DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/750

(2004/C 84 E/0845)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0003/04

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(16. januar 2004)

Om: Handel med vilde fugle

Har Kommissionen kendskab til den lovlige handel med vilde fugle i EU? Mellem 1997 og 2000 blev der indført næste en halv million fugle til Europa, hovedsageligt papegøjer.

Vil Kommissionen være rede til at overveje at beskytte disse fugle ved at gennemføre lovgivning, som forbyder dette i lighed med, hvad der er sket i USA? Siden indførelsen af Wild Bird Protection Act i USA er der sket et fald i den ulovlige fangst. Det må formodes, at en tilsvarende lovgivning i Europa vil få samme virkning.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. februar 2004)

Kommissionen er fuldt ud bekendt med den lovlige handel i vilde fugle, og der findes allerede særlig fællesskabslovgivning, som har til formål at beskytte vilde fugle.

De fleste af de vilde fuglearter, som efterspørges i handelen (herunder papegøjer) er opført i bilagene til konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES). CITES gennemføres i EU ved hjælp af Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (1). Hovedformålet med CITES og Rådets forordning (EF) nr. 338/97 er at beskytte mod en handel i vilde fugle- og plantearter, som ikke er bæredygtig. Formålet med CITES er ikke at standse al handel med vilde dyr, men at bidrage til bevarelsen af disse arter ved at regulere handelen med dem, samtidig med at illegal handel bekæmpes.

Import til USA af vilde fugle, der er på CITES-listen, er ikke tilladt i henhold til Wild Bird Conservation Act (WBCA), medmindre de er omfattet af bestemte undtagelser i WBCA. En af undtagelserne er f.eks. fugle fra et godkendt bæredygtigt opdrætsprogram, men i øjeblikket er der ingen godkendte programmer. I øjeblikket mener Kommissionen ikke, at der er behov for at indføre lignende lovgivning af nedenstående grunde.

I Rådets forordning (EF) nr. 338/97 er de truede arter opført i fire bilag (A til D), alt efter, hvor truet de er. Bilag A vedrører arter, som har brug for den største beskyttelse, fordi de trues af udryddelse. På grund af bestandens kritiske status er kommerciel handel med disse vilde arter forbudt — handel er kun tilladt med henblik på bevaring — f.eks. til forskning, uddannelse, opdræt i fangenskab osv. Størstedelen af de omfattede arter er opført i bilag B. Dette bilag omfatter arter, som ikke nødvendigvis er udryddelsestruede, men kan blive det. Kommerciel handel med disse arter er underlagt strenge regler.

Forordningen går videre end CITES, idet den pålægger streng kontrol med importen af arter opført i bilag B. I henhold til disse strengere foranstaltninger kan importen af visse arter suspenderes, hvis den ikke anses for at være bæredygtig. Der er også et krav om, at levende dyr skal transporteres på en human måde. Herudover kan importen af visse arter fra alle oprindelseslande suspenderes, hvis der er en stor risiko for, at de dør under transporten eller dør tidligt i fangenskab. Den EU-lovgivning, som implementerer CITES, er faktisk en af de mest omfattende af sin art i verden.

Alle arter af vilde fugle, som naturligt forekommer på EU-medlemsstaternes europæiske territorier, er beskyttet jf. Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2) (i det følgende benævnt »fugledirektivet«). Med henblik på at forhindre, at kommercielle interesser udøver et eventuelt skadeligt pres på udnyttelsesgraden, fastsætter direktivet et generelt forbud mod kommerciel handel, med undtagelse af et lille antal arter, der er opført i direktivets bilag III, hvor kommerciel handel er tilladt, hvis fuglene er købt legalt.

Med hensyn til spørgsmålet om et handelsforbud for alle europæiske vilde fugle, henviser Kommissionen det ærede medlem til det gældende forbud i henhold til fugledirektivet. For så vidt angår importerede fugle, må fællesskabslovgivningens effektivitet i forbindelse med handel med vilde dyr og dens overensstemmelse med princippet om en bæredygtig udnyttelse af vilde dyr dog tages med i betragtningerne. Det sidstnævnte princip anses af mange myndigheder i hele verden for at være en bedre løsning på spørgsmålet om bevarelse af vilde dyr end et forbud mod al international handel med fugle, der er omfattet af CITES. Kommissionen er overbevist om, at CITES-konventionen er et effektivt værktøj til at omsætte ideen om en bæredygtig udnyttelse af vilde dyr i praksis. Et direkte forbud ville blot opmuntre eksporterende lande til at skifte til andre, mindre bæredygtige former for arealanvendelse og ville ikke være i den berørte arts interesse. Det ville højst sandsynligt også fremme smugling og omgåelse af reglerne, fordi der så ikke er en sammenkædning med samfundsøkonomiske aspekter, som det er tilfældet i princippet om bæredygtighed.

(1) EFT L 61 af 3.3.1997.

(2) EFT L 103 af 25.4.1979.