SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1140/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. april 2002)

Om: Den polske økonomis tiltagende afhængighed af landbruget og den internationale vejgodstransport på grund af en tilbagegang i stålindustrien

1. Kommissionen bedes bekræfte, at afslutningen af forhandlingerne med ansøgerlandet Polen om kapitlet konkurrence knyttes til Polens vilje til at fusionere de eksisterende fire højovnsvirksomheder i maj 2002 med virksomheden Polskie Huty Stali (Polske Stålhøjovne), og bagefter sælge denne virksomhed til en interessent fra en af EU's medlemsstater (Usinor, Thyssen Krupp, Salzgitter eller Corus) eller fra Indien (Ispat) og at afskaffe en fjerdedel af de 40 000 arbejdspladser, der er tilbage efter tidligere saneringer, hvilket bør medføre, at Kommissionen godkender en konsolideringsplan?

2. Har Kommissionen kendskab til, at den polske stålindustri allerede er gået stærkt tilbage de seneste 15 år, og at denne industrigren nu kun udgør 1,69 % af nationalindkomsten, og at arbejdsløsheden er vokset til omkring 18 %?

3. Kan Kommissionen bekræfte, at Polen som følge af tilbagegangen i stålindustrien i stadig større udstrækning bliver afhængig af import, hvor der i 2001 skal importeres 40 % af det nationale stålforbrug, og det forventes, at dette i 2002 vil beløbe sig til 50 %?

4. Hvorledes agter Kommissionen at forhindre, at den polske økonomi som følge af saneringerne og krisen inden for stålindustrien i voksende grad bliver afhængig af en forældet landbrugssektor, af billig vejgodstransport uden for landets egne grænser, af eksport af prostituerede og af andre aktiviteter, som inden for EU i tiltagende grad vil blive betragtet som et problem?

5. Hvorledes agter Kommissionen at undgå, at Polen som følge af en faldende industriproduktion, høj arbejdsløshed og manglende midler til sanering af omfattende industriforureninger (som f.eks. med asbest, uforarbejdede reststoffer fra mineraler, kunstgødning og skadedyrsbekæmpelsesmidler) igennem en længere periode i givet fald ikke er i stand til at opfylde kravene for medlemskab af EU?

6. Er Kommissionen rede til at yde støtte til importrestriktioner for stål, som er den måde, hvorpå den polske regering vil reagere på de amerikanske importrestriktioner, der har været i kraft siden den 20. marts, og som især rammer Polen, fordi De Forenede Stater i 2000 var det tredjestørste eksportmarked med 63,5 mio. USD, og på tilførslen af billigere stål fra Asien til Europa, som tidligere blev eksporteret til Amerika?

Kilde: Financieel Dagblad, 25.3.2002

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(3. juni 2002)

1. Kommissionen kan ikke bekræfte, at afslutningen af forhandlingerne med Polen knyttes til Polens vilje til at fusionere de fire eksisterende højovnsvirksomheder til én virksomhed.

Kommissionen understreger nødvendigheden af, at alle ansøgerlandene på troværdig måde viser, at de efterlever regelværket vedrørende konkurrencepolitik, herunder anti-trust-regler og statsstøtte, hvilket er en vigtig faktor i forhandlingerne om kapitlet konkurrence.

En troværdig gennemførelse af regelværket indebærer også, at protokol 2 i Europa-aftalen vedrørende statsstøtte til stålsektoren bliver respekteret. I protokollen fastsættes de kriterier, i henhold til hvilke støtte kan ydes til omstrukturering af denne sektor. Det enkelte ansøgerland kan imidlertid selv bestemme, om en sådan støtte er nødvendig, og i bekræftende fald vælge den bedste strategi for at opfylde de i protokol 2 fastsatte betingelser. Hvorvidt kriterierne er blevet opfyldt, afgøres i fællesskab af på den ene side Polen og på den anden side Fællesskabet og dets medlemsstater.

2. og 3. Kommissionen er klar over de anstrengelser, som Polen hidtil har gjort for at udvikle en moderne og globalt konkurrencedygtig stålindustri. Endvidere har den polske regering og de enkelte stålfabrikker længe været klar over behovet for at omstrukturere denne sektor og frigøre sig fra arven fra det tidligere industrielle system, der efterlod stålsektoren dårlig rustet til at møde markedsøkonomiens hårde vilkår. Den polske stålsektor blev navnlig udsat for konkurrence på to fronter: først og fremmest fra billigere produkter fra det tidligere Sovjetunionen på bunden af markedet og for det andet fra kvalitetsimport fra vestlige producenter i markedets top.

Inden for industrien har dette problem længe været kendt, og sektoren gennemgår ad hoc, fra virksomhed til virksomhed, som resten af den polske økonomi en overgangsperiode.

Den nuværende plan for omstrukturering af stålindustrien, som er udarbejdet af den polske regering, har til hensigt at styrke denne ad hoc-omstrukturering og udvikle en klar strategi for sektoren. Omstruktureringen af stålsektoren er derfor et vigtigt led i den løbende modernisering af den polske økonomi, som har undergået gennemgribende forandringer i det forløbne tiår og trodser de traditionelle opfattelser.

4. og 5. Omstruktureringen af sektoren har fået sociale konsekvenser: i det sidste tiår er antallet af beskæftigede i stålindustrien dalet med ca. 100 000 arbejdstagere. Nogle af disse er nu beskæftiget i virksomheder med tilknytning til stålindustrien, mens andre har fundet beskæftigelse på andre områder.

Kommissionen har forsøgt at mildne de sociale virkninger af disse nedskæringer og nedskæringerne i kulsektoren, direkte gennem Phare-finansiering af omskoling af arbejdstagere, gennem oprettelse af fonde med startkapital til nye virksomheder osv. Støtten til disse aktioner beløber sig til ca. 60 mio. EUR.

Ud over denne direkte støtte for at mildne de sociale konsekvenser af omstruktureringen stiller Fællesskabet årligt, gennem midler fra de økonomiske og sociale fonde i Phare-programmet, ca. 120 mio. EUR til rådighed for de mest berettigede egne i Polen som en forløber for strukturfondene. Herigennem støttes ikke alene initiativer til skabelse af nye arbejdspladser, men også mindre, lokale miljøprojekter. På nationalt plan er der inden for rammerne af det strukturpolitiske førtiltrædelsesinstrument (ISPA) afsat 370 mio. EUR om året til nationale miljø- og transportinfrastrukturprojekter i Polen. Også det særlige tiltrædelsesprogram for landbrug og udvikling af landdistrikter (Sapard-programmet), med en samlet bevilling på 170 mio. EUR, yder betydelig støtte til modernisering af infrastrukturen i landdistrikter. I alt yder Fællesskabet næsten 1 mia. EUR om året i støtte til Polen for at støtte landets forberedelser til medlemskab af EU og for at sikre, at alle parter får maksimalt udbytte af EU's udvidelse.

6. De Forenede Staters importrestriktioner for stål er uberettigede og uforenelige med Verdenshandelsorganisationens bestemmelser. Deres destabiliserende indvirkning på verdensmarkedet for stål udgør en klar risiko for den omstruktureringsproces, som Polen og andre ansøgerlande er i gang med. Enhver beskyttelsesforanstaltning for at imødegå handelsforvridninger fra markedet i De Forenede Stater skal imidlertid strengt følge WTO-reglerne.