ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2949/97 af Florus Wijsenbeek (ELDR) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Jernbaneinfrastruktur

Er Kommissionen bekendt med, at der paa grund af de forskellige nationale jernbaneinfrastrukturer er store forskelle i maksimumgraenserne for tilladt akseltryk?

Har Kommissionen til hensigt i forbindelse med forslaget om hurtigruter for godstog, og inden for rammerne af de transeuropaeiske net, at forelaegge forslag om at harmonisere det maksimale akseltryk og bestemmelserne om laesseprofiler i EU, saaledes at jernbanetransporten i Faellesskabet ikke skal kaempe med disse tekniske gener?

Hvilket maksimalt akseltryk og hvilken laesseprofil forestiller Kommissionen sig i bekraeftende fald?

Hvorfor mener Kommissionen i benaegtende fald ikke, at der er behov for harmonisering?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (4. november 1997)

Kommissionen er klar over de forskelligartede nationale jernbaneinfrastrukturer i Faellesskabet, bl.a. forskelle i maksimalt akseltryk og laesseprofiler. Disse forskelle er resultatet af udviklingen af saerskilte enkeltstatslige jernbanenet igennem mange aar.

Kommissionen stoetter interoperabiliteten mellem de enkelte landes nationale net og har da ogsaa taget et indledende skridt ved at forelaegge sit forslag til Raadets direktiv om interoperabilitet i det transeuropaeiske jernbanesystem for hoejhastighedstog ((Raadets direktiv 96/48/EF - EFT L 235 af 17.9.1996. )) (HST-nettet), som Raadet vedtog den 23. juli 1996. Desuden har Kommissionen for at finde frem til de bedste metoder for at forbedre den internationale fragt- og passagerbefordringssektors konkurrenceevne (bortset fra hoejhastighedsforbindelserne) lanceret en undersoegelse om interoperabilitet, som omfatter en raekke spoergsmaal, herunde laesseprofiler, og den har planer om at fremsaette forslag mod slutningen af 1998 om omkostningseffektive foranstaltninger med henblik paa at integrere de konventionelle nationale jernbanenet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1839/97 af Pasqualina Napoletano (PSE) til Kommissionen (28. maj 1997)

Om: EU-stoette til Italien

Hvilke former for EU-stoette modtog Italien i 1994, 1995 og 1996 i princip-, forpligtelses- og betalingsbevillinger til foelgende politikker:

EUGFL, Garantisektionen, strukturfondene, FTU, transeuropaeiske net, miljoe, smaa og mellemstore virksomheder, kultur?

Kan Kommissionen belyse disse oplysninger med vellykkede eksempler ved hjaelp af eksisterende brochurer om de forskellige politikker?

Hvilke tekniske hjaelpemidler (databaser, Internet-Europa) raader Kommissionen over til at orientere den brede offentlighed om disse finansielle interventioner?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (18. november 1997)

Det aerede medlem henvises til den undersoegelse vedroerende bidragene til Faellesskabets budget, som blev sendt til Europa-Parlamentet den 14. oktober 1997 ((SEK(97) 1918. )).

Det aerede medlem kan finde naermere oplysninger om stoette fra strukturfondene til Italien for perioden 1994-1996 i den 6., 7. og 8. aarsberetning vedroerende disse fondes virksomhed.

Kommissionen, dvs. generaldirektoratet for regionalpolitik og samhoerighed, raader over en database med naesten tusind eksempler, der giver oplysninger om vellykkede projekter, der har vaeret medfinansieret af EFRU. Der blev udvalgt 36 projekter, som beskrives i brochuren »Regional Success Stories - Profiles of 36 projects in Europe«, hvoraf et eksemplar er sendt direkte til det aerede medlem og Europa-Parlamentets generalsekretariat. I oevrigt udgiver Kommissionen nu brochurer om andre projekter for hver medlemsstat.

