ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0624/98 af Angela Billingham (PSE) til Kommissionen (9. marts 1998)

Om: Forholdene for gadeboernene i Guatemala

Er Kommissionen bekendt med de gentagne mord paa gadeboern i Guatemala? Sidste efteraar blev der f.eks. i loebet af to dage myrdet 13 boern og unge paa gaderne. Alle var blevet skudt gennem hovedet.

Kan Kommissionen anmode Guatemalas regering om at foranstalte en officiel undersoegelse af mordene paa disse boern og unge og andre, der er myrdet under lignende omstaendigheder?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marin paa skriftlige forespoergsler E-0623/98 og E-0624/98 (17. april 1998)

Kommissionen takker det aerede medlem for hendes interesse for gadeboerns problemer, navnlig problemet vedroerende den gaeldende boerne- og ungdomslov i Guatemala.

For saa vidt angaar spoergsmaalet om boerne- og ungdomsloven og den naert forestaaende ikrafttraedelse af den nye lov finder Kommissionen det noedvendigt at tage hensyn til den guatemalanske regerings bestraebelser for at sikre en effektiv gennemfoerelse af loven. For at fremme en god anvendelse af den nye lov og respekten for den hos de institutioner, der skal gennemfoere den, har Guatemalas regering foer ikrafttraedelsen indledt talrige initiativer for at udbrede kendskabet til loven samt uddanne personale og forberede de beroerte institutioner (retsvaesenet, det nationale raad for boern og unge og sekretariatet for social velfaerd).

Hvad angaar problemet gadeboern, er Kommissionen fuldt ud opmaerksom paa situationen og de overgreb og haendelser, der overgaar disse boern. Gadeboernsfaenomenet, hvis aarsager - som er kendte - er af saavel social som oekonomisk art (omfattende indvandring til hovedstaden, kernefamiliens sammenbrud, tab af kulturel identitet og udsigtsloeshed), er kompliceret. Kommissionen har forsoegt at loese problemet gennem ivaerksaettelse af et projekt til 2,5 mio. ECU, som har vaeret fuldt operationelt siden aarets begyndelse.

Dette projekt, der har givet meget positive resultater, skal direkte beskytte og bistaa gadeboern for at stoette deres reintegration i samfundet; fremme aktiviteter, der forebygger, at boern bliver gadeboern; styrke de offentlige institutioner, der skal beskytte mindreaarige og anvende lovgivningen om beskyttelse af boern (»secretaría de bienestar social«, ungdomsdomstolen, menneskerettighedsadvokater).

I forbindelse med dette sidste tiltag og for at beskytte boernene bedre mod de kraenkelser, som de er udsat for, har projektet stoettet oprettelsen af et »indberetningskontor for overgreb mod boern«, der skal undersoege tilfaelde af daarlig behandling og tage saadanne tilfaelde op over for dommere og domstole.

Kommissionen vil med sit samarbejde fortsat stoette regeringens bestraebelser med hensyn til beskyttelse af boerns rettigheder, samtidig med at den vil respektere Guatemalas suveraenitet. Saaledes vil der muligvis blive ivaerksat et projekt til stoette for en reform af administrationen af retsvaesenet i Guatemala, der bl.a. skal styrke de forvaltninger, som skal anvende lovgivningen og saerlig boerneloven.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0612/98 af Fernando Moniz (PSE) til Kommissionen (9. marts 1998)

Om: Sela-daemningen - Et anslag mod miljoeet

Beskyttelsen af miljoeet er et spoergsmaal, der ligger EU staerkt paa sinde. Der er taget adskillige initiativer og truffet en lang raekke beslutninger om ivaerksaettelse af oplysningskampagner samtidig med indfoerelsen af nye forskrifter og regler i medlemslandene.

Under moedeperioden i Strasbourg i februar 1998 blev dette emne behandlet af Raadet, Kommissionen og Europa-Parlamentet med saerlig vaegt paa »klimaaendringerne«.

En aftale undertegnet i 1968 giver den portugisiske virksomhed EDP og den spanske virksomhed Unión Fenosa tilladelse til opfoerelse af Sela-vandvaerket i Minho-floden i Nordportugal i naerheden af Monção og Melgaço.

