ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/302

(2004/C 78 E/0304)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3610/03

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om: Omgåelse af importafgiften på sukker

Det er for nylig kommet frem (det nederlandske dagblad »De Telegraaf« af 30. september 2003), at virksomheder med hjemsted i Den Europæiske Union udnytter den lave verdensmarkedspris på sukker gennem import af halvfabrikatet tomatsukker (bestående af sukker, eddike og tomatkoncentrat) fra Schweiz. Produktionsvirksomhederne i Schweiz anvender hertil »C-sukker« fra EU, hvorved der spares store udgifter til sukker. Samme konstruktion bruges ved produktion af sodavand.

1. Mener Kommissionen ikke, at dette er en uønsket udvikling, og hvad vil den i bekræftende fald gøre ved det?

2. Er Kommissionen bekendt med andre tredjelande eller andre produkter hvor der findes en tilsvarende problematik eller er fare for at den opstår?

3. Anser Kommissionen denne import, der fra den 1. maj 2004 navnlig vil gå i retning af de nye medlemsstater, for ønskelig?

4. Er Kommissionen enig i, at løsningen på dette problem ligger i fastsættelse af kvoter for import af sådanne produkter?

5. Er Kommissionen enig i, at løsningen på omgåelsen af oprindelsesregler, således som det er fastslået med hensyn til Balkan, og således som det frygtes med hensyn til gruppen af »Everything But Arms«-landene, ligeledes ligger i fastlæggelse af importkvoter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. januar 2004)

Schweiz nyder i henhold til aftalen fra 1972 godt af en præferenceordning, som omfatter afgiftsfritagelse for visse forarbejdede produkter, herunder produkter, der kan indeholde sukker, som f.eks. læskedrikke, der eksporteres til EU.

Det gør i denne forbindelse ingen væsentlig forskel, om der anvendes EU-sukker eller sukker opkøbt på verdensmarkedet til fremstillingen af de pågældende produkter i Schweiz, hverken når det gælder kostprisen på det anvendte sukker eller det færdige produkts oprindelse.

Kommissionen er klar over de konsekvenser, som import fra forskellige lande af sukker eller produkter med et relativt højt sukkerindhold kan få for EU's sukkermarked.

Denne præferenceimport, som EU har bevilget, stimuleres naturligvis af EU's sukkerpris, der generelt er tre gange højere end verdensmarkedsprisen.

Disse spørgsmål indgår i den problematik, der har foranlediget Kommissionen til at forelægge en meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet (1), hvori den foreslår tre retningslinjer for EU's sukkerordning. Retningslinjerne indeholder muligheden for en kvoteordning, opnåelse af markedsligevægt ved hjælp af en prisnedsættelse eller en liberalisering af sukkermarkedet. Når de igangværende drøftelser af denne meddelelse er afsluttet, forelægger Kommissionen et forslag om den fremtidige sukkerordning.

(1) KOM(2003) 554 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/590

(2004/C 88 E/0603)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0242/03

af Nirj Deva (PPE-DE) til Kommissionen

(4. februar 2003)

Om: Menneskerettigheder i Bangladesh

Er det korrekt, at regeringen i Bangladesh siden valget i 2001 har skabt et terrorregime? Ifølge Amnesty International og andre organisationer forekommer henrettelser regelmæssigt, pressen har fået indskrænket sin ytringsfrihed, og hæren er blevet lovet straffrihed for sine handlinger under »Operation Clean Heart« (16. oktober 2002 - 9. januar 2003).

