ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3663/98

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(7. december 1998)

Om: AAr 2000-problemet

Som bekendt er man blevet opmaerksom paa det saakaldte aar 2000-problem paa edb-omraadet, som vil kunne ramme alt lige fra centrale computere til chips.

Det er vigtigt at fastslaa, hvilke risici dette problem indebaerer, fordi edb bruges i udstrakt grad inden for industrien (i de forskellige produktionsprocesser), transportsektoren, den offentlige sektor osv., og fordi edb-systemerne er afhaengige af datoen, og det derfor er afgoerende, hvorledes programmeringen af datoen ved aartusindskiftet foretages.

Hvilke retningslinjer og frister har Kommissionen fastlagt for at sikre, at EU's administration til sin tid er forberedt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(26. januar 1999)

Kommissionen vedtog den 25. februar 1998 en meddelelse om aar 2000-computerproblemet(1) samt den 2. december 1998 en meddelelse om aar 2000-beredskabet inden for Den Europaeiske Union(2). Kapitel 6 i dette dokument beskriver, hvilke fremskridt der er gjort med hensyn til tilpasningen af computersystemer til aartusindskiftet baade paa faellesskabsplan og i forbindelse med interne projekter.

I selve Kommissionen er det Edb-direktoratet, der haandterer indvirkningen paa de interne systemer, naar det drejer sig om problemets centrale aspekter, og de enkelte generaldirektorater, naar det drejer sig om informationssystemer, som administreres af disse. Generaldirektoratet for personale og administration har oprettet en aar 2000-ledsagegruppe. Formaalet med de aktioner, der ivaerksaettes af saadanne grupper, er at goere beslutningstagerne opmaerksomme paa problemet, udarbejde en detaljeret fortegnelse, overvaage gennemfoerelsen af de noedvendige tilpasninger, informere generaldirektoratet om de fremskridt, der er gjort, og eventuelt anbefale hensigtsmaessige foranstaltninger for at sikre de administrative tjenesters funktion. Ledsagegrupperne arbejder sammen med Edb-direktoratet om gennemfoerelsen af en generel test, der efter planen skal gennemfoeres i paasken 1999.

(1) KOM(98) 102.

(2) SEK(98) 2100 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3983/98

af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Stoette til det spanske firma SNIACE

Kan Kommissionen bekraefte, at det oestrigske firma Lenzing har anmeldt firmaet SNIACE i Kantabrien i Spanien til Kommissionen for at have modtaget stats- og regionalstoette?

Har Kommissionen modtaget henvendelser fra saavel de centrale som de paagaeldende regionale spanske myndigheder, hvori disse benaegter at have ydet stoette, som kan skabe illoyal konkurrence?

Er Kommissionen klar over, at firmaerne Lenzing og SNIACE for visse af deres produkters vedkommende konkurrerer med hinanden paa samme marked?

Er Kommissionen klar over, hvilke oekonomiske og samfundsmaessige skader denne paastand kan paafoere SNIACE?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(12. februar 1999)

Efter en klage indgivet af den oestrigske virksomhed Lenzing A.G. om forskellige former for illegal statsstoette i flere aar til virksomheden SNIACE S.A., der konkurrerer med Lenzing om viscosefibre, og under hensyntagen til kommentarer fremsat af de spanske myndigheder og en raekke tredjeparter, herunder konkurrenter til Lenzing, i forbindelse med en officiel undersoegelse i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 2, traf Kommissionen den 28. oktober 1998 en endelig delvis negativ beslutning.

I henhold til beslutningen var der i to af de undersoegte spoergsmaal tale om statsstoette, nemlig om aftaler om udsaettelse af socialsikringsbidrag til ikke-markedsmaessige rentesatser og en tilbagebetalingsaftale med loenmodtagernes garantifond, FOGASA, ogsaa til rentesatser, der ikke var de paa markedet gaeldende. Kommissionen afviste paa linje med tidligere tilfaelde den spanske regerings paastand om, at de paagaeldende foranstaltninger ikke henhoerte under statsstoettereglerne, fordi de i henhold til spansk lovgivning fandt generel anvendelse. Kommissionen fremfoerte, at det klart fremgik, at de offentlige myndigheder var frit stillet med hensyn til, hvordan de ville behandle den paagaeldende virksomhed. Da stoetten ikke var baseret paa nogen godkendt ordning, og da Spanien ikke havde forsoegt at begrunde stoetten med en acceptabel omstruktureringsplan, fastslog Kommissionen, at stoetten ikke var forenelig med det faelles marked, og at den skulle tilbagebetales. Omfanget af stoetten blev ikke naevnt i beslutningen, men det blev fremfoert, at den i hvert fald var lig med forskellen mellem den saerlige rentesats, der blev aftalt med socialsikringen, og de paa den tid gaeldende almindelige rentesatser.

