ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1055/02

af W.G. van Velzen (PPE-DE) til Kommissionen

(17. april 2002)

Om: Sammensætningen af Independent Regulators Group

1. Kan Kommissionen oplyse sammensætningen af Independent Regulators Group (IRG)?

2. Er Kommissionen rede til søge at hindre, at IRG udvides med repræsentanter for de nationale regeringer?

3. I hvilken udstrækning anser Kommissionen en eventuel deltagelse af regeringsrepræsentanter eller tjenestemænd fra de berørte ministerier for at stride mod rammedirektivet, og hvilke muligheder har den i givet fald for at begrænse IRG's sammensætning til udelukkende uafhængige regulators?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(6. juni 2002)

Gruppen af uafhængige myndighedsorganer blev oprettet i 1997 og bestod af europæiske nationale tilsynsmyndigheder for telesektoren. Gruppens formål var at udveksle erfaringer og meninger om det europæiske telemarkeds regulering og udvikling.

Kommissionen er ikke medlem af gruppen og deltager ikke i dens møder.

I forbindelse med håndhævelse af det nye rammegrundlag for elektroniske kommunikationsnet og især rammedirektivet(1) overvejes det at nedsætte en gruppe af europæiske tilsynsmyndigheder (ERG).

Det anføres i beslutningsforslaget om ERG, at gruppen skal fungere som et interface mellem de nationale tilsynsmyndigheder og Kommissionen, så den bidrager til udviklingen af det indre marked og tillader gennemskueligt samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen, så medlemsstaterne håndhæver rammebestemmelserne på en ensartet måde.

Beslutningsforslaget fastslår at gruppen skal bestå af cheferne for de respektive nationale myndigheder med ansvar for det daglige tilsyn med fortolkning og anvendelse af bestemmelserne i direktiverne om elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, som defineret i rammedirektivet, eller deres repræsentanter. Kommissionen skal være repræsenteret under alle møderne og varetager gruppens sekretariatsfunktion.

Europa-Parlamentsmedlemmerne har fået tilsendt et første udkast til Kommissionens beslutning om oprettelse af ERG.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet), EFT L 108 af 24.4.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0713/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(14. marts 2002)

Om: Overholdelse af menneskerettighederne

Ifølge ånden i Barcelona-erklæringen fra 1995 bør respekten for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder spille en afgørende rolle i Euro-Middelhavsforbindelserne.

Desværre er mord (hver måned mister ca. 200 mennesker livet som følge af konflikten), tilfælde af forsvundne personer, der formodes at være bortført af sikkerhedsstyrker eller væbnede grupper, straffrihed i forbindelse med krænkelser af menneskerettighederne og begrænsninger i de borgerlige frihedsrettigheder som f.eks. møde- og ytringsfriheden helt almindelige punkter på dagsordenen i Algeriet.

Hvad mener Kommissionen om den aktuelle situation i den sydlige del af Middelhavsområdet generelt og i Algeriet specielt?

Agter Kommissionen at inkorporere en ordning med henblik på at føre kontrol med og følge menneskerettighedssituationen i associeringsaftalen med Algeriet og med andre lande i Middelhavsområdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Patten

(3. april 2002)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0602/02 fra Ferrer(1).

(1) EFT C 229 E af 26.9.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0956/02

af Gilles Savary (PSE) til Kommissionen

(9. april 2002)

Om: Støtte til finansiering af infrastrukturprojekter

Er det på nuværende tidspunkt lovligt i henhold til fællesskabsretten og Domstolens retspraksis delvis at finansiere en motorvej, som en privat virksomhed har fået koncession til at drive, ved hjælp af driftsoverskud hidrørende fra motorvejsgebyrer opkrævet på en anden motorvej, der er overdraget til den samme eller en anden koncessionshaver?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(29. maj 2002)

I henhold til den gældende fællesskabslovgivning(1) og Domstolens retspraksis(2) skal motorvejsafgifter på tunge godskøretøjer (over 12 tons totalvægt) være knyttet til infrastrukturomkostningerne i forbindelse med den pågældende motorvej.

