ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1277/03

af Dana Scallon (PPE-DE) til Rådet

(4. april 2003)

Om: Uniater i Rumænien

Den 7. februar 2002 kunne det græsk-katolske mindretal (også kaldet katolikker af østlig ritus eller uniater) i Ocna Mures i Transsylvanien, Rumænien, efter at have fået fastslået deres ejendomsret ved domstolene, få deres kirke tilbage.

Få uger senere, den 16. marts 2002, oplyste de, at de var blevet drevet ud af deres kirke af en hob ledet af tre ortodokse præster og hjulpet og bistået af det lokale politi.

Desuden er det blevet oplyst, at der for få år siden fandt noget lignende sted. I byen Ardud meddelte politiet den græsk-katolske præst, at han ville blive arresteret, hvorefter de ringede til medlemmerne af menigheden én efter én og fortalte dem det samme. Endvidere fik den ortodokse biskop med hærens og politiets medvirken den græsk-katolske kirke i byen Craiova revet ned i 1995.

Har Rådet kendskab til denne forskelsbehandling af uniatmindretallet i Rumænien?

Vil det i forbindelse med tiltrædelsesforhandlingerne bringe religiøs forfølgelse på tale?

Er Rådet rede til at kræve, at der sættes en stopper for denne religiøse forskelsbehandling af det katolske mindretal eller ethvert andet religiøst mindretal i Rumænien?

Svar

(22. juli 2003)

Rådet lægger meget stor vægt på, at kandidatlandene overholder menneskerettighederne, herunder også religionsfriheden. For så vidt angår Rumænien skal Rådet bemærke, at Kommissionen i sin periodiske 2002-rapport om Rumæniens fremskridt mod tiltrædelse, der blev udsendt i oktober 2002, konkluderede, at Rumænien generelt fortsætter med at opfylde Københavnskriterierne.

Med hensyn til det specifikke spørgsmål, det ærede parlamentsmedlem rejser, anføres det i den periodiske rapport, at religionsfriheden i Rumænien garanteres af forfatningen, og at den respekteres i praksis. Der er dog et særligt problem for så vidt angår ejendomsretten til kirkerne. Med hensyn hertil anføres følgende i rapporten: I juli 2002 vedtog parlamentet en lovgivning med klarere retningslinjer for restitution af ejendom, der er blevet konfiskeret fra kirkerne. Lovgivningen udvider anvendelsesområdet for den tidligere lovgivning på flere vigtige områder. Det er imidlertid kun kirkernes ejendom, der er dækket, og der findes ingen lovmæssige rammer for restitution af selve kirkerne. Dette har meget stor betydning for den græsk-katolske kirke, som fik et stort antal kirker konfiskeret af det kommunistiske styre, men som stadig ikke har nogen adgang til retlig prøvelse. Regeringen har givet tilsagn om at vedtage en særlig lov om dette spørgsmål, men da udarbejdelsen deraf er blevet forsinket, er der ikke sket noget væsentligt på området.

Inden for rammerne af førtiltrædelsesstrategien vil Unionen fortsætte med at overvåge situationen i Rumænien på baggrund af Københavnskriterierne for tiltrædelse og, om nødvendigt, drøfte forholdene med rumænerne, især i de organer, der er nedsat ved Europaaftalen, såsom associeringsrådet og associeringsudvalget.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0940/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. marts 2003)

Om: Hotelkompleks på den lille ø Alatas og miljøkonsekvenser

Lokale myndigheder, miljøorganisationer og Teknikernes Handelskammer i Magnisia har givet udtryk for alvorlige bekymringer over den miljøbelastning, som den turistmæssige udnyttelse af den lille ø Alatas i Pagasitikos-bugten skønnes at ville medføre.

Når henses til, at

- små øer i henhold til Agenda 21 anses for følsomme og sårbare økosystemer, der kræver en streng miljøbeskyttelse og en skånsom forvaltning,

- det er klart, at en lille ø på 50 ha ikke kan rumme et hotelkompleks med 1 000 senge og et samlet bebygget areal på 33 000 m2 uden alvorlige konsekvenser for miljøet og en forandring af naturlandskabet,

- den lille ø i den særlige rapport om fysisk planlægning for Pilion og De Nordlige Sporader er blevet betegnet som naturbeskyttelsesområde,

- vandforsyningen til anlægget er problematisk med de muligheder, der er i området,

- der er alvorlige spørgsmål om bortskaffelse og indsamling af affald og om gennemkørsel og parkering af lastbiler, turistbusser og personbiler på de overfor liggende kyststrækninger,

kan Kommissionen da oplyse, om den vurderer, at den omhandlede investering bidrager til en skånsom turistmæssig udvikling af området og er forenelig med Europa-Parlamentets og Rådets henstilling 2002/412/EF(1) om gennemførelse af integreret kystzoneforvaltning i Europa?

