ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2198/02

af Kathleen Van Brempt (PSE) til Kommissionen

(19. juli 2002)

Om: Forslag til direktiv om miljøansvar følger for smv'er

I anledning af forslag til direktiv om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader, KOM(2002) 17(1), ønsker jeg at stille følgende spørgsmål:

Har Kommissionen undersøgt de følger, som det fremtidige forsikringsmarked for miljøansvar inden for rammerne af dette direktiv vil bevirke for smv'ers konkurrencestilling i forhold til større virksomheder?

Hvad er konklusionerne af denne undersøgelse?

Hvis virkningen af det fremtidige forsikringsmarked for miljøansvar medfører en forholdsvis stor ulempe for smv'er i forhold til større virksomheder, anser Kommissionen det så for nødvendigt, at der træffes foranstaltninger for at begrænse disse virkninger for smv'er til et minimum? Hvilke foranstaltninger vil være påkrævet med henblik herpå?

(1) EFT C 151 E af 25.6.2002, s. 132.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(10. september 2002)

Kommissionen har vurderet de økonomiske følger af forslaget til Parlamentets og Rådets direktiv om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader(1). Det ærede medlem henvises navnlig til afsnit 4 Den økonomiske vurdering af forslaget, dets fordele og omkostninger i begrundelsen til forslaget og til den konsekvensanalyse, der er knyttet til det.

Der er ikke foretaget nogen konsekvensanalyse for små og mellemstore virksomheders (SMV) vedkommende, da miljøskader kan opstå uanset virksomhedens størrelse.

Det ser ikke ud til, at et fremtidigt marked for ansvarsforsikring i forbindelse med miljøskader vil stille SMV ringere end store virksomheder. Størrelsen på den præmie, virksomheden skal betale, afhænger af den enkelte virksomheds risiko. Risikoen vurderes af forsikringsselskabet i hvert enkelt tilfælde. Denne vurdering vil sandsynligvis tage hensyn til, hvor effektive risikobekæmpelses- og risikoforebyggelsesforanstaltninger, der træffes af den enkelte virksomhed, og til deres kvalitet. Med andre ord vil alt, hvad virksomheden gør for at forhindre risikoen for ulykker, der kan forvolde miljøskader, eller gøre den så lille som mulig, formindske den præmie, som skal betales. Det bør også bemærkes, at det er almindelig praksis i forsikringsbranchen at fastsætte præmien i forhold til den forsikrede virksomheds omsætning. Denne praksis er også i SMV's interesse.

På baggrund af det foregående mener Kommissionen ikke, at der på nuværende tidspunkt er behov for særlige foranstaltninger for SMV.

(1) KOM(2002) 17 endelig udg. EFT C 151 af 25.6.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0726/02

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(14. marts 2002)

Om: Finansiering af projekter på Ischia/Italien

Allerede i september 1999 stillede jeg et spørgsmål om påbegyndelsen af tre byggeprojekter på Ischia (to projekter i havnen på Ischia og et projekt vedrørende den uudnyttede mineralvandskilde i Nitrodi) Byggeprojekterne er nu afsluttet.

1. Findes der allerede en samlet beretning om afviklingen af disse projekter og de dertil hørende slutafregninger?

2. Hvilke resultater viser den samlede beretning i givet fald?

3. Kan Kommissionen fremsende den samlede beretning og slutafregningerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(19. april 2002)

Strukturfondsprogrammerne er i en årrække blevet forvaltet direkte af medlemsstaternes centrale og regionale myndigheder, som er direkte ansvarlige for overvågningen af medfinansierede projekter. Tilsvarende er medlemsstaternes myndigheder ansvarlige for udbetalinger og opbevaring af de for projekterne relevante fakturaer.

