SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3488/02

af Charles Tannock (PPE-DE)og Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(9. december 2002)

Om: Svig i Den Europæiske Union og disciplinærsagen mod Marta Andeasen

I fortsættelse af påstande fra chefrevisor Marta Andreasen, der for nylig er blevet suspenderes, om, at EU's regnskabssystem er meget fejlbehæftet, har Revisionsretten for ottende år i træk nægtet at attestere EU-budgettet, idet den har erkendt, at den kun kan garantere, at fem procent af skatteborgernes penge bruges korrekt. Retten har ud over at erklære, at det ikke var muligt at kontrollere beløbene, når de først var blevet overdraget til medlemsstaterne eller var forsvundet ud i den blå luft, også fremsat alvorlig kritik af forvaltningen af Kommissionens egne finanser, som stadig er baseret på forældede og kritisable kasseregnskabssystemer.

Der verserer forskellige forlydender om, hvornår Kommissionen har tænkt sig at udskifte dette kasseregnskabssystem. Kan Kommissionen derfor på baggrund af tidligere års kritik oplyse, hvorfor den har været så længe om at acceptere, at det er nødvendigt med ændringer, og hvorfor det skal tage år i stedet for måneder at indføre et mere moderne regnskabssystem?

Er Kommissionen enig i, at dens kontrolforanstaltninger både for beløb, der fordeles til medlemsstater og støtte, der ydes uden for EU, er sørgeligt mangelfulde og, at der er hastende behov for en revision, og har Kommissionen i givet fald konkrete forslag af nogen art til, hvordan kontrolprocedurerne eventuelt vil kunne forbedres?

Kan Kommissionen endelig oplyse, hvorfor den mente, at det var nødvendigt at suspendere Marta Andreasen, da Revisionsretten synes at have været enig på væsentlige punkter i hendes vurdering af EU-finansernes tilstand? Hvordan mener Kommissionen, at afgørelsen om at suspendere hende, har indvirket på Kommissionens omdømme og på dens forpligtelse til at sikre åbenhed og transparens? Erkender Kommissionen gyldigheden af hendes kritik, og hvilke planer har den om at genindsætte hende i hendes stilling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(10. marts 2003)

1. Kommissionen er ikke enig i det ærede medlems påstande.

Som det ærede medlem vil vide, er bogføringsreglerne for Fællesskabernes budget fastlagt i finansforordningen. Den tidligere finansforordning, der var gældende indtil for nylig (31. december 2002), indeholdt ikke nogen forpligtelse til periodisering af regnskaberne. Den byggede på de traditionelle regler for kasseregnskaber for den offentlige sektor.

Selv om Kommissionen har foreslået indførelse af periodisering af regnskaberne i forbindelse med den ny finansforordning, som blev vedtaget af lovgivningsmyndigheden i juni 2002, deler Kommissionen ikke det ærede medlems synspunkt gående ud på, at kasseregnskab er forældet og kritisabelt, da det stadig er det mest anvendte inden for den offentlige sektor i de fleste lande. Kommissionen vil fastholde den traditionelle rapportering af offentlige budgetter til budgetmyndighederne. Parlamentsmedlemmerne stiller med jævne mellemrum Kommissionen spørgsmål om gennemførelsen af betalinger under forskellige budgetposter. Det er nødvendigt med et kasseregnskabssystem for at få adgang til disse oplysninger. I øvrigt er påstanden om, at det ikke var muligt at kontrollere beløbene, når de først var blevet overdraget til medlemsstaterne eller var forsvundet ud i den blå luft, ikke korrekt. Der er både horisontale og sektormæssige forordninger, der definerer medlemsstaternes kontrolforpligtelser. Derudover har Kommissionen en række mekanismer til sin rådighed til tilbagesøgning af uretmæssigt overførte beløb og har gentagne gange informeret Parlamentet om situationen i den henseende(1).

