ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4042/00

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(20. december 2000)

Om: Den britiske indvandrer- og asyllov af 1999

Under henvisning til sektion 36 i den britiske indvandrer- og asyllov fra 1999 og til, at lastbilchauffører, der bliver fundet med asylsøgere i deres lastbiler, idømmes bøder og tilbageholdes(1), bedes Kommissionen oplyse, om denne lov strider imod nogen af bestemmelserne i EU's retsakter og præcisere, hvilke sager der i øjeblikket verserer for EU's domstole desangående?

(1) Indvandrer- og asylloven fra 1999 Transportørens ansvar.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(5. februar 2001)

Del II (afsnit 32-43) Befordringsvirksomhedens ansvar i Det Forenede Kongeriges indvandrings- og asyllov fra 1999 indeholder bestemmelser om forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig indrejse af fremmede uden dokumenter.

Bekæmpelse af ulovlig indrejse af fremmede uden dokumenter er en vigtig side af Unionens politik på det retlige og indenrigspolitiske område. Dette blev udtrykkeligt bekræftet af Det Europæiske Råd i Tammerfors i oktober 1999, som gav udtryk for, at det var fast besluttet på at bekæmpe ulovlig indvandring ved kilden, især ved at bekæmpe dem, der står for menneskesmugling og økonomisk udnyttelse af indvandrere.

Selv om artikel 26 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985(1) allerede omhandler befordringsvirksomhedens ansvar på EU-plan, er bestemmelsen begrænset til kun at omfatte passagerbefordring. EU-bestemmelserne omhandler for tiden ikke befordringsvirksomheders ansvar for befordring på lastvogne af ulovlige indvandrere.

Kommissionen ser ikke nogen modsætning mellem EF-retten og bestemmelserne om lastvognschauffører i Det Forenede Kongeriges indvandrings- og asyllov fra 1999, under forudsætning af at dennes gennemførelse ikke fører til nogen overtrædelse af EF-retten. Ingen sager desangående er for tiden indbragt for EF-Domstolen eller Retten i Første Instans.

(1) EFT L 239 af 22.9.2000; Det Forenede Kongerige har ønsket at anvende artikel 26 i Konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen (se Rådets afgørelse af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne, EFT L 131 af 1.6.2000). Artikel 26 er imidlertid i henhold til afgørelsens artikel 6, stk. 1, endnu ikke trådt i kraft i Det Forenede Kongerige.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3321/00

af António Campos (PSE) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Den fælles landbrugspolitik

Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål:

1. Hvor stor har den årlige stigning målt i euro og procent været i udgifterne afholdt over EUGFL's Garantisektion til kornsektoren i perioden 1992-1999?

2. Hvor stor har den samlede stigning målt i euro og procent været i udgifterne afholdt over EUGFL's Garantisektion til kornsektoren i perioden 1992-1999?

3. Hvor stor har den årlige stigning målt i euro og procent været i bevillingerne til EUGFL's Garantisektion i perioden 1992-1999?

4. Hvor stor har den samlede stigning målt i euro og procent været i bevillingerne til EUGFL's Garantisektion i perioden 1992-1999?

5. Hvorledes har den årlige udvikling i markedspriserne for korn været i perioden 1992-1999, og hvor stor har det respektive procentvise fald eller den respektive procentvise stigning været i disse priser, hvis man tager 1992 som referenceår?

6. Hvor stor har den gennemsnitlige difference målt i euro og procent været i kornpriserne i perioden 1992-1999?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. november 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3551/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(15. november 2000)

Om: Forbud mod kamphunde

Med hensyn til min tidligere forespørgsel (E-2659/00)(1) skal det for det første bemærkes, at det er ønskværdigt, at Kommissionens arbejdsprogram bliver tilpasset de nuværende betingelser og omstændigheder, og for det andet, at det i tilfælde af manglende retsgrundlag netop bør være Kommissionens opgave at skabe et sådant gennem initiativforslag. Vedrørende problemet med hensyn til kamphunde skal det understreges, at det drejer sig om et grænseoverskridende problem, og at beskyttelsen af værgeløse børn og personer, som er bange for hunde, kun kan sikres gennem strenge, ensartede EU-bestemmelser. I en Europæisk Union, der vil opretholde princippet om fri bevægelighed for personer, må denne beskyttelse ubetinget være garanteret. Kommissionen opfordres derfor endnu en gang til at forberede relevante foranstaltninger for definitivt at sætte en stopper for de stadig forekommende tragiske begivenheder, hvorved mennesker undertiden omkommer. Kamphunde er og bliver nemlig også til trods for nok så god en træning upassende/utilladelige våben.

