ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0025/02

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(14. januar 2002)

Om: Fremme af tosprogethed gennem forskning i EU

I EU's medlemsstater findes adskillige områder, hvor to sprog aktivt anvendes parallelt. F.eks. i Italien er det officielle sprog italiensk, men i Sydtyrol tales tysk, i Aosta-dalen fransk, i Trieste og Gorizia slovensk og i visse dale i Sydtyrol tale retoromansk. Der kan gives mange eksempler.

I Finland har området omkring Pietarsaari (Jakobstad) på mange måder vist, hvordan tosprogethed kan fungere i praksis og gøres til en rigdom, som hele samfundet kan have gavn af. Det formodes, at Pietarsaari-området er et af de mest succesfulde områder i EU med hensyn til at udnytte tosprogethed.

Findes der i EU for øjeblikket forskningsprogrammer for tosprogede områder? Anser Kommissionen det for nødvendigt at gennemføre en sådan forskning? Mener Kommissionen, at det er hensigtsmæssigt at støtte f.eks. den forskning, som skal indledes i Åbo Akademis enhed i Pietarsaari, der har til formål at undersøge den bredere betydning af tosprogede områder for medlemsstaterne og EU generelt, og vil det i givet fald være muligt at anvende fællesskabsmidler til at gennemføre forskningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(11. februar 2002)

Via nøgleaktionen til forbedring af den samfundsøkonomiske videnbase under det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling og dens forgænger (det målrettede socioøkonomiske forskningsprogram under det fjerde rammeprogram) ydes der støtte til europæiske forskere inden for samfundsvidenskab og humaniora. Blandt disse aktiviteter er der ingen, der specifikt beskæftiger sig med spørgsmålet om tosprogethed.

Det forskningsprojekt, der er mest relevant for spørgsmålet om tosprogede regioner hedder Border discourse: changing identities, changing nations, changing stories in European border communities. Det er et løbende projekt, som der ydes støtte til via nøgleaktionen til forbedring af den samfundsøkonomiske videnbase, og hvor grænseregioner undersøges med hensyn til identitetsdannelse (hvori sproget indgår).

Den eneste måde, Kommissionen støtter forskning på, er via indkaldelser af forslag. Den 15. januar 2002 var fristen for den seneste indkaldelse af forslag vedrørende nøgleaktionen til forbedring af den samfundsøkonomiske videnbase under det femte rammeprogram.

I det næste rammeprogram kommer samfundsvidenskab og humaniora til at være omfattet af prioriteret område 7 Borgere og styreformer i et videnbaseret samfund, som tillægges stor betydning. Der kan i den forbindelse ydes støtte til forskningsprojekter vedrørende kulturelle og sproglige emner.

På uddannelsesområdet støtter Kommissionens Socrates-program aktivt projekter, der går ud på at udvikle metoder til undervisning i skole- og universitetsfag via et fremmedsprog (integreret indholds- og sprogindlæring), hvorved tosprogethed fremmes fra børnene er små. Denne fremgangsmåde anvendes i såvel regioner med ét sprog som i tosprogede regioner. Der ydes også tilskud til sådanne projekter via indkaldelse af forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0031/02

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(23. januar 2002)

Om: Prisvariationer

Vil Kommissionen forelægge tal for prisvariationskoefficienten (privat forbrug iberegnet indirekte skatter) for hver enkelt medlemsstat i euro-området til sammenligning med tallene for Den Europæiske Union som helhed (for perioden 1990-2000) i Kommissionens beretning Økonomisk reform: Rapport om Fællesskabets produkt- og kapitalmarkeder(1)?

Vil Kommissionen ligeledes forelægge tilsvarende tal for medlemsstaterne uden for euro-området?

