ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3393/97 af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen (23. oktober 1997)

Om: Agenda 2000 og miljoeet

Hvorledes kan forslagene om aendring af EU's kornordning forenes med Kommissionens forslag til beskyttelse af miljoeet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (18. december 1997)

Kommissionen har endnu ikke fremsat detaljerede forslag til en reform af kornordningen. Den generelle skitse til den paataenkte reform findes i Kommissionens dokument Agenda 2000 ((KOM(97) 2000 endelig udg. )).

Kommissionen har til hensigt at foreslaa en nedskaering af korninterventionen fra de nuvaerende 119,19 ECU pr. ton til et sikkerhedsnetniveau paa 95,35 ECU pr. ton i forbindelse med en ikke-afgroedespecifik arealstoette, der skal fastsaettes til 66 ECU pr. ton multipliceret med 1992-reformens regionale kornreferenceudbytter. Disse betalinger beregnes noeje med henblik paa afhjaelpning af de oekonomiske foelger af et lavere interventionsniveau.

Kommissionen vil fremlaegge et forslag, der giver medlemsstaterne mulighed for at goere ydelsen af direkte betalinger for markafgroeder og jordudtagning betinget af overholdelse af miljoebestemmelser, saaledes at de i stigende grad kan anvendes til realisering af miljoemaal. Saafremt medlemsstaterne udnytter denne mulighed, kunne miljoefordelene blive betydelige.

Kommissionen mener, at finansiering af maalrettede landbrugsmiljoeforanstaltninger ville vaere den mest effektive anvendelse af landbrugsbudgettet til realisering af miljoemaal. Den foreslaar derfor en styrkelse af landbrugsmiljoesoejlen i den faelles landbrugspolitik gennem oeget finansiering over budgettet og om noedvendigt hoejere medfinansieringssatser.

Kommissionen vil ogsaa foreslaa, at ordningen for de mindst gunstigt stillede omraader omdannes til et basisinstrument for bevarelse og fremme af lavinput-landbrugssystemer. Dette ville vaere saerlig relevant, hvor tilpasningen af kornordningen og andre markedsordninger i kombination med ugunstige naturforhold vanskeliggoer fortsaettelsen af denne type landbrug, der i mange omraader ses som en forudsaetning for bevarelsen og vedligeholdelsen af miljoeet i landdistrikterne.

Kommissionen forventer tillige positive miljoevirkninger af en aendret kornordning, hvor nedsaettelsen af interventionsniveauet foelges af et faktisk fald i markedsprisen. Dette ville mindske incitamentet til for stor brug af goedning og pesticider. Saadanne ekstensiveringseffekter er set som resultat af indfoerelsen af de saakaldte prisstabilisatorer i 1988 og reformen af den faelles landbrugspolitik i 1992.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2928/97 af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Diskriminerende bestemmelser i den belgiske postlov

Ifoelge belgisk lovgivning skal postkontorer kun i ganske faa tilfaelde tage imod indbetalingsblanketter til udbetaling til belgiere som er udstedt af udlaendinge uden fast adresse i Belgien eller Luxembourg. Dette indebaerer, at det ikke er muligt for en i Nederlandene bosiddende nederlandsk statsborger at indbetale penge til en belgisk kontohaver paa et belgisk postkontor.

1. Finder Kommissionen ikke, at der her er tale om diskriminering paa grund af nationalitet?

2. Finder Kommissionen ikke, at denne belgiske lov virker haemmende og er i modstrid med EU-bestemmelserne om det indre marked?

3. I bekraeftende fald, hvad agter Kommissionen da at goere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (19. november 1997)

Kommissionen har taget kontakt med det belgiske postvaesen. Dette har bekraeftet, at de interne instrukser lyder paa, at interne indbetalingsblanketter, der er stilet til belgiske beneficianter, og som er udstedt af udlaendinge, som ikke har reel bopael i Belgien eller Luxembourg, ikke kan accepteres. Der gaelder kun ganske faa naermere bestemte undtagelser herfra. Postvaesenet bekraefter saaledes det aerede medlems paastand.

