ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2859/99

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Den offentlige lov og orden

Tryghed på gaden betragtes som et vigtigt gode for befolkningen og som en offentlig service, der betales over skatterne.

Det er derfor nødvendigt med et tilstrækkeligt antal politibetjente og et tilstrækkeligt antal politistationer over hele landet.

Desværre er situationen i Rom og navnlig i distrikt XX ganske anderledes, idet hele kvarterer forfalder og er kendetegnet af social uro, narkotika- og alkoholmisbrug samt indvandrere, mens der ikke er nok betjente, samtidig med, at der er andre områder, hvor der ikke er nogen politistation, selv om distriktet har anmodet om det. Arrangementerne i forbindelse med fejringen af årtusindskiftet vil kun forværre situationen.

På denne baggrund bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. Findes der forskningsresultater, oplysninger eller eksempler på god praksis vedrørende de logistiske og organisatoriske metoder, som anvendes af ordensmagten?

2. Findes der lignende problemer i andre EU-medlemsstater, og hvordan klares disse problemer i givet fald?

3. Hvad er den generelle holdning til hele denne problemstilling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(6. marts 2000)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at sikkerhed på gaderne er et meget vigtigt spørgsmål.

Ifølge EU-traktaten er et af Unionens målsætninger at udvikle et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed for borgerne. Dette mål blev bekræftet ved Det Europæiske Råds særlige møde i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999.

Dette mål skal bl.a. nås gennem medlemsstaternes fælles aktioner inden for politisamarbejde. De foranstaltninger, der iværksættes på det område, påvirker dog ikke medlemsstaternes beføjelser med hensyn til at opretholde lov og orden og sikkerhed inden for deres respektive nationale områder.

Spørgsmålet om offentlig orden og sikkerhed er regelmæssigt blevet drøftet i forbindelse med samarbejdet omkring retlige og indre anliggender. I en fælles aktion af 26. maj 1997 vedrørende samarbejde om offentlig orden og sikkerhed behandlede Rådet spørgsmålet om den trussel, som afholdelsen af internationale møder kan udgøre for den offentlige orden(1).

Inden for rammerne af OISIN-programmet(2) har Kommissionen støttet en række initiativer vedrørende politisamarbejde og politiets rolle i forbindelse med opretholdelse af den offentlige orden. Yderligere oplysninger om de støttede projekter kan fås i de to rapporter om gennemførelsen af OISIN-programmet(3).

(1) EFT L 147 af 5.6.1997.

(2) Fælles aktion EFT L 7 af 10.1.1997.

(3) SEK(98) 1048 og SEK(1999) 1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2467/99

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Rejsen til Europa-Parlamentets mødeperioder i Strasbourg

Europa-Parlamentet mødes en gang om måneden i Strasbourg. Som følge heraf er det nødvendigt, at utallige tjenestemænd og øvrige ansatte rejser fra både Bruxelles og Luxembourg til Strasbourg. En stor del af disse tjenesterejser foretages i egen bil. Hertil stiller jeg følgende spørgsmål.

- Hvor mange medarbejdere rejser i alt hver måned fra hhv. Bruxelles og Luxembourg til Strasbourg?

- Hvor mange af disse medarbejdere kører i egen bil?

- Hvad beløber de samlede udgifter (inkl. overnatninger, mad osv.) sig til i forbindelse med denne flytning til Strasbourg?

- Har man optegnelser, der viser, eller kendskab til, om og hvor ofte kommissionsmedarbejdere har været involveret i trafikulykker under disse rejser?

- Har man kendskab til, om der ved trafikulykker i forbindelse med disse rejser har været hårdtsårede eller dræbte?

- Har man optegnelser over udgifterne som følge af ulykkerne?

- Afviger ulykkesstatistikken for hhv. udrejse- og hjemrejsedage fra andre dage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(21. januar 2000)

I 1998, der er det seneste år, for hvilket alle tal foreligger, foretog tjenestemænd fra Bruxelles og Luxembourg 2705 tjenesterejser i forbindelse med Europa-Parlamentets mødeperioder. Disse rejser kostede det pågældende år i alt 1,3 mio. EUR, og 124 af rejserne blev foretaget i bil. Kommissionen er ikke bekendt med, at der er sket uheld under disse bilrejser. Den har derfor ingen oplysninger om uheld, skader eller dødsfald.

