ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0588/02

af Margrietus van den Berg (PSE), Michiel van Hulten (PSE)og Joke Swiebel (PSE) til Kommissionen

(5. marts 2002)

Om: Undersøgelse af svig i tilknytning til byggeri

Har Kommissionen kendskab til de avisartikler, der blev offentliggjort i hhv. Haagsche Courant den 20. december 2001 (Bouwfraude is ook een zaak voor de Europese Commissie) og Volkskrant den 14. januar 2002 (Fraude met bustunnel onderzoeken samt De Zuidtangent en het vluggertje van 300 miljoen), og som drejede sig om svig i tilknytning til byggeri i Nederlandene?

Er det Kommissionens opfattelse, at den offentlige udbudsprocedure i Nederlandene for jernbanetunnellen ved Schiphol og bustunnellen Zuidtangent er forløbet i overensstemmelse med de europæiske udbudsregler?

Er det fortsat Kommissionens opfattelse, at byggevirksomheders indbyrdes aftalte systemer for udgiftsgodtgørelser (hvorved også byggevirksomheder, der ganske vist har afgivet tilbud men ikke opnået kontrakt, får godtgjort deres udgifter i forbindelse med indgivelse af tilbud) er i strid med EF-traktatens artikel 81, stk. 1 (i den udstrækning, at der kan være tale om at påvirke handelen mellem medlemsstaterne)?

Er det Kommissionens opfattelse, at et lovbestemt system for udgiftsgodtgørelse, der vil overflødiggøre indbyrdes aftaler herom, ligeledes er i strid med EF-traktaten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(17. april 2002)

Kommissionen er klar over, at der i den seneste tid er rejst tvivl om lovligheden af den praksis, visse nederlandske bygge- og anlægsvirksomheder har udvist, og at disse sager er til behandling hos den nederlandske konkurrencemyndighed.

Kommissionen råder ikke over oplysninger, der lader formode, at udbudsproceduren vedrørende jernbanetunnelen ved Schiphol og proceduren vedrørende bustunnelen Zuidtangent ikke er forløbet i overensstemmelse med Fællesskabets udbudsdirektiver.

Efter Kommissionens opfattelse er der når bygge- og anlægsvirksomheder indgår en aftale om en ordning, der går ud på at samordne deres bud og foretage kompensationsbetalinger tale om en konkurrencebegrænsende foranstaltning, der er i strid med EF-traktatens artikel 81, stk. 1, da aftalen kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. I den forbindelse erindrer Kommissionen det ærede medlem om, at den allerede har truffet beslutning om en bøde på 22,5 mio. EUR fordelt på 28 nederlandske foreninger i bygge- og anlægsbranchen, som havde aftalt at samordne virksomhedernes konkurrencepraksis ved indgåelse af kontrakter med offentlige myndigheder eller private ved udbud eller underhåndsbud (Kommissionens beslutning 92/204/EØF af 5. februar 1992(1)). Kommissionens beslutning er blevet bekræftet af Retten i Første Instans(2) og EF-Domstolen(3).

Kommissionen mener, at en national ordning, som tager sigte på samordnede bud, kan være i strid med fællesskabsretten. Den kan dog ikke tage endelig stilling hertil, før den er bekendt med de nærmere bestemmelser i ordningen.

(1) EFT L 92 af 7.4.1992.

(2) Dom af 21. februar 1995, sag T-29/92, Sml. 1995 II, s. 289.

(3) Dom af 25. marts 1996, sag C-137/95 P, Sml. 1996 I, s. 1611.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0988/02

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(12. april 2002)

Om: Udvidelsen og Østrigs landbrug

Ifølge en undersøgelse foretaget af det østrigske markedsforskningsinstitut må Østrig efter EU-udvidelsen regne med tab af markedsandele på de fleste agrariske områder. Navnlig inden for sektoren korn og den for Østrig så vigtige mælkesektor påregnes store indkomsttab.