Ved anlaegget af en 22 km lang kunstig soe oversvoemmes og oedelaegges i hundredevis af fiskepladser og naturlige levesteder for en raekke fiskearter (majsild, flodlampret og laks).

Soeen vil ligeledes skabe klimaaendringer, idet den oegede fugtighed og solbestraaling vil aendre det mikroklima, der er en betingelse for fremstillingen af Alvarinho-vinen, som er en traditionel kvalitetsvin og samtidig det eneste virkelig rentable produkt og en konkurrencedygtig »nicheproduktion« i to af Portugals mest traditionsrige, men samtidig ogsaa fattigste kommuner.

De kommunale og regionale myndigheder og befolkningen i almindelighed foeler sig beroert af virkningerne af vandvaerket og har klart taget afstand fra, at oekonomiske betragtninger og indflydelse tillaegges stoerre vaegt end beskyttelsen af naturen og en samfundsoekonomisk model, som bygger paa traditioner paa landet, som er vigtige at bevare.

Agter Kommissionen efter at have indhentet alle relevante oplysninger, og saafremt projektet udvikler sig i modstrid med EU's principper, at anvende sin indflydelse til at beskytte de legitime interesser paa omraadet?

Hvilke konkrete foranstaltninger vil der i givet fald blive truffet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (21. april 1998)

Det paagaeldende projekt har ikke vaeret genstand for en anmodning om medfinansiering fra Faellesskabets side.

Ifoelge de oplysninger, Kommissionen raader over, er en hoering af offentligheden i fuld gang, saaledes som det kraeves i henhold til proceduren for miljoerisikovurdering i Raadets direktiv 85/337/EOEF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet ((EFT L 175 af 5.7.1985. )).

Kommissionen vil omhyggeligt tilse, at de nationale myndigheder overholder Faellesskabets lovgivning, navnlig for saa vidt angaar naturbeskyttelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0659/98 af Leonie van Bladel (UPE) til Raadet (16. marts 1998)

Om: Et europaeisk retshjaelpsbureau

1. Er Raadet bekendt med det store antal indbyggere i Den Europaeiske Unions medlemsstater, der (i alt for lang tid) baade i lande inden for Den Europaeiske Union og i lande uden for denne befinder sig i varetaegtsfaengsel?

2. Er det ikke Raadets opfattelse, at der paa denne maade opstaar en situation, som er i strid med den europaeiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder samt De Forenede Nationers verdenserklaering om menneskerettigheder?

3. Kan Raadet oplyse, hvordan det vil forbedre den svage retsstilling blandt indbyggerne i Den Europaeiske Unions medlemsstater?

4. Vil Raadet overveje at etablere et europaeisk retshjaelpsbureau, saaledes at borgerne i Den Europaeiske Union garanteres retshjaelp efter de i ovennaevnte konventioner indeholdte standarder?

Svar (13.-14. juli 1998)

Raadet skal straks bekraefte, at det tillaegger det den allerstoerste betydning, at principperne i den europaeiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder, der blev undertegnet den 4. november 1950, bliver overholdt. Det minder i denne sammenhaeng om, at samtlige medlemsstater er parter i denne konvention. I traktaten om Den Europaeiske Union hedder det desuden i artikel K.2, at de spoergsmaal, der skal traeffes afgoerelse om i den forbindelse, skal behandles under overholdelse af naevnte konvention.

Som bekendt henhoerer bestemmelserne om varetaegtsfaengsling under de enkelte medlemsstaters kompetenceomraade og indgaar i deres interne retssystem.

Hertil kommer, at medlemsstaterne for laenge siden har indgaaet bilaterale aftaler med tredjelande og er parter i internationale strafferetsinstrumenter, navnlig inden for Europaraadet. Hvad angaar personer, der vil kunne udleveres, bemaerker Raadet, at konventionen om den forenklede udleveringsprocedure, som EU-medlemsstaterne vedtog den 10. marts 1995, allerede giver mulighed for at begraense den tid, der er noedvendig for udleveringen, og tilbageholdelsestiden inden udlevering, til et minimum, naar den paagaeldende ikke modsaetter sig udleveringen. Desuden foregaar der i oejeblikket droeftelser, som Europa-Parlamentet i fuldt omfang er blevet hoert om i henhold til traktatens artikel K.6, og som drejer sig om, hvordan man kan forbedre retshjaelpen mellem medlemsstaterne, hvilket vil kunne fremskynde forskellige sager, der verserer i EU-medlemsstaterne.

