SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0067/03

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(23. januar 2003)

Om: Omfattende afskovning i Laos

Den 12. december 2002 offentliggjorde Bangkok Post oplysninger om, at 6 vietnamesiske arbejdere, som arbejdede for den laotiske virksomhed DAFI, var anholdt på grund af ulovlig indrejse i Thailand med to lastbiler med til afhentning af 300 træstammer. Denne kendsgerning afslører baglandskabet for en indbringende handel, nemlig handelen med træ, som højtstående laotiske kommunistledere tilsyneladende fuldkommen ustraffet har helliget sig i tæt ved 30 år. De statslige virksomheder DAFI, AFD og PHOUDOÏ har monopol på import af brændstoffer, udvinding af mineraler og skovhugst i Den Demokratiske Folkerepublik Laos. Ifølge en rapport om træhandelen og skovhugsten The Poverty Reduction and Environmental Management in Remote Greater Mekong Sub-region Watersheds-project and its Timber Trade and Wood Flow, skulle virksomhederne DAFO, AFD og PHOUDOÏ bogstavelig talt stå over loven. Til trods for bestemmelser om trækvoter og fremgangsmåder vedrørende skovhugst udøver land- og skovbrugsministeren ingen myndighed over disse tre meget specielle virksomheder, hvis virke er fuldstændig uigennemskueligt, afslører denne internationale undersøgelse. Flere internationale miljøorganisationer, såsom Global Witness, Environmental Investigation Agency, The International Tropical Timber Organization og Earth Policy Institute har kritiseret den vedvarende og forsætlige praksis med afskovning og ulovlig handel med træ, som Den Demokratiske Folkerepublik Laos' myndigheder følger, og har varskoet den thailandske regering herom. Denne praksis har bl.a. haft til følge, at landets skovareal er reduceret til under 40 % af det samlede areal i sammenligning med 70 % for 30 år siden, kort inden kommunisterne kom til magten, understreger disse kilder.

Har Kommissionen kendskab til denne praksis fra disse laotiske statsvirksomheders side? Mener Kommissionen ikke, at denne praksis er i fuldstændig modstrid med de programmer, der finansieres i Laos af det internationale samfund for at bekæmpe afskovningen? Mener Kommissionen ikke, at man, efter at det nu utallige gange er påvist, at der er tale om alvorligt misbrug inden for anvendelsen af den internationale finansstøtte, bør suspendere alle programmer for samarbejdsstøtte til Laos, men også foreslå Rådet at indtage en lignende holdning til alle bilaterale samarbejdsprogrammer mellem medlemsstaterne og Den Demokratiske Folkerepublik Laos.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(24. februar 2003)

Kommissionens vurdering af den økonomiske og politiske udvikling i Laos og den måde, EU yder bistand til landet på, er beskrevet i landestrategien EU-Laos(1), som blev vedtaget i 2002 efter medlemsstaternes godkendelse. Kommissionens syn på situationen i miljø- og skovbrugssektoren er beskrevet i dokumentet og udtrykker Kommissionens fortsatte bekymring over det nuværende afskovningsniveau i Laos.

Laos er det fattigste land i Sydøstasien med et bruttonationalprodukt per indbygger på kun 350 USD, og hvor 30 % af befolkningen lever for mindre end 1 USD om dagen. Kommissionens og medlemsstaternes udviklingsprogrammer er derfor rettet mod de mest sårbare befolkningsgrupper. Indsatsen er især koncentreret om udvikling af landdistrikterne, herunder forbedring af levevilkårene for de familier, der lever i stødpudezonerne omkring skovområderne, samt sundhed og grunduddannelse med særlig vægt på aktioner til fremme af menneskerettighederne og god regeringsførelse. Der ydes ikke EU-støtte til skovbrugssektoren eller de fire statslige virksomheder, der er nævnt i det ærede medlems spørgsmål.

Efter aftale med medlemsstaterne er det fortsat Kommissionens strategi at føre en konstruktiv politisk dialog med regeringen i Laos og samtidig hjælpe befolkningen gennem de EU-støttede udviklingsprogrammer, som sigter på at fremme og fremskynde demokratiseringsprocessen i landet.

(1) http://europa.eu.int/comm/external_relations/lao/csp/02_06_en.pdf.