ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1757/97 af José Valverde López (PPE) til Kommissionen (27. maj 1997)

Om: Fremme af folks ansvarsfoelelse for smitten med AIDS og sundhedsmaessig og social stoette til de syge

Ifoelge oplysninger fra Det Europaeiske Center for Epidemiologisk Overvaagning af AIDS blev der i de foerste ni maaneder af 1996 diagnosticeret 17.778 tilfaelde af AIDS. I alt er siden epidemiens start 167.021 personer blevet smittet.

I de specialiserede sundhedstidskrifter har det skabt forundring, at forebyggelseskampagnerne ikke er mere omfattende og effektive ved at yde stoette og individuel sundhedsmaessig, psykologisk, social og oekonomisk opfoelgning omkring hver AIDS-patient eller smittebaerer for at kunne give en reel stoette med oplysninger og med at skabe bevidsthed om deres eget personlige ansvar for at hindre denne sygdom i fortsat at brede sig.

Den europaeiske sundhedstruktur kan og boer vide, hvordan de nuvaerende syge og smittebaerere skal behandles. Imidlertid bliver de ivaerksatte programmer, i stedet for at udfoere denne sundhedsmaessige og sociale funktion, i befolkningens oejne sloeret med katastrofemeddelelser, som om det var en guddommelig straf, som ingen kan goere noget ved.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke af de godkendte projekter der indeholder denne maalsaetning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (16. juni 1997)

Parlamentet og Raadet vedtog ved afgoerelse nr. 647/96/EF af 29. marts 1996 ((EFT L 95 af 16.4.1996. )) Faellesskabets handlingsprogram vedroerende forebyggelse af AIDS og visse andre smitsomme sygdomme (1996-2000). I dette program fastsaettes der en raekke aktioner og foranstaltninger med sigte paa at indbringe en faellesskabsdimension og -mervaerdi i forebyggelsen af AIDS. Programmets aktioner er fordelt under fire hovedemner:

- overvaagning af og kontrol med smitsomme sygdomme, med henblik paa at bidrage til en forbedring af dataene om smitsomme sygdomme og koordineringen af systemerne til overvaagning af disse sygdomme;

- bekaempelse af overfoersel af HIV-virus og andre seksuelt overfoerte sygdomme, navnlig hvad angaar risikoadfaerd (narkomani, prostitution, risikobetonet sex) og saerlige situationer (faengsler, rejser);

- information, undervisning og uddannelse;

- stoette til HIV/AIDS-smittede samt bekaempelse af diskrimination.

Faellesskabets handlingsprogram laegger i lighed med den nationale politik for forebyggelse af AIDS i medlemsstaterne saerlig vaegt paa sygdommens epidemiologi set i forhold til de maader, sygdommen overfoeres paa, forebyggelse af smitte rettet mod de mest udsatte maalgrupper og bistand til seropositive personer. Denne strategi udelukker dog ikke en passende information og undervisning af offentligheden og isaer de unge.

De fleste af de projekter, der understoettes af programmet, foelger de retningslinjer, det aerede medlem naevner.

Som supplement til dette svar tilsender Kommissionen det aerede medlem en liste over de projekter, der blev finansieret i 1996, og Kommissionens ((Dok. KOM(96) 720 endelig udg. )) beretning til Raadet og Parlamentet om gennemfoerelsen af handlingsplanen »Europa mod AIDS 1994-1995«.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0946/97 af Leonie van Bladel (UPE) til Raadet (17. marts 1997)

Om: Mellemoesten

Hvilke initiativer udfolder Raadet som led i fredspolitikken i Mellemoesten og den »kritiske dialog« med Iran med hensyn til de udtalelser mullaherne fremsatte i begyndelsen af januar 1997 i den store moské i Teheran om staten Israels eksistens: »The zionists thought that they could breathe a sigh of relief. But later they realized that in another part of the world the flag of Islam has been hoisted. And thanks to the blessing of this flag and the rule of Islam, and in view of this people's belief in the Koran and its instructions, the people are not afraid of the superpowers and global arrogance, but unanimously cry out that the usurping zionist regime must leave Palestine.«?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-0946/97, E-0947/97 og E-0948/97 (1. juli 1997)

1. Den Europaeiske Union har foert sin kritiske dialog med Iran i overensstemmelse med Det Europaeiske Raads beslutning i Edinburgh i 1992. Formaalet med den kritiske dialog var at tilskynde Iran til at spille en mere positiv og konstruktiv rolle i omraadet. Unionen har gjort det klart, at forbindelserne mellem EU og Iran ikke kan udvikle sig normalt, hvis der ikke goeres fremskridt paa de omraader, der er omfattet af den kritiske dialog.