Størrelsen af motorvejsafgifter på andre køretøjstyper (privatbiler, busser, lettere varebiler) er imidlertid ikke omfattet af fællesskabslovgivningen. Det betyder, at der kan være tilfælde, hvor de samlede indtægter fra motorvejsafgifterne (på samtlige køretøjer) kan overstige de samlede omkostninger. Den administrative enhed (statslig eller privat koncessionshaver), som overskuddet tilkommer, kan naturligvis bruge dette til det formål, den måtte anse for hensigtsmæssigt (f.eks. til finansiering af en hvilken som helst form for investering).

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer, EFT L 187 af 20.7.1999.

(2) Sag nr. C-205/98 Kommissionen mod Østrig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0952/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(9. april 2002)

Om: Manglende overholdelse i Grækenland af EU's miljølovgivning

Kan Kommissionen oplyse, i hvor mange tilfælde det kan formodes, at Fællesskabets miljølovgivning krænkes i Grækenland, samt endvidere hvori disse krænkelser består?

I hvor mange tilfælde (hvis der er nogen) og i så fald hvilke forbereder Kommissionen sig på at indbringe Grækenland for De Europæiske Fællesskabers Domstol?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(14. maj 2002)

For øjeblikket er der i alt 100 klagesager under behandling mod Grækenland (primo april 2002) vedrørende dette lands formodede overtrædelse af fællesskabslovgivningen på miljøområdet. Ud af disse 100 sager gælder de 35 direktiv 85/337/EØF(1) som ændret ved direktiv 97/11/EF(2), 20 gælder fællesskabslovgivningen om affaldshåndtering, 19 har at gøre med naturbeskyttelse, 10 omfatter beskyttelse af vand- og vådområder, 10 gælder forurening af atmosfæren, mens de 6 sidste vedrører andre sektorer inden for fællesskabslovgivningen på miljøområdet. Det skal bemærkes, at Kommissionen for 32 sagers vedkommende har besluttet at indlede en overtrædelsesprocedure mod Grækenland.

Allerede den 10. april 2002 indbragte Kommissionen 7 sager for De Europæiske Fællesskabers Domstol, nemlig C-371/2001 (manglende meddelelse af nationale gennemførelsesbestemmelser til direktiv 98/81/EF(3)), C-374/2000 (manglende meddelelse af nationale gennemførelsesbestemmelser til direktiv 97/11/EF),

C-33/2001 (manglende meddelelse af de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 8, stk. 3, i direktiv 91/689/EØF(4)), C-301/2001 (manglende overensstemmelse mellem de nationale gennemførelsesbestemmelser til direktiv 85/337/EØF og EU-bestemmelserne), C-302/2001 (drift af en ukontrolleret losseplads i Epitalio), C-83/2002 (manglende meddelelse af de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 11 i direktiv 96/59/EF(5)) og endelig C-119/2002 (manglende opsamlingssystem og rensningsanlæg til varetagelse af den tertiære behandling af byspildevandet i Thriassion-regionen).

(1) Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, EFT L 73 af 14.3.1997.

(3) Rådets direktiv 98/81/EF af 26. oktober 1998 om ændring af direktiv 90/219/EØF om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer, EFT L 330 af 5.12.1998.

(4) Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald, EFT L 377 af 31.12.1991.

(5) Rådets direktiv 96/59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler (PCB / PCT), EFT L 243 af 24.9.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0174/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. februar 2002)

Om: Misbrug af dominerende stilling på markedet vedrørende softwarelicenser til skoler

Softwarevirksomheden Microsoft meddelte, at den agtede at ensrette sine europæiske licensafgifter for basissoftwarepakken Microsoft Office Professional. Denne ensretning vil for skolerne bevirke betydelige forhøjelser af den softwareafgift, der skal betales pr. computer, for hvilken denne softwarepakke er programmeret. For Belgien er der tale om en forhøjelse på 30-40 %, for de nederlandske skoler endda en forhøjelse på ca. 250 %.

