SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3931/00

af Sylvia-Yvonne Kaufmann (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. december 2000)

Om: Indførelse af euro i Den Jugoslaviske Republik Montenegro

1. Har Kommissionen kendskab til, om og i bekræftende fald hvordan og med hvilke konkrete midler og i hvilket omfang Forbundsrepublikken Tysklands regering og den tyske forbundsbank har støttet og fremmet D-markens indførelse i Den Jugoslaviske Republik Montenegro?

2. Hvordan vurderer Kommissionen Den Jugoslaviske Republik Montenegros regerings erklærede hensigt om fra den 1. januar 2002 at indføre euroen som eneste valuta?

3. Er Kommissionen af den opfattelse, at Den Jugoslaviske Republik Montenegro for øjeblikket opfylder de i traktaterne fastsatte stabilitetskriterier (navnlig artikel 121 i EF-traktaten samt protokol 11 og 12 til Amsterdam-traktaten) for deltagelse i Den Økonomiske og Monetære Union eller kan opfylde dem inden den 1. januar 2002?

4. Hvilke konkrete foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at forhindre euroens indførelse i Montenegro, idet den i sit seneste strategipapir om udvidelsen i afsnit III.3. understreger, at euroens indførelse i nye medlemsstater (som det var tilfældet med de oprindelige deltagere i eurozonen) først vedtages, når det i henhold til artikel 121 i EF-traktaten er undersøgt, om der er opnået en høj grad af vedvarende konvergens?

5. Har Kommissionen kendskab til, om euroen også skal indføres i den jugoslaviske landsdel Kosovo i 2002, og opfylder Kosovo i bekræftende fald efter Kommissionens opfattelse de i EU-traktaten nedfældede stabilitetskriterier, der gælder for alle de stater, der deltager eller ønsker at deltage i den fælles valuta?

6. Med hvilke konkrete skridt agter Kommissionen at forhindre euroens indførelse i Kosovo, hvis Kosovo i 2002 ikke opfylder de stabilitetskriterier, der gælder for deltagelse i euroen?

7. Hvordan vurderer Kommissionen D-markens indførelse i Montenegro og i Kosovo på baggrund af FN's resolution 1244, der fastlægger Jugoslaviens statslige integritet?

8. Hvilke konsekvenser har det efter Kommissionens opfattelse, at 33 % af den samlede DM-kontantbeholdning er i omløb i udlandet, og hvilke konsekvenser har det med hensyn til euroens forfalskningssikkerhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(5. januar 2001)

1. Kommissionen er af den tyske forbundsbank blevet underrettet om, at denne hverken har støttet eller fremmet indførelsen af D-marken i Republikken Montenegro. Den tyske forbundsbank understregede, at der ikke er nogen lovfæstede indskrænkninger for anvendelsen af DM i fremmede lande og områder. Samtidig har den tyske forbundsbank heller ingen lovfæstede forpligtelser til at støtte lande eller områder, der beslutter at anvende DM som lovligt betalingsmiddel.

2. I november 1999 besluttede Republikken Montenegro ensidigt at indføre et dobbelt valutasystem og antog DM som parallelvaluta. Ifølge myndighederne skyldtes beslutningen hovedsagelig den jugoslaviske nationalbanks ustadige, ekspansive valutapolitik, som førte til en stærk inflation i hele Den Jugoslaviske Forbundsrepublik (JFB). Indførelsen af et valutasystem uafhængigt af JFB's nationalbank var et forsøg på at skærme den montenegrinske økonomi for de negative følger af valutaekspansionen. Overgangen blev lettet ved, at D-marken allerede var i omløb i Montenegro, hovedsagelig i forbindelse med opsparing og større transaktioner såsom ejendomshandler.