(1) EFT L 148 af 6.6.2002, s. 24.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. maj 2003)

Europa-Parlamentets og Rådets henstilling nr. 2002/413/EF af 30. maj 2002 om integreret kystzoneforvaltning i Europa rummer de generelle principper for bæredygtig udvikling af Europas kystzoner, heriblandt overholdelse af økosystemernes bæreevne. Men i henstillingen erkendes ligeledes behovet for bæredygtige økonomiske muligheder og beskæftigelsesmuligheder, hvor netop turistsektoren kan spille en vigtig rolle. Mens det er internationalt anerkendt, at mindre øer er særligt sårbare, er udviklingsprojekter imidlertid ikke på forhånd udelukket, men det afhænger af balancen mellem de miljømæssige, sociale og økonomiske aspekter, hvorvidt en specifik lokal udviklingsplan kan accepteres. Tekniske retningslinjer for vurdering af den lokale bæreevne er medtaget i de undersøgelser, Kommissionen foretager, og specielt for Middelhavsområdets vedkommende i handlingsprogrammet for Middelhavet(1).

For så vidt angår de miljømæssige virkninger af det byggeprojekt, det ærede medlem henviser til, kræves der i henhold til Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(2), som omsat til græsk lovgivning, en fuldstændig miljøindvirkningsvurdering i forbindelse med opførelse af hoteller af denne størrelse.

(1) Se nedstederne http://europa.eu.int/comm/environment/iczm/home.htmog http://www.pap-thecoastcentre.org/activities.html.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1439/03

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(24. april 2003)

Om: Ændring af proceduren for disciplinærsager

Som led i reformen af personalevedtægten har Kommissionen også foreslået ændring af vedtægtens bestemmelser om disciplinærsager.

Efter de gældende bestemmelser kan afsluttede disciplinærsager genoptages ikke kun efter anmodning fra den berørte tjenestemand, men også på ansættelsesmyndighedens initiativ, såfremt der fremkommer nye velunderbyggede oplysninger, som kaster nyt lys over tjenestemandens handlemåde.

Ifølge Kommissionens forslag skal det for fremtiden kun være den berørte tjenestemand, der har mulighed for at få en disciplinærsag genoptaget.

Det vil i praksis betyde, at ansættelsesmyndigheden intet vil kunne gøre, hvis den får adgang til nye belastende oplysninger om fejl begået af en tjenestemand, som tidligere er sluppet ustraffet fra en disciplinærsag.

Hvorfor har Kommissionen foreslået denne ændring, som vil betyde, at den selv bliver handlingslammet i et vigtigt spørgsmål?

Fastholder Kommissionen sit forslag, eller vil den ændre det?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(19. juni 2003)

I den version af Kommissionens forslag til ændring af vedtægtens bestemmelser, som det ærede medlem åbenbart har set, var ordene på ansættelsesmyndighedens eget initiativ eller ved et uheld blevet udeladt i den nye artikel 25 i bilag IX. Den pågældende artikel blev efterfølgende korrigeret i den reviderede version af vedtægten. Den tekst, Kommissionen og Rådet enedes om, genspejler teksten i den nuværende vedtægt: Disciplinærsagen kan genoptages på ansættelsesmyndighedens eget initiativ eller på den pågældendes anmodning, hvis der fremkommer nye forhold, der støttes af væsentlige beviser.(1).

(1) Jf. Rådets dok. 5752/03 STAT 10 FIN 31 af 6. februar 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1091/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(31. marts 2003)

Om: Ancona Kommunes udnyttelse af midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Ancona Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til civilbeskyttelse af personer og materielle goder, både til forebyggende aktioner og til bedre imødegåelse af eventuelle naturkatastrofer eller endog de såkaldte teknologiske og industrielle katastrofer. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Ancona Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse?