Kommissionen råder ikke over en detaljeret ulykkesstatistik for de relevante strækninger af det belgiske, luxembourgske og franske vejnet, som vil kunne benyttes til at beregne ulykkesfrekvenser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2469/99

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Svar på forespørgsel E-1056/99

I sit svar på skriftlig forespørgsel E-1056/99(1) af 20.4.1999 meddelte Kommissionen, at den havde anmodet de østrigske myndigheder om oplysninger om forsikringsydelsernes karakter, de forsikrede genstande og de eksisterende forsikringsaftaler.

- Har Kommissionen modtaget disse oplysninger?

- Finder Rådets direktiv 92/50/EØF(2) om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler og

- Rådets direktiv 93/37/EØF(3) om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter anvendelse i dette tilfælde?

- Hvad kan der udledes heraf på baggrund af min skriftlige forespørgsel af 20.4.1999?

(1) EFT C 348 af 3.12.1999, s. 149.

(2) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.

(3) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.

Svar afgivet af Kommissionen på vegne af Frederik Bolkestein

(20. januar 2000)

De forsikringstjenester, det ærede medlem refererer til, vedrører forsikringer for bygninger, som ejes af kommunen, og som er indgået af byen Wien med forsikringsselskaber for de ejendomme, som byen ejer.

Som allerede anført i Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-1056/99(1), blev de østrigske myndigheder anmodet om at give yderligere oplysninger om, hvilke forsikringstjenester det drejer sig om, kontraktens tærskelværdi og dens varighed. På baggrund af de indhentede oplysninger konstaterede Kommissionen, at byen Wien havde indgået 1850 forsikringsaftaler for bygninger med en løbetid på 10 år. Bortset fra 100 af disse kontrakter udløber de alle i år 2001. De forsikringsaftaler, byen Wien har indgået, kan betragtes som tjenesteydelser i overensstemmelse med bilag I A, kategori 6 (finansielle tjenesteydelser) i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler. Forpligtelsen til offentliggørelse hvis tærskelbeløbet overskrides gælder kun for de kontrakter, der er indgået efter Østrigs tiltrædelse til EU.

På et møde mellem Kommissionen og de østrigske myndigheder den 3. december 1999 erklærede byen Wien, at den vil offentliggøre alle kontrakter fra 2001 og fremover.

(1) EFT C 348 af 3.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2829/99

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Politiske beføjelser i medfør af Amsterdam-traktaten

Råder Kommissionen som vogter af traktaten og ud fra ønsket om at illustrere nærhedsprincippet i praksis over en detaljeret og fuldstændig liste over de forskelle politiske beføjelser, der er indeholdt i Amsterdam-traktaten, der er opstillet efter de forskellige beføjelser, som henholdsvis Kommissionen og medlemsstaterne har på de forskellige områder? Hvis det ikke er tilfældet, bedes dette begrundet? Hvis der findes en sådan liste, vil Kommissionen så være rede til at offentliggøre den?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(10. marts 2000)

EU's institutioner har de beføjelser, der er tillagt dem i henhold til traktaten. Denne giver EU beføjelser i forhold til de mål, der skal nås, og ikke efter aktivitetsområder. Specielt med hensyn til anvendelse af subsidiaritetsprincippet, som ifølge EF-traktatens artikel 5 (tidligere artikel 3b) finder anvendelse på de områder, som ikke hører ind under Fællesskabets enekompetence, findes der i traktaten hverken en definition af begrebet Fællesskabets enekompetence eller en opregning af de områder, den dækker.

I sin meddelelse fra 1992 om subsidiaritetsprincippet(1) har Kommissionen imidlertid forsøgt at afgrænse enekompetencens områder, men har samtidig understreget, at denne afgrænsning udvikler sig i takt med den europæiske integration.

Denne fremgangsmåde er efter Kommissionen opfattelse stadig relevant efter vedtagelsen af protokollen om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, som er knyttet som bilag til Amsterdam-traktaten.

Denne indeholder en dynamisk vision af nærhedsprincippet. Denne vision betyder, at Fællesskabets indsats kan udvides, når omstændighederne kræver det. Dette skal selvfølgelig ske inden for rammerne af de mål, der er forudset i traktaten. Omvendt kan der sættes en stopper herfor, når indsatsen ikke længere er velbegrundet.

Det drejer sig derfor ikke om at sætte faste grænser for Unionens beføjelser. Tværtimod drejer det sig om at skabe større dynamik, ved at Fællesskabet griber ind eller undlader at gribe ind, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt.