Raadet skal dog bemaerke, at de prioriteter, som Raadet har opstillet paa omraadet retlige og indre anliggender for perioden fra den 1. januar 1998 og indtil Amsterdam-traktatens ikrafttraeden, og som Europa-Parlamentet er blevet hoert om i henhold til traktatens artikel K.6, ikke omfatter arbejde paa de af det aerede medlem omtalte omraader.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0898/98 af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen (26. marts 1998)

Om: Den Europaeiske Unions faste repraesentationer

I forbindelse med besaettelse af stillingerne i task-forcen om udvidelsen mod oest har man ogsaa diskuteret lederstillingerne i de faste repraesentationer i ansoegerlandene.

1. Er disse stillinger allerede besat?

2. Hvilke kriterier har man anvendt i forbindelse med besaettelse af disse ledende stillinger?

3. Har den oestrigske forbundsregering vist saerlig interesse for nogen af disse stillinger?

4. Bevares de faste repraesentationer, ogsaa selv om et givet land ikke optages i Faellesskabet?

5. Er der faste repraesentationer i Norge, Schweiz og Tyrkiet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (22. april 1998)

1. Stillingerne som delegationsleder i ansoegerlandene er med undtagelse af én alle besat.

2. Stillingerne besaettes af Kommissionen paa samme maade som andre mellemlederstillinger. Der tages hensyn til delegationstjenestens specifikke rolle.

3. Stillingen som delegationsleder i Slovakiet skal besaettes med en oestrigsk statsborger.

4. Ja.

5. Kommissionen er repraesenteret i Norge og i Tyrkiet, men ikke i Schweiz, eftersom Kommissionens delegation i Genève ikke er akkrediteret den schweiziske regering, men de internationale organisationer i Schweiz.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0862/98 af Ursula Schleicher (PPE) til Raadet (31. marts 1998)

Om: Virkninger af forbuddet mod tobaksreklame

Skal direktivet opfattes saaledes, at enhver anvendelse af navn eller maerke paa tobaksprodukter ogsaa paa andre produkter principielt skal opfattes som en »omgaaelse« af forbuddet mod reklame?

Gaelder dette ogsaa, hvor der er tale om tilfaeldig navnelighed (f.eks. St. Moritz som kursted og samtidig som cigaretmaerke) og i tilfaelde, hvor ikke-tobaksproduktet er aeldre end tobakmaerket?

Hvem traeffer i benaegtende fald afgoerelse om, hhv. maa bevise, at en omgaaelse er forsaetlig?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-0856/98, E-0857/98, E-0858/98, E-0859/98, E-0860/98, E-0861/98 og E-0862/98 (13.-14. juli 1998)

Som det er det aerede medlem bekendt, godkendte Europa-Parlamentet efter en indgaaende droeftelse ved andenbehandlingen den 13. maj 1998 Raadets faelles holdning vedroerende Europa-Parlamentets og Raadets direktiv om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse uden at fremsaette aendringsforslag hertil. Raadet vedtog derfor direktivet paa samlingen den 22. juni 1998.

Hvad navnlig angaar de spoergsmaal, som det aerede medlem rejser, skal det anfoeres, at Raadet under behandlingen af Kommissionens forslag har bestraebt sig paa at naa frem til en lovtekst, hvormed der baade tages hensyn til, at det indre marked skal kunne fungere effektivt, og noedvendigheden af at sikre et hoejt sundhedsbeskyttelsesniveau.

Der er i betragtningerne og i den begrundelse, som blev forelagt Parlamentet forud for andenbehandlingen, gjort detaljeret rede for de overvejelser, der har ligget til grund for Raadets droeftelser af dette direktivforslag. Det paahviler medlemsstaterne at traeffe passende foranstaltninger med henblik paa at sikre, at direktivet gennemfoeres paa en saadan maade, at det bliver muligt at opfylde de tilstraebte maal.