En bestemmelse, der begraenser postgirokontorernes mulighed for at acceptere betalingsordrer fra udlaendinge, udgoer ifoelge EF-Domstolens faste retspraksis ((Sag C-175/88, Biehl mod Administration des contributions du Grand-Duché de Luxembourg, domssamlingen 1990, s. I-1779. )) en begraensning i den frie udveksling af tjenesteydelser, for saa vidt som den primaert rammer ikke-belgiske servicemodtagere.

En saadan begraensning er ikke noedvendigvis i konflikt med faellesskabsretten, dersom den kan begrundes med hensynet til almenvellet. Men EF-Domstolen har vist sig restriktiv ved vurderingen af saadanne begrundelser.

Kommissionen vil undersoege det af det aerede medlem rejste spoergsmaal mere indgaaende. Hvis Kommissionen paa grundlag af undersoegelsen kommer til den konklusion, at den paagaeldende begraensning ikke er berettiget, vil den gribe ind over for den paagaeldende medlemsstat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3093/97 af Hiltrud Breyer (V) til Raadet (2. oktober 1997)

Om: Medicinske behandlingsmuligheder for alvorligt kemikaliehandicappede

1. I hvilket europaeisk land tilbydes der en adaekvat medicinsk behandling og terapi for alvorligt kemikaliehandicappede med overfoelsomhed over for kemikalier?

2. I hvilket europaeisk land eksisterer der en adaekvat diagnostik (saaledes som den f.eks. gennemfoertes i undersoegelsen af Golfkrigen) under kontrollerede betingelser (Environmental Control Unit, ECU) for mennesker med overfoelsomhed over for kemikalier, overfoelsomhed over for ernaering, neurotoxiske skader?

3. Findes der klinikker, som opfylder miljoestandarden for »Environmental Health Center« (EHC) i Dallas (USA)? (Kemikaliefri, ingen desinfektion, luftfiltrering, filtreret vand, inventar af glas, staal eller traemateriale, der ikke indeholder harpiks eller terpentin, uden fast gulvtaeppe, forbud mod roeg og duftstoffer, osv. jf. beskrivelse af EHC)

4. Findes der klinikker, der opfylder »Environmental Health Center«s medicinske standard? (erfarne laeger inden for miljoemedicin; afgiftningsterapi, immunsystemterapi, konserveringsfrie teststoffer osv.)

5. Raader man over tilsvarende indkvartering i omgivelser, der er fri for skadelige stoffer?

6. Findes der i Europa en klinik der kontrolleres tilsvarende (ECU) og kirurger, der er i stand til at foretage operationer paa mennesker med overfoelsomhed over for kemikalier?

7. Hvilke europaeiske lande finansierer med offentlige midler adaekvate miljoeklinikker?

8. Hvilken prioritering har mentalundersoegelse af kemikalieskadede personer i de forskellige EU-lande?

Svar (20. januar 1998)

Raadet, som indtil videre ikke har modtaget noget forslag fra Kommissionen om dette emne, har ikke de noedvendige informationer til at kunne give det aerede parlamentsmedlem de oenskede oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2267/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (2. juli 1997)

Om: Midler til udvikling i den nordvestlige del af Italien i 1995-1996

Med hvilke beloeb og til hvilke foranstaltninger blev der udbetalt midler i 1995 og 1996 fra Den Europaeiske Union til den nordvestlige del af Italien (Lombardia, Piemonte, Liguria og Valle d'Aosta), og til hvilket formaal, herunder navnlig fra:

1. Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling;

2. Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) - udviklingssektionen;

3. Den Europaeiske Socialfond;

4. Den Europaeiske Unions forskningsprogrammer;

5. Den Europaeiske Unions programmer inden for energisektoren;

6. Den Europaeiske Unions programmer inden for miljoesektoren;

7. andre programmer under Den Europaeiske Union?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (24. november 1997)

Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3362/97 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (22. oktober 1997)

Om: Oversvoemmelser i Valencia, Murcia og Andalucia - Bistand til de skadelidte

De seneste oversvoemmelser i det spanske Middelhavsomraade i den sidste uge af september har foraarsaget store skader paa personer og ting. De materielle skader i den autonome region Valencia, Murcia og Andalucía beloeber sig ifoelge de foerste foreloebige beregninger fra Sammenslutningen af Mindre Landbrugere til omkring 20 mia pesetas.