Kommissionen kunne ikke fastslaa, om der var tale om stoette i nogen af de andre undersoegte spoergsmaal, men den tog forbehold til spoergsmaalet om, hvorvidt virksomhedens manglende indbetaling af lovbefalede miljoeafgifter kunne betragtes som stoette.

Kommissionen er klar over de mulige konsekvenser af dens beslutninger for stoettemodtagere og konkurrenter; derfor bestraeber den sig paa at anvende statsstoettereglerne paa en objektiv og upartisk maade.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2802/98

af Christof Tannert (PSE) til Kommissionen

(17. september 1998)

Om: Adfaerdskodeks for europaeiske virksomheder i tredjelande

I Europa-Parlamentets beslutning af 12.12.1996 om menneskerettighederne i verden i 1995/1996 og Den Europaeiske Unions menneskerettighedspolitik (A4-0400/96)(1)"henstiller (det) til Kommissionen og Raadet hurtigt at fremsaette forslag om en adfaerdskodeks for europaeiske virksomheder i tredjelande, som paalaegger dem at respektere alle former for menneskerettighedsaspekter (borgerrettigheder, sociale og oekonomiske rettigheder samt miljoerelaterede rettigheder), herunder kontrol- og sanktionsmekanismer paa grundlag af det allerede eksisterende OECD-forslag".

Hvad har Kommissionen foretaget sig for at imoedekomme denne opfordring, og hvornaar vil den forelaegge et forslag til en saadan adfaerdskodeks for europaeiske virksomheder i tredjelande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(20. november 1998)

Da den rapport om menneskerettighederne i verden i 1995-1996, hvortil det aerede medlem henviser, blev vedtaget den 12. december 1996, udtalte Kommissionen sig om indfoerelsen af en adfaerdskodeks for europaeiske foretagender, der driver virksomhed i tredjelande.

Kommissionen fortsaetter med at foere en konstruktiv politik paa menneskerettighedsomraadet og bidrager paa denne maade til at henlede offentlighedens opmaerksomhed paa spoergsmaalet. Den soeger at fremme de initiativer der traeffes af den private sektor paa dette felt, og foelger noeje med i de bestraebelser som individuelle virksomheder og branchesammenslutninger har sat i gang for at opstille frivillige adfaerdskodekser. Kommissionen har ivaerksat en undersoegelse af hvordan og med hvilke midler man kan tilskynde til etablering af en adfaerdskodeks, bl.a. paa det sociale omraade, til brug for de grene af Faellesskabets erhvervsliv der er aktive i udviklingslandene. I denne forbindelse har Kommissionen ivaerksat en indledende undersoegelse af eksisterende adfaerdskodekser, og hvor godt de fungerer i praksis. Der er i denne fase tale om en undersoegelse af hvilken raekkevidde og hvilke virkninger disse adfaerdskodekser har.

Kommissionen soeger at fremme den sociale debat i EU og arbejder saaledes for oejeblikket sammen med arbejdsmarkedets parter med det formaal at fremme dialogen omkring spoergsmaal saasom adfaerdskodekser og social maerkning. Hvad civilsamfundet angaar, er det Kommissionens oenske at starte en livlig debat op mellem bl.a. arbejdsmarkedets parter og de ikke-statslige organisationer om hvordan man kan finde frem til homogeniseringselementer og skabe stoerre konsekvens i de initiativer som vi allerede ser i det europaeiske samfund, og som vi nok kommer til at se en hel del flere af i tiden fremover.

(1) EFT C 20 af 20.1.1997, s. 161.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3620/98

af José Barros Moura (PSE) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Foelgerne af forbuddet mod eksport af kamptyre

Vi Kommissionen paa baggrund af sit midlertidige eksportforbud oplyse, hvilke foelger det vil faa for Portugals eksport af kamptyre til Spanien, og om denne eksport ogsaa er omfattet af forbuddet? Vil den i bekraeftende fald goere rede for aarsagerne hertil, i betragtning af at disse tyre hovedsageligt ikke er bestemt til menneskeligt konsum?

