SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1183/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(12. april 2000)

Om: Udvidelsen og beskyttelsen af miljøet

Uheldet i den rumænske guldmine Baia Mare, som har forurenet vandet i Donau med uberegnelige mængder af cyanid er endnu en advarsel om den farlige situation på miljøsikkerhedsområdet, som ansøgerlandene befinder sig i. Situationen er alarmerende, idet ingen af disse lande opfylder alle EU's miljøkrav.

1. Mener Kommissionen, at de 50 mia. euro, som er bevilget i Agenda 200, er tilstrækkelige til at garantere miljøsikkerheden?

2. Kan Kommissionen oplyse, hvilke lande der har tilpasset sig EU's standarder på dette område?

3. Mener Kommissionen ikke, at miljøsikkerhed sammen med sikkerheden på atomværkerne, som krævet af Europa-Parlamentet i dets udtalelse fra sidste valgperiode bør være en forudsætning for en eventuel tiltrædelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(26. maj 2000)

Agenda 2000 fastlægger kriterierne for de central- og østeuropæiske kandidatlandes medlemskab. Blandt disse kan nævnes overtagelse og gennemførelse af Fællesskabets regelværk. I erkendelse af, at dette vil blive en større opgave på miljøområdet, men samtidig også, at der må sættes ind på at hindre en miljømæssig kløft mellem medlemsstaterne og kandidatlandene, opfordres der i Agenda 2000 til realistiske strategier for efterlevelse af Fællesskabets regelværk og konkrete finansieringsplaner. Derfor er der under Agenda 2000 forudset førtiltrædelsesstøtte og nye instrumenter til at hjælpe kandidatlandene med at dække omkostningerne ved tiltrædelse. Blandt disse instrumenter kan nævnes det strukturpolitiske førtiltrædelsesinstrument (ISPA), via hvilket der vil blive stillet 7 mia. til rådighed over syv år fra og med 2000. Halvdelen heraf vil blive afsat til investeringer i miljøinfrastruktur. Via Phare vil der fra og med 2000 blive ydet 1 500 mio. om året til økonomisk og social udvikling, genopbygning af industri og udvikling af administrationens kapacitet. Der vil kunne finansieres kommunal infrastruktur og industrirelaterede investeringer i oprydning og indskrænkning af farligt affald og emissioner. Endelig er der det særlige tiltrædelsesprogram vedrørende landbrug og udvikling af landdistrikter (Sapard), via hvilket der bevilges 500 mio. om året til ordninger for udvikling af landbrug og landdistrikter, særlig hvad angår skovbeplantning. Men som Kommissionen også har anført i Agenda 2000 kan finansieringsbehovet ikke alene dækkes med førtiltrædelsesstøtte. Der vil også skulle mobiliseres større indenlandske og udenlandske ressourcer, særlig fra den private sektor, til støtte af strategierne for efterlevelse af Fællesskabets regelværk.

På baggrund af ulykken med Baia Mare-guldminen er Kommissionen i øjeblikket ved at revidere sin miljølovgivning på dette område. Der føres løbende tilsyn med, at kandidatlandene efterlever Fællesskabets regelværk, og udviklingen registreres i de periodiske rapporter. Dog har alle kandidatlandene, som har indledt tiltrædelsesforhandlinger med Fællesskabet på miljøområdet, oplyst, at de vil være i stand til at gennemføre den relevante fællesskabslovgivning ved tiltrædelsen. Den Europæiske Union har i sine fælles holdninger anmodet kandidatlandene om oplysninger om deres tidsplaner for overtagelsen og gennemførelsen af Fællesskabets regelværk for at kunne vurdere situationen i hvert af landene.

Miljøet er højt prioriteret i tiltrædelsesforhandlingerne. I sin generelle stillingtagen på tiltrædelsesforhandlingernes åbningskonference pegede Fællesskabet udtrykkeligt på, at det var nødvendigt at sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau, og Fællesskabet har netop i sin forhandlingsposition lagt sig fast på en klar strategi til at nå dette mål. Det indebærer, at der navnlig gives prioritet til overtagelse og gennemførelse af industrirelateret lovgivning og lovgivning til modvirkning af grænseoverskridende forurening. Fællesskabet har tillige opfordret til nye investeringer i kandidatlandene til at opfylde kravene i henhold til miljølovgivningen allerede i førtiltrædelsesperioden. På den anden side anfører Kommissionen i det sammenfattende dokument, der er knyttet til rapporterne om kandidatlandenes fremskridt i retning af tiltrædelse, at overgangsarrangementerne på de områder, hvor der kræves større tilpasninger og en større indsats, også i finansiel henseende, vil kunne spredes over en given periode, forudsat at kandidatlandene kan bevise, at tilpasningen er undervejs, og at de holder sig til detaljerede og realistiske planer for tilpasning, også hvad angår de nødvendige investeringer.