februar 2004 at underrette medlemsstaterne om eventuelle automatiske frigørelser som følge af anvendelsen af »n+2«-reglen for perioden, der slutter den 31. december 2003.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
På topmødet i Tunis den 5. og 6. december 2003 hilste man EU's nye naboskabspolitik velkommen. Den bekræfter på sin vis den bilaterale og regionale politik, der allerede har været iværksat omkring konkrete projekter (som f.eks. programmet for »forvaltning af grænsekontrol« med Marokko og det regionale program vedrørende retlige og indre anliggender), samt perspektiverne i de fremtidige handlingsplaner om iværksættelse af skræddersyede migrationsstrategier for de enkelte lande. På topmødet i Tunis slog man ligeledes til lyd for, inden for rammerne af denne politik, at behandle den vestlige del af Middelhavsområdet som et strategisk område og et område for fred, stabilitet, solidaritet, velstand, frihed og retfærdighed baseret på respekt for fælles værdier.

De medlemsstater, der deltog i 5+5-dialogen, bekræftede endvidere deres fordømmelse af terrorisme i alle dens former. De foreslog, at man vedtog regionale planer om en koordineret indsats, og de gentog deres forpligtelse til at gennemføre konventioner og henstillinger, især De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 1373. Ud over at give udtryk for deres interesse for en verdensdækkende FN-konvention om terrorisme og afholdelse af en international konference om dette emne bekræftede de deres vilje til at konsolidere deres samarbejde på sikkerhedsområdet og intensivere samarbejdet om den økonomiske, sociale og kulturelle udvikling, især mellem Den Arabiske Maghreb-Union og EU.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/685

(2004/C 88 E/0704)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0144/04

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(26. januar 2004)

Om: Cuba – Kommissionens delegation

Som svar på min tidligere forespørgsel P-2303/03 (1) anførte kommissær Nielson, at den cubanske regering den 14. april 2003 godkendte udpegelsen af chefen for Kommissionens delegation i Cuba.

Da svaret blev afgivet, var der endnu ikke fastsat et tidspunkt for overrækkelsen af hans akkreditiver.

Kommissionen bedes på den baggrund besvare følgende:

– Er der sket noget i denne sag med hensyn til fastsættelse af dato for akkrediteringen?

– Hvilke skridt er der taget for at rette op på denne situation?

– Har de cubanske myndigheder forelagt en begrundelse for denne forsinkelse?

– Hvordan fortolker Kommissionen denne situation, og hvilke kommentarer giver den anledning til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(20. februar 2004)

Der er endnu ikke fastsat nogen dato for overrækkelsen af akkreditiver, til trods for at det tre gange officielt er blevet angivet, at ceremonien var nært forestående. Det er værd at notere, at chefen for Kommissionens delegation i San Domingo allerede er opført på den nyligt offentliggjorte liste for 2004 »over det diplomatiske og konsulære korps akkrediteret i Cuba« som »udpeget« ikke-bosiddende chef for De Europæiske Fællesskabers delegation i Havana.

Kommissionens chargé d'affaires i Havana har flere gange i de sidste måneder anmodet myndighederne om at fastsætte et tidspunkt for overrækkelsen af akkreditiver. Sidste gang sagen officielt blev bragt på bane over for myndighederne var den 24. november 2003 på et møde med den cubanske udenrigsminister. Der har været rettet lignende henvendelser til Cubas ambassade i San Domingo og i Bruxelles.

Der er endnu ikke modtaget svar på anmodningen om at få fastsat en bestemt dato.

Kommissionen antager, at de cubanske myndigheder mener, at forholdet mellem de to parter på nuværende tidspunkt ikke indbyder til at formalisere akkrediteringen af Kommissionens ikke-bosiddende delegationschef i Havana. Det er nødvendigt at erindre om, at de diplomatiske forbindelser til alle EU-missioner i Cuba har været lagt på is, fordi disse havde inviteret systemkritikere og politiske modstandere med til deres respektive nationaldage. Cubanske systemkritikere var inviteret med til receptionen på Schuman-dagen den 9. maj 2003 i Havana.

