SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0452/02

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(22. februar 2002)

Om: Forbindelserne mellem EU og Chile og landing af fangster i chilenske havne

Det positive forløb af forhandlingerne om de sidste kapitler i frihandelsaftalen mellem EU og Chile bør gøre det muligt i løbet af årets første seks måneder at indgå denne aftale, som er et udtryk for de nære politiske og handelsmæssige forbindelser mellem EU og Republikken Chile.

Der er imidlertid et forhold, som forstyrrer disse forbindelser, nemlig de chilenske myndigheders forbud mod, at EU-fiskerfartøjer lander deres fangster i chilenske havne. Selv om det er et år siden, at EU og Chile nåede frem til en aftale om dette spørgsmål, opretholdes forbuddet mod landing af EU-fiskerfartøjers fangster i chilenske havne stadig med det resultat, at disse nødsages til at lande deres fangster i Peru, hvilket betyder væsentligt øgede omkostninger og større afstande.

Den chilenske regering agter tilsyneladende at indføre krav for EU-fiskerfartøjer, der ikke overskrider den eksklusive økonomiske zone på 200 sømil, hvilket er i strid med folkeretten, som sikrer fri sejlads i internationale farvande.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet, eller vil den træffe, for at EU-fiskerfartøjerne kan lande deres fangster i chilenske havne? Agter Kommissionen at gøre forhandlingen af frihandelsaftalen, som omfatter chilensk eksport af fisk til EU, betinget af en reel overholdelse af retten til at lande fisk i chilenske havne?

Mener Kommissionen ikke, at en regional fiskeriorganisation i Det Sydlige Stillehav, som også omfatter sværdfisk, vil løse dette problem samtidig med at sikre en bedre bevarelse af bestandene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(16. april 2002)

EU og Chile nåede i januar 2001 frem til en ordning, der gjorde det muligt midlertidigt at suspendere de procedurer, som EU havde indledt ved Verdenshandelsorganisationen (WTO), og som Chile havde indledt ved Den Internationale Havretsdomstol (ITLOS).

Denne ordning blev forhandlet uden om frihandelsaftaleforhandlingerne og består af tre følgende indbyrdes afhængige elementer:

- Et fælles fiskeri- og forskningsprogram, der giver fire EU-fartøjer adgang til tre chilenske havne,

- videreførelse af det tekniske og videnskabelige bilaterale samarbejde og

- multilateralt samarbejde med sigte på at bevare sværdfiskebestandene i det sydøstlige Stillehav.

Hvad angår første del af ordningen, dvs. det fælles fiskeri- og forskningsprogram, afhang gennemførelsen af tilrettelæggelsen af de praktiske aspekter af teknisk art. Der blev afholdt flere møder mellem Kommissionen og den chilenske administration for at løse alle disse uafklarede spørgsmål. Man må nu anse disse tekniske aspekter for at være på plads og gå ud fra, at programmet endelig kan løbe af stabelen. Kommissionen venter på listen over de EU-fartøjer, der skal deltage, så den kan videresende listen til Chile og starte programmet.

I forbindelse med det bilaterale tekniske og videnskabelige samarbejde holdt Den Bilaterale Videnskabelige og Tekniske Kommission møde i maj 2001. Dette gav mulighed for at udveksle dels oplysninger om fiskeriaktiviteterne i den pågældende region, dels synspunkter om sværdfiskebestandenes tilstand.

Med hensyn til eventuelt at skabe en ny regional fiskeriorganisation for det sydøstlige Stillehav mener Kommissionen også, at det multilaterale samarbejde er det bedst egnede middel til at sikre bevarelsen af ressourcerne på lang sigt. Derfor skal EU og Chile ifølge ordningens tredje del iværksætte et fælles initiativ med sigte på at udvikle det multilaterale samarbejde.

I denne forbindelse vil der i maj 2002 i Chile blive afholdt en international høring, hvortil der vil blive inviteret flere parter med interesse for sværdfiskeri i det sydøstlige Stillehav. Hovedformålet med dette møde er at fastlægge referencerammerne og finde frem til den mest egnede form for multilateralt samarbejde for at sikre sværdfiskens bevarelse i det sydlige Stillehav.