Hvorledes stiller Kommissionen sig i saa tilfaelde til det forhold, der tidligere er kommet for dagens lys, og som den ganske sikkert har kendskab til, at de spanske myndigheder efter pres fra deres producenter har overtraadt EF-reglerne om frie varebevaegelser i forbindelse med eksport af tyre fra Portugal til Spanien?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. januar 1999)

Det er i henhold til Kommissionens beslutning 98/653/EF af 18. november 1998 om hasteforanstaltninger som foelge af forekomsten af bovin spongiform encephalopati i Portugal(1) ikke tilladt at eksportere kvaeg fra Portugals territorium, bortset fra den selvstyrende region Azorernes omraade. Denne bestemmelse vil blive taget op til fornyet overvejelse inden for 18 maaneder i lyset af sygdommens udvikling, anvendelsen af de relevante foranstaltninger og eventuel ny viden.

Forbuddet mod eksport af levende kvaeg skyldes risikoen for at eksportere dyr, der er ved at udvikle sygdommen, men som endnu ikke har symptomer herpaa. Hvis disse dyr slagtes, kan de komme til at indgaa i foedekaeden i de importerende medlemsstater. Kamptyre er ikke undtaget fra dette forbud, fordi de indtil nu ved slagtning enten er blevet forarbejdet til animalsk foder sammen med andre doede dyr eller anvendt til konsum. Paa trods af, at de primaert er kamptyre, vil de derfor enten blive anvendt til foder eller levnedsmidler.

Hverken de portugisiske, spanske eller franske myndigheder har anmodet om, at kamptyre fritages fra bestemmelserne. Dette spoergsmaal skal undersoeges omhyggeligt under hensyntagen til risikoen for menneskers og dyrs helbred, de gaeldende kontrolforanstaltninger og muligheden for at gennemfoere de kraevede kontroller. Enhver aendring af Kommissionens beslutning 98/653/EF vil imidlertid kraeve et kvalificeret flertal i Den Staaende Veterinaerkomité. Hvis der ikke kan opnaas et saadant flertal, skal forslaget sendes videre til Raadet til yderligere behandling.

(1) EFT L 311 af 20.11.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3386/98

af Klaus-Heiner Lehne (PPE) til Kommissionen

(17. november 1998)

Om: Tjenestemaends udtraeden af tjenesten

De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans har (i sag T-154/96, T-164/96 og T-13/97) med tre domme af 30. september 1998 givet 20 tjenestemaend fra Domstole og Revisionsretten, som havde ytret interesse for at udtraede af tjenesten, medhold.

Retten har dermed fastslaaet, at Raadets forordning (EF, Euratom, EKSF) nr. 2688/95(1) om saerlige foranstaltninger for tjenestemaends udtraeden af tjenesten i De Europaeiske Faellesskaber som foelge af OEstrigs, Finlands og Sveriges tiltraedelse, er retsstridig.

I sine domme konstaterer Retten, at Raadet har foretaget afgoerende aendringer i det oprindelige forslag, som Parlamentet udtalte sig om den 12. oktober 1995(2), uden paa ny at hoere dette. Parlamentet opfordrede rent faktisk Raadet hertil, "hvis det agter at aendre Kommissionens forslag i vaesentlig grad".

Kan Kommissionen oplyse, hvilke konsekvenser, den vil drage af disse domme og navnlig oplyse, hvornaar det vil forelaegge Raadet et nyt forslag til forordning for at afhjaelpe de i dommene omhandlede mangler?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(8. december 1998)

Da Raadet stadig har det forslag til forordning under behandling, som Kommissionen i tide forelagde med henblik paa vedtagelse af saerforanstaltninger vedroerende EU-tjenestemaends definitive udtraeden af tjenesten i alle institutionerne, agter Kommissionen ikke at tage andre initiativer i denne forbindelse.

I oevrigt oplyser Kommissionen det aerede medlem om, at Raadet har besluttet at appellere sagen til Domstolen efter Foersteinstansrettens afgoerelser den 30. september 1998 i sag T-154/96 og T-13/97.

(1) EFT L 280 af 23.11.1995, s. 1.

(2) EFT C 287 af 30.10.1995, s. 186.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3052/98

af Ursula Stenzel (PPE) til Kommissionen

(2. oktober 1998)

Om: ECHO

Medlemmerne af Budgetkontroludvalget har under hoeringen af kommissionsmedlemmerne Emma Bonino, Erkki Liikanen og Anita Gradin om svig i forbindelse med ECHO kritiseret Kommissionen skarpt.

Kan Kommissionen oplyse, hvornaar den interne undersoegelse om alle saakaldte "u-baade", som kommissionsmedlem Liikanen omtalte paa udvalgsmoedet, vil foreligge?

Vil kommissionsmedlemmet efter faerdiggoerelsen af evalueringen kunne garantere, at saadanne haendelser fremover ikke laengere vil vaere mulige?