2. Paa baggrund af de konklusioner, som Berliner Kammergericht er naaet frem til i den saakaldte Mykonos-sag, udsendte formandskabet den 10. april 1997 en erklaering paa Den Europaeiske Unions vegne, hvori det fordoemte de iranske myndigheders indblanding. Den Europaeiske Union bemaerkede, at der under de nuvaerende omstaendigheder ikke var grundlag for at fortsaette den kritiske dialog.

3. Paa samlingen den 29.-30. april 1997 i Luxembourg havde Raadet en omfattende droeftelse af Den Europaeiske Unions forbindelser med Iran. Det enedes om en raekke foranstaltninger over for Iran og besluttede at overvaage forbindelserne med Iran noeje.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1676/97 af Esko Seppaenen (GUE/NGL) til Kommissionen (7. maj 1997)

Om: NATURA 2000-programmet og medlemsstaternes ret til at foretage aendringer i det vedtagede program

Unionens medlemsstater bekraefter de beskyttede omraader, der hoerer under det saakaldte NATURA 2000-program, ved at sende oplysninger herom til Kommissionen. Det er imidlertid uklart, hvilke muligheder medlemsstaterne har inden for rammerne af programmet for at gennemfoere deres oenskede aendringer i det allerede vedtagede program.

Under henvisning til ovenstaaende bedes Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal:

1. Kan medlemsstaterne selv foretage aendringer i deres egne beskyttede omraader, der hoerer under NATURA 2000-programmet?

2. Har Kommissionen ret til at gribe ind over for medlemsstaternes oenskede aendringer, der vedroerer deres egne beskyttede omraader, f.eks. ved at forbyde aendringernes gennemfoerelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (2. juni 1997)

Ifoelge direktiv 92/43 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter ((EFT L 206 af 22.7.1992. )) skal der oprettes et sammenhaengende europaeisk oekologisk net af saerlige bevaringsomraader under betegnelsen Natura 2000. Med henblik herpaa skal medlemsstaterne foreslaa en national liste over omraader, der taenkes udpeget som saerlige bevaringsomraader. Paa grundlag heraf udarbejder Kommissionen i samraad med de enkelte medlemsstater et udkast til en liste over lokaliteter af faellesskabsbetydning. Til slut udpeger medlemsstaterne lokaliteterne paa Faellesskabets liste som saerlige bevaringsomraader.

Hvis en medlemsstat har til hensigt at aendre et saerligt bevaringsomraade, der hoerer under Natura 2000, og denne aendring reducerer det beskyttede omraade, skal situationen bedoemmes i lyset af direktivets artikel 6.

Hvis aendringen skader lokalitetens integritet, kan den kun gennemfoeres af bydende noedvendige hensyn til vaesentlige samfundsinteresser. Medlemsstaten skal foerst sikre sig, at der virkelig ikke findes nogen alternativ loesning. Her udover skal medlemsstaten traeffe alle noedvendige kompensationsforanstaltninger for at sikre, at den globale sammenhaeng i Natura 2000 beskyttes. Kommissionen skal underrettes om, hvilke kompensationsforanstaltninger der traeffes.

Kommissionen kan yderligere blive involveret i sager, hvor den skal udtale sig om en lokalitet med en prioriteret naturtype eller en prioriteret art, i tilfaelde hvor medlemsstaten paaberaaber sig andre bydende noedvendige hensyn til vaesentlige samfundsinteresser end hensynet til menneskers sundhed og den offentlige sikkerhed.