(1) SEK(92) 1990 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2473/99

af Brian Simpson (PSE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Problemer med luftfartskontrollen

Mener Kommissionen ikke, at enhver forøgelse af de gennemsnitlige flyforsinkelser, som luftfartsselskaber og passagerer udsættes for som følge af ATC-restriktioner, er helt uacceptabel?

Mener den desuden ikke, at det primært er medlemsstaternes skyld, idet de har undladt at investere tilstrækkeligt i et moderne ATC-system og tilvejebringe et fælles ATC-område, der dækker EU, og nå til enighed om en fælles EU-kapacitetsplan og følgelig svigter de rejsende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(19. januar 2000)

Den 1. december 1999 vedtog Kommissionen en meddelelse om den nuværende situation med hensyn til forsinkelser i lufttrafikken og om nye initiativer, der bør tages for at forsyne Fællesskabet med et trafikstyringssystem (ATM), der kan sikre, at det indre marked fungerer ordentligt(1).

Kommissionen har foretaget en bred analyse af åragerne til forsinkelserne i lufttrafikken og udviklingen inden for de seneste år. Situationen med kronisk overbelastning skyldes flere faktorer. Den vigtigste er ATC-restriktionerne som nævnt af det ærede medlem. Det erkendes også generelt, at det nuværende forsinkelsesniveau er uholdbart for såvel passagerer som luftfartsselskaber og kan bringe realiseringen af EU-målene i fare, specielt inden for lufttransportpolitikken.

Det ærede medlems spørgsmål vedrørende medlemsstaternes ansvar for, at EU endnu ikke råder over et fælles ATC-system, og behovet for hurtigst muligt at råde bod herpå er besvaret i den nævnte meddelelse, der er blevt forelagt Rådet og Parlamentet.

(1) KOM(1999) 614 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2779/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Støtte til ansatte i selskabet MISKO, som er nødt til at flytte til et andet arbejdssted

Selskabet MISKO, Viomihania Zimarikon A.E. (en pastafabrik) som er et datterselskab af det italienske selskab BARILLA, har modtaget støtte i henhold til den græske udviklingslov 1892/90 til at oprette et nyt produktionsanlæg i Thiva med forpligtelse til at bevare de eksisterende 275 arbejdspladser. Inden det nye anlæg var færdigbygget, lukkede selskabet fabrikken i Patras og tvang derved denne fabriks ansatte til enten at sige op eller acceptere at blive forflyttet til en af virksomhedens andre produktionsenheder. De ansatte, der har samtykket i at lade sig forflytte, står overfor høje udgifter i forbindelse med flytningen til et nyt arbejdssted, hvilket medfører at de bliver nødt til at opgive deres job og risikerer at blive arbejdsløse.

Vil det være muligt at yde støtte til de ansatte i denne virksomhed for at gøre dem i stand til at imødegå de høje omkostninger, der er forbundet med deres forflytning til et andet arbejdssted? Gennem hvilke programmer?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-2778/99 og E-2779/99

(1. marts 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2489/99

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Græske slagterier

Tidligere i år filmede organisationen Compassion in World Farming (CIWF) inde i fire græske slagterier. På to fåreslagterier blev der ikke gjort noget forsøg på at bedøve dyrene inden halsoverskæringen. Dette er en klar overtrædelse af Rådets direktiv 93/119/EF om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet. På et tredje græsk fåreslagteri blev dyrene bedøvet, men i så ringe grad, at en del af dyrene kom til bevidsthed enten inden eller efter halsoverskæringen. På dette slagteri konstaterede man en række overtrædelser af Rådets direktiv 93/119/EF(1). Der blev også konstateret overtrædelser af direktivet på et græsk svineslagteri. CIWF har indberettet alle disse overtrædelser til Kommissionen.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe over for disse overtrædelser for at sikre, at Rådets direktiv 93/119/EF overholdes på græske slagterier?

(1) EFT L 340 af 31.12.1993, s. 21.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(28. januar 2000)

Veterinærsagkyndige fra Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor har på besøg, som blev gennemført i november og december 1998, konstateret overtrædelser i forbindelse med bedøvelse og aflivning af dyr på slagterier i Grækenland. Rapporterne herom er offentliggjort på Kommissionens websted: (http://europa.eu.int/comm/dg24/health/vi/reports/index).