Hvordan vil Kommissionen sikre, at denne straffrihed ophæves, og at de personer, der beskyldes for at have begået grove brud på menneskerettighederne, retsforfølges?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

på skriftlige forespørgsler E-0170/03 og E-0242/03

(25. februar 2003)

På Europa-Parlamentets møde den 21. november 2002 gav Kommissionen udtryk for EU's alvorlige bekymring for menneskerettighedssituationen i Bangladesh, den forværrede situation med hensyn til lov og orden og de fortsatte rapporter om tortur og dødsfald under varetægt efter iværksættelsen af operation »Clean Heart«. Og for ganske nylig udtrykte kommissæren med ansvaret for eksterne forbindelser stor beklagelse over for Bangladesh's finansminister over regeringens beslutning om at give de forskellige retshåndhævende myndigheder immunitet for handlinger, der blev begået under operationen. Han opfordrede stærkt regeringen til at iværksætte en åben undersøgelse af alle dødsfald, der skete i forbindelse med tilbageholdelse og fængsling, sådan som premierminister Khaleda Zia tidligere har givet løfte om, og at sikre, at der træffes retlige foranstaltninger imod alt retshåndhævende personale, hvis det bekræftes, at de har krænket menneskerettighederne.

Ifølge artikel 1 i samarbejdsaftalen mellem Fællesskabet og Folkerepublikken Bangladesh om partnerskab og udvikling (1) ligger respekten for menneskerettighederne og de demokratiske principper som fastsat i verdenserklæringen om menneskerettigheder til grund for EU's og Bangladesh's nationale og internationale politikker. På dette grundlag tilbyder EU Bangladesh's regering og civilsamfundet en konstruktiv og omfattende dialog om menneskerettigheder, demokrati og regeringsførelse. Et element i denne samarbejdsproces med Bangladesh's regering er det kommende første møde i Det Blandede Udvalgs særlige undergruppe om menneskerettigheder og regeringsførelse.

I det nationale vejledende program for 2003-2005 for Bangladesh, som Bangladesh's regering har tilsluttet sig, er der afsat et beløb til 9 mio. EUR til fremme af demokrati og menneskerettigheder.

Endelig vil Kommissionen gerne understrege, at den deltager aktivt i den lokale konsultationsgruppe i Dhaka og i Bangladesh Development Forum, som begge er organer, hvor for EU kan give udtryk for sin bekymring angående menneskerettigheder og demokrati over for Bangladesh's regering og forpligte den på disse emner.

(1) EFT L 118 af 27.4.2001.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/82

(2004/C 78 E/0081)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2173/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(30. juni 2003)

Om: Overholdelse af fællesskabslovgivningen om asbest

I sit svar på min skriftlige forespørgsel E-1551/03 (1) erklærede Kommissionen, at den agtede at kontakte de portugisiske myndigheder for at sikre, at de træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på gennemførelse af fællesskabslovgivningen om asbest, idet den således bekræftede spørgsmålets vigtige karakter.

Kan Kommissionen oplyse, hvornår den agter at gøre alvor af sin hensigt om at sikre, at der træffes de nødvendige foranstaltninger med henblik på gennemførelse af det pågældende direktiv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(31. juli 2003)

Kommissionen har i overensstemmelse med sit svar for nylig på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-1551/03 (1) sendt de portugisiske myndigheder et brev med en anmodning om, at de kontrollerer, at fællesskabslovgivningen vedrørende asbest er blevet fuldstændigt og korrekt gennemført i Portugal som krævet i Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (2).

Kommissionen afventer nu de portugisiske myndigheders svar, inden den eventuelt beslutter at træffe yderligere foranstaltninger.

(1) Se side 37.

(2) EFT L 262 af 27.9.1976.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/329

(2004/C 88 E/0334)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0611/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(3. marts 2003)

Om: EU/Guinea-Bissau 1999-2003: Samarbejde, udvikling, menneskerettigheder, bistand o.a.

