SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3493/97 af W.G. van Velzen (PPE) til Kommissionen (29. oktober 1997)

Om: Kontrol med dominerende markedsdeltageres udbud af nye telekommunikationstjenester

Den 21. oktober 1997 indeholdt nederlandsk presse artikler om kontrollen med det nederlandske telekommunikationsmarked. Det fremgik heraf, at det undertiden var vanskeligt for ikke at sige umuligt for de nationale regulerende myndigheder at undersoege udbuddet af nye (Internet-baserede) tjenester fra eksisterende operatoerer, der indtager en dominerende markedsposition, og som derved kan skade mindre markedsdeltagere. Tilsvarende problemer findes ogsaa i andre EU-medlemsstater.

1. Hvordan stiller Kommissionen sig til udbuddet af nye tjenester fra dominerende markedsdeltagere paa telekommunikationsmarkedet, ogsaa i lyset af artikel 8 i direktiv 97/33/EF ((EFT L 199 af 26.7.1997, s. 32. )) af 30. juni 1997 (interoperabilitet) i forbindelse med EF-traktatens artikel 5, 86 og 90?

2. Har Kommissionen droeftet dette emne med den nederlandske regering?

3. Mener Kommissionen, at det nuvaerende telekommunikationsdirektiv forpligter medlemsstaterne til at give de nationale regulerende myndigheder brede befoejelser til at kontrollere udbuddet af nye tjenester?

4. Er Kommissionen rede til snarest at gennemfoere en generel undersoegelse af, om dominerede markedsdeltageres udbud af nye tjenester paa det europaeiske telekommunikationsmarked er foreneligt med EF-retten?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (24. november 1997)

1. Der er intet i EU-lovgivningen, der forhindrer de etablerede teleselskaber i at udbyde nye tjenester. Forbrugerne faar et stoerre udvalg af saadanne tjenester, naar der er flest mulige nye udbydere paa markedet. Konkurrenceretten, isaer EF-traktatens artikel 86, soeger at forhindre dominerende operatoerer i at udvise adfaerd, der vil goere det vanskeligt eller umuligt for nye aktoerer at konkurrere paa markederne. De generelle principper bag artikel 86, ikke mindst forbuddet mod krydssubsidiering og diskrimination, gaelder i den udstraekning, saadanne nye aktoerer er afhaengige af de etablerede teleselskabers faciliteter for at kunne udbyde nye tjenester.

Hverken direktiv 90/388/EOEF om liberalisering af markedet for teletjenester ((EFT L 192 af 24.7.1990, s. 10. )) eller Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997 om samtrafik paa teleomraadet med henblik paa at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne kraever, at selskaber med tilstraekkelig stor markedsindflydelse skal foere separate regnskaber for hver ny aktivitet, de paabegynder. Direktiv 97/33/EF kraever, at et etableret selskab skal foere separate regnskaber for sine sammenkoblingsaktiviteter og andre aktiviteter, og siger endvidere, at etablerede selskaber skal stille sammenkoblingsfaciliteter og oplysninger til raadighed for andre paa samme vilkaar og af samme kvalitet som dem, de tilbyder i forbindelse med deres egne eller deres datterselskabers eller partneres tjenester.

2. I forbindelse med den decentraliserede haandhaevelse af konkurrencereglerne er Kommissionen jaevnligt i kontakt med de nederlandske myndigheder, baade dem, der tager sig af regulering af telekommunikation, og konkurrencemyndighederne. Denne kontakt omfatter blandt andet individuelle klager i henhold til konkurrencereglerne, f.eks. over et etableret selskabs misbrug af sin stilling over for nye markedsaktoerer.

3. De nugaeldende telekommunikationsdirektiver kraever, at medlemsstaterne skal give deres regeludstedende myndigheder den paakraevede bemyndigelse i en raekke specifikke sager, f.eks. uenighed om sammenkobling. Specifikke tilfaelde af formodet misbrug blandt de dominerende selskaber foeres der tilsyn med af konkurrencemyndighederne paa EU-plan eller i medlemsstaterne. Det er imidlertid et generelt princip i EU-retten, at alle nationale myndigheder, altsaa ogsaa dem, der udsteder regler for telekommunikation, skal sikre, at alle indgreb foretages i overensstemmelse med EU's konkurrenceret. De er derfor noedt til at afholde sig fra indgreb, der ville undergrave en effektiv beskyttelse af rettigheder i henhold til EU-rettens konkurrenceregler ((Jf. meddelelse om anvendelsen af konkurrencereglerne paa aftaler om netadgang i telesektoren, EFT C 76 af 11.3.1997, s. 9. )).

4. Artikel 12 i Raadets forordning nr. 17/62, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86 ((EFT 13 af 21.2.1962, s. 204 (Specialudgave 1959-62, s. 81). )) giver Kommissionen bemyndigelse til at ivaerksaette en generel undersoegelse, naar der er tegn paa, at konkurrencen er begraenset eller fordrejet. En saadan undersoegelse skal imidlertid, som forordning nr. 17/62 foreskriver, vedroere en saerlig erhvervssektor og kan dermed ikke foretages af saa bredt og vagt et begreb som alle de nye tjenester, de etablerede teleselskaber udbyder.