Er det muligt for Kommissionen klart og paa en maade, som borgerne kan forstaa, at forklare, hvorfor beretningen fra UCLAF ikke er fremsendt til EP i sin helhed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(20. november 1998)

Kommissionen har foretaget en detaljeret undersoegelse af anvendelsen af teknisk og administrativ bistand udefra. Den foerste oversigt over resultaterne blev forelagt for Parlamentets budgetudvalg den 5. november 1998. Mere detaljerede oplysninger vil blive sendt til budgetmyndigheden i god tid inden andenbehandling af budgettet for 1999.

Kommissionen goer, hvad den kan, for at den evaluering, det aerede medlem henviser til, hurtigt bliver tilgaengelig, idet der maa tages hensyn til, at det tager sin tid at indsamle og analysere resultaterne af den undersoegelse, der for oejeblikket er i gang.

Kommissionen soerger for, at der traeffes permanente foranstaltninger til at rette op paa de uregelmaessigheder, der afsloeres.

Kommissionen behandler for oejeblikket, som Jacques Santer gjorde opmaerksom paa i anledning af det foerste plenarmoede i oktober 1998, sammen med Parlamentet mulighederne for at sikre bedre information af Parlamentet om de undersoegelser, der foretages af Task Forcen for Koordinering af bedrageribekaempelse samtidig med, at man soerger for ikke at kraenke enkeltpersoners rettigheder og ikke at bryde principperne om fortrolig behandling af oplysninger i forbindelse med undersoegelserne og tavshedspligt under sagsbehandlingen.

Formanden har i denne forbindelse taget initiativ til, at rapporten fra Task Forcen for Koordinering af bedrageribekaempelse fremover sendes direkte til formanden for Parlamentet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2902/98

af Robin Teverson (ELDR) til Kommissionen

(2. oktober 1998)

Om: Direktiv 96/23/EF

Har alle medlemsstater nu gennemfoert direktiv 96/23/EF(1) i fuldt omfang? Efterkommer medlemsstaterne til fulde kravene om indsamling af data? Hvad er resultaterne af de proever, der er udtaget med henblik paa undersoegelse for ulovlige vaeksthormoner?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. november 1998)

Raadets direktiv 97/23/EF af 29. april 1996 om de kontrolforanstaltninger, der skal ivaerksaettes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkter heraf, og om ophaevelse af direktiv 85/358/EOEF og 86/469/EOEF og beslutning 89/187/EOEF og 91/664/EOEF er gennemfoert i 11 medlemsstater (Belgien, Danmark, Tyskland, Graekenland, Spanien, Luxembourg, Nederlandene, OEstrig, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige). Frankrig har delvist gennemfoert direktivet, mens Irland, Italien og Portugal endnu ikke har gjort det. Kommissionen har indledt overtraedelsesprocedurer mod de medlemsstater, som endnu ikke har gennemfoert direktivet.

I 1998 fremsendte alle medlemsstater en national plan for restkoncentrationer, og Kommissionen har vedtaget de relevante beslutninger efter en positiv udtalelse fra Den Staaende Veterinaerkomité.

Kommissionen sender testresultaterne fra 1996 direkte til det aerede medlem og Parlamentets sekretariat. Kommissionen raader endnu ikke over data vedroerende resultaterne fra testene for ulovlige vaeksthormoner fra 1997. Den soeger med alle midler at indhente disse data. For 1998 forpligter direktivet medlemsstaterne til at indsende resultaterne til Kommissionen senest inden 31. marts 1999.

(1) EFT L 125 af 23.5.1996, s. 10.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3219/98

af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen

(26. oktober 1998)

Om: Uddannelse i foerstehjaelp for bilister

Har Kommissionen taenkt over, at uddannelse i foerstehjaelp ville vaere en nyttig kvalifikation for bilister?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(8. december 1998)

Bestemmelserne vedroerende uddannelse i foerstehjaelp som led i bilisters kvalifikationer er indeholdt i bilag II, punkt 2 og 7, i Raadets direktiv 91/439/EOEF af 29. juli 1991 om koerekort(1). Under punkt 2.13 staar der foelgende: ("Foereren skal kunne godtgoere, at han har kendskab til...") "de almindelige regler for, hvorledes foereren skal forholde sig ved ulykkestilfaelde (afmaerkning, alarm), og hvad han i givet fald kan goere for at komme trafikofre til hjaelp". Under punkt 7.2 staar der, at den teoretiske proeve vedroerende samtlige koeretoejskategorier skal indeholde blandt andre punkt 2.13, "idet udformningen af de enkelte punkters indhold overlades til medlemsstaterne".

