ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3287/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Gaspriser

Da det belgiske forsyningsselskab har kædet gaspriserne sammen med udviklingen i oliepriserne, skal de belgiske husholdninger ved udgangen af indeværende år betale op til 20 % mere for deres gasforbrug end i 1999. Forbrugerne kan imidlertid ikke skifte mellem de to energiformer, da fyringsanlæggene i hjemmene ikke er kompatible med begge energiformer.

Kan Kommissionen oplyse, om det efter dens opfattelse er i overensstemmelse med EU's konkurrenceret og liberaliseringen af gassektoren, at prisen på gas på længere sigt kædes sammen med noteringerne på råolie, og at faste omkostninger som f.eks. transport indregnes i prisen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(29. november 2000)

Gaspriserne har traditionelt været kædet sammen med oliepriserne, fordi gas kan erstatte olie og for at give naturgas en chance for at trænge igennem i oliedominerede markedssegmenter. I mangel af intern konkurrence i gassektoren følger gaspriserne i Europa derfor nøje udviklingen i oliepriserne på verdensmarkedet, om end med et par måneders forsinkelse. Denne indbyrdes sammenhæng mellem brændselspriserne påvirker forbrugerne gennem de priser, der opkræves for gasforbrug.

De nuværende høje oliepriser, kombineret med traditionen i Europa for at kæde gaspriserne sammen med oliepriserne, fremhæver de potentielle fordele ved intern konkurrence på gasmarkedet, et nøgleelement i etableringen af det indre energimarked, og øger behovet for at fremskynde virkeliggørelsen af det indre energimarked.

Det er en forudsætning for konkurrence på udbudssiden og dermed for reel intern konkurrence på gasmarkedet, at det europæiske gasmarked liberaliseres, og at privilegerede forbrugere får reel mulighed for at vælge mellem forskellige leverandører.

Det er i Fællesskabets interesse, at der udvikler sig intern konkurrence på gasmarkedet, så sammenkædningen mellem gas- og oliepriser brydes. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/30/EF af 22. juni 1998 om fælles regler for det indre marked for naturgas(1) har bl.a. til formål at skabe intern konkurrence på gasmarkedet ved at sikre priviligerede kunder ret til tredjepartsadgang til nettene, herunder opstrømsrørledninger helt frem til toppen af borehullet. Hvis man imidlertid fremskynder liberaliseringen af gasmarkedet for at opnå et fuldt fungerende indre marked, vil det fremme den interne konkurrence på gasmarkedet yderligere. I den forbindelse viser erfaringen fra andre lande, at når et voksende antal priviligerede kunder frit kan vælge mellem forskellige leverandører, tvinges gasproducenterne i stigende grad til at konkurrere med hinanden på prisen.

Kommissionen anser det derfor for afgørende at fremskynde virkeliggørelsen af det indre energimarked, således som Det Europæiske Råd opfordrede til på mødet i Lissabon. Gasprisernes afhængighed af oliepriserne og de økonomiske virkninger heraf er i sig selv en legitim grund til at sikre, at det indre gasmarked udvikler sig hurtigt og til fordel for alle borgere i EU.

(1) EFT L 204 af 21.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3298/00 af Chris Davies (ELDR) til Rådet. Tobakssponsoring af Formel 1-løb.



EF-Tidende nr. 163 E af 06/06/2001 s. 0083 - 0083



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3298/00 af Chris Davies (ELDR) til Rådet (25. oktober 2000) Om: Tobakssponsoring af Formel 1-løb På baggrund af udbetalingen af £1 million til det britiske Labourparti forud for sidste parlamentsvalg fra Bernard Ecclestone, der arrangerer Formel 1-løb, som sponsoreres af tobaksselskaberne, og på baggrund af påstande om, at tobakssektoren muligvis har foretaget lignende udbetalinger til CDU i Tyskland, bedes Rådet oplyse, om det vil indlede en undersøgelse af den indflydelse, som tobaksselskaberne udøver på den politiske beslutningsproces i EU, når de søger støtte til fortsat at kunne fremme afsætningen af tobaksvarer? Svar (12. februar 2001) Rådet er helt klar over den store betydning, der tillægges spørgsmålet om fremme af afsætningen af tobak, såvel som offentlighedens interesse heri. Vi noterer imidlertid, at de eksempler, De giver, vedrører finansiering af nationale politiske partier. Vi må her påpege, at finansiering af nationale politiske partier er et internt anliggende, som kun vedrører de pågældende medlemsstater. Rådet har ingen kompetence i dette spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4155/00

af Brigitte Langenhagen (PPE-DE) til Kommissionen

(16. januar 2001)

Om: Markedsføring af smelt, gennemførelse af EU's hygiejneforordning

I EU's hygiejneforordning fastlægges det, at smelte, der er større end 15 cm, kun undtagelsesvis må sælges. Derved er markedsføringen af denne lille lakseart nærmest gået i stå, da priserne for renset smelt på grund af arbejdsomkostningerne er så høje, at varen er næsten usælgelig på markedet.