2. Som i andre administrationer, hvor der er blevet foretaget en reform af regnskabssystemet, er denne modernisering i Kommissionen en større operation, der kræver megen tid, mange kræfter, stor ekspertise og betydelige midler at gennemføre. Tilbage i 2000 med lanceringen af en flerårig plan for modernisering af regnskaberne indledte Kommissionen sin støtte udvikling i retning af periodiserede regnskaber, hvori der er blevet indført mange periodiserede elementer.

Den flerårige plan for modernisering af regnskabssystemet omfattede følgende:

- en undersøgelse vedrørende udarbejdelsen og forelæggelsen af Fællesskabernes regnskaber, udarbejdet midt på året i 2000 af højtstående eksperter i offentligt regnskabsvæsen

- udarbejdelse inden juni 2001 af en handlingsplan for modernisering, som blev drøftet med Revisionsretten. Retten hilste dokumentets retningslinjer velkommen

- indførelse af nye elementer af periodiseret regnskabsføring ved forelæggelsen af regnskaberne og beregning af det økonomiske resultat siden 2000, der som Retten udtrykte det er et skridt fremad, og i overensstemmelse med den almindelige tendens i den offentlige sektor på internationalt plan(2), samt vedtagelse af en bogførings- og konsolideringshåndbog for alle institutionerne

- vedtagelse af den ny finansforordning(3), der kræver indførelse af ny periodiserede regnskabsprincipper (artikel 133) for at kunne gennemføres i sin helhed fra regnskabsåret 2005 (artikel 181)

- den 24. juli 2002 forelagde kommissæren med ansvar for budget Kommissionen et memorandum(4), der beskriver det omfattende arbejde med at modernisere regnskabs- og informationssystem

- den 17. december 2002 vedtog Kommissionen en ny meddelelse(5), der indeholdt en handlingsplan for den fuldstændige gennemførelse af periodiserede regnskaber fra 2005.Dette dokument havde følgende to formål:

- at vedtage et detaljeret forslag, der skal sætte Kommissionen i stand til at træffe afgørelse om regnskabssystemet, specielt med hensyn til hvordan almindeligt accepterede periodiseringsprincipper kan gennemføres

- at fastslå, hvilke foranstaltninger der skal træffes med hensyn til projektorganisation, ressourcer og planlægning af arbejdet med at udvikle et integreret edb-system. Systemmulighederne vurderes i detaljer, med henblik på at finde frem til den foretrukne løsning i de kommende måneder.

Der foretages en detaljeret udvikling af regnskabssystem og -rammer i 2003, og de relevante testnings- og gennemførelsesfaser begynder i 2004. Specielt vil spørgsmål vedrørende gennemførelsen af periodiseringsprincipperne blive gennemgået i detaljer for at få nærmere kendskab til den regnskabsmæssige behandling af hver type transaktion i forbindelse med hver enkelt tjenestegren eller aktivitet.

Kommissionen er ikke alene om at gå i retning af en overholdelse af almindeligt accepterede periodiseringsprincipper. Mange ilande er inde i den samme proces og er på baggrund af tilskyndelser fra internationale organer og organisationer såsom OECD(6) og IFAC(7) begyndt at modernisere deres regnskabssystemer i de seneste år og går fra kassebaserede regnskaber over til et periodiseret regnskabssystem.

Erfaringer i medlemsstaterne viser, at en reform af offentlige regnskabssystemer er meget krævende, både hvad angår indførelse af ny praksis og menneskeligt set, for ikke at tale om de økonomiske ressourcer, der kræves. Det nævnes i IFAC-undersøgelse 14, kapitel I, at en overgangsperiode for regnskabsmæssige reformer kan være kort (op til 3 år), mellemlang (4-6 år) eller lang (over 6 år). Der er ikke noget eksempel på, at et periodiseret regnskabssystem har kunnet eller ville kunne indføres i løbet af måneder i stedet for år.