På baggrund af undersøgelsen Analysis of the impact on agricultural markets and incomes of EU enlargement to the CEECs, der desværre kun er disponibel på engelsk, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. I hvilken udstrækning skyldes de varslede indkomsttab efter Kommissionens mening eventuelle tab af arbejdspladser blandt østrigske landbrugere?

2. Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen at træffe, hvis der faktisk bliver tale om tab af arbejdspladser?

3. Hvor lang en periode (efter 2004) anslår Kommissionen, at normaliseringen på arbejdsmarkedet inden for landbrugssektoren vil tage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. maj 2002)

Kommissionen deler på grundlag af sin nuværende analyse ikke den opfattelse, at Østrig vil miste store markedsandele som følge af udvidelsen af EU. Kommissionen deler især ikke de negative synspunkter i den østrigske undersøgelse om østrigsk landbrugs og fødevareindustris lave konkurrenceevne især for produkter af høj kvalitet.

Under udvidelsesforhandlingerne indtager EU desuden den holdning, at hvis der ifølge EF-bestemmelserne anvendes produktionskvoter, skal de også anvendes i de nye medlemsstater, idet de beregnes på grundlag af en nylig referenceperiode. Det betyder, at produktionen vil blive fastholdt på et nyligt niveau.

Som led i dobbeltnul-aftalerne er der allerede opnået enighed om en betydelig frigørelse af samhandelen mellem EU og kandidatlandene med landbrugsprodukter og forarbejdede landbrugsvarer. En anden runde af bilaterale forhandlinger om frigørelse af samhandelen med landbrugsprodukter er allerede påbegyndt. Kommissionen forventer, at frigørelsesprocessen vil føre til en gradvis tilpasning til de vilkår, der vil være til stede efter udvidelsen.

I den forbindelse bemærkes det, at Østrig har overskud i samhandelen med kandidatlandene, hvad landbrugsprodukter og fødevarer angår.

Med de gældende ordninger i den fælles landbrugspolitik forventer Kommissionen ikke, at udvidelsen vil få større negative virkninger for tendenserne i landbrugsindkomster og beskæftigelsen på kort og mellemlang sigt i Østrig.

Kommissionen fremhævede i sin nylige meddelelse om udvidelsens virkninger i grænseområderne(1), i hvilket omfang programmerne for udvikling af landdistrikterne vil kunne hjælpe landbrugerne og landdistrikterne i grænseområderne til at forberede sig på passende vis på udvidelsen. Programmerne skulle kunne bidrage til forebygge eventuelle forstyrrelser på de lokale landbrugsmarkeder.

(1) KOM(2001) 437 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2240/02

af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Kommissionen

(17. juli 2002)

Om: Status for klage 2000/4187

Den 5. juli 2000 modtog Generaldirektoratet for Miljø sag nr. 2000/4187 om overtrædelse af direktiverne 79/409/EØF(1) og 92/43/EØF(2) i forbindelse med anlæg af forskellige strækninger af motorvej A-6 mellem Segovia og Ávila.

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt fremme behandlingen af denne klage er?

Kan Kommissionen oplyse, om den har modtaget svar fra de spanske myndigheder i sagen?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at afslutte denne sag og dermed sikre overholdelsen af EF-lovgivningen?

(1) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. august 2002)

Kommissionen modtog ganske rigtigt en klage i 2000 over projektet for anlæggelse af betalingsmotorvejen mellem San Rafael og Segovia. Denne motorvej skulle gennemskære området af fællesskabsbetydning for fugle Umbría de Guadarrama.

Efter at have verificeret, om de spanske myndigheder ikke burde have udpeget det pågældende område som særligt bevaringsområde for fugle, har Kommissionen tilstillet Spanien en åbningsskrivelse. Denne skrivelse er første etape i overtrædelsesproceduren efter EF-traktatens artikel 226 under henvisning til, at det pågældende motorvejsprojekt burde have været underkastet proceduren i artikel 6 i Rådets direktiv 92/43/EØF(1) af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter.

