SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1160/96 af Mary Banotti (PPE) til Kommissionen (15. maj 1996)

Om: Yderligere spoergsmaal om forsoeg vedroerende straalingsrisici

Kan Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal i forlaengelse af Cressons svar paa skriftlig forespoergsel E-0560/96 ((EFT C 185 af 25.6.1996, s. 71. )) af Banotti:

Hvordan udvaelger Kommissionen sine raadgivere? Dette spoergsmaal blev ikke besvaret paa en saadan maade, at a) udvaelgelseskriterierne og b) den noedvendige gennemskuelighed for at undgaa subjektivitet klart fremgik.

Kan Kommissionen med hensyn til aabenhed og gennemskuelighed bekraefte, at ingen af dens raadgivere eller medlemmerne af det raadgivende koordinationsudvalg eller Kommissionens videnskabelige forskningspersonale har faaet tildelt forskningskontrakter som led i programmet?

Kan Kommissionen bekraefte sin paastand om, at forskningen i menneskeceller stoettes i tilstraekkelig hoej grad ved at forelaegge en oversigt over, hvor store beloeb der anvendes paa henholdsvis forskning i menneskeceller og forsoeg med mus?

Kan Kommissionen desuden uddybe, hvorfor man mener, at udviklingen af kraeft hos mus vil vaere relevant for udviklingen af kraeft hos mennesker?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson (20. juni 1996)

Kriterierne for udvaelgelse af raadgivere i forbindelse med udarbejdelsen af rammeprogrammet 1994-1998 har vaeret anciennitet, international anerkendelse, nuvaerende forskningsaktivitet samt repraesentativitet med hensyn til alle de mange forskellige discipliner, der indgaar i forskningsprogrammet for straalingsbeskyttelse. Yderligere et kriterium har vaeret med til at sikre, at deltagerne kom til at repraesentere et bredt udsnit af medlemsstaterne. Desuden har de medlemmer af det raadgivende forvaltnings- og koordineringsudvalg (CGC) for straalingsbeskyttelse, der er udpeget af medlemsstaterne, ligeledes bidraget til udarbejdelsen af forskningsprogrammet. Paa denne maade blev der opnaaet gennemsigtighed, men programforslaget er ligeledes blevet forelagt for en raekke forskellige udvalg, f.eks. udvalget vedroerende atomenergispoergsmaal, den viden-skabelige og tekniske komité, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg m.v., forud for den endelige udvaelgelse.

Forskningsprogrammet for straalingsbeskyttelse sigter mod at faa involveret de bedste forskningsgrupper, der arbejder paa dette omraade, og det er derfor helt uundgaaeligt, at visse laboratorier, som har haft relation til visse raadgivere og enkelte medlemmer af forvaltnings- og raadgivningsudvalget for straalingsbeskyttelse, har opnaaet gode resultater med hensyn til at faa tildelt forskningskontrakter. De procedurer, der er fastlagt for evalueringen af forslagene, har vaeret med til at sikre, at man her undgik enhver form for partiskhed. Alle de eksperter, der er blevet benyttet til evaluering af forslag, har vaeret forpligtet til at oplyse, hvorvidt de eventuelt havde en vis interesse i et bestemt projekt, hvorved de automatisk udelukkedes fra vurderingen af alle saadanne forslag.

Kommissionen skoenner, at forskningen i menneskeceller modtager tilstraekkelig stor stoette i medfoer af programmet. I projekter med flere forskellige partnere er det vanskeligt at forelaegge en opgoerelse med konkrete tal efter de omraader, der oenskes besked om, men ca. to mio. ECU er specielt helliget forskning i menneskeceller mod for eksempel ca. tre mio. ECU til brug for forskning vedroerende mus.

Til alle eksperimentelle undersoegelser vedroerende kraeftfremkaldende faktorer skal der helt klart anvendes 'in vivo'-modeller med forsoegsdyr. Selv om musen ikke er et helt indlysende forbillede for mennesket, frembyder netop dette dyr visse fordele ved udfoerelse af forsoeg, fordi det er lille og forholdsvis billigt, ligesom man ved meget om dets genetik og patologi. Desuden er der tale om et pattedyr; straalingsskader og udbedring af disse kan umiddelbart sammenlignes, og dyret har meget homologe gener og sammen-lignelige gener til bekaempelse af kraeftsvulster. Visse specifikke kromosomaendringer er forbundet med visse cancerformer, ligesom det er tilfaeldet med menneskene, og der er tilsyneladende ingen 'apriorisk' begrundelse for at antage, at musenes kraeftfremkaldende proces skulle divergere naevnevaerdigt fra menneskenes.