ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1196/00

af William Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen

(12. april 2000)

Om: Religionsforfølgelse i Indien

Der berettes om angreb på kristne samfund i flere delstater i Indien i form af mord, gruppevoldtægter, pryglinger og trusler samt ødelæggelse og vanhelligelse af kirker. I mellemtiden er der i en række indiske delstater blevet taget lovgivningsmæssige initiativer, som søger at begrænse religionsfriheden. F.eks. vedtog delstatsregeringen i delstaten Orissa i slutningen af 1999 en beslutning om forbud mod konversion uden forudgående tilladelse fra det lokale politi og distriktsdommeren. I delstaten Gujurat blev der sidste år stillet et lovforslag om religionsfrihed, som fastsatte store bøder for forbrydelsen bestående i at konvertere enkeltpersoner fra den ene religion til den anden. Selv om lovforslaget blev skrinlagt i februar 2000, anses det for sandsynligt, at der kan blive gjort forsøg på at tage det op på et senere tidspunkt. Kristne på stedet mener, at lovforslaget står åbent for subjektiv fortolkning og kan bruges til at standse deres humanitære indsats blandt de fattige og begrænse enhver offentlig trostilkendegivelse.

På baggrund af disse begivenheder agter Kommissionen da at behandle spørgsmålet vedrørende religiøs tolerance og religionsfrihed på det kommende EU-Indien-topmøde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(16. maj 2000)

Kommissionen deler den bekymring, det ærede medlem giver udtryk for, og vil i den forbindelse understrege, at Kommissionens delegation i New Delhi til stadighed overvåger og rapporterer om forholdene for de religiøse mindretal i Indien, herunder det kristne. Dette sker i tæt samarbejde med EU-landenes repræsentationer i New Delhi.

Siden den kraftige stigning i antallet af overfald på kristne familier og faciliteter i 1998 har ambassadører over for den indiske regering konsekvent givet udtryk for deres bekymring over situationen.

Den indiske regering har i mellemtiden nedsat et nationalt udvalg for mindretal. Udvalget har især til opgave at beskytte de religiøse mindretal i Indien og behandle indgivne klager. Selv om udvalget ikke har nogen juridiske beføjelser, håber man, at det fortsat vil virke neddæmpende på de ekstremistiske grupper og således bidrage til at bevare det grundlæggende princip om en verdslig regering og fri religionsudøvelse, der er nedfældet i den indiske grundlov.

Hvad angår de omtalte lovgivningsinitiativer i en række indiske delstater, vil Kommissionen anmode sin delegation i New Delhi om i tæt samarbejde med medlemsstaternes repræsentationer at undersøge den faktiske baggrund og de reelle konsekvenser af enhver diskriminerende lovforanstaltning, der indskrænker trosfriheden for kristne og andre religiøse grupper i Indien. Ud fra resultatet af disse undersøgelser vil Kommissionen i samråd med sine partnere tage stilling til, i hvilket omfang, på hvilken måde og via hvilket forum det vil være hensigtsmæssigt at forelægge sagen for de indiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1435/00

af Carmen Cerdeira Morterero (PSE) til Kommissionen

(5. maj 2000)

Om: Dobbelt forskelsbehandling af handicappede kvinder

Som led i gennemførelsen af Amsterdam-traktatens artikel 13 om bekæmpelse af forskelsbehandling har Kommissionen netop forelagt en pakke af foranstaltninger, som omfatter tre direktiver. Det hedder i artikel 13, at blandt andet køn og handicap er blandt de årsager til forskelsbehandling, som Unionen har til hensigt at træffe foranstaltninger imod. Der er således for handicappede kvinders vedkommende tale om dobbelt forskelsbehandling, som Kommissionen vil skulle holde et vågent øje med.