Paataenker Kommissionen paa baggrund af disse skaders omfang, hvis sociale virkninger er af langt stoerre raekkevidde, da de rammer mindre landbrugere, at yde bistand til de skadelidte og til udbedring af de forvoldte skader?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-3362/97 og E-3366/97 (19. november 1997)

Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) kan finansiere genopbygning af landbrugs- og skovbrugsproduktionspotentiale, som er beskadiget ved naturkatastrofer, og indfoerelse af relevante forebyggende instrumenter (forordning (EOEF) nr. 4256/88, artikel 5, litra h ((EFT L 374 af 31.12.1988. ))). Der kan i den forbindelse ydes stoette til aktioner med henblik paa uddannelse af eksperter og bevidstgoerelse af befolkningen om forebyggende foranstaltninger samt arbejder, som ivaerksaettes med samme formaal.

Det er imidlertid noedvendigt, at de finansielle midler hertil afsaettes i EF-stoetterammen for maal 1- eller 5b-regioner, for at de mest relevante aktioner, som det aerede medlem henviser til, kan medfinansieres.

Kommissionen er rede til at gennemgaa medlemsstatens forslag til loesning af de problemer, som det aerede medlem omtaler, inden for rammerne af de finansielle tildelinger i EF-stoetterammerne for de paagaeldende regioner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3095/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (2. oktober 1997)

Om: Donau-udvidelse 2

Som Kommissionen ved (skrivelse fra Bayerns Statsministerium til »Buergerforum Umwelt« af 21. marts 1997; forbundsregeringens svar nr. 11/86, 11/87 af 23. januar 1997) er hverken Fristaten Bayern eller forbundsregeringen rede til at efterkomme forpligtelsen til at respektere EF's direktiv om beskyttelse af vilde fugle og fauna-flora-habitat-direktivet og at udpege oekosystemet mellem Straubing og Vilshofen som fredet omraade. Fristaten og forbundsregeringen konstaterer i ovennaevnte svar, at udpegelsen som fredet omraade udsaettes til fordel for den igangvaerende udvidelse af Donau, da en afgoerelse om arten af den anden fase af udbygningen i dette omraade af Donau ikke skal traeffes foer aar 2000.

Denne fremgangsmaade er retsstridig. I henhold til Domstolens retspraksis er det ikke tilladt at inddrage oekonomiske overvejelser ved udpegelsen af saerligt fredede omraader, henholdsvis ved fastlaeggelsen af deres graenser.

At den officielle vurdering fra Bayerns miljoeministerium hidtil ikke foreligger, er den bayriske statsregerings ansvar. Der blev ikke anmodet om disse vurderinger, fordi Fristaten Bayern og forbundsregeringen oensker at omgaa udpegelsen som fredet omraade. Vi spoerger nu:

1. Vil Kommissionen i overensstemmelse med artikel 169 i EOEF-traktaten anmode Forbundsrepublikken om at traeffe de noedvendige foranstaltninger inden for en frist, som Kommissionen fastsaetter?

2. Vil Kommissionen anmode om, at Forbundsrepublikken Tyskland i overensstemmelse med artikel 171 i EOEF-traktaten idoemmes boeder, eftersom forbundsregeringen og delstaten helt aabenbart tilsidesaetter forpligtelsen i henhold til artikel 3 og 4 i direktivet om beskyttelse af vilde fugle og overtraeder forpligtelsen til at fremsaette forslag i henhold til fauna-flora-habitat-direktivet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (11. november 1997)

Som det aerede medlem ganske rigtigt anfoerer, er Kommissionen underrettet om denne sag. Saavel dette omraade som andre tilsvarende langs med Donau er udtrykkeligt naevnt i forbindelse med den overtraedelsesprocedure (92/4575), der indledtes i 1994, som foelge af Tysklands mangelfulde udpegning af saerligt beskyttede omraader i henhold til Raadets direktiv 79/409/EOEF ((EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1. )) om beskyttelse af vilde fugle.

1. I henhold til proceduren i EF-traktatens artikel 169 har Kommissionen givet Tyskland lejlighed til at fremsaette sine bemaerkninger hertil.

