DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/899

(2004/C 78 E/0950)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4039/03

af Christos Folias (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om: Udøvelse af optometri i Grækenland

For nylig vedtog det græske parlament at ændre og supplere lovgivningen vedrørende Den Nationale Sundhedsordning og indføre bestemmelser på andre områder, der henhører under Sundheds- og Velfærdsministeriets kompetenceområde, som også omfatter optikerne og deres virksomhed. Blandt andet får optikere forbud mod at udføre optometri, og apoteker får tilladelse til at sælge briller for langsynede og bløde kontaktlinser.

Er denne bestemmelse, der forbyder optikere at udføre optometri og tillader apoteker at gøre det, i overensstemmelse med EU-bestemmelserne?

Gælder der i Den Europæiske Union regler, der definerer de optiske synshjælpemidler, der udelukkende sælges af optikere?

Kan Kommissionen oplyse, hvilke myndigheder på amtsplan, der er ansvarlige for iværksættelsen af de sanktioner, som loven foreskriver, imod optikere, der udøver ulovlig virksomhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. februar 2004)

Der findes ingen særskilte EU-bestemmelser for optometrist- og optikererhvervet. For apotekererhvervet findes to direktiver, nemlig Rådets direktiv 85/432/EØF og 85/433/EØF af 16. september 1985 om hhv. samordning af love og administrative bestemmelser om visse former for virksomhed på det farmaceutiske område og om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser i farmaci samt om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af etableringsretten i forbindelse med visse former for virksomhed på det farmaceutiske område (1). Disse direktiver indeholder imidlertid ikke noget svar på spørgsmålet, om apotekere har ret til at sælge synshjælpemidler og udøve virksomhed inden for dette område.

Da den pågældende erhvervsaktivitet ikke er harmoniseret, er det i princippet medlemsstaterne, der fastsætter vilkårene for udøvelsen af denne virksomhed. Medlemsstaterne har imidlertid pligt til under udøvelsen af deres kompetence at overholde de grundlæggende frihedsrettigheder i EF-traktaten, herunder især retten til frit at etablere virksomhed, jf. artikel 43 i EF-traktaten.

Med henvisning til den nuværende EF-ret og de tilgængelige oplysninger er det imidlertid Kommissionens vurdering, at der intet er til hinder for, at Grækenland forbyder optikere at udføre optometri, og at apotekere får tilladelse til at sælge visse former for synshjælpemidler. Denne vurdering er desuden blevet bekræftet gennem Domstolens retspraksis i sager, der ligner denne situation (2).

Der findes ingen harmoniserede bestemmelser på EU-niveau, som fastsætter, at bestemte synshjælpemidler kun må sælges af optikere. Domstolens faste retspraksis har været, at når der ikke findes sådanne regler, kan de nationale myndigheder indføre særskilte salgsordninger, forudsat at disse ordninger gælder alle berørte handelsvirksomheder inden for medlemsstatens område, og forudsat ordningerne de jure og de facto har samme virkning for markedsføringen af indenlandske produkter og produkter fra andre medlemsstater. Hvis disse betingelser overholdes, er sådanne tilfælde ikke omfattet af EF-traktatens artikel 28 om varers fri bevægelighed.

Ifølge Kommissionens vurdering har den ikke kompetence til at svare på det ærede medlems sidste spørgsmål. Dette spørgsmål vedrører udelukkende de græske myndigheders kompetenceområde.

(1) EFT L 253 af 24.6.1985.

(2) Jf. dom af 1. februar 2001 i »Mac Quen«-sagen C-108/96, Sml. 2001, s. I-837, og dom af 11. juli 2002 i »Gräbner«-sagen C-294/00, Sml. 2002, s. I-6515.