Raadet goer det aerede medlem opmaerksom paa, at det paahviler Kommissionen at overvaage gennemfoerelsen af de forskrifter, som institutionerne vedtager i medfoer af traktaten, og at Domstolen har kompetence til dels at fortolke forskrifterne, dels at sikre, at de er i overensstemmelse med traktatens bestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0775/98 af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen (5. marts 1998)

Om: Strukturbevillinger, som der ikke er disponeret over

Kommissionen anmodes om foelgende data pr 31.12.97:

- Stoerrelsen af de bevillinger, der ikke er disponeret over i forbindelse med EUGFL-Udviklingssektionen, FIUF, EFRU, Socialfonden og Samhoerighedsfonden, pr medlemsstat og med angivelse af, hvorvidt der er tale om forpligtelser fra regnskabsaaret 1997, 1996, 1995, 1994 eller tidligere.

- Forholdet mellem de bevillinger, der ikke er disponeret over pr. medlemsstat og de akkumulerede forpligtelser pr. medlemsstat for perioden 1994-97.

- En sammenligning af udviklingen i gennemfoerelsen af forpligtelsesbevillinger, betalingsbevillinger og bevillinger, som der ikke er disponeret over.

- Stoerrelsen af de bevillinger, der ikke var disponeret over pr. 31. december for hvert aar i perioden 1994-97 i forhold til de aarlige forpligtelsesbevillinger.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (29. april 1998)

Eftersom de oplysninger, som det aerede medlem udbeder sig for aaret 1997, er meget omfangsrige, fremsendes disse direkte til det aerede medlem samt til Parlamentets generalsekretariat.

Det aerede medlems opmaerksomhed henledes paa, at situationen kan anses for normal, for saa vidt angaar de bevillinger vedroerende strukturfondene, der ikke er disponeret over. Der er nemlig her tale om fleraarige tiltag, hvortil forpligtelserne indfris over flere aar.

Graf nr. 1 i det dokument, som er sendt direkte til det aerede medlem samt Parlamentets generaldirektorat viser, at de bevillinger, der ikke er disponeret over, ogsaa i volumen, udvikler sig parallelt med de indfriede forpligtelser. Man konstaterer ogsaa, at selv om vaeksten i de bevillinger, der ikke er disponeret over mellem 1994 og 1996 (+10%), er stoerre end vaeksten i forpligtelserne for den tilsvarende periode (4%), saa er den aarlige vaekst i de bevillinger, der ikke er disponeret over, blevet klart mindre over i perioden i 1994 til 1997 (jf. graf nr. 2).

Som det fremgaar af graf nr. 3, er der ogsaa grund til at notere sig, at pr. 31. december 1997 stammede 90% af de bevillinger, der ikke var disponeret over, fra den loebende regnskabsperiode. De forpligtelser, som stammer fra foer denne periode, har saaledes for stoerstedelens vedkommende kunnet indfries.

Endelig goeres det aerede medlem goeres opmaerksom paa, at Kommissionen i oejeblikket arbejder med de akkumulerede tal for perioden fra 1994 til 1997. Tallene vedroerer indfrielse af forpligtelser og udbetaling af bevillinger til strukturfondene samt udviklingen i de bevillinger, der ikke er disponeret over, opstillet efter fond og medlemsstat. Resultatet af dette arbejde bliver videregivet til budgetmyndigheden, saa snart det er faerdigt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0321/98 af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (17. februar 1998)

Om: Informationsarrangementer, som har modtaget EU-stoette under Prince-programmet i Spanien

Kommissionen har i loebet af 1997 afholdt en raekke arrangementer for at oplyse EU-borgerne om resultatet og indholdet af regeringskonferencen og Amsterdamtraktaten.

Kan Kommissionen opstille en liste over de spanske parlamentsmedlemmer, der har deltaget i arrangementer, som Kommissionen har afholdt i Spanien, og som har modtaget stoette over EU-budgettet inden for rammerne af Prince-programmet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (6. april 1998)

Som svar paa det aerede medlems forespoergsel sender Kommissionen en liste over de vigtigste arrangementer under oplysningsprogrammet for EU-borgere, (Prince- programmet) direkte til det aerede medlem samt til parlamentets generalsekretariat.