(1) KOM(2001) 736.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(18. marts 2002)

Tabel 1, der for EU som helhed og for de 12 medlemsstater, der deltager i Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU), viser variationskoefficienten for husholdningernes konsum i perioden fra 1992 til 2000(1), vil blive sendt direkte til det ærede parlamentsmedlem og til Parlamentets Generalsekretariat. Variationskoefficienten for de 12 ØMU-medlemsstater er blevet beregnet for hele perioden, selv om tredje fase af ØMU først begyndte 1. januar 1999 (1. januar 2001 for Grækenlands vedkommende).

Siden 1992 har der været priskonvergens for både de 15 medlemsstater og de tolv ØMU-medlemsstater. Den største konvergens fandt imidlertid sted i første halvdel af 90'erne, og i de seneste år synes der at være mindre konvergens.

Konvergensen blandt de 15 medlemsstater synes at have været lidt større end for de 12 ØMU-medlemsstater, men prisforskellene er stadig større i EU som helhed. Variationskoefficienten er i øjeblikket omkring 15 % for hele EU og 12 % for de 12 ØMU-medlemsstater.

Tabel 2, der viser prisniveauet i de tre lande, der ikke deltager i ØMU, sammenholdt med gennemsnittet for de 15 medlemsstater i perioden siden 1990, vil blive sendt direkte til det ærede parlamentsmedlem og til Parlamentets Generalsekretariat. Der har været en ret kraftig priskonvergens mod EU-gennemsnittet i Danmark og Sverige, mens Det Forenede Kongerige har bevæget sig fra under til over EU-gennemsnittet.(2) Den kraftige konvergens i Danmark og Sverige er en stor del af forklaringen på priskonvergensen blandt de 15 medlemsstater.

(1) Variationskoefficienten måler gennemsnitsprisvariationen i forhold til gennemsnitsprisen og er et mål for prisspredningen mellem medlemsstaterne. Rådet (økonomi og finans) har peget på variationskoefficienten som en af de strukturindikatorer i den økonomiske reform, der skal måle priskonvergensen. F.eks. betyder en variationskoefficient på 0,15, at priserne gennemsnitlig svinger ± 15 % omkring gennemsnittet. Hvis variationskoefficienten for de relative prisniveauer i EU falder (stiger) med tiden, er det et tegn på, at de nationale prisniveauer i medlemsstaterne konvergerer (divergerer).

(2) Det skal bemærkes, at priserne af hensyn til sammenligningen er udtrykt i samme valuta (euro), og at disse priser derfor er følsomme for udsving i valutakursen mellem euro og de nationale valutaer uden for euroområdet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0216/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2002)

Om: Botswana

Kan Kommissionen oplyse, hvilke projekter i Botswana der i 2000 blev finansieret over EU-budgettet?

Kan Kommissionen oplyse det samlede omfang af den støtte til de forskellige projekter, Botswana modtog i 2000?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 og E-0228/02

(25. marts 2002)

Som følge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3621/01

af Encarnación Redondo Jiménez (PPE-DE), Carmen Fraga Estevez (PPE-DE)og José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Midlertidig suspension af indførslen af spanske klementiner i USA

Det er i denne uge blevet oplyst, at der er indført en midlertidig suspension og/eller forbud mod at udføre spanske klementiner til USA. De amerikanske myndigheder med ansvar for plantebeskyttelse begrunder dette med, at der var fundet en levende larve samt flere døde fluer af arten ceratitis lapitata, som stammede fra Spanien. Efter at der var fremsat temmelig forvirrede oplysninger, og efter en midlertidig genåbning af en times varighed, besluttede de amerikanske myndigheder at suspendere indførslen på ubestemt tid. De europæiske producenter er ikke enige i de amerikanske begrundelser og mener, at årsagen i høj grad er pression fra de amerikanske landmænd, som er direkte berørt af konkurrencen fra importerede europæiske citrusfrugter.

Eftersom denne ikke særligt acceptable fremgangsmåde også vil kunne tages i anvendelse af andre lande og over for andre varer fra Europa, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

- Har Kommissionen kendskab til den fare, som udførslen fra Europa er udsat for?

- Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at overvåge, at bestemmelserne i de aftaler, der er indgået med tredjelande, overholdes?

- Hvis det viser sig, at de anvendte argumenter i virkeligheden er handelshindringer, hvem skal så erstatte de tab, som de europæiske landmænd har lidt, både med hensyn til varernes værdi og i form af mistede markedsandele, og hvordan skal det ske?

Svar afgivet på Kommissionens vegne Pascal Lamy

(15. februar 2002)

Kommissionen er klar over dette tilfælde, og dens tjenestemænd følger situationen nøje. De amerikanske importregler gælder for eksporten af clementiner fra Spanien til De Forenede Stater, og Kommissionens indledende ansvar er at efterprøve, at disse regler og anvendelsen af dem er forenelige med bestemmelserne i Verdenshandelsorganisationens aftale om sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger.

De Forenede Staters forbuds åbenbart proportionsløse omfang og dets eventuelle uforenelighed med WTO-bestemmelserne blev bragt på bane ved særskilte lejligheder af kommissæren med ansvar for handel og kommissæren med ansvar for sundhed og forbrugerbeskyttelse, da de mødtes med De Forenede Staters repræsentant for handel Robert B. Zoellick i december 2001, og desuden af Kommissionens delegation i Washington.

Der er tekniske diskussioner i gang mellem embedsmænd fra De Forenede Stater og Spanien, som forhåbentlig vil føre til, at de faktiske og tekniske omstændigheder ved sagen vil blive klarlagt, og at problemet vil blive løst. Hvis der ikke hurtigt findes en tilfredsstillende løsning, vil Kommissionen overveje at gribe ind på passende måde i WTO med særlig henvisning til aftalen om sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger.

Eksportører, som måtte søge at dække deres tab som følge af det amerikanske forbud, bør overveje selv at indbringe sagen for de amerikanske domstole.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3649/01

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(14. januar 2002)

Om: Terrorisme, Somalia og information

Den seneste tids begivenheder med henblik på bekæmpelse af terrorisme har afsløret, at Somalia er et af hjemstederne for magtfulde grupper med tilknytning til den islamiske fundamentalistiske bevægelse, hvorfra de modtager finansiel støtte, våben og instruktører til at drive træningskampe for terrorister.

Der har i betragtning af ovenstående været formodninger fremme om et eventuelt militært indgreb for at blokere for eventuelle forsøg på at lade terroraktioner udgå fra Somalia.

Kan Kommissionen på denne baggrund og med henblik på at give befolkningen oplysninger, der kan bidrage til at styrke demokratiet og bekæmpe fundamentalisme, oplyse:

- om ikke den anser det for nyttigt og formålstjenligt at undersøge, hvorledes der kan etableres et net for uafhængig information på somalisk for at give befolkningen korrekte oplysninger?

- om ikke den mener, at korrekt information i den nuværende situation kunne bidrage til pacificering og indførelse af et ægte demokratisk system, som de forskellige etniske grupper og regionerne kan tilslutte sig?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(22. februar 2002)

Efter Kommissionens opfattelse er professionelle på informationsområdet bedst til at afgive præcis information. For nylig ydede Kommissionen et bidrag til finansieringen af særlige uddannelsesinitiativer for Somalia på dette område i tæt samarbejde med BBC World Service.

Projektets vigtigste element var et uddannelsesprogram for journalister omfattende teknik, redaktion, formulering og fremstilling. Ved udvikling og styrkelse af disse færdigheder blev det via uddannelsesprogrammet tilstræbt at gøre det muligt for somaliske journalister at fremstille materiale, der kan bidrage til opbygningen af et stærkt pluralistisk samfund. I alt 83 somaliske journalister fra den skrevne presse samt radio og fjernsyn deltog i BBC's kurser og workshops i forskellige dele af Somalia.

Hvis det bliver muligt at indføre en demokratisk informationspraksis i Somalia, kan Kommissionen overveje at indgå i et samarbejde med anerkendte organisationer med henblik på at fremme yderligere tiltag, der har til formål at styrke informationsformidlingen i Somalia.