Generelt overvaager Kommissionen, hvorledes direktivet anvendes, og hvis den finder, at kravene i direktivet ikke er blevet overholdt, kan Kommissionen gribe ind i overensstemmelse med de befoejelser og procedurer, som den raader over i henhold til EF-traktaten.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1149/97 af Lucio Manisco (GUE/NGL) til Raadet (2. april 1997)

Om: Kraenkelse af menneskerettighederne i De Forenede Stater

Silvia Baraldini, som er borger i Den Europaeiske Union, har i 14 aar siddet faengslet i De Forenede Stater for paastaaede terroristaktiviteter uden dog at have begaaet nogen forbrydelse. Hun blev vaekket den 21. december 1996 af maend i alarmberedskab og blev foert til hospitalet med foedder og haender bundet sammen og med en plastickaede om kroppen med klokker, der ringede ved hver bevaegelse. Hun blev dernaest i et pansret koeretoej under eskorte af 15 maend koert til et hospital til den aarlige tomografiske kontrol paa grund af to operationer for livmoderkraeft, hun allerede har faaet foretaget i faengslet. Silvia Baraldini har vaeret til laegebesoeg i naervaerelse af betjente af sikkerhedsaarsager.

1. Eftersom menneskerettighederne omfatter bestemmelser om, at faengselsstraffe har til formaal at rehabilitere de doemte og ikke boer omfatte nogen form for fysisk eller psykisk tortur, mener Raadet da ikke, at betjentenes holdning over for denne borger fra Den Europaeiske Union er en kraenkelse af de meste elementaere menneskerettigheder og paa det kraftigste boer fordoemmes?

2. Hvilke foranstaltninger agter Raadet at traeffe for at standse disse kraenkelser af menneskerettighederne i de amerikanske faengsler?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-1149/97 og E-1150/97 (16. juni 1997)

Den internationale konvention af 16. december 1966 om borgerlige og politiske rettigheder og De Forenede Nationers konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedvaerdigen behandling eller straf, vedtaget den 10. december 1984, indeholder minimumsbestemmelser om behandling af faengslede. USA har tiltraadt baade konventionen om borgerlige og politiske rettigheder og FN's konvention. Raadet forventer, at alle stater, der har tiltraadt disse og andre internationale instrumenter, opfylder de tilsagn og forpligtelser, de har indgaaet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0691/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (6. marts 1997)

Om: Stoette i Varese amt

Uden EU ville produktionssystemet i Italien (navnlig i de mest udviklede omraader) loebe alvorlig risiko for en gradvis marginalisering og en gradvis isolering vis-a-vis udfordringerne og mulighederne inden for den globale oekonomi. Denne opfattelse, som jeg deler, er blevet tilkendegivet af sammenslutningen af mindre og mellemstore industrier i Varese amt.

Vil Kommissionen for at give et noejagtigt billede af udviklingspolitikken i tilknytning til strukturfondenes maalsaetninger oplyse, hvor stort et beloeb der blev bevilget fra fondene, og hvor stort et beloeb der blev udbetalt til mindre og mellemstore industrier i Varese i perioden 1994-1999? Hvad var de eventuelle aarsager til, at en del af midlerne ikke blev udbetalt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (18. april 1997)

Tildeling af stoette fra strukturfondene under maal 2 og 5b til Italien sker paa regionalt plan paa grundlag af samlede programmeringsdokumenter. Paa provinsplan foreligger der derfor ikke oplysninger om stoettetildelingerne.

Varese-provinsen er omfattet af maal 2-programmeringsdokumentet for 1994-1996 under de regionale programmer for Lombardiet. Maal 2-programmeringsdokumentet for 1997-1999 forventes godkendt inden laenge. Varese er ligeledes omfattet af EU-initiativprogrammet INTERREG for 1994-99 for de italiensk-schweiziske graenseomraader, hvor stoettetildelingerne er regionsopdelte.

Udvikling af smaa og mellemstore virksomheder er en grundlaeggende overordnet prioritet for alle de beroerte programmer. Der findes herudover specifikke foranstaltninger med henblik paa at yde stoette direkte til smaa og mellemstore virksomheder. Fordelingen af stoette ses nedenfor. Selv om gennemfoerelsen af disse programmer generelt har vaeret langsom, har Kommissionen ikke naegtet at udbetale strukturfondsstoetterater under programmerne.