Kommissionen bedes derfor oplyse, om den i pakken af foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling fremsætter forslag til bekæmpelse af den dobbelte forskelsbehandling, som for handicappede kvinder udsættes for?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(27. juni 2000)

Strukturelle skævheder, som er knyttet til mænds og kvinders roller, får som bekendt endnu større følgevirkninger i de tilfælde, hvor der er tale om dobbelt, tredobbelt eller flerdobbelt forskelsbehandling af

andre årsager end på grund af køn i den i artikel 13 i EF-traktaten anførte forstand. Dette er uden tvivl tilfældet for handicappede kvinder. Selv om ligebehandling af mænd og kvinder ikke som sådan er omfattet af den pakke af foranstaltninger, som Kommissionen vedtog i november 1999(1), følger nødvendigheden af en metode, hvor dette princip indgår i gennemførelsen af alle foranstaltningerne i denne pakke, eksplicit af artikel 2 og 3 i EF-traktaten.

Kommissionen vil derfor sørge for, at der tages hensyn til situationen for handicappede kvinder i forbindelse med foranstaltningerne til gennemførelse af de forskellige instrumenter, som Rådet vedtager i henhold til artikel 13 i EF-traktaten.

(1) KOM(1999) 564 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0661/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(9. marts 2000)

Om: Galicien og de transeuropæiske jernbanenet

Den galiciske regionalregerings formand, Manuel Fraga, har sammen med regionalregeringsformanden i Castilla y León, Lucas, udtalt til den galiciske presse, at de agter at forhandle med Kommissionen for at udvirke, at der anvendes 600.000 millioner ESP (3610 millioner euro) af de midler fra Samhørighedsfonden, der er afsat til den spanske stat, til at forbinde Galicien med det transeuropæiske højhastighedstognet gennem Castilla y León.

Kan Kommissionen fortælle, hvilken betydning denne eventuelle henvendelse til Kommissionen vil kunne få, i betragtning af at transportkommissær Loyola de Palacio gentagne gange har udtalt, at afgørelsen om, hvilke højhastighedslinjer der skal medtages i perioden 2000-2006 og finansieres gennem Samhørighedsfonden, ligger hos den spanske regering, som Manuel Fraga skulle have stor direkte indflydelse på, navnlig med henblik på at undgå, at Galicien diskrimineres i forhold til den vigtige europæiske modernisering af jernbanenettet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(3. april 2000)

Kommissionen kan ikke udtale sig om indholdet i eller hensigten med erklæringer fremsat af regionalregeringsledere i de selvstyrende regioner.

Erklæringerne fra det kommissionsmedlem, der varetager transportområdet, henviser til de kriterier, som skal være opfyldt for projekter, hvis de skal kunne nyde godt af medfinansiering fra Samhørighedsfonden i henhold til artikel 10, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1164/94(1) om oprettelse af Samhørighedsfonden. Heri fastslås det, at medlemsstatens prioritering af et givet projekt er et af de kvalitetskriterier, der skal gælde for alle projekter, der foreslås godkendt af Kommissionen. For transportprojekters vedkommende og specielt dem, der vedrører udviklingen af de transeuropæiske transportnet, har de nationale myndigheder ansvaret for opstillingen af disse nationale prioriteter.

(1) EFT L 130 af 25.5.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0511/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(28. februar 2000)

Om: Medlemsstaternes manglende overholdelse af EU-lovgivningen

Hvordan foreslår Kommissionen i lyset af svaret på skriftlig forespørgsel E-2230/99(1) (3. december 1999) og den vedvarende og stigende manglende overholdelse af Den Europæiske Unions lovgivning, navnlig fra Frankrigs side, at forbedre forholdene? Erkender Kommissionen, at dens nuværende bestræbelser på at bremse overtrædelser er utilstrækkelig? Mener den, at sanktionsordningen over for gentagne lovovertrædere bør strammes, og vil den fremsætte lovforslag med henblik herpå på den næste regeringskonference?

(1) EFT C 203 E af 18.7.2000, s. 153.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(10. april 2000)

Kommissionen mener, at den nuværende overtrædelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169) har været effektiv i årevis, og den har således ikke til hensigt at foreslå nogen ændring af proceduren.

