ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1209/00

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(14. april 2000)

Om: Forfølgelse af 13 iranske jøder i Iran

I omkring et år har 13 iranske jøder uden forudgående domfældelse siddet i fængsel under anklage for spionage, og de udsættes dagligt for umenneskelig og nedværdig behandling. I henhold til de seneste oplysninger er de fleste af disse blevet forment ret til selv at vælge en advokat, der kan forsvare dem i den retssag, der ifølge planerne skal finde sted den 13. april. Under hensyn til den kritiske dialog, som Den Europæiske Union har indledt med Iran, bedes Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den vil iværksætte med henblik på at sikre en retfærdig og åben retssag og overholdelse af retten til selv at vælge en forsvarsadvokat?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler E-1088/00, E-1209/00 og E-1251/00

(24. maj 2000)

Kommissionen følger nøje situationen på menneskerettighedsområdet i Iran. I den omfattende dialog mellem EU og Iran har spørgsmålet om menneskerettigheder en vigtig plads, og det bliver altid rejst af EU.

Hvad angår de 13 iranske jøder og 8 muslimer, der er tilbageholdt i Shiraz og anklaget for spionage, har såvel EU som nogle af medlemsstaterne rettet en række henvendelser til de iranske myndigheder inden for det seneste år. Iranske repræsentanter har lovet, at de anklagede vil få en fair og åben rettergang, og de iranske myndigheder kan ikke være uvidende om, at hvis retssagen får et negativt udfald, vil det udløse en stærk international reaktion. Tre af de tilbageholdte jøder blev for nylig løsladt mod kaution.

EU har ved gentagne lejligheder understreget over for de iranske myndigheder, at det er vigtigt, at de anklagede får en fair og åben rettergang med tilstedeværelse af forsvarer. Det er beklageligt, at tidligere løfter om en åben retssag ikke er blevet imødekommet.

Selv om styret i Iran er følsomt over for internationalt pres, er det nødvendigt at undgå at skabe et indtryk at indblanding udefra, hvilket ikke vil tjene de anklagedes interesser. Det er dog klart, at udfaldet af denne retssag og den internationale vurdering af, hvordan den er blevet ført, vil være afgørende for udsigterne til en forbedring af forbindelserne med Iran.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2554/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(28. juli 2000)

Om: Beskyttelse af handicappede borgeres rettigheder og begivenheder i Rotterdam

I Rotterdam om aftenen den 2. juli, dagen før finalen i fodboldeuropamesterskaberne, oplevede en gruppe på 140 handicappede, hvoraf 100 sad i rullestol, en række besværligheder.

For det første var Rotterdams lufthavn ikke udstyret, således at de handicappede kunne komme ud af flyene, hvorved de måtte bæres ud én ad gangen. Men det mest ubehagelige fandt sted ved selve stadionet, hvor de handicappede fik tildelt nogle pladser i tredje sektion på tribunen for enden af otte trapper, selv om de havde gjort opmærksom på deres særlige behov, da de købte billetterne til 510 000 lire pr. styk.

Et filmhold fra det italienske fjernsyn RAI, der var til stede for at filme fodboldkampen, blev opmærksom på denne scene, hvor ledsagerne bar de handicappede på deres skuldre. Journalisterne blev overfuset, slået, kvæstet og tilbageholdt til langt ud på natten af det hollandske politi.

1. Mener Kommissionen, at der i det hollandske politis adfærd kan konstateres en slags racisme?

2. Hvordan kan det accepteres, at en medlemsstat ikke har truffet nogen foranstaltninger for at fjerne de arkitektoniske hindringer?

3. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at kaste lys over begivenhederne og sørge for, at Nederlandene så hurtigt som muligt kan blive et land, der overholder de handicappede borgeres rettigheder?

4. Hvordan beskyttes pressefriheden og informationsfriheden i Nederlandene?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-2471/00, E-2526/00 og E-2554/00

(5. oktober 2000)

Kommissionen beklager dybt de hændelser, der indtraf i Rotterdam i forbindelse med EM-finalen i fodbold.

Fællesskabet sigter med sin politik mod at fremme, at alle personer med et handicap kan deltage i fuldt omfang i det økonomiske, sociale og kulturelle liv, og Kommissionen har faktisk under anvendelse af traktatens artikel 13 fremlagt forslag om visse fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af diskrimination over for handicappede personer(1).

Handicappede personers adgang til bygninger, bygningsværker, offentlige områder eller steder, der er åbne for offentligheden, er dog et område, der endnu hører under medlemsstaternes kompetence.

