ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1686/03

af Anna Karamanou (PSE) til Rådet

(21. maj 2003)

Om: Brug af tortur og umenneskelig behandling af kvinder i tyrkiske fængsler

Den 13. juni i Tyrkiet vil det første retsmøde blive holdt i sagen vedrørende de to kvinder, den 22-årige Naciye Cogaltay og den 28-årige Sunay Yesildag, som blev udsat for tortur i den tid, de opholdt sig i fængsler i Istanbul. De to kvinder blev fængslet den 23. september 2002 for påstået medlemskab af en ulovlig organisation. En retslæge bekræftede, at de under fængselsopholdet var blevet udsat for tortur. Torturen bestod konkret i, at kvinderne først blev tævet og så udsat for elektriske stød. De blev også tvunget til at åbne munden, hvorpå torturbødlerne spyttede dem i munden og tvang dem til at synke spyttet.

De barbariske fængselsforhold, som disse indsatte udsættes for i Tyrkiet, strider mod de grundlæggende menneskerettigheder og udgør en grov overtrædelse af de internationale konventioner og principperne om demokrati og frihed. Agter Rådet at skride ind for at sætte en stopper for denne tortur i fængslerne, at humanisere straffuldbyrdelsessystemet i Tyrkiet, som jo har ansøgt om tiltrædelse af EU, samt sikre, at respekten for kvindernes menneskerettigheder prioriteres?

Svar

(7. oktober 2003)

Rådet modtager med regelmæssige mellemrum oplysninger om sager vedrørende tortur og umenneskelig behandling i Tyrkiet. De seneste rapporter fra internationale menneskerettighedsorganisationer og FN-organer synes rent faktisk at vise, at tortur og umenneskelig behandling herunder seksuelle overgreb mod tilbageholdte kvinder stadig finder sted og trods tilbagegang stadig er udbredt i Tyrkiet, navnlig ved varetægtsfængsling i forbindelse med anklager for politiske forbrydelser og i den sydøstlige del af landet. Det giver anledning til meget alvorlig bekymring.

Rådet lægger meget stor vægt på spørgsmålet om tortur og umenneskelig behandling i Tyrkiet. På møderne inden for rammerne af associeringsaftalen og den politiske dialog tilskynder Rådet til stadighed Tyrkiet til effektivt at løse problemet, både ved at vedtage yderlige målrettede foranstaltninger og ved at sikre fuld gennemførelse og korrekt håndhævelse. Passende straf for dem, som udøver tortur, og uddannelse af retshåndhævelsespersonale vedrørende menneskerettigheder er blevet udpeget som spørgsmål, der er særlig relevante. Tyrkiet har gjort nogle fremskridt på disse områder, især inden for uddannelse af personale, men der er brug for en yderligere indsats.

Det reviderede tiltrædelsespartnerskab med Tyrkiet indeholder specifikke prioriteter vedrørende bekæmpelse af tortur og umenneskelig behandling. Tyrkiets fremskridt i retning af opfyldelse af de politiske tiltrædelseskriterier vil blive vurderet i forhold til de kravene heri.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1014/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(27. marts 2003)

Om: Prato Kommunes udnyttelse af midler fra Daphne-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Prato Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til bekæmpelse af vold mod kvinder og børn.

Kan Kommissionen derfor oplyse

1. om Prato Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Daphne-programmet?

2. om Prato Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af António Vitorinopå skriftlige forespørgsler E-1004/03, E-1005/03, E-1006/03,E-1007/03, E-1008/03, E-1009/03, E-1010/03, E-1011/03,E-1012/03, E-1013/03, E-1014/03, E-1015/03 og E-1016/03

(28. april 2003)

Daphne-programmet har i 2003, men ikke de andre år, modtaget:

- to forslag fra Comune di Firenze Assessorato Pubblica Istruzione e Politiche Giovanili, Direzione Istruzione

- ét forslag fra Comune di Pesaro Servizio sociale

- ét forslag fra Comune di Siena Comitato di ente per le pari opportunita

Kommissionen har endnu ikke vurderet disse forslag og kan derfor endnu ikke informere det ærede medlem om udvælgelsen eller finansieringen. I juli 2003 vil alle ansøgere, der har indsendt forslag til Daphne-programmet i 2003, få tilsendt oplysninger om resultatet af evalueringsprocessen.