Det skal understreges, at passende information ikke er nok til at sikre et velfungerende demokratisk politisk system. For Somalias vedkommende er størstedelen af befolkningen analfabeter, og opinionen i landet domineres af klan- og lokalinteresser. De traditionelle og religiøse ledere spiller derfor en vigtig rolle som opinionsledere. Desuden begrænses informationsformidlingen i hele Somalia fortsat af høje investeringsudgifter, logistiske problemer og kamphandlinger.

Dog nyder en del af befolkningen godt af en mere varieret information: som følge af statsmagtens sammenbrud er antallet af skrevne og audiovisuelle informationskilder mangedoblet, og der udsendes allerede nu dagligt udenlandske radio- og fjernsynsprogrammer på somalisk.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3635/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Rådet

(11. januar 2002)

Om: Denktash-regimets terrorisering af tyrkisk-cyprioter

Ifølge oplysninger i den græske presse har undervisningsministeriet i Denktashs pseudostat besluttet at suspendere historielærerinden Nilgiun Orchon på grund af en artikel, hun har forfattet i avisen Auropa, som udkommer på den besatte del af Cypern. På grundlag af love, som kun gælder i militærdiktaturer, anklager Denktash-regimet Orchon for at have skrevet, at Tyrkiet som besættelsesmagt har frataget tyrkisk-cyprioterne enhver frihed, og at de ikke har noget at skulle sige i spørgsmål, som vedrører dem. Hun har endvidere hævdet, at frihed, demokrati og parlament kun eksisterer af navn på den nordlige del af Cypern.

Det skal bemærkes, at der under tyrkisk-cypriotiske læreres og fagforeningsfolks demonstrationer mod undervisningsministeriets beslutning om at suspendere historielærerinden skete arrestationer foretaget af Denktash-regimets politi ledet af en tyrkisk officer, og under politiets forsøg på at arrestere Orchon, fordi hun ignorerede denne beslutning og var på vej til sin skole for at undervise blev generalsekretæren for lærernes fagforening, Arsan Ersalan, slået med en jernstang, da han prøvede at hjælpe hende.

Hvad er Rådets holdning til Denktash-regimets fascistiske afgørelser? Hvilke skridt har det i sinde at træffe for at hindre, at lignende episoder sker i fremtiden? Vil det tage spørgsmålet op over for Tyrkiet, hvis hær nu 27 år har holdt den nordlige del af Cypern under besættelse, og i så fald hvornår?

Svar

(27. juni 2002)

Rådet har ikke drøftet Nilgiun Orchon-sagen. Generelt og i overensstemmelse med Rådets faste holdning med hensyn til forsvaret af menneskerettighederne minder Rådet imidlertid det ærede parlamentsmedlem om, at ytringsfriheden er en af de rettigheder, der skal beskyttes, og at ethvert anslag mod disse rettigheder må fordømmes. Denne holdning blev på ny fremført på det seneste møde i Associeringsrådet EU-Tyrkiet den 16. april 2002 og kommer også til udtryk i EMK-dommen af 10. maj 2001 i sagen Cypern mod Tyrkiet (Sag nr. 25781/94).

Rådet ønsker desuden, at dets svar ses i sammenhæng med udviklingen i situationen på Cypern, som gav anledning til, at det på samlingen den 10. december 2001 udtrykte det således tilfredshed med møderne mellem Rauf Denktash og Glafkos Clerides den 4. og 5. december 2001, og på samlingen den 28. januar 2002 gav det udtryk for, at det fandt det meget opmuntrende, at der er indledt en dialog mellem de to samfund.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3641/01

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(7. januar 2002)

Om: EU-støtte til udvandrere i Argentina

De borgere fra EU, som er udvandret til Argentina, er ofre for den alvorlige økonomiske og sociale krise, som har ramt landet. Især ældre over 65, der ikke har mulighed for at arbejde, lider under tabet af deres opsparing, og at de mister deres pension.