I overensstemmelse med sin meddelelse af 12. maj 2000, På vej mod et Europa uden barrierer for handicappede(2), agter Kommissionen endvidere at iværksætte en række initiativer vedrørende forbedring af handicappedes adgang til offentlig transport og bebyggede omgivelser.

(1) KOM(1999) 564 endelig udg.

(2) KOM(2000) 284 endelig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2526/00

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. august 2000)

Om: Forskelsbehandling af handicappede i Rotterdam

I anledning af finalen i fodboldeuropamesterskaberne søndag den 2. juli 2000 i Rotterdam (Nederlandene) var en gruppe handicappede italienere, som var i besiddelse af billetter, udsat for en skammelig voldsepisode begået af de ansatte ved stadionet og det hollandske politi.

I dagene før havde de ansvarlige ved stadionet givet gruppen tilladelse til at få nogle pladser i et område, der var let tilgængeligt for rullestole. Da de ankom til stadionet, fik de imidlertid for en stor dels vedkommende ikke adgang til disse pladser. Først efter lange drøftelser fik ledsagerne tilladelse til på deres skuldre at bære dem til et andet område, der lå højere oppe og ikke var tilgængeligt for rullestole. De handicappede fik endvidere pålagt at efterlade rullestolene med vand og andre nødvendige genstande ved indgangen.

1. Mener Kommissionen ikke, at sådanne episoder er en overtrædelse af bestemmelserne i traktaterne, især EF-traktatens artikel 13, hvori Den Europæiske Union afviser enhver form for diskrimination af handicappede?

2. Mener Kommissionen ikke, at der her er tale om en forsætlig forskelsbehandling af fysisk ringere stillede europæiske borgere som oven i købet fandt sted i forbindelse med en vigtig europæisk sportsbegivenhed?

3. Er Kommissionen enig i, at Nederlandene ikke længere bør have lov til at afholde vigtige europæiske sportsbegivenheder og kulturelle og kunstneriske arrangementer osv., før de kan sikre samtlige europæiske borgere mulighed for at nyde dem frit og i fuldt omfang uanset disses tilstand og nationalitet?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-2471/00, E-2526/00 og E-2554/00

(5. oktober 2000)

Kommissionen beklager dybt de hændelser, der indtraf i Rotterdam i forbindelse med EM-finalen i fodbold.

Fællesskabet sigter med sin politik mod at fremme, at alle personer med et handicap kan deltage i fuldt omfang i det økonomiske, sociale og kulturelle liv, og Kommissionen har faktisk under anvendelse af traktatens artikel 13 fremlagt forslag om visse fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af diskrimination over for handicappede personer(1).

Handicappede personers adgang til bygninger, bygningsværker, offentlige områder eller steder, der er åbne for offentligheden, er dog et område, der endnu hører under medlemsstaternes kompetence.

I overensstemmelse med sin meddelelse af 12. maj 2000, På vej mod et Europa uden barrierer for handicappede(2), agter Kommissionen endvidere at iværksætte en række initiativer vedrørende forbedring af handicappedes adgang til offentlig transport og bebyggede omgivelser.

(1) KOM(1999) 564 endelig udg.

(2) KOM(2000) 284 endelig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2153/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(21. juni 2000)

Om: Etik og EF-retten

Er Kommissionen klar over, at det franske etiske udvalg (Comité Consultatif National d'Étique) har henstillet til den franske Nationalforsamling, at den ikke omsætter det seneste direktiv om patentering af det menneskelige genom i national lovgivning.

Har en medlemsstat mulighed for at suspendere gennemførelsen af EF-retten af etiske hensyn? Hvad vil Kommissionen gøre for at sikre, at EF-retten ikke bliver desavoueret på denne måde? Vil Kommissionen være rede til at overveje at nedsætte sit eget etikudvalg/sin egen etikenhed, så disse vigtige spørgsmål ikke bliver nationaliseret, men behandles på europæisk plan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(28. juli 2000)

Kommissionen har kendskab til det franske etiske udvalgs udtalelse nr. 64 (comité consultatif national d'éthique) af 8. juni 2000 vedrørende Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser(1).

Direktivet blev vedtaget af Parlamentet og Rådet efter omfattende drøftelser af de etiske aspekter af bioteknologiske opfindelser. Med direktivet søger man at tage hensyn til disse etiske aspekter samtidig med, at der gives de fornødne incitamenter til at fremme forskning og udvikling inden for bioteknologi.

