SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3047/98

af Dietrich Elchlepp (PSE) til Kommissionen

(2. oktober 1998)

Om: Kritik af den tyske elektricitetstilfoerselslov

1. Er det korrekt, at EU-kommissionsmedlem Karel Van Miert i en skrivelse til den tyske oekonomiminister Guenter Rexroth har kritiseret, at de tyske bestemmelser om betaling for energitilfoersler virker forstyrrende paa konkurrencen i EU?

2. Er Kommissionen klar over, at en saadan udtalelse er i modstrid med det gaeldende EU-direktiv om det indre elektricitetsmarked og med den strategi, som Kommissionen har beskrevet i sin hvidbog om varig energi, og som gaar ud paa at fordoble den andel, de rene energikilder som sol, vind, vand og biomasse tegner sig for i perioden indtil aar 2010?

3. Hvordan vurderer Kommissionen udtalelsen om, at den tyske betalingsordning for energitilfoersler forstyrrer den internationale konkurrence mellem elektricitetsproducenterne og bevirker, at eventuelle meromkostninger paa det liberaliserede elektricitetsmarked ikke laengere kan videregives til kunderne, da det netop er kendetegnende for at liberaliseret elektricitetsmarked, at der er sket en opdeling af forsynings- og transportledningsnettene paa den ene side og elektricitetsproduktionen paa den anden side.

4. Er det ikke Kommissionen bekendt, at den i foraaret 1998 aendrede tyske elektricitetstilfoerselslov helt klart paalagde netselskaberne pligt til at aftale og betale for elektricitet, idet disse kan laegge disse omkostninger over paa anvendelsesbebyrerne, saa der paa ingen maade sker en forstyrrelse af konkurrencen mellem elektricitetsproducenterne?

5. Med hvilken saglig begrundelse kan Kommissionen haevde, at den nuvaerende lovpligtige mindstepris paa 16,79 pfennig pr. kilowatttime for vindenergi i Tyskland udgoer en "overkompensation"?

Er det ikke Kommissionen bekendt, dels at et videnskabeligt maalings- og evalueringsprogram, som blev gennemfoert af tyske regeringsmyndigheder, paaviste gennemsnitlige omkostninger paa 16,60 pfennig pr. kilowatttime, dels at betalingen for elektricitetstilfoersler i Tyskland som foelge af sammenknytningen med gennemsnitspriserne desuden falde med ca. 30 % til 14-15 pfennig i de kommende aar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(28. oktober 1998)

1. Kommissionen godkendte i 1990 Stromeinspeisungsgesetz, som var blevet anmeldt af den tyske regering. Ifoelge EF-traktaten skal Kommissionen ikke blot kontrollere ny statsstoette, men ogsaa loebende vurdere, om tidligere godkendt statsstoette fortsat er i overensstemmelse med statsstoettereglerne. Da Kommissionen havde modtaget flere klager, tilsendte den i efteraaret 1996 den tyske regering et brev, hvori den forespurgte om, hvorvidt udviklingen i sektoren stadig var i overensstemmelse med godkendelsesbeslutningen fra 1990.

2. Kommissionens holdning er ikke i strid med maalsaetningen i hvidbogen om vedvarende energi(1), hvorefter vedvarende energikilders markedsandel skal oeges. Hvidbogen beroerer i princippet ikke statsstoettereglerne, for saa vidt at statsstoette til fremme af vedvarende energi stadig falder ind under de generelle statsstoetteregler i EF-traktaten. Samtidig kommer Kommissionens positive holdning til fremme af vedvarende energi ogsaa til udtryk i statsstoettepolitikken. I henhold til Kommissionens rammebestemmelser for statsstoette til miljoebeskyttelse behandles stoette til vedvarende energi som miljoestoette. Ved vurderingen af, om stoette er begrundet i miljoehensyn, indtager Kommissionen principielt en positiv holdning. Ved undersoegelsen af de enkelte tilfaelde skal der ske en afvejning mellem miljoehensyn og konkurrenceaspekter.

3. Kommissionens holdning er ikke i strid med direktivet om faelles regler for det indre marked for elektricitet. Dette direktiv beroerer i princippet ikke statsstoettereglerne. Naar Stromeinspeisungsgesetz skal vurderes efter statsstoettereglerne, skal der tages hensyn til, at medlemsstaterne vil skulle gennemfoere dette direktiv inden februar 1999, og at Kommissionen paataenker at forelaegge et forslag til direktiv om harmonisering af behandlingen af vedvarende energikilder. Det forekommer derfor hensigtsmaessigt foerst at afvente den videre udvikling.

4. Kommissionen er bekendt med, at de elselskaber, der driver et net til almindelig elforsyning i Stromeinspeisungsgesetz som aendret i foraaret 1998, paalaegges koebs- og betalingsforpligtelsen.

5. Kommissionen betvivler ikke, at der stadig er behov for at yde stoette som kompensation for vindenergiens daarligere konkurrencemaessige stilling. Da der siden 1990 har fundet en oeget udnyttelse af vindenergi sted, og da Kommissionen har modtaget flere klager, maa det undersoeges, om stoettens omfang stadig er i overensstemmelse med statsstoettereglerne.

(1) KOM(97) 599 endelig udg.