ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0856/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(20. marts 2003)

Om: Svar på spørgsmål fra parlamentarikerne

1. Kommissionen bedes redegøre for de procedurer, som et medlem af Europa-Parlamentet har til sin rådighed, hvis han/hun ønsker at indgive klage over den på baggrund af en række utilfredsstillende svar på simple spørgsmål.

2. Kan det pågældende medlem f.eks. klage til ombudsmanden?

3. Kan Kommissionen oplyse, hvor mange klager der er indgivet til ombudsmanden eller til andre organer i løbet af de sidste fem år?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(25. april 2003)

Kommissionen besvarer gennemsnitlig ca. 3 800 skriftlige og mundtlige forespørgsler fra Parlamentet hvert år, og Kommissionen ønsker at forsikre det ærede medlem om, at den lægger meget stor vægt på kvaliteten af de svar, man giver. Men som det ærede medlem vil kunne forstå, kan spørgsmål af meget teknisk karakter eller spørgsmål, hvor det er nødvendigt med indhentning af forskellige oplysninger og statistiske kilder, gøre det nødvendigt, at der går meget lang tid. I sådanne tilfælde og for at undgå forsinkelser, som også skyldes oversættelse og interne procedurer, kan det være hensigtsmæssigt at henvise til faktuelle oplysninger fra kilder, som Europa-Parlamentet allerede råder over.

Bortset fra de normale metoder og midler til en parlamentarisk kontrol af Kommissionen, som Europa-Parlamentets organer og de enkelte medlemmer råder over, findes der ingen specifikke procedurer, der anvendes i tilfælde af utilfredsstillende svar.

I henhold til artikel 195 i EF-traktaten kan ombudsmanden konstatere, om der foreligger administrative forsømmelser. Kommissionen har ikke kendskab til nogen direkte forbindelse mellem den politiske procedure ved Europa-Parlamentets kontrol og klager til ombudsmanden.

I 2002 modtog Kommissionen 32 skriftlige forespørgsler (ud af et samlet antal på 3 962 skriftlige og mundtlige forespørgsler), hvor der var spørgsmål vedrørende kvaliteten i svarene. Relevante tal for årene 1998-2001 er ved at blive udarbejdet i øjeblikket og vil blive sendt direkte til det ærede medlem, så snart de foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0700/03

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(10. marts 2003)

Om: Doping inden for amatørsporten

Den 15. maj sidste år fremlagde kommissionsmedlem Viviane Reding en undersøgelse af amatørers anvendelse af doping i omkring 23 000 fitnesscentre i Europa. Et af de forslag, der blev fremsat i denne undersøgelse var, at der indførtes kvalitetsmærker for disse produkter, og at der gennemførtes systematisk kontrol med deres sammensætning. Dette skyldtes navnlig det forhold, at disse (skadelige) produkter kan bestilles hjem over internettet.

Kan Kommissionen oplyse, om den nu har truffet specifikke foranstaltninger vedrørende disse produkter for at beskytte forbrugerne i Europa?

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger, den har truffet, for om ikke helt at hindre, så dog i høj grad at vanskeliggøre den illegale handel via internettet?

Kan Kommissionen oplyse, om den har til hensigt at holde disse skadelige produkter tilbage ved EU's ydre grænser, og hvilke skridt den i givet fald vil tage med henblik herpå?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(14. april 2003)

Kommissionen har med interesse noteret sig konklusionerne af den undersøgelse, som det ærede parlamentsmedlem nævner. Denne undersøgelse er blevet gennemført i forbindelse med de pilotaktioner, der blev finansieret af Kommissionen i 2000 og 2001, og som drejede sig om bekæmpelse af doping inden for sporten.

Konklusionerne af undersøgelsen er blevet benyttet i Kommissionens overvejelser vedrørende bekæmpelse af doping. De er bl.a. blevet brugt som udgangspunkt for forberedelsen af et forslag fra Kommissionen til et fællesskabsprogram til bekæmpelse af doping, fokuseret på information, pædagogik og forebyggelse. Dette initiativ er foreløbigt endt med at blive stillet i bero på grund af budgetmæssige forhold.

Siden offentliggørelsen af denne undersøgelse er der sket et vigtigt fremskridt i form af vedtagelsen i 2002 af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/46/EF af 10. juni 2002 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om kosttilskud(1).

