SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0931/03

af Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) til Kommissionen

(26. marts 2003)

Om: En politik for mindskelse af farerne ved stofafhængighed

Vores politik til bekæmpelse af stofafhængighed har vist sig at være lidet glorværdig. Handelen med stoffer har fået sin ilt fra forbudspolitikken, fortjenesterne er vokset og vokset og har givet næring til den organiserede kriminalitet såvel som småkriminaliteten; regimer er blevet gennemkorrumperet, og vi er blevet ydmyget af vores egen afmagt.

Desuden er der i forhold til folkesundheden grund til at være foruroliget, ikke bare over de fysiske og mentale skader, som stofafhængigheden fremkalder, men, i kraft af det store antal sprøjtenarkomaner omkring en million i Den Europæiske Union også over de sanitære risici, der er en følge af, at mange narkomaner er smittet med hiv og hepatitis C, for ikke at tale om det stigende antal, der dør af overdosis eller af forgiftning. Man skal huske på, at dødeligheden blandt forbrugere af opiumsprodukter er 20 gange højere end i samfundet generelt.

Jeg spørger derfor Kommissionen, i tilknytning til politikken for mindskelse af stofafhængighed:

1. Hvad er dens vurdering af de programmer, der går ud på at erstatte narkotika med metadon, for hele EU's vedkommende?

2. Er Kommissionen ikke af den opfattelse, at den bør analysere de pilotprogrammer for tildeling af opiumsprodukter til syge med en lang historie om fejlslagne behandlinger bag sig, under lægetilsyn, sådan som de er blevet gennemført i Bern, i Liverpool og for nylig tillige i Asturien, og at disse bør videreføres i andre stater? Der skal erindres om, at disse programmer har opnået positive resultater, navnlig når det gælder fald i kriminalitet, i antallet af overdosis og forgiftningstilfælde, samt i antallet af tilfælde af hiv- og hepatitis C-smittede.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(16. april 2003)

1. Kommissionen har ikke selv forestået nogen undersøgelser af de metadonsubstitutionsprogrammer, der er gennemført på medlemsstatsplan, men det er planen, at der i 2003 i samarbejde med Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EMCDDA) skal forberedes en oversigt over risikoreduktionsmetoder, som anvendes i medlemsstaterne.

EMCDDA har fået gennemført en undersøgelse af substitutionsbehandling i alle 15 medlemsstater og har i 2000 offentliggjort resultaterne i en bog med titlen Reviewing current practice in drug-substitution treatment in the European Union. I undersøgelsen konkluderes det, at substitutionsbehandling medfører øget fysisk, psykisk og socialt velvære og mindsker kriminaliteten.

2. Kommissionen ser sig ikke i stand til at kommentere enkeltprogrammer i medlemsstaterne. Kommissionen har ydet støtte til pilotprojekter i forbindelse med substitutionsprogrammer under EF-handlingsprogrammet mod narkotika og narkotikamisbrug, f.eks. arbejdet i netværket Euro-Methwork. Kommissionen yder for øjeblikket støtte til projektet Quality Improvement Substitution Treatment in Europe. Dette projekt har til formål at fremme substitutionsbehandling i Europa af opiatafhængige, som behandlingen er indikeret til, og at behandlingen gives på en fagligt forsvarlig måde.

I december 2002 vedtog Kommissionen et forslag til Rådets henstilling om forebyggelse af narkotikamisbrug og reduktion af de med misbruget forbundne risici, der har EF-traktatens artikel 152 som retsgrundlag. Parlamentet afgav i februar positiv udtalelse om henstillingsforslaget, og det forventes, at Rådet om kort tid vedtager henstillingen. Medlemsstaterne opfordres til at tilbyde omfattende substitutionsbehandling suppleret med passende psykologisk og social støtte; de skal i denne forbindelse være opmærksom på, at der afhængigt af narkotikamisbrugernes behov bør forefindes en lang række forskellige behandlingstilbud, herunder behandling uden brug af narkotika. Det henstilles endvidere til medlemsstaterne, at de træffer foranstaltninger til at sikre, at substitutionsstofferne ikke misbruges og samtidig sikre passende adgang til behandling.