Kan Kommissionen oplyse, om den anser denne prisfastsættelse for at være misbrug af den pågældende virksomheds dominerende stilling på markedet, og om den træffer foranstaltninger for at fremme billigere og kvalitativt jævnbyrdige softwarealternativer til undervisningen, der samtidig er afpasset de internationale standarder inden for de formater, som information lagres i? Det lader til, at Microsoft benytter formater, der er fuldstændigt lukkede og regelmæssigt ændres, således at forbrugerne er nødt til at købe nye udgaver af deres software.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(25. marts 2002)

Kommissionen har også modtaget oplysninger om dette emne fra andre kilder. Microsofts politik vedrørende Office Suite-licenser til skoler, som det ærede medlem nævner, er Kommissionen allerede blevet gjort opmærksom på, hvad angår det tyske og det nederlandske marked.

På grundlag af meddelelsen fra 1993 om samarbejde mellem nationale domstole og Kommissionen ved anvendelsen af EF-traktatens artikel 85 og 86 [nu artikel 81 og 82] er både de tyske og de nederlandske konkurrencemyndigheder i gang med at undersøge dette spørgsmål på baggrund af de nationale konkurrenceregler.

Kommissionens igangværende undersøgelse af Microsoft i henhold til EF-traktatens artikel 82, som førte til meddelelserne om klagepunkter mod Microsoft Corporation af henholdsvis 3. august 2000 og 29. august 2001, fokuserer på den påstand, at Microsoft har misbrugt sin dominerende stilling på markedet for operativsystem-software til pc'er ved at benytte denne magt til at få afgørende indflydelse på markedet for basisniveau-serversoftware. Microsoft kan have tilbageholdt vigtige oplysninger om interoperabilitet for forhandlere af alternativ serversoftware oplysninger, som er nødvendige, for at deres produkter kan kommunikere med Microsofts dominerende pc-produkter og basisniveau-serverprodukter.

I Kommissionens anden meddelelse om klagepunkter fremsættes endvidere den påstand, at Microsoft ulovligt knytter sit Media Player-produkt sammen med det dominerende Windows-operativsystem.

Da der på nuværende tidspunkt ikke foreligger en formel klage, er der ikke indledt en sag vedrørende Microsofts Office (XP)-produkter, som det ærede medlem refererer til, men Kommissionen overvåger nøje enhver udvikling med hensyn til disse produkter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1488/02

af Riitta Myller (PSE) til Kommissionen

(29. maj 2002)

Om: Handel med emissioner

Nogle eksperter i handel med el har konstateret, at det fremlagte mønster for handel med emissioner på et liberalisere marked for el vil føre til en væsentlig stigning i forbrugerpriserne. Det fremføres også i den rapport, som Kommissionen har offentliggjort om den indledende tildeling af handel med emissioner (Evaluation of Alternative Initial Allocation Mechanisms in a European Union Greenhouse Gas Emissions Allowance Trading Scheme, NERA 2002), at prisen på emissionsrettighederne på et liberaliseret marked for el overvæltes på elpriserne (de såkaldte alternative omkostninger).

Har Kommissionen foretaget en evaluering af de konsekvenser, som handelen med emissioner på et liberaliseret elmarked vil få for forbrugerpriserne? Hvor store omkostninger vil dette indebære for aftagerne af elektriciteten? Hvilket forhold er der mellem de omkostninger, som skyldes ordningen med handel med emissioner, og de omkostningsbesparelser, som Kommissionen tidligere havde fremlagt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. juli 2002)

Hvor meget elektricitetspriserne vil stige, afhænger af, hvilke instrumenter der tages i brug for at løse klimaændringsproblemet. Kommissionen sigter mod en omkostningseffektiv gennemførelse af Kyoto-målene, således omkostningerne for de europæiske forbrugere som følge af Kyoto-protokollen begrænses mest muligt.