For så vidt angår årene 1999, 2000, 2001, 2002 og 2003, kan Kommissionen i relation til Guinea-Bissau oplyse: Hvilke programmer har den afviklet eller afvikler den i forhold til dette land? Hvor store pengebeløb er afsat til dem? Hvad er den planlagte varighed for hvert af disse programmer? Hvilke resultater er der opnået med disse programmer, og hvilken evaluering har der været af deres succes eller fiasko? Hvad er det for udviklinger, der i særlig grad kendetegner hvert enkelt af dem?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/110

(2004/C 88 E/0115)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2725/03

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(11. september 2003)

Om: Korruption ved den bulgarske grænse

Den 12. december 2002 bad spørgeren Kommissionen kommentere forlydender om, at bulgarsk grænsepolitik uretmæssigt har ladet turister betale for grænsepassage (skriftlig forespørgsel E-3790/02 (1)). Verheugen meddelte dengang, at der ville blive truffet passende foranstaltninger for at forhindre de i klagerne beskrevne episoder.

Det fremgår af undersøgelser foretaget af ANWB — den største nederlandske interesseorganisation inden for turisme, ferie og trafik — at situationen ikke er forbedret. Turister må nu endog ved grænsen lade sig vaccinere mod SARS — selv om der ikke findes en vaccine mod SARS!

1. Er Kommissionen bekendt med denne situation?

2. Mener Kommissionen, at disse vaccinationer er til fare for folkesundheden?

3. Har Kommissionen truffet foranstaltninger mod denne praksis?

4. Mener Kommissionen, at Kommissionens kontrol med de bulgarske grænsemyndigheders korrupte praksis er tilstrækkelig?

5. Hvad agter Kommissionen konkret at gøre for at sætte en stopper for denne ulovlige praksis?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(23. oktober 2003)

Kommissionen er informeret om klagerne over opkrævningen af et gebyr på 100 EUR i forbindelse med alvorligt akut luftvejssyndrom (SARS) ved bulgarske grænseovergangssteder. Bulgarien er blevet opfordret til at forklare situationen og har forelagt Kommissionen følgende oplysninger.

Der er ikke officielt indført gebyr eller afgift ved bulgarske grænseovergangssteder i forbindelse med SARS. På grund af klagerne er der lanceret en informationskampagne på tysk, engelsk og tyrkisk ved alle grænseovergangssteder og på den bulgarske ambassade i Tyrkiet, Tyskland og Østrig med oplysning om, at der ikke findes nogen officiel opkrævning af gebyrer eller andre afgifter i forbindelse med SARS. Den tyrkiske ambassade i Tyskland og Østrig er sammen med de større tyrkiske rejsearrangører i disse lande også blevet informeret.

Det bulgarske indenrigsministerium har desuden beordret sine tjenestegrene og lokale direktorater til at indsamle data og oplysninger om den påklagede praksis. Resultatet heraf vil være afgørende for, om der skal foretages retsforfølgning. Undersøgelsen kompliceres ved, at de bulgarske myndigheder ikke officielt har modtaget klager med angivelse af tid og sted eller en beskrivelse af gerningsmand.

Det ærede medlem vil forstå, at Kommissionen ikke har formelle beføjelser til at undersøge sager af denne art. Den overvåger imidlertid på forskellig måde og via forskellige indretningskilder, at Bulgarien efterlever retsstatsprincippet. Når de bulgarske myndigheder fremkommer med yderligere oplysninger, vil disse blive tilstillet det ærede medlem.

(1) EUT C 70 E af 20.3.2004, s. 24.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/492

(2004/C 84 E/0569)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2445/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(22. juli 2003)

Om: Ulovlig import af »bushmeat« (kød af afrikansk vildt)

Kan Kommissionen oplyse, i hvilket omfang der foregår import af »bushmeat« til medlemsstaterne, og kan Kommissionen samtidig oplyse, hvilke udviklingstendenser der gør sig gældende med hensyn til de importerede kvanta, hvilke dyrearter dette kød stammer fra, hvilke oprindelsessteder og bestemmelsessteder der aftegner sig, hvilke transportruter og -metoder der benyttes, og i hvor høj grad det lykkes at afsløre denne ulovlige import?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(15. september 2003)

Kommissionen beklager, at de oplysninger, som det ærede medlem har anmodet om, ikke er disponible. Det siger sig selv, at den ulovlige import kun sjældent optræder i statistikkerne.