Strukturfondsprogrammer i Lombardiet, som Varese kan drage fordel af (i mio. ECU)

>TABLE>

(1) Den regionale tildeling af stoette under Interreg foretages paa grundlag af forslag fra de italienske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0937/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Raadet (17. marts 1997)

Om: Afgoerelser i Det Europaeiske Raad hen imod slutningen af formandsperioden

Aftalen mellem Haensch, i dennes egenskab af formand for Europa-Parlamentet, og Junker, Luxembourgs premierminister, om overfoersel af et bestemt antal stillinger fra Generalsekretariatet i Luxembourg til Bruxelles er en kraenkelse af aanden og indholdet i konklusionerne fra topmoedet i Edinburgh. Den er begrundet af en ikke naermere specificeret politik vedroerende besparelser af udgifter til tjenesterejser og en optimering af tjenestegrenenes funktion, men den tager ingen hensyn til den menneskelige faktor eller de noedvendige sociale ledsageforanstaltninger, som afgoerelser om store overfoersler egentlig burde indebaere (boliger, skoler, boernehaver), og udnyttes endelig af et stadig mere politiseret hierarki.

Mener Raadet ikke, at der er tale om et overvejende politisk problem, som ikke har noget med besparelser at goere, idet disse i dette tilfaelde er ganske ringe?

Mener Raadet ikke, at problemet vedroerende institutionernes hovedsaeder, som saa ud til at vaere loest af afgoerelserne paa topmoedet i Edinburgh, nu igen aabnes op af Haensch og Junkers holdning?

Hvad agter Raadet at foretage sig, saaledes at de afgoerelser, der blev truffet i Dublin, kan blive overholdt, hvorved man viser offentligheden, at de Europaeiske Raad ved afslutningen af formandskabet netop tjener til at fastlaegge principper og retningslinjer for Faellesskabets opbygning?

Svar (1. juli 1997)

Raadet naerer ingen tvivl om, at Europa-Parlamentet, naar det planlaegger at overfoere stillinger, overholder den afgoerelse af 12. december 1992, der ved faelles aftale blev truffet af repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer vedroerende fastlaeggelse af hjemstedet for De Europaeiske Faellesskabers institutioner og for visse af Faellesskabernes organer og tjenester ((EFT C 341 af 23.12.1992, s. 1. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0639/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (6. marts 1997)

Om: Manglende gennemskuelighed i forbindelse med forvaltningen af erhvervsuddannelseskurser, der administreres af ministerier i Italien

Inden for rammerne af de italienske multiregionale operationelle programmer vedroerende maal nr. 3 og 4, hvis forvaltning henhoerer under arbejdsministeriets og socialforsorgens ansvar, blev der i januar 1996 finansieret et kursus for teknikere, der er specialiserede i forebyggelse af hydrogeologiske og seismiske risici samt i den bygnings- og miljoemaessige arvs saarbarhed. Dette kursus finder sted ved det polyfunktionelle center i Castelnuovo di Porto (i naerheden af Rom) og organiseres af Afdelingen for Civilbeskyttelse.

Dette kursus synes ikke at vaere blevet bekendtgjort hverken af arbejdsministeriet eller af Afdelingen for Civilbeskyttelse, saa at ingen af de 70 volontoerer i Federazione Autonoma Radio Urbe (FARU) (Den Autonome Foederation Radio Urbe) under Afdelingen for Civilbeskyttelse, hvoraf mange var arbejdsloese, kunne anmode om at faa adgang til kurset, som startede i november 1996, selv om FARU ofte afholder oevelser netop i Castelnuovo.

Kan Kommissionen kontrollere, hvilke initiativer arbejdsministeriet har taget med henblik paa at offentliggoere det paagaeldende kursus, og om disse initiativer kan betragtes som tilstraekkelige?

Kan Kommissionen give en generel vurdering af de skridt, ministeriet har taget med henblik paa bekendtgoerelse af kurser, der finansieres over de paagaeldende programmer?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (20. juni 1997)

Paa baggrund af de oplysninger, som Kommissionen har modtaget fra den paagaeldende medlemsstat, kan Kommissionen nu afgive et supplerende svar til det aerede parlamentsmedlem.

De erhvervsuddannelseskurser, som det aerede parlamentsmedlem naevner, er omfattet af det multiregionale operationelle program 940029 I3, der forvaltes af det italienske arbejdsministerium. I dette program er der fastsat interventioner med henblik paa erhvervsuddannelse og beskaeftigelsesfremme i regionerne i Midt- og Norditalien.