2. om Ancona Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-0829/03, E-0889/03, E-1091/03,E-1092/03, E-1093/03, E-1094/03, E-1095/03, E-1096/03, E-1097/03,E-1098/03, E-1099/03, E-1100/03, E-1101/03, E-1102/03 og E-1103/03

(22. april 2003)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at der inden for de sidste to år ikke har været tale om, at kommunerne Frosinone, Fiumincino, Ancona, Carrara, Livorno, Firenze, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena og Terni har indgivet noget projekt inden for rammerne af Fællesskabets handlingsprogram for civilbeskyttelse i henhold til Rådets beslutning 1999/847/EF af 9. december 1999(1) og som følge heraf heller ikke har modtaget nogen finansiel støtte hertil.

Sigtet med handlingsprogrammet er at støtte og supplere medlemsstaternes aktiviteter på nationalt, regionalt og lokalt plan for at beskytte personer, ejendom og miljø i tilfælde af naturkatastrofer og teknologiske katastrofer. Programmet, hvortil der er bevilget et årsbudget på 1,5 mio. EUR (budgetkonto B4-308), muliggør finansiering af aktioner i form af forebyggelse, beredskab, intervention, omgående bistand samt analyse af de sociale og økonomiske virkninger af katastroferne. Kun aktioner, som vedrører samtlige medlemsstater eller et betydeligt antal af disse, er støtteberettigede. De støtteberettigetde aktioner skal være i overensstemmelse med de prioriteter, der årligt fastsættes af Kommissionen med bistand fra et forvaltningsudvalg.

Kommissionen skal ligeledes henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at internetstedet http://www.europa.eu.int/comm/environment/civil/ indeholder en række eksempler på projekter, der er udviklet inden for rammerne af Fællesskabets handlingsprogram for civilbeskyttelse.

(1) EFT L 327 af 21.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0964/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(26. marts 2003)

Om: Livorno Kommunes udnyttelse af midler fra Save II og Altener II

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Livorno Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til begrænsning af CO2-emissioner, forbedring af luftkvaliteten og bekæmpelse af forurening. Kan Kommissionen derfor oplyse

1. om Livorno Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Save II og Alterner II?

2. om Livorno Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-0961/03, E-0962/03, E-0963/03,E-0964/03, E-0965/03, E-0966/03, E-0967/03, E-0968/03,E-0969/03, E-0970/03, E-0971/03, E-0972/03 og E-0973/03

(25. april 2003)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at der for de bykommuner, der henvises til i forespørgslerne, nemlig Ancona, Carrara, Firenze, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena og Terni, er tale om et enkelt SAVE II-projekt, som modtager fællesskabsstøtte, mens et andet forslag vedrørende Altener II ikke har opnået støtte.

1. Byen Pistoia har indgivet et forslag under Altener II-programmet som led i forslagsindkaldelsen for 2001. Dette forslag med titlen Resred blev ikke godkendt og fik ikke tildelt støtte.

2. Byen Perugia har indgivet et forslag under SAVE-programmet som led i forslagsindkaldelsen for 2002. Dette forslag med titlen Awareness Programme for Policy Makers in Energy Efficiency Low Income Housing (APPEEL) blev godkendt til støtte.

Budgettet til APPEEL vil blive anvendt i løbet af 2003 og 2004.

Den kontraherende part er byen Perugia.

Byen Perugia deltager som en af de seks kontraherende parter i det godkendte APPEEL-projekt. Kontraktens nummer bliver 4.1031/Z/02-025. Det samlede budget er på 484 406 EUR og den samlede fællesskabsstøtte på 242 203 EUR. Byen Perugia skal selv afholde et beløb på 42 000 EUR, og fællesskabsstøtten tilPerugia andrager 21 000 EUR. Kontrakten er under forberedelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0968/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(26. marts 2003)

Om: Pesaro Kommunes udnyttelse af midler fra Save II og Altener II

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Pesaro Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til begrænsning af CO2-emissioner, forbedring af luftkvaliteten og bekæmpelse af forurening. Kan Kommissionen derfor oplyse

1. om Pesaro Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Save II og Alterner II?

2. om Pesaro Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-0961/03, E-0962/03, E-0963/03,E-0964/03, E-0965/03, E-0966/03, E-0967/03, E-0968/03,E-0969/03, E-0970/03, E-0971/03, E-0972/03 og E-0973/03

(25. april 2003)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at der for de bykommuner, der henvises til i forespørgslerne, nemlig Ancona, Carrara, Firenze, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena og Terni, er tale om et enkelt SAVE II-projekt, som modtager fællesskabsstøtte, mens et andet forslag vedrørende Altener II ikke har opnået støtte.