(1) EFT C 113 E af 18.4.2001, s. 146.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. januar 2001)

Kommissionen er klar over, at kamphunde udgør en potentiel risiko for Unionens borgere. På grundlag af nærhedsprincippet og under overholdelse af reglerne i EF-traktaten, herunder artikel 28 og 30 (tidligere artikel 30 og 36) er det dog Kommissionens opfattelse, at det påhviler medlemsstaterne selv at vedtage passende foranstaltninger med henblik på at beskytte personers liv.

Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 28 i EF-traktaten ikke vedtage nationale foranstaltninger, der skaber hindringer for disses hundes bevægelighed. På den anden side tillades det i artikel 30 i EF-traktaten at vedtage sådanne foranstaltninger, når de retfærdiggøres af hensynet til den offentlige sædelighed, den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller beskyttelse af menneskers eller dyrs liv og sundhed.

Sådanne foranstaltninger skal være strengt nødvendige og stå i et rimeligt forhold til det mål, der tilstræbes, nemlig at undgå den fare, disse hunde udgør.

Enhver medlemsstat kan således, under forudsætning af, at den overholder disse principper, fastlægge bestemmelser på det nationale plan om beskyttelse af personer.

I øjeblikket er der stor forskel på medlemsstaternes holdning til kamphunde. Kommissionen råder f.eks. ikke over et tilstrækkelig solidt videnskabeligt grundlag til at udarbejde en europæisk lovgivning om dette spørgsmål. Det er derfor Kommissionens opfattelse, at den ikke på nuværende tidspunkt er i stand til at fremsætte forslag herom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2923/00

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(19. september 2000)

Om: Mærkning af levnedsmidler særligt med hensyn til oplysning på levnedsmiddelpakninger om reduktionen af risikoen for sygdomme

Er Kommissionen enig i, at der er behov for omgående handling i forbindelse med de foreslåede foranstaltninger vedrørende funktionelle næringsmidler gående ud på at tillade oplysning på levnedsmiddelpakninger om reduktionen af risikoen for sygdomme, forudsat at den beskrevne nytte er baseret på tilstrækkelige og anerkendte videnskabelige resultater og er blevet undersøgt og bekræftet af et uafhængigt organ i Den Europæiske Union, som erkender, at der er en forskel mellem en oplysning om reduktionen af risikoen for sygdomme og påstande om, at bestemte levnedsmidler forebygger, behandler eller helbreder en sygdom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. oktober 2000)

Fællesskabslovgivningen indeholder ingen definition på funktionelle næringsmidler. Da ethvert næringsmiddel har en funktion, er der ingen grund til at betegne næringsmidler, der tilhører en særlig kategori, som funktionelle.

Hvad angår angivelser om en mindskelse af risikoen for sygdom, er det som det allerede er påpeget gentagne gange i henhold til artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler(1) ikke tilladt at tillægge et levnedsmiddel egenskaber til forebyggelse, behandling og helbredelse af en menneskelig sygdom eller give indtryk af sådanne egenskaber. Angivelser om en mindskelse af risikoen for at pådrage sig en sygdom er omfattet af denne regel.

Således som Kommissionen har anført i hvidbogen om fødevaresikkerhed(2), er den af den opfattelse, at der i princippet ikke er nogen grund til at ændre denne bestemmelse.

Som nævnt i hvidbogen vil Kommissionen imidlertid undersøge, om der er grund til at indføre særlige bestemmelser i fællesskabslovgivningen om angivelser af næringsværdi og funktionsorienterede angivelser vedrørende et næringsstofs gavnlige virkning på bestemte normale kropsfunktioner. Opstillingen af faste rammer for angivelser af denne type vil være det første skridt i en samlet indsats for at sikre forbrugerne oplysninger, der er troværdige, idet de bygger på et videnskabeligt grundlag og er hensigtsmæssige i betragtning af produktets karakter, således at man giver forbrugerne mulighed for at foretage et valg, som er gavnligt for deres helbred og generelle velbefindende

(1) EFT L 109 af 6.5.2000.