2. En sanktion i henhold til EF-traktatens artikel 171 kommer kun paa tale hvis en medlemsstat ikke har efterkommet en dom afsagt af Domstolen. I det foreliggende tilfaelde er der endnu ikke afsagt en saadan dom.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3321/97 af Joaquín Sisó Cruellas (PPE) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Fjernsyn og hoerehandicappede i Europa

Fjernsynet spiller en stigende rolle for hoerehandicappede som kommunikations- og underholdningsmedium, fordi der ikke findes reelle tekniske hindringer for at tilpasse det til de hoerehandicappedes behov, selv om denne tilpasning sker i meget forskellig takt og paa forskellig vis i Unionens medlemsstater.

Kan Kommissionen oplyse, om der findes nogen form for stoette til europaeiske fjernsynsstationer, som giver disse mulighed for at udsende flere programmer, der er tilpasset hoerehandicappede?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (27. november 1997)

I nogle medlemsstater er anvendelsen af undertekster standardmetoden til oversaettelse af fremmedsprogede TV-programmer. Underteksterer ogsaa det vigtigste middel til at tilpasse programmer til hoerehandicappede.

Blandt foranstaltningerne inden for MEDIA II-programmet findes en stoetteordning i form af laan til tvaernational distribution af audiovisuelle programmer, herunder TV-programmer. Omkostningerne til eftersynkronisering og tekstning kan dog normalt ikke godtgoeres. Selvom Raadets afgoerelse af 10. juli 1995 om ivaerksaettelse af et program til fremme af udvikling og distribution af europaeiske audiovisuelle produktioner (MEDIA II - Udvikling og Distribution) (1996-2000) ((EFT L 321 af 30.12.1995. )) ikke udtrykkeligt indeholder maalsaetninger om stoette til tilpasning af programmer til doeve, bidrager MEDIA II-programmet gennem tilskyndelsen til en oeget tvaernational distribution af TV-programmer indirekte til, at der kommer flere programmer, som er tilpasset hoerehandicappede.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3263/97 af María ESTEVAN BOLEA til Kommissionen. Jordoliekoks



EF-Tidende nr. C 134 af 30/04/1998 s. 0128



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3263/97 af María Estevan Bolea (PPE) til Kommissionen (20. oktober 1997) Om: Jordoliekoks Hvilken kemisk sammensaetning har jordoliekoks, navnlig med hensyn til indholdet af: - hundrededele: svovl - milliontedele: klor fluor bly zink kobber krom nikkel kadmium vanadium oevrige og hvor stor er den kalorimetriske braendvaerdi? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (14. november 1997) Jordoliekoks har et svovlindhold paa mellem 2,0 og 6,5 %, et tungmetalindhold paa under 1.000 dele pr. million (ppm) (blandt tungmetallerne kan vanadiumindholdet variere mellem 200 og 400 ppm), samt endelig en kalorimetrisk braendvaerdi paa over cirka 7.780 kilokalorier pr. kilogram.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3183/97 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (16. oktober 1997)

Om: Forskellige priser paa aviser

Selv om man maa erkende, at det er noedvendigt med en lille prisforhoejelse for aviser, der transporteres over faellesskabsgraenser, bedes Kommissionen oplyse, hvad den mener om, at the Independent af 16. september blev solgt til 20 pence i Det Forenede Kongerige, hvorimod den samme avis i Strasbourg blev solgt til 15 franske franc, hvad der svarer til £1.40 efter valutakursen den dag. Dette betyder en prisforhoejelse paa 750%.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (26. november 1997)

Ensidige afgoerelser om fastsaettelsen af prisen paa salg af aviser, herunder prisdifferencer mellem medlemsstaterne, henhoerer i al vaesentlighed under de enkelte forlags frie kommercielle valg og falder normalt ikke ind under EF-rettens forbud.

Hvis Kommissionen maatte konstatere, at der findes begraensende konkurrenceaftaler eller ulovlig praksis, der er uforenelig med konkurrencereglerne og det indre markeds funktion, vil den tage det fornoedne initiativ inden for rammerne af EF-traktatens bestemmelser, og vil naturligvis give Parlamentet underretning herom.