(1) Se side 76.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/710

(2004/C 84 E/0797)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0797/04

af Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: Studiefinansiering og den frie bevægelighed for personer

En nederlandsk statsborger, der er fyldt 18 år og som endnu læser ved en nederlandsk institution for forberedende faglig uddannelse eller videregående uddannelse, er ikke længere berettiget til børnetilskud, men til en ydelse via loven om studiefinansiering. Hvis en ung nederlænder, der er fyldt 18 år, følger en uddannelse på den anden side af grænsen, får han/hun intet. Er Kommissionen rede til, nu hvor dette spørgsmål stilles for tredje gang, at give et klart svar på det, der er kernen i denne sag: Deler Kommissionen den opfattelse, at der herved lægges hindringer i vejen for den frie bevægelighed for studerende?

Samlet supplerende svar

afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

på skriftlige forespørgsler E-3868/02 og E-0797/04

(26. april 2004)

Det ærede medlem rejser spørgsmålet om manglende adgang til at medbringe nationale stipendier og andre former for uddannelsesstøtte til udlandet — et emne, som også var genstand for skriftlig forespørgsel E-3868/02 og E-3584/03 (1).

En medlemsstat kan i den nationale lovgivning fastsætte bestemmelser om økonomisk støtte til studerende på betingelser, der varierer fra medlemsstat til medlemsstat. Nogle landes lovgivning åbner mulighed for, at studerende, der beslutter sig for at tage til en anden medlemsstat for at studere, kan overføre tildelte stipendier. Dette betyder, at den studerende kan fortsætte med at modtage støtten fra sit oprindelsesland, mens han eller hun studerer i en anden medlemsstat. Den nederlandske lovgivning indeholder imidlertid ikke denne mulighed.

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at praksis med kun at tildele uddannelsesstøtte til studerende, der gennemfører deres studier i hjemlandet, kan lægge en dæmper på de studerendes udøvelse af retten til fri bevægelighed. Det fremgår også af Kommissionens grønbog »Almen uddannelse — erhvervsuddannelse — forskning: hindringer for mobiliteten i Det Europæiske Fællesskab« (2), at den manglende adgang til at medbringe nationale stipendier kan udgøre en alvorlig hindring for mobiliteten.

Ifølge Kommissionens oplysninger er de gældende bestemmelser i Nederlandene imidlertid ikke i strid med principperne om fri bevægelighed, og Kommissionen har således ikke konstateret nogen overtrædelse af EU-retten. Studerende i Nederlandene har ret til — og gør brug af retten til — at tage til andre europæiske lande for at studere, ligesom studerende fra andre EU-lande har ret til at uddanne sig i Nederlandene.

(1) Svaret på forespørgsel 3584/03 er samtidig supplerende svar på forespørgsel 3868/02.

(2) KOM(96) 462 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/718

(2004/C 88 E/0738)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0956/04

af Brian Crowley (UEN) til Kommissionen

(23. marts 2004)

Om: Afkobling, pensionsordning inden for landbruget og følgerne for familierne

Kan Kommissionen bekræfte, at den har modtaget en skrivelse fra foreningen af pensionerede landbrugere i det vestlige Cork om de skadelige følger af afkobling af udbytte fra forpagtede arealer, og er den klar over, at der er tale om et alvorligt indgreb i de rettigheder, som disse landbrugere, der gik på førtidspension i god tro, har til at overdrage jorden til deres sønner og døtre som deres retmæssige arv og udnytte deres fulde potentiale, og hvilke foranstaltninger påtænker den at træffe for at sikre, at deres sønner og døtre kan arve de landbrug, som kan give dem et udbytte, de kan leve af?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. april 2004)

Reformen af den fælles landbrugspolitik er rettet mod aktive landmænd. Der er ikke fastsat bestemmelser om betalingsrettigheder for jordejere, der var gået på pension i referenceperioden, og hvis jord derfor var forpagtet ud. Betalingsrettigheder har derimod de forpagtere, der udøvede en landbrugsaktivitet i referenceperioden på den pågældende jord. Som bekræftet af EF-domstolen i en afgjort retssag kan landmændene ikke have en legitim forventning om, at en bestående situation, som EF-institutionerne kan ændre efter deres skøn, vil blive opretholdt.