(2) KOM(1999) 719 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2187/00

af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Angreb på tvangsarbejdere og menneskerettighedsforkæmpere i Indien

Kan Kommissionen søge at få oplyst, om de 11 tvangsarbejdere fra landsbyerne Kili-Nahal-Singh-Wala og Buraj Mehma i staten Punjab, Indien, som den 13. november 1999 anlagde sag ved distriktsdomstolen med anmodning om frigivelse, nu er blevet frigivet, og om godsejerne er blevet retsforfulgt for illegalt at have benyttet tvangsarbejdere eller for at gøre brug af trusler og intimidering med det formål at få tvangsarbejderne til at opgive deres sagsanlæg?

Kan Kommissionen ligeledes søge at få oplyst, hvilke skridt de indiske myndigheder har taget for at retsforfølge bagmændene bag det forsøg, der den 7. februar 2000 gjordes på at bortføre tvangsarbejdere fra menneskerettighedsorganisationen Volunteers for Social Justice, og for at sikre, at der ikke tilstøder menneskerettighedsforkæmperne fra Volunteers for Social Justice noget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(28. juli 2000)

Som svar på det ærede medlems spørgsmål har Kommissionen foretaget grundige undersøgelser via sin delegation i New Delhi.

Ifølge de tilgængelige oplysninger blev 11 tvangsarbejdere den 11. februar 2000 frigivet fra et stenbrud ved Charki Dadri i nærheden af Bhiwani i Haryana på grund af den indsats, der var gjort af National Human Rights Commission efter anmodning fra South Asian Coalition on Child Servitude.

Der foreligger desværre ingen oplysninger om, hvorvidt godsejere er blevet retsforfulgt for ulovligt at anvende tvangsarbejdere, og der kunne ikke fremskaffes relevante detaljer om menneskerettighedsorganisationen Volunteers for Social Justice.

Hvis det ærede medlem kan fremskaffe yderligere oplysninger, vil Kommissionen med glæde gå videre med sine undersøgelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2412/00

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. juli 2000)

Om: Vindmølleparken i Sierra la Hez (Rioja-Spanien)

Regeringen i Rioja har godkendt, at der mellem de fredede fuglereservater Peñas de Ireguas, Leza y Jubera og Peñas de Arnedillo, Peña Isasa y Turruncún anlægges en vindmøllepark i Sierra la Hez med 75 vindmøller.

Mener Kommissionen ikke, at dette projekt kan være i modstrid med direktiv 79/409/EØF(1) om beskyttelse af vilde fugle samt med direktiv 92/43/EØF(2) (bevaring af naturtyper)?

(1) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-2411/00 og E-2412/00

(2. oktober 2000)

Høgeørnen er en art, som er optaget i bilag I til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1). I henhold til artikel 4, stykke 1, i dette direktiv er medlemsstaterne forpligtet til at træffe særlige beskyttelsesforanstaltninger for denne art.

Der ligger to særligt beskyttede områder (SPA) på skråningerne af Sierra de Hez, hvor det er foreslået at anlægge en vindmøllepark. Hvad angår det førstnævnte SPA ved navn Peñas de Iregua, Leza y Jubera Code ES64, findes der for øjeblikket et forladt territorium for høgeørne, hvilket betyder, at der på dette sted ikke længere lever eller yngler sådanne. Desuden ligger dette ørneterritorium i en vis afstand (over 10 km væk) fra den planlagte vindmøllepark. Det andet SPA ved navn Peñas de Arnedillo, Peña Isasa y Turruncún Code ES65 er et ørneterritorium, hvor der kun yngler et enkelt par. Da den planlagte vindmøllepark er beliggende højt oppe over og fjernt fra dette ørneterritorium, vil den næppe komme til at berøre det.

Ørnens territorium er blevet taget med i betragtning ved beslutningen om, hvor man burde installere infrastrukturen for denne vindmøllepark (f.eks. anlæggelsen af en elforsyningsledning).

I denne region (La Rioja) er Kommissionen med til at støtte et LIFE-projekt LIFE 1999NAT/E/6419 recovery of the Bonelli's eagle in La Rioja, Spain i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1404/96(2) af 15. juli 1996 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1973/92 om oprettelse af et finansielt instrument for miljøet (LIFE). Hovedformålet med projektet for genetablering af bestanden af høgeørne i denne region af Spanien er at fremme den naturlige genetablering af arten i det iberiske område samt at konsolidere bestanden i La Rioja. Som led i dette LIFE-projekt er der brugt næsten 25 000 til udbedring og udskiftning af tre elforsyningsledninger med henblik på at forhindre sammenstød med ørnene, så de dræbes af den elektriske strøm.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 181 af 20.7.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2519/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(2. august 2000)

Om: Indplacering af projektforslag under den tredje fællesskabsstøtteramme

Provinsgeneralsekretærerne gav i marts måned i år få dage før parlamentsvalget i Grækenland de relevante selvstyrende amtsmyndigheder ordre til at fortage udlicitering af projekter, der finansieres under den tredje fællesskabsstøtteramme. Alene i Levkada amt blev elleve projekter udliciteret til et samlet budget på 3.16 mia. drakmer, som det fremgår af dokument nr. 4091/21-3-2000 fra generalsekretæren for provinsen De Joniske Øer.