På det 53. møde i Fællesskabets lægemiddeludvalg den 14. maj 2002 rejste Kommissionen desuden spørgsmålet om en særlig mærkning af dopingmidler. Ved denne anledning drøftedes medlemsstaternes erfaringer på området samt mulighederne for eventuelt at indføre et system for tidlig varsling (early warning system) på europæisk niveau. Det fremgik imidlertid af drøftelserne i lægemiddeludvalget, hvor mange vanskeligheder der var forbundet med iværksættelsen af et sådant system, og Kommissionen agter ikke i øjeblikket at følge spørgsmålet op.

Endelig skal Kommissionen minde om, at den er forpligtet til at handle i nøje overensstemmelse med sine beføjelser, og at en række foranstaltninger for så vidt angår bekæmpelsen af doping kun kan træffes på nationalt plan.

(1) EFT L 183 af 12.7.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1166/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(1. april 2003)

Om: Macerata Kommunes udnyttelse af midler fra Tempus III-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det, hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Macerata Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til støtte til unge universitetsstuderende inden for det transeuropæiske samarbejde og kulturel og videnskabelig udveksling som led i universitetsuddannelsen.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Macerata Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Tempus III-programmet?

2. om Macerata Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0827/03, E-1164/03, E-1165/03,E-1166/03, E-1167/03, E-1168/03, E-1169/03 og E-1170/03

(8. maj 2003)

Som hovedregel omfatter et projekt, som finansieres under Tempus-programmet, flere universiteter både i EU og i partnerlandene.

Det er meget vanskeligt at identificere de beløb, som det europæiske universitet har beholdt, og som på grund af projektet blev tildelt til universiteterne i partnerlandene.

Til orientering anføres dog de beløb, som er tildelt til Tempus III-projektet, for så vidt angår institutionerne i følgende kommuner: Frosinone, Ancona, Firenze, Macerata, Perugia, Pesaro, Pisa og Siena. Nærmere supplerende oplysninger sendes direkte til det ærede parlamentsmedlem og til Parlamentets sekretariat.

1. Universitetet i Ancona modtog i 2002 et beløb på 1 739 EUR til et Tempus-projekt (stipendium).

2. Institutionerne i Firenze modtog i 2002 og 2003 et beløb på 832 014,98 EUR til Tempus-projekter.

3. Universitetet i Macerata modtog i 2002 et beløb på 112 257,80 EUR til et Tempus-projekt.

4. Universitetet i Perugia modtog i 2002 og 2003 et beløb på 546 452,10 EUR til Tempus-projekter.

5. Universitetet i Pisa modtog i 2002 og 2003 et beløb på 285 178,80 EUR til Tempus-projekter.

6. Universitetet i Siena modtog i 2002 et beløb på 63 050 EUR til et Tempus-projekt.

7. I Frosinone og Pesaro blev der ikke gennemført Tempus III-projekter.

Det ærede parlamentsmedlem kan også henvende sig til de berørte lokale myndigheder for at få mere fyldestgørende oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0597/03

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. februar 2003)

Om: Ekstralys på lastbiler

Vognmandsforeningen Norr i Norrbotten er oprørt over det nye direktiv vedrørende lastbilers lysindstillinger. I Sverige skal direktivet efter forslag fra Vejdirektoratet indgå i dets lovsamling fra og med maj 2003.

Trafiksituationen i Norrland adskiller sig fra trafiksituationen i Centraleuropa. Vognmænd, der transporterer trælast, kan køre i 1,5 time uden at møde modkørende trafik. Kørsel på dårlige og mørke veje med høj risiko for at støde frontalt sammen med en elg skaber særligt behov for flere ekstralys i det svenske Norrland end i mere tætbefolkede områder i EU. Det er en tryghedsfaktor at have ordentligt lys på sin lastbil. Det koster både penge og volder problemer at køre vildt ned. Det er ikke noget problem for lastbilchaufførerne at blænde ned for modgående trafik.

Er der mulighed for regionale undtagelser fra direktivet vedrørende lastbilers lysindstillinger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(28. marts 2003)

Motorkøretøjer skal for at opfylde bestemmelserne i Rådets direktiv 76/756/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om montering af lygter og lyssignaler på motordrevne køretøjer og påhængsvogne dertil(1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 97/28/EF af 11. juni 1997(2), være udstyret med enten to eller fire fjernlyslygter, hvis samlede lysstyrke ikke må være over 225 000 cd. Disse bestemmelser har været gældende siden 1976, og de stemmer overens med FN's Økonomiske Kommission for Europas regulativ 48 (FN-ECE). FN-ECE behandler i øjeblikket forslag, der går ud på at tillade montering af yderligere to fjernlyslygter på tunge køretøjer med en masse på over 12 tons forudsat, at der kun kan tændes fire lygter samtidigt.