Kommissionen vil senest den 30. juni 2002 fra medlemsstaterne modtage de endelige opgørelser over udgifterne og de endelige rapporter om gennemførelsen af programmerne for perioden 1994-1999, der vil indeholde en liste over medfinansierede projekter og angive de samlede omkostninger og bidragene fra strukturfondene. Hvad angår det ærede medlems anmodning om nærmere oplysninger om afslutningen af de tre projekter og de dermed forbundne fakturaer, foreslår Kommissionen, at han retter henvendelse til Ministero delle Attività Produttive, Direzione Generale per il Turismo, der er ansvarlig for det italienske turismeprogram.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1494/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(29. maj 2002)

Om: Problemer med gennemførelsen af et samfinansieret projekt i Perivolia i Rethymnons amt i Grækenland

Under Det Integrerede Middelhavsprogram for Kreta for perioden 1986-1993 blev der i Perivolia i Rethymnons amt bygget en børnehave, som blev taget i brug i 1993. Denne bygning er nu lukket, fordi den to gange er blevet ramt af sammensynkning med det resultat, at den ikke længere anses for sikker for børnene. Myndighederne hævder, at sammensynkningen skyldes vand i undergrunden. Der gives imidlertid udtryk for alvorlig tvivl om, hvorvidt der har været tale om byggesjusk, og hvorvidt der er foretaget den nødvendige kontrol med byggeriet under opførelsen.

1. Er Kommissionen informeret om de problemer, der er opstået i forbindelse med det ovennævnte projekt?

2. Hvis ja, hvad er årsagerne til de problemer, der er blevet skabt, og hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at finde frem til de ansvarlige?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(5. juli 2002)

Kommissionen har ingen oplysninger om det problem, det ærede parlamentsmedlem nævner.

Kommissionen har ikke kompetence til at afgøre spørgsmålet om ansvar i det omtalte tilfælde. Det hører ind under de nationale myndigheders kompetenceområde at løse dette problem i overensstemmelse med den på dette område gældende nationale lovgivning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0792/02

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(20. marts 2002)

Om: Euroen

Når EU's borgere veksler penge til euro fra andre valutaer, tiltrækkes de ofte af organisationer, der reklamerer med gebyrfri transaktioner. Imidlertid er en lav vekselkurs ensbetydende med, at folk vildledes og betaler mere, end de skulle.

Hvorledes har Europa-Kommissionen i sinde at advare EU's borgere fra lande uden for Eurozonen, bl.a. Det Forenede Kongerige, mod lave vekselkurser og eventuelle vildledende fodringer, når de veksler andre EU-valutaer til euro, navnlig på feriesteder i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(6. maj 2002)

Der findes ingen særlig fællesskabslovgivning for veksling af sedler uden for eurozonen.

Det er imidlertid vigtigt, at forbrugerne får klar besked om omkostningerne, således at de har mulighed for at sammenligne og vælge frit. Adskillige medlemsstater har fastsat regler, hvorefter forbrugeren før transaktionen oplyses om omkostningerne, hvilket bl.a. sker via skiltning. For indeværende mener Kommissionen ikke, at der er behov for harmonisering på fællesskabsplan af lovgivningen om forbrugeroplysning på dette område, men der skal dog henvises til de nationale gennemførelsesbestemmelser vedrørende Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om vildledende reklame(1). Denne tekst, hvis formål er at stoppe eller forbyde vildledende reklame (der defineres som enhver reklame, som på nogen måde, herunder dens udformning, skaber eller er egnet til at skabe et urigtigt indtryk hos de personer, den er rettet til eller når ud til, og som på grund af sin vildledende karakter kan antages at påvirke deres økonomiske adfærd, eller som af disse grunde skader eller er egnet til at skade en konkurrent) kan reelt anvendes i det foreliggende tilfælde.

(1) EFT L 250 af 19.9.1984.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1848/02

af Guido Bodrato (PPE-DE) til Kommissionen

(28. juni 2002)

Om: Fortolkning af forordning (EØF) nr. 1408/71 om beregning af vandrende arbejdstageres pension

Kommissionen er bekendt med, at Domstolen i sin dom af 24. september 1998 i sag C-132/96, Stinco/Panfilo mod INPS, kritiserede den prorata temporis-metode til beregning af pension, der anvendes af den italienske socialsikringsinstitution INPS, fordi metoden ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 46, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71(1).

