SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0468/00

af Isabelle Caullery (UEN) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: EU's beskæftigelsespolitik

Kommissionen bedes redegøre for alle instrumenter og midler, som EU råder over i forsøget på at vinde kampen mod arbejdsløshedens svøbe i medlemsstaterne.

Kan Kommissionen forelægge en første vurdering, angivet i tal pr. medlemsstat, af resultaterne af sine aktiviteter siden 1994 for så vidt angår oprettelse eller bevarelse af arbejdspladser?

Kan Kommissionen derudover orientere om de væsentligste beslutninger, der er blevet vedtaget siden topmødet i Luxembourg, som hovedsageligt var helliget arbejdsløshedssituationen i EU, og hvilke resultater har de haft for beskæftigelsen til dags dato?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(15. maj 2000)

Arbejsløshedsbekæmpelsen har ført til iværksættelse af en samlet strategi for samordning af de økonomiske politikker og reformer af strukturer og arbejdsmarked, der ligger i forlængelse af den uformelle konvergens, der blev lanceret af Det Europæiske Råd i Essen (1994) og i Kommissionens hvidbog om Vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse (1993)(1).

På arbejdsmarkedet er det væsentligste instrument gennemførelsen af afsnittet om beskæftigelse i EF-traktaten (artikel 125 til 130). Heri fastsættes det, at et højt beskæftigelsesniveau er en målsætning, der skal tages med i overvejelserne ved udformningen og gennemførelsen af Fællesskabets politikker (artikel 127), og medlemsstaterne forpligtes til at samordne deres beskæftigelsespolitikker på basis af fælles mål herunder kvantificerede mål (artikel 128). Der indføres en institutionel mekanisme til overvågning og multilateral evaluering af de indledte politikkers succes eller fiasko.

Strukturfondene er i den nye programmering for perioden 2000-2006 det vigtigste instrument på fællesskabsplan til at bistå med gennemførelsen af beskæftigelsesstrategien. Navnlig Den Europæiske Socialfond (ESF) sigter på at modernisere og få arbejdsmarkederne til at fungere på afbalanceret vis, altså indirekte jobskabelse. Beskæftigelsespolitikkernes regionale og lokale dimension, der er understreget i retningslinjerne for beskæftigelsen for år 2000, indtager i øvrigt en stadig større betydning i samtlige strukturfonde. Denne dimension er anerkendt i Kommissionens retningslinjer for udarbejdelse og gennemførelse af programmeringen af strukturfondene for perioden 2000-2006. Der er lagt særlig vægt på udbredelse af regionale og lokale beskæftigelsespagter i de nye operationelle programmer(2).

Aktionernes anslåede virkninger

Beskæftigelsesstrategien vil kun kunne evalueres ordentligt efter den femårsperiode, der blev fastsat i 1997. De fælles rapporter om beskæftigelsen fra 1998 og 1999 giver allerede eksempler på god praksis i gennemførelsen af retningslinjerne, hvoraf der for flere gives

en anslået virkning målt i skabelse eller bevarelse af arbejdspladser. En mere dybtgående evaluering er i gang inden for rammerne af en ekspertundersøgelse igangsat i begyndelsen af 1999 af Kommissionen og Rådet (sociale anliggender). Der vil blive offentliggjort en synteserapport heraf i løbet af år 2000.

Evalueringen udgør en integreret del af iværksættelsen af strukturfondene. Den består af en regelmæssig overvågning af programmerne på basis af fælles indikatorer, f.eks. skabte eller bevarede arbejdspladser og en afsluttende evaluering af hvert enkelt program i alle medlemsstater. Evalueringen af ESF beskæftiger sig primært med virkningerne på modtagerne(3). Kommissionen, OECD og akademiske forskere har igangsat denne evaluering om end kun delvist. Efterfølgende evalueringer for perioden 1989-1993 anslår en nettojobskabelse for så vidt angår mål 2 i størrelsesordenen 450.000. For perioden 1994-1999 går de forudgående skøn på omkring 650.000 job(4). For perioden 1995-1999 har Fællesskabets initiativ om beskæftigelse Youthstart, Now, Horizon og Integra bidraget til foranstaltninger på områderne menneskelige ressourcer, et bedre fungerende arbejdsmarked og fremme af lige muligheder. ESF's publikationer præsenterer eksempler på god praksis.

