SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2229/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Rådet

(23. juli 2002)

Om: Reform af den fælles landbrugspolitik og udvidelse

Til forskel fra strukturfondene, der er direkte knyttet til indkomsten pr. capita, og som derfor fremstår som et eksempel på europæisk solidaritet, beregnes den fælles landbrugspolitik ikke på grundlag af BNP pr. capita

og har altid været forbundet med markante budgetmæssige forvridninger bortset fra politikkens mange andre mangler. Den tyske regering har efter sigende for nylig beregnet, at hver franskmand, det være sig mænd, kvinder eller børn, modtager 40 EUR om året fra EU's landbrugsbudget, medens hver tysker bidrager med 53 EUR om året. Britiske, nederlandske, østrigske og svenske skatteydere bidrager endvidere til, at deres respektive lande betaler en uforholdsmæssig stor del af fællesskabsfondenes bevillinger, hvoraf 50 % går til dækning af Fællesskabets udgifter til den fælles landbrugspolitik. Mener Rådet, at sådanne budgetmæssige forvridninger forårsaget af den fælles landbrugspolitik er en nødvendig del af det europæiske ideal, eller skyldes de historiske skævheder, som snarest bør afhjælpes? Hvis det sidste er tilfældet, vil det så ikke være bedre for de eksisterende medlemsstater at nå til enighed om en gennemgribende og seriøs reform af den fælles landbrugspolitik før ansøgerlandenes tiltrædelse end at vente indtil 2006 og risikere et opgør, som kunne skabe stærke anti-europæiske følelser i en række medlemsstater, herunder i Tyskland?

Der er fremsat en række reformforslag, herunder for nylig et fra Kommissionen. Hvorledes forholder Rådet sig til disse forslag? Kan Rådet medgive, at det fuldt ud er muligt at justere budgetmæssige forvridninger mellem de enkelte medlemsstater, samtidig med at man sikrer, at støtten til landbruget og landdistrikterne opretholdes på lang sigt på en måde, som hovedparten af offentligheden kan tilslutte sig?

En reform kan antage mange forskellige former, som f.eks. nedskæring af den direkte støtte til fordel for en mere bredspektret støtte, omstrukturering og samfinansiering. Har Rådet overvejet en udlignende budgetmæssig rabatmekanisme knyttet til BNP pr. capita og befolkningstal, som vil sikre en ensartet finansiering af budgetbevillingerne medlemsstaterne imellem?

Mener Rådet endelig, at de store nettobidragsydere fortsat vil finansiere den fælles landbrugspolitik eller andre fællesskabsudgifter efter 2006, som om intet var hændt, hvis nogle regeringers modstand mod en landbrugsreform fører til en udsættelse af udvidelsen og, især, forhindrer de lande, der har opfyldt tiltrædelseskriterierne, i at blive medlem af EU inden sommeren 2004?

Svar

(19. december 2002)

Siden den fælles landbrugspolitik blev påbegyndt i 1962, har den forfulgt de mål, der på nuværende tidspunkt er fastsat, uden ændringer, i artikel 33 i EF-traktaten. Med henblik på disse formål blev den fælles landbrugspolitik baseret på tre grundprincipper, herunder finansiel solidaritet. I løbet af flere årtier er den fælles landbrugspolitik blevet tilpasset for at kunne tage udfordringerne fra de successive udvidelser op, den har gennemgået en række reformer, og den er blevet tilpasset den løbende udvikling af politikken på andre områder, som f.eks. gennemførelsen af det indre marked og medtagelsen i traktaten af bestemmelser om miljø og fødevaresikkerhed. I 1999 bekræftede Det Europæiske Råd i Berlin den reformerede fælles landbrugspolitiks rolle blandt EU's vigtige politikker og i de finansielle overslag indtil 2006.

I dag står den fælles landbrugspolitik over for talrige nye udfordringer, herunder udvidelsen, som det ærede parlamentsmedlem nævner, og også internationalt i de forhandlinger, som er en følge af WTO-erklæringen fra Doha, og internt med hensyn til opfyldelse af samfundets forventninger hvad angår en rimelig indkomst for landbrugerne, miljøbeskyttelse, passende normer for dyresundhed og -velfærd og levering af sikre kvalitetsfødevarer til forbrugerne.

Tre operationer udføres i øjeblikket samtidig: udvidelsesforhandlingerne, WTO-forhandlingerne og den interne midtvejsrevision. Selv om disse operationer er forbundet indbyrdes forstået på den måde, at en udvikling inden for et felt har indvirkning på andre er de ikke indbyrdes afhængige, forstået på den måde, at en operation er en forudsætning for andre.

I juli 2002 forelagde Europa-Kommissionen en meddelelse om midtvejsrevision af den fælles landbrugspolitik for Europa-Parlamentet, Rådet og civilsamfundet. Ligesom Parlamentet er Rådet i færd med at behandle spørgsmålene i meddelelsen med deltagelse af Kommissionen. Rådets arbejde er endnu ikke afsluttet, og der kan under alle omstændigheder ikke ske nogen ændringer af lovgivningen, før Kommissionen senere i år fremsætter sine forslag til lovgivning. Den udlignende budgetmæssige rabatmekanisme, som det ærede parlamentsmedlem specifikt nævner, optræder ikke blandt de muligheder, Kommissionen har forelagt.

Endelig vil EU's finansielle overslag efter 2006 og andre spørgsmål i forbindelse hermed, herunder om nødvendigt den fælles landbrugspolitik, blive behandlet af Rådet til sin tid på grundlag af forslag fra Kommissionen.