Kommissionen har oplysninger om lovligt importerede CITES-listede (1) arter, da importørerne har pligt til at underrette myndighederne og til at fremlægge tilladelser eller anmeldelser. Imidlertid er det ulovligt at importere eksemplarer af CITES-listede arter til anvendelse som »bushmeat«, og importørerne vil ikke afsløre, at de overtræder reglerne.

Det er heller ikke muligt at ekstrapolere ud fra antallet af konfiskeringer, da der ikke er nogen pålidelig måde til at bestemme, hvilken andel af varen der bliver konfiskeret, idet smuglergods, der ikke opdages, ikke bliver registreret. I tilfældet med »bushmeat« har der kun været to konfiskeringer siden 1999.

(1) Konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/485

(2004/C 84 E/0562)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2297/03

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. juli 2003)

Om: Retsgrundlaget for direktivet om sikkerheden i nukleare anlæg

I Kommissionens forslag (1) til Rådets direktiv om sikkerheden i nukleare anlæg foreslås det, at forvaltningen af nedlukningsfondene harmoniseres. Har Kommissionen forvisset sig om, at retsgrundlaget for direktivet er fyldestgørende? Er det ifølge Kommissionen muligt, at denne del af direktivet kan udskilles og gøres til et særskilt direktivforslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. august 2003)

Det ærede medlems forespørgsel vedrører retsgrundlaget for bestemmelserne om de nedlukningsfonde, der er nævnt i forslaget til Rådets direktiv (Euratom) om fastsættelse af de grundlæggende forpligtelser og generelle principper vedrørende sikkerheden i nukleare anlæg.

I henhold til artikel 2, litra b), i Euratom-traktaten skal Fællesskabet under de i traktaten foreskrevne betingelser »indføre ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed og overvåge deres anvendelse«. I afsnit II, kapitel 3, i Euratom-traktaten er det fastsat, at der skal indføres grundlæggende normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling. På grundlag af dette kapitel er der udarbejdet en omfattende lovgivning om strålebeskyttelse, som netop tager sigte på beskyttelse af sundheden. Denne lovgivning omfatter langt mere end aspekterne vedrørende beskyttelse af sundheden i snæver betydning. Både strålebeskyttelse og nuklear sikkerhed har til formål at beskytte befolkningen og arbejdstagerne mod virkningerne af ioniserende stråling, og begge områder er en del af Fællesskabets politik for beskyttelse af sundheden. I øvrigt bekræftede Domstolen i sin dom af 10. december 2002 (sag C-29/99), at Euratom-traktaten også omfatter aspekter vedrørende nuklear sikkerhed.

Det er nemlig kun muligt at beskytte befolkningens og arbejdstagernes sundhed fuldt ud, hvis man eliminerer enhver potentiel risiko, hvilket også indebærer foranstaltninger, som sikrer et højt sikkerhedsniveau på det nukleare område. Nedlukningsfondene skal således ikke forstås som et mål, men som et middel til at sikre et højt sikkerhedsniveau under nedlukningen. Principielt kan disse fonde sidestilles med andre, herunder tekniske, foranstaltninger, som kan sikre, at dette mål nås. De finansielle midler er nemlig et grundlæggende element i en troværdig sikkerhedspolitik på det nukleare område. En sådan politik skal sikre et højt sikkerhedsniveau, ikke blot i den periode, hvor anlægget er i drift, men også senere, så længe anlægget kræver overvågning med henblik på beskyttelse mod ioniserende stråling. Dette er baggrunden for, at forslaget til direktiv om sikkerheden i nukleare anlæg, som har hjemmel i kapitel 3 i Euratom-traktaten, også omfatter bestemmelser om nedlukningsfonde.