Efter mere end tre år nægter INPS stadig at efterleve ovennævnte dom og hævder, at dommen kun gælder de to direkte berørte parter, og tvinger dermed mange italienske pensionister ud i lange administrative og retlige sager for at få anerkendt deres lovlige rettigheder.

- Kan Kommissionen oplyse, om det er acceptabelt, at en socialsikringsinstitution nægter at anerkende Domstolens domme, men kun anerkender deres gyldighed for de direkte berørte parter?

- Hvilke foranstaltninger vil den træffe for at sørge for, at Domstolens nævnte dom efterleves?

- Mener Kommissionen ikke, at den i betragtning af INPS' modvilje bør indlede en overtrædelsesprocedure mod Den Italienske Republik i henhold til traktatens artikel 226?

(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(9. september 2002)

Kommissionen ønsker at meddele det ærede medlem, at De Europæiske Fællesskabers Domstols fortolkning af bestemmelserne i fællesskabsretten, der kommer til udtryk i de præjudicielle afgørelser, finder anvendelse i alle medlemsstater i medfør af artikel 234 i EF-traktaten og har forrang i forhold til de nationale domstoles fortolkning. EF-domstolens fortolkninger gælder for alle de retlige forhold, der er identiske med det for Domstolen indbragte retlige forhold.

Så vidt Kommissionen er orienteret, har den italienske stat rettet sig efter Domstolens retspraksis i sag C-132/96, Stinco og Panfilo. I den sag har Domstolen udtalt at artikel 46, stk. 2, litra a), i Rådets forordning nr. 1408/71 af 14. juni 1971, om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, skal fortolkes således, at den forpligter den kompetente institution til, når den skal fastsætte det teoretiske beløb for den pension, der er grundlaget for beregningen af pro rata-pensionen, at tage hensyn til et tillæg, hvis formål er at sikre den i den nationale lovgivning hjemlede minimumspension, dvs. det tillæg til den minimumspension, der er fastsat i den italienske lovgivning.

Kommissionen har til dags dato ikke modtaget nogen klage over det problem, der er nævnt i dommen i sagen Stinco og Panfilo.

Så længe der ikke er indgivet en sådan klage, har Kommissionen ingen anledning til at indlede en overtrædelsesprocedure over for den italienske stat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0193/02

af Bert Doorn (PPE-DE) til Rådet

(5. februar 2002)

Om: Forskelsbehandling på grund af nationalitet

I adskillige ansøgerlande, har man stadigvæk love om erstatning vedrørende ekspropriation, som blev vedtaget efter krigen, hvor man anførte, at statsborgerskab var en forudsætning for, at man kunne få uretfærdigt konfiskeret ejendom tilbageleveret.

Er Rådet af den opfattelse, at det drejer sig om forskelsbehandling på grund af nationalitet, som før optagelse i EU bør være afskaffet.

Svar

(30. september 2002)

Rådet skal gøre det ærede medlem af Europa-Parlamentet opmærksom på, at det ikke har drøftet spørgsmålet om, hvorvidt love om erstatning vedrørende ekspropriation efter krigen måtte være i overensstemmelse med fællesskabsretten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1894/02

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) til Kommissionen

(1. juli 2002)

Om: Antallet af dræbte unge i trafikken i Finland

Antallet af 21-25-årige unge bilister, der omkom ved trafikulykker, steg dramatisk i Finland i 2001. I 2001 var antallet af ulykker med døden til følge 38, mens antallet i 2000 var 21.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at mindske antallet af trafikulykker med døden til følge for unge chauffører?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(22. august 2002)

Ifølge de foreløbige skøn, Kommissionen har kendskab til, var gennemsnittet for EU som helhed 104 trafikdræbte pr. en million indbyggere i 2001.

I Finland, hvor det tilsvarende forhold er på 85, har det absolutte tal (det samlede antal trafikdræbte) siden 1995 varieret mellem 400 og 440. Det høje tal for 2001, som ikke blot gjaldt unge chauffører, viser ingen signifikant tendens på det statistiske plan.