Når Kommissionen indleder en overtrædelsesprocedure, er det pågældende medlemsland i de fleste tilfælde ophørt med overtrædelserne, inden sagen indbringes for Domstolen. Procedurens effektivitet tydeliggøres ved, at Kommissionen i 1999 kun i 16,5 % af de tilfælde, hvor den havde fremsendt en forudgående åbningsskrivelse, indbragte sagerne for Domstolen.

Proceduren er blevet endnu mere effektiv, efter at muligheden for Domstolens indgriben i form af finansielle sanktioner blev indført via Traktaten om Den Europæiske Union (artikel 228, tidl. EF-traktatens artikel 171).

Kommissionen forbedrer desuden hele tiden sine arbejdsmetoder for at sikre en mere systematisk kontrol med, at medlemslandene gennemfører fællesskabsretten. Det ærede medlem kan få en beskrivelse af de nye arbejdsmetoder i den kommende syttende rapport, som bliver stillet til rådighed for Parlamentet i løbet af nogle uger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0622/00

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(3. marts 2000)

Om: Irlands gennemførelse af EU's miljølovgivning

Vil Kommissionen forelægge en oversigt over alle de EU-retsakter, som Irland endnu ikke hverken delvist eller helt har gennemført, oplyse, hvorledes og hvor hurtigt Irland besvarer Kommissionens anmodninger om oplysninger, og kort redegøre for sine bekymringer med hensyn til specifikke direktiver og deres tilsyneladende manglende gennemførelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. april 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens årlige beretning om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten, som giver en oversigt over de vigtigste tilfælde af overtrædelse af miljøbestemmelserne i medlemsstaterne, heriblandt Irland.

Hvad angår Irlands besvarelser af Kommissionens anmodninger om oplysninger i forbindelse med miljøklager, har Kommissionen siden medio 1999 systematisk sendt åbningsskrivelser i henhold til EF-traktatens artikel 10 (tidl. artikel 5) og artikel 226 (tidl. artikel 169) til medlemsstater, der ikke i tide besvarer sådanne anmodninger. Irland har modtaget to skrivelser af denne art.

Det ærede medlem bedes oplyse, hvilke specifikke direktiver hun tænker på.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1053/00

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(4. april 2000)

Om: Forslag til direktiv fra Europa-Parlamentet og Rådet om beskyttelse af fodgængere og andre trafikanter i tilfælde af sammenstød med et motorkøretøj

Jeg forstår, at dette spørgsmål blev drøftet på et møde i arbejdsgruppen om motorkøretøjer.

Hvad var konklusionen af disse drøftelser, og hvornår vil forslaget til et direktiv blive sendt til Parlamentet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(8. juni 2000)

Spørgsmålet om beskyttelse af fodgængere blev behandlet på mødet i arbejdsgruppen vedrørende motorkøretøjer i marts 2000. En række forskellige aspekter blev behandlet ved denne lejlighed. Der blev dog ikke draget nogen konklusioner og drøftelserne skulle fortsættes den 5. og 6. juni 2000. De kommentarer og forslag, der måtte fremkomme ved denne lejlighed, for så vidt angår beskyttelse af fodgængere, vil blive taget med i betragtning ved udarbejdelsen af en endelig tekst.

Kommissionen skal ikke undlade at underrette alle parter om de fremskridt, der gøres og om den tidsplan, der sættes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0123/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. januar 2000)

Om: Computer-recycling

I takt med den teknologiske udvikling fornyer mange industrilande, selskaber, universiteter og endog enkelte borgere ofte deres personlige computere (pc'er), fordi de bliver uanvendelige i forhold til brugernes nye, specialiserede behov, samtidig med at der skabes en ny generation af elektroniske analfabeter, altså befolkninger der ville kunne udnytte dette udstyr. På et nyligt Middelhavs-Balkan-symposium under mediterra i Athen, som afholdtes med støtte fra Europarådet og kulturministeriet, blev der fremsat forslag om at skabe et system for recycling af gamle computere med det formål at sørge for indsamling, vurdering og forbedring af disse computere, hvorefter de kunne afsættes til lande, som havde brug for dem, idet man samtidig ydede den nødvendige uddannelsesmæssige og tekniske bistand.