Lastbiler typegodkendes på grundlag af national lovgivning og hører endnu ikke under EU's ordning for fuldstændig standardtypegodkendelse af et køretøj, selv om der er planer om snart at fremsætte forslag til Europa-Parlamentet og Rådet om at gøre dette obligatorisk fra 2008.

Hvis et køretøj overholder bestemmelserne i Rådets direktiv 76/756/EØF, skal de svenske myndigheder tildele national typegodkendelse. Det er dog ikke obligatorisk at overholde bestemmelserne i direktivet, og myndighederne kan derfor også godkende køretøjer, der opfylder andre bestemmelser. Hvis der findes alternative bestemmelser, er det op til producenten, om han ønsker køretøjet typegodkendt på basis af de alternative bestemmelser eller direktivet. Kommissionen opfordrer dog medlemsstaterne til så vidt muligt snarest at tilpasse de nationale bestemmelser til de relevante direktiver, inden EU's ordning for fuldstændig standardtypegodkendelse af et køretøj bliver obligatorisk for lastbiler.

Når et køretøj først er blevet registreret, er det underlagt de nationale bestemmelser om brugen af køretøjer, og det er så op til de svenske myndigheder at afgøre, om de vil tillade efterfølgende montering af ekstra fjernlyslygter.

(1) EFT L 262 af 27.9.1976.

(2) EFT L 171 af 30.6.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0781/03

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(7. marts 2003)

Om: Handel med heste

Kan Kommissionen under henvisning til dens svar på forespørgsel P-1386/02(1) om handel med heste nu redegøre for resultatet af det opfølgende besøg i Irland, som Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret havde planlagt at aflægge i anden halvdel af 2002?

Vil Kommissionen ligeledes redegøre for resultateterne af de kontrolundersøgelser, som Kommissionens tjenestegren med ansvar for folke- og dyresundhed og dyrevelfærd har foretaget i samarbejde med de kompetente myndigheder i Det Forenede Kongerige og Irland inden for rammerne af Rådets direktiv 90/426/EØF(2) samt udlevere et eksemplar af rapporten om resultaterne til mig?

(1) EFT C 229 E af 26.9.2002, s. 212.

(2) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 42.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. april 2003)

Med henvisning til det spørgsmål, som rejses af det ærede medlem, vil Kommissionen gerne følge op på sit svar på skriftlig forespørgsel P-1386/02.

Mellem den 25. og 29. november 2002 gennemførte Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret det besøg i Irland, som der henvises til i ovennævnte svar. I forbindelse med besøget kunne man dog ikke som oprindeligt planlagt undersøge hovdyrs bevægelse, men måtte koncentrere sig om international transport af kvæg over lange distancer.

Hvad angår hovdyr, synes det dog at fremgå af svarene på de spørgsmål, som Kommissionen stillede myndighederne i Dublin og London, at man, selv om man ikke er færdig hermed, er kommet langt med gennemførelsen af Kommissionens beslutning 2000/68/EF af 22. december 1999 om ændring af beslutning 93/623/EØF og om identifikation af hovdyr til opdræt og som brugsdyr(1) i den irske og britiske lovgivning. Høringen af de berørte parter er blevet eller vil snart blive færdiggjort, og der er opnået enighed om, hvilke organisationer der skal udpeges til at udstede pas til hovdyr til opdræt og som brugsdyr.

Kommissionen har under hensyntagen til drøftelserne i Parlamentet og Rådet om Kommissionens forslag(2) til en ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler(3) udarbejdet et udkast til ændring af beslutning 2000/68/EF, som indeholder flere oplysninger om, hvordan dette identifikationssystem skal fungere. Formålet med dette er at opnå en systematisk og fuldstændig identifikation af hovdyr. Dette nye udkast kræver dog yderligere drøftelser, da identifikation af hovdyr ikke kun har konsekvenser for folke- og dyresundheden, men også er påvirket af fællesskabslovgivningen om opdræt og konkurrencer.

(1) EFT L 23 af 28.1.2000.

(2) EFT C 75 E af 26.3.2002.

(3) EFT L 311 af 28.11.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0262/03

af Torben Lund (PSE) til Kommissionen

(5. februar 2003)

Om: Sundhedskriterier for tildeling af EU's miljømærke

EU's miljømærke er med til at fremme mere miljøvenlig produktion og forbrug, men ordningen kan forbedres på flere områder. Det fremgår af den danske dagspresse den 23. januar 2003, at forbrugere undrer sig over, at miljømærkede produkter gerne må indeholde allergifremkaldende stoffer som for eksempel konserveringsmidlet methyldibromo glutaronitrile.

