DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/848

(2004/C 84 E/0943)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0701/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om: Tredjelandes brug af betegnelserne »vintage« og »tawny«

Den Europæiske Unions forvaltningskomité for vin besluttede den 10. februar at tillade tredjelande som Sydafrika og Australien at benytte bestemte, traditionelle betegnelser for vin, der produceres inden for fællesskaberne, når blot den pågældende vin opfylder et antal strenge betingelser, som ækvivalerer de betingelser, der gælder i medlemsstaterne. Denne beslutning blev truffet, selv om producentlande som f.eks. Portugal stemte imod, og blev ifølge portugisisk presse godkendt af Kommissionen den 23. februar.

De nye regler vil få betydning for betegnelserne »tawny«, »ruby«, »vintage«, »late bottle«, som alle refererer til portvin, og for betegnelserne »escuro«, »fino«, »frasqueira«, »reserva velha« og »solera«, som refererer til madeiravin. Desuden vil de få betydning for andre benævnelser som »vinho regional«, »vinho generoso« og »vinho doce natural«, som omfatter ikke bare portvin og madeira, men tillige muskatel fra Setúbal og Carcavelos.

Forslaget, som blev fremsat helt tilbage i 2002, vil lette forhandlingerne i WTO om intellektuel ejendomsret, men det vil øge — den illoyale — konkurrence med vine produceret i Fællesskabet, med de deraf følgende socioøkonomiske virkninger; det vil så tvivl om benævnelser og mærker, der er blevet konsolideret gennem mange år, og det vil skabe forvirring blandt forbrugerne. Af disse grunde stiller vi følgende spørgsmål til Kommissionen:

1. Har den foretaget nogen som helst beregninger af de socioøkonomiske virkninger af disse foranstaltninger for producentlandene? Hvilke virkninger mener den forslaget vil få for Portugal?

2. Anser Kommissionen det ikke for at være helt uomgængeligt at forsvare fællesskabets benævnelser i aftalerne om intellektuel ejendomsret og handelsaftaler med tredjelande? Hvad er så grunden til, at den farer frem med et forslag rettet imod producentlandene, som vil så tvivl om disse betegnelsers kvalitet og overlegenhed? Hvordan agter den at kontrollere disse importer?

3. Har man i det mindste tænkt på kompensationsmekanismer for de berørte producenter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. april 2004)

Kommissionen har måttet vedtage nye regler om beskrivelse, betegnelse og beskyttelse af visse vinprodukter for at hindre, at der nedsættes et WTO-panel, hvad der ville have medført en alvorlig trussel for EU's bestemmelser om mærkning af vin.

Efter at forordning (EF) nr. 753/2002 (1) er blevet meddelt Verdenshandelsorganisationen, har flere lande sendt deres kommentarer til og udtrykt forbehold over for WTO. I Genève er der blevet afholdt to konsultationsmøder om dette spørgsmål. Tredjelandene betragtede den eksklusive beskyttelse af visse traditionelle udtryk (del B) som en ny intellektuel ejendomsret for EU i forbindelse med aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (ADPIC), som supplerer de geografiske betegnelser. Et WTO-panel om dette spørgsmål kunne være til fare for EU's bestemmelser om beskyttelse af geografiske betegnelser og skulle derfor undgås.

I lyset af tredjelandenes bemærkninger besluttede Kommissionen at gennemføre en række ændringer af den pågældende forordning. Kommissionen vedtog ændringerne efter afstemning i Forvaltningskomitéen for Vin efter procedurerne i artikel 75 i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 (2), og de er siden blevet meddelt WTO.

Ændringerne giver især tredjelandene mulighed for at anvende visse traditionelle udtryk under overholdelse af de regler, der også gælder for medlemsstaterne. Der skulle også tages hensyn til, at mange tredjelande ikke anvender centrale forskrifter for vinsektoren. EU's krav til forskrifterne er derfor blevet ændret, og princippet om »forskrifter« er blevet ændret til princippet om »gældende regler«. Reglerne omfatter dem, som stammer fra repræsentative erhvervsorganisationer. Der er også indføjet en definition af »repræsentativitet«.

Det bør også understreges, at der i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 slet ikke henvises til de to typer traditionelle udtryk i modsætning til bilag III til forordning (EF) nr. 753/2002, men kun til den mulighed, Kommissionen har for at vedtage normer for de traditionelle udtryk i overensstemmelse med de i medlemsstaterne gældende regler.

De nye betingelser for tredjelandenes anvendelse af EU's traditionelle udtryk svarer til dem, der tidligere gjaldt for anvendelse af de traditionelle udtryk i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

Disse betingelser omfatter, jf. artikel 1, stk. 10, i forordning (EF) nr. 316/2004 (3) om ændring af artikel 37, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 753/2002, følgende:

— tredjelandet skal forelægge Kommissionen en begrundet anmodning og fremsende de oplysninger, som berettiger til at godkende det traditionelle udtryk

— det traditionelle udtryk skal være affattet på det officielle sprog i det tredjeland, der fremsætter anmodningen, og udtrykket skal på dette sprog have været anvendt i mindst ti år

— er det traditionelle udtryk ikke affattet på det officielle sprog, skal anvendelsen af udtrykket være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning; i så fald skal det traditionelle udtryk på dette sprog have været anvendt uafbrudt i mindst de sidste 25 år

— andre kriterier som udtrykkets »specificitet«og »særegne karakter« og umuliggørelse af misbrug skal også være opfyldt.

Hvad angår netop de portugisiske traditionelle udtryk, der er nævnt i den skriftlige forespørgsel til Kommissionen, skal flere betingelser være opfyldt for, at tredjelande kan anvende dem i EF. Det betyder, at hvis et traditionelt udtryk som »Ruby«, »Tawny«, »Vintage« (eventuelt suppleret med »Late Bottle«), »Canteiro« eller »Frasqueira« anvendes for en anden hedvin end portvin eller madeira, så skal enten engelsk eller portugisisk (alt efter tilfældet) være det officielle sprog i tredjelandet, og det traditionelle udtryk skal have været anvendt i mindst ti år, eller hvis engelsk eller portugisisk er anerkendt som det andet officielle sprog i det pågældende tredjeland, så skal udtrykket have været anvendt i mindst de sidste 25 år. Udtrykket skal endvidere være specifikt og karakteristisk, så det ikke virker vildledende på forbrugerne, når vinen afsættes i EU. Udtrykkets anvendelse i tredjelandet skal også være udtryk for en vis tradition.

Det bør i den forbindelse understreges, at tredjelandene angreb denne kategori af traditionelle udtryk (del B) med den begrundelse, at EF har skabt en ny industriel ejendomsret foruden de geografiske betegnelser, og at det ikke er muligt for vine fra tredjelande at anvende udtrykkene på EF's marked (f.eks. »fino«, »claret«, »vintage« osv.), selv om nogle af udtrykkene længe har været anvendt andetsteds i verden.

Hvad angår de traditionelle udtryk »Reserva velha«, »Solera«, »Vinho regional«, »Vinho generoso« og »Vinho doce natural«, forbliver betingelserne for tredjelandenes anvendelse af dem uændrede, fordi disse udtryk allerede fandtes i bilag III, del A, til forordning (EF) nr. 753/2002.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002 af 29. april 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EFT L 118 af 4.5.2002.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin, EFT L 179 af 14.7.1999.

(3) Kommissionens forordning (EF) nr. 316/2004 af 20. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 753/2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter, EUT L 55 af 24.2.2004.