Hvad angår de andre kommuner, som det ærede medlem nævner (Ancona, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pisa, Pistoia, Prato og Terni), er der ikke indkommet nogen forslag i perioden 1997-2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1606/03

af Françoise Grossetête (PPE-DE) til Kommissionen

(7. maj 2003)

Om: Revision af direktiv 91/157/EØF

Kommissionens arbejdsprogram for 2003 fastsætter, at der ved revisionen af direktiv 91/157/EØF(1) skal foretages en udvidet konsekvensanalyse for at klarlægge de økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser af de strategier, der planlægges i forbindelse med denne revision.

Belgien, der er udpeget som ordfører i forbindelse med Rådets forordning ((EØF) nr. 793/93(2)), er ved at lægge sidste hånd på en rapport om den specifikke risikovurdering af kadmium i batterier og akkumulatorer.

Mener Kommissionen, at resultaterne af denne rapport er afgørende for den udvidede konsekvensanalyse og dermed for de politiske valg, der vil blive truffet i forbindelse med det kommende forslag til direktiv om batterier og akkumulatorer?

Vil den udvidede konsekvensanalyse også på samme måde omfatte de forskellige metaller, der anvendes til fremstilling af batterier og akkumulatorer?

(1) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 38.

(2) EFT L 84 af 5.4.1993, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. juni 2003)

Som det fremgår af svaret på skriftlig forespørgsel nr. E-1442/03 fra fr. Jackson(1), vil Kommissionen ved forberedelsen af den udvidede konsekvensanalyse tage hensyn til resultaterne af de rapportudkast om den målrettede risikovurdering af cadmium (-oxid) i batterier, som er under udarbejdelse fra belgisk side. De politiske valg, der vil blive truffet i forbindelse med det kommende direktivforslag om batterier og akkumulatorer, vil blive baseret på de endelige resultater af denne udvidede konsekvensanalyse.

Den udvidede konsekvensanalyse berører ikke på samme måde de forskellige metaller, som benyttes i forbindelse med fremstilling af batterier, men fokuserer især på løsninger af problemet med cadmiumholdige batterier og akkumulatorer, i betragtning af risikoen for, at de ender i strømmen af fast husholdningsaffald.

(1) EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 183.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2395/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(21. juli 2003)

Om: Implementering af direktivet om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv direktiv 2000/78/EF

Kan Kommissionen oplyse, hvilke medlemsstater der har søgt om at få en yderligere frist, jf. artikel 18 i Rådets direktiv 2000/78/EF(1), til at iværksætte direktivets bestemmelser om forskelsbehandling på grund af alder og handicap eller har oplyst, at de overvejer at benytte en sådan yderligere periode? Hvordan forholder Kommissionen sig til, at medlemsstaterne undlader at oplyse begrundelsen for, at de ønsker at benytte denne periode?

(1) EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(22. august 2003)

I artikel 18, stk. 2, i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv fastsættes: For at tage hensyn til særlige forhold kan medlemsstaterne om nødvendigt få en yderligere frist på tre år fra den 2. december 2003, dvs. i alt seks år, til at iværksætte dette direktivs bestemmelser om forskelsbehandling på grund af alder og handicap. I så fald underretter de straks Kommissionen. Medlemsstater, der vælger at benytte denne yderligere periode, aflægger hvert år rapport til Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de træffer for at bekæmpe forskelsbehandling på grund af alder og handicap, og hvilke fremskridt der er gjort med at gennemføre direktivet.