I informationsbrevet »Inforegio News«, der udsendes paa 11 sprog, findes der aktuelle oplysninger om de operationelle programmer, der medfinansieres af EFRU og godkendes af Kommissionen. Det er ligeledes tilgaengeligt paa Internettet, hvor det er lagt ind paa hjemmesiderne Europa og EuropaPlus. Paa disse hjemmesider ligger databasen »ERDF programmes« (http://www.cc.cec:8080/en/comm/dg16/reg-prog/rphome.htm), hvor hvert program er kort beskrevet med henvisning til den ansvarlige for ivaerksaettelsen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2940/97 af Georges Berthu (I-EDN) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Erklaering af Michel Rocard

Den 14. august 1997 redegjorde Michel Rocard i Le Monde for sine bestraebelser for at faa oprettet en international frivillig styrke, som skal saettes ind mellem de vaebnede fraktioner i Congo, og han sluttede med foelgende: »Europa-Kommissionen meddeler paa min forespoergsel, at den har nogle »udenrigs- og sikkerhedspolitiske bevillinger« tilovers. Sagen kan saaledes bringes til afslutning.«

Kan Kommissionen redegoere for, hvilken procedure der her foelges?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Joao de Deus Pinhero (10. oktober 1997)

Kommissionen bekraefter at have modtaget en forespoergsel fra Michel Rocard, der er formand for Udvalget for Udvikling og Samarbejde, om situationen vedroerende budgetposten for den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP). Kommissionen har meddelt alle de oenskede oplysninger paa saedvanlig maade og i overensstemmelse med principperne om tilsyn med forvaltningen af budgetmidlerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2825/97 af Ria Oomen-Ruijten (PPE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Handel med anabolske steroider

Har Kommissionen kendskab til, at handelen med anabolske steroider, som er tilladt i Spanien og forbudt i Nederlandene, haemmer det indre marked og bringer befolkningens sundhed i fare?

Paa hvilke betingelser er handelen tilladt i Spanien (receptpligt, tilladelse til eksport)?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at indfoere en faelles europaeisk bestemmelse, der sikrer en omfattende beskyttelse af sundheden?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (10. oktober 1997)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2190/97 af Hiltrud Breyer (V) til Raadet (25. juni 1997)

Om: Novel Food-forordning (EF) nr. 258/97 - Deponering af genmodificerede basissorter og sorter, der er fremavlet paa grundlag heraf

Er det fastsat, at producenten parallelt med vurderingen skal deponere saavel genetisk modificerede basissorter som de sorter, der er fremavlet paa grundlag af disse basissorter (eftersom betegnende aendringer til dels kun kan konstateres ved direkte sammenligning)?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-2188/97, E-2190/97 og E-2194/97 (28. oktober 1997)

Artikel 4, stk. 4, i den forordning, som det aerede parlamentsmedlem henviser til, eventuelt suppleret i henhold til stk. 5, eller i givet fald artikel 3, stk. 4, eller artikel 9, stk. 1, i samme forordning vedroerer de oplysninger, der skal gives til stoette for ansoegningen om markedsfoering.

Disse oplysninger beroerer ikke de i forordningens artikel 4, stk. 3, omhandlede vurderingsorganers ivaerksaettelse af vurderingsprocedurerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2529/97 af José Happart (PSE) til Kommissionen (24. juli 1997)

Om: Gennemsigtighed og demokrati i forbindelse med bestemmelserne for EU's videnskabelige raadgivende udvalg

Paa baggrund af BSE-krisen har Kommissionen indledt bestraebelser paa at oprette nogle nye strukturer, der i oejeblikket behandles i Europa-Parlamentets opfoelgende udvalg.

Som en foerste foranstaltning vil der blive indfoert et saet nye interne bestemmelser for de raadgivende videnskabelige udvalg.

Man fornemmer imidlertid allerede nu under droeftelserne, at videnskabsmaendene stiller sig tvivlende over for gennemsigtigheden i forbindelse med oplysninger om arbejdet i disse udvalg.

1. Hvorledes reagerer Emma Bonino paa de forbehold, der er taget med hensyn til Europa-Parlamentets deltagelse i de videnskabelige udvalgs arbejde?