I EU som helhed har dødeligheden blandt unge ved trafikulykker inden for de sidste ti år vist samme udvikling som for de øvrige aldersgrupper. Ikke desto mindre deler Kommissionen fuldt ud det ærede medlems bekymring, for så vidt angår denne befolkningsgruppe, hvor dødeligheden i trafikken er specielt høj.

Ud over de igangværende eller planlagte forantaltninger, som ikke er rettet mod nogen speciel målgruppe i trafikken, yder Kommissionen for øjeblikket finansiel støtte til en række aktioner, som specielt sigter mod unge chauffører, bl.a. kampagner mod spirituskørsel (Euro-Bob) samt en kampagne for bedre adfærd i trafikken, som koordineres via samtlige nationale Røde Kors-organisationer.

Endvidere er Kommissionen nu som tidligere i gang med indgående overvejelser vedrørende videre oplæring af nybegyndere i trafikken efter erhvervelsen af kørekort. I denne kategori skal nævnes projekterne ANDREA og DAN (afsluttet) samt ADVANCED (i gang), hvis sigte er at vurdere virkningen af undervisningsforanstaltninger på de unge chaufførers adfærd (obligatorisk undervisning efter erhvervelsen af kørerkort samt genoplæringskurser for lovovertrædere). ANDREA analyserer specielt foranstaltninger vedrørende spritbilister.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0271/02

af Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2002)

Om: Forberedelse af Det Europæiske Råds møde i Barcelona

Det Europæiske Råd opfordrede på sit møde i Lissabon i 2000 Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne til i overensstemmelse med deres respektive beføjelser senest i 2001 at udarbejde en strategi for en yderligere koordineret indsats til forenkling af de lovgivningsmæssige rammer både nationalt og på fællesskabsplan herunder en effektivisering af den offentlige forvaltning. Kan Kommissionen give konkrete eksempler på, hvorledes dette mål er blevet opfyldt i Det Forenede Kongerige, Frankrig og Tyskland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(7. marts 2002)

Det ærede medlem efterlyser konkrete eksempler på, hvad Tyskland, Frankrig og Det Forenede Kongerige har gjort for at imødekomme opfordringen fra Det Europæiske Råd i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 til Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne om at udarbejde en strategi for en koordineret indsats til forenkling af de lovgivningsmæssige rammer.

Kommissionen kan på nuværende tidspunkt oplyse følgende:

- hvad angår en strategi for en koordineret indsats, påhviler der faktisk medlemsstaterne et stort ansvar, eftersom 90 % af lovgivningen er af national oprindelse,

- medlemsstaternes ansvar i Fællesskabets lovgivningsproces viser sig navnlig under forhandlingerne i Rådet, og dernæst mere direkte i fællesskabslovgivningens gennemførelses- og anvendelsesfase,

- i den forbindelse bør det fremhæves, at Tyskland, Frankrig og Det Forenede Kongerige sammen med de øvrige medlemsstater har deltaget i arbejdet i den rådgivende gruppe på højt plan, også kaldet Mandelkern-gruppen, vedrørende disse spørgsmål i november 2000. Gruppen forelagde i november 2001 en vigtig rapport af høj kvalitet, der blev vedlagt konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Laeken den 14. og 15. december 2001 som bilag. Heri forpligter medlemsstaterne sig til på en række områder at forenkle lovgivningsprocessen og smidiggøre gennemførelsen og anvendelsen af fællesskabsteksterne.

Sideløbende hermed gav medlemsstaterne i Lissabon tilsagn om at bringe deres gennemførelsesprocent op på mindst 98,5 i forbindelse med Det Europæiske Råd i Barcelona i marts 2002. Selvom resultattavlen udviser fremskridt, lå ikke-gennemførelsesprocenten for Tyskland, Frankrig og Det Forenede Kongerige i oktober 2001 på henholdsvis 2,6, 2,8 og 3.