De græske myndigheder er af Kommissionen blevet bedt om at gribe ind med henblik på at sikre, at man overholder kravene i Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet(1). Det græske landbrugsministerium har som svar oplyst Kommissionen om, at den centrale veterinærtjeneste har truffet alle nødvendige administrative foranstaltninger og gjort sit yderste for at håndhæve lovgivningen (direktiverne 93/119/EØF samt 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF(2)).

Det græske landbrugsministerium har også planlagt en workshop om dyrevelfærd under transport og slagtning i februar år 2000 for dyrlæger ansat ved det offentlige i Grækenland.

Det er planlagt at gennemføre endnu et besøg i Grækenland i begyndelsen af år 2000 med henblik på at undersøge de nuværende forhold for dyrevelfærden.

Derudover har Kommissionen for nylig modtaget et antal klager fra dyrevelfærdsorganisationer, hvori det påstås, at bestemmelserne i Rådets direktiv 93/119/EF stadig overtrædes på et antal græske slagterier. Kommissionen er af den mening, at de klager, man har modtaget, i hvert fald i et vist omfang, understøttes af erfaringerne fra de ovennævnte besøg.

Kommissionen har for nylig indledt overtrædelsesprocedurer mod Grækenland på baggrund af overtrædelserne af ovennævnte direktiv.

(1) EFT L 340 af 31.12.1993.

(2) EFT L 340 af 11.12.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2403/99

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Forslag om nedskæring af POSEIMA-programmet med 2 mio. euro

Kommissionen forelagde den 9. november 1999 Parlamentet ændringsskrivelse nr. 4 til budgettet for år 2000, hvori den foreslår en nedskæring af POSEIMA-programmet på 2 mio. euro, samtidig med at den foreslår at øge midlerne til andre POSEI-programmer (POSEIDOM og POSEICAN).

I betragtning af de særlige vanskeligheder, som regionerne i den yderste periferi står overfor, og som er omhandlet i traktaten, navnlig inden for landbrug og fiskeri, bedes Kommissionen oplyse:

- Hvilke begrundelser har Kommissionen for at foreslå denne nye nedskæring af POSEIMA-programmet?

- Hvilke mekanismer anvender Kommissionen for at sikre fuld udnyttelse af programmets bevillinger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. januar 2000)

Kommissionen erindrer det ærede medlem om, at tallene på budgetpost B1-321 Poseima er overslag over udgifterne til aktioner, som skal gennemføres via den pågældende budgetpost, og at nedskæringen af bevillingerne derfor ikke kan betragtes som en indskrænkning af programmet.

Hvad angår de specifikke spørgsmål, gør Kommissionen opmærksom på, at den foreslåede nedskæring udelukkende skyldes, at der i overslagene er taget hensyn til den faktiske procentvise realisering af forsyningsbalancerne, som er konstateret i de seneste år, og det er modtagerregionerne selv, der i kraft af en korrekt og optimal realisering af forsyningsbalancerne eller gennemførelse af andre foranstaltninger, der er fastsat i bestemmelserne, afgør, i hvilket omfang bevillingerne udnyttes.

Desuden bemærkes det, at denne budgetpost udelukkende vedrører landbrugsprodukter. Fiskerivarer er ligeledes omfattet af foranstaltninger, der gennemføres som led i Poseima-programmet, men er dækket af andre budgetposter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2595/99

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(11. januar 2000)

Om: Støtte til rapporten om regeringskonferencen

Hvad var arten både finansielt og materielt af den støtte, hhv. den britiske regering (a) og Kommissionen (b) har ydet til Von Weizsäcker-Dehaene-Simon-gruppen, mens den udarbejdede rapporten om regeringskonferencen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. januar 2000)

Kommissionen har ingen oplysninger om, at den britiske regering skulle have ydet finansiel eller materiel støtte til Von Weizsäcker Dehaene Simon-gruppen.

For at forberede sin rapport holdt gruppen fire møder i Bruxelles. Til disse fire møder finansierede Kommissionen rejseudgifterne til Bruxelles, i givet fald hoteludgifterne i Bruxelles og frokosterne. Kommissionen finansierede også honorarerne til gruppens ordfører og ydede sekretariatsbistand.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2591/99

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(11. januar 2000)

Om: Tilbageholdelse af oplysninger om Schengen-bestemmelserne

Der har i visse kredse i Westminster været en vis bekymring i forbindelse med, at Det Forenede Kongerige har tilsluttet sig dele af Schengen-aftalen, uden at der foreligger fuldt kendskab til alle bestemmelserne og med sikkerhed før man har kunnet lade bestemmelserne indgå sammenhængende i Underhusets bibliotek.

