SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0175/97 af Ludivina García Arias (PSE) til Kommissionen (3. februar 1997)

Om: Konkurrencepolitik og finansiering af atomkraft i Europa

I besvarelsen af spoergsmaal (H-0729/95) ((Europa-Parlamentets forhandlinger nr. 4-470 (november 1995), s. 45. )) om offentlig stoette i energisektoren fremfoerte kommissionsmedlem Christos Papoutsis, at Euratom-traktatens kapitel IV ikke giver mulighed for at udstede saerlige regler for »forsyning med malme, udgangsmateriale og specielle fissile materialer som defineret i artikel 197«, samt at »statsstoette til atomenergisektoren vil vaere underlagt bestemmelserne i EF-traktaten bortset fra ovennaevnte sektorer, der er omfattet af Euratom-traktaten«.

I Kommissionens arbejdsdokument af 5. juli 1990 om forsyningssikkerheden, det indre energimarked og energipolitikken (SEK(90)1248) konstateres det, at »da der ikke foreligger fuldstaendig gennemsigtighed med hensyn til omkostningerne ved fremstilling af kerneenergi, er det vanskeligt at fastslaa, om alle disse omkostninger rent faktisk er blevet medregnet ved beregningen af priserne, isaer hvad angaar omkostningerne til forskning og nedlukning af anlaeg«.

Hvilke initiativer agter Kommissionen paa baggrund af ovennaevnte manglende bestemmelser og den manglende gennemskuelighed i atomenergisektoren at tage for at forhindre illoyal konkurrence, som begunstiger atomenergi paa bekostning af andre energikilder, i forbindelse med gennemfoerelsen af det indre marked for energi, og hvilken arbejdsplan agter den at foelge?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (4. april 1997)

Kommissionen erklaerer i sit vejledende kerneenergiprogram (PINC), i henhold til Euratom-traktatens artikel 40 ((Dok. nr. KOM(96) 339. )):

»Den gradvise liberalisering af EF's indre energimarked vil betyde, at kerneenergien skal konkurrere inden for de samme rammebetingelser som alle andre energikilder. En fuldstaendig gennemfoerelse af det indre marked og en streng anvendelse af de relevante regler om statsstoette og konkurrence betyder, at der skal vaere lige konkurrencevilkaar for alle energikilder, og at der laegges saerlig vaegt paa, at omkostningerne er gennemskuelige.«

Med udgangspunkt i dette princip har Kommissionen ved flere lejligheder maattet undersoege, hvorvidt paastanden om, at kerneenergisektoren skulle modtage stoette, der bidrager til at skabe illoyal konkurrence, er begrundet. Kommissionen har dog hidtil aldrig kunnet drage en saadan slutning.

Naar en saadan stoette bevilges til forskning og udvikling sker det inden for en faellesskabsramme, og stoetten goeres til genstand for en naermere undersoegelse i Kommissionen.

For saa vidt angaar nedlukningen af kernekraftanlaeg, forpligtes elselskaberne af de nationale myndigheder til at henlaegge tilstraekkelige finansielle reserver til dette formaal. Disse kan ikke paa nogen maade betragtes som stoette.

Foelgelig agter Kommissionen, efter at den i PINC klart har mindet om princippet om ens konkurrencevilkaar for alle energikilder, at forbeholde sig muligheden af, fra sag til sag naermere at undersoege, hvorvidt dette princip er blevet overholdt, naar der goeres opmaerksom paa et problem i forbindelse hermed. Den gjorde det samme i 1992/93 ((Jf. besvarelsen af skriftlig forespoergsel nr. 1412/93 fra Sir James Scott-Hopkins - EFT C 327 af 3.12.1993. )), hvor den foretog en raekke undersoegelser, hvoraf det fremgik, at der ikke var tale om offentlige tilskud inden for kerneenergi, som var i modstrid med faellesskabsretten.