I henhold til denne bestemmelse er det medlemsstaternes afgørelse, om de ønsker at gøre brug af denne yderligere periode til gennemførelse af direktivets bestemmelser om bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af alder og handicap. De skal således ikke anmode Kommissionen om tilladelse til at gøre det. Men når en medlemsstat oplyser Kommissionen om, at den gør det, skal den oplyse om de særlige forhold, som gør det nødvendigt at udsætte ikrafttrædelsesdatoen. Medlemsstaterne har altså pligt til at oplyse Kommissionen om de særlige forhold, som retfærdiggør en yderligere periode til at gennemføre bestemmelserne om forskelsbehandling på grund af alder og handicap. Skulle medlemsstaterne vælge at gøre brug af denne yderligere periode, skal de hvert år aflægge rapport til Kommissionen om, hvilke foranstaltninger de træffer for at bekæmpe forskelsbehandling på grund af alder og handicap. I betragtning af behovet for, at denne bestemmelse har en effektiv virkning, skal den første rapport indsendes på datoen for direktivets ikrafttræden, dvs. den 2. december 2003.

Indtil dato har kun Danmark formelt meddelt, at landet ønsker at forlænge fristen med et år til december 2004 for at gennemføre bestemmelserne i direktiv 2000/78/EF om bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af alder og handicap.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1904/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. juni 2003)

Om: Forøgelse af Grækenlands statsgæld

Ifølge de officielle data er Grækenlands offentlige gæld i første kvartal af 2003 vokset med 7,3 mia. EUR til 173,1 mia. EUR. Dette beløb overstiger allerede i absolutte tal det loft på 171,05 mia. EUR, der er fastsat for udgangen af 2003.

Kan Kommissionen forklare, hvad der er årsagen til denne drastiske forøgelse af Grækenlands statsgæld? Er der tale om statsgarantier til forskellige organisationer (hvilke organisationer og hvor store beløb), eller er der optaget nye lån? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe i samarbejde med den græske regering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(24. juni 2003)

Kommissionen overvåger nøje udviklingen i den græske økonomi, da Grækenlands gæld er blandt de største gældsposter i EU. Faktisk har Kommissionen gentagne gange understreget behovet for mere målrettede politiske tiltag for at mindske statsgælden, der er opstået på grund af adskillige års stærk stigning i produktionsvæksten i den græske økonomi. I statsbudgettet for 2003 og stabilitetsprogrammet for 2002 er statsgælden fastsat til at svare til 171,05 mia. EUR, hvorimod statens konsoliderede bruttogæld er beregnet til 150,4 mia. EUR, som repræsenterer 100,2 % af bruttonationalproduktet (BNP). Ifølge Kommissionens prognoser fra foråret forventes Grækenlands gældskvote at ligge på 101 % af bruttonationalproduktet i slutningen af 2003.

Med hensyn til statsgarantierne for forskellige organisationer bør det noteres, at de ikke medregnes i statsgælden, medmindre de benyttes.

For at vurdere statsgælden er det relevant at se på niveauet af statens konsoliderede bruttogæld i slutningen af året og udviklingen af gældskvoten i forhold til BNP. Da Grækenlands gældskvote er påvirket af flere faktorer (f.eks. den primære balance, omfanget af den nominelle BNP-vækst og andre styrende faktorer, herunder finansielle transaktioner og privatiseringsindtægter), giver resultaterne af gennemførelsen af budgettet samt statens låntagning i første kvartal af året ikke en pålidelig indikation af Grækenlands gældskvote i slutningen af året.

Da kvartalsregnskaberne ikke er til rådighed endnu, er det ikke muligt at undersøge årsagerne til den observerede forøgelse af statsgælden. Stigningen i regeringens låntagning i første kvartal af 2003 er ikke nødvendigvis ensbetydende med uventede overskridelser af niveauet for gældskvoten i forhold til BNP i slutningen af året. Faktisk kan den som det muligvis er tilfældet her afspejle en forhåndsbestemt lånestrategi baseret på bestemte markedsbetingelser, og derfor kan en normalisering af låneprofilen i løbet af året ikke udelukkes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1879/03 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen. Pristilnærmelser i Euroområdet.



