SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2649/97 af Roberto Mezzaroma (UPE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Afgiftsharmonisering

Kommissionen anmodes om at undersoege det alvorlige problem for byggevirksomheder som foelge af den indirekte beskatning, der kaldes kommunal beskatning af bygninger (I.C.I.) i Italien.

Som bekendt har denne afgift siden 1993 uden forskelsbehandling ramt bygninger, byggegrunde og landbrugsjord uanset deres ejer med satser paa mellem 4 og 7 promille, der beregnes ud fra matrikelvaerdien forhoejet med 10% for bygninger og markedsvaerdien for byggegrunde.

Opmaerksomheden henledes paa det uretfaerdige i, at byggevirksomheder, som allerede er daarligt stillet som foelge af byggeriets stagnation siden 1992, paalaegges beskatning saavel for det endelige produkt (bygninger) som for basisproduktet (byggegrunden), hvilket ikke sker inden for nogen anden oekonomisk produktionssektor.

I.C.I.-afgiften har derfor ikke blot medvirket til en nedgang inden for byggeriet, men har ogsaa i betydeligt omfang vanskeliggjort byggefirmaernes i forvejen daarlige finansielle situation, idet disse ikke blot skal afholde de finansielle omkostninger men ogsaa betale afgifter af de endnu ikke solgte og ikke opfoerte bygninger.

En yderligere modsaetning og inkonsekvens bestaar i, at I.C.I.-afgiften fra 1.1.1993 har erstattet saavel ILOR som INVIM (der foelgelig er afskaffet), og den burde have vaeret til fordel for skatteyderen.

For byggevirksomhederne har denne bestemmelse imidlertid ikke medfoert en lettelse, hvilket fremgaar af de ovennaevnte omstaendigheder. ILOR var en afgift, der ikke blev betalt af byggevirksomhederne, netop fordi bygningerne udgjorde en vare, hvis produktion eller handel afhang af virksomhedernes aktiviteter, og som derfor ikke kunne beskattes paa grundlag af matrikelopgoerelserne, men derimod som et positivt resultat inden for virksomhedens indkomst.

I.C.I. er derimod blevet en aarlig afgift, som opkraeves for fast ejendom, og mens den for en privat uden tvivl kan udgoere et beskatningsgrundlag, er den praecis det modsatte for et byggefirma.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at ivaerksaette for at loese dette alvorlige problem for mange byggevirksomheder, da det uden tvivl medfoerer mange konkurser og betydelige tab af arbejdspladser, ligesom problemet med afgiftsharmonisering for alle lande, og herunder for Italien, der er meget haardt ramt af dette problem, boer loeses inden indfoerelsen af den faelles valuta.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (8. oktober 1997)

Kommissionen skal goere opmaerksom paa, at medlemsstaterne frit kan vaelge og udforme deres afgiftssystemer paa den ene betingelse, at de generelle forpligtelser, der foelger af EU-retten, overholdes. Da disse forpligtelser ikke paavirkes i de tilfaelde, det aerede medlem omtaler, mener Kommissionen ikke, at der er noget juridisk grundlag for at gribe ind. Kommissionen oensker i oevrigt at overholde subsidiaritetsprincippet og har derfor ikke til hensigt at ivaerksaette politiske foranstaltninger paa EU-plan, idet de problemer, der er opstaaet for den italienske byggesektor, ikke har nogen direkte virkninger uden for Italien.