1. Er Kommissionen klar over, at smelt er en nationalret ved kysten, og at enhver derfor i princippet ved, at fiskene inden spisning skal renses og lægges i saltlage?

2. Er Kommissionen klar over, at smelten på grund af en streng fortolkning af bestemmelserne i de tyske havne nærmest ikke kan sælges, og at specialiserede fiskere derved er truet i deres eksistens?

3. Er Kommissionen klar over, at forordningen i andre europæiske havne håndhæves mindre strengt? Hvordan bedømmer den de konkurrencefordrejninger, der herved opstår?

4. Findes der forslag om at sikre eksistensen af de berørte fiskerivirksomheder og de dermed forbundne omsætningsstrukturer?

5. Findes der forslag om at sikre eksistensen af de berørte fiskerivirksomheder og de dermed forbundne skadeserstatninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. februar 2001)

EU-lovgivningens vigtigste bestemmelser vedrørende rensning af fisk findes i Rådets direktiv 91/493/EØF(1). I direktives artikel 3, stk. 2, er det fastsat, at når rensning er mulig ud fra et teknisk og kommercielt synspunkt, skal den finde sted så hurtigt som muligt efter fangsten eller landingen.

De krav, som det ærede medlem henviser til, er ikke omfattet af EU-lovgivningen.

(1) Rådets direktiv 91/493/EØF af 22. juli 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fiskerivarer, EFT L 268 af 24.9.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4158/00

af W.G. van Velzen (PPE-DE) til Kommissionen

(9. januar 2001)

Om: Diskriminering ved tegning af mobiltelefonabonnementer

Personer, som f.eks. medlemmer af Europa-Parlamentet, der nogle dage om ugen arbejder i andre medlemsstater end det land, hvor de har bopæl, kan i nogle EU-medlemsstater (Belgien) ikke få et mobiltelefonabonnement, fordi de ikke er i besiddelse af belgisk identitetsbevis eller lejekontrakt.

1. Er Kommissionen ikke enig i, at dette ikke er i overensstemmelse med den frie bevægelighed for personer, varer og tjenesteydelser, således som anført i traktaten om Den Europæiske Union?

2. Mener Kommissionen, at de pågældendes legitimation, inklusive adresseoplysninger og en eksisterende bank- eller girokonto, fra en mobiloperatørs side må være en betingelse for at tegne et abonnement?

3. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at løse dette problem og dermed sikre helt fri bevægelighed i hele EU på dette område?

4. I Belgien er der også en mobiloperatør, der kræver kaution og først efter betaling af tre månedsfakturaer tillader sine kunder at ringe til hele EU og ikke blot internt i Belgien.

a) Mener Kommissionen, at det er rimeligt, at en mobiloperatør pålægger sine kunder med et normalt abonnement hindringer for mobiltelefonering inden for EU? På hvilke bestemmelser i EU-traktaten, hhv. i hvilke direktiver, er Kommissionens holdning i benægtende fald baseret?

b) Hvilke foranstaltninger kan Kommissionen træffe for at fjerne disse hindringer?

Svar afgivet af Frederik Bolkestein på Kommissionens vegne

(21. februar 2001)

Kommissionen er blevet bekendt med det problem, der består i, at personer, som f.eks. medlemmer af Europa-Parlamentet, der nogle dage om ugen arbejder i andre medlemsstater end det land, hvor de har bopæl, i nogle EU-medlemsstater (Belgien) ikke kan få et mobiltelefonabonnement, fordi de ikke er i besiddelse af belgisk identitetsbevis eller lejekontrakt.

Kommissionen vil undersøge disse spørgsmål med henblik på at finde ud af, om dette er de pågældende mobiltelefonoperatørers kommercielle praksis, eller om det skyldes national lovgivning i de pågældende medlemsstater, samt undersøge baggrunden for denne praksis. Hermed vil Kommissionen kunne foretage en juridisk vurdering af de emner, som det ærede parlamentsmedlem har bragt på bane, samt afgøre omfanget af de foranstaltninger, der vil blive truffet af Kommissionen.

