ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/156

(2004/C 33 E/153)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1712/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(23. maj 2003)

Om: EU-finansiering af projekter og indkøb af rullende materiel i Grækenland

Finansierer EU (direkte eller indirekte, gennem tilskud eller lån, f.eks. fra EIB) bygningen af olympiske sportsfaciliteter i Grækenland eller bygning og fuldførelse af projekter, der skal bidrage til at lette gennemførelsen af olympiaden i 2004? Hvis ja, er Kommissionen tilfreds med udviklingen med hensyn til gennemførelsen af disse projekter?

Finansierer EU (igen direkte eller indirekte, gennem tilskud eller lån) indkøbet af det nye rullende materiel (busser og trolleybusser) til den offentlige transport i Athen eller andre græske byer? Hvis ja, burde dette så ikke tydeligt angives (f.eks. i form af informationsskilte) på de køretøjer, der er indkøbt med samfinansiering fra Fællesskabet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(4. juli 2003)

EU bidrager til visse olympiske sportsfaciliteter ved et lån, der stilles til rådighed af Den Europæiske Investeringsbank (EIB), specielt til istandsættelsen af det olympiske stadion i Maroussi og det nærliggende pressecenter.

EU bidrager også til bygningen af forskellige offentlige transportfaciliteter i Storathen gennem Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU).

Nedenfor er angivet de områder, der er berørt af projekterne (tallene angiver vejledende bidrag fra EFRU):

— forlængelse af den »blå« undergrundslinje fra forsvarsministeriet til Spata lufthavn (90 mio. EUR)

— anlæg af to sporvognslinjer fra Zappeion til Paleo Faliron og fra Neo Faliron til Glyfada (173 mio. EUR)

— anlæg af undergrundsbanen fra Spata lufthavn via Stravros til »SKA«-jernbaneknuden ved Acharnes (342 mio. EUR)

— færdiggørelse af »Attika odos«-ringvejen fra Spata lufthavn via Stravros og de nordlige forstæder til Eleusina (476 mio. EUR)

— renovering af den »grønne« undergrundslinje fra Piræus til Kifissia (42 mio. EUR)

— udskiftning af Athens vognpark af busser og trolleybusser (79 mio. EUR).

Projekterne skal bidrage til at modernisere og udvide infrastrukturbeholdningen i Grækenland. Hvis de gennemføres rettidigt, vil de imidlertid i høj grad kunne bidrage til at håndtere den trafikstigning, der ventes i forbindelse med de olympiske leje. Det er en prioritet for de græske myndigheder at færdiggøre projekterne i rette tid til de olympiske lege.

For samfinansieringen af udskiftningen af Athens busser og trolleybusser gælder de almindelige bestemmelser om informations- og reklameforanstaltninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/167

(2004/C 65 E/183)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2520/03

af Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) til Rådet

(29. juli 2003)

Om: Afspejling i pas af den sproglige mangfoldighed i den spanske stat

I henhold til resolution af 10. juli 1995 (1) skal alle medlemsstater foretage en tilpasning af deres pas og ændre betegnelsen »Det Europæiske Fællesskab« til »Den Europæiske Union«.

I forbindelse med denne tilpasning blev der i det spanske Deputeretkammer stillet forslag om, at den sproglige mangfoldighed anerkendtes i pas til borgere i autonome regioner, hvor der findes mere end et officielt sprog, men det afvistes af den spanske regering under henvisning til resolution af 23. juni 1981 (2).

Artikel I-3 i udkastet til traktat om en forfatning for Europa fastsætter, at »Unionen respekterer medlemsstaternes rige kulturelle og sproglige mangfoldighed«, og det tilføjes i artikel II-22, at »Unionen respekterer den kulturelle, religiøse og sproglige mangfoldighed« som ligeledes fastsat i chartret om grundlæggende rettigheder. Der henvises samtidig til konklusionerne om gennemførelsen af Det Europæiske Sprogår forelagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse. Påtænker Rådet at ændre den ovenfor nævnte resolution og medtage de sprog i passene, der er anerkendt som officielle sprog i en medlemsstat?

(1) EFT C 200 af 4.8.1995, s. 1.

(2) EFT C 241 af 19.9.1981, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/42

(2004/C 65 E/041)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0687/03

af Joan Vallvé (ELDR) og Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) til Kommissionen

(7. marts 2003)

Om: Foranstaltninger til beskyttelse af hasselnødder fremstillet i EU

I Catalonien ligger den årlige produktion af hasselnødder på mellem 20 000 og 25 000 tons. Det fremgår af en sammenligning med produktionen i Tyrkiet, som er på hen ved 600 000 tons nødder i skal årligt, at der er tale om en relativt lille mængde.