Kommissionen goer dog opmaerksom paa, at det i visse tilfaelde ikke har vaeret muligt at faa oplyst navn(e) paa den/de deltagende parlamentsmedlemmer, eftersom deltagelsen af parlamentsmedlemmerne i nogle tilfaelde administreres igennem de politiske gruppers sekretariater i overenstemmelse med samarbejdesprocedurerne mellem Kommissionens repraesentation og Parlamentets kontor i Spanien.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1525/98 af Bertel Haarder (ELDR) til Raadet (11. maj 1998)

Om: Vedtaegten for tjenestemaend ansat ved De Europaeiske Faellesskaber

Paa baggrund af den kritiske holdning til Unionen i mange medlemslande samt den igangvaerende reform af vedtaegten for EU-ansatte, vil Raadet da stoette initiativer til at aendre vedtaegten for EU-ansatte saaledes, at EU-tjenestemaend, uanset stillingskategori, udstationeret paa Kommissionens og Europa-Parlamentets informationskontorer i deres eget hjemland ansaettes lokalt i den periode, hvor udsendelsen finder sted?

Svar (13.-14. juli 1998)

Raadet minder det aerede parlamentsmedlem om, at Raadet, i henhold til artikel 24 i traktaten om oprettelse af et faelles Raad og en faelles Kommission for De Europaeiske Faellesskaber, paa forslag af Kommissionen og efter at have indhentet udtalelse fra de oevrige interesserede institutioner med kvalificeret flertal udfaerdiger vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber.

Raadet har ikke til dato modtaget noget forslag fra Kommissionen om at indfoere saerlige bestemmelser i vedtaegten vedroerende tjenestemaend udstationeret paa Kommissionens og Europa-Parlamentets informationskontorer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1245/98 af Leonie van Bladel (UPE) til Raadet (28. april 1998)

Om: Uddeling af gratis Euro-regnemaskiner til personer med lave indkomster

1. Er Raadet opmaerksomt paa, at indfoerelsen af euroen vil medfoere ekstra udgifter for forbrugerne, da de bliver noedt til at anskaffe sig lommeregnere?

2. Vil Raadet traeffe foranstaltninger for at sikre, at lave indkomstgrupper, herunder aeldre og pensionister, faar tildelt gratis lommeregnere?

3. Kan Raadet oplyse, hvilke yderligere udgifter forbrugerne vil blive stillet overfor som foelge af indfoerelsen af euroen?

4. Vil Raadet sikre, at de lavere indkomstgrupper, herunder aeldre og pensionister, ikke skal afholde disse eventuelle ekstraudgifter?

Svar (6. juli 1998)

1. Raadet overvejer ikke at uddele lommeregnere, det vaere sig gratis eller mod betaling, til lavindkomstgrupper i forbindelse med indfoerelsen af euroen som de deltagende medlemsstaters faelles valuta.

Der erindres i den forbindelse om, at det er op til medlemsstaterne, eventuelt med stoette fra faellesskabsbudgettet, at foere den informationspolitik, de finder bedst egnet til at lette indfoerelsen af euroen.

2. For saa vidt angaar de ekstra udgifter, som indfoerelsen af euroen maatte betyde for forbrugerne, udtrykte Raadet paa samlingen den 2. maj 1998 sin tilfredshed med den opmaerksomhed, der vises de praktiske aspekter af euroens indfoersel, og det var af den opfattelse, at Kommissionens henstillinger af 23. april 1998 om bankgebyrer ved omregning til euroen og om dobbelt angivelse af priser og andre monetaere beloeb kan udgoere et nyttigt supplement til de nationale forberedelser.

I betragtning af forbrugernes betaenkeligheder fandt Raadet, at de retningslinjer for god praksis, som Kommissionen anbefaler, og som bygger paa principperne om, at overgangen fra de nationale valutaer til euroen principielt boer vaere gratis, og om, at der skal foretages op- og nedrunding til naermeste cent, kan bidrage til at lette overgangen til euroen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0226/98 af Armelle Guinebertière (UPE) til Kommissionen (13. februar 1998)

Om: Undtagelsesbestemmelse i Faellesskabet med henblik paa afgiftsfritagelse for braendstof til brandvaesenets automobiler

Lokalsamfundene finansierer i dag saavel investeringen i som driften af de lokale brandvaesener. Der er tale om et betydeligt beloeb, samtidig med at afgifterne paa braendstof forhoejes, hvilket dermed beroerer driften af brandvaesen og redningskorps. Disse er allerede fritaget for vaegtafgifter, og det ville vaere hensigtsmaessigt ogsaa at tillade afgiftsfritagelse for braendstof til disse servicegrene.,

Den franske regering mener imidlertid, at afgiftsfritagelse for braendstof til brandvaesenet ikke finder sted i nogen anden EU-medlemsstat, og at en anmodning om undtagelse paa faellesskabsplan, som skulle vedtages enstemmigt, ikke falder ind under den paataenkte harmonisering af afgiftsbestemmelserne inden for EU.

