SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3494/01

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Losseplads i Villanueva del Carnero (León, Spanien)

Virksomheden R.M.D.S.A. (Recuperación de Materiales Diversos, S.A.) har opereret i den autonome region Castilla y León siden marts 2000 og har siden da deponeret adskillige tons affald indeholdende polyætylen, pvc og metal i pulverform på arealer i Villanueva de Carnero (beliggende i Santovenia de la Valdoncina kommune i León). Der er tale om aktiviteter, som gennemføres, uden at der foreligger en kommunal tilladelse og følgelig uden den foreskrevne VVM-vurdering.

Sammenslutningen Valle de Conforcos har klaget over overtrædelse af miljølovgivningen og modarbejder den fortsatte forurening af jordbunden, luften og vandet i det pågældende område.

Virksomheden planlægger i en ny fase at anvende termolyse til bortskaffelse af dæk og har med henblik herpå udarbejdet en miljørisikovurdering, som indeholder adskillige mangler. Det frygtes, at i fremtiden vil det pvc-holdige plasticaffald, som nu deponeres, blive afbrændt.

Det fastsættes i direktiv 75/442/EØF(1), som er ændret ved direktiv 91/156/EØF(2) om affald, at medlemsstaterne skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at affaldet bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at miljøet skades.

Hvilke foranstaltninger anser Kommissionen det for påkrævet at træffe for at sikre, at fællesskabsbestemmelserne overholdes på dette område, navnlig direktiv 75/442/EØF og direktiv 75/337/EØF(3) om vurdering af virkningerne for miljøet?

(1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.

(2) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32.

(3) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(14. februar 2002)

Kommissionen kender intet til de omtalte forhold.

Det skal erindres, at behandling af affald på indeværende tidspunkt er omfattet af Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald(1) som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991(2).

I direktivets artikel 4 står der, at medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at affaldet nyttiggøres eller bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at der anvendes fremgangsmåder eller metoder, som vil kunne skade miljøet, navnlig må der ikke:

- skabes risiko for hverken vand, luft eller jord, eller for fauna og flora

- forårsages gener ved støj eller lugt

- påføres landskaber eller områder af særlig interesse skade.

I henhold til direktivets artikel 9 skal ethvert anlæg eller enhver virksomhed, som varetager bortskaffelse af affald, indhente en tilladelse fra den kompetente myndighed.

For så vidt angår Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(3), er anlæg til bortskaffelse af ikke-farligt affald ved forbrænding eller kemisk behandling med en kapacitet på over 100 tons/dag opført i bilag I til direktivet og alle andre anlæg til bortskaffelse af affald i bilag II.

Hvorom alting er, vil Kommissionen i sin egenskab af traktaternes vogter træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes i det foreliggende tilfælde.

(1) EFT L 194 af 25.7.1975.

(2) EFT L 78 af 26.3.1991.

(3) EFT L 73 af 14.3.1997.