2. Efter hvilke kriterier vil der i de enkelte situationer blive anvendt fortrolighed eller gennemsigtighed?

3. Goer Kommissionen sig det klart, at denne mangel paa gennemsigtighed vil fortsaette med at affoede fejl i stedet for at forhindre dem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (6. oktober 1997)

Gennem generaldirektoerer og medlemmer har Kommissionen allerede antydet over for det midlertidige udvalg med ansvar for opfoelgning paa henstillingerne vedroerende BSE, at der er indfoert en raekke forskellige reformer med henblik paa at goere de videnskabelige komiteers funktioner mere gennemsigtige. Dagsordener, referater og udtalelser fra disse komiteer offentliggoeres nu paa Internettet og fremsendes efter anmodning.

Kommissionen oensker generelt at give Parlamentet bred adgang til de videnskabelige komiteers arbejde. Kommissionen mener dog ikke, at Parlamentet skal deltage i disse moeder, og dette synspunkt deles af stoerstedelen af de involverede videnskabsmaend.

Det er Kommissionens opfattelse, at en opdeling af de to institutioners kompetenceomraader skaber stoerre klarhed. Parlamentets deltagelse i komiteernes moeder kan resultere i forvirring med hensyn til de respektive parters rolle.

Under alle omstaendigheder vil Kommissionen soerge for, at Parlamentet kan faa adgang til de oplysninger, der tjener som basis for de videnskabelige komiteers arbejde.

Under hensyntagen til principperne om gennemsigtighed og upartiskhed under udvaelgelsesprocedure har Kommissionen indbudt en observatoer fra saavel Parlamentet som fra Raadet til at overvaere udvaelgelsen af videnskabelige eksperter til komiteerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2241/97 af Gerardo Fernández-Albor (PPE) til Kommissionen (2. juli 1997)

Om: Nye perspektiver om tildeling af pension til husmoedre

I et svar for nylig paa et spoergsmaal fra undertegnede parlamentsmedlem (E-0119/97 ((EFT C 217 af 17.7.1997, s. 101. ))) stillede Raadet sig afventende med hensyn til muligheden for, at der kan findes en tilfredsstillende loesning paa spoergsmaalet om pension til husmoedre, der igennem saa lang tid har vaeret droeftet i Faellesskabet.

I denne forbindelse hentydede det til, at nye initiativer fra Kommissionen ogsaa kunne omfatte dette emne, der er af saa vidtraekkende betydning for den store gruppe af husmoedre, der altid bliver genstand for uendelige droeftelser, uden at der findes en loesning paa dette for samfundet vigtige spoergsmaal.

Kan Kommissionen i lyset af de forventninger, som Raadet hentyder til i sit svar for nylig om sagen, oplyse, hvilke konkrete perspektiver, der her er tale om, og hvordan den kan leve op til de legitime krav, som grupper af husmoedre stiller over alt i Unionen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (12. september 1997)

Kommissionen agter at puste nyt liv i debatten om de emner, der var omhandlet i dens direktivforslag af 23. oktober 1987 ((KOM(87) 494 endelig udg. )), ved at fremsaette et nyt direktivforslag. Forslaget tager sigte paa at udbedre nogle af manglerne i de eksisterende direktiver om ligebehandling af maend og kvinder, og det tager hensyn til udviklingen i domspraksis, bl.a. inden for erhvervstilknyttede ordninger (Barber-sagen og de hermed forbundne sager), og udviklingen i familie- og samfundsstrukturer.

Det maa ogsaa naevnes, at spoergsmaalet om hjemmegaaende husmoedre indgaar i de droeftelser paa EU-plan, der blev ivaerksat ved Kommissionens meddelelse af 12. marts 1997 »Modernisering og forbedring af den sociale beskyttelse i Den Europaeiske Union« ((KOM(97) 102 endelig udg. )). I meddelelsen goeres der naermere rede for, hvordan den sociale beskyttelse kan tilpasses den nye koensfordeling paa arbejdsmarkedet, og for aendringerne i familiestrukturerne.