Så snart Kommissionen har gennemført denne analyse vil den fremkomme med et mere detaljeret svar.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3843/00

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Folkerepublikken Kinas dumpning af støberikoks

I Kommissionens beslutning nr. 1238/2000/EKSF(1) fastslås det midlertidigt, at Folkerepublikken Kina har dumpet koks 80+ med en dumpingmargen på over 60 % og et prisunderbud på 29,5 % resulterende i et direkte tab på 9,9 % af fællesskabsproducenternes markedsandel. Denne beslutning vil, hvis den gøres endelig a) kun medføre en ubetydelig stigning i produktionsomkostningerne for fællesskabsforbrugerne af koks 80+ og b) delvis udbedre den skade, fællesskabsproducenterne har lidt.

Kan Kommissionen bekræfte, at den, hvis de foreløbige resultater bekræftes endeligt, har den til hensigt at opstille permanente anti-dumpingforanstaltninger?

Er Kommissionen opmærksom på, at manglende vedtagelse af permanente foranstaltninger sandsynligvis vil betyde endegyldig lukning af flere eller samtlige fem SMV, som producerer koks 80+, og som alle ligger i områder med stor arbejdsløshed, og følgelig true op til 1 600 direkte arbejdspladser inden for EU, herunder i Wales?

Er det Kommissionens opfattelse, at Folkerepublikken Kinas anvendelse af børnearbejde og manglende håndhævelse af miljøbeskyttelsesnormer, som på nogen måde nærmer sig EU's, i forbindelse med fremstillingen af koks 80+, udgør en uberettiget økonomisk fordel, for så vidt angår international handel?

(1) EFT L 141 af 15.6.2000, s. 9.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(8. februar 2001)

Det ærede medlem henvises til det svar, som Kommissionen har afgivet på mundtlig forespørgsel H-868/00 fra Karin Riis-Jørgensen under parlamentets spørgetid i mødeperioden i december 2000(1).

På baggrund af de uomtvistelige resultater af undersøgelsen af, om der foreligger dumping, og som følge af den skade, der tilføjes Fællesskabets industri og de deraf følgende konklusioner, dvs. at virkningen af antidumpingforanstaltningerne for forbrugerne vil være begrænset, har Kommissionen den 14. december 2000 besluttet at indføre definitive antidumpingforanstaltninger.

(1) Parlamentets forhandlinger (december 2000).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4074/00

af Nicole Thomas-Mauro (UEN) og Dominique Souchet (UEN) til Rådet

(10. januar 2001)

Om: Øget produktion af foderproteiner som svar på forbuddet mod kød- og benmel

Forbuddet mod at anvende kød- og benmel i dyrefoder vil øge EU's behov for planteproteiner. Vi bør kunne dække dette behov uden at øge afhængigheden af import eller lade os friste af genetisk modificerede foderstoffer.

Overvejer Rådet at iværksætte en nødplan for at øge produktionen af planteproteiner i EU efter følgende overordnede retningslinjer:

1. For proteinafgrøder som ærter, hestebønner og lupin, som ikke er underlagt internationale begrænsninger, vil en forhøjelse af hektarbetalingen være afgørende.

2. For så vidt angår afgrøderne under Blair House-aftalerne vil begrænsningen af EU's produktion af olieafgrøder, som ifølge disse aftaler kun må dække 4 934 000 hektar, udløbe i 2002 sammen med den særlige støtteordning, som ifølge Agenda 2000 vil blive erstattet af en fælles udligningsstøtte for alle markafgrøder. 2001 bliver således et kritisk år, og der bør derfor som følge af force majeure indledes forhandlinger med vores partnere med henblik på at få tilladelse til at øge arealet, samtidig med at det nuværende støtteniveau bevares.

3. Hvad angår kunsttørret foder er lucerne en glimrende proteinkilde, og vi kan derfor øge den maksimale garantimængde og støtten pr. ton til kunsttørret foder væsentligt.

4. EU bør gøre produktionen af olieafgrøder til biobrændsel mere attraktiv. For hver ton biobrændsel, der produceres, fås der ud over den gavnlige virkning for drivhuseffekten desuden to ton foderkager (af solsikke eller raps).

5. Som led i miljøforanstaltningerne og for at bremse tendensen til monokultur med korn i visse områder bør der indføres en tilskyndelsesforanstaltning til sædskifte, som er bredere end den eksisterende miljø- og landbrugsforanstaltning for solsikke.

6. Endelig bør Fællesskabet indføre et sikkerhedsnet for de europæiske producenter af olie- og proteinafgrøder i form af en prisgaranti af samme art som den, der gælder for producenter af amerikansk soja.