På baggrund af at det er i EU's interesse som et led i informationssamfundet at udbrede informationer og teknologi til så mange befolkningsgrupper som muligt, bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Er Kommissionen enig i ovennævnte forslag?

2. Gennem hvilke EU-programmer ville der kunne ydes støtte til sådanne bestræbelser?

3. Hvilke juridiske problemer ville der kunne opstå i forbindelse med gratis udlevering af disse computere og især programmerne?

4. Kan Kommissionen oplyse, hvorvidt der gøres en lignende indsats i andre medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(7. april 2000)

1. og 2. Kommissionen er enig i, at genbrug af gamle computere er interessant ud fra både en økonomisk og miljømæssig synsvinkel. Den går ind for at fremme informationsteknologien i udviklingslandene, og de ikke-statlige organisationer (NGO) har mulighed for at lade genbrug af computere indgå i samfinansierede projekter.

På grundlag af et offentlig udbud har Kommissionen undertegnet en kontrakt med en NGO om fjernelse af dens egne gamle computere. Den pågældende NGO kan derefter genbruge disse computere inden for og uden for Fællesskabet i forbindelse med dens aktiviteter. På begæring fra den pågældende NGO samarbejder Kommissionen med denne om forberedelse af computerne til skoler og foreninger i samfundet og omkring projekter i tredjelande.

3. og 4. Kommissionen råder ikke over de ønskede oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1136/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Analyse og udnyttelse af informationer både i og uden for Fællesskabet bliver en af myndighedens hovedopgaver (punkt 49 ff.). Information er vigtig for hurtigst muligt at kunne påpege eventuelle problemer. Fødevaremyndigheden får funktion som vogter med henblik på nye risici.

1. I hvilken grad kan fødevaremyndigheden gøre Kommissionen opmærksom på potentielle problemer uden at inddrage de videnskabelige komitéer?

2. Truer en dobbelt udtalerunde fødevaremyndighed og videnskabelige komitéer ikke med at undergrave fødevaremyndighedens effektivitet? I benægtende fald, hvilke garantier har Kommissionen for, at en sådan dobbelt udtalerunde om det samme emne ikke udgør en hindring for fødevaremyndighedens gennemslagskraft?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1121/00, E-1124/00, E-1126/00, E-1129/00, E-1130/00, E-1131/00, E-1132/00, E-1135/00, E-1136/00, E-1137/00, E-1138/00 og E-1139/00

(8. juni 2000)

Kommissionen har i hvidbogen om fødevaresikkerhed(1) anført de generelle retningslinjer, den regner med at vedtage for den fremtidige oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed, og Kommissionen har opfordret alle involverede parter til at medvirke og bidrage til debatten i høringsfasen. Til mange af de punkter, det ærede parlamentsmedlem har omtalt, har Kommissionen endnu ikke endeligt udarbejdet forslag eller fastlagt enkelthederne for arbejdsmetoden, da den ikke har haft lejlighed til at gennemgå de synspunkter, der er kommet frem under høringen.

Med hensyn til spørgsmålet om beføjelser fastslås det derimod i hvidbogen, at evaluering af risici, indsamling af data og oplysninger til forbrugerne om de områder, der falder ind under myndighedens beføjelser, skal høre ind under den europæiske fødevaremyndigheds opgaver. Kommissionen mener, at man på nuværende tidspunkt af juridiske grunde og af hensyn til det demokratiske ansvar ikke kan forsvare en overførsel af lovgivningsbeføjelser til en uafhængig institution. Ikke desto mindre bør en fremtidig udvidelse af denne myndigheds beføjelser overvejes på baggrund af erfaringerne med denne myndigheds arbejde og den tillid, som denne myndighed kan have opnået, uden at man udelukker, at det eventuelt bliver nødvendigt at ændre traktaten.