I beretningen om social beskyttelse fra 1997 vil Kommissionen komme ind paa, hvor langt medlemsstaterne er naaet med hensyn til individualisering af rettigheder, uden at det indebaerer en trussel for kvindernes oekonomiske situation.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2221/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (30. juni 1997)

Om: Forvaltning af faellesskabsinitiativet Urban i Rom

AAnden i den seneste runde faellesskabsinitiativer for perioden 1994-1999, herunder Urban, synes at vaere at inddrage borgere, virksomheder, aktoerer med ansvar for storstilede udviklingsprojekter og den offentlige administration paa forskellige niveauer i et snaevert partnerskab.

En logisk foelge heraf ville vaere, at Rom kommune i forbindelse med forvaltningen af Urban-initiativet burde traeffe hensigtsmaessige foranstaltninger til at etablere dette partnerskab paa flere niveauer og i saa hoej grad som muligt forsoege at inddrage dette i forbindelse med de vanskelige bymaessige, sociale, oekonomiske og administrative forhold, der goer sig gaeldende i de to kvarterer i Rom, som er omfattet af Urban, nemlig Tor Bella Monaca og Torre Angela.

Rom kommune har imidlertid med oprettelsen af et saerligt Urban-kontor rent faktisk afskaaret kommunens eget decentraliserede administrative organ i det paagaeldende omraade - ottende kreds - fra at deltage i forvaltningen af Urban-initiativet. Dette organ burde vaere myndighedernes fremmeste partner ved gennemfoerelsen af Urban, idet det goer sig til talsmand for lokalsamfundets krav samt er det naturlige kontaktled mellem borgerne i Tor Bella Monaca og Torre Angela paa den ene side og Rom kommune paa den anden side.

Denne handling skaber alvorlig tvivl om den maade, hvorpaa Rom kommune forvalter dette initiativ, foerst og fremmest med hensyn til inddragelsen af de lokale aspekter, der falder ind under Urban.

Kan Kommissionen paa baggrund heraf:

1. goere rede for sin generelle holdning til dette spoergsmaal,

2. verificere, inden for hvilke tidsfrister og efter hvilke metoder Urban-initiativet ivaerksaettes i Rom,

3. oplyse, om det ikke ville vaere bedre, hvis kommunen i forbindelse med gennemfoerelsen af Urban i fuldt omfang udnyttede alle de instrumenter, den raader over, herunder de decentraliserede organer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (15. september 1997)

I betragtning af de aktiviteter, der stoettes gennem faellesskabsinitiativet URBAN, anser Kommissionen det for vaesentligt, at de lokale instanser inddrages i hoej grad i gennemfoerelsesfasen.

I Rom er den myndighed, der er ansvarlig for gennemfoerelsen af URBAN, ligesom i andre italienske byer kommunalbestyrelsen, som i modsaetning til det af det aerede medlem naevnte ottende distrikt har de kraevede administrative befoejelser til at forvalte et saadant program. Til dette formaal har kommunalbestyrelsen oprettet et saerligt URBAN-kontor, som under gennemfoerelsen vil sikre lokal tilstedevaerelse i de beroerte omraader og inddrage ottende distrikt snaevert.

Kommissionen anser proceduren for gennemfoerelsen af URBAN i Rom for at vaere tilfredsstillende og forventer, at de indledende forsinkelser med ivaerksaettelsen af programmet nu vil blive overvundet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2693/97 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Saelfangst i Hvidehavet

Jeg har tidligere faaet at vide, at importen af visse saelungeskind (groenlandssaeler m.fl.) og varer heraf forbydes i direktiv 83/129/EOEF ((EFT L 91 af 9.4.1983, s. 30. )) med det formaal at saette en stopper for jagten paa saelunger.

Imidlertid jages der stadig flere end 30.000 saelunger ved Ruslands Hvidehavskyster, og det oenskes, i betragtning af at Kommissionen ikke har kunnet oplyse mig resultatet af de videnskabelige undersoegelser, som de russiske myndigheder skulle have gennemfoert i 1995, oplyst, hvilke skridt Kommissionen nu agter at tage?