Landmændene kan producere uden rettigheder eller købe rettigheder på markedet uden at være tvunget hertil, og de kan naturligvis fortsat forpagte jord ud til landmænd, der har rettigheder, men ikke jord nok.

Det er dog ikke hensigten at udelukke disse landbrugsfamilier fra fremtidige betalingsrettigheder eller forhindre, at sønner og døtre kan arve gårde, der kan give dem deres udkomme.

Kommissionen er klar over, at landmænd, der deltog i ordningen for førtidspensionering, kan have forpagtet deres gård ud midlertidigt med den ide, at en søn eller datter overtager gården senere hen.

For at sikre, at overdragelse af en bedrift eller en del af den let kan finde sted i en familie, har Kommissionen i tæt samarbejde med de irske myndigheder fundet en løsning for at undgå en situation, hvor børn ville blive forhindret i at overtage et familiebrug, der var forpagtet ud i referenceperioden. Disse personer vil blive anset for at være i en særlig situation som omhandlet i artikel 42, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (1). Som et resultat indføres der i Kommissionens gennemførelsesforordning, der er under vedtagelse, en bestemmelse om tildeling af betalingsrettigheder fra en national reserve til personer i denne situation, hvis de overtager en gård.

(1) EUT L 270 af 21.10.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/567

(2004/C 88 E/0578)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1080/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(6. april 2004)

Om: Menneskerettighedsforkæmpere

Udformningen af retningslinjer for menneskerettighedsforkæmpere er et af det irske formandsskabs erklærede mål. EU har understreget betydningen af at beskytte menneskerettighedsforkæmpere, men der mangler en specifik EU-politik til at styrke EU's støtte til menneskerettighedsforkæmpere over hele verden.

Hvilke officielle forslag om dette emne har Kommissionen modtaget fra Rådet? Er Kommissionen enig i, at introduktionen af sådanne retningslinjer er nødvendige for at styrke effektiviteten af EU's menneskerettighedspolitik? Vil Kommissionen diskutere spørgsmålet om menneskerettighedsforkæmpere i dets næste meddelelse om menneskerettigheder og demokratisering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. april 2004)

Kommissionen glædede sig over og støtter fuldt ud det irske formandskabs initiativ med henblik på vedtagelse af EU-retningslinjer til støtte for menneskerettighedsforkæmpere.

Selv om medlemsstaterne og EU-institutionerne gentagne gange har fremhævet den vigtige betydning, som menneskerettighedsforkæmperne har, vil EU-retningslinjerne vedrørende menneskerettighedsforkæmpere være udtryk for en konsekvent, synlig politik, der går ud på at støtte og beskytte menneskerettighedsforkæmpere, dels i EU's eksterne forbindelser med tredjelande, dels gennem Fællesskabets og medlemsstaternes bistandsprogrammer.

Den politiske opmærksomhed, der er blevet opnået med tidligere EU-retningslinjer vedrørende menneskerettigheder (såsom retningslinjerne vedrørende dødsstraf, tortur og børns deltagelse i væbnede konflikter), understreger den merværdi, der kan opnås ved vedtagelse af retningslinjer på EU-plan.

Hvad angår det ærede medlems spørgsmål om, hvorvidt Kommissionen vil behandle spørgsmålet om menneskerettighedsforkæmpere i den næste meddelelse om menneskerettigheder og demokratisering, kan det oplyses, at Kommissionen ikke i øjeblikket har planer om nogen ny meddelelse efter dens meddelelse af maj 2001 om, hvordan Den Europæiske Union kan medvirke til at fremme menneskerettigheder og demokratisering i tredjelande (1).