Med den associeringsaftale, som i 1998 blev indgået mellem EU og Tyrkiet, forpligtede den tyrkiske stat sig til ikke at markedsføre den samlede mængde af disponible hasselnødder på EU's marked på én gang efter hver enkelt høst. Takket være denne foranstaltning kunne der i tidsrummet 1998-2001 sikres et prisniveau på mellem 500-600 pesetas pr. kilo for hasselnøddekerner.

Devalueringen af den tyrkiske lire i 2001 foranledigede den tyrkiske stat til at undlade at holde en del af sin produktion tilbage, og i stedet forøge eksporten. Denne forøgelse af de eksporterede mængder til EU har bevirket et fald i priserne.

Undertegnede har kendskab til den spanske regerings anmodning til Kommissionen om iværksættelses af beskyttelsesforanstaltninger for hasselnødder som fastsat i artikel 37 i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 (1) om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager.

Det er flere måneder siden, at anmodningen blev indgivet. Undertegnede vil gerne have svar på følgende: Vil Kommissionen iværksætte beskyttelsesforanstaltninger for hasselnødder fremstillet EU, som er hårdt ramt af importen af tyrkiske hasselnødder?

Hvornår vil disse foranstaltninger træde i kraft?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. april 2003)

Behandlingen og vurderingen af den officielle spanske anmodning om iværksættelse af beskyttelsesforanstaltninger over for hasselnødder fra Tyrkiet såvel som analysen af de underbyggende statistiske data er i gang.

Som følge af sagens komplekse karakter og behovet for at overholde de forpligtelser, der følger af de internationale aftaler, som EU har indgået (artikel 37, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager), har Kommissionen ført rådslagninger med de tyrkiske myndigheder og optaget en række kontakter med forskellige EF-erhvervs-drivende i hasselnøddesektoren.

På grundlag af de oplysninger, som de spanske myndigheder indtil nu har fremlagt, de foreliggende statistiske data og under hensyntagen til ovennævnte rådslagninger har Kommissionen udarbejdet et udtømmende dossier om sagen. Det kan dog ikke udelukkes, at det efter behandlingen af dette dossier vil blive anset for nødvendigt at anmode de spanske myndigheder om supplerende oplysninger.

Efter afslutningen af denne vurdering vil Kommissionen beslutte, om der skal træffes foranstaltninger om sagen for at undgå, at målene i EF-traktatens artikel 33 kommer i fare.

(1) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/126

(2004/C 65 E/140)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2283/03

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(9. juli 2003)

Om: Udvikling af yngelanlæg til torskeopdræt

Har Kommissionen overvejet de mulige fordele ved at opdrætte torsk i yngelanlæg ved hjælp af rogn fra vilde torsk og med henblik på senere udsætning i havet? Hvorledes påtænker Kommissionen at fremme forskningen vedrørende et sådant projekts gennemførlighed og de såvel positive som negative konsekvenser heraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. august 2003)

Opdræt af torsk i yngelanlæg med henblik på udsætning i havet kan have flere formål: »sea ranching«, dvs. udsætning af torsk i havområder, hvor der ikke findes nogen eller kun meget små naturlige torskebestande, fiskepleje, dvs. forsøg på at forøge eksisterende torskebestande, og genoprettelse af bestande, dvs. medvirke til at genoprette udpinte bestande.

Historisk set har interessen samlet sig om fiskepleje, og der er gjort enkelte forsøg, hovedsagelig i Norge. På den havbiologiske station nær Arendal i det sydlige Norge har man i mere end 100 år arbejdet med at udsætte opdrættet torsk. De indhøstede erfaringer blev sammenfattet på et internationalt symposium i 1993, hvor det blev konkluderet, at der ikke kunne måles nogen nytteværdi. På en workshop tilrettelagt af Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) i 1994 (»Workshop to evaluate the potential of fiskepleje as an approach to fisheries management«), som delvis blev finansieret af Kommissionen, blev det konkluderet, at fiskepleje af torsk generelt set ikke kunne forventes at give gode resultater. I forbindelse med denne workshop blev der også evalueret et forslag fra Canada om at opdrætte torsk for at genoprette den udpinte Newfoundlandbestand, men også i den henseende var konklusionerne negative.