Da dette direktiv foerst traadte i kraft den 1. juli 1996, er det for tidligt at fremsaette aendringsforslag hertil, foer det fremgaar af de indhoestede erfaringer, hvorvidt de ovennaevnte bestemmelser er fyldestgoerende.

(1) EFT L 237 af 24.8.1991.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3946/98

af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Baeredygtigt fiskeri

Har Kommissionen foretaget en evaluering af sin fiskeristoettepolitik, for saa vidt angaar mulighederne for at fremme miljoevenligt fiskeri ved f.eks. at beloenne miljoevenlig ressourceforvaltning og naturbevarende foranstaltninger og straffe kommerciel overudnyttelse af de svindende fiskebestande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(7. april 1999)

Inden for rammerne af strukturfondsprogrammerne er det medlemsstaternes og Kommissionens opgave at evaluere virkningen af den EF-stoette, som Raadet har fastsat reglerne for, paa de beroerte sektorer og regioner, herunder fiskerisektoren. Kommissionen har i oevrigt medfinansieret flere videnskabelige forskningsprojekter, der ogsaa behandler udviklingen i fangstkapaciteterne og dermed paa sigt ressourcerne. De paagaeldende aktioner er opregnet i kataloget over FAI(1)-projekter(2), der bl.a. omfatter FAIR-projekt 1454, 3541 og 3936.

Kommissionen kan bekraefte, at moderniseringsstoetten ikke maa modvirke maalsaetningerne for bevarelsen af ressourcerne. Anvendelsen af mere selektive fangstredskaber og -metoder er i oevrigt et af hovedkriterierne for at opnaa ret til EF-stoette.

Reguleringen af udnyttelsen af fiskeressourcerne gennem samlede tilladte fangstmaengder (TAC) og kvoter eller gennem foranstaltninger, der skal begraense fiskeriindsatsen, mindsker overfiskeriet samtidig med at fremme et ansvarligt fiskeri. Hver enkelt medlemsstat har i oevrigt fortsat mulighed for at fastsaette interne fordelingsregler, bl.a. saadanne, der paa bedst mulig maade respekterer ressourcerne og miljoeet.

Alle overtraedelser af disse EF-retsforskrifter kan straffes ved anvendelse af de procedurer, der er fastsat i traktatens artikel 169. Kommissionen har endvidere netop vedtaget et forslag til Raadets forordning(3), som fastsaetter en liste over de former for adfaerd, der er en alvorlig overtraedelse af reglerne i den faelles fiskeripolitik, herunder overfiskeri. Selv om denne forordning ikke foerer til en harmonisering af sanktionerne paa EF-plan, vil den dog bidrage til en stoerre gennemsigtighed i anvendelsen af den faelles fiskeripolitiks regler.

(1) Project synopses. Volume VI: Fisheries & aquaculture (FAIR: 1994-1998).

(2) Project synopses. Volume VI: Fisheries & aquaculture (FAIR: 1994-1998).

(3) KOM(99) 70 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3992/98

af David Hallam (PSE) til Kommissionen

(21. december 1998)

Om: Forbud mod antibiotika

Kommissionen har paa grundlag af videnskabelig henstillinger til hensigt at udstede forbud mod foelgende fire produkter:

- Zinkbacitracin

- virginiamycin

- spiramycin

- tylosin

Han er ret bekymret over, at dette forbud goer det europaeiske landbrug mindre konkurrencedygtigt, medens disse produkter fortsat kan gives til dyr og fugle, der opdraettes i tredjelande, og saaledes fortsat kan vaere en trussel mod folkesundheden, hvis deres anvendelse overdrives.

Kommissionen bedes redegoere for, hvilke skridt den agter at tage for at forhindre importen af koed samt dyr og fugle, der er behandlet med disse antibiotika?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. januar 1999)

Paa det raadsmoede, hvor det blev besluttet at suspendere anvendelsen af de stoffer, som det aerede medlem naevner, i deres egenskab af vaekstfremmere, blev konsekvenserne heraf for importen fra tredjelande af levende dyr og levnedsmidler af animalsk oprindelse ligeledes droeftet.

Raadet og Kommissionen anerkendte, at denne sag er af stor betydning for de eksterne forbindelser. De understregede i denne henseende deres faelles beslutning om at sikre beskyttelsen af forbrugernes sundhed, alt imens Faellesskabets internationale forpligtelser fortsat opfyldes.

Disse droeftelser udmundede i, at Kommissionen blev opfordret til inden den 30. juni 1999 at fremlaegge en rapport om de oekonomiske, retlige og folkesundhedsmaessige foelger, som modstanden mod antibiotika ville kunne faa for de eksterne forbindelser.