(1) KOM(1999) 719 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0293/00

af Hartmut Nassauer (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Den Tjekkiske Republiks fremskridt på vej mod tiltrædelse

Har Kommissionen kendskab til, at Forbundsrepublikken Tysklands regering anser Benesch-dekreterne, for så vidt de drejer sig om fordrivelse, deportation og ekspropriering af tyskere i det tidligere Tjekkoslovakiet, som i modstrid med folkeretten, og hvorledes vurderer Kommissionen i den forbindelse en eventuel fortsat gyldighed af disse dekreter med hensyn til Den Tjekkiske Republiks tiltrædelse af EU, især under hensyntagen til de politiske kriterier fra mødet i København?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Gunter Verheugen på skriftlige forespørgsler E-0293/00, E-0294/00, E-0295/00, E-0296/00, E-0297/00, E-0298/00, E-0299/00, E-0300/00, E-0301/00, E-0302/00, E-0303/00 og E-0398/00

(20. marts 2000)

Tiltrædelsesforhandlingerne med Den Tjekkiske Republik vedrører især dens godkendelse af og tilpasning til Den Europæiske Unions regelværk samt dens evne til at opfylde de betingelser for medlemskab, som Det Europæiske Råd har opstillet. Som medlem af EU vil Den Tjekkiske Republik være nødt til at vedtage og gennemføre fællesskabsbestemmelserne og -politikkerne på alle områder, herunder principperne om fri bevægelighed for personer og fri etableringsret. Det af det ærede medlem rejste spørgsmål skal først og fremmest betragtes i denne sammenhæng, men naturligvis spiller også de politiske kriterier, der blev fastlagt i København, en vigtig rolle, eftersom de vedrører beskyttelsen af menneskerettighederne og af mindretallenes rettigheder. Kommissionen overvåger nøje udviklingen på disse områder i alle ansøgerlande.

Det er imidlertid vigtigt at bemærke, at det tema, der berøres i forbindelse med disse spørgsmål, vedrører begivenheder, der fandt sted, inden EF-traktaten trådte i kraft. De såkaldte Benesch-dekreter vil derfor ikke spille nogen rolle under tiltrædelsesforhandlingerne. Desuden fastslås det i EF-traktatens artikel 295 (tidligere artikel 222), at de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke berøres af denne traktat. Kommissionen er derfor ikke i stand til at gribe ind i spørgsmål vedrørende tilbagegivelse af ejendom i nuværende eller kommende medlemsstater.

Den Tjekkiske Republik har siden 1992 været kontraherende part i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention. Det er Europarådet, der er ansvarligt for gennemførelsen af denne konvention, og derfor bør spørgsmål om emner, der henhører under denne konvention, rettes til Europarådet.

Desuden kan Kommissionen henvise det ærede medlem til de relevante bestemmelser i den tjekkisk-tyske erklæring om de gensidige forbindelser, der blev vedtaget den 21. januar 1997.

Af de forskellige ovenfor anførte grunde anser Kommissionen det for vanskeligt at tage stilling i de særlige sager, som det ærede medlem har rejst.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0378/00 af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen. Revision af EU's markedsordning for fårekød.



EF-Tidende nr. 374 E af 28/12/2000 s. 0062 - 0062



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0378/00 af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen (14. februar 2000) Om: Revision af EU's markedsordning for fårekød Kan Kommissionen bekræfte, om den er i færd med at foretage en revision af den nuværende EU-markedsordning for fårekød og af ordningens effektivitet, samt oplyse, hvornår den forventer at offentliggøre sine konklusioner om dette emne? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (6. marts 2000) Man er for øjeblikket ved at foretage en undersøgelse af EU-markedsordningen for fårekød. På basis af resultaterne af undersøgelsen, som forventes at være afsluttet omkring påske, vil Kommissionen udlede sine konklusioner om en eventuel revision eller ændring af ordningen og, om nødvendigt, fremsætte forslag herom senere på året.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0287/00

af Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: EU-nummerplader i Schweiz

