SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2297/99

af Dorette Corbey (PSE) til Kommissionen

(29. november 1999)

Om: Gasudvinding i vadehavet

Den nederlandske regering har udpeget naturområdet vadehavet til særligt beskyttet område (bevaringsområde) inden for rammerne af hatbitatdirektivet 92/43/EØF(1).

1. Har Kommissionen kendskab til, at den nederlandske regering agter at tillade en betinget udvinding af gas i vadehavet?

2. Er Kommissionen klar over fagfolks opfattelse (herunder beretningen om projekters indvirkning på miljøet, 1996), at man ikke kan udelukke, at gasudvindingen får betydelige virkninger for det enestående naturområde, som vadehavet er? Deler Kommissionen disse fagfolks opfattelse?

3. Er Kommissionen enig med mig i, at gasudvinding kan være i modstrid med forpligtelserne til beskyttelse af dette naturområde, som resulterer af habitatdirektivet? Er Kommissionen af den opfattelse, at der i dette tilfælde er tale om tvingende grunde af stor offentlig interesse, som kan berettige til gasudvinding i vadehavet i henhold til habitatdirektivet? Har Kommissionen kendskab til, om der findes alternativer til udvinding af gas i vadehavet?

4. Er Kommissionen af den opfattelse, at en ny undersøgelse af, således som det faktisk blev foreslået af den nederlandske regering den 15. november, om den påtænkte gasudvinding medfører uoprettelig skade, er strengt nødvendigt i betragtning af de mange undersøgelser, som allerede har fundet sted? Hvordan bedømmer Kommissionen en sådan undersøgelse af uoprettelig skade i lyset af artikel 6, stk. 3, i habitatdirektivet, hvori der er tale om væsentlige påvirkninger?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. december 1999)

1. Kommissionen er via en række avisartikler samt gennem andre medier blevet klar over, at den nederlandske regering har besluttet, at udvinding af naturgas i Vadehavet kan tillades på visse betingelser. Dog skal denne beslutning ifølge de oplysninger, som Kommissionen ligger inde med, først drøftes i det nederlandske parlament, inden den kan føres ud i livet.

2. Kommissionen har ingen oplysninger om dette emne og kan ikke for øjeblikket udtalelse sig om følgevirkningerne af en sådan udvinding for Vadehavsområdets økologiske betydning.

3. Vadehavet er et område, der skal beskyttes som et særligt beskyttet område i henhold til Rådets direktiv 79/409/EØF om beskyttelse af vilde fugle(1) og som et særligt bevaringsområde i henhold til Rådet habitat-direktiv 92/43/EF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter. I det omfang, Kommissionen kan bedømme det på grundlag af de begrænsede oplysninger, den har til rådighed, bør der foretages en vurdering som foreskrevet i artikel 6, stk. 3, i Rådets direktiv 92/43/EØF, dersom en

sådan forhåndsvurdering endnu ikke har fundet sted her. De langsigtede følgevirkninger på længere sigt bør ligeledes medtages i denne vurdering. Navnlig må der tages hensyn til det forebyggende princip. Fremgår det af vurderingen, at udvindingen vil få negative følgevirkninger, gælder direktivets artikel 6, stk. 4, automatisk. Dette indebærer, at de nederlandske myndigheder skal kunne godtgøre, at der ikke findes alternative løsninger med hensyn til udvindingen, og at der er en grund hertil baseret på den altoverskyggende offentlige interesse i at gennemføre udvindingsaktiviteten. Såfremt der ikke kan påvises sådanne negative følgevirkninger, bør der træffes en række kompenserende foranstaltninger som anført i artikel 6, stk. 4, i Rådets direktiv 92/43/EØF, inden udvindingen indledes, med det formål at sikre, at den overordnede sammenhæng i nettet Natura 2000 beskyttes.

4. Det ærede medlem henvises i øvrigt til ovennævnte punkt nr. 3. Hertil kan føjes, at ordene væsentlig påvirkning i artikel 6, stk. 3, har en bredere betydning end blot uoprettelig virkning.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.