Dog har det ved analysen af de spanske myndigheders svar kunnet konstateres, at den korridor, som motorvejen skal følge, allerede rummer en koncentration af infrastrukturer. Den pågældende korridor indgår ikke i det område, myndighederne udpegede i oktober 2000, som følge af den forringelse af området, de allerede eksisterende infrastrukturer havde forårsaget. Desuden har de spanske myndigheder som særligt bevaringsområde for fugle udpeget 90 % af det fugleområde, som figurerer i oversigten fra det spanske ornitologiske selskab (SEO/Birdlife).

Da der er tale om et område, hvor kejserørnen, som er en yderst truet art, henter føde, har Kommissionen for nylig sendt et brev til de spanske myndigheder med anmodning om at træffe foranstaltninger for at undgå, at ørnene forstyrres af anlæggelsen af motorvejen.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2161/02

af Eurig Wyn (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. juli 2002)

Om: Dyrevelfærd på husdyrmarkeder

Der dukker hele tiden tilfælde af dyreplageri op på husdyrmarkeder overalt i Den Europæiske Union. Nylige filmoptagelser foretaget af dyrevelfærdsgruppen Animals' Angels indeholder dokumentation for temmelig chokerende dyreplageri på to husdyrmarkeder i Belgien. Denne form for fysisk mishandling og grundlæggende forsømmelse finder uhindret sted i selve Den Europæiske Unions hjerte.

Er Kommissionen ikke enig i, at der snarest muligt bør udarbejdes europæisk lovgivning indeholdende bestemmelser om grundlæggende beskyttelse af dyr på husdyrmarkeder?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af David Byrnepå skriftlige forespørgsler E-2161/02, P-2207/02 og E-2244/02

(23. september 2002)

Fastlæggelse af regler, som skal forhindre dyrplageri, er et område, hvor Fællesskabets kompetence er begrænset. Fællesskabet har ikke nogen overordnede beføjelser til at lovgive vedrørende dyrevelfærd. Det kan dog lovgive på området, hvis der er tale om en risiko for, at forskellige nationale velfærdsregler forvrider konkurrencen på det indre marked, eller om en sektor (som f.eks. landbrugssektoren), hvor det har mere vidtgående regeludstedende beføjelser.

Inden for disse rammer er Kommissionen forpligtet til at anvende sine beføjelser til at bidrage til at stoppe uacceptabel praksis vedrørende dyrevelfærd.

Hvad angår den sag, som nævnes af de ærede medlemmer, er der i henhold til EF-traktatens artikel 226 blevet indledt overtrædelsesprocedurer mod de belgiske myndigheder vedrørende utilstrækkelig gennemførelse af fællesskabsbestemmelserne om dyrevelfærd. Som en del af denne proces er der blevet gennemført en række kontrolbesøg i Belgien af tjenestemænd fra Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor, som vedrørte gennemførelsen af fællesskabslovgivningen vedrørende dyrevelfærd på bedriften, under transport og på slagteriet. Husdyrmarkeder var omfattet heraf. De resultater og anbefalinger, som disse kontrolbesøg har ført til, er blevet offentliggjort på Internettet(1).

Erfaringerne fra de seneste år har vist, at der er behov for at forbedre dyrevelfærden på husdyrmarkeder. Et forestående forslag fra Kommissionen vedrørende beskyttelse af dyr under transport vil dække dette område. Formålet med en sådan lovgivning er at sikre, at medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at hensynet til dyrevelfærd udgør en integreret del af afviklingen af husdyrmarkeder. Det er dog ikke realistisk, at Kommissionen skal påtage sig ansvaret for overvågningen heraf. Det er hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne påtager sig denne rolle på baggrund af både subsidiaritetsprincippet og Kommissionens begrænsede ressourcer.