Hvorledes stiller Kommissionen sig til muligheden for at indfoere foranstaltninger om afgiftsfritagelse for braendstof til brandvaesen og redningstjeneste?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (15. april 1998)

Beskatning af mineralolier inden for Faellesskabet er et anliggende, der er reguleret ved Raadets direktiv 92/81/EOEF om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier ((EFT L 316 af 31.10.1992. )).

Dette direktiv indeholder ingen EF-bestemmelse, der hjemler specifikke dispensationer eller nedsaettelse af afgiften for koeretoejer inden for den offentlige tjeneste, saaledes som naevnt af det aerede medlem. Det er imidlertid muligt for en medlemsstat at anmode om en undtagelse under anvendelsen af den procedure, der er fastsat i ovennaevnte direktivs artikel 8, stk. 4. En saadan anmodning skal godkendes af Kommissionen og af alle de andre medlemsstater.

Indtil dato er der ingen medlemsstater, der har opnaaet undtagelse under anvendelsen af denne procedure med det formaal at faa indroemmet en saerlig behandling for koeretoejer, der benyttes af brandvaesenet, selv om Italien har en saadan undtagelse for saa vidt angaar ambulancer, og Graekenland for saa vidt angaar det nationale politikorps, jf. Raadets beslutning 97/425/EF af 30. juni 1997 om bemyndigelse af medlemsstaterne til fortsat at anvende de gaeldende punktafgiftsnedsaettelser eller -fritagelser for visse mineraltyper, naar disse benyttes til saerlige formaal, i overensstemmelse med proceduren i direktiv 92/81/EOEF ((EFT L 182 af 10.7.1997. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0884/98 af Bill Miller (PSE) til Kommissionen (26. marts 1998)

Om: Besvarelse af korrespondance - hvor lang tid?

Hvor laenge varer det i gennemsnit for en tjenestemand i Kommissionen at besvare korrespondance fra et af Europa-Parlamentets medlemmer?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer paa skriftlige forespoergsler E-0882/98, E-0883/98 og E-0884/98 (14. april 1998)

Kommissionen bestraeber sig paa at svare paa alle henvendelser saa hurtigt som muligt. Hvor hurtigt der kan svares, afhaenger imidlertid i vidt omfang af, om det er noedvendigt at oversaette svaret eller at koordinere det mellem forskellige tjenestegrene. Endvidere spiller de behandlede emners tekniske karakter ogsaa en rolle.

For at opnaa det bedste samarbejde mellem institutionerne er den normale frist for et normalt svar paa en henvendelse fra et parlamentsmedlem imidlertid fastsat til tre uger. Hvis kontoret for »Kommissionens Post« har registreret en henvendelse fra et parlamentsmedlem, foelger det sagen op ved at sende en rykker til de beroerte tjenestegrene, saafremt der ikke er afgivet et svar inden denne frist. Denne procedure er ikke beroert af problemet med aar 2000.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0481/98 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (27. februar 1998)

Om: Brug af eksperter til vurdering af tilbud og ydelser inden for rammerne af strukturfondene

Kan Kommissionen oplyse om antallet af eksterne eksperter, som den brugte i 1997 til at raadgive om ansoegninger om strukturfondsstoette og vurderinger af strukturfondsprogrammer, og opstille tallene efter nationalitet og koen? Hvor mange af disse eksperter modtog formel vejledning om EU's krav i forbindelse med strukturfondsprogrammerne, inden de udfoerte dette arbejde? Hvor store var de samlede udgifter til deres arbejde i 1997? Hvilke rekrutteringskriterier anvendte Kommissionen for at sikre aabenhed, transparens og ikke-forskelsbehandling?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (27. april 1998)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.