Årsagerne til den manglende succes med forøgelsen af torskebestandene er ikke fuldt afklaret, men en række faktorer kan spille ind, f.eks. kan opdrættede torsk have problemer med at tilpasse sig de naturlige levevilkår, det kan skyldes konkurrence med de naturlige bestande og begrænsninger i økosystemets kapacitet. Det bør også bemærkes, at selv hvis forøgelsesbestræbelserne resulterer i en fremgang i torskebestandene, ville det være praktisk talt umuligt at adskille denne fra fluktuationerne i de naturlige bestande. Endvidere er opdræt af torsk dyr, og der kan stilles spørgsmål ved lønsomheden af et torskeopdrætsprogram, selv hvis det giver gode resultater.

På grundlag af de foreliggende oplysninger om fiskepleje, som beskrevet ovenfor, har Kommissionen ikke anset det for væsentligt at fremme forskning på dette område.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/241

(2004/C 33 E/247)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2267/03

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(9. juli 2003)

Om: Diskrimination mod kvinder

1. Er det som anført i en artikel i Financial Times den 24. juni 2003 rigtigt, at Kommissionen er i gang med at udarbejde yderligere forslag til bekæmpelse af diskrimination mod kvinder og bl.a. et forbud mod »nedværdigende« billeder af kvinder i fjernsyn og aviser samt forslag til forbud mod forskelsbehandling i betalingen af forsikringspræmier?

2. Hvem bestemmer, hvad der skal forstås ved »nedværdigende«, såfremt der er sådanne planer under udarbejdelse? Vil der blive nedsat en smagløshedskomité?

3. Er det rigtigt, at de nævnte forslag vil bevirke, at kvinder kommer til at betale færre penge i præmie til deres pensionsordning, men flere penge for deres bilforsikring?

4. Mener Kommissionen, at sådanne regler bedre kan fastsættes af Den Europæiske Union end af medlemsstaterne, og hvorfor mener den det?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(22. august 2003)

Kommissionen ønsker at henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at der allerede findes omfattende fællesskabsregler, som giver mulighed for at gennemføre princippet om ligebehandling af mænd og kvinder på området beskæftigelse og erhverv.

Siden Amsterdam-traktaten trådte i kraft i maj 1999 findes der desuden et nyt retsgrundlag, nemlig traktatens artikel 13, som giver Rådet mulighed for på forslag af Kommissionen at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at bekæmpe enhver forskelsbehandling på grundlag af bl.a. personers køn på de områder, hvor Fællesskabet har kompetence med forbehold af traktatens andre bestemmelser.

Rådet vedtog således allerede i 2000 på grundlag af netop artikel 13 i EF-traktaten et direktiv, som tager sigte på at bekæmpe enhver forskelsbehandling på grundlag af race eller etnisk oprindelse (1) på områder med tilknytning til adgang til beskæftigelse, adgang til og levering af varer og tjenesteydelser, herunder boliger, social beskyttelse og sociale goder samt uddannelse.

Det er på denne baggrund, at Kommissionen er i færd med at undersøge mulighederne for at anvende artikel 13 i EF-traktaten til at bekæmpe forskelsbehandling på grundlag af køn på andre områder end beskæftigelse og erhverv.

(1) Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse, EFT L 180 af 19.7.2000.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/66

(2004/C 65 E/073)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1217/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(2. april 2003)

Om: Pesaro Kommunes udnyttelse af midler til aktiviteter for at fremme en bæredygtig byudvikling i EU

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg en opgørelse over udnyttelsen af de midler, der var stillet til rådighed af EU.

Det fremgår af denne opgørelse, hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation, for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Pesaro Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til at fremme en bæredygtig udvikling af bymiljøet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

1. har Pesaro Kommune forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra EUGFL?

2. har Pesaro Kommune fået bevilget støtte til disse projekter?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/107

(2004/C 65 E/118)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1964/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(13. juni 2003)

Om: Procedurer i medfør af artikel 226 i EF-traktaten for manglende overholdelse af artikel 292 i EF-traktaten

Vil Kommissionen oplyse, hvilke procedurer den har indledt mod medlemsstater i de seneste fem år i medfør af artikel 226 i EF-traktaten for manglende overholdelse af artikel 292 i EF-traktaten, hvori det hedder, at medlemsstaterne forpligter sig til ikke at søge tvister vedrørende fortolkningen eller anvendelsen af denne traktat afgjort på anden måde end fastsat i taktaten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(16. juli 2003)

I løbet af de sidste fem år har Kommissionen indledt to overtrædelsesprocedurer på grund af manglende overholdelse af EF-traktatens artikel 292, nemlig mod Irland. For yderligere oplysninger herom henvises der til Kommissionens svar på det ærede medlems mundtlige forespørgsel H-0256/03 i spørgetiden under Parlamentets samling i maj 2003 (1).