EU-Tidende nr. 051 E af 26/02/2004 s. 0151 - 0152



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1879/03 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen (6. juni 2003) Om: Pristilnærmelser i Euroområdet Kan Kommissionen undersøge, om der er sket nogen tilnærmelse af priserne på sammenlignelige varer og tjenesteydelser i euroområdet i forhold til EU som helhed og de EU-lande, der ikke deltager i euroen? Hvor omfattende har denne pristilnærmelse om nogen været? I hvilken udstrækning kan den ventes at fortsætte? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira (8. juli 2003) Det ser ud til, at prisforskellene for de enkelte produkter generelt er lavere i euroområdet end i EU som helhed, skønt forskellene afhænger af, hvilket produkt der er tale om. De store prisforskelle, der stadig kan ses i mange undersøgelser, viser, at en fuldstændig pristilnærmelse ligger et stykke ude i fremtiden. Hvor langt man kan komme i retning af pristilnærmelse afhænger ikke alene af euroens gavnlige indflydelse, men også af andre faktorer som reduktion af hindringerne for samhandelen gennem det indre marked og af, hvor store forskelle der er mellem de forskellige landes skattesystemer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2095/03

af Jean Lambert (Verts/ALE) til Rådet

(25. juni 2003)

Om: Det græske statslige elektricitetsselskabs (PPC) opførelse af højspændingsanlæg i Argyroupolis-Ilioupolis-området

Det græske statslige elektricitetsselskabs (PPC) planer om opførelse af et højspændingsanlæg i et område, der hører under Mount Imittosbeskyttelseszone B, er blevet godkendt i overensstemmelse med artikel 24 i den græske lov L 2516/1997. Denne artikels bestemmelser er imidlertid blevet kendt ugyldige af Grækenlands øverste forvaltningsdomstol, idet de strider imod den græske forfatnings artikel 24, som omhandler beskyttelse af miljøet. Argyroupolis borgmester og enkelte borgere har indgivet protester (over byggetilladelsen og miljøindvirkningsvurderingen) imod opførelsen af højspændingsanlægget til Grækenlands øverste forvaltningsdomstol, men retssagen er blevet udsat tre gange (1. november 2002, 7. februar 2003 og 9. maj 2003). Mindre end 50 meter fra det sted, hvor højspændingsanlægget vil blive opført, ligger der imidlertid tre skoler.

Selv om opførelsen af højspændingsanlægget er i strid med den græske forfatning, har regeringen vedtaget en ny lov, L. 2947/2002, om olympiske anlæg, som omfatter opførelsen af højspændingsanlægget. På grundlag af denne lov har ministeren for offentlige bygge- og anlægsarbejder udstedt endnu en byggetilladelse, nr. 59365/25.7.2002. PPC, og regeringen har aldrig undersøgt alternative løsninger, hvilket strider imod græsk lovgivning.

Derudover har regeringen nægtet interesserede parter adgang til de nye opførelsesplaner, og politiet, som siden maj 2003 har patruljeret i området, har nægtet offentligheden adgang hertil.

Overholder PPC's nuværende arbejde på højspændingsanlægget i Argyroupolis-Ilioupolis Rådets Direktiv 97/11/EF(1) om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet?

Under hvilken autoriseret planlægning og byggetilladelse fortsættes arbejdet på højspændingsanlægget?