(1) http://europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_en.html.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1400/02

af Wolfgang Ilgenfritz (NI) til Kommissionen

(15. maj 2002)

Om: Direktiv 73/239

Kommissionen har rettet en officiel forespørgsel til den britiske regering om omsættelse af direktiv 73/239(1) i national ret og dets gennemførelse.

Indtil nu er Europa-Parlamentet ikke blevet orienteret om den britiske regerings svar.

1. Hvornår forventes det, at Europa-Parlamentet orienteres om dette svar?

2. Hvordan går det med gennemførelsen, og hvilke konsekvenser drager Kommissionen hvis gennemførelsesforskrifterne ikke er blevet overholdt i givet fald af manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist?

(1) EFT L 228 af 16.8.1973, s. 3.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(2. juli 2002)

1. Kommissionen henviser det ærede medlem til det svar, den afgav på skriftlig forespørgsel E-3611/01 fra Jannis Sakelleriou(1).

2. Kravene i Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring blev omsat i britisk ret ved Lloyd's Act 1982 og Insurance Companies Act 1982. Kommissionens forespørgsel er ikke rettet mod gennemførelsen, men mod den faktiske anvendelse af direktivets krav(2).

(1) EFT C 172 E af 18.7.2002, s. 96.

(2) Yderligere oplysninger kan hentes i Kommissionens officielle pressemeddelelse, IP/01/1880 af 20.12.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1323/02 af John Cushnahan (PPE-DE) til Rådet. Den europæiske arrestordre.



EF-Tidende nr. 309 E af 12/12/2002 s. 0112 - 0112



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1323/02 af John Cushnahan (PPE-DE) til Rådet (2. maj 2002) Om: Den europæiske arrestordre Indholdet af forslagene til den europæiske arrestordre blev vedtaget i december 2001 af Rådet. Den irske Attorney General (rigsadvokat) påstod i december 2001 på en konference i Trier, Tyskland, at Irland ikke var blevet hørt. Vil Rådet oplyse, på hvilken dato Irland først blev hørt om dette spørgsmål? Svar (3. oktober 2002) Kommissionen forelagde den 19. september 2001 Rådet et forslag til Rådets rammeafgørelse om den europæiske arrestordre og overgivelsesprocedurerne mellem medlemsstater. Retsakten er ligesom alle Kommissionens lovgivningsforslag blevet offentliggjort(1). Rådet vedtog formelt rammeafgørelsen på samlingen den 13. juni 2002. Den irske delegation fremsatte ved denne lejlighed to erklæringer til optagelse i Rådets protokol. Som medlem af Rådet var Irland med til at vedtage (med enstemmighed) rammeafgørelsen. (1) EFT C 332 af 27.11.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0254/02

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(7. februar 2002)

Om: Britiske tilskud til restaurering af kulturarven

Det Forenede Kongerige yder tilskud til restaurering af kulturarven, som finansieres via statslotteriet, således at private ejere kan istandsætte fredede bygninger. Tilskuddet dækker forskellen mellem en bygnings markedsværdi og de udgifter, som en privat ejer skal afholde for at restaurere bygningen.

Man har frygtet, at disse tilskud, der er vigtige for at sikre, at bygninger af historisk betydning overlever og fortsat bruges, nu måske forbydes af Kommissionen i henhold til reglerne for statsstøtte.

Er dette Kommissionens hensigt, og hvad vil den i så fald foreslå, for at det i Det Forenede Kongerige fortsat bliver muligt at udføre den dyre istandsættelse af historiske ejendomme, der har en relativt lav markedsværdi?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(18. marts 2002)

Kommissionen giver sin fulde tilslutning til restaureringen af bygninger af historisk værdi, hvor medlemsstaterne vælger, hvilke bygninger der skal restaureres.

Traktatens statsstøtteregler er på ingen måde til hinder for sådanne projekter, hvor de udgifter, som markedet ikke er villig til at bære, betales af staten.

Det skal i denne forbindelse erindres, at forbuddet mod statsstøtte, jf. EF-traktatens artikel 87, stk. 1, alene er møntet på selektive fordele til virksomheder, dvs. enheder, der udøver en økonomisk aktivitet, som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene.