(1) Skriftligt svar af 13.5.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/79

(2004/C 33 E/074)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0770/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(6. marts 2003)

Om: Underretning af Den Italienske Republik om iværksættelse af procedurer vedrørende formodet overtrædelse eller konstateret overtrædelse i henhold til EF-traktatens artikel 85

— Kan Kommissionen med udgangspunkt i EF-traktatens artikel 85 oplyse, hvor mange og hvilke procedurer om formodet overtrædelse Italien har modtaget underretning om, og hvornår hver enkelt af disse procedurer er blevet indledt og for hvilken overtrædelse, om de er blevet indledt på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ, og på hvilket stadie de for øjeblikket befinder sig?

— Kan den ligeledes oplyse, om der er konstateret overtrædelser, som Italien endnu ikke har truffet foranstaltninger til at bringe i orden, hvornår hver enkelt af de pågældende procedurer er blevet indledt og for hvilken overtrædelse, om de er indledt på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ, og hvilke foranstaltninger Kommissionen har krævet gennemført og hvornår?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(8. april 2003)

I 1987 traf Kommissionen en enkelt formel beslutning med hensyn til Alitalia i henhold til EF-traktatens artikel 85, stk. 2.

Derudover har Kommissionen ikke tilstrækkelige oplysninger om spørgsmålet til at kunne undersøge det anførte problem og er derfor ikke i øjeblikket i stand til at besvare spørgsmålet. Kommissionen skal bede det ærede medlem om at præcisere sit spørgsmål. EF-traktatens artikel 85 omhandler ikke underretning af medlemsstaterne.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/263

(2004/C 33 E/273)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2411/03

af Karl-Heinz Florenz (PPE-DE), Willi Görlach (PSE), Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE), Christa Klaß (PPE-DE) og Dagmar Roth-Behrendt (PSE) til Kommissionen

(21. juli 2003)

Om: Køkken- og spiseaffald fra industrien

Som reaktion på Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-1 154/03 (1) ønskes følgende supplerende spørgsmål besvaret:

— Råder Kommissionen på nuværende tidspunkt over oplysninger om, hvordan affaldsfødevarer med oprindelse i virksomheder som centralkøkkener, kantinekøkkener, restauranter og cateringvirksomheder kontrolleres, registreres, mærkes, indsamles, afhentes, transporteres, behandles, forarbejdes, deponeres og/eller bortskaffes efter affaldstype i hele EU, eller har Kommissionen til dette formål først brug for »oplysninger, som medlemsstaterne skal indsende«, som anført i svaret på skriftlig forespørgsel E-1 154/03?

— Er Kommissionen ikke af den opfattelse, at den omtalte sag udgør et akut problem, hvis behandling ikke tåler nogen yderligere udsættelse af hygiejniske årsager? Hvordan kan Kommissionen i den forbindelse sikre, at køkken- og spiseaffald fra industrien ikke ulovligt anvendes til foder i EU eller på anden måde anvendes eller bortskaffes ulovligt?

— Hvilke forholdsregler kan og vil Kommissionen træffe i tilfælde af, at enkelte medlemsstater ikke giver den oplysninger eller kun giver den utilstrækkelige oplysninger om indsamling og behandling af affaldsfødevarer, især om registrering, kontrol, forarbejdning, deponering og/eller bortskaffelse af køkken- og spiseaffald fra industrien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(14. august 2003)

I forlængelse af Kommissionens nylige besvarelse af de ærede medlemmers skriftlige forespørgsel E-1 154/03 kan Kommissionen bekræfte, at de oplysninger om indsamlingen og behandlingen af affaldsfødevarer, der henvises til i det pågældende svar, endnu ikke foreligger.

Den kompetente myndighed i hver enkelt medlemsstat er ansvarlig for at håndhæve loven, herunder for at sikre, at køkken- og spiseaffald fra industrien ikke ulovligt anvendes til foder, og at det bortskaffes på sikker vis. Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor vil fortsat følge situationen for at sikre ensartet gennemførelse af loven i alle medlemsstater.