Det ærede medlem kan finde yderligere oplysninger i Kommissionens rapport om gennemførelsen af det europæiske charter for små virksomheder af 6. februar 2002 på netstedet: http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/charter/charter2002.htm
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1042/02

af José Pomés Ruiz (PPE-DE) til Kommissionen

(8. april 2002)

Om: EuroNews og Gara de eneste nyhedsmedier i Spanien, der ikke omtaler ETA som terrorbevægelse

Endnu en gang omtalte EuroNews i sine nyhedsudsendelser den 26. marts 2002 ETA som en separatistbevægelse og ikke som en terrorbevægelse.

En objektiv og neutral nyhedsformidling forudsætter, at der i forbindelse med voldtægt tales om voldtægtsforbryderen. Drejer det sig om væbnet røveri, betegnes gerningsmanden som røveren, fordi den væsentlige oplysning ikke vedrører årsagerne til røveriet eller voldtægten, men derimod den kendsgerning, at forbrydelsen er blevet begået.

I Spanien er der imidlertid to nyhedsformidlere, som når de orienterer om ETA's terroranslag i modsætning hertil foretrækker at henvise til de motiver, forbryderne påberåber sig for at retfærdiggøre deres handlinger, nemlig:

- Gara, der henvender sig til en begrænset skare, og som indtager en klart militant holdning til fordel for ETA og

- EuroNews, der har et stort seertal, og som for mange spaniere er EU's officielle stemme.

Den 10. december 2001 stillede jeg en skriftlig forespørgsel (P-3466/01(1)) til Kommissionen om samme forhold. Af besvarelsen fremgik det, at Kommissionens formand klart tog afstand fra denne mangel på presseetik fra EuroNews side, som trods påtale er fortsat.

Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at få EuroNews til at lade være med at omtale ETA som en separatistbevægelse og til at orientere om dette organ på samme måde som de medier, der går ind for frihed og demokrati?

Redaktørerne af nyhedsstoffet handler muligvis, som de gør, af frygt for ETA, der allerede har myrdet mange journalister i Spanien, men mener Kommissionen ikke, at de i så fald bør indgive afskedsbegæring?

(1) EFT C 147 E af 20.6.2002, s. 184.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(7. maj 2002)

Som det fremgår af svaret på skriftlig forespørgsel P-3466/01(1) respekterer Kommissionen Euronews' redaktionelle frihed men deler fuldt ud det ærede medlems betænkeligheder over, at Euronews fortsat omtaler terroristgruppen ETA som en separatistbevægelse.

Som anført i ovennævnte svar har Kommissionen gjort Euronews opmærksom på, at dette ordvalg virker foruroligende og provokerende.

Euronews udsendte på denne baggrund en pressemeddelelse den 15. februar 2002, som sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets sekretariat.

Kommissionen kan ikke udtale sig om personspørgsmål og om enkeltpersoners holding til terroristtrusler.

(1) EFT C 147 E af 20.6.2002, s. 184.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1379/02

af Anna Terrón i Cusí (PSE) til Kommissionen

(14. maj 2002)

Om: Bevillingsudnyttelsen i Cataluña i perioden 1994-1999

Kan Kommissionen oplyse, hvilke udnyttelsesgrader der er tale om for forpligtelsesbevillingerne og betalingsbevillingerne fra henholdsvis strukturfondene, Samhørighedsfonden og fællesskabsinitiativerne i Cataluña i regnskabsårene 1994, 1995, 1996, 1997, 1998 og 1999?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(1. juli 2002)

Det ærede medlem henvises til nedenstående tabel(1), som viser anvendelsen af forpligtelsesbevillingerne og betalingsbevillingerne i mio. EUR for årene 1994 til 1999 for strukturfondene og fællesskabsinitiativerne for Cataluña.

>TABELPOSITION>

Kommissionen råder hverken over regionale oplysninger om programmer og initiativer, der vedrører flere forskellige fonde, eller om projekter, der har opnået samfinansiering fra Samhørighedsfonden.