EU gennemfører som led i finansielle ordninger, f.eks. Den Europæiske Socialfond, hjælpeprogrammer til EU-borgere med bopæl i medlemsstaterne, samt projekter, som tager sigte på integrering af indvandrere fra tredjelande. Imidlertid føler europæiske udvandrere i tredjelande, der som f.eks. Argentina er ramt af alvorlige problemer, at de lades i stikken.

Gennemfører eller medfinansierer EU projekter til fordel for europæiske udvandrere i Argentina?

Ville det være muligt at gennemføre EU-projekter som udtryk for europæisk solidaritet med vore medborgere i Argentina, gennem hvilken ordning kunne det ske, og hvem skulle tage initiativ hertil?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(15. februar 2002)

Den Europæiske Socialfonds indsatsområde er alene Fællesskabets område. Der findes ingen andre finansielle instrumenter svarende til Den Europæiske Socialfond til at yde støtte til EU-borgere uden for dette område.

På den anden side findes der programmer for udvikling og samarbejde med tredjelande (i henhold til forordningen for Asien og Latinamerika (ALA) i Argentinas tilfælde), som sigter mod at støtte udvikling i disse lande eller fremme deres samarbejde med europæiske instanser på fastlagte prioriterede områder. De er ikke rettet mod specifikke befolkningsgrupper i forhold til deres oprindelsesland og kan ikke anvendes til sådanne formål.

For nærværende findes der ikke noget finansielt instrument, der er direkte rettet mod europæiske migranter i Argentina, hverken i socialpolitisk eller udenrigspolitisk henseende.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3333/01

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(30. november 2001)

Om: Beskatning af personlig indkomst for EU-borgere bosiddende i Fyrstendømmet Andorra

Den Europæiske Union og medlemsstaterne har iværksat en række foranstaltninger til bekæmpelse af hvidvaskning af kapital og skatteunddragelse i de såkaldte skatteparadiser. Denne kamp, som ovenstående medlem af EP støtter fuldt ud, har allerede givet flere betydningsfulde resultater, men har dog også haft de første negative konsekvenser for nogle uskyldige mennesker, nemlig visse EU-borgere, som er bosiddende i Andorra og arbejder der.

Nylige ændringer i den spanske lovgivning om personlig indkomstbeskatning har rent faktisk haft konsekvenser i forhold til tidligere og ført til en overbeskatning af spaniere med sædvanligt opholdssted i Andorra, hvor de udgør størstedelen af de derboende EU-borgere. Problemet synes at være, at der hersker usikkerhed med hensyn til begreberne bopæl i skattemæssig henseende og sædvanlig bopæl. Dette forhold gør sig ikke gældende for borgere fra andre medlemsstater bosiddende i Andorra og fører følgelig til forskelsbehandling mellem EU-borgere. Har Kommissionen kendskab til denne problematik?

Agter Kommissionen at opretholde denne skattemæssige differentiering som led i ovennævnte bekæmpelsesforanstaltninger og den skattemæssige harmonisering? Har Kommissionen varetaget de legitime interesser for de pågældende borgere, der på ingen måde har noget at gøre med kriminelle handlinger af nogen som helst art? Agter Kommissionen at forelægge forslag til retsakt herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(18. januar 2002)

Det spørgsmål som rejses af det ærede medlem vedrører anvendelsen af de nye bestemmelser, der indførtes ved en reform af indkomstbeskatningen for enkeltpersoner, som trådte i kraft i 1999. I henhold til de nye regler er det sandsynligt at en spansk statsborger, som tidligere blev betragtet som bosiddende i Spanien, og som skifter bopæl til et skatteparadis, fortsat vil blive beskattet i henhold til spansk lovgivning overalt i verden, såvel i det år, hvor flytningen finder sted, som for de følgende fire år. Fyrstendømmet Andorra anses i henhold til de spanske regler som et skatteparadis.

