SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1897/02

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(1. juli 2002)

Om: Konkurrenceevnen

I henhold til de resultater, som figurerer i årsrapporten om konkurrenceevnen, øges afstanden i forhold til De Forenede Stater fortsat, hvilket betyder, at Den Europæiske Union risikerer ikke at opfylde de økonomiske målsætninger, der blev fastsat med Lissabon-strategien, nærmere bestemt at den i 2010 skal være det mest dynamiske område.

Arbejdsproduktiviteten i EU beløb sig i 2001 til 0,5 %, mens den nåede op på 1,2 % i De Forenede Stater til trods for det økonomiske tilbageslag. Den Europæiske Union er navnlig bagefter inden for sektoren for informationsteknologi og kommunikation. Der er desuden en foruroligende mangel på kundskaber i Unionen. De europæiske borgeres uddannelsesniveau bedres utvivlsomt, men ikke hurtigt nok i forhold til De Forenede Stater og Japan.

På baggrund af denne foruroligende udvikling, hvilken strategi vil Kommissionen da kunne anlægge med henblik på at bidrage til at råde bod på manglerne og vende denne negative udvikling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(16. september 2002)

Det er korrekt, at forskellen i arbejdsproduktiviteten mellem EU og USA har været stigende siden midten af 1990'erne, men den årlige konkurrenceberetning viser også, at arbejdsproduktiviteten steg hurtigere i EU i perioderne 1975-85, 1985-90 og 1990-95 end i USA. I 2001 var grunden til den lave produktivitet i EU stigningen i beskæftigelsen i forhold til et fald på 0,1 % i USA. Kommissionen mener ikke desto mindre, at produktiviteten er et meget vigtigt parameter og følger nøje tallene for produktiviteten. Strategien for at vende denne negative udvikling blev fastsat i Lissabon.

Det Europæiske Råd i Lissabon (den 23. og 24. marts 2000) satte sig det ambitiøse mål på ti år at gøre EU's økonomi til den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden med fuld beskæftigelse og større social samhørighed. I den årlige konkurrenceberetning blev det konstateret, at de strukturreformer, der er nødvendige for at nå målene i Lissabon-strategien, allerede er defineret. I beretningen blev det imidlertid anbefalet, at medlemsstaterne og Kommissionen tager initiativer for at sikre, at disse reformer nu hurtigt iværksættes.

De resultater, der allerede er opnået, er opmuntrende. Der er allerede sket fremskridt på visse politikområder, som f.eks. en bedre gennemførelse i national lovgivning af direktiverne vedrørende det indre marked, en næsten fordobling af værdien af offentlige udbud offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende i anden halvdel af 1990'erne og faldende priser på el- og telemarkederne som følge af liberaliseringen. Der er dog stadig lang vej at gå, som det understreges i beretningen. Det er klart, at første etape af reformstrategien består i at definere, hvilke foranstaltninger der skal vedtages. Derefter skal disse foranstaltninger iværksættes. En række reformer er endnu ikke vedtaget, og når det er sket, vil det tage et stykke tid, før virkningerne vil være mærkbare. Kommissionen opfordrede i sin forårsrapport til Det Europæiske Råd i Barcelona (den 15. og 16. marts 2002) Europa-Parlamentet og Rådet til at reagere for at fjerne dette gennemførelsesunderskud.

For Kommissionen handler det altså ikke om at vedtage en ny strategi men at sikre gennemførelse af Lissabon-strategien. Foranstaltninger som f.eks. fri adgang til abonnentnettet og de nye rammer for elektronisk handel skulle mindske forsinkelsen i informations- og kommunikationssektoren. Foranstaltninger som de nye rammer for offentlige udbud og liberaliseringen af el- og gasmarkederne for industrikunder skulle forbedre produktiviteten, og foranstaltninger som handlingsplanen vedrørende kompetenceudvikling og mobilitet burde ligeledes fremme udviklingen af de menneskelige ressourcer i EU.

Investering i menneskelig kapital er en nøglefaktor for økonomisk fremgang. På nuværende tidspunkt udgør de offentlige udgifter til uddannelse ca. 5 % af bruttonationalproduktet (BNP) i EU og i USA (Eurostat: strukturelle indikatorer). 22 % af alle personer mellem 25 og 64 år har afsluttet en højere uddannelse mod 18 % i 1995 (undersøgelse af arbejdsstyrken). Ifølge Lissabon-strategien skal investeringerne pr. indbygger hvad angår kompetenceudvikling øges betragteligt hvert år. I retningslinjerne for beskæftigelsespolitikken angives mål for forbedringen af uddannelsessystemet både almen uddannelse og erhvervsuddannelse og for udviklingen af en onlinebaseret almen uddannelse og erhvervsuddannelse for alle borgere.

Investeringerne i forskning og udvikling (F & U) og de tekniske fremskridt, der følger af disse, er en vigtig drivkraft for de fremtidige økonomiske resultater og skabelsen af kvalificerede arbejdspladser. Det Europæiske Råd i Barcelona opstillede som mål, at EU inden 2010 skal øge sin F & U-indsats til 3 % af BNP, hvoraf totredjedele skal finansieres af den private sektor. Kommissionen har til hensigt snart at forelægge de første resultater af sine overvejelser i den henseende. Denne strategi skal ses i en mere generel sammenhæng, som går ud på at oprette et europæisk forskningsrum. Investeringerne skal ledsages af en omfattende indsats for at øge den europæiske forsknings almene effektivitet, f.eks. ved at styrke koordineringen af de nationale politikker, udvikle samarbejdet mellem erhvervslivet og universiteterne samt producere og tiltrække flere højt kvalificerede forskere, samtidig med at de sikres stor mobilitet.

Resultaterne af Lissabon-strategien vil for alvor kunne ses i det kommende årti, og strategien har allerede virket, når det drejer sig om at mindske forskellen i arbejdsproduktiviteten mellem EU og USA.