3. Med undtagelse af de forbehold, der tages af Revisionsretten i dens årsberetning og af Kommissionen selv i dens årlige sammenfatning af de årlige aktivitetsrapporter og erklæringer, er Kommissionen af den opfattelse, at dens ordninger til kontrol af, hvordan Fællesskabernes bevillinger udnyttes af og i medlemsstaterne, i det store og hele er tilfredsstillende. Når der konstateres problemer og mangler, enten af Kommissionen selv eller af Revisionsretten, bestræber Kommissionen sig på at træffe de nødvendige foranstaltninger for at løse dem.

Der er i de sidste få år blevet gjort en stor indsats for at forbedre forvaltnings- og kontrolsystemer, specielt i forbindelse med delt forvaltning, både ved indførelse og konstant udvikling af det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) for landbruget og gennem en reform af strukturfondene om strengere kontrolstandarder og normer. I forbindelse med foranstaltninger udadtil gjorde Kommissionen i sin meddelelse af 16. maj 2000 om en reform af forvaltningen af ekstern bistand(8) ligeledes i detaljer rede for en række væsentlige foranstaltninger.

Det gælder imidlertid altid, at kvaliteten i forvaltningen og kontrollen af Fællesskabets midler til dels afhænger af indsatsen fra medlemsstaterne, som har et stort ansvar på dette område. Af den grund fortsætter Kommissionen med at indføre og gennemføre en række incitamenter og bindende foranstaltninger for medlemsstaterne med hensyn til både landbrug og strukturforanstaltninger; på sidstnævnte område skal incitamenterne fremme koordineringen og forenklingen af rammebestemmelserne, mens det bindende aspekt i forbindelse med konsolideringen af de finansielle korrektioner bidager til samme formål.

Kommissionens sammenfattende rapport (Sammenfatning af generaldirektørernes og kontorchefernes årlige aktivitetsrapporter og erklæringer(9)) er ledsaget af en handlingsplan, der omfatter en række specifikke aktioner på dette område.

Mange af disse aktioner er rettet mod forvaltningen af ekstern bistand, delt forvaltning af strukturfondene og en klargørelse af hovedaktørernes ansvar med hensyn til revision og kontrol.

Kommissionen opstillede også en handlingsplan i forbindelse med dechargen for 2001, som den meddelte Parlamentet den 23. december 2002 på grundlag af Revisionsrettens henstillinger i dens seneste årsberetning.

4. Som de ærede medlemmer vil forstå, kan Kommissionen kun besvare deres spørgsmål generelt, eftersom de har direkte tilknytning til en disciplinærsag, der endnu ikke er afsluttet. Denne procedure vedrører påståede overtrædelser af vedtægten for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber.

Kommissionen er vidende om, at disciplinærsagen mod den tidligere regnskabsfører er blevet fortolket forkert i nogle dele af pressen og andetsteds. Henvisninger til Revisionsrettens og Kommissionens seneste vurderinger og til de foranstaltninger, der iværksættes og i stigende grad gennemføres af Kommissionen, samt til tidspunkterne for bestemte begivenheder viser, at enhver konklusion gående ud på, at der skulle være en årsagsforbindelse mellem den tidligere regnskabsførers krav og Rettens konklusioner ville være både unøjagtig og vildledende.

Det skal imidlertid bemærkes, at den enkelte tjenestemand uanset Kommissionens aktive forpligtelse til åbenhed og gennemsigtighed også fortsat har pligt til at overholde regler og procedurer.

(1) Se for eksempel senest meddelelse KOM(2002) 671 af 3.12.2002.

(2) Revisionsretten Årsberetning for regnskabsåret 2000, EFT C 359 af 15.12.2001.

(3) Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, EFT L 357 af 31.12.2002.

(4) SEK(2002) 853 endelig udg.

(5) KOM(2002) 755 endelig udg.

(6) OECD: Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling.

(7) IFAC: International Federation of Accountants (Den Internationale Sammenslutning af Regnskabsførere).

(8) http://europa.eu.int/comm/external_relations/reform/document/communication_en.pdf.

(9) KOM(2002) 426 endelig udg.