SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1343/00

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Turkmenistan

Kan Kommissionen give oplysninger om, hvad der er blevet af Artykgoel Atakova fra Turkmenistan, en ung kvinde med fem børn, der på grund af, at hun er gået over til kristendommen, udsættes for alvorlige trusler?

Ved Kommissionen, at de evangeliske kristne på trods af, at fri religionsudøvelse og fri meningsytring er fastlagt i grundloven er blevet bortvist fra landet, at sammenkomster med kristne forpurres, at kristne trues, arresteres og idømmes fængselsstraf eller arbejdslejr?

Hvilket forhold har Den Europæiske Union til Turkmenistan, og hvilke muligheder har Kommissionen for at udøve pres på Turkmenistan for at garantere religionsfrihed også for kristne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(22. maj 2000)

Kommissionen har fået oplyst, at Artygul Atakova, som er mor til fem børn, er blevet chikaneret af myndighederne, fordi hun over for børnenes skole protesterede mod kravet om, at alle elever skal bukke for præsident Nyazovs portræt. Hun er ikke blevet sigtet, men er blevet forhørt af komitet nasionalniy bezopastniy (KNB) og har fået indskrænket sin bevægelsesfrihed. Artygul Atakova er gift med Shagildy

Atakov, som i øjeblikket udsoner en fængselsstraf på fire år for bedrageri. Det menes imidlertid, at den virkelige grund til straffen er, at han har været en religiøs aktivist. Det forlyder, at andre familiemedlemmer er blevet chikaneret for at lægge pres på familien Atakov. Kommissionen søger at kontrollere disse oplysninger, som kommer fra Amnesty International.

Hvad angår regeringens generelle indstilling til religionsspørgsmål, kræves det i praksis, at religiøse trossamfund registreres, selvom der i henhold til forfatningen er trosfrihed. Under det turkmenske styre er de officielle religioner blomstret op, og antallet af troshuse er steget fra to moskéer i 1991 til 268 moskéer og 11 russisk-ortodokse kirker i dag; det er dog kun den sunnitisk-muslimske og den russisk-ortodokse religion, der har lov til at virke frit. Der er ingen andre trossamfund, som har fået tilladelse til at blive registreret, og kristne protestantiske trossamfund samt Jehovas Vidner og andre er blevet chikaneret. Den romersk-katolske kirke må kun afholde gudstjenester i den apostoliske nuntiaturs bygninger. Præsident Nyazov har erklæret, at der aldrig har været og aldrig vil være fanatikere i Turkmenistan. Derfor er en række præster af fremmed nationalitet blevet udvist. Ødelæggelsen af Syvende Dags Adventistkirken i november 1999 i Ashgabad viser Turkmenistans religionspolitik. Kommissionen er klar over, at der i stigende omfang rapporteres om konfiskering af religiøs litteratur, arrestationer, mishandling i fængsler og om udenlandske missionærer, som tvinges til at forlade landet.

Kommissionen tager disse elementer i betragtning i sine bilaterale forbindelser med Turkmenistan. EU har indgået en partnerskabs- og samarbejdsaftale (PSA) med Turkmenistan, som nu skal ratificeres af medlemsstaternes parlamenter og Europa-Parlamentet. Så længe PSA ikke er trådt i kraft, er de bilaterale forbindelser omfattet af en handels- og samarbejdsaftale. Selvom denne aftale ikke indeholder bestemmelser om politisk dialog, benyttede EU-repræsentanterne under det seneste møde i det blandede udvalg i november 1999 i Ashgabad lejligheden til at rejse spørgsmål vedrørende demokrati, menneskerettigheder og retsstat. Den 9. marts 2000 fremsatte EU en erklæring om Turkmenistan i Det Permanente Råd for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE), hvori EU indtrængende opfordrer de turkmenske myndigheder til at tage de sager, hvor fanger holdes fængslet udelukkende af politiske årsager, op til fornyet overvejelse.