For den pågældende programmeringsperiode er sidste frist for udgifternes tilskudsberettigelse fastsat til den 31. december 2001. Medlemsstaterne har seks måneder, d.v.s. indtil den 30. juni 2002, til at indgive deres endelige oversigt over udgifterne og de endelige rapporter om programmernes gennemførelse. Eventuelle klagesager skal være afsluttet inden den 31. marts 2003. På denne dato skal Kommissionen udbetale saldoen af resterende forpligtelser, medmindre der foreligger behørige begrundelser for ikke at gøre dette.

(1) Kilder: Årsberetningerne om strukturfondene for 1994 til 1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1992/02

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(8. juli 2002)

Om: Nyt EU-flag

1. Har Kommissionen nogle planer om at ændre det nuværende EU-flag, dvs. de 12 gyldne stjerner på blå baggrund?

2. I bekræftende fald, hvorfor synes Kommissionen, at det er nødvendigt at ændre?

3. Hvilke andre motiver overvejer Kommissionen? Overvejer Kommissionen et motiv udarbejdet af Rem Koolhaas?

4. Har Kommissionen beregnet, hvor meget det vil koste at ændre det nuværende flag på alle de ting, hvor det er påført, f.eks. nummerplader, kontorartikler og alle projekter finansieret af EU?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodipå skriftlige forespørgsler E-1676/02 og E-1992/02

(18. juli 2002)

De ærede medlemmer henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-1952/02 fra Posselt(1).

(1) Se side 179.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2176/02

af Kathleen Van Brempt (PSE) til Kommissionen

(18. juli 2002)

Om: Direktiver frister gennemførelse i national lovgivning situationen i Belgien

Stadig flere nationale love har deres udspring på EU-plan. Direktiverne indeholder altid en frist for medlemsstaterne til at gennemføre disse i national lovgivning.

Forespørgslen drejer sig specifikt om situationen i Belgien.

- Gennemfører Belgien EU-direktiverne inden for de fastsatte frister?

- Hvor ofte (i procent) overholder Belgien i benægtende fald ikke fristen?

- Hvilke direktiver er der tale om?

- Hvor er Belgien placeret sammenlignet med de andre medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(6. august 2002)

Den 19. beretning om gennemførelsen af fællesskabsretten (2001)(1), som blev vedtaget den 28. juni 2002, og som i en midlertidig udgave er fremsendt til Parlamentet, besvarer det ærede medlems spørgsmål om Belgiens overholdelse af gennemførelsesfristen for direktiverne.

Det nævnte dokument sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets Generalsekretariat.

(1) KOM(2002) 324 af 28. juni 2002.http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/droit_com/index_en.htm

infractions.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1952/02

af Bernd Posselt (PPE-DE) til Kommissionen

(28. juni 2002)

Om: EU-flag

Det hævdes i pressen, at Kommissionen har planer om at afskaffe det velkendte EU-flag, der er indført efter forslag fra Europa-Parlamentet tolv gyldne stjerner på blå baggrund og erstatte det med en nyskabelse muligvis fra arkitekt Rem Koolhaas. Er dette korrekt, eller kan Kommissionen garantere, at det velkendte og anerkendte Europaflag bibeholdes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(16. juli 2002)

I modsætning til oplysningerne i pressen har Kommissionen ingen planer om at foreslå, at det velkendte EU-flag afskaffes og erstattes af et andet.

Belgiens premierminister, Guy Verhofstadt, og Kommissionens formand, Romano Prodi, protegerede i 2001 et projekt om Bruxelles som Europas hovedstad og bad ved den lejlighed en gruppe intellektuelle drøfte, hvilke funktioner den kunne have samt hvorledes Bruxelles bedst kunne udfylde dem.

Gruppen bragte mange ideer i forslag. En af anbefalingerne fra slutrapporten er, at kommunikationen om Europa burde forbedres og gøres mere attraktiv for borgerne. Stregkode-designet, som flere medier har vist, er udarbejdet af en kendt nederlandsk arkitekt og designer, Rem Koolhaas, og skulle være et eksempel på en nyskabelse. Det var dog ikke hensigten at erstatte EU-flaget.

Projektet om Bruxelles som Europas hovedstad har ikke officiel EU-status, og Kommissionen har ikke til hensigt at foreslå et nyt flag.