SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2218/99

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(29. november 1999)

Om: Ukorrekt anvendelse af købekraftspariteter i EU's retsakter

Jeg modtog Kommissionens svar på min skriftlige forespørgsel E-1567/99(1) fra juli i år den 29. oktober i Bruxelles og den 30. oktober i mit hjem i Ponta Delgada. I Kommissionens svar bekræftes det, at købekraftspariteterne anvendes i retsakter af meget væsentlig betydning, f.eks. i forordning (EF) nr. 1260/1999(2) og 1267/99(3), uden at der foreligger noget retsgrundlag for denne anvendelse.

Jeg må understrege, at i modsætning til hvad der fremgår af Kommissionens svar, mener jeg ikke, at der bør være et særligt retsgrundlag for købekraftspariteterne, men at denne indikator til gengæld bør indgå i det gældende regnskabssystem i EU (Rådets forordning (EF) nr. 2223/96(4).

Påstanden om, at anvendelsen af indikatoren ikke giver anledning til større problemer undrer mig i betragtning af, at Portugals statistiske kontor afviser at gøre brug af de købekraftspariteter, som Eurostat anvender, fordi der savnes et anerkendt og accepteret lovligt, videnskabeligt metodologisk grundlag for denne indikator.

Overraskende er også påstanden om, at købekraftspariteterne er blevet til på grundlag af tosidede aftaler mellem de forskellige nationale statistiske kontorer, når det er indlysende, at det empiriske aspekt som er af størst betydning for, at der kan næres en vis tillid til pariteterne er, at de er udarbejdet på grundlag af ensartede kriterier.

Jeg kan tilføje, at anvendelsen af indikatoren i den seneste foreliggende publikation fører til resultater, som er absurde for den læser, der bare er en lille smule opmærksom.

Kommissionen bedes derfor oplyse, om den er rede til regelmæssigt og omhyggeligt at orientere Europa-Parlamentet om den debat om indikatoren, som ifølge Kommissionens svar skulle være indledt på mødet den 25. maj i år i Udvalget for det Statistiske Program.

(1) EFT C 27 E af 29.1.2000, s. 134.

(2) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

(3) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 73.

(4) EFT L 310 af 30.11.1996, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(21. december 1999)

Købekraftspariteter (KKP) anvendes på ingen måde ukorrekt i fællesskabsretsakter. I de to nye retsakter om regionale foranstaltninger(1) henvises der til KKP som omregningsfaktorer, som skal bruges i stedet for markedsvekselkurserne, hvilket er helt korrekt og svarer til aktuel praksis.

Anvendelsen af KKP er baseret på disse tekster, men det, der mangler, er et retsgrundlag for selve beregningen af KKP. Kommissionen finder, at der bør etableres et retsgrundlag. Det er en hel anden sag.

Kommissionen er ikke bekendt med, at det portugisiske statistiske kontor ikke anerkender KKP. Instituto Nacional de Estatátistica (INE) leverer selv alt det portugisiske statistiske input til beregningerne, og alle deltagende medlemsstater, også Portugal, har altid godkendt de årlige resultater. Der har heller ikke på det seneste været nogen alvorlig kritik af det videnskabelige eller metodologiske grundlag, som Kommissionen har anvendt. Den metodologiske ramme, der anvendes for øjeblikket, er aftalt mellem Kommissionen og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), og er den samme, som anvendes i det internationale sammenligningsprogram, som koordineres af De Forenede Nationer og støttes af Verdensbanken.

Kommissionen koordinerer det KKP-relaterede arbejde, som udføres af forskellige nationale statistiske myndigheder, gennem en arbejdsgruppe bestående af nationale eksperter, og ved at udstede passende retningslinjer. Kommissionen er overbevist om, at denne strategi har sikret tilstrækkelig koordinering, selv om kontrakterne indgås individuelt.

Kommissionen kan ikke indse, at de seneste resultater skulle være absurde. Det er værd endnu en gang at understrege, at alle resultater godkendes af eksperter, som repræsenterer de nationale statistiske myndigheder, der deltager i arbejdsgruppen, før de færdigbearbejdes og publiceres.

Kommissionen vil gerne benytte sig af denne lejlighed til at gentage, at det, at der mangler et egentlig retsgrundlag for KKP, ikke har skabt alvorlige problemer. Overvågningen af de fælles aftalte principper ville imidlertid blive yderligere styrket, hvis der blev vedtaget en egentlig retsakt. Kommissionen vil holde Parlamentet orienteret om den udvikling, der sker med hensyn til KKP.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene og Rådets forordning (EF) nr. 1267/1999 af 21. juni 1999 om oprettelse af et strukturpolitisk førtiltrædelsesinstrument.