De aktioner, som gennemfoeres som led i dette program, forvaltes af projektledere, der er forpligtet til at offentliggoere erhvervsuddannelseskurserne. I det paagaeldende tilfaelde har den ansvarlige projektleder for de kurser, som det aerede parlamentsmedlem naevner, offentliggjort afholdelsen af kurserne i fasen foer projektet blev indledt. I denne fase har den ansvarlige taget kontakt til universiteter, forskningscentre og repraesentanter for erhvervslivet med henblik paa at anskueliggoere indholdet af denne erhvervsuddannelsesaktion. I »ex post«-fasen, dvs. fasen efter projektets afslutning, agter projektlederen at udbrede de opnaaede resultater via moeder og seminarer, der skal tjene til at illustrere det didaktiske forloeb.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1375/97 af Gérard Deprez (PPE) og Viviane Reding (PPE) til Kommissionen (21. april 1997)

Om: Beskyttelse af tvaernationale turistomraader - Bovigny-militaerbasen (Gouvy Kommune)

Efter anmodning fra den belgiske regering foretager ONDRAF (Det Nationale Organ for Radioaktivt Affald og Fissilt Materiale) i oejeblikket en kartografisk og geologisk undersoegelse af mulighederne for at anvende nedlagte militaeranlaeg paa belgisk territorium til oplagring af svagt radioaktivt atomaffald.

Blandt de paagaeldende militaeranlaeg - som derfor maa kunne forventes at komme paa tale - er Bovigny-militaerbasen, som ligger paa Gouvy Kommunes territorium, der graenser op til Storhertugdoemmet Luxembourg og den nordluxembourgske naturpark.

Kan Kommissionen oplyse,

1. om den paa nuvaerende tidspunkt raader over noget juridisk bindende retsmiddel, hvormed den kan sikre beskyttelsen af tvaernationale turistomraader?

2. om den, saafremt den ikke raader over noget saadant retsmiddel, agter at foreslaa, at et saadant vedtages?

3. om det er sandsynligt, at bestemmelserne om berettigelse til stoette fra LEADER-programmet eller under maal nr. 5b vil kunne paaberaabes for at sikre turistbeskyttelse af det paagaeldende omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (20. maj 1997)

Militaerbasen i Bovigny er én af de belgiske militaere lokaliteter, der er genstand for en naermere undersoegelse, som foretages af den instans, der har til opgave at forvalte radioaktivt affald, nemlig »Organisme national pour les déchets radioactifs et les matières fissiles - Belgique« (ONDRAF); hensigten hermed er at undersoege, om den paagaeldende lokalitet vil vaere egnet til midlertidig oplagring af radioaktivt affald.

1. Ansvaret for udvaelgelsen af en bestemt lokalitet sorterer under den paagaeldende medlemsstat. Der findes imidlertid en fuldstaendig lovgivning om naturbeskyttelse (fugledirektivet, 79/409/EOEF ((EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1. )), og habitat-direktivet, 92/43/EOEF ((EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7. ))). I habitat-direktivet opereres der med oprettelse af et sammenhaengende net af beskyttede omraader (»Natura 2000«). I det omfang, medlemsstaterne udpeger saadanne omraader, vil de vaere beskyttet som omhandlet i dette direktivs artikel 6.

2. Vurderingen af de miljoemaessige virkninger i henhold til direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40. )) er ikke obligatorisk for et anlaeg til midlertidig opbevaring. Dog er der med det supplerende direktiv hertil af 3. marts 1997 (97/11/EF) ((EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5. )) indfoert en forpligtelse til at foretage en saadan vurdering, for saa vidt angaar anlaeg til oplagring af radioaktivt affald, saafremt den forventede varighed af oplagringen overstiger ti aar. Dette direktiv skal vaere integreret i de enkelte landes nationale lovgivning senest pr. 14. marts 1999.

