SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2053/98

af Elmar Brok (PPE) til Kommissionen

(7. juli 1998)

Om: Bestande af vildgaes, som overvintrer i Tyskland

Bestandene af vildgaes, som overvintrer i Tyskland og andre europaeiske lande, er i over 20 aar steget betydeligt. AArsager til stigningen af antallet af gaes til det tre- til firedobbelte er bedre beskyttelsesbestemmelser i rugeomraader, aendringer i de traditionelle traek, gode ernaeringsbetingelser og den delvis restriktive jagt.

Ifoelge en vurdering fra det tyske jagtbeskyttelsesforbund ligger de skader, som vildgaes foraarsager i landbruget i Den Europaeiske Union, i mellemtiden paa 8-10 mio DM om aaret. De oekonomiske og oekologiske problemer, som f.eks. overgraesning af naturlige vegetationssamfund kraever en ordning for saadanne populationer af vilde dyr.

1. Har Kommissionen kendskab til dette forhold, eller har den en anden opfattelse?

2. Overvejer Kommissionen at indlede foranstaltninger mod de stigende bestande af vildgaes?

3. Der findes i Tyskland og i andre europaeiske lande allerede en national forvaltning for vildgaes. Forvaltningen skal loese problemer, som foraarsages af vildtlevende dyrearter, i dette tilfaelde vildgaes. Mener Kommissionen, at der er mulighed for at stoette og fremme disse foranstaltninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(30. juli 1998)

1. Kommissionen er klar over, at de bestande af vildgaes, der overvintrer og raster paa traek i Europa, er vokset betydeligt i antal inden for de sidste 20 aar. Dog er dette ikke tilfaeldet for samtlige arters vedkommende. En lang raekke arter af vildgaes, herunder de globalt udryddelsestruede arter Anser erythropus og Branta ruficollis, er fortsat i en bevarelsesmaessigt ugunstig situation. Al forvaltning af bestandene af vildgaes skal derfor ske i overensstemmelse med de paagaeldende arters bevarelsesmaessige status og krav.

2. Det er de enkelte medlemsstaters ansvar at forvalte populationerne af vilde fugle i henhold til kravene i Raadets direktiv 79/409/EOEF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1). De er bedst placeret til at tage stilling til reguleringen af bestandene af vildgaes, herunder ogsaa de spoergsmaal, der vedroerer jordbruget og andre interesser.

3. Kommissionen gaar ind for, at man i medlemsstaterne udarbejder forvaltningsplaner som ramme for bevaring og forvaltning af bestandene af vildgaes, som sikrer dem en bevarelsesmaessigt gunstig status. Kommissionen har stoettet udviklingen af europaeiske handlingsplaner for visse truede arter af vildgaes i medfoer af Raadets forordning (EOEF) 1404/96 af 15. juli 1996 om aendring af Raadets forordning (EOEF) 1973/92 om oprettelse af et finansielt instrument for miljoeet (LIFE)(2). Raadets forordning (EOEF) 2078/92 af 30. juni 1992 om miljoevenlige produktionsmetoder i landbruget samt om naturpleje(3) giver mulighed for at anspore landbrugerne til at forvalte landbrugsjorden paa en maade, der kommer miljoeet til gode, og nogle faa programmer er specielt udformet med henblik paa vildgaes. Navnlig eksisterer der en raekke foranstaltninger til forvaltning af visse graesarealer og afgroeder paa en saadan maade at vildgaes kan overvintre og ernaere sig med resterne af disse afgroeder efter hoesten. Dog omfatter disse programmer ingen foranstaltninger med henblik paa at yde erstatning til jordbrugerne efter skader paa afgroeder foraarsaget af vildgaes. Saadanne landbrugs-/miljoeprogrammer udarbejdes af de regionale eller nationale myndigheder i henhold til de miljoemaessige behov og muligheder.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

(2) EFT L 181 af 20.7.1996, s. 1.

(3) EFT L 215 af 30.7.1992, s. 85.