Handel med emissioner er et fleksibelt instrument, som vil sikre, at emissionerne reduceres på en omkostningseffektiv måde for alle deltagere.

En skønsmæssig beregning af Kyoto-aftalens virkninger for elpriserne i perioden 2008-2012 er forbundet med stor usikkerhed, da prisudviklingen uden yderligere klimapolitikker ligeledes er usikker og vil afhænge af udviklingen i andre fællesskabspolitikker såsom liberaliseringen af markederne for gas og elektricitet. Stigningerne i elpriserne skal dog ses i lyset af det betydelige fald i elpriserne, som mange forbrugere har oplevet som følge af den delvise liberalisering af elektricitetsmarkedet, der har fundet sted indtil nu.

Kommissionen finder det ikke hensigtsmæssigt at sammenligne de forventede stigninger i elpriserne med omkostningsbesparelserne ved at drive emissionshandel på fællesskabsplan. De potentielle prisstigninger og omkostningsbesparelserne som følge af emissionshandel på fællesskabsplan er i høj grad afhængige af, hvilke alternative politikker der ville være blevet valgt for at mindske drivhusgasemissionerne i elfremstillingssektoren, hvis der ikke blev drevet emissionshandel.

I det materiale, der ledsager direktivforslaget om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner, har Kommissionen forelagt nogle beregninger, som viser, at handelen med emissioner vil kunne medføre omkostningsbesparelser i el- og varmesektoren på 1 mia. EUR pr. år.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1385/02 af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen. Adgang til information om fiskeripolitik.



EF-Tidende nr. 301 E af 05/12/2002 s. 0138 - 0138



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1385/02 af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen (6. maj 2002) Om: Adgang til information om fiskeripolitik Offentliggørelsen af den første pakke lovgivningsreformer af den fælles fiskeripolitik er for øjeblikket mindst en måned forsinket. Men kopier af de forslag, der er under drøftelse, har været frit i omløb i nogle uger. Mange ikke-statslige organisationer og erhvervsorganisationer har tilsyneladende adgang til udkast, men MEP'erne kan ikke officielt få kopier, selv ikke af de dele af pakken, der ikke længere er under drøftelse. Hvis der skal være ensartede spilleregler med hensyn til information og en meningsfuld høring af MEP'erne, vil Kommissionen formelt revidere sine procedurer vedrørende uddeling af kopiudkast til de berørte parter, bl.a. MEP'erne? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (27. maj 2002) Kommissionen skal henvise det ærede medlem til dens fælles svar på skriftlig forespørgsel P-1319/02 fra Catherine Stihler, P-1325/02 fra Ian Hudghton og P-1341/02 fra Struan Stevenson(1). (1) Se side 123.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1960/02

af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen

(3. juli 2002)

Om: Ren atomenergi

Kan Kommissionen på baggrund af erklæringen i Kommissionens pressemeddelelse IP/02/872 af 17. juni 2002 af kommissionsmedlem Busquin, hvori det hedder: debatten om atomenergi bør være åben over for medtagelse af ren atomenergi, gøre rede for, hvilken atomenergi der betragtes som ren i lyset af den kendsgerning, at produktionen af kerneenergi uundgåeligt medfører flydende og fast radioaktivt affald og normalt flydende og gasformigt radioaktivt udslip?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquinpå skriftlige forespørgsler E-1958/02 og E-1960/02

(9. august 2002)

Bæredygtig atomenergi hænger sammen med, både at der på lang sigt er brændsel til rådighed til en overkommelig pris, og at teknologien benyttes uden skadevirkninger for miljø og samfund.

Forskning under Euratoms rammeprogram skal bidrage til udvikling af nuklear fusion og til at sikre fortsat betryggende anvendelse af nuklear fission.