Kan Kommissionen redegøre for, hvilke dele af bestemmelserne som indtil dato ikke er blevet offentliggjort, fordi de stadig er omfattet af fortrolighed og forbliver tjenstlige dokumenter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(31. januar 2000)

Ifølge de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, har Det Forenede Kongerige modtaget alle tekster angående alle de elementer af Schengen-reglerne, som indgår i EU-lovgivningen.

Der erindres om, at artikel 1, stk. 2, i Rådets afgørelse af 20. maj 1999 om definition af Schengen-reglerne med henblik på, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om Den Europæiske Union, at fastsætte retsgrundlaget for de bestemmelser og afgørelser, der udgør Schengen-reglerne(1), fastsætter, at alle Schengen-reglerne offentliggøres i EF-Tidende, dog med undtagelse af bl.a. de bestemmelser, der på datoen for denne afgørelses vedtagelse er klassificeret som fortrolige af Schengen-Eksekutivkomiteen. De forskellige elementer i Schengen-reglerne er således inkorporeret i EU med den klassificering, som Eksekutivkomiteen gav dem. Denne klassificering er bindende for alle medlemsstater.

(1) EFT L 176 af 10.7.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2665/99

af Yasmine Boudjenah (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Omstrukturering af ABB ALSTOM POWER

Ledelsen af koncernen ABB ALSTOM POWER, som er resultatet af en fusion den 30. juni 1999, har bebudet en omstrukturering. Der har allerede været meddelelser om nedlæggelse af arbejdspladser i forskellige lande, hvor virksomheden er repræsenteret.

Har denne koncern eller de virksomheder, som er indgået i denne fusion, fået støtte fra EU?

Kan Kommissionen i bekræftende fald oplyse, hvilke beløb der er givet, og på hvilke betingelser? Blev den pågældende støtte givet til beskæftigelsesfremmende formål? Er Kommissionen indstillet på at kræve støtten tilbagebetalt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(10. februar 2000)

Kommissionen vil indhente de nødvendige oplysninger hos de forskellige medlemsstater og hurtigst muligt videreformidle resultaterne af sine undersøgelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2792/99

af Ulpu Iivari (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Målretning af udviklingssamarbejdsprojekter i Nicaragua

I forbindelse med evalueringer af udviklingssamarbejdsprojekter i Nicaragua, der finansieres af medlemsstaterne, er det blevet bemærket, at modtagerne af projekterne ikke blot er de fattigste indbyggere, men også personer i regeringens nærmeste kreds og virksomheder, der er ejet af disse personer. Desuden er projekterne blevet dirigeret over til de områder, hvor den nuværende regering har størst støtte, uanset om behovet er større i andre områder.

Er der opstået problemer af samme art i forbindelse med projekter i Nicaragua, der finansieres af EU, og hvilke foranstaltninger har Kommissionen i bekræftende fald truffet for at fjerne disse problemer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(4. februar 2000)

De samarbejdsprojekter, som Kommissionen gennemfører i Nicaragua, bliver gjort til genstand for en meget præcis indkredsning, der gør det muligt at få fastlagt de prioriterede interventionsområder i lyset af de konstaterede behov og de tilstræbte mål. Modtagerne af fællesskabsstøtte er derfor befolkningsgrupper i interventionsområder, der svarer til projekternes kriterier og mål. For at sikre en hensigtsmæssig virkeliggørelse af disse principper, og for at drage omsorg for, at projekterne afvikles i overensstemmelse med det, der er indkredset og aftalt, anvender Kommissionen for de større projekters vedkommende et system, der er kendetegnet ved, at der er europæiske eksperter til stede i hver styringsgruppe, der kan sikre en hensigtsmæssig gennemførelse af Fællesskabets bistand. Tilstedeværelsen af en EU-delegation i Managua gør det lettere at følge aktiviteterne og muliggør en forstærket kontrol på stedet. I kraft af dette system har Kommissionen i adskillige tilfælde kunne tage visse skridt over for Nicaraguas regering med henblik på at sikre en fuldstændig overholdelse af de nærmere betingelser i de finansieringsaftaler, som regeringen har undertegnet med Kommissionen.