SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2091/02

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(16. juli 2002)

Om: EU-alarmnummer

Kan Kommissionen i lyset af min skriftlige forespørgsel E-1237/02(1) til Kommissionen og det tilhørende svar af 4. juni 2002 fra Erkki Liikanen, der svarede på vegne af Kommissionen, besvare følgende spørgsmål:

- I EU-medlemsstaterne har man vedtaget at indføre alarmnummeret 112 senest den 31. december 1996.

- Hvilke konkrete foranstaltninger har EU truffet for at sikre, at medlemsstaterne indfører dette nummer, og at nummeret også virkelig bliver anerkendt? Findes der en kontrolmekanisme? Af hvilken art?

- Kontrollerer EU, om alarmnummeret også fungerer i praksis? Bliver det i denne forbindelse sikret, at nummeret 112 også virkelig dækker over en alarmcentral og ikke eksempelvis kun over en forbindelse til det lokale eller regionale politi?

- Bliver det kontrolleret, om den forulykkede har adgang til telefonisk bistand i hvert fald på to sprog (f.eks. landets sprog og engelsk)?

- I hvilke medlemsstater bliver alarmnummeret 112 anvendt i praksis?

- I hvilke medlemsstater er der problemer med at indføre og anerkende alarmnummeret 112? Hvilken slags problemer er der tale om?

- Hvordan ser det ud i ansøgerlandene, hvad angår alarmnummeret 112? Findes der konkrete retningslinjer, regler eller forskrifter på dette punkt? Findes der ansøgerlande, hvor alarmnummeret allerede er blevet indført? Hvilke lande drejer det sig om?

(1) EFT C 277 E af 14.11.2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. september 2002)

Ifølge to rundspørger, som Kommissionen foretog i 1998 og i 2001, anvendes alarmnummeret 112 i praksis i alle medlemsstaterne, således som det også fremgår af Femte rapport om gennemførelsen af EU's lovpakke for telesektoren(1). Anvendelsen af alarmnummeret 112 er blevet verificeret af de såkaldte ONP-udvalg og af Udvalget for EF-handlingsprogrammet for Civilbeskyttelse. Resultaterne af disse rundspørger, oversigten over anvendelsen af alarmnummeret 112 i Den Europæiske Union og enhver anden relevant oplysning er til rådighed på netstedet Europa på følgende adresse: http://europa.eu.int/comm/environment/civil/prote/112/112_en.htm

Det fremgår endvidere af disse rundspørger, at Det Forenede Kongerige og Tyskland er de eneste medlemsstater, som oplyser, at de kun er i stand til at besvare opkaldene på deres officielle sprog. I de øvrige medlemsstater taler de operatører, der besvarer 112-opkaldene, også engelsk foruden landets officielle sprog.

Et opkald til nr. 112 skal bringe den person, der foretager opkaldet, i kontakt med en tjeneste, som er bemyndiget til at besvare et nødopkald. Forvaltningen af opkaldene, herunder fordelingen af arbejdet mellem politi og brandvæsen eller det lokale/nationale politi, henhører helt og holdent under medlemsstaternes ansvarsområde, da civilbeskyttelsesprærogativerne falder ind under nærhedsprincippet.

Kommissionen har for nyligt fået forelagt to klager vedrørende besvarelsen af nødopkald i en medlemsstat. Den er i overblikket ved at undersøge disse klager og vil sandsynligvis se sig nødsaget til at indhente nærmere oplysninger hos den berørte medlemsstat, uden i øvrigt at foregribe indledningen af en overtrædelsesprocedure vedrørende gennemførelsen af Rådets beslutning 91/396/EØF af 29. juli 1991 om indførelse af et fælleseuropæisk alarmnummer(2).

Generelt kunne det se ud til, at medlemsstaternes problemer kan opdeles i to hovedtyper, nemlig sproglige problemer, som fører til forståelsesvanskeligheder, og organisatoriske problemer. I en række medlemsstater kan den traditionelle kompetencefordeling mellem de forskellige nødtjenester (f.eks. politi, brandvæsen og ambulance) betyde, at et opkald til nr. 112 ikke bringer den person, der foretager opkaldet, i kontakt med samtlige tjenester.

Som led i EF-handlingsprogrammet for civilbeskyttelse(3) finansierer Kommissionen sammen med de italienske, græske, portugisiske og spanske forbrugersammenslutninger to projekter, som tager sigte på at evaluere gennemførelsen af alarmnummeret 112 i de respektive lande, set fra de endelige brugeres synspunkt. Resultaterne forventes at foreligge næste år.

Kommissionen har ingen oplysninger om anvendelsen af alarmnummeret 112 i kandidatlandene. Den vil snarest muligt underrette det ærede medlem herom.

(1) KOM(1999) 537, endelig udg.

(2) EFT L 217 af 6.8.1991.

(3) EFT L 327 af 21.12.1999.