(1) EFT C 227 E af 24.9.2002.
—

opførelse af bygningsinfrastruktur med tilhørende udstyr for at imødekomme behovet for postgraduatuddannelse og erhvervsuddannelse på hospitaler
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/454

(2004/C 84 E/0529)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1064/04

af André Brie (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. april 2004)

Om: Uoverensstemmelser ved anlæggelsen af hovedvej S 282 A i Freistaat Sachsen

Med min forespørgsel ønsker jeg at gøre Kommissionen opmærksom på problematikken ved anlæggelsen af hovedvej S 282 A i Freistaat Sachsen, som også er genstand for et andragende (nr. 364/2000) til Europa-Parlamentet. Dette andragende blev allerede registreret den 25. maj 2000 og senest behandlet den 20. februar 2003 i Udvalget for Andragender, og siden da har man ventet på de udbedte forklaringer fra de pågældende myndigheder i Tyskland.

Siden andragendet blev indgivet for fire år siden, og hovedvejen S 282 A i mellemtiden er blevet færdiganlagt, er der fremkommet et stigende antal modstridende oplysninger, som jeg efterfølgende kort gør rede for.

Det drejer sig i første omgang om de modstridende oplysninger om udgifterne.

I en skrivelse til Nino Gemelli (Formand for Udvalget for Andragender) den 23. maj 2003 bekræfter ambassadør Wilhelm Schönfelder (fast repræsentant for Tyskland ved EU) under henvisning til tyske myndigheder beløbet på 50 mio. EUR til udvidelse af hovedvejen S 282 A.

I en skrivelse til præsidenten for landdagen i Sachsen, Iltgen, den 19. maj 2003 anslår Sachsens økonomi-og arbejdsminister de samlede udgifter til anlæggelsen af hovedvejen til 4,63 mio. EUR, men kun få uger senere (4. juli 2003) er beløbet faldet til 4,3 mio.EUR, da præsidenten for landdagen, Iltgen, stiller samme spørgsmål.

Der er desuden mistanke om, at etableringen af hovedvejen S 282 A bevidst er blevet fejlagtigt klassificeret som »udvidelse«, idet vejens status allerede et år efter åbningen blev nedprioriteret fra den oprindelige »overregional« (status II) til »regional« (status III).

Mit spørgsmål til Kommissionen lyder, om og i hvilket omfang den har kendskab til disse modstridende forhold, og hvis dette ikke er tilfældet, om Kommissionen påtænker at iværksætte en lokal undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. april 2004)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/186

(2004/C 88 E/0192)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0429/04

af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om: Sagen vedrørende pastor Rinaldy Damanik, Indonesien

Er Kommissionen klar over, at pastor Rinaldy Damanik er blevet idømt tre års fængsel for ulovlig våbenbesiddelse i forbindelse med hvad der hævdes var en polisk retssag? Landsretten i Palu har siden stadfæstet underrettens dom, og pastor Damaniks advokater er nu ved at forberede en appel til højesteret i Jakarta.

Som chef for krisecentret i Centralsulawesi var han ansvarlig for at holde det internationale fællesskab orienteret om overtrædelse af menneskerettighederne mod kristne og muslimske samfund og for at yde praktisk assistance til de mange hjemløse inden for landets grænser, bl.a. evakuering af kristne under angreb fra militante grupper.

Vil Kommissionen foretage undersøgelser vedrørende hans situation og den procedure, som førte til hans arrestation og retsforfølgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(12. marts 2004)

Kommissionen følger nøje sagen vedrørende pastor Rinaldy Damanik, hvis dom på tre års fængsel for ulovlig våbenbesiddelse i slutningen af 2003 blev stadfæstet af højesteretten i Jakarta. Eftersom Rinaldy Damanik allerede har tilbragt halvandet år i fængsel, er en snarlig løsladelse mulig.

Kommissionens delegation i Jakarta har været i kontakt med den organisation (PBHI), der tidligere bistod Rinaldy Damanik. Efter højesterets stadfæstelse af dommen vil den ikke længere kunne fortsætte dette arbejde, men en anden ikke-statslig menneskerettighedsgruppe, der har forbindelser til den indonesiske kirke, bistår nu i stedet Rinaldy Damanik. Delegationen har taget kontakt til denne organisation, og fik at vide, at den i øjeblikket undersøger mulighederne for på ny at optage sagen på grundlag af nyt materiale og nye vidner.

Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at den gennem sin delegation i Jakarta nøje følger sagen. Desuden indgår støtte til organisationer, der forsvarer mindretalsrettigheder i Indonesien, i Fællesskabets samarbejdsprogram med Indonesien, navnlig gennem projekter, der støttes gennem det europæiske initiativ for demokrati og beskyttelse af menneskerettighederne.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/838

(2004/C 84 E/0931)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0664/04

af Encarnación Redondo Jiménez (PPE-DE) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om: Lovgivning om jogurt

De femten medlemsstater regulerer i øjeblikket salget af jogurt med eneste udgangspunkt i en meddelelse fra Kommissionen fra 1991, der havde til formål at fortolke en dom fra Domstolen (Smanor-sagen), hvori der henvises til et tilfælde vedrørende betegnelsen på dette produkt. I kraft af denne meddelelse kan medlemsstaterne på deres territorium frit forbyde anvendelse af betegnelsen »jogurt« for varmebehandlede produkter. Den nævnte meddelelse indeholder tre undtagelser fra den frie bevægelighed for varer og fra den gensidige anerkendelse af varebetegnelser, nemlig kaviar, eddike og jogurt. I øjeblikket er der flere lande, der under henvisning hertil ikke tillader anvendelse af betegnelsen »jogurt« for pasteuriseret jogurt, hvilket klart er en hindring for det indre marked.

I betragtning af at der ifølge de seneste videnskabelige studier ikke er dokumentation for de påståede fordele ved jogurt med levende bakterier, er der så nogen mening i fortsat at begrænse den frie bevægelighed for varer, da det desuden er i modstrid med princippet om forbrugernes frie valg og deres ret til sandfærdig information?

Agter Kommissionen en gang for alle at gøre en ende på disse hindringer for gennemførelsen af det indre marked som led i en harmonisering af lovgivningen om jogurt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. april 2004)

Kommissionen undersøger for tiden behovet for at vedtage bestemmelser om yoghurt og yoghurtprodukter, der omfatter de aspekter, som det ærede medlem nævner.

Efter undersøgelsen, som forventes færdig inden for den nærmeste fremtid, og såfremt det anses for hensigtsmæssigt og nødvendigt at vedtage yderligere bestemmelser, vil Kommissionen fremsætte et forslag for Europa-Parlamentet og Rådet.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/930

(2004/C 84 E/1028)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1024/04

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. april 2004)

Om: Olympic Airways

I den græske presse er det blevet berettet, at Kommissionen i de kommende dage vil indlede en procedure imod Grækenland ved EF-Domstolen for at have ydet ulovlig statsstøtte til Olympic Airways (OA). Ifølge pressen mener Kommissionen, at der er grund til at antage, at der under proceduren i forbindelse med splittelsen af Olympic Airways er blevet udbetalt ulovlige tilskud, hvilket også er sket under bestræbelserne på at privatisere selskabet »Olimpiakes Aerogrammes« samt under proceduren for opkrævning og betaling af passagerafgiften for bygning af den nye Spata- lufthavn.

I sit svar på min forespørgsel (E-2837/03) (1) om sikring af Olympic Airways' ansattes rettigheder efter oprettelsen af det nye selskab »Olimpiakes Aerogrammes« oplyste Kommissionen, at den var i færd med at undersøge sagen og ville underrette os om udfaldet.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående redegøre for sine juridiske argumenter angående de ulovlige tilskud? Hvad er resultaterne (svar på forespørgsel E-2837/03) af undersøgelsen med henblik på sikring af arbejdstagerrettighederne for såvel de arbejdstagere, der overflyttes til det nye selskab, som de arbejdstagere, der forbliver i det gamle selskab, i overensstemmelse med artikel 3 og 4 i direktiv 98/50/EF (2)

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(27. april 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens supplerende svar på hans skriftlige forespørgsel E-2837/03 (3).

(1) EUT C 58 E af 6.3.2004, s. 206.

(2) EFT L 201 af 17.7.1998, s. 88.

(3) EUT C 58 E af 6.3.2004.