Ifølge Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte(1) anses støtteforanstaltninger ikke for at opfylde alle kriterierne i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, hvis de ikke er større end 100 000 EUR over en periode på tre år.

Endvidere forbyder EF-traktatens artikel 87, stk. 1, kun statsstøtte i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Det er usikkert, i hvor høj grad hvis overhovedet tilskud til restaurering af kulturarven, der finansieres via statslotteriet, og som ydes med det formål at restaurere bygninger af historisk værdi, påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

Hvis tilskuddene opfyldte kriterierne i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, giver artikel 87, stk. 3, litra d), dispensation fra forbuddet mod statsstøtte for støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven, hvis støtten ikke ændrer samhandels- og konkurrencevilkårene i EU i et omfang, der strider mod den fælles interesse.

(1) EFT L 10 af 13.1.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1849/02

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(28. juni 2002)

Om: Ulovligt forslag om fangst af spidstandet blankesten

I sit forslag til forordning(1) foreslog Kommissionen at tildele to medlemsstater rettigheder til at fiske efter spidstandet blankesten i ICES X-zonen.

Nu forholder det sig sådan, at med forordning 2027/95(2) som ændret ved forordning 149/99(3) fastsattes de pågældende landes fiskeriindsats i denne zone for dybvandsarter (hvortil spidstandet blankesten må henføres) og for demersale arter.

Denne forordning er dog ikke blevet ophævet, selv om det ligefrem nævnes i Kommissionens begrundelse for forslaget.

Kommissionen bedes derfor forklare, hvordan den begrunder sit forslag.

Er Kommissionen bevidst om de meget alvorlige konsekvenser for et bæredygtigt fiskeri i den autonome region Azorerne, som dens politik for tilskyndelse til ureguleret fiskeri kan få?

(1) KOM(2001) 764.

(2) EFT L 199 af 24.8.1995, s. 1.

(3) EFT L 18 af 23.1.1999, s. 3.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. august 2002)

Det er ikke korrekt, at de to nævnte medlemsstater har fået tildelt en fiskeriindsats på nul i ICES-afsnit X i henhold til forvaltningsordningen for fiskeriindsatsen i de vestlige farvande (Rådets forordning (EF) nr. 2027/95 af 15. juni 1995 om indførelse af en forvaltningsordning for fiskeriindsatsen, for så vidt angår visse fiskeriområder og visse fiskeressourcer, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 149/1999 af 19. januar 1999). Disse medlemsstater har kun fået tildelt en fiskeriindsats på nul i den del af ICES-afsnit X, der hører under Portugals højhedsområde eller jurisdiktion, og kan på lovlig vis drive fiskeri i andre dele af ICES-afsnit X. Kommissionens forslag er således i overensstemmelse med den gældende lovgivning.

De pågældende to medlemsstater har fået tildelt yderst beskedne kvoter, nemlig 10 tons hver, til at dække bifangster og undgå genudsmidning i forbindelse med forsøgsfiskeri. Disse mængder er for små til at kunne få nogen nævneværdig indflydelse på bestandens bæredygtighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0667/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(8. marts 2002)

Om: Universitetet i Pavia, Italien, krænker fællesskabsretten

Universitet i Pavia i Italien kræver en opholdstilladelse af de græske studerende, som ønsker at forny deres indskrivelse på dets afdelinger, hvilket er i modstrid med fællesskabsretten og den frie bevægelighed for borgerne mellem EU-medlemsstaterne.

Hvilke skridt har Kommissionen til hensigt at tage for at sikre, at fællesskabsretten bliver overholdt i ovennævnte tilfælde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(25. april 2002)

Ifølge Rådets direktiv 93/96/EØF af 29. oktober 1993 om opholdsret for studerende skal medlemsstaterne give opholdsret til enhver studerende, som er statsborger i en medlemsstat, og som opfylder betingelserne om bl.a. at være indskrevet ved en anerkendt uddannelsesinstitution med henblik på hovedsagelig at følge en erhvervsuddannelse.

