SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1465/99

af Heidi Hautala (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: Forbud mod azofarvestoffer i EU

Azofarvestoffer er tilladt i EU, selv om det er konstateret, at de kan forårsage eksem, snue og andre allergiske reaktioner. I Finland og Sverige har fødevareindustrien traditionelt afholdt sig fra at anvende azofarvestoffer.

Europa-Kommissionen har afvist den svenske regerings forslag om en fritagelse fra direktivet fra 1994 om farvestoffer og at hindre, at slik og drikkevarer, som er tilsat azofarvestoffer, kommer i handlen i Sverige.

Hvorfor har Kommissionen ikke godkendt det svenske forbud mod farvestoffer, når formålet ikke er konkurrenceforvridning, men beskyttelse af forbrugernes, især børn og unges helbred? Hvad har Kommissionen til hensigt at gøre for at sikre, at fødevareindustrien indstiller sin brug af azofarvestoffer, hvis eneste funktion er at give fødevarerne et mere fristende udseende? Vil Kommissionen træffe foranstaltninger for at forbyde azofarvestoffer i hele EU?

Svar afgivet af Erkki Liikanen på Kommissionens vegne

(15. oktober 1999)

Begrundelsen for Kommissionens beslutning om Sveriges anmodning om undtagelse fra disse Rådets direktiv 94/0036/EF af 30. juni 1994 om farvestoffer til brug i levnedsmidler (1), for så vidt angår azofarvestoffer, fremgår af Kommissionens beslutning af 21. december 1998 om de nationale bestemmelser, der er meddelt af Kongeriget Sverige om anvendelse af visse farvestoffer og sødestoffer i levnedsmidler (2).

Direktiv 94/0036/EF om farvestoffer til brug i levnedsmidler blev vedtaget på grundlag af udtalelser om farvestoffer fra Den Videnskabelige Komite for Levnedsmidler (SCF). Rådet og Europa-Parlamentet var på det tidspunkt, hvor direktivet blev vedtaget, bekendt med udtalelser fra SCF om, at azofarvestoffer fremkalder allergi hos visse personer. Derfor er direktivet ret restriktivt med hensyn til betingelserne for brug af azofarvestoffer, idet der er sat grænser for, hvilke levnedsmidler disse tilsætningsstoffer må anvendes i, og i hvilke mængder. EU har valgt en løsning, der bygger på oplysning af forbrugerne. Dem, der er allergiske over for bestemte ingredienser, skal kunne vælge levnedsmidler, som de ikke findes i. Rådets direktiv 79/0112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler (3) giver forbrugerne denne mulighed ved at gøre det obligatorisk at anføre tilsætningsstoffer på etiketten.

Kommissionen erkender, at de foranstaltninger, Sverige har truffet med hensyn til azofarvestoffer, bygger på hensyn til befolkningens sundhed. Kommissionen finder imidlertid ikke Sveriges anmodning berettiget, idet Sveriges foranstaltninger anses for at være mere vidtgående end nødvendigt; der kunne være benyttet mindre restriktive foranstaltninger til at opnå samme resultat, f.eks. mærkning af produkterne.

Kommissionen er i øjeblikket ved at indhente oplysninger om indtagelse af tilsætningsstoffer til levnedsmidler i EU og vil til næste år fremlægge en rapport om denne undersøgelse for Europa-Parlamentet og Rådet. Skulle rapporten vise, at der er behov for at revidere den gældende lovgivning, vil Kommissionen tage de fornødne skridt hertil.

(1) EFT L 237 af 10.9.1994.

(2) EFT L 3 af 7.1.1999.

(3) EFT L 33 af 8.2.1979.