SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0092/98 af Antonio Tajani (UPE) til Kommissionen (20. januar 1998)

Om: Blokering af FIUF-midlerne til skibsbygning og modernisering af den italienske flaade

Kommissionen vedtog for nylig de fleraarige udviklingsprogrammer for hver enkelt medlemsstats fiskeflaade for tidsrummet 1.1.1997 - 31.12.2001 (FUP IV). Maalene for nedskaering af flaaderne under FUP IV er beregnet paa basis af gennemfoerelsesniveauet for maalene under FUP III (1992-1996).

Hvad angaar Italien, er de foreliggende tal, som udviser et underskud paa 12% i forhold til maalene i FUP III med hensyn til den samlede reduktion af flaaden stadig midlertidige, og derfor vil et blandet udvalg bestaaende af tjenestemaend fra Kommissionen og den italienske regering foretage en kontrol.

Kommissionen har imidlertid bestemt, at der i den mellemliggende tid ikke kan ydes nogen stoette til bygning eller modernisering af fartoejer under det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF) til de medlemsstater, som ikke har overholdt nedskaeringsmaalene, der var fastlagt i FUP III.

I Italien vil denne suspendering af strukturstoetten imidlertid virke mod hensigten, fordi den ikke tager hensyn til den etablerede ordning, hvorefter stoetten til bygning af nye fartoejer, der henhoerer under maalene i FUP, foerst ydes efter ophugning af 120% af tonnagen af de nye fartoejer.

Saaledes bidrager bygning af nye fartoejer i Italien til en nedskaering af flaadens tonnage og medvirker derfor til at gennemfoere FUP-maalene. Endvidere tages der ved denne blokering ikke hensyn til, at det er noedvendigt at tilpasse den italienske flaade til de nationale og europaeiske sikkerheds- og sundhedsnormer, samt de oevrige bestemmelser til sikring af effektivitet og konkurrencedygtighed.

Mener Kommissionen ikke, at metoden med bygning efter forudgaaende ophugning af en stoerre tonnage er en effektiv maade at nedskaere og forny flaaden paa, og at suspenderingen af stoetten til bygning og modernisering ikke blot vanskeliggoer nedskaeringen af flaaden, men ogsaa virker imod hensigten, der er at faa en flaade af god kvalitet med sikre arbejdsvilkaar for fiskerne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (27. februar 1998)

Ydelse af stoette til modernisering og bygning af fartoejer under det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF) er betinget af, at maalsaetningerne i de fleraarige udviklingsprogrammer for de beroerte medlemsstater efterleves. Den eneste undtagelse herfra er modernisering, der ikke bidrager til at oege fiskeriindsatsen.

Der kan ydes stoette til begraensning af kapaciteten. Der kan kun ydes stoette til bygning, hvor der er tale om at kompensere for kapacitetsnedskaeringer, der har fundet sted uden offentlig stoette, og kun hvis flaadens stoerrelse ligger under maalene i de fleraarige udviklingsprogrammer.

Som det paapeges af det aerede parlamentsmedlem, er de oplysninger, der ligger til grund for det fleraarige udviklingsprogram for Italien, kun foreloebige. Det er op til de italienske myndigheder at forelaegge Kommissionen paalidelige oplysninger rettidigt.

Det er korrekt, at en ordning, hvorefter kapacitetsnedskaeringen overgaar byggeriet, saaledes som det beskrives af det aerede parlamentsmedlem, vil foere til en reduktion af kapaciteten. Saa laenge Italien ikke efterlever maalsaetningerne i det fleraarige udviklingsprogram, er det imidlertid ikke lovligt at anvende en saadan ordning.

Kommissionen mener ikke, at dens politik virker mod hensigten. De stoettesatser, der anvendes paa bygning af fartoejer, er stort set de samme som dem, der anvendes paa kapacitetsnedskaeringer. Ydelse af finansiel stoette til nedskaeringer uden nybygning af fartoejer er saaledes en langt mere omkostningseffektiv maade at fjerne overskudskapaciteten paa.

Kommissionen mener ikke, at der goeres god brug af offentlige midler, hvis der ydes stoette til modernisering eller bygning til medlemsstaterne i et omfang, der overskrider maalene i de fleraarige udviklingsprogrammer. Ydelse af en saadan stoette er et effektivt incitament for de medlemsstater, der naar de maal, som er fastlagt i deres fleraarige udviklingsprogrammer.