Svar

(7. maj 2001)

Rådet er klar over, at det er vigtigt at øge produktionen af foderproteiner, dels for at imødegå den nylige suspension af brugen af kød- og benmel og sikre en regelmæssig forsyning med husdyrfoder, dels for at begrænse importen og udsættelsen for genetisk modificerede organismer.

I konklusionerne fra december 2000 om bovin spongiform encephalopati (BSE) noterede Rådet sig Kommissionens erklæringer om produktion af proteinrige planter og opfordrede den til snarligt at uddybe sin analyse og drage konsekvenserne heraf for den nuværende politik i denne sektor og for braklægning, herunder eventuelt ved passende forslag.

Rådet vil, når det modtager disse forslag, prioritere behandlingen af dem meget højt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3868/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(8. december 2000)

Om: WEEE forslag om elektronisk affald reservedele og overgangsperiode

For så vidt angår forslagene om affald af elektronisk udstyr (WEEE) og begrænsning af farlige stoffer, er Kommissionen enig i, at reservedele til brug i produkter, der blev markedsført før 2008, i en overgangsperiode bør være undtaget fra forbuddet mod brug af visse farlige stoffer? I bekræftende fald, hvilken overgangsperiode kunne Kommissionen tænke sig?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-3867/00, E-3868/00 og E-3869/00

(23. februar 2001)

I henhold til artikel 4 i forslaget til Rådets direktiv om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr(1) skal der findes stoffer til erstatning for visse tungmetaller og bromholdige flammehæmmere i dette udstyr med virkning fra den 1. januar 2008. Det er klart, at dette krav kun vedrører nyt udstyr, som er sendt på markedet efter den 1. januar 2008, og ikke kommer til at berøre udstyr, som allerede var i handelen før denne dato.

Det er ikke hensigten at forbyde brugen af reservedele, som indeholder ét eller flere af de stoffer, der er omfattet af forslaget, hvis det elektriske og elektroniske udstyr, der er sendt i handelen for første gang inden 2008, dermed risikerer ikke længere at kunne fungere uden sådanne reservedele. Kommissionen er enig i, at elektrisk og elektronisk udstyr ellers måtte kasseres unødigt.

(1) EFT C 365 E af 19.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3869/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(8. december 2000)

Om: WEEE forslag om elektronisk affald reservedele og undtagelse

For så vidt angår forslagene om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) og begrænsning af farlige stoffer, er Kommissionen enig i, at et forbud mod stoffer i reservedele ville få en indvirkning på disses design, som kunne gøre dem uforenelige med de elektroniske produkter, hvori de blev anvendt? Er Kommissionen enig i, at dette vil føre til unødvendig produktion af affald?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-3867/00, E-3868/00 og E-3869/00

(23. februar 2001)

I henhold til artikel 4 i forslaget til Rådets direktiv om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr(1) skal der findes stoffer til erstatning for visse tungmetaller og bromholdige flammehæmmere i dette udstyr med virkning fra den 1. januar 2008. Det er klart, at dette krav kun vedrører nyt udstyr, som er sendt på markedet efter den 1. januar 2008, og ikke kommer til at berøre udstyr, som allerede var i handelen før denne dato.

Det er ikke hensigten at forbyde brugen af reservedele, som indeholder ét eller flere af de stoffer, der er omfattet af forslaget, hvis det elektriske og elektroniske udstyr, der er sendt i handelen for første gang inden 2008, dermed risikerer ikke længere at kunne fungere uden sådanne reservedele. Kommissionen er enig i, at elektrisk og elektronisk udstyr ellers måtte kasseres unødigt.

(1) EFT C 365 E af 19.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3587/00

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. november 2000)

Om: Cementfabrikken Chalkidos forurening af det omgivende miljø

Cementfabrikken Tsimenta Chalkidos ligger ikke langt fra byen Chalkida, hvor den er kilde til forurening med store mængder cementstøv, der rammer store dele af byen. Klagerne fra de lokale myndigheder og beboerne har ikke givet noget resultat.

Selve fabrikken er i den senere tid blevet forbedret ved hjælp af filtre, der er installeret i dens skorstene. Men en stor del af hele forarbejdningsprocessen finder stadig sted i fri luft (transport og oplagring af materialer osv.), således at der kun skal ganske lidt vind til, før støvet blæser ind mod byen. De fleste eksperter er enige om, at med de rigtige investeringer er det muligt at udføre hele processen i lukkede rum, og virksomheden hævder, at den har udarbejdet planer herfor. Under alle omstændigheder er der nu en betydelig forsinkelse og stor usikkerhed om den videre udvikling.