Det fremføres, at det ikke er i overensstemmelse med forbrugernes forventninger, at ordningen kun fokuserer på miljøkriterier og ikke medtager sundhedsspørgsmål ved tildelingen af mærket. Derfor bedes Kommissionen redegøre for sine fremtidige planer for en revision af miljømærkeordningen og sit kendskab til undersøgelser i forhold til problemer med tildelingen af EU's miljømærke. Endvidere bedes oplyst, om Kommissionen har foretaget eller påtænker at igangsætte undersøgelser af forbrugernes og producenternes ønsker om at indarbejde sundhedskriterier og/eller andre forhold i ordningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. marts 2003)

Den presseartikel, som det skriftlige spørgsmål bygger på, giver ikke et korrekt billede af EU's miljømærke, da ordningen faktisk tager hensyn til sundhedsspørgsmål. De kriterier, som skal være opfyldt, før miljømærket kan tildeles, omfatter i de fleste tilfælde også sundheds- og sikkerhedsaspekter som f.eks. forbud mod at anvende kemiske stoffer, der er sundhedsskadelige.

Kommissionen erkender dog, at EU-miljømærkets sundhedsmæssige fordele skal fremhæves bedre og aktivt kommunikeres til de europæiske borgere. Det påtænkes derfor at gøre de sundhedsrelaterede kriterier i beslutningerne om tildeling af miljømærket til forskellige produktgrupper strengere og at forbedre udbredelsen af oplysninger om miljømærkets sundheds- og miljømæssige fordele til de europæiske forbrugere og andre interessenter. Herudover agter Kommissionen at lægge yderligere vægt på de sundhedsmæssige aspekter, når miljømærkeforordningen revideres i 2005.

På denne baggrund har Kommissionen ingen planer om at igangsætte undersøgelser af forbrugernes og producenternes ønsker om at indarbejde sundhedskriterier og/eller andre forhold i ordningen. Der foregår dog allerede drøftelser om den kommende revision med alle relevante interessegrupper i EU-miljømærkenævnet med henblik på at få et samlet overblik over deres erfaringer med ordningen og deres synspunkter vedrørende den fremtidige udvikling. Disse drøftelser intensiveres i løbet af de kommende to år, og resultaterne forventes at give vigtige impulser til revisionen af ordningen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1286/03

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(31. marts 2003)

Om: Koppefare

Hvorledes vurderer Kommissionen faren for et eventuelt koppeangreb?

Hvilke foranstaltninger har Den Europæiske Union truffet, eller hvad agter den at gøre i den anledning?

Er der truffet forebyggende foranstaltninger på europæisk plan?

Kan en medlemsstat opfordres til at træffe forebyggende foranstaltninger?

Vil Europa-Kommissionen tage stilling hertil?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(29. april 2003)

Man kan ikke udelukke risikoen for, at der udbryder kopper som følge af en bevidst spredning af variola major-virus, som fremkalder kopper.

Det er medlemsstaternes ansvar at gennemføre modforholdsregler til forebyggelse og afdæmpning af følgerne af et sådant udbrud. Efter de bioterroristiske angreb i USA i september 2001 og oktober 2001 har medlemsstaterne gennemført foranstaltninger for at styrke deres beredskab og reaktionsmekanismer i forbindelse med kopper.

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2119/98/EF om oprettelse af et net til epidemiologisk overvågning af og kontrol med overførbare sygdomme i Fællesskabet(1) skal medlemsstaterne give meddelelse om disse udbrud og om usædvanlige epidemiologiske situationer til Kommissionen. Der er blevet foreslået endnu en kommissionsbeslutning, hvor variola-virus medtages i Kommissionens beslutning 2002/253/EF af 19. marts 2002 om definitioner af tilfælde med henblik på anmeldelse af overførbare sygdomme til EF-nettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2119/98/EF(2).

Herudover samarbejder Kommissionen, som anført i meddelelserne fra henholdsvis den 28. november 2001 om Civilbeskyttelse beredskabet over for katastrofesituationer(3) og den af 11. juni 2002 om Civilbeskyttelse status over gennemførelsen af programmet for beredskab i katastrofesituationer(4) tæt sammen med medlemsstaterne for at styrke deres beredskab og reaktionsmekanismer, ikke kun i forbindelse med kopper, men også andre trusler fra (bevidst spredte) kemiske, biologiske og radioaktive (CBRN) agenser. Kommissionen har lanceret en række koordinerede aktioner, dækkende områderne civilbeskyttelse, sundhed, virksomheder (lægemidler), forskning, det nukleare område, transportområdet og energiområdet.

