SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3408/00

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Udvisning af italienske statsborgere fra Tyskland

Sidste forår blev en italiensk familie med bopæl i Baden-Württemberg udvist af Tyskland, fordi hovedforsørgeren havde mistet sit arbejde.

Ægteparret var med deres fire børn rejst til den tyske delstat for lidt over et år siden med en korrekt arbejdskontrakt, men efter en ulykke måtte familieforsørgeren forlade sit nye arbejde for sammen med sin gravide kone at finde en midlertidig beskæftigelse i et rengøringsfirma.

Til trods herfor afhentede politiet en morgen hele familien, og efter at have kropsvisiteret de to ægtefæller som de værste forbrydere, satte de familien på det første fly til Italien, uden så meget som at give dem tilladelse til at medtage de personlige ejendele og sutteflasken til de små.

1. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen i sin egenskab af traktaternes vogter at træffe i dette alvorlige tilfælde af overtrædelse af artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union og af de andre gældende bestemmelser, som sikrer fri bevægelighed for personer og arbejdstagere?

2. Hvorledes agter Kommissionen at forholde sig på baggrund af den omstændighed, at handlinger som disse er ved at blive almindelig praksis i visse tyske delstater?

3. Anser Kommissionen det ikke for hensigtsmæssigt, da den allerede har indledt en overtrædelsesprocedure på grund af disse barbariske deportationsmetoder, at handle med større energi, for at situationer som disse ikke skal gentage sig?

4. Kan Kommissionen oplyse, om fællesskabsbestemmelsen vedrørende fri bevægelighed for personer og arbejdstagere omfatter sanktioner for de stater, der ikke opfylder dem? Hvis der ikke er fastsat sanktioner af denne art, mener Kommissionen da ikke, at det er nødvendigt at indføje dem som et yderligere middel til at forhindre overtrædelsen af love og de former for racisme, som desværre også er til stede blandt myndighederne, i dette tilfælde i Forbundsrepublikken Tyskland?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-3404/00, E-3405/00, E-3406/00 og E-3408/00

(22. december 2000)

Kommissionen er ikke bekendt med den konkrete situation om sicilianske familier, som de ærede medlemmers spørgsmål henviser til. Hvis de ærede medlemmer kunne give Kommissionen nærmere oplysninger herom, kunne den undersøge forholdene nærmere.

Kommissionen henviser de ærede medlemmer til svaret på Musumecis skriftlige forespørgsel P-3394/00(1), der redegør for fællesskabsretten om fornyelse og tilbagetrækning af opholdstilladelser såvel som for korrespondancen mellem Kommissionen og de tyske myndigheder om dette emne. De tyske myndigheder har svaret på det brev, der var omtalt i svaret på den skriftlige forespørgsel P-3394/00, og har forsikret Kommissionen om, at de har henvendt sig til delstatsmyndighederne, der igen har underrettet de myndigheder, der er ansvarlige for udlændinge.

Kommissionen har indledt en overtrædelsesprocedure mod Tyskland om et beslægtet emne, nemlig om udvisningen af italienere fra Tyskland for påståede krænkelser af den offentlige orden. Ud over iværksættelsen af en overtrædelsesprocedure har Kommissionen ingen andre beføjelser med henblik på at få en medlemsstat til at opfylde bestemmelser i fællesskabsretten. Der findes ingen konkrete sanktioner for at overtræde reglerne vedrørende arbejdskraftens frie bevægelighed ud over de bestemmelser, der generelt finder anvendelse i forbindelse med brud på fællesskabsretten. Borgere i Den Europæiske Union, der ufrivilligt bliver gjort arbejdsløse, er berettiget til bistand og må ikke udvises af et område af den grund.

Arbejdskraftens frie bevægelighed er en grundlæggende ret i fællesskabsretten. Borgere, der mener, at deres ret til fri bevægelighed er blevet overtrådt, kan klage til Kommissionen eller indgive et andragende til Europa-Parlamentet. Borgeren kan også anlægge sag for de nationale domstole med påstand om, at de nationale myndigheder har overtrådt dennes rettigheder under fællesskabsretten og kan således kræve at få erstatning(2).

Kommissionen fremsender sin rapport om medlemsstaternes lovbestemmelser vedrørende bekæmpelse af forskelsbehandling direkte til de ærede medlemmer og til Europa-Parlamentets generalsekretariat med henblik på at informere om de foranstaltninger, som Tyskland har truffet for at bekæmpe racisme, intolerance og fremmedhad.

(1) EFT C 136 E af 8.5.2001, s. 229.

(2) Se sagerne C-9/90 Francovich [1991] Samling af afgørelser I-5357 & C-48/93 Brasserie du Pêcheur [1996] Samling af afgørelser I-1029.