I henhold til artikel 15, stk. 1, i direktivet skal medlemsstaterne efterkomme direktivet senest 30. juli 2000. En medlemsstats anfægtelse af direktivets gyldig for EF-Domstolen medfører ikke, at den fritages fra forpligtelsen til at omsætte direktivet i national lovgivning inden den fastsatte frist. Kommissionen skal i sin egenskab af traktaternes vogter sikre, at EU-lovgivningen anvendes korrekt af alle medlemsstater.

Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi, der blev nedsat af Kommissionen i 1992, har til opgave at rådgive de europæiske institutioner i etiske spørgsmål. Direktivets artikel 7 bestemmer udtrykkeligt, at Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi skal evaluere alle etiske aspekter i forbindelse med bioteknologi.

(1) EFT L 213 af 30.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2126/00

af Roberto Bigliardo (TDI) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Uautoriseret anvendelse af fællesskabsmidler i Basilicata. Andragende 47/96

Giovanni De Blasiis, direktør i lovgivningsafdelingen i Basilicatas regionale råd, har fremsendt et andragende om uautoriseret anvendelse af fællesskabsmidler til faglig uddannelse. Dette andragende er blevet registreret under nr. 47/96.

Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender erklærede den 26. juni 1996 dette andragende for værende i overensstemmelse med kravene og vedtog at anmode Kommissionen om at tage stilling til flere aspekter af problemet.

Kan Kommissionen oplyse, hvad resultatet er blevet af denne henvendelse og i bekræftende fald oplyse, hvilke foranstaltninger der er truffet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(24. juli 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-3138/98 fra Rauti(1).

(1) EFT C 297 af 15.10.1999, s. 51.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1899/00

af Hans-Peter Martin (PSE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Anvendelse af EU-støtte i forbindelse med Internet-website Südtirol-On-line

1. Er det korrekt, at Kommissionen inden for rammerne af ADAPT-programmet via projektet D.Net har givet Internet-tjenesten Südtirol-Online fra forlaget Athesia støtte til et beløb af 1 mia. lire?

2. Hvorledes forklarer Kommissionen påstanden om, at der ifølge den officielle projektbeskrivelse, som indeholder EU-støtte til edb-uddannelse af 40-50 journalister ved Südtirol-Online, udelukkende er beskæftiget 11 medarbejdere? Hvorledes har Kommissionen reageret på tilsvarende offentlig kritik mod Athesia D.Net og Südtirol-Online, og hvilke oplysninger kan den give vedrørende de nøjagtige bevillinger i forbindelse med dette støtteprojekt? Hvad var den samlede konklusion af de hidtidige eventuelle evalueringer af projektet?

3. Hvorledes vurderer Kommissionen beskyldningerne gående ud på at, Südtirol-Online på sin web-site i længere tid har tolereret højreekstremistiske chatfora? Hvorledes kan EU-støtte til denne Internet-tjeneste retfærdiggøres på baggrund af denne kritik?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Anna Diamantopoulou

(27. juli 2000)

Det spørgsmål, det ærede medlem bringer frem, vedrører forvaltning af projekter, der samfinansieres af Den Europæiske Socialfond (ESF) inden for rammerne af fællesskabsinitiativerne. I henhold til Fællesskabets regelsæt og i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet har medlemsstaterne ansvar for forvaltning af projekter.

Efter at have været i kontakt med medlemsstaten kan Kommissionen bekræfte, at projektets budget er 982 900 000 LIT, hvoraf 442 000 000 samfinansieres af ESF, 147 435 000 finansieres over det nationale budget (fondo di rotazione) og 393 160 000 LIT af den private sektor. ESF har på nuværende tidspunkt udbetalt 73 000 000 LIT.

Kommissionen har anmodet de nationale myndigheder om at iværksætte en kontrol af hele projektet. Der vil ikke inden for rammerne af partnerskabet blive udbetalt flere midler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1846/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(9. juni 2000)

Om: Pilotcertifikater og tilsyn

Finder Kommissionen, at de nugældende bestemmelser i medlemsstaterne for pilotcertifikatudstedelse og tilsyn fungerer tilfredsstillende?

Er der efter Kommissionens opfattelse nærmere bestemt nogen potentiel interessekonflikt i det forhold, at de for pilotprøveaflæggelsen ansvarlige sagkyndige snarere er beskæftiget af erhvervslivet end af en offentlig instans (som det ellers er normalt ved udstedelse af kørekort til bilister)?

I hvilke omfang er kvalifikationerne gensidig anerkendt af medlemsstaterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(24. juli 2000)

Der er i øjeblikket ingen fællesskabslovgivning om udstedelse af pilotlicenser og piloternes erhvervskvalifikationer.