1. Byen Pistoia har indgivet et forslag under Altener II-programmet som led i forslagsindkaldelsen for 2001. Dette forslag med titlen Resred blev ikke godkendt og fik ikke tildelt støtte.

2. Byen Perugia har indgivet et forslag under SAVE-programmet som led i forslagsindkaldelsen for 2002. Dette forslag med titlen Awareness Programme for Policy Makers in Energy Efficiency Low Income Housing (APPEEL) blev godkendt til støtte.

Budgettet til APPEEL vil blive anvendt i løbet af 2003 og 2004.

Den kontraherende part er byen Perugia.

Byen Perugia deltager som en af de seks kontraherende parter i det godkendte APPEEL-projekt. Kontraktens nummer bliver 4.1031/Z/02-025. Det samlede budget er på 484 406 EUR og den samlede fællesskabsstøtte på 242 203 EUR. Byen Perugia skal selv afholde et beløb på 42 000 EUR, og fællesskabsstøtten tilPerugia andrager 21 000 EUR. Kontrakten er under forberedelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0187/03

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(31. januar 2003)

Om: Overfald på italienske turister i Nice

I de seneste måneder er italienske turister, der ankommer ad motorvejen til Côte d'Azur, ved motorvejsfrakørslen i Nice blevet mødt af organiserede røverbander, der formodentlig stammer fra Maghreb-landene, og som overfalder bilisterne, herunder også kvinder og ældre, der hermed får en ikke særlig behagelig modtagelse i Frankrig.

Denne situation, der er blevet udførligt omtalt i pressen i de to lande, har tilskyndet forskellige borgmestre fra den tilgrænsende region Liguria til at henvende sig direkte til præfekturet i Nice.

Agter Den Europæiske Union at intervenere over for de kompetente franske myndigheder i Nice, herunder grænsemyndighederne, for at fastslå deres forpligtelse til at garantere sikkerheden og den fri bevægelighed for turister fra andre EU-lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(27. februar 2003)

I forbindelse med konventionen af 1990 om gennemførelse af Schengen-aftalen har medlemsstaterne forpligtet sig til at udvide politisamarbejdet tværs over de interne grænser med henblik på at forebygge og opklare kriminelle handlinger. Konventionen har med det for øje udstyret medlemsstaterne med nye instrumenter og tillader endvidere i artikel 39, at der ydes bistand og indgås aftaler mellem medlemsstater med fælles landegrænse.

Et eksempel på en sådan aftale er den aftale, der blev indgået mellem den franske og den italienske regering om politi- og toldsamarbejde, og som blev undertegnet i Chambéry den 3. oktober 1997.

I henhold til denne aftale blev der oprettet en fælles fransk-italiensk politi- og toldstation (CCPD) i Ventimiglia. Denne fælles station kan ikke blot indsamle og udveksle alle nyttige oplysninger med henblik på opklaring og forebyggelse af kriminelle handlinger, men også efter anmodning yde det lokale politi bistand i forbindelse med behandling af trusler mod den offentlige orden og bekæmpe kriminaliteten mere effektivt.

Kommissionen er overbevist om, at de franske myndigheder vil benytte de midler, de har til rådighed, til at beskytte borgerne mod de former for kriminalitet, det ærede medlem har omtalt. Samarbejdet med de italienske retshåndhævende myndigheder er i den forbindelse et vigtigt instrument for de franske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0016/03

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(20. januar 2003)

Om: Aktindsigt

Kommissionen bedes nu, hvor forordning (EF) nr. 1049/2001(1) om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter er trådt i kraft, oplyse, om begrundede udtalelser, som Kommissionen sender til medlemsstater i forbindelse med overtrædelsesprocedurer, er eller vil blive tilgængelige for offentligheden på noget stadium enten som helhed eller delvis?

Hvilke af Kommissionens dokumenter, som der ikke tidligere har været adgang til, er nu generelt blevet tilgængelige som følge af forordningen?

(1) EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(11. februar 2003)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter indeholder bestemmelser om, at der skal træffes afgørelse om aktindsigt i det enkelte tilfælde: hvis der fremsættes anmodning herom, vil der blive givet aktindsigt med mindre udbredelse ville være til skade for offentlige eller private interesser som fastlagt i forordningens artikel 4. Begrundede udtalelser er også omfattet af denne regel.

