SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0836/01

af Giovanni Pittella (PSE) til Kommissionen

(22. marts 2001)

Om: Lukning af værkstedet for større reparationer i San Nicola (Melfi)

Selskabet Trenitalia SpA under FS-gruppen (de italienske statsbaner) har uden nogen godkendelse fra de nationale eller lokale arbejdsmarkedsparter besluttet at lukke værkstedet for større reparationer i San Nicola i Melfi. Dette værksted beskæftiger sig med reparation af dieselmotorer med lav kapacitet og rangeringslokomotiver, og det har en infrastruktur, som er en af de nyeste og teknologisk mest avancerede af værkstederne inden for enheden teknologier vedrørende det rullende materiel.

En del af arbejdsordrerne sendes for øjeblikket videre til det tilsvarende værksted i Rimini, mens andre reparationsarbejder foretages i de forskellige værksteder, der arbejder for Trenitalia.

Det pågældende værksted var måske det eneste, som konstruktivt overholdt alle fællesskabsbestemmelserne, bl.a. for så vidt angik miljøbeskyttelse.

Lukningen deraf har medført tab af 200 arbejdspladser i regionen og har anrettet stor skade på økonomien i et område, der i forvejen har stor arbejdsløshed.

Endvidere ser det ud til, at der ikke er noget privat foretagende, der kan foretage reparationen af disse motorer så fordelagtigt som værkstedet i Melfi og med samme kvalitet.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke initiativer den agter at tage for i samarbejde med den italienske regering at fremme en positiv løsning på denne situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(5. juli 2001)

Kommissionen lægger meget stor vægt på de sociale konsekvenser af virksomhedsomlægninger.

For så vidt angår den eksisterende EU-lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i forbindelse med virksomhedsomlægninger, gælder medlemsstaternes egne love til implementering af en række direktiver vedrørende arbejdsmarkeds- og overenskomstforhold, navnlig Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juni 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser(1) og Rådets direktiv 77/187/EF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter(2), som ændret ved Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998(3).

Eftersom disse direktiver er omsat til national lov, er det de nationale administrative eller retlige myndigheder, som skal afgøre, om der er sket en overtrædelse i tilfældet med Selskabet Trenitalia S.p.A. under FS-gruppen.

Kommissionen har gentagne gange understreget, at det skal sikres, at virksomhedsomlægninger foregår på socialt acceptabel vis, og Kommissionen har derfor gjort opmærksom på, at det er vigtigt at styrke arbejdstagernes rettigheder, hvad angår information og høring, navnlig i forbindelse med de mange om- og sammenlægningstiltag og virksomhedsovertagelser, som nu finder sted nærmest hver dag.

Det var Kommissionens vigtigste hensyn ved udarbejdelsen af forslaget til Rådets direktiv om en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab(4), som man nåede til politisk enighed om en fælles holdning til på ministerrådsmødet den 11. juni 2001. Direktivet skal styrke arbejdstagernes ret til information og høring på nationalt og EU-plan. Direktivet skal ses som en konkret EU-reaktion på de europæiske borgeres betænkeligheder i forbindelse med den usikkerhed, der opstår som følge af de mange på hinanden følgende virksomhedsomlægninger, sammenlægninger, overtagelser osv., som ofte følges af fyringsrunder.

Når Rådet og Parlamentet har vedtaget direktivet, og medlemsstaterne har omsat det til national lov, får arbejdstagere i virksomheder med mindst 50 ansatte (også datterselskaber af multinationale virksomheder) en række grundlæggende rettigheder: ret til information om, hvordan virksomhedens aktiviteter har udviklet sig og vil udvikle sig, om virksomhedens økonomiske og finansielle situation, ret til information og høring om forhold vedrørende beskæftigelsessituationen og beslutninger, som kan føre til mærkbare ændringer i tilrettelæggelsen af arbejdet samt ret til at vide, hvordan virksomheden har til hensigt at gribe disse ændringer an.

I sin social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden(5) foreslog Kommissionen, at man oprettede et center for ændringer under Dublin-instituttet. Dette forslag fik opbakning på mødet i Stockholm, hvor Rådet tilrådede, at man hurtigst muligt opretter et sådant center.

Kommissionen har desuden tænkt sig at fremlægge en grønbog i juli 2001 om virksomheders sociale ansvar, hvori det skal understreges, at socialt ansvarlige virksomhedsomlægninger indebærer en afvejning af de interesser og hensyn, som gælder for samtlige parter, som berøres af de påtænkte ændringer og beslutninger.

Det kan konkluderes, at Europa skal imødegå virksomhedernes omlægninger som kan være med til at øge konkurrenceevnen og den økonomiske vækst og disses sociale konsekvenser ved en kombination af innovation og social samhørighed og ved at blive bedre til at administrere de ændringer, der finder sted.

Det griber Kommissionen an ud fra en helhedsorienteret løsningsmodel som beskrevet i det foregående ved at styrke vores evne til at forudse og administrere ændringer via Dublin-centret, ved at etablere juridiske mekanismer, som sikrer en fyldestgørende beskyttelse af arbejdstagerne ved virksomhedsomlægninger, og ved at gøre virksomhederne mere socialt ansvarlige.

(1) EFT L 225 af 12.8.1998.

(2) EFT L 61 af 5.3.1977.

(3) EFT L 201 af 17.7.1998.

(4) EFT C 2 af 5.1.1999.

(5) KOM(2000) 379 endelig udg.