DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/29

(2004/C 65 E/029)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0464/03

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(19. februar 2003)

Om: Erhvervsudøvelse for informationsvidenskabelige kandidater

I 1969 indførtes i Italien ved de naturvidenskabelige fakulteter en kandidatuddannelse i informationsvidenskab af fire års varighed. Uddannelsen erstattedes i 1992 af en kandidatuddannelse i informatik.

Kandidatuddannelserne i informationsvidenskab og i informatik er, som det blev fastslået af det italienske universitetsråd i 1999, i enhver henseende ligeværdige, og kandidater med disse uddannelser har hidtil med fuld gyldighed kunnet varetaget samtlige opgaver i forbindelse med transmission og udarbejdelse af informationer. Dekret 328/2001 fra juni 2001 (reform af de italienske erhvervskategorier) indebærer imidlertid, at kun personer, der er optaget i ingeniørernes erhvervsregister under informationskapitlet, kan få anerkendt retten til erhvervsudøvelse inden for transmission og udarbejdelse af information og inden for informatik.

Et cirkulære udstedt af det italienske undervisningsministerium den 28. maj 2002 afskærer kandidater i informationsvidenskab og i informatik under den gamle ordning fra muligheden af at aflægge statslige prøver, fra optagelse i erhvervsregistret og fra udøvelse af det erhverv, som de har varetaget uafbrudt og med fuld ansvarstildeling lige indtil vedtagelsen af disse bestemmelser, som forhindrer kandidater i informationsvidenskab og informatik i at deltage i udbud og få tildelt konsulentopgaver, som forudsætter optagelse i erhvervsregistret eller autorisation som erhvervsudøver, hvilket medfører en åbenlys forskelsbehandling.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at beskytte etableringsretten, principperne om fri bevægelighed og ansvarstildeling og EU-traktatens principper generelt, for at forhindre yderligere forskelsbehandling af kandidater i informationsvidenskab og informatik under den gamle ordning, som arbejder professionelt og med fuld ansvarstildeling, og for at sikre, at italienske og andre brugere i EU på et fælles marked kan få modtage tjenester og/eller konsulentbistand, der leveres af kandidater med identisk og/eller analogt kvalifikationsindhold?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(25. marts 2003)

Formålet med direktiv 89/48/EØF (1), som finder anvendelse på en lang række erhverv, bl.a. ingeniørerhvervet, er at lette etableringsfriheden, arbejdskraftens frie bevægelighed og den frie udveksling af tjenesteydelser. Der er ikke ved direktivet foretaget nogen harmonisering af de uddannelser, der i medlemsstaterne fører til de pågældende erhverv. Der er alene indført en »generel ordning« for gensidig anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, der giver europæiske statsborgere, der har erhvervet erhvervsmæssige kvalifikationer i deres oprindelsesland, ret til at udøve dette erhverv i en anden medlemsstat, selv om de ikke har de kvalifikationer, der er foreskrevet efter dette lands lovgivning.

Medlemsstaterne er efter direktivet kun forpligtet til at anerkende erhvervsmæssige kvalifikationer, der er erhvervet i andre medlemsstater, hvis visse betingelser er opfyldt. Derudover kan medlemsstaterne frit regulere de forskellige erhverv på deres område og fastsætte, hvilket niveau af og hvilken form for kvalifikationer der kræves i forbindelse med et givent erhverv (f.eks. uddannelsens varighed, prøvetid, erhvervelse af et eksamensbevis og adgangsprøver), og hvilke aktiviteter de enkelte erhverv skal omfatte. Det spørgsmål, det ærede medlem rejser, falder derfor ind under de italienske myndigheders enekompetence.

(1) Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed, EFT L 19 af 24.1.1989.