I kommissær Kinnocks svar på min forespørgsel E-4110/98(1) anføres det i punkt 3, at Kommissionen har anmodet de schweiziske myndigheder om at anerkende kendingsbogstaverne. Medlemsstaterne vil blive underrettet herom, så snart Kommissionen har modtaget et svar fra de schweiziske myndigheder. I mellemtiden har jeg uofficielt fået oplyst, at de schweiziske myndigheder for ca. et år siden har sendt et brev til politi- og toldmyndighederne, hvori det meddeles, at biler med en EU-nummerplade ikke længere behøver et særligt nationalitetsmærke.

1. Har Kommissionen kendskab til dette brev, og udgør dette den anerkendelse, der er nævnt i svarets punkt 3?

2. Er medlemsstaterne blevet underrettet om denne anerkendelse?

(1) EFT C 325 af 12.11.1999, s. 56.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. marts 2000)

1. De schweiziske myndigheder har ved skrivelse af 11. februar 1999 meddelt Kommissionen, at de accepterede at anerkende en registreringsmedlemsstats kendingsbogstaver for motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil, når disse er i overensstemmelse med Rådets direktiv (EF) 2411/98 af 3. november 1998 om gensidig anerkendelse af registreringslandets kendingsbogstaver for motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil ved kørsel inden for Fællesskabet(1).

2. Medlemsstaterne er blevet underrettet om denne anerkendelse ved skrivelse af 9. marts 1999 til de faste repræsentationer.

(1) EFT L 299 af 10.11.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1354/00

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Forskning i Estanislao Sánchez Calvos værker

Et århundrede efter den kendte asturiske filosof og sprogforsker Estanislao Sánchez Calvos' død huskes hans arbejde og teorier stadigvæk i intellektuelle kredse i Centraleuropa, og navnlig i Tyskland.

Da hans tanker stadig er aktuelle og relaterede til de europæiske sprogvidenskabelige studier generelt, ville det være yderst interessant at fremme en så bred og omfattende undersøgelse som muligt af det arbejde, der blev udført af denne berømte borger fra Avilés, med henblik på at finde frem til de aspekter af hans tanker, der er relevante for de nye sprogvidenskabelige realiteter, som selve Den Europæiske Unions eksistens har frembragt inden for EU's intellektuelle rammer.

Kan Kommissionen oplyse, om den mener, at en indgående undersøgelse af den sprogvidenskabelige og filosofiske indflydelse, denne asturiske intellektuelle har på den europæiske samtidstænkning er betimelig, og om den i givet fald vil medvirke til og samarbejde om en sådan undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(14. juni 2000)

Kommissionen kan støtte kulturelle initiativer på to måder: enten ved at stå som protektor, hvilket omfatter moralsk snarere end økonomisk støtte, eller ved at yde tilskud.

Der er mulighed for, at Kommissionen kan stå som protektor for et arrangement, hvis det opfylder de af Kommissionen fastlagte kriterier. Der skal være tale om et europæisk arrangement, som behandler et emne, der har klar relation til Fællesskabets prioriterede opgaver. Det må ikke være økonomisk forpligtende

for Kommissionen. Det skal dreje sig om et enkelt, konkret arrangement. Arrangementet må ikke have kommercielt sigte. Det bør ikke kunne virke stødende på medlemslandene. Der må som hovedregel ikke være tale om en publikation. Ansøgning indsendes til et Kommissionsmedlem gennem Kommissionens repræsentationer eller delegationer.

Den anden mulighed er, at initiativet opfylder betingelserne for tilskud inden for rammerne af et EU-program. For at komme i betragtning skal der, som svar på indkaldelse af forslag offentliggjort i EFT, indsendes en ansøgning, og initiativet skal opfylde de angivne udvælgelses- og tildelingskriterier. Kultur 2000-programmet (Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 508/2000/EF af 14. februar 2000(1)) er Fællesskabets vigtigste finansieringsinstrument på kulturområdet.

(1) EFT L 63 af 10.3.2000.