3. Bestemmelserne vedroerende LEADER-programmet eller maal nr. 5 b vedroerende udvikling af landdistrikterne har ingen forbindelse med udvaelgelsen af en bestemt lokalitet til foreloebig oplagring af radioaktivt affald.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0330/97 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (13. februar 1997)

Om: Den faelles markedsordning for olivenolie - Udgifter til produktionsstoette i Spanien

I Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1995 oplyses det, at budgettet for 1996 til EUGFL, Garantisektionens udgifter til olivenolie beloeber sig til i alt 1.781 mio ecu. Det konstateres, at dette tal er paa linje med udgifterne mellem 1991 og 1993, men at udgiftsniveauet i 1995 var betydeligt lavere, nemlig blot 812,5 mio ecu.

Af disse udgifter tegnede produktionsstoetten sig for 566,5 mio og 1.547 mia ecu i henholdsvis 1995 og 1996.

Hvor meget er der i alt ydet i form af produktionsstoette til olivenolie i Spanien?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-0320/97, E-0321/97, E-0322/97, E-0323/97, E-0324/97, E-0325/97, E-0326/97, E-0327/97, E-0328/97, E-0329/97, E-0330/97, E-0331/97, E-0332/97, E-0333/97, E-0334/97, E-0335/97, E-0336/97, E-0337/97, E-0338/97, E-0339/97, E-0340/97, E-0341/97, E-0342/97, E-0343/97 og E-0344/97 (6. marts 1997)

De af det aerede medlem oenskede oplysninger om udgifter er anfoert i nedenstaaende tabel. Faellesskabets samlede udgifter under budgetterne for 1995 og 1996 var paa henholdsvis 812,5 og 2007,7 mio. ECU. Forskellen i forhold til de samlede beloeb i tabellen skyldes navnlig betalinger vedroerende salgsfremmende foranstaltninger for olivenolie. Beloebet i budgettet for 1995 ligger meget langt under beloebet for 1996 (og 1994) som foelge af den beslutning, der blev truffet ved vedtagelsen af prispakken for 1994/95 om at udskyde betalingsdatoen. Budgettet for 1995 omfattede ikke betalinger for produktionsaaret 1994/95, men kun resterende betalinger for produktionsaaret 1993/94.

(i mio. ECU)

>TABLE>
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1441/97 af Jacques Donnay (UPE) til Kommissionen (28. april 1997)

Om: Momssatsen for restaurationsvirksomhed

Der er i oejeblikket overvejelser i gang om den kommende faelles momsordning for Den Europaeiske Union.

Disse overvejelser, som er af stor betydning for enhedsmarkedet, sigter naturligvis mod en harmonisering af de momssatser, som finder anvendelse i medlemsstaterne.

I direktiv 92/77/EOEF ((EFT L 316 af 31.10.1992, s. 1. )), som indeholder bestemmelser vedroerende overgangsordningen for moms, er restaurationsvirksomhed ikke opfoert paa listen over goder og tjenesteydelser, som kan belaegges med reducerede momssatser i medlemsstaterne.

Imidlertid benytter otte stater ud af femten en undtagelsesordning, som muliggoer anvendelse af den reducerede momssats paa restaurationsvirksomhed.

Gyldigheden af disse undtagelser skulle ophoere ved udgangen af 1996, men blev forlaenget indtil vedtagelsen af den endelige ordning, som vil medfoere en harmonisering.

1. Vil den gaeldende overgangsordning blive revideret, saaledes at den reducerede momssats for restaurationsvirksomhed kommer til at omfatte alle medlemsstaterne?

2. Vil den endelige harmonisering af momssatserne foere til en ensartet anvendelse af den reducerede momssats paa restaurationsvirksomhed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (30. maj 1997)

Kommissionen agter ikke at foretage nogen saerskilt aendring af den nuvaerende overgangsordning for moms med hensyn til de momssatser, der anvendes paa restaurationsvirksomhed. Momssatserne skal imidlertid i almindelighed aendres i henhold til Kommissionens arbejdsprogram for en ny faelles momsordning for det indre marked ((KOM(96) 328. )). Det foerste forslag til et raadsdirektiv paa omraadet for momssatser er planlagt til slutningen af 1997 og det andet til midt i 1999. Den saerskilte beslutning om, hvorvidt restaurationsvirksomhed skal nyde godt af en vedvarende anvendelse af en nedsat momssats, vil foerst skulle traeffes paa dette sene stadium, og der vil blive taget hensyn til de almindelige principper, der gaelder for den nye momsordning og dennes momssatser.