Kommissionen vil påpege, at manglende harmonisering på fællesskabsniveau af indkomstbeskatningen i første række er et spørgsmål, som henhører under medlemsstaternes kompetence, for så vidt det er i overensstemmelse med de grundlæggende principper i traktaten; dette gælder navnlig forbudet mod diskriminering på grund af nationalitet.

Traktaterne omfatter imidlertid ikke det tilfælde, hvor en borger i en medlemsstat flytter til Andorra, der ikke er en medlemsstat. Fællesskabslovgivningen finder derfor ikke anvendelse i et sådant tilfælde, og Spanien kan fastsætte hvilke regler, der skal gælde for spanske statsborgere, som flytter dertil, selv om disse regler skulle kunne give anledning til ovennævnte forskelsbehandling.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3535/01

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Klyngebomber i Kosovo og andre steder

Hvilke EU-midler er blevet og bliver brugt til rydning af klyngebomber i Kosovo og andre steder på Balkan? Hvor omfattende anslår Kommissionen, at det eventuelle nuværende problem er?

Har Kommissionen nedlagt eller har den i sinde at nedlægge protest over for medlemsstater eller andre organer mod fremtidig fremstilling og anvendelse af klyngebomber?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(18. februar 2002)

Rydning af landminer er uløseligt forbundet med rydning af ueksploderet ammunition (UXO), klyngebomber (CB) og antitankminer (ATM).

EF har mellem 1998 og 2000 bevilget ca. 8,32 mio. EUR til dette formål.

Det anslås, at der blev lagt ca. 50 000 miner i Kosovo og at ca. 30 000 klyngebomber har forurenet samme område. Efter tre års hårdt arbejde har FN's mineaktionscenter i Kosovo erklæret Kosovo for et minefrit område. Dette hurtige fremskridt kan tilskrives den kendsgerning, at mine- og UXO-problemet i Kosovo i forhold til andre dele af verden er af begrænset omfang og relativt nyt; konflikten i Kosovo var forholdsvis kort, minerydderne havde adgang til serbiske kort over minerede områder og NATO-kort over luftangreb, og donorerne ydede betydelig bistand til minerydningsarbejdet.

Kommissionen er klar over, at der stadig består et mindre UXO-problem. Man er i færd med at træffe specifikke foranstaltninger i form af f.eks. uddannelse i ammunitionsrydning (støttet af EF i 2001) for at søge at løse dette særlige problem. Dette arbejde og rydningen af resterende miner vil blive håndteret af Kosovos civilbeskyttelseskorps (KCPC).

I Bosnien-Hercegovina, som anses for at være det land, der er hårdest ramt af problemet med miner/UXO i Europa, betragtes antallet af UXO/CB for at være højt, men er ikke specificeret (der er ikke gennemført en omfattende undersøgelse af konsekvenserne af landminer); i Bosnien er antipersonnelminer en langt større trussel. EF-støtten til minerydningsaktioner fra 1998 til 2001 beløb sig til 8,7 mio. EUR. Hertil kommer et bidrag på ca. 3,7 mio. EUR til grænseoverskridende minerydning mellem Kroatien og Bosnien-Hercegovina samt omfattende støtte til projekter inden for rammerne af EF's strategi for mineaktioner i Sydøsteuropa, herunder F & U-initiativer, der er lanceret under stabilitetspagten. EF har i løbet af de seneste tre år ydet ca. 17 mio. EUR til hertil.

Kommissionen tilslutter sig fuldt ud den strategi med henblik på at løse de problemer, der er opstået som følge af klyngebomber og andre former for eksplosive krigsefterladenskaber, som EU fremlagde ved konferencen til gennemgang af FN-konventionen om forbud mod eller begrænsninger i anvendelsen af visse konventionelle våben. Denne indsats har ført til, at der er nedsat en arbejdsgruppe af regeringseksperter, som har mandat til at undersøge mulighederne for at løse dette ammunitionsproblem inden for konventionens rammer.