(1) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

Svar

(13. oktober 2003)

Rådet skal meddele det ærede parlamentsmedlem, at det ikke falder inden for dets kompetence at besvare disse forespørgsler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2335/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(16. juli 2003)

Om: De græske myndigheders praksis med hensyn til oplysning af offentligheden om EU-finansierede projekter

Som svar på min forespørgsel E-1712/03(1) anførte kommissær Barnier, at EU via Den Europæiske Investeringsbank (EIB) medfinansierer renovering af det olympiske stadion og det tilstødende pressecenter samt en række andre projekter (udbygning af Attiki-metroen, anlæg af sporvognslinjer, forstadsbane og færdiggørelse af Attiki Odos-motorvejen), der har tilknytning til afholdelsen af De Olympiske Lege i Athen i 2004. Endvidere bekræftede kommissær Barnier, at EU også medfinansierer fornyelsen af bus- og trolleyvognsnettet (79 mio. EUR), og fremhævede, at medfinansieringen af sidstnævnte projekt følger de gældende bestemmelser vedrørende information og offentlighed.

Kan Kommissionen bekræfte, om disse bestemmelser omfatter pligt til (klart) at angive, at de nye busser og trolleyvogne medfinansieres af EU? Hvorfor har Kommissionen endnu ikke opfordret de græske myndigheder til at anbringe skilte med oplysninger herom? Findes der sådanne skilte ved det olympiske stadion og pressecentret?

(1) EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 156.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(22. august 2003)

Kommissionen bekræfter som supplement til sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-1712/03, at pligten til at anføre den europæiske samfinansiering findes blandt de almindelige bestemmelser om informations- og reklameforanstaltninger for de samfinansierede projekter.

Hvad angår fornyelsen af Athens vognpark af busser og trolleyvogne, fastslog Kommissionen imidlertid allerede i sit foregående svar, at dette projekt var blevet godkendt i maj i år, og dets gennemførelse kun lige var påbegyndt. Hidtil er der ikke nogen af de under EU's nuværende strukturfonde samfinansierede busser eller trolleyvogne, der er sat i drift. På de busser, der kører på flydende naturgas, og som var blevet samfinansieret under de tidligere strukturfonde, er den europæiske samfinansiering nævnt korrekt.

Hvad angår det olympiske stadion og pressecentret, fastslog Kommissionen i sit foregående svar, at EU bidrager til finansieringen af dette projekt gennem lån fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB), og at projektet ikke samfinansieres af strukturfondene. Derfor gælder strukturfondenes bestemmelser om informations- og reklameforanstaltninger ikke.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1966/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(13. juni 2003)

Om: Forbrænding af irsk sygehusaffald i Det Forenede Kongerige

På side 7 i rapporten om gennemførelsen af Fællesskabets affaldslovgivning for perioden 1998-2000(1) der blev offentliggjort den 19. maj 2003, anfører Kommissionen, at den overvejer at indføre procedurer i medfør af EF-traktatens artikel 226 over for de lande, hvis rapporter stadig har væsentlige mangler.

Med hensyn til artikel 7, stk. 2, i direktiv 75/442/EØF(2) om affald, der omhandler samarbejde om affald medlemsstaterne imellem, anfører Kommissionen på side 13, at Det Forenede Kongerige i sin første rapport henviste til sit samarbejde med Irland vedrørende forbrænding af sygehusaffald i Det Forenede Kongerige, men at Irland ikke har indsendt oplysninger.

Hvorledes forholder Kommissionen sig til, at Irland har undladt at indsende oplysninger om eksport til og forbrænding af sygehusaffald i Det Forenede Kongerige? Er dette en af de væsentlige mangler, som giver Kommissionen grund til at overveje at indlede retslige procedurer?

(1) KOM(2003) 250.

(2) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-1965/03, E-1966/03, E-1967/03 og E-1968/03

(24. juli 2003)

Alle fire skriftlige forespørgsel fra det ærede medlem henviser til oplysninger i Kommissionens rapport om gennemførelse af fællesskabslovgivningen for affald for perioden 1998-2000(1), og de behandles derfor samlet.