I betragtning af den totale mangel paa fremskridt fra Kommissionens side kunne tiden maaske vaere kommet til, at Kommissionen optraeder en lille smule mere assertivt i forholdet til de russiske myndigheder?

Hvilke beviser er der for, at disse videnskabelige undersoegelser virkelig har fundet sted? Blev der anvendt PHARE-midler hertil? Hvor laenge vil Kommissionen vente, og hvor mange flere saelunger skal lade livet, foer der traeffes mere presserende foranstaltninger?

Hvilke skridt agter Kommissionen at tage?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (11. september 1997)

Kommissionens anmodning om at faa indblik i resultaterne af den videnskabelige undersoegelse, det aerede medlem henviser til, er endnu ikke blevet imoedekommet. Kommissionen ligger ikke inde med oplysninger om, hvorvidt der overhovedet er foretaget en saadan undersoegelse. Den har ikke ydet finansielle bidrag til undersoegelser vedroerende saelpopulationer i Hvidehavet. I betragtning af, at det i henhold til raadsdirektiv 83/129/EOEF er forbudt at indfoere saelungeskind af arten groenlandssael til Faellesskabet, agter Kommissionen ikke at foretage sig yderligere i denne sag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2352/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (10. juli 1997)

Om: Udbud af konsulentarbejde i forbindelse med Rom Kommunes privatisering af ACEA

I svaret paa forespoergsel P-1071/97 ((EFT C 373 du 9.12.1997, s. 60. )) om Rom Kommunes offentlige udbud af konsulentarbejde i forbindelse med privatisering af Det Kommunale Energi- og Miljoeselskab (ACEA) oplyste Kommissionen, at direktiv 92/50/EOEF ((EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1. )), eftersom den placerede kontrakt var paa 327.726.000 lire uden moms, ikke fandt anvendelse, fordi der heri fastsaettes et minimum for direktivets anvendelse paa 200.000 ecu uden moms. Naermere oplyste Kommissionen imidlertid ogsaa, at mindstebeloebet paa 200.000 ecu ikke refererede til vaerdien af den placerede kontrakt, men til udbudsaftalens »anslaaede« vaerdi ved udbuddets bekendtgoerelse. Havde den af kommunen anslaaede vaerdi af udbudsaftalen derfor vaeret over 200.000 ecu, havde kommunen virkelig overtraadt de europaeiske forskrifter.

Af referatet af Roms kommunalbestyrelses forhandlinger (nr. 1937 fra 1995), hvori man bekendtgjorde udbuddet af konsulentarbejde i forbindelse med privatiseringen af ACEA, fremgaar det slet ikke, at udbudsaftalens vaerdi er anslaaet. Det ser saaledes ud til, at Roms Kommune har overtraadt bestemmelserne to gange ved dels ikke at have sendt udbudsbekendtgoerelsen, dels ikke i forvejen at have anslaaet aftalens vaerdi. Alligevel staar der helt klart paa side 5 i kommunalbestyrelsens forhandlingsreferat nr. 1937, at »Rom Kommune pr. telefax sender udbudsbekendtgoerelsen til Kontoret for De Europaeiske Faellesskabers Officielle Publikationer og senere bekraefter den pr. anbefalet skrivelse«.

Kan Kommissionen paa den baggrund oplyse,

1. om Rom Kommunes manglende fastsaettelse af den anslaaede vaerdi af udbudsaftalen samt den senere manglende fremsendelse af udbudsbekendtgoerelsen til Publikationskontoret betyder overtraedelse af direktiv 92/50/EOEF?

2. hvilke foranstaltninger den i bekraeftende fald agter at traeffe for at soerge for, at faellesskabsretten atter overholdes?

3. om udbuddet af konsulentarbejde i bekraeftende fald ud fra det ovennaevnte kan betragtes som mangelfuldt fra begyndelsen og dermed som ugyldigt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (16. september 1997)

Den omstaendighed, at Rom kommune ikke udtrykkeligt har fastsat udbudsaftalens anslaaede vaerdi i sin afgoerelse nr. 1937 af 1995, udgoer ikke i sig selv en overtraedelse af EU-reglerne om offentlige udbud.