Under forordningen er aktindsigten blevet udvidet til at omfatte dokumenter, som Kommissionen har fået fra en tredjepart. Derudover er nogle af de undtagelser vedrørende aktindsigt, som var obligatoriske under den adfærdskodeks, som blev indført ved Kommissionens afgørelse (EKSF, EF, Euratom) af 8. februar 1994 om aktindsigt i Kommissionens dokumenter(1), nu underkastet regler vedrørende beskyttelse af offentlighedens interesser,

herunder f.eks. beskyttelse af forretningsmæssige interesser, retslige procedurer og juridisk rådgivning samt formålet med inspektioner, undersøgelser og revision. Selv når undtagelserne vedrørende aktindsigt finder anvendelse, skal muligheden for at give delvis aktindsigt vurderes. Alle disse forbedringer har øget aktindsigten i Kommissionens dokumenter betragteligt.

(1) EFT L 46 af 18.2.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0725/03

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(11. marts 2003)

Om: Prestige: Supplerende europæisk erstatningsfond

Europa-Parlamentet vedtog den 21. november 2002 en beslutning om katastrofen forårsaget af tankskibet Prestiges forlis ud for Galiciens kyst, hvis punkt 6 lyder som følger:

kræver, at Kommissionens forslag om oprettelse af en europæisk fond på yderligere 1 mia. EUR for erstatning for olieforurening gennemføres omgående.

Hvilken værdi tillægger Kommissionen dette krav fra EP?

Påtænker Kommissionen at tage et nyt initiativ, som efter Prestige-katastrofen vil være mere end velbegrundet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(24. april 2003)

Kommissionen mener ligesom det ærede medlem, at det må sikres, at tilstrækkelig erstatning er tilgængelig for ofrene for olieforurening.

Kommissionen fremsatte derfor den 6. december 2000 forslag om oprettelse af COPE-fonden, som vil hæve den størst mulige samlede erstatning til 1 mia. EUR fra den nuværende internationale grænse på omkring 185 mio. EUR. Dette vil sikre, at alle ofre, der har et legitimt krav om erstatning, får fuld erstatning i tilfælde af olieudslip i EU's farvande, og det vil samtidigt fremskynde udbetalingen af erstatning til ofrene.

Imidlertid har Rådet besluttet ikke at gå videre med forslaget for i stedet at støtte oprettelsen af en lignende fond på internationalt plan. Diplomatkonferencen om den supplerende fond finder sted fra den 12. til den 16. maj 2003. Kommissionen har gentagne gange insisteret på, at den internationale supplerende fond kun kan accepteres som et alternativ til COPE-fonden, såfremt dens samlede øvre grænse ligger på samme niveau som det, Kommissionen har foreslået, og at den skal være fuldt ud operationel ved udgangen af 2003. Skulle dette ikke være tilfældet, vil en hurtig vedtagelse af Kommissionens forslag om en COPE-fond, som ændret i henhold til Parlamentets støtte, være altafgørende.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0734/03

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2003)

Om: Indførelse af forbud mod højresving

Kommunalrådet i Sutton i Surrey i Det Forenede Kongerige er ved at forsøge at få indført et forbud mod højresving i et kryds på en større kommunal vej. Efter kommunalrådets eget udsagn vil et sådant forbud kun få minimal indvirkning på forebyggelsen af ulykker (mindre end ét sammenstød om året). I virkeligheden vil indførelsen af et sådant forbud mod højresving efter al sandsynlighed få en negativ indvirkning på forebyggelsen af ulykker, eftersom op mod 140 000 køretøjer om året ville blive tvunget ind i gader i boligkvarterer, som ikke egner sig til så tæt trafik.

Lokale beboere er meget imod ordningen og er i færd med at forsøge at finde frem til, hvorledes de kan forhindre dens indførelse.

Findes der efter Kommissionens opfattelse nogen bestemmelse i EU-retten, hvorefter de lokale beboere kan få hjælp til at gå rettens vej for at få sat en stopper for dette forbud mod højresving?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. april 2003)

Reguleringen af færdslen på lokale veje i en medlemsstat sorterer under de nationale myndigheder. Kommissionen mener derfor ikke, at de lokale beboere kan påberåbe sig nogen bestemmelse i EU-retten i det nævnte tilfælde.