SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0978/02

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(12. april 2002)

Om: Bevilling af statsstøtte til svævebaner i Italien og Østrig

I en pressemeddelelse af 27. februar 2002 meddelte Kommissionen, at den havde tildelt statsstøtte til svævebaner i Italien og Østrig. Støtten begrundes med, at anlæggene kun er bestemt til lokal benyttelse, og at der ikke tiltrækkes brugere, som ikke bor der.

1. Hvordan kommer Kommissionen frem til det resultat, at skiliftanlæggene i Østrig og Italien udelukkende er bestemt til lokalt brug?

2. Foreligger der i forbindelse med dette spørgsmål undersøgelser, rapporter, arbejdsdokumenter eller lignende, som Kommissionen brugte, da den skulle træffe sin afgørelse?

3. Er Kommissionen nu villig til at stille den i skriftlig forespørgsel E-3179/01 af 7. november 2001 krævede rapport (henholdsvis de eksisterende dele) til rådighed? I benægtende fald, hvorfor ikke?

4. Er det endvidere muligt for Kommissionen, at stille alle de dokumenter til rådighed for mig, som den brugte, da den skulle træffe afgørelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(6. juni 2002)

1. I sagen vedrørende støtte til svævebaneanlæg i Østrig (sag N860/01) er der ikke fremsendt fyldestgørende oplysninger, der har gjort det muligt at konkludere, at anlægget falder ind under kategorien

af faciliteter udelukkende til lokal benyttelse. Derfor måtte Kommissionen konkludere, at foranstaltningerne udgjorde støtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Støtten blev imidlertid fundet forenelig med fællesmarkedet på grund af dens begrænsede intensitet.

I beslutningen vedrørende støtte til svævebaneanlæg i Italien (sag N376/01) blev det accepteret, at støtte til visse anlæg til lokal benyttelse ikke ville kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Dette gjaldt dog ikke alle anlæg, men kun nogle af dem. I andre tilfælde blev det konkluderet, at der var en påvirkning af handelen, og at støtten kun kunne retfærdiggøres i kraft af dens begrænsede intensitet.

Generelt er Kommissionen af den opfattelse, at ikke alle svævebaneanlæg bør vurderes på samme måde, men at der bør skelnes mellem svævebaner, der har til formål at opfylde befolkningens kollektive transportbehov, og svævebaner i tilknytning til sportsaktiviteter. Blandt sidstnævnte bør der endvidere skelnes mellem svævebaner, der tiltrækker brugere, som kan benytte andre medlemsstaters faciliteter som et alternativ, og svævebaner, der primært er bestemt til lokal benyttelse.

2. Kommissionen har benyttet en række data om turisme og svævebaneanlæg, der er tilgængelige fra forskellige kilder, til at nå frem til sin afgørelse. Det er ikke en enkelt undersøgelse eller rapport, der har udgjort det afgørende grundlag for afgørelsen, og så vidt Kommissionen ved, findes der ikke omfattende statistisk materiale om brugere af svævebaner opgjort pr. oprindelsesland og bestemmelsessted. Det skal dog nævnes, at de italienske myndigheder har fremsendt kopi af en undersøgelse med titlen Imprese turistiche e competitività Le caratteristiche della produzione delle imprese turistiche og en rapport af professor Carlo Eugenio Baldi fra Bologna Universitet. Begge dokumenter blev præsenteret på seminaret om Aiuti al turismo e regole di concorrenza, der blev afholdt den 8. november 2000 i Parlamentets lokaler. Der vil blive sendt en kopi til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

3. Hvad angår den rapport, som det ærede medlem anmodede om i skriftlig forespørgsel E-3179/01(1) af 7. november 2001, kan Kommissionen kun gentage, hvad den svarede på det tidspunkt, nemlig at der ikke er blevet udarbejdet en egentlig rapport.

4. Det ville ikke være muligt at fremskaffe kopi af alle elektroniske data og dokumenter, som Kommissionen har konsulteret på internettet for at få et bedre kendskab til sektoren.

(1) EFT C 229 af 26.9.2002, s. 6.