Endelig har Kommissionen i fællesskab med Rådet gennemført foranstaltninger og aktioner vedrørende opgørelser over EU's politikker til imødegåelse af kemiske, biologiske og nukleare terroristtrusler og for at udarbejde strategiske mål for en fremtidig aktion. Alt dette er fastlagt i det fælles program, som blev vedtaget den 20. december 2002(5) for at forbedre samarbejdet i EU med hensyn til forebyggelse og begrænsning af følgerne af sådanne trusler.

(1) EFT L 268 af 3.10.1998.

(2) EFT L 86 af 3.4.2002.

(3) KOM(2001) 707 endelig udg.

(4) KOM(2002) 302 endelig udg.

(5) Rådets dokument 14627/02.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1027/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om: Prato Kommunes udnyttelse af midler fra programmet Venskabsbyer i EU 2000

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Blandt de programmer, EU yder støtte til, er der også et program til fremme af konsolideringen af venskabsforbindelser mellem europæiske byer, og mange italienske byer, herunder Prato, ville være særlig egnede i denne forbindelse.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Prato Kommune forelagde projekter i håb om at opnå støtte fra programmet Venskabsbyer i EU 2000?

2. om Prato Kommune fik bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 og E-1029/03

(8. maj 2003)

Midlerne til venskabsbyer forvaltes ikke decentralt.

Støtte tildeles af Kommissionen på grundlag af projekter, som de kommunale myndigheder eller venskabsbykomitéerne indsender.

Støtten udbetales først, når arrangementet er afviklet, og det sker mod forevisning af regnskabsbilag.

De lokale myndigheder deltager i venskabsbyarrangementet på grundlag af en årlig indkaldelse af forslag, som offentliggøres i EUT.

Med hensyn til det ærede parlamentsmedlems forespørgsler: For kommunerne Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pisa (E-1025), Pistoia (E-1026), Siene (E-1028), Terni (E-1029). Ikke modtaget midler til venskabsbyer i 2000.

For kommunerne Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027). Midler til et venskabsbyarrangement i 2000. Midlerne er opbrugt.

Det ærede parlamentsmedlem kan også henvende sig til de berørte lokale myndigheder for at få mere fyldestgørende oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0808/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(17. marts 2003)

Om: Overtrædelse af fællesskabslovgivningen vedrørende folkesundhed og forbrugerbeskyttelse

Kan Kommissionen oplyse, i hvor mange tilfælde der formodes at være sket overtrædelse af fællesskabslovgivningen vedrørende folkesundhed og forbrugerbeskyttelse i Grækenland, og på hvilke områder disse overtrædelser er sket? I hvor mange tilfælde (hvis de foreligger) og i hvilke tilfælde forbereder Kommissionen en procedure imod Grækenland ved Domstolen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(10. april 2003)

En fortegnelse over de overtrædelsesprocedurer i henhold til EF-traktatens artikel 226, som er blevet indledt mod Grækenland vedrørende sundhed og forbrugerbeskyttelse, og som endnu ikke er blevet afsluttet, sendes direkte til det ærede medlem samt til Parlamentets generalsekretariat.

I denne fortegnelse kan det ærede medlem finde oplysninger om overtrædelsens karakter, samt om hvor langt man er kommet med overtrædelsesproceduren.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0283/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(7. februar 2003)

Om: Det europæiske visionspanel

1. Hvem er medlemmerne af det nye europæiske visionspanel, og hvilke beføjelser eller beslutningstagende kompetencer har panelet med hensyn til den europæiske politik vedrørende bioptisk kørsel?

2. Kan Kommissionen bekræfte, om panelet nu er nedsat og fungerer, og hvor hyppigt dets møder finder sted?

3. Hvor befinder bioptisk kørsel sig på panelets dagsorden, og hvilke eventuelle proaktive aktioner eller undersøgelser er det i gang med vedrørende dette emne?

4. Har det nogen fastlagt tidsramme, inden for hvilken det forventer udvikling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(11. marts 2003)

Kommissionen har ingen oplysninger om det europæiske visionspanel. Den kan derfor ikke besvare det ærede medlems spørgsmål.