SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0954/98 af Gianfranco Dell'Alba (ARE) til Raadet (31. marts 1998)

Om: UNDCP-programmet i Afghanistan

Europa-Parlamentet vedtog enstemmigt den 19. februar 1998 en beslutning om situationen i Afghanistan, hvori det ud over at gentage »sin staerke fordoemmelse af taleban-regimet og dets politik med systematiske kraenkelser af menneskerettighederne« (punkt 1) gav en yderst kritisk bedoemmelse af den politiske og demokratiske nytte og effektiviteten af det program, som UNDCP (FN's Program for Kontrol med Narkotikamisbrug) vil gennemfoere i Afghanistan. Programmet omfatter bevilling af midler til taleban-regimet, der skal faa dette til at ivaerksaette en gradvis udryddelse af opiumafgroederne. I saa henseende konstaterer Parlamentet i punkt I, at »det talebanske regime... ikke har nogen international legitimitet«, og bekraefter i punkt G, at »kun en vedvarende fred i omraadet vil goere det muligt at goere noget ved selve grundlaget for denne handel (opium)«. Derfor tilkendegiver Parlamentet (i punkt 8), at »det er alvorligt bekymret over den aftale, som er indgaaet mellem UNDCP og talebanerne, og opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at se meget noeje paa de konkrete gennemfoerelsesbestemmelser for denne aftale« og kraever (i punkt 9), »at standsningen af al bistand og alle samarbejdsprogrammer med undtagelse af den humanitaere bistand opretholdes, indtil maends og kvinders menneskerettigheder respekteres af regeringen«.

Naestformand i Kommissionen, Marin, udtalte paa plenarmoedet: Imidlertid deler vi ogsaa Parlamentets tvivl med hensyn til gennemfoerligheden af det program til erstatning for afgroeder i stor maalestok, som UNDCP foreslaar... det forekommer os ikke, at man i den nuvaerende situation i Afghanistan... kan gennemfoere et alternativt udviklingsprogram med henblik paa at bekaempe dyrkningen af opiumsvalmuer.

Hvordan agter Raadet i betragtning af, at EU og dets medlemsstater er blandt hovedbidragyderne til UNDCP's programmer, at foelge denne udtalelse fra Parlamentet op, eller har den allerede gjort dette?

Kan Raadet konkret garantere, at der ikke vil blive ydet noget specifikt EU-bidrag til finansieringen af dette program?

Svar (6. juli 1998)

1. Som det fremgaar af artikel 5 i Den Europaeiske Unions faelles holdning med hensyn til Afghanistan af 26. januar 1998, tillaegger EU »narkotikaaspektet« af situationen i Afghanistan stor betydning. Som led i denne generelle strategi har Raadet besluttet at stoette udviklingen af baeredygtige alternativer, som det anser for at vaere et vigtigt element i en afbalanceret og omfattende strategi for narkotikabekaempelsen. De alternative udviklingsprogrammer skal tilpasses de konkrete forhold i Afghanistan, respektere menneskerettighederne og omfatte koensaspekter, saaledes at kvinder og maend kan deltage paa lige fod i udviklingsprocessen.

2. Den Europaeiske Union soeger at fastholde disse principper gennem et taet samarbejde med De Forenede Nationers internationale narkotikakontrolprogram (UNDCP) og andre organismer for at sikre, at der i den bredere FN-sammenhaeng tages fuldt hensyn til narkotikakontrolspoergsmaalene i Afghanistan. Den vil over for UNDCP understrege betydningen af at reagere paa donorernes betaenkeligheder vedroerende dets program, herunder det forhold, at dets planer boer vaere forenelige med De Forenede Nationers mere omfattende politiske maal og maal for bistanden til Afghanistan og tage hensyn til betaenkeligheder vedroerende menneskerettighederne og koensaspektet.

Ifoelge de foreliggende oplysninger vedroerer det pilotprogram, som UNCDP har ivaerksat i Afghanistan, et lille velafgraenset omraade, og formaalet med programmet er at undersoege mulighederne for at udvikle alternative afgroeder under hensyn til befolkningens beredvillighed og holdningen hos de lokale myndigheder. Paa den baggrund er samarbejdet med det dervaerende regime begraenset til et absolut minimum. Programmets finansielle midler tildeles lokalsamfundene, herunder kvinderne og andre marginaliserede grupper.

Endelig skal der mindes om, at det er op til de enkelte medlemsstater at traeffe afgoerelse om, hvorvidt de vil finansiere UNDCP-programmer eller ej.