Studerendes opholdsret fastslås ved en opholdstilladelse, hvis gyldighed kan begrænses til uddannelsens varighed eller til et år, hvis uddannelsen varer længere end et år; i så fald fornyes opholdstilladelsen årligt. I henhold til artikel 5ter, stk. 3, i lovdekret nr. 358 af 2. august 1999, som gennemfører direktiv 93/96 i italiensk ret, er gyldigheden af studerendes opholdstilladelse begrænset til uddannelsens varighed. Ifølge denne lov har græske studerende på universitetet i Pavia ret til en opholdstilladelse, der er gyldig i hele deres uddannelsesperiode.

Hvis en studerendes opholdstilladelse er udløbet, kan de italienske myndigheder som betingelse for fornyelse af opholdstilladelsen kræve, at den pågældende fremlægger bevis for sin indskrivelse på universitetet. Universitetet i Pavia kan derimod under ingen omstændigheder kræve, at en studerende skal fremvise sin opholdstilladelse for at forny sin indskrivelse på universitetet.

Hvis det bekræftes, at universitetet i Pavia følger denne praksis, er det af ovennævnte grunde i modstrid med direktiv 93/96.

Kommissionen vil kontakte de italienske myndigheder angående denne sag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1833/02

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2002)

Om: Støtte fra Kommissionen til oprettelse af det generelle råd for europæiske unge

De europæiske ungdomsbevægelsers ønske om at få deres eget generelle ungdomsråd udspringer af nødvendigheden af at råde over et instrument, som kan forene ungdomsbevægelserne i de forskellige europæiske lande og give dem mulighed for på fællesskabsplan at udtrykke deres holdninger til spørgsmål af særlig interesse for unge samt på høringsbasis at fremsætte forslag til løsning af unges problemer og imødekommelse af deres ønsker.

Oprettelsen af det generelle råd for europæiske unge bør støttes kraftigt af fællesskabsmyndighederne, idet dette råd vil kunne overskride de lokale og nationale grænser og bidrage til at nedbryde de fysiske og psykologiske barrierer.

Mener Kommissionen, at den bør bidrage til at konsolidere ideen om oprettelse af et generelt råd for europæiske unge, som ville kunne tjene som et forum, hvor de unge fra medlemslandene kunne søge løsninger på de problemer, de står overfor, og stille forslag til, hvordan man vil kunne imødegå de udfordringer, som den europæiske integrationsproces rummer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(4. september 2002)

Kommissionen deler det ærede medlems holdning vedrørende betydningen af at fremme et sæt rammer, som gør det muligt at høre de unge i Europa.

Det er på den baggrund og på baggrund af omfattende høringer af de unge, at Kommissionen udarbejdede hvidbogen med titlen Et nyt afsæt for europæisk ungdom(1), som blev vedtaget i november 2001. På baggrund af høringerne stod det navnlig klart, at de unge ønsker at deltage mere i samfundslivet, hvorfor deltagelse også er et af de prioriterede områder i hvidbogen.

Med henblik på at fremme denne deltagelse har et af forslagene i hvidbogen navnlig til formål at fremme en struktur for høring af de unge på europæisk plan.

I stedet for at støtte oprettelsen af en ny struktur som den af det ærede medlem foreslåede foreslår Kommissionen i sin hvidbog, at Det Europæiske Ungdomsforum, som man har finansieret siden 1979, og som er en organisation, hvis medlemmer er de nationale ungdomsråd og de ikke-statslige ungdomsorganisationer, skal være grundlaget for strukturen for høring af de unge på europæisk plan, uden man dog dermed udelukker andre metoder til direkte høring af de unge, og idet man opfordrer forummet til også at være åbent for unge, som ikke er medlem af en ungdomsorganisation.

(1) KOM(2001) 681 endelig udg.