Atomenergi fører lige som de fleste andre industrielle aktiviteter til affald. I atomenergiens tilfælde er affaldet radioaktivt, og det skal behandles på forsvarlig vis. Noget af affaldet rummer meget langlivet radioaktivitet og må opbevares på sikker måde i titusinder af år. Mængden af dette affald er dog beskeden, og det kan behandles på en sådan måde, at man fuldstændig isolerer det fra mennesker og miljø, samtidig med at kernekraftens økonomiske fordele bevares. Et af de grundlæggende principper for forvaltningen af affaldet er, at den generation, der har draget fordel af atomenergien, også bør drage omsorg for affaldet herfra. Den vigtigste forvaltningsmåde for de farligste former for radioaktivt affald er, at det indkapsles omhyggeligt og deponeres i stor dybde i geologiske formationer. Der forskes dog også i andre måder, hvorpå indholdet af langlivede radionuklider kan reduceres før bortskaffelsen. Både forskning i bortskaffelse og metoder til at reducere affaldets giftighed indgår i Euratoms rammeprogram. Der gøres store fremskridt på disse områder i medlemsstaterne.

Flydende og luftformige radioaktive emissioner fra nukleare anlæg skal opfylde de grundlæggende sikkerhedsmæssige normer som krævet i kapitel III i Euratom-traktaten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1034/02

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(15. april 2002)

Om: Ubesvarede spørgsmål om ECB's rolle i kampagne for euroen i Storbritannien

Kommissionen har ikke besvaret min detaljerede forespørgsel (P-0435/02(1)) om Den Europæiske Centralbanks reklame for euroen.

Derfor gentager jeg: Hvorfor afholder ECB som en uafhængig centralbank kampagne for euroen i Storbritannien? Er disse oplysninger sendt uopfordret, eller har den britiske regering anmodet ECB om at iværksætte en sådan kampagne? Hvorfra kommer midlerne til at betale for kampagnen?

Er afgørelsen om at tilslutte sig euroen en national afgørelse, eller er det en afgørelse, som de europæiske institutioner retmæssigt må blande sig i? Bemærk venligst, at jeg ikke refererer til medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til Kommissionens oprindelige svar på denne del af min forespørgsel.

Desuden: Hvor stort et beløb har ECB til rådighed til kampagner eller oplysning? Hvilke restriktioner er der for den slags kampagner, som ECB eventuelt må finansiere eller iværksætte?

(1) Se side 46.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(5. juni 2002)

Det ærede medlems ubesvarede spørgsmål drejer sig om Den Europæiske Centralbank. Kommissionen er ikke i stand til og har ikke ret til at besvare spørgsmål på Den Europæiske Centralbanks vegne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1940/02

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(26. juni 2002)

Om: Satellitagentur i Rom

I flere måneder har man i de italienske medier og især i nyhedsreportagerne i de romerske aviser diskuteret, hvor der i byens nærhed kunne placeres et fremtidigt europæisk agentur for multimodal satellitnavigation i forbindelse med Galileo-programmet. Også Roms borgmester har flere gange nævnt den mulighed, at agenturet kunne blive placeret i Rom, hvad der ville føre til en beskæftigelsesgevinst på 120 000 arbejdspladser. Desuden har Roms borgmester for nylig oplyst, at afgørelsen skulle have været truffet på topmødet i Sevilla, men var blevet udsat til begyndelsen af juli.

I henhold til Rådets forordning (EF) 876/2002(1) af 21. maj 2002 er der imidlertid tale om en helt anden situation: I de første fire år vil programmet blive forvaltet af et fællesforetagende med hjemsted i Bruxelles bestående af femten medlemsstater og repræsentanter for private virksomheder, og fra 2007 vil opsendelserne under ibrugtagningsfasen ske gennem Den Europæiske Rumorganisation, mens forvaltningen af satellitterne skal foretages af virksomhedskonsortier under tilsyn af EU.

