SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3677/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. december 2002)

Om: Bekæmpelse af leukæmi ved hjælp af stamceller fra navlestrengsblod

Der er allerede i flere år til behandling af leukæmi blevet benyttet knoglemarvstransplantation, hvor det største problem har været forenelighed mellem patient og donor. I knoglemarven og i de perifere blodårer findes der bloddannende stamceller. Den vigtigste kilde til stamceller er dog blod fra fosteret i placenta og navlestreng. Det har kun i ganske få år været kendt, at der fandtes stamceller her. I begyndelsen af 2001 åbnede to læger den første private bank i Europa for navlestrengsblod. Den såkaldte Cryo Cell Europe (www.cryoc.com) befinder sig i Mechelen, men banken indeholder allerede blodprøver fra hele Europa. Til trods for, at virksomheden går strygende, hersker der ikke overalt jubel over Cryo Cell. Nogle universitetsklinikker har i en årrække selv haft blodbanker for navlestrengsblod. Den store forskel på Cryo Cell og universiteterne er, at de sidstnævnte stiller blodet til rådighed anonymt, og at de desuden giver blodet til børn, som har behov for en transplantation. Derimod er Cryo Cell et privat foretagende, hvor blodet kun opbevares for indehaveren under et navn og mod betaling. For at blodprøven kan opbevares i tyve år, skal der erlægges et samlet beløb på knap 1 000 EUR. Samtidig er risikoen for, at et barn får behov for navlestrengsblodet, minimal. I 2000 udsendte den europæiske gruppe Ethiek en udtalelse om anvendelsen af menneskelige stamceller. Den beskæftiger sig dog ikke specifikt med de etiske aspekter af denne fremgangsmåde.

Hvordan vil Kommissionen sikre, at de, der har behov herfor, får adgang til tilstrækkelige stamceller, eftersom cellerne muligvis på sigt kun vil blive oplagret for enkeltpersoner, og at universiteterne som følge heraf ikke vil råde over tilstrækkeligt navlestrengsblod til at dække det offentliges behov for forsyninger? Indebærer det ikke, at der kan opstå et klassedelt sundhedsvæsen?

Er der i Belgien tale om koblingssalg, idet kun forsikringsselskabet Mercator & Noordstar optræder på webstedet og i tilfælde af hospitalsindlæggelse refunderer udgifter til laboratorium og transportomkostninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(3. februar 2003)

Kommissionen er bekendt med, at navlestrengsblod kan opbevares med henblik på udelukkende at blive brugt af den pågældende nyfødte i fremtiden. Kommissionen er opmærksom på, at denne praksis kan få betydning for, om allogene hæmatopoietiske stamceller er til rådighed for patienter, som venter på en sådan transplantation. Da EF-traktatens artikel 152 specifikt udelukker fællesskabsforanstaltninger, som berører nationale bestemmelser om donation eller medicinsk anvendelse af blod, kan man på nuværende tidspunkt på europæisk plan kun lovgive om aspekter vedrørende kvaliteten og sikkerheden ved navlestrengsblod.

Det forklarer anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden ved tapning, testning, behandling, opbevaring og distribution af humant blod og blodkomponenter(1), som blev vedtaget af Parlamentet og Rådet den 18. december 2002, og anvendelsesområdet for forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden ved donation, udtagning, testning, behandling, opbevaring og distribution af humane væv og celler(2), som nu drøftes i begge institutioner. Kommissionen kan også oplyse det ærede medlem om, at efter udtalelsen fra november 2000 om de etiske aspekter af forskning i menneskelige stamceller planlægger Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik at påbegynde sit arbejde, som specifikt vil vedrøre emnet oplagring af navlestrengsblod, i 2003.

Spørgsmålet vedrørende koblingssalg henhører under de belgiske myndigheders ansvarsområde.

(1) EFT L 33 af 8.2.2003.

(2) EFT C 227 E af 24.9.2002.