Som anført i indledningen til førnævnte rapport, er den udarbejdet på basis af medlemsstaternes besvarelser af spørgeskemaer, der er udarbejdet til dette formål. Disse besvarelser er mere eller mindre detaljerede fra medlemsstat til medlemsstat og indeholder ofte kun en ajourføring af situationen sammenlignet med den tidligere rapporteringsperiode. Når der mangler vigtige oplysninger, som afholder Kommissionen fra at imødekomme sine rapporteringsforpligtelserne fyldestgørende, kunne det tyde på, at en medlemsstat har overtrådt sin rapporteringsforpligtelse. I denne forbindelse kan de tilfælde, det ærede medlem fremfører, imidlertid ikke berettige indledning af overtrædelsesprocedurerne.

Med hensyn til forespørgsel E-1968/03 om behandling af farligt affald i Irland, hvad angår bemærkningen om, at det samlede tal angivet for farligt affald omfatter omkring 97 % af det faktisk forekommende, blev fremført af de irske myndigheder i deres svar på spørgeskemaet, og det henviste kun til farligt affald, der var blevet behandlet uden for Irland. De opgivne oplysninger specificerer ikke, hvordan de resterende 3 % blev behandlet.

(1) KOM(2003) 250 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2099/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Rådet

(25. juni 2003)

Om: Fiskeri i vestlige farvande

For nylig, den 4. juni 2003, vedtog Europa-Parlamentet, at forordning (EØF) nr. 2847/93(1) og forordning (EF) nr. 685/95(2) skulle forlænges for en tiårig periode. Denne henstilling fra Europa-Parlamentet blev efterkommet i forbindelse med afstemningen om Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning om forslag til Rådets forordning om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik i bestemte fangstområder og vedrørende bestemte fiskeressourcer med henblik på ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93.

Parlamentets holdning blev vedtaget med overvældende flertal: 334 stemmer for, 108 imod og 48 hverken for eller imod.

Kompetencefordelingen mellem Fællesskabets forskellige organer er velkendt, men man må formode, at en så klar og utvetydig stillingtagen fra de valgte repræsentanter for EU-borgerne i de forskellige medlemsstater- nemlig mere end et absolut flertal blandt EP's medlemmer og mere end to tredjedele af de afgivne stemmer ikke kan ignoreres af hverken Kommissionen eller Rådet.

Imidlertid verserer der fortsat rygter om, at nye regler for adgang til de vestlige farvande er under udarbejdelse, især i de farvande, der grænser op til de portugisiske kyster. Dette er i klar modstrid med Parlamentets ovennævnte beslutning, og sådanne regler, der i nogle tilfælde giver adgang til farvandene ud over grænsen på tolv sømil og i andre tilfælde ud over grænsen på halvtreds sømil ikke blot ville bringe bevarelsen af værdifulde fiskeressourcer i fare, men også ville være en trussel mod den socioøkonomiske ligevægt, der er blevet opretholdt inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik og dens målsætninger.

På baggrund af ovenstående bedes Rådet besvare følgende: Mener Rådet ikke, at den holdning, som Parlamentet klart og utvetydigt har givet udtryk for, nemlig at indholdet af de to nævnte forordninger, status quo og alle gældende bestemmelser, især vedrørende de vestlige farvande, skal bibeholdes uændret i de næste ti år? Med hvilken begrundelse vil Rådet i benægtende fald ignorere Parlamentets synspunkt?

(1) EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1.

(2) EFT L 71 af 31.3.1995, s. 5.

Svar

(13. oktober 2003)

Rådet vil gerne minde det ærede medlem af Europa-Parlamentet om, at det altid har overholdt traktatens beslutningstagningsregler fuldt ud under skyldig hensyntagen til Europa-Parlamentets udtalelser.

Med hensyn til forslaget til Rådets forordning om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF og om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 er der stadig drøftelser i gang i Rådet. På sidste samling i juni 2003 pålagde Rådet Coreper at arbejde videre med dette forslag, så det kan vedtages snarest muligt. Rådet kan derfor ikke på nuværende tidspunkt sige noget om sin endelige beslutning.