SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0708/03

af Gianfranco Dell'Alba (NI) til Kommissionen

(10. marts 2003)

Om: Asylret til kvinder, der trues af skamfering af kønsorganerne

Er Kommissionen bekendt med, at ca. 100 piger og unge kvinder i Kenya i den seneste tid har søgt tilflugt i en kirke for at undgå at få deres kønsorganer skamferet? Denne skamfering er en gammel tradition, der stadig holdes i hævd i mindst 28 afrikanske lande og hvert år rammer over 2 mio. piger og unge kvinder.

Kan Kommissionen i lyset af Parlamentets beslutning af 20. september 2001(1) og på baggrund af den internationale appel STOP FGM, der blev undertegnet af tusindvis af personligheder og borgere overalt i verden, og hvori det blandt andet kræves, at kvinder får ret til asyl, hvis de er truet af skamfering af kønsorganerne, som må betragtes som en meget alvorlig krænkelse af de mest grundlæggende menneskerettigheder oplyse

- om ikke den mener, at det i betragtning af de hundrede kenyanske kvinders særlige situation er presserende nødvendigt, at EU medtager denne særlige situation blandt de situationer, der berettiger til asyl på medlemsstaternes område?

- hvilke foranstaltninger den har truffet eller agter at træffe på dette område?

(1) EFT C 77 E af 28.3.2002, s. 126.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(28. april 2003)

På asylområdet er der ikke på grundlag af EF-traktatens artikel 63 indført fællesskabsbestemmelser, der vedrører den situation, som beskrives i spørgsmålet. Specielt er forslaget til direktiv om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse som flygtninge, eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse(1), stadig til forhandling i Rådet. På nuværende tidspunkt findes der derfor ingen fællesskabslovgivning, som ville gøre det muligt for Kommissionen at foretage undersøgelser vedrørende individuelle asyl- og indvandringssager, og Kommissionen har derfor heller ikke beføjelser til på det grundlag at gribe ind over for medlemsstaterne.

I henhold til artikel 7, litra d), i Kommissionens forslag skal der, når der er tale om kvindelige ansøgere, tages hensyn til, at forfølgelse som omhandlet i Genève-konventionen kan tage form af seksuel vold eller andre kønsspecifikke midler. Det skal understreges, at kønsspecifik vold i mange tilfælde udelukkende er en form for forfølgelse, således at en hvilken som helst af de forfølgelsesgrunde, der er nævnt i flygtningekonventionen fra 1951, muligvis vil kunne anvendes. Seksuel vold over for flygtningekvinder, såsom omskæring, kan også udøves alene på grund af deres køn. I sådanne situationer vil forfølgelsesgrunden tilhørsforhold til en særlig social gruppe muligvis kunne finde anvendelse.

Hvad angår denne særlige grund fastsættes der fortolkningsregler i artikel 12, litra d), i forslaget. Om grunden kan anvendes afhænger af særlige omstændigheder og forhold i hjemlandet og forfølgelsens og den forfulgtes karakteristika. Ifølge reglerne omfatter begrebet social gruppe også grupper af individer, der behandles som mindreværdige i lovens øjne, hvilket betyder, at loven tolererer forfølgelse udført af privatpersoner eller ikke-statslige aktører, eller at staten anvender loven på en diskriminerende måde og nægter at anvende den til at beskytte den pågældende gruppe. Det kan være tilfældet i de situationer, hvor kvinder er ofre for vold i hjemmet, herunder seksuel vold og lemlæstelse, i de medlemsstater, hvor de ikke kan opnå effektiv beskyttelse mod et sådant misbrug på grund af deres køn eller deres sociale status som gifte kvinder, døtre, enker eller søstre i det pågældende samfund.

Det ærede medlem skal dog være klar over, at Rådet endnu ikke har vedtaget ovennævnte direktiv. I Kenya blev omskæring af kvinder formelt forbudt for piger under 17, efter at parlamentet

vedtog børneloven i 2001. Kommissionen mener dog, at konfrontationen med de komplekse og kulturelt forankrede anskuelser, som ligger til grund for omskæring af kvinder, ikke kun skal omfatte et statsligt forbud, men også uddannelse og bevidstgørelse af landets befolkning.

I denne forbindelse har Kommissionen allerede taget spørgsmålet om kvinders rettigheder, herunder omskæring af kvinder, op over for regeringen i Kenya. Kommissionen støtter også initiativer fra civilsamfundet vedrørende kvinders rettigheder og kvinders deltagelse i den politiske beslutningstagning, og den støtter et specifikt projekt, der fokuserer på forebyggelse af omskæring af kvinder i Kisii-distriktet.

Kommissionen vil også fremover støtte relevante foranstaltninger for at sikre, at der sker fremskridt inden for kvinders rettigheder, og at omskæring af kvinder afskaffes. EU har specielt til hensigt at styrke den politiske dialog med den nyvalgte kenyanske regering, bl.a. med fokus på menneskerettigheder, herunder kønsspørgsmål. Kommissionen vil også blive ved med at tage menneskerettighedsspørgsmål, herunder kønsspørgsmål, op i de relevante fora, bl.a. i forbindelse med Fællesskabets dialog med ikke-statslige aktører, der overvåger og håndhæver kvinders rettigheder.

Yderligere oplysninger kan findes i Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0519/03 fra Miet Smet(2) vedrørende kvinders rettigheder i Kenya.

(1) EFT C 51 E af 26.2.2002.

(2) EUT C 33 E af 6.2.2004, s. 47.