SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3729/00

af Michel Hansenne (PPE-DE) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Fradrag af moms retningslinjer fra udvalget vedrørende merværdiafgift

Det fremgår af kommuniké fra den irske moms-administration fra august 1990, som er offentliggjort i en brochure med titlen Merværdiafgift og finansielle tjenesteydelser (juni 1999, bilag VIII, s. 102), at der i forbindelse med et nyligt møde i udvalget vedrørende merværdiafgift i Bruxelles blev indgået en aftale om, at alle udgifter i forbindelse køb og salg af sociale andele i virksomheder vedrører aktiviteter, som er fritaget, og følgelig ikke giver ret til fradrag af merværdiafgift i det tidlige omsætningsled.

Kan Kommissionen i sin egenskab af formand og sekretariat for dette rådgivende udvalg vedrørende merværdiafgift, som blev indført med artikel 29 i direktiv 77/388/EØF(1) bekræfte, at der er tale om en enstemmig retningslinje fra dette udvalg? I bekræftende fald, hvorfor har Kommissionen da ikke offentliggjort denne retningslinje?

Hvorfor har Kommissionen siden 1992 kun to gange forelagt en rapport om, hvorledes det fælles system for merværdiafgift har fungeret i medlemsstaterne, skønt en sådan rapport i henhold til artikel 34 i direktiv 77/388/EØF burde have været forelagt første gang den 1. januar 1982 og dernæst hvert andet år?

(1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(2. februar 2001)

Kommissionen kan bekræfte, at medlemsstaternes repræsentanter på et møde i Momsudvalget i juli 1990 enstemmigt udtalte, at moms af omkostningerne i forbindelse med salg af aktier ikke giver ret til fradrag, da det drejer sig om omkostninger, der knytter sig til transaktioner, som er afgiftsfritaget i henhold til artikel 13, afsnit B, litra d), nr. 5, i Rådets sjette momsdirektiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag.

Momsudvalget, der er nedsat i henhold til artikel 29 i det sjette momsdirektiv, er et rådgivende udvalg, og dets retningslinjer har ingen retlig status. Medlemsstaterne er derfor ikke forpligtet til at gennemføre de vedtagne retningslinjer. I praksis kan en medlemsstat selv beslutte at fravige den fælles fortolkning, men de nationale domstole kan også træffe afgørelse om at annullere praksis, der har udgangspunkt i fælles fortolkninger. Da retningslinjerne ikke har nogen retlig status, kan parterne i et søgsmål ikke gøre dem gældende over for domstolene. De indgår endvidere ikke i tiltrædelsesaftalerne med de nye medlemsstater.

I øvrigt har udvalget i sin forretningsorden, jf. artikel 29, stk. 3, i Rådets sjette momsdirektiv, vedtaget, at en medlemsstat på eget ansvar kan offentliggøre retningslinjer, der er fastsat om specifikke spørgsmål.

På denne baggrund mener Kommissionen ikke, at det henhører under dens kompetence at varetage offentliggørelsen af Momsudvalgets retningslinjer.

Mangelen på gennemsigtighed og retningslinjernes mangel på retlig status foranledigede imidlertid Kommissionen til i juni 1997 at fremsætte et direktivforslag om ændring af Momsudvalgets status(1). Formålet med dette forslag er at give retlig status til de beslutninger, som Kommissionen træffer på grundlag af udvalgets enstemmige udtalelser, og sikre, at beslutningerne offentliggøres officielt. Kommissionen mener, at ændringen af udvalgets status vil sikre en mere ensartet anvendelse af det fælles momssystem i hele EF. Rådet har til dato ikke kunnet nå til enighed om vedtagelsen af dette forslag.

Kommissionens beretning fra 1994 om virkningen af momsovergangsordningen(2) og noten fra Kommissionens tjenestegrene om det fælles momssystem fra 1996 beskriver udførligt, hvordan det fælles momssystem fungerer. De begrænsede fremskridt, der er sket i Rådet i årene efter rapporten fra 1996, har imidlertid kun ført til meget få væsentlige ændringer i det fælles momssystem. Kommissionen vedtog

derfor den 7. juni 2000 en ny strategi til forbedring af momssystemet i det indre marked(3). I den mellemliggende periode havde Kommissionen besluttet at foretrække at koncentrere sin indsats om en række nye lovgivningsinitiativer, som f.eks. direktivforslagene om elektronisk handel, afgiftspligt, fradragsret, samt anvendelse af en reduceret sats for arbejdskraftintensive tjenesteydelser.

(1) EFT C 278 af 13.9.1997.

(2) KOM(94) 515 endelig udg.

(3) KOM(2000) 348 endelig udg.