En foreløbig status over de regionale og lokale pagter for beskæftigelsen en pilotaktion, der blev iværksat af Kommissionen i 1997 i samarbejde med medlemsstaterne viser en række opmuntrende elementer til fordel for 89 infraregionale områder(5). Denne etaperapport belyser bl.a. en nyorientering af strukturfondsprogrammerne til fordel for de regionale og lokale pagter til et beløb af ca. 1600 mio. EUR for årene 1998 og 1999, heraf 500 mio. EUR fra de tre strukturfonde og FIUF. Den angiver ligeledes, at de kvantificerede mål for jobskabelsen i forbindelse med denne pilotaktion kan anslås til at ligge på omkring 55.000 yderligere arbejdspladser.

I forbindelse med den nye programmering af strukturfondene (2000-2006) er der allerede planlagt en midtvejsevaluering, og den vil afgøre tildelingen af en resultatreserve (på 4 % af det samlede beløb, der tildeles en medlemsstat). Denne evaluering vil følge metodologiske retningslinjer, herunder for beregningen af indvirkningen på beskæftigelsen, der er udarbejdet af Kommissionen, og som for tiden er ved at blive afprøvet i en række medlemsstater.

De væsentligste beslutninger truffet siden Det Europæiske Råd i Luxembourg

Retningslinjerne for beskæftigelsen bliver revideret hvert år. I år 2000 er den oprindelige struktur med fire søjler blevet bevaret med nogle udbygninger for at understrege de offentlige beskæftigelsesmyndigheders og de sociale sikringssystemers nøglerolle i strategien og betydningen af kundskaber og kompetencer i forbindelse med informationssamfundet.

Gennemførelsen af beskæftigelsesafsnittet er blevet tilendebragt med Rådets henstillinger til medlemsstaterne om deres beskæftigelsespolitikker(6), den formelle høring af de forskellige fællesskabsinstitutioner herunder Europa-Parlamentet og nedsættelsen af et beskæftigelsesudvalg som fastsat i artikel 130(7).

Det Europæiske Råd har siden Luxembourg vedtaget en række yderligere initiativer: i Wien ( december 1998) en forenkling af procedurerne og mandat til en god synergieffekt mellem den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken; i Køln ( juni 1999) den europæiske beskæftigelsespagt en fælles ramme for Luxembourg-processen, processen med reform af vare-, tjenesteydelse- og kapitalmarkederne (Cardiff) og den uformelle makroøkonomiske dialog mellem Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Centralbank og arbejdsmarkedets parter; Helsinki ( december 1999) en samordning af processen og de eksisterende instrumenter og forberedelse af de drøftelser om social samhørighed og informationssamfundet, der skulle finde sted i Lissabon den 23. og 24. marts 2000.

Parallelt hermed har Kommissionen vedtaget flere meddelelser om medtagelse af hensynet til beskæftigelsen ved udformningen og gennemførelsen af Fællesskabets politikker og aktiviteter (traktatens artikel 127)(8); beskæftigelse i informationssamfundet(9), og modernisering af den sociale beskyttelse(10).

(1) KOM(93) 700 endelig.

(2) SEK(1999) 1933.

(3) Konklusioner af midtvejsevalueringerne af ESF.

(4) 9. årsberetning om strukturfondene.

(5) SEK(1999) 1932.

(6) Rådets henstilling af 14. februar 2000 (5161/00/SOC2 ØKOFIN4).

(7) Rådets beslutning af 24. januar 2000 (2000/98/EF).

(8) KOM(1999) 167 endelig udg. og KOM(2000) 78 endelig udg.

(9) KOM(2000) 48 endelig udg.

(10) KOM(1999) 347 endelig udg.