1. Har Kommissionen kendskab til andre lignende eksempler på, at projekter under den tredje fællesskabsstøtteramme er blevet udliciteret, og ved den, ifølge hvilke afgørelser denne udlicitering skete?

2. Hvilke projekter drejer det sig om, i hvilke af landets provinser, og hvad er budgettet for hvert enkelt projekt?

3. Hvordan kunne der gives ordre til udlicitering af projekterne oven i købet i en periode forud for et valg når der endnu ikke er sket undertegnelse af den tredje fællesskabsstøtteramme mellem Grækenland og Den Europæiske Union?

4. Vil udførelsen af disse projekter blive fortsat med midler fra den tredje fællesskabsstøtteramme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(9. oktober 2000)

Forberedelsen og iværksættelsen af licitationer over projekter, som strukturfondene medfinansierer, falder under medlemsstaternes enekompetence efter princippet om, at forvaltningen af disse fonde er decentraliseret.

Programforvaltningsmyndigheden træffer beslutning om et projekts eller en aktions medfinansiering over de operationelle programmer (OP) i en EF-støtteramme for Grækenland for perioden 2000-2006 på grundlag af de kriterier og procedurer, der er fastsat i nævnte EFSR, som netop er ved at blive godkendt, samt i de OP'er, der for øjeblikket er ved at blive forhandlet.

Som hovedregel iværksættes licitationerne for projekter, der medfinansieres af OP'erne, efter at der er truffet beslutning om at medtage dem i det pågældende program. Ikke desto mindre åbner Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) mulighed for, at der kan ydes støtte for udgifter, som medlemsstaterne afholder efter den 1. januar 2000, selv om programmerne er godkendt senere. Denne mulighed findes således for ovennævnte OP'er.

I dette tilfælde skal forvaltningsmyndigheden på basis af ovennævnte kriterier og procedurer på et senere tidspunkt træffe beslutningen om at medfinansiere et projekt eller en aktion over de pågældende programmer. Derfor kan et projekt, der er ved at blive gennemført i dag, og som derefter ikke opfylder kriterierne for at blive medtaget i et program, udelukkende finansieres over nationale midler.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2237/00

af Jean-Claude Fruteau (PSE) til Kommissionen

(29. juni 2000)

Om: Svig ved import af bananer

Falske importcertifikater har cirkuleret i Den Europæiske Union i næsten et år. Således er 164 000 tons bananer produceret i tredjelande importeret illegalt til det europæiske område. De pågældende importører betalte en told på 75 i stedet for de 750 pr. tons svarende til det beløb, de skulle have betalt som importører af bananer uden for kvoten.

Det prisfald, der er konstateret de seneste måneder til stor skade for mange producenter i meget fjerntliggende områder, kunne således forklares ved den meget samvittighedsløse holdning, nogle importører indtager.

Hvilke foranstaltninger påtænker Europa-Kommissionen at træffe, og hvornår, for at afhjælpe den forskelsbehandling, disse producenter har været udsat for?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. september 2000)

Så snart Kommissionen blev underrettet om de omtalte bedragerisager og især deres beskaffenhed, som følge af den aktion som Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) gennemførte i samarbejde med generaldirektoratet for landbrug, skønnede den, at der øjeblikkelig burde træffes et vist antal foranstaltninger for at øge kontrollen med importlicensordningen for bananer. Kommissionen vedtog således den 25. juli 2000 en forordning(1) med sigte herpå. Forordningen omfatter først og fremmest bestemmelser om, at det licensudstedende organ skal kontrollere alle importlicenser og partialimportlicenser, der anvendes i Fællesskabet, at der til toldstederne vil blive udsendt en fortegnelse over de erhvervsdrivende, som er registreret i forbindelse med importordningen for bananer, samt om hvilke procedurer toldmyndighederne skal anvende, hvis der opstår tvivl om ægtheden af en licens eller partiallicens, der forelægges ved bananernes overgang til fri omsætning.