I oevrigt har Kommissionen for nylig ivaerksat en undersoegelse, hvor formaalet er at analysere de distributionssystemer, der anvendes for den skrevne presse i medlemsstaterne, og vurdere, hvorledes de influerer paa hinanden, naar der er tale om graenseoverskridende virksomhed, og hvilke konsekvenser de har for prisstrukturen inden for pressen. Kommissionen har netop modtaget resultatet af denne undersoegelse og er i faerd med at analysere den.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2991/97 af María Sornosa Martínez (GUE/NGL) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Jagtforbud i og beskyttelse af Marjal del Moro (Valencia)

Vaadomraadet Marjal del Moro i Valencia er erklaeret som et saerligt bevaringsomraade i henhold til direktivet om vilde fugle (79/409/EOEF) ((EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1. )) og rummer en stor mangfoldighed og maengde af fuglearter. To af disse arter er udryddelsestruede, nemlig marmorand, hvoraf der er registreret fem par med 28 aellinger, og hvidoejet and, hvoraf der findes fire hanner og to hunner. Der forekommer i Marjal del Moro ogsaa andre truede europaeiske arter, som holder rast her under deres traek.

Marjal del Moro er et omraade, hvor jagt er tilladt i et vist omfang, og hvor tilladelsen udloeber i den kommende jagtsaeson 1997/1998, men den kan forlaenges. Jagten er en betydelig risiko for disse og andre beskyttede arter.

María Sornosa og Pedro Marset opfordrede i forespoergsel E-2682/97 Kommissionen til at traeffe de noedvendige foranstaltninger for at erklaere Marjal del Moro som et beskyttet omraade (kommunalbestyrelsen i Sagunto rettede en tilsvarende henvendelse i 1994).

1. Er der ikke tale om en overtraedelse af direktiv 92/43/EOEF ((EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7. )) om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, eftersom Marjal del Moro er et saerligt bevaringsomraade og derfor indgaar i Natura 2000?

2. Hvad kan Kommissionen goere for at overbevise de centrale miljoemyndigheder om noedvendigheden af ved lov at beskytte Marjal del Moro?

3. Kan der traeffes hasteforanstaltninger for at stoppe jagten i den kommende jagtsaeson og saaledes hindre, at nogle af de naevnte arter i omraadet forsvinder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (10. november 1997)

1. De omtalte forhold - jagt inden for et saerligt beskyttet omraade - udgoer ikke i sig selv nogen overtraedelse af direktiv 92/43/EOEF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter. Jagt paa de naevnte arter, som er beskyttet i henhold til den nationale og regionale lovgivning, er forbudt. Tilstedevaerelsen af disse arter samt deres formering i det paagaeldende omraade, saa de forekommer i et stoerre antal end ved udpegelsen til saerligt beskyttet omraade (for eksempel fem ynglepar af Marmaronetta angustirostris i stedet for et eller to, eller seks enheder af Aythya nyroca i stedet for nul), synes at give belaeg for, at miljoeet er gunstigt for fuglene.

2. Det forhold, at visse omraader er fredet i henhold til den spanske nationale eller regionale lovgivning, er et anliggende, som udelukkende sorterer under de spanske myndigheder.

3. Valencias regionale myndigheder har under Kommissionens nylige kontrolbesoeg paa stedet erklaeret, at der ikke mere ville blive givet tilladelse til at drive jagt i omraadet, naar den nugaeldende jagtkoncession, som er af ti aars varighed, udloeber til februar 1998.

Kommissionen vil noeje overvaage hvorledes denne forholdsregel haandhaeves fra denne dato.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3042/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Hvidbogen om jernbaner

I sin udtalelse om Kommissionens hvidbog om en strategi for et effektivt og moderne jernbanesystem i EU ((EFT C 206 af 7.7.1997, s. 23. )) anfoerer Det OEkonomiske og Sociale Udvalg i afsnittet om gammel gaeld, forbedring af oekonomien og infrastrukturer, at et noegleelement i den jernbaneliberalisering, der oenskes i hvidbogen, er en uafhaengig, forretningsmaessig forvaltning.

En vaesentlig forudsaetning herfor og dermed ogsaa for opfyldelsen af direktiv 91/440/EOEF ((EFT L 237 af 24.8.1991, s. 25. )) om udvikling af Faellesskabets jernbaner er, at jernbanernes gamle gaeld afvikles.