I overensstemmelse med artikel 35 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum (2), skal medlemsstaterne senest et år efter, at forordningen er trådt i kraft, underrette Kommissionen om de foranstaltninger, de træffer for at sikre, at forordningen overholdes. Kommissionen vil til sin tid træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at sådanne oplysninger meddeles.

(1) EFT C 268 E af 7.11.2003, s. 177.

(2) EFT L 273 af 10.10.2002, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/71

(2004/C 33 E/067)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0699/03

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(10. marts 2003)

Om: Undersøgelse af beskyttelsen af markedet for blækpatroner

I midsten af maj 2002 lod kommissionsmedlem Mario Monti i forbindelse med et møde med den amerikanske vicejustitsminister, James, forstå, at Kommissionen ville indlede en undersøgelse af de dyre blækpatroner, der sælges til printere. Det mærkebundne salg af disse patroner er muligvis en form for konkurrenceforvridning. Kommissionsmedlemmet oplyste, at forpligtelsen til at anvende blækpatroner af samme mærke som printeren ville blive undersøgt meget grundigt.

Kan Kommissionen oplyse, om der faktisk er indledt en undersøgelse af denne mulige form for konkurrenceforvridning?

Kan Kommissionen i bekræftende fald oplyse, hvilket stadium, denne undersøgelse befinder sig på, og om der allerede nu kan drages foreløbige konklusioner?

Kan Kommissionen i benægtende fald oplyse, hvorfor den ikke anser det for hensigtsmæssigt at indlede en undersøgelse til trods for dens tidligere planer og til trods for de mange klager, Kommissionen har modtaget over for høje priser på blækpatroner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(1. april 2003)

Kommissionen kan bekræfte, at den for nylig har indledt en sag vedrørende bl.a. sektorerne for blækpatroner og printere. Den er for øjeblikket ved, i lyset af Fællesskabets konkurrenceregler, at analysere den adfærd, som en række virksomheder på disse markeder udviser.

Sagen er stadig på et indledende analysestadium, og Kommissionen kan derfor ikke på nuværende tidspunkt give yderligere deltaljerede oplysninger vedrørende dens udvikling eller omfang. Hvis sagen videreføres, vil Kommissionen naturligvis, så snart det er muligt, offentliggøre yderligere oplysninger om sin undersøgelse af sagen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/264

(2004/C 65 E/278)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3047/03

af Elspeth Attwooll (ELDR), Heinz Kindermann (PSE), John McCartin (PPE-DE) og Willi Görlach (PSE) til Kommissionen

(17. oktober 2003)

Om: Fritidsfiskeri og turiststatistikker

Kommissionen og Rådet er bekendt med, at der er et behov for at forbedre den fælles database for turisme. Et fælles knowhow-program er en forudsætning for benchmarking, udveksling af synspunkter, tilegnelse af viden og løsning af strategiske problemer inden for turistsektoren. Det er ligeledes nødvendigt at udvikle statistisk bæredygtige og sammenlignelige data om turisme. Et fælles mål er at tage skridt til at gennemføre nationale satellitkonti for turisme i medlemsstaterne. Fritidsfiskeri (lystfiskeri) udgør en væsentlig del af den europæiske turistsektor.

Vil Kommissionen sikre, at omfanget af fritidsfiskeri opgøres i tal, som angives separat i den statistiske oversigt over turisme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(18. november 2003)

Kommissionen henleder opmærksomheden på nytteværdien af den eksisterende statistiske lovgivning (direktiv 95/57/EF) (1) om udarbejdelse af internationalt sammenlignelig statistik på turismeområdet. Dets implementering i medlemslandene har ført til konstante fremskridt i forbindelse med udbudet af pålidelige og sammenlignelige data om turisme. Kommissionen offentliggør jævnligt disse data. Med hensyn til de tiltrædende lande er der blevet gjort store fremskridt, således at de kan give den samme grad af information som de nuværende medlemslande, når de tilslutter sig Den Europæiske Union den 1. maj 2004.

I henhold til ovennævnte direktiv skal der allerede foretages mange opdelinger af data, såsom opdeling efter nationalitet, efter opholdets længde eller efter hovedtransportmiddel. Dataene skal ikke opdeles efter ferietype. Som resultat heraf er det ikke muligt at identificere fritidsfiskeri (eller en hvilken som helst anden type ferie) i turismestatistikken. For at begrænse indberetningsbyrden er der ikke planer om at indføre yderligere opdelinger.

(1) Rådets direktiv 95/57/EF af 23. november 1995 om indsamling af statistiske oplysninger vedrørende turisme, EFT L 291 af 6.12.1995.