Kommissionen har dog anmodet de italienske myndigheder om at oplyse, hvorfor de ikke havde sendt udbudsbekendtgoerelsen om konsulentarbejde i forbindelse med privatisering af ACEA til De Europaeiske Faellesskabers Publikationskontor.

Det aerede medlem vil blive underrettet naermere, naar Kommissionen har taget stilling til de italienske myndigheders svar.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2351/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (10. juli 1997)

Om: Udsaettelse af bygningen af hoejhastighedsjernbanestraekningen Rom-Napoli

I det supplerende svar af 5. juni 1997 paa skriftlig forespoergsel E-0508/97 ((EFT C 391 af 23.12.1997, s. 15. )) om bygning af hoejhastighedsjernbanestraekningen Rom-Napoli oplyste Kommissionen, at den havde henvendt sig til de italienske myndigheder og ville traeffe de noedvendige foranstaltninger for at faa overholdt faellesskabsbestemmelserne om vurdering af indvirkningen paa miljoeet.

Kan Kommissionen paa den baggrund oplyse,

1. hvilke italienske myndigheder den har henvendt sig til?

2. noejagtig hvilke foranstaltninger den traeffer for at sikre overholdelse af faellesskabsbestemmelserne, hvad angaar de projekter, der naevnes i bilag I til direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40. ))?

3. paa hvilken maade de initiativer, Kommissionen nu tager, helt konkret adskiller sig fra initiativer i tilknytning til andre henvendelser fra forespoergeren vedroerende manglende overholdelse af direktiv 85/337/EOEF i forbindelse med gennemfoerelse af projekter henhoerende under direktivets bilag II?

4. om de initiativer, Kommissionen har taget, kan foere til indstilling af arbejdet eller en revision af projekterne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (9. september 1997)

Kommissionen retter altid foerst henvendelse til Italiens faste repraesentation ved De Europaeiske Faellesskaber, som derefter videresender Kommissionens skrivelse til de paagaeldende italienske ministerier, i det foreliggende tilfaelde miljoeministeriet.

De foranstaltninger, der traeffes ved overtraedelse af en bestemmelse i faellesskabsretten, bestaar i indledning af en overtraedelsesprocedure paa grundlag af EF-traktatens artikel 169. Naar Kommissionen faar kendskab til en paastaaet overtraedelse af faellesskabsretten, medfoerer dette ikke noedvendigvis indledning af en saadan overtraedelsesprocedure eftersom de fremfoerte forhold og argumenter foerst skal verificeres og vurderes juridisk, normalt efter at Kommissionen har modtaget bemaerkninger hertil fra det paagaeldende lands myndigheder.

Det kan ikke udelukkes, at Kommissionen under saerlige omstaendigheder som led i en overtraedelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 169 kan anmode Domstolen om at fraskrive de noedvendige foreloebige forholdsregler i henhold til EF-traktatens artikel 186.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2138/97 af Hiltrud BREYER til Rådet. Novel Food-forordning (EF) nr. 258/97 - Levnedsmiddelkomitéens sammensætning



EF-Tidende nr. C 082 af 17/03/1998 s. 0034



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2138/97 af Hiltrud Breyer (V) til Raadet (24. juni 1997) Om: Novel Food-forordning (EF) nr. 258/97 - Levnedsmiddelkomitéens sammensaetning 1. Hvorledes er offentligheden repraesenteret i EU's Levnedsmiddelkomité? 2. Skal repraesentanter for nationale forbruger- og miljoeorganisationer inddrages i Levnedsmiddelkomitéens forhandlinger og afgoerelser? 3. Hvorledes skal repraesentanterne i saa fald udpeges? 4. Skal forbruger- og miljoeorganisationer tildeles egen forslagsret via disse personer? Svar (20. oktober 1997) Med forbehold af supplerende bestemmelser i forretningsordenen er sammensaetningen af Levnedsmiddelkomitéen fastsat ved afgoerelse 69/414/EOEF, i medfoer af hvilken den ogsaa er nedsat.