Uden at betragte det som en mangel i medlemsstaternes gældende ordninger på området, men snarere med henblik på at opstille fælles normer og krav for pilotcertifikater, skulle Kommissionen i sidste kvartal i år fremsætte et forslag til fællesskabslovgivning med udgangspunkt i Joint Aviation Requirements Flight crew licensing (JAR-FCL), der er udarbejdet af Joint Aviation Authorities (JAA de fælles luftfartsmyndigheder) og allerede vedtaget af en række medlemsstater. Denne tekst, der er resultatet af høringer hvori har deltaget såvel repræsentanter for industrien som de berørte erhverv, indeholder ligeledes bestemmelser vedrørende instruktører og kontrollanter.

For så vidt angår det specifikke spørgsmål om anvendelse af kontrollanter af piloter fra industrien snarere end fra administrationen, er det rigtigt, at der kunne være en vis interessekonflikt, da situationen opstår af kravet om, at disse kontrollanter skal have en vis erfaring og et betydeligt antal flyvetimer, som kun udøvelse af erhvervet giver. Ved udarbejdelsen af de ovenfor nævnte specifikke fælles regler vil det dreje sig om at sørge for, at der sikres en rimelig balance mellem de to krav om uafhængighed og ekspertise gennem klare og strenge rammebestemmelserne for udøvelse af hvervet som kontrollant.

Med hensyn til gensidig anerkendelse af certifikater, der giver adgang til udøvelse af funktioner i civil luftfart, er det rigtigt at der findes Rådets direktiv 91/670/EF af 16. december 1991(1), men det gælder kun det personale, der udfører de væsentlige funktioner for føring af fly under flyvetiden, hvilket følgelig udelukker kontrollanter og instruktører, for hvem gensidig anerkendelse af kvalifikationer reguleres, ifølge det i medlemsstatens krævede uddannelsesniveau, dels af Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed(2), dels af Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF(3).

(1) EFT L 373 af 31.12.1991.

(2) EFT L 19 af 24.1.1989.

(3) EFT L 209 af 24.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1514/00 af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen. Blødere.



EF-Tidende nr. 053 E af 20/02/2001 s. 0160 - 0160



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1514/00 af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen (12. maj 2000) Om: Blødere Har Kommissionen planer om at gøre noget ved den kendsgerning, at erstatninger til blødere, der lider af virusinfektioner efter at have modtaget smittede blodprodukter, varierer stærkt i EU? Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne (9. juni 2000) I spørgsmålet om kompensation til blødere, som er smittet af kontaminerede blodprodukter, er Kommissionens fast etablerede holdning uændret. Dette spørgsmål henhører under medlemsstaternes kompetence. Kommissionen har ikke til hensigt at intervenere på dette område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1484/00

af Paul Rübig (PPE-DE) til Rådet

(12. maj 2000)

Om: EF-Domstolens beføjelser med henblik på EU-traktatens artikel 7

Selvom der ikke kan blive tale om anvendelse af EU-traktatens artikel 7 i forbindelse med de såkaldte bilaterale foranstaltninger, som de 14 EU-medlemsstater traf imod Østrig som en reaktion på dannelsen af ÖVP/FPÖ-forbundsregeringen, indgår bestemmelserne i EU-traktatens artikel 6 og 7 dog som et fast element i de retlige og politiske diskussioner om tilladeligheden og formålstjenligheden af disse foranstaltninger.

Af en sammenligning mellem procedurebestemmelsen i EU-traktatens artikel 7 og kompetencebestemmelserne i EU-traktatens artikel 46 fremgår det, at en afgørelse fra Rådet i henhold til EU-traktatens artikel 7, stk. 1, ikke skal underkastes en undersøgelse af Domstolen for De Europæiske Fællesskaber. En EU-medlemsstat, om hvilken det ved en sådan rådsafgørelse fastslås, at den har overtrådt de fastlagte principper, er derved afskåret fra at gøre en eventuel krænkelse af dens i henhold til EU-traktatens artikel 7, stk. 1, garanterede høringsret gældende.

Hvorledes vurderer Rådet dette forhold under henvisning til retsstatsprincippet, som i henhold til EU-traktatens artikel 6, stk. 1, er et af de grundlæggende principper for Den Europæiske Union?

Ser Rådet noget behov og nogen mulighed for at fjerne dette retsstatslige underskud som led i den løbende regeringskonference om ændring af traktaterne?

Svar

(18.-19. september 2000)

Spørgsmålet fra det ærede medlem af Parlamentet tager sigte på en eventuel ændring af traktaten om Den Europæiske Union. I den forbindelse henvises der til, at revision af traktaterne henhører under den igangværende regeringskonference og ikke under Rådet.