Kan Kommissionen oplyse, om det er rigtigt, at denne gaeld kun er afviklet delvist og i meget forskellig grad i de enkelte medlemsstater, og om den hurtigt vil traeffe foranstaltninger for at afhjaelpe dette problem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (31. oktober 1997)

Det er Kommissionens overbevisning, at befrielse for gamle gaeldsposter med henblik paa at skabe sunde finanser er en vaesentlig del af enhver strategi med henblik paa at give Faellesskabets jernbaneselskaber nyt liv. I henhold til Raadets direktiv 91/440/EOEF om udvikling af Faellesskabets jernbaner er medlemsstaterne allerede forpligtet til at hjaelpe med at nedbringe gaeldsposterne til et niveau, saa de ikke er til hinder for sund finansiel forvaltning. Kommissionen har ivaerksat en undersoegelse af de fremskridt, der er gjort for at nedbringe denne gaeld, og vil offentliggoere resultaterne heraf i en generel meddelelse om gennemfoerelsen og resultaterne af direktiv 91/440/EOEF, som Kommissionen agter at forelaegge for Raadet og Europa-Parlamentet i begyndelsen af 1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2844/97 af Klaus-Heiner Lehne (PPE) til Kommissionen (11. september 1997)

Om: Bankgebyrer i forbindelse med indfoerelsen af euroen

I »Europa ohne Grenzen« fra juni 1997 (redaktionens slutning: 20. maj 1997), det maanedlige nyhedsbrev, der udgiver Kommissionens Generaldirektorat for Information, Kommunikation, Kultur og Av-sektoren (ISSN 1021-2345), naevnes det paa side 2 i afsnittet om praktiske spoergsmaal vedroerende euroen og svar i foraaret 1998, at forbrugerne ikke boer betale mere for efter den 1. januar 1998 at faa vekslet den nationale valuta til euroen end bankernes faktiske tekniske omkostninger.

1. Hvilke omkostninger er der tale om?

2. Finder Kommissionen det rimeligt, at det er forbrugerne, der skal betale omkostningerne i forbindelse med den paakraevede veksling af lovlige betalingsmidler?

3. Er det overhovedet foreneligt med gaeldende ret, at den enkelte forbruger skal betale omkostningerne for at faa vekslet et lovligt betalingsmiddel paa de statslige myndigheders forlangende?

4. Boer omkostningerne ikke betales over det almindelige budget, eftersom veksling af lovlige betalingsmidler strengt taget henhoerer under statens myndighed?

5. Hvad agter Kommissionen at goere for at forhindre, at de psykologiske forbehold, som en stor del af befolkningen har over for euroen, vokser paa grund af eventuelle yderligere merudgifter (vekselgebyrer)?

6. Er det ikke muligt ved overgangsforordningerne at forpligte bankerne til at foretage veksling vederlagsfrit for forbrugeren?

7. Hvordan vurderer Kommissionen paa baggrund af spoergsmaal 1-6 den tyske Forbundsdomstols afgoerelse af 15. juli 1997 i sag XI ZR 269/96 og 279/96 vedroerende gebyrfritagelse, naar banker gennemfoerer opgaver, der er anordnet af staten? (De relevante artikler fra Frankfurter Allgemeine Zeitung er vedfoejet som bilag.)

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (31. oktober 1997)

Kommissionen har undersoegt de spoergsmaal, som det aerede medlem rejser. Disse spoergsmaal blev diskuteret paa et rundbordsmoede afholdt den 15. maj 1997 med de involverede organisationer, og Kommissionen har modtaget kommentarer, bl.a. fra finansielle institutioner og forbrugerorganisationer.

Kommissionen vil bistaaet af en ekspertgruppe fortsat grundigt undersoege disse spoergsmaal i de kommende maaneder. Dette arbejde vil vaere afsluttet ved udgangen af 1997. Kommissionen vil saa hurtigt som muligt give det aerede medlem et supplerende svar.

Som Kommissionen anfoerte i sin meddelelse om de praktiske aspekter ved euroen, er det hensigten inden udgangen af 1997 at afgoere, om det er noedvendigt med en faelles fremgangsmaade i de deltagende medlemsstater hvad angaar vekselgebyrer, og om en saadan faelles fremgangsmaade i givet fald skal gennemfoeres ved et lovgivningsinitiativ paa nationalt niveau eller EU-niveau, om det er bedre at lade omraadet regulere af markedskraefterne, frivillige aftaler eller regler for god praksis.