Da fællesskabslovgivningen klart overtrædes, bedes Kommissionen oplyse, om den kan undersøge spørgsmålet og tage de nødvendige skridt for at denne cementfabriks forurening af Chalkida kan bringes til ophør snarest muligt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. januar 2001)

Kommissionen fremsendte allerede den 13. september 1999 et brev til de græske myndigheder med anmodning om nærmere oplysninger om driftsforholdene på cementfabrikken Tsimenta Chalkidos. Kommissionen anmodede navnlig, under henvisning til Rådets direktiv 84/360/EØF(1) de græske myndigheder om nøjagtige informationer om emissionerne af SO2, NOx og svævestøv hidrørende fra forskellige anlæg i denne virksomhed. På det årlige møde vedrørende gennemførelsen af fællesskabslovgivningen på miljøområdet i Grækenland, som fandt sted den 9. og 10. december 1999, lovede de græske myndigheder at fremsende detaljerede oplysninger om virksomhedens drift. I februar 2000 indgav de græske myndigheder de ønskede informationer vedrørende anlæg D.

Kommissionen vil på ny rette henvendelse til de græske myndigheder og anmode dem om oplysninger om virksomhedens øvrige anlæg. Den vil også have flere præciseringer vedrørende NOx-emissionerne fra anlæg D.

(1) Rådets direktiv 84/360/EØF af 28. juni 1984 om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg, EFT L 188 af 16.7.1984.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4103/00

af Vittorio Sgarbi (PPE-DE) til Kommissionen

(10. januar 2001)

Om: Udviklingen i politikken med sanktioner mod Østrig

Østrigs deltagelse i væksten i EU og dets forbindelser med de øvrige medlemsstater har altid været baseret på principper om loyalitet og respekt.

Den strenge sanktionspolitik, der i en periode gennemførtes over for Østrig, er blevet ophævet.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke hensigter den nu har og hvilke overvejelser den i øjeblikket gør sig med hensyn til dette land, der som et af de første i Europa optrådte som garant og fortaler for værdier som f.eks. demokrati og lovlighed, og som i dag på endnu mere effektiv og fyldestgørende vis optræder som forsvarer af folkets vilje?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(8. februar 2001)

Kommissionens hensigter med hensyn til Østrig afviger på ingen måde fra dem, der er ledende for institutionens indsats over for en hvilken som helst anden medlemsstat. Kommissionen kan naturligvis kun glæde sig over, at hver enkelt medlemsstat i overensstemmelse med de traktatfæstede forpligtelser står inde for demokrati og lovlighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3946/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(13. december 2000)

Om: Økofin-dokumenter

1. Vil Kommissionen forelægge de detaljerede dokumenter vedrørende den seneste prognose svarende til sidste års dokument ECFIN/600/99-EN og ECFIN/599/99-EN?

2. Vil Kommissionen give en oversigt over de dokumenter, som den har stillet til rådighed for Rådet (økonomi og finans)(Ecofin) inden for de sidste tre måneder?

3. Vil Kommissionen give en oversigt over de dokumenter, den har modtaget fra Rådet (økonomi og finans)(Ecofin) inden for de sidste tre måneder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(15. februar 2001)

1. Kommissionens økonomiske prognoser blev præsenteret af kommissæren med ansvar for økonomiske og finansielle anliggender den 22. november 2000. Dokumenterne ECFIN/620/00 og ECFIN/621/00, som svarer til sidste års dokumenter ECFIN/600/99 og ECFIN/599/99, blev offentliggjort samme dag og kan rekvireres fra sekretariatet i afdeling ECFIN-B-5 Prognoser og den økonomiske situation. Dokument 621/00 er desuden blevet offentliggjort i European Economy (Supplement A, nr. 10/11 oktober/ november 2000), der også findes uforkortet på webstedet for Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/).

2. Kommissionen fremsender dokumenter til Rådet generelt frem for til specifikke sammensætninger af dette. Der foreligger derfor ingen liste over ØKOFIN-dokumenter i Kommissionen. Der vil blive sendt en liste over dokumenter med økonomisk og finansielt indhold, der er fremsendt fra Kommissionen til Rådet i sidste kvartal af 2000, direkte til det ærede medlem samt til Parlamentets sekretariat.

3. Kommissionen udarbejder ikke lister over samtlige dokumenter, den modtager fra Rådet. I overensstemmelse med bestemmelserne i adfærdskodeksen for offentlighedens aktindsigt i Kommissionens dokumenter af 8. februar 1994(1) skal anmodninger om udlevering af dokumenter, der er affattet af andre institutioner, stiles til den pågældende institution.

(1) EFT L 46 af 18.2.1994.