(1) KOM(2003) 32 - C5-0228/2003 - 2003/0021(CNS).
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/299

(2004/C 78 E/0301)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3556/03

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(1. december 2003)

Om: Projekter, som delvis finansieres af EFRU i Lobios (Ourense, Spanien)

EFRU finansierer via fællesskabsinitiativet Interreg III, nærmere bestemt delprogrammet Galicien-Nordportugal, projekterne Prisma/SP.E76 og Miliaria/SP1.E6. Det galiciske regionalstyre vil med de to programmer foretage en fuldstændig renovering af en forladt landsby, Outeiro, som er beliggende i Lobios kommune (Ourense). Restaureringen gennemføres af mindreårige, som har en række problemer, og det er hensigten, at landsbyen skal være mål for turisme i landbrugsområder.

Imidlertid har de beboerne klaget over, at de ikke er blevet ordentligt informeret, ligesom de undrer sig over, at midlerne fra Fællesskabet administreres i det skjulte.

Kan Kommissionen gøre nærmere rede for de to projekter, som delvis finansieres af Fællesskabet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(9. januar 2004)

Kommissionen kan over for det ærede medlem bekræfte, at programmerne Prisma/SP1.E76 og Miliaria/SP1.E6 får støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) gennem fællesskabsinitiativet Interreg IIIA »Spanien-Portugal«.

EFRU's støtte til programmet Miliaria/SP1.E6 udgør 1 600 451,75EUR ud af et samlet beløb på 2 133 935,67EUR. Programmet Prisma/SP1.E76 samfinansieres af EFRU med 1 767 366 EUR ud af et samlet beløb på 2 356 488 EUR.

Da svaret er meget omfattende og detaljeret, sender Kommissionen yderligere oplysninger om disse to projekter direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/117

(2004/C 84 E/0152)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3912/03

af Ole Krarup (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. december 2003)

Om: Olieudvinding i Nordsøen

Kan Kommissionen for så vidt angår den danske regerings aftale med A.P. Møller og Dansk Undergrund Consortium om betingelserne for de næste 40 års olieindvinding i Nordsøen oplyse, om den i aftalen indeholdte klausul, som beskytter koncessionshaverne mod yderligere beskatning, er anmeldt som statsstøtte efter traktatens artikel 88, stk. 3? Kan Kommissionen, hvis aftalen ikke er anmeldt, oplyse, om aftaler mellem regeringer og private koncessionshavere, som skattemæssigt begunstiger koncessionshavere i en længere fremtid, bør anses for statsstøtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(17. februar 2004)

Kommissionen ønsker i første omgang at oplyse, at den aftale, som det ærede medlem henviser til, ikke er blevet anmeldt i medfør af EF-traktatens artikel 88, stk. 3. De danske myndigheder har dog lige fremsendt detaljerede oplysninger om aftalen til Kommissionen. Disse oplysninger undersøges i øjeblikket af Kommissionen, der ikke på nuværende tidspunkt kan udtale sig om, hvorvidt foranstaltningen udgør statsstøtte.

Generelt ønsker Kommissionen at minde om, at skattefritagelser begrænset til visse aktiviteter eller virksomheder kan anses for statsstøtte.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/171

(2004/C 78 E/0176)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2810/03

af Ari Vatanen (PPE-DE) til Kommissionen

(17. september 2003)

Om: Tilladelse til kombinationer af længere lastvognstog i Europa

Det er i Finland og Sverige tilladt at benytte køretøjer med en længde på indtil 25,25 meter. Dette har vist sig at være meget effektivt og sikkert.

Fordelene ved længere lastvogne er mangfoldige:

— mindre brændstofforbrug

— færre emissioner pr. ton/km

— beslaglæggelse af mindre plads på vejene

— mindre slitage på vejnettet

— lavere transportomkostninger og dermed lavere priser for forbrugerne.

Mere specifikt blev det i en undersøgelse foretaget af det svenske vejrdirektorat (Vägverket) i forbindelse med det såkaldte »Ekstraprojekt« konkluderet, at de store lastvognstog overflødiggør cirka 1/3 af transporterne og sænker de samlede omkostninger med 23 procent.

