DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/82

(2004/C 70 E/084)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2289/03

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(11. juli 2003)

Om: Løn- og pensionsniveauet i Grækenland

Der protesteres især i Grækenland kraftigt mod den relativt høje prisstigningstakt i sammenligning med de øvrige EU-lande, i forbindelse med det lave lønniveau og især niveauet for de fleste pensioner. I henhold til de seneste græske pressemeddelelser ligger Athen på den 71. plads i verden, for så vidt angår leveomkostninger, medens byen i forbindelse med den samme undersøgelse for 2002 (oplysninger for 2001) kun lå på den 111. plads. Af opinionsundersøgelser i Grækenland fremgår det, at borgerne mener, at indførelsen af euroen (og den deraf følgende oprunding af priserne) samt den utilstrækkelige markedskontrol er ansvarlig for stigningen i inflationen.

Kan Kommissionen forelægge detaljerede sammenlignelige oplysninger om mindsteløns- og mindstepen-sionsniveauet såvel som om leveomkostningerne i Den Europæiske Unions 15 medlemsstater? Hvilken indflydelse mener Kommissionen, at forhøjelsen af priserne i euro-zonen og den omstændighed, at den psykologiske accept af euroen aftager, vil få for billedet af den fælles europæiske valuta? Har Kommissionen truffet konkrete foranstaltninger til at holde priserne i landene i euro-zonen nede?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(12. september 2003)

Da kilden til den specifikke sammenligning mellem leveomkostningerne i de forskellige EU-lande, som det ærede medlem henviser til, ikke er klart angivet, kan Kommissionen ikke udtale sig om de pågældende tal. Der udarbejdes mange sådanne sammenligninger af forskellige organer til forskellige formål, som ofte refereres i pressen. De er forskellige med hensyn til de statistiske metoder, der anvendes, og specielt de befolkningsgrupper, der fokuseres på, de varer og tjenesteydelser, der er medtaget i kurven, og hvordan den er vægtet internt.

Hvad angår anmodningen om at få sammenlignelige oplysninger om niveauet for mindsteløn, mindstepensioner og leveomkostninger, gør Kommissionen opmærksom på, at dens tjenestegrene allerede har offentliggjort sådanne oplysninger. For sammenlignende data mellem mindsteløn og leveomkostninger er kilden Eurostat (se f.eks. Eurostats »Statistics in Focus« tema 3: 10/2003 og tema 2: 56/2002), mens data om mindstepensioner er samlet i skema 1 i den fælles rapport fra Kommissionen og Rådet om tilstrækkelige og bæredygtige pensioner, der blev vedtaget den 6. og 7. marts 2003 af Rådet (beskæftigelse og social- og arbejdsmarkedspolitik) og Rådet (økofin) (dokument 6527/2/03 rev. 02). Skemaet er udarbejdet på grundlag af oplysninger fra det gensidige informationssystem om social sikring i medlemsstaterne (MISSOC) og Generaldirektoratet for Beskæftigelse og Sociale Anliggender samt bidrag fra medlemsstaterne.

For så vidt angår inflationen i forbrugerpriserne var den årlige gennemsnitlige ændringssats i eurozonen mellem 2002 og 2001 på 2,3 %, eller den samme som i 2001, målt med det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP). I sin sidste undersøgelse af virkningerne af overgangen til euroen vurderede Eurostat, at overgangen til euroen sandsynligvis havde bidraget til de 2,3 % med mellem 0,12 og 0,29 procentpoints i eurozonen som helhed (se bilaget til Eurostat News Release nr. 69/2003 af 18. juni 2003). Denne analyse bekræftede, at skønt forbrugerne noterede betydelige prisstigninger for visse typer af varer og tjenesteydelser, kunne overgangen til euroen ikke betragtes som en af de vigtigste inflationsskabende faktorer i 2002. Det er imidlertid muligt, at sådanne betydelige prisstigninger i visse sektorer (fortrinsvis mindre tjenesteydelser og visse hyppigt købte varer) kan forklare, at inflationen forekommer højere end den vitterlig er i visse medlemsstater. I denne forbindelse bør det understreges, at enhver opadgående tendens i de generelle inflationssatser på grund af overgangen til euroen må forventes at være af midlertidig karakter. Ovennævnte Eurostat-undersøgelse kunne således ikke konstatere nogen tegn på, at overgangen til euroen skulle have indvirket på de inflationssatser, der hidtil er målt i 2003. Virkningen af enhedsvalutaen vil på mellemlang og langt sigt være at øge konkurrencen i eurozonen og således føre til lavere forbrugspriser.

Hvad angår accepten af euroen noterer Kommissionen, at i følge det seneste Eurobarometer (foråret 2003) udtrykte 75 % af de adspurgte i eurozonen, at de støttede enhedsvalutaen. Dette tal er steget med 4 procentpoint sammenlignet med undersøgelsen i efteråret 2002 og er tilbage på samme niveau som umiddelbart efter indførelsen af eurosedler og -mønter i januar 2002, hvilket også var det højeste niveau siden 1994.