Kommissionen bedes på baggrund af ovenstående oplyse:

- om der i henhold til Galileo-programmet skal oprettes et europæisk agentur for multimodal satellitnavigation, og hvor store midler der i givet fald er afsat hertil

- om agenturet vil kunne placeres i Rom, og om det vil kunne føre til en beskæftigelsesgevinst på 120 000 arbejdspladser

- hvilken udvikling der forventes i henhold til Galileo-programmet?

(1) EFT L 138 af 28.5.2002, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(23. juli 2002)

Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 876/2002 af 21. maj 2002 om oprettelse af fællesforetagendet Galileo, artikel 1, stk. 4, har fællesforetagende hjemsted i Bruxelles.

Fællesforetagendet er oprettet for fire år (2002-2005) og har til formål at gennemføre programmets udviklingsfase.

De følgende faser (etablering og ibrugtagning samt drift) vil efter et udbud som fællesforetagendet skal lancere, blive overdraget til et privat foretagende (koncession).

Der er ikke truffet beslutning om en eventuel oprettelse af et europæisk agentur for multimodal satellitnavigation. Der vides derfor naturligvis intet om et sådant agenturs hjemsted, midler eller antal ansatte.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1524/02 af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen. Import af oksekød til EU.



EF-Tidende nr. 229 E af 26/09/2002 s. 0217 - 0218



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1524/02 af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen (4. juni 2002) Om: Import af oksekød til EU Kan Kommissionen oplyse, hvor store mængder oksekød der hvert år importeres til EU og fra hvilke lande? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (26. juni 2002) Et skema med de ønskede oplysninger sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1286/02

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(7. maj 2002)

Om: Franske førerbeviser

Kan Kommissionen klargøre, om et fransk førerbevis ikke tillader indehaveren at føre bil i Det Forenede Kongerige, når den pågældende er over 70 år?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(4. juni 2002)

I henhold til artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort(1) anerkendes de kørekort, som medlemsstaterne udsteder, gensidigt. I henhold til samme direktivs artikel 1, stk. 3, kan medlemsstaterne dog stadig anvende deres egne nationale bestemmelser for kørekortindehavere fra andre medlemsstater med hensyn til gyldighedsperiode og lægekontrol.

Derfor er gyldighedsperioderne forskellige fra en medlemsstat til en anden, idet f.eks. indehavere af britiske førerbeviser har ret til at køre indtil det fyldte 70. år uden fornyelse, mens franske indehavere af kørekort til bil og motorcykel har ret til at benytte førerbeviser af disse kategorier hele livet.

Hvis en indehaver af et fransk kørekort agter at køre bil i Det Forenede Kongerige i en alder af 70 år eller herover, må der skelnes mellem, om vedkommende kørekortindehaver normalt har fast bopæl i Det Forenede Kongerige.

Hvis en fransk kørekortindehaver ikke har fast bopæl i Det Forenede Kongerige og kun kører som turist, gælder De Forenede Nationers (FN's) konvention om vejtrafik af 8. november 1968. En indhaver af et gyldigt fransk kørekort er berettiget til at føre motorkøretøj på Det Forenede Kongeriges nationale territorium, selv når vedkommende er over 70 år gammel, uden at være forpligtet til at opfylde de yderligere krav (som består i en personlig erklæring om sin helbredstilstand samt fornyelse af kørekortet hvert tredje år for bilkørekorts vedkommende).

Hvis derimod indehaveren af et fransk køretøj normalt har fast bopæl i Det Forenede Kongerige, gælder de britiske regler for førerbeviser, og indehaveren af det franske kørekort skal indgive en personlig erklæring om sin helbredstilstand ligesom enhver anden indehaver af et britisk kørekort.

Indehavere af franske førerbeviser er ikke som sådanne forhindret i at køre bil i Det Forenede Kongerige efter det fyldte 70. år.

(1) EFT L 237 af 24.8.1991.