For så vidt angår traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab henleder Rådet det ærede parlamentsmedlems opmærksomhed på artikel 309.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1420/00

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(5. maj 2000)

Om: Korruption inden for Kommissionen

Kan Kommissionen oplyse, hvilke disciplinære foranstaltninger der i givet fald er truffet over for personer i Kommissionens tjeneste som følge af de forseelser, som Paul van Buitenen har afsløret?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock på skriftlige forespørgsler E-1404/00 og E-1420/00

(3. juli 2000)

Kommissionen undersøger alle påstande om handlinger begået af tjenestemænd, som kan give anledning til, at der indledes disciplinærsager.

I de tilfælde, der er relevante for det ærede medlems forespørgsel, blev der indledt disciplinærsager for nogen tid siden, og, hvor det er relevant, er der blevet sendt dossierer til medlemsstaternes retsmyndigheder.

Efter behørig behandling er disciplinærsagerne vedrørende seks tjenestemænd, som er nævnt i Paul Van Buitenens bog, blevet afsluttet. I to tilfælde blev tjenestemændene frifundet, i et tilfælde fik tjenestemanden en irettesættelse, i to tilfælde blev tjenestemændene afskediget og i et tilfælde blev tjenestemanden afskediget med delvis indskrænkning af retten til alderspension.

I andre tilfælde er disciplinærsager og administrative undersøgelser i gang, som er iværksat før og efter datoen for offentliggørelsen af denne bog.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1329/00

af Marielle De Sarnez (PPE-DE) til Kommissionen

(27. april 2000)

Om: Hjælp til de franske departementer, der har været hjemsøgt af orkaner

Som følge af de voldsomme orkaner, der ramte Frankrig i slutningen af december 1999, har flere katastroferamte departementer måttet udbetale betydelige beløb til genopbygning af beskadigede infrastrukturer, skønt en stor del dækkedes af forsikringerne.

Kunne Kommissionen tage hensyn til disse katastroferamte departementer og områder, når det næste gang skal afgøres, hvilke franske områder, der kan modtage støtte fra strukturfondene?

Ville det i øvrigt ikke være muligt at genindføre budgetposten hjælp til ofre for naturkatastrofer?

Svar afgivet af Michel Barnier på Kommissionens vegne

(15. juni 2000)

Kommissionen fastlagde den 7. marts 2000 på grundlag af forslaget fra de franske myndigheder listen over de franske områder, der omfattes af strukturfondsmål 2 i programmeringsperioden 2000-2006.

Efter artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) kan Kommissionen først i løbet af 2003, hvis der opstår en alvorlig krise i en region, på forslag af en medlemsstat ændre denne liste, men uden at forhøje den befolkningsandel, der er dækket inden for de omhandlede regioner.

Det er vigtigt at understrege, at de områder, der omfattes af mål 2 i perioden 2000-2006, således som vedtaget ved Kommissionens beslutning af 7. marts 2000, dækker 70 % af den befolkning, der blev ramt af orkanerne ved udgangen af 1999.

De områder, der blev beskadiget, men som ikke omfattes af mål 2, kan imidlertid komme i betragtning med henblik på andre fællesskabsinterventioner. De forskellige fællesskabsforanstaltninger, der kan anvendes i denne forbindelse er opført i en meddelelse(2).

I øvrigt overvejer Kommissionen ikke at genindføre budgetposten vedrørende hjælp til ofre for naturkatastrofer. De begrænsede midler, der stod opført på budgettet til dette formål indtil 1997, har medført, at Fællesskabets økonomiske hjælp på dette område kun har haft symbolsk karakter, og alt for ofte er de forholdsvis beskedne midler blevet spredt. Kommissionen lægger i dag større vægt på, at Fællesskabets strukturinstrumenter sættes ind med henblik på en økonomisk genopbygning af de katastroferamte områder.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.

(2) SEK(2000) 40.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1799/00 af Jens-Peter Bonde (EDD) til Rådet. Udmeldelse af ØMU-samarbejdet.



EF-Tidende nr. 072 E af 06/03/2001 s. 0120 - 0120



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1799/00 af Jens-Peter Bonde (EDD) til Rådet (5. juni 2000) Om: Udmeldelse af ØMU-samarbejdet Vil Rådet garantere, at alle medlemslande frit kan trække sig ud af Den Økonomiske og Monetære Union, for eksempel med 12 måneders varsel? Svar (26. september 2000) Som det blev påpeget i svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-0771/00, indeholder traktaten ingen specifikke bestemmelser om en medlemsstats udtrædelse, hvad enten det drejer som om EU i almindelighed eller om ØMU'ens tredje fase i særdeleshed.