Allerede nu er modulløsninger (motorkøretøj koblet til to moduler på 13,6 meter og 7,82 meter) tilladt i EU. Det ville imidlertid være logisk med henblik på at få det indre marked til at fungere bedre at tillade anvendelse af de finske og svenske lastvognstyper i hele EU. Naturligvis kan der være veje, hvor sådanne lange kombinationer er problematiske, men dette bør naturligvis ikke udelukke, at de kan anvendes på det øvrige vejnet.

1. Erkender Kommissionen fordelene ved de længder på lastvognstog, der anvendes i Finland og Sverige og de forskellige former for ineffektivitet på markedet, som det nuværende system medfører?

2. I bekræftende fald bedes Kommissionen oplyse, hvordan og hvornår den vil tage skridt til at sikre, at disse fordele udvides til resten af EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. oktober 2003)

Kommissionen er klar over, at brugen af længere lastvogne kunne bidrage til at effektivisere vejgodstransporten. Skønt løsningen med flere moduler er tilladt i EU, har medlemsstaterne endnu ikke benyttet sig af denne mulighed, bortset fra enkelte begrænsede eksperimenter, for eksempel i Nederlandene. Årsagerne hertil kunne være, at det endnu ikke er klart, hvilken indvirkning sådanne køretøjer kan få på færdselssikkerheden under forskellige trafikbetingelser og vejforhold, eller hvordan anvendelsen heraf vil berøre fordelingen af godstransporten på de forskellige transportformer.

Kommissionen agter at holde et møde i begyndelsen af 2004 med eksperter fra medlemsstaterne inden for køretøjers vægt og dimensioner med henblik på at drøfte behovet for en eventuel ændring af den eksisterende fællesskabslovgivning på dette område.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/91

(2004/C 84 E/0112)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3717/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Save II-programmet til Massa Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0966/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Massa Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Save II-programmet, svarede Kommissionen den 25. april 2003, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om den efter denne dato og til dato har modtaget Save II-projekter fra ovennævnte kommune?

(1) EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.
Det er op til medlemsstaterne at fastlægge deres nationale lovgivning, undtagen på områder, hvor det er blevet besluttet at harmonisere eller indbyrdes tilnærme medlemsstaternes lovgivning. I artikel 33 i traktaten om Den Europæiske Union hedder det, at EU-lovgivningen ikke ændrer ved medlemsstaternes ansvar for opretholdelse af lov og orden. Det er stadig turisternes ansvar at sætte sig ind i de relevante love i de medlemsstater, de ønsker at besøge. Statsborgerne i en medlemsstat kan ikke påberåbe sig manglende kendskab til loven. Kommissionen mener ikke, at udenlandske turister bør behandles anderledes end landets egne statsborgere.

Kommissionen har ingen grund til at tro, at den her omhandlede lov eller den måde, den er blevet håndhævet på, er udtryk for forskelsbehandling af ikke-statsborgere.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/87

(2004/C 84 E/0100)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3705/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om: Opdatering af situationen med hensyn til midlerne fra Altener II-programmet til Ancona Kommune

Under henvisning til den tidligere forespørgsel E-0961/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om at oplyse, om Ancona Kommune havde forelagt projekter og fået bevilget støtte fra Altener II-programmet, svarede Kommissionen, at der ikke var indgivet forslag.

Kan Kommissionen give oplysninger om eventuelle projekter, der er forelagt efter datoen for dens svar (den 25. april 2003)?

(1) EUT C 268 E af 7.11.2003, s. 169.
1.

Til hvilke foranstaltninger er der i årene 1997 til 2002 bevilget EU-midler til den tyske delstat Rheinland-Pfalz, og hvor store beløb var der tale om fra a) Den Europæiske Socialfond, b) det 5. rammeprogram for forskning, c) Den Europæiske Fond for Regional Udvikling, d) Den Europæiske Unions programmer på områderne miljø og energi, e) Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget — Udviklingssektionen og Garantisektionen, f) øvrige EU-programmer?