SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1874/00

af Michiel van Hulten (PSE) til Kommissionen

(6. juni 2000)

Om: Europæisk fødevarehjælp til Rusland

1. Er Kommissionen bekendt med artiklen russerne giver EU skylden for svinedød i det nederlandske dagblad NRC Handelsblad af 27. maj 2000?

2. Er det korrekt, som hævdet i artiklen, at der på grund af oplagring af fransk og tysk svinekød i slagteriet i byen Jaroslavl tidligere i år ikke var plads til svin fra lokale svineavlere, hvilket medførte tusinder af russiske svins død?

3. Er Kommissionen enig med sin repræsentant i denne sag i Moskva i, at EF's hjælp til en værdi af 500 mio. dollar ikke har skabt forvridning på det russiske marked? Råder den i bekræftende fald over data, der kan underbygge denne holdning?

4. På hvilket materiale baserer repræsentanten sin udtalelse om, at fødevarehjælpen til Rusland har reddet tusinder af babusjkaers liv?

5. Er Kommissionen enig med en nederlandsk kødhandler i Rusland, der hævder, at EU's fødevarehjælp presser priserne i Rusland, og at der er tale om dumping af overskud fra EU's og USA's side?

6. Er Kommissionen rede til at foretage en undersøgelse af virkningerne af EU's fødevarehjælp for markedet for svinekød i Rusland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. juni 2000)

Kommissionen kan ikke acceptere den kritik, der er fremkommet i NCR Handelsblad, og som det ærede medlem henviser til.

Programmet for levering af levnedsmidler blev vedtaget af Rådet i december 1998, efter at det havde overvejet den russiske regerings anmodning om bistand. Som følge af den ringe høst og finanskrisen i 1998 frygtede den russiske regering, at der ville blive mangel på levnedsmidler, og at der ville opstå spekulationsprægede prisstigninger i mange russiske regioner i løbet af vinteren 1998 og foråret 1999. For at undgå dette var det nødvendigt at indføre en betragtelig mængde levnedsmidler.

De landbrugsprodukter, der blev leveret, gik til over 50 af de 89 regioner i Den Russiske Føderation, og både EU's og de amerikanske programmer for levering af levnedsmidler (i et samlet omfang af ca. 5 mio. ton) havde en afgørende indvirkning på afhjælpning af fødevaremangelen. Som følge heraf steg priserne for de fleste fødevarer gradvist, men ikke så voldsomt, som man havde frygtet.

Inden denne krisesituation gik ca. 85 % af Fællesskabets levnedsmiddeleksport til Føderationen (især okse- og svinekød) til Moskva og Skt. Petersborg og regionerne rundt om disse to storbyer. Disse områder var specielt udelukket fra Fællesskabets levnedsmiddelprogram med det formål at undgå forstyrrelse af de traditionelle eksportmarkeder.

Provenuet fra salget af levnedsmidlerne er gået til en pensionsfond (80 %) og til andre prioriterede sociale formål (20 %). Som følge heraf var pensionsfonden i stand til at få sine restancer ryddet af vejen, hvorved den sikrede en værdifuld indkomst til de dårligst stillede personer. Det samlede provenu fra salget vil andrage ca. 7 400 mio. rubler (274 mio. EUR), og det erkendes generelt, at dette beløb er blevet behørigt målrettet, så man har sikret, at det er de dårligst stillede, der har draget fordel heraf.

Den mængde svinekød, der under Fællesskabets program blev tildelt Yaroslavl, omfattede 5 000 ton, men den konkrete mængde, der faktisk blev leveret, var kun på 2 413 ton. Tre ud af de fire regionale forarbejdningsvirksomheder var gået fallit inden leveringen af Fællesskabets svinekød, hvilket viser, at det lokale erhvervsliv allerede da var i svære vanskeligheder. Det var alene de russiske myndigheder, der var ansvarlige for aflæsning, indenlandsk transport, distribution og oplagring. Det er dog sandsynligt, at tabet af de tre regionale forarbejdningsvirksomheder har været hovedårsagen til forstyrrelserne af markedet, snarere end forekomsten af Fællesskabets landbrugsprodukter i kølehusene. Med hensyn til oplagringen mener Kommissionen, at den procent af den samlede (private og statskontrollerede) oplagringskapacitet, der blev brugt til produkterne under Fællesskabets program, var yderst beskeden.

I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2802/98 af 17. december 1998 om et program for levering af landbrugsprodukter til Den russiske Føderation(1) er programmet blevet underkastet en uafhængig evaluering. Evaluatorernes midlertidige beretning er allerede blevet forelagt Rådet, og en genpart heraf vil blive sendt til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat. Den endelige beretning vil foreligge i nær fremtid.

(1) EFT L 349 af 24.12.1998.