Hvad angår bananproducenterne i regionerne i Fællesskabets yderste periferi og de eventuelle negative konsekvenser, som bedragerierne har haft for dem, skal Kommissionen henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at disse producenter nyder fordel af en udligningsstøtteordning, som for hvert produktionsår giver dem mulighed for at modtage støtte svarende til forskellen mellem den faste referenceindtægt og gennemsnitsprisen på markedet.

Kommissionen kan endvidere oplyse, at de 164 000 ton bananer som det ærede medlem omtaler (reelt 163 000) kun udgør et foreløbigt skøn angående en af de to afslørede bedragerisager.

(1) Forordning (EF) nr. 1632/2000 EFT L 187 af 26.7.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2280/00

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(7. juli 2000)

Om: Dispensation fra narkotikaloven for transport mellem EU-medlemsstaterne af medikamenter til forskningsformål

I øjeblikket er der i Europa en EGASIS-undersøgelse i gang. Der er tale om en klinisk test af virkningen af Diazepam, som en medicin, der gives i den akutte fase efter en hjerneblødning. Formålet er at afprøve, om risikoen for en dårlig prognose (død eller alvorlige handicap) inden for en tremåneders periode på den måde kan forringes. Til den slags kliniske tester er der brug for et stort antal patienter, for at undersøgelsen kan gennemføres. Derfor kan dette ikke ske blot i ét land, men en række europæiske lande anmodes om at medvirke i undersøgelsen. I praksis ser det imidlertid ud til at være vanskeligt at få forskningsmedikamenterne frem til bestemmelsesstedet. Dette hænger sammen med, at nogle former for medicin (også Diazepam) henhører under narkotikaloven, således at der for hvert land skal foreligge en særlig dispensation, for at denne medicin kan indføres. En sådan dispensation gælder imidlertid for en begrænset mængde medicin og for en begrænset periode. Derved bliver det logistisk overordentlig besværligt at holde de deltagende europæiske institutter forsynet.

1. Er Kommissionen bekendt med, at der i forbindelse med kliniske tester er sådanne problemer med at transportere medikamenter, som henhører under narkotikaloven?

2. Er Kommissionen ikke enig i, at der bør indføres en central dispensation fra disse regler i specielle tilfælde, såsom en multinational medicinsk undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(26. september 2000)

Medicinlovgivningen er ikke til hinder for, at der kan indføres kontrolforanstaltninger, specielt vedrørende transport, eller andre administrative eller politimæssige foranstaltninger, der vedtages af medlemsstaterne, med henblik på indarbejdelse af gældende internationale konventioner i national ret, der har til formål at begrænse eller at opstille betingelser for transport af medicin, der i sig selv er eller kan sidestilles med narkotika, eller som kan skabe afhængighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2774/00

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Salg til staten Ukraine af en maskine til fremstilling af pengesedler

I 1992 blev der afsluttet en handel for flere hundrede milliarder mellem den italienske stats Seddel- og Møntinstitut og den nyoprettede republik Ukraine, som fra instituttet skulle modtage 1,7 mia. i mønter og nogle industrianlæg, bl.a. et anlæg til trykning af pengesedler.

Ifølge den officielle version fra Ministeriet for Statens Finanser skal instituttet som følge af ikke nærmere beskrevne bureaukratiske og diplomatiske vanskeligheder kun have leveret mønterne og senere et almindeligt anlæg til papirforarbejdning. Imidlertid fremgår det dels af erklæringen fra befuldmægtiget statssekretær Pennacchi, dels af instituttets egne regnskaber, at anlægget i virkeligheden var til fremstilling af pengesedler. Den 10. april 2000 fremlagde en af de mest autoritative italienske aviser, il Corriere della Sera, i en artikel fra sin Bruxelles-korrespondent Ivo Caizzi den teori, at det mystiske ved den maskine til trykning af pengesedler, som Ukraine har fået leveret, ligger i, at den ville kunne anvendes til ulovlige formål, bl.a. trykning af eurosedler.

Hvad mener Kommissionen på denne baggrund generelt om dette spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(10. november 2000)

Trykning af europengesedler sker ved en række processer og ved brug af forskellige maskiner, f.eks. til fremstilling af papir med vandtryk, trykning af design, trykning af reliefdesign og andre sikringsforanstaltninger. Denne komplicerede produktionsproces skal forhindre, at uberettigede personer ulovligt trykker europengesedler ved at anvende en maskine til et bestemt produktionstrin.