SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1308/02

af Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. maj 2002)

Om: Minimumsstandarder for tilbageholdelse af illegale indvandrere og asylansøgere

I EU er frihedsberøvelse ikke kun en praksis, der anvendes overfor varetægtsfængslede, som mistænkes for at have begået kriminelle handlinger. I mange EU-lande udgør indvandrere, der har overtrådt gældende indvandrer- og udlændingelove, og asylansøgere nu en betydelig del af de indsatte. Deres processuelle rettigheder overtrædes gang på gang, og de fængselsforhold, de lever under, er ofte elendige og opfylder tit ikke minimumsstandarderne for fængsler, hvilket kan udgøre en direkte risiko for de indsatte, som anført i en rapport, der for nylig blev offentliggjort af Human Rights Watch. Europa-Kommissionens debatoplæg vedrørende mindstegarantier i forbindelse med straffeprocesser synes kun at gælde for personer, der er mistænkt for at have begået kriminelle handlinger, idet der i debatoplægget overhovedet ikke nævnes indvandrere eller asylansøgere, der tilbageholdes. Disse personer har dog, uanset deres retsstatus, de samme processuelle rettigheder som dem, der gælder for kriminelle indsatte.

Den europæiske menneskerettighedsdomstol har fastslået, at bestemmelserne i artikel 5, stk. 4 om processuelle garantier gælder for indvandrere og asylansøgere, og FN's komite for menneskerettigheder er nået til samme konklusion hvad angår artikel 9 i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder. Begge dokumenter er anført i bilaget om relevante menneskerettighedsinstrumenter til Europa-Kommissionens debatoplæg vedrørende mindstegarantier i forbindelse med straffeprocesser.

Mener Kommissionen, at debatoplægget vedrørende mindstegarantier i forbindelse med straffeprocesser gælder for alle indsatte personer?

Eller er Kommissionen rede til at fremsætte et særskilt forslag til udarbejdelse af retningslinjer for medlemsstaterne med hensyn til processuelle mindstegarantier for ikke-kriminelle indsatte (indvandrere og asylansøgere, der tilbageholdes)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(10. juni 2002)

Da retsgrundlaget for asyl og indvandring og retligt samarbejde i straffesager er forskelligt, er Kommissionen nødt til at dække området proceduregarantier for tilbageholdelse af mistænkte/tiltalte i straffesager og asylansøgere/ulovlige indvandrere i forskellige instrumenter.

Formålet med høringspapiret om proceduregarantier for mistænkte og tiltalte i straffesager var at indlede en bred europæisk debat om, på hvilke områder der bør gælde fælles standarder for behandling af mistænkte og tiltalte i straffesager i hele EU. Formålet er at bidrage til Kommissionens udarbejdelse af en grønbog senere på året. Høringspapiret omhandler tilbageholdelse, men kun proceduregarantier for mistænkte og tiltalte i straffesager. Det omhandler indvandring og toldere, når disse mistænker en asylansøger for at have begået en strafbar handling.

Kommissionen fremlagde på asylområdet i september 2000 et forslag til direktiv om minimumsstandarder for procedurer i medlemsstaterne for tildeling og fratagelse af flygtningestatus(1), der bl.a. fastsætter rammer for, hvornår en tilbageholdelse er begrundet, og som forpligter medlemsstaterne til at gennemføre en første prøvning af og derefter regelmæssige prøvninger af beslutningen om tilbageholdelse. Kommissionen er i øjeblikket ved at udarbejde et ændret forslag under hensyntagen til Europa-Parlamentets udtalelse og konklusionerne fra mødet i Rådet, retlige og indre anliggender (RIA), den 7. december 2001. Det forventes, at det ændrede forslag vil indeholde en ændret bestemmelse om tilbageholdelse.

I juni 2002 forventes Rådet formelt at vedtage et direktiv om modtagelse af asylansøgere, der indeholder nogle særlige bestemmelser om modtagelse af asylansøgere, der tilbageholdes, mens deres sag behandles. Ifølge artikel 13 i dette direktiv skal medlemsstaterne sikre samme modtagelse for asylansøgere, der er tilbageholdt, som for andre asylansøgere. Endvidere sikrer direktivet, at juridiske rådgivere, FN's Højkommissariat for flygtninge og repræsentanter for relevante NGO'er får adgang til indkvarteringen (hvilket også omfatter tilbageholdelsescentre) for at bistå asylansøgerne.

Hvad angår tilbageholdelse før udsendelse af ulovlige indvandrere eller asylansøgere, der har fået afslag på deres ansøgning, opfordrer Kommissionen i sin grønbog om en fællesskabspolitik for tilbagesendelse af personer med ulovligt ophold(2) alle interesserede parter til at kommentere det spørgsmål, som det ærede medlems stiller: bør der indføres bindende standarder for tilbageholdelse i disse sager? Skal disse i bekræftende fald omfatte retslige forudsætninger, standarder for indkvartering og tidsfrister for at begrænse tilbageholdelsens varighed?

(1) EFT C 193 af 10.7.2001.

(2) KOM(2002) 175 endelig udg.