I 2000 blev de økonomiske mål, som myndighederne havde sat sig, at det parallelle omløb blev tilladt, stort set nået. I løbet af nogle få måneder tegnede DM sig for det overvældende flertal af transaktioner, og over 90 % af indskuddene i ZPP (det centrale betalingskontor) skete i DM. Derudover faldt inflationen støt; den månedlige inflation faldt fra 5 % i januar til 1 % i oktober 2000. Den 1. december 2000 erklærede Montenegros regering DM for det eneste lovlige betalingsmiddel på republikkens område og afskaffede anvendelsen af den jugoslaviske dinar. Eftersom vekselkursen mellem DM (ligesom de andre tidligere valutaer i euroområdet) og euroen blev uigenkaldeligt fastsat ved udgangen af 1998, er der ingen forskel mellem indførelsen af DM og indførelsen af euroen; euroen er således rent faktisk indført i Montenegro.

Et andet spørgsmål vedrører fremgangsmåderne for indførelse af eurosedler og -mønter. Kommissionen er af den opfattelse, at ønsker de montenegrinske myndigheder at indføre euromønter og -sedler, skal de henvende sig til den tyske forbundsbank og Den Europæiske Centralbank (ECB) med hensyn til de tekniske bestemmelser for vekslinger af kontanter i lande, som ikke hører til euroområdet. Den Europæiske Centralbank offentliggjorde for nylig de nærmere bestemmelser for forhåndsdistribution af eurosedler uden for euroområdet (det ærede medlem henvises til ECB's pressemeddelelse af 14. december 2000).

3. - 6. Montenegro er for tiden ikke medlem af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) og søger ikke medlemskab. Derfor finder de i traktaterne fastsatte stabilitetskriterier for deltagelse i den fælles valuta ikke anvendelse. Desuden søger Montenegro ikke om tiltrædelse af Unionen. Derfor er Københavner-kriterierne for opnåelse af medlemskab af Unionen ligesom de i spørgsmål 4 omtalte procedurer ikke relevante. Montenegro har ensidigt indført DM/EUR som sit eneste lovlige betalingsmiddel, og der findes ingen lovfæstede hindringer for at gøre dette. En sådan ensidig beslutning pålægger ikke ECB nogen forpligtelser til at overvåge valutapolitikken i Montenegro eller til at sørge for likviditetsstøtte, og der er intet formelt samarbejde mellem ECB og Montenegro.

I henhold til De Forenede Nationers resolution 1244 har De Forenede Nationers midlertidige mission i Kosovo (UNMIK) gjort det lovligt at anvende en hvilken som helst almindelig anerkendt valuta i Kosovo-området. I henhold til resolutionen beholder den jugoslaviske dinar sin lovlighed og kan anvendes, i den udstrækning forretningslivet og folk ønsker det. Skønt det erkendes, at DM i nogen tid har været den foretrukne valuta, indfører resolutionen ikke DM som det eneste lovlige betalingsmiddel.

7. FN-resolution 1244 gælder ikke for Montenegro. Spørgsmålet om varige valuta- og vekselkursordninger i JFB bør bringes på bane som led i forhandlingerne om de fremtidige forfatningsmæssige forbindelser mellem Serbien og Montenegro.

Ligesom for Montenegros vedkommende skaber den lovlige anvendelse af DM i Kosovo en fast ramme for den økonomiske udvikling. Set ud fra et økonomisk og socialt synspunkt ville det have været umuligt for UNMIK at få Kosovos økonomi på fode efter konflikten, hvis man skulle anvende den jugoslaviske dinar, en valuta med høj inflation, og ikke have nogen kontrol med pengeforsyningen. Som nævnt ovenfor forbyder resolutionen ikke anvendelse af den jugoslaviske dinar.

8. Ifølge oplysninger fra den tyske forbundsbank udgør omløbet af DM-sedler og -mønter i lande uden for Tyskland ikke noget problem for valutapolitikkens førelse og heller ikke for den tyske forbundsbank eller Den Europæiske Centralbank. Der ses ingen forbindelse mellem omløbet af DM-sedler og -mønter uden for Tyskland og forfalskning af eurosedler. Kommissionen ser ingen grund til at være uenig i denne holdning.