ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1015/02

af W.G. van Velzen (PPE-DE) til Kommissionen

(5. april 2002)

Om: Artiklen i Financial Times af 27. marts 2002, hvorefter Kommissionen vil gribe ind over for operatørers call termination priser

Har Kommissionen set artiklen i Financial Times af 27. marts 2002, hvorefter Kommissionen skulle overveje at gribe ind over for operatørers call termination priser, og har Kommissionen konkrete planer om at gribe ind?

Vil Kommissionen i givet fald ikke alene gribe ind over for call termination, men også over for international roaming, således som det fremgår af artiklen?

Hvornår orienterer Kommissionen Europa-Parlamentet nærmere om de aktioner, der vil blive indledt på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(2. maj 2002)

Kommissionen har set artiklen i Financial Times den 27. marts 2002 om opkaldstermineringstakster på mobilnet.

Som det kræves i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF om fælles rammer for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet(1)), er Kommissionen ved at udarbejde en henstilling om relevante produkt- og tjenesteydelsesmarkeder inden for den elektroniske kommunikationssektor, som vil være underlagt forudgående regulering.

I henhold til rammedirektivets bilag 1, vil henstillingen også omfatte markederne for opkaldsterminering på offentlige mobilnet og nationale en gros markeder for international roaming på offentlige mobilnet.

Når henstillingen er vedtaget, vil de nationale tilsynsmyndigheder hurtigst muligt skulle foretage en analyse af de markeder, der identificeres i henstillingen, for at beslutte om konkurrencen på disse er effektiv. I de tilfælde, hvor der ikke er ordentlig konkurrence, skal tilsynsmyndighederne pålægge foretagender med væsentlig markedskraft forpligtelser (f.eks. gennemskuelighed, ikke-diskriminering, omkostningsægthed) eller opretholde disse forpligtelser, jf. direktivernes bestemmelser.

Udkastet til henstillingen vil blive sendt til offentlig høring, som indledes når direktiverne er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Europa-Parlamentet holdes underrettet. Det forventes, at Kommissionen vedtager henstillingen i juni 2002.

I en separat handling har Kommissionen sendt det hollandske teleselskab KPN NV en klagepunktsmeddelelse, hvori den anfører, at KPN gennem datterselskaberne KPN Mobile (mobiltrafik) og KPN Telecom (fastnet) har overtrådt EF-traktatens konkurrenceregler(2).

Kommissionen er desuden begyndt at undersøge roamingtakster på mobilnettet. Det forventes, at initiativet vedrørende takster for opkaldsterminering på mobilnettet vil påvirke roamingtakster for mobiltelefoner, da disse takster er en vigtig del af de internationale roamingomkostninger.

(1) EFT L 108 af 24.4.2002.

(2) Jf. pressemeddelelse IP/02/483, af 27. marts 2002;http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guestfr.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/02/483|0|RAPID&lg=EN&display=.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0995/02 af Jillian Evans (Verts/ALE) til Kommissionen. Lovgivningsområder.



EF-Tidende nr. 277 E af 14/11/2002 s. 0123 - 0124



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0995/02 af Jillian Evans (Verts/ALE) til Kommissionen (12. april 2002) Om: Lovgivningsområder Kan Kommissionen give en definition på lovgivningsområder i Europa samt nævne de regioner, som den mener er omfattet af denne definition? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (14. maj 2002) Kommissionen benytter ikke selv en definition på lovgivningsregioner og kan derfor ikke give en oversigt over sådanne regioner. Definitioner af og oversigter over denne type regioner er et anliggende for de enkelte medlemsstater i overensstemmelse med deres respektive forfatninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1309/02

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. maj 2002)

Om: Lukning af kiksefabrikken Fontaneda i Aguilar de Campoo (Palencia Spanien)

Den transnationale virksomhed United Biscuits har uden på forhånd at orientere virksomhedens samarbejdsudvalg om sin afgørelse om at afskedige arbejdstagerne vilkårligt besluttet at lukke kiksefabrikken i Palencia. Begrundelsen er, at denne ikke længere er effektiv, ligesom udbyttet er utilstrækkeligt. Den multinationale virksomhed har dog besluttet, at produktionen i Fontaneda skal overtages af dens fabrikker i Navarra og i Baskerlandet, hvor skattefordele vil medføre større overskud for United Biscuits. For arbejdstagerne og for kommunen, som har 7 000 indbyggere, indebærer lukningen en virkelig katastrofe, som vil føre til social og økonomisk ruin for en hel egn. De omliggende samfund er allerede blevet ramt af krisen inden for minedriften, landbruget eller industrien, befolkningstallet er faldet og gennemsnitsalderen er ubønhørligt steget. Mindst fem andre virksomheder i Castilla y León med mere end 1 500 ansatte lukkede i 2001 i den autonome region, hvis ledighedsprocent ligger under det nationale gennemsnit.

Lukningen af fabrikken ligner en virksomhedsflytning inden for EU foretaget af en virksomhed, som søger at opnå skatte- og afgiftsbegunstigelser, der i det foreliggende tilfælde har negative konsekvenser for beskæftigelsen.

Kan Kommissionen oplyse, om det er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne, at en transnational virksomhed erhverver María Fontaneda-mærket og derefter lukker virksomheden for at flytte produktionen til et andet sted?

Anser Kommissionen en løsning for realistisk, hvor de ansatte fører mærket videre, sådan som regionalstyret i Castilla y León har foreslået, så virksomheden ændres til en andelsvirksomhed, der vil kunne opnå regionalstøtte fra Spanien og EU?

Hvilke initiativer vil Kommissionen tage for at sikre, at fællesskabsbestemmelserne overholdes, især direktiv 98/59/EF(1) om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser og direktiv 94/45/EF(2) om en procedure med henblik på at informere og høre arbejdstagerne i fællesskabsvirksomheder?

(1) EFT L 225 af 12.8.1998, s. 16.

(2) EFT L 254 af 30.9.1994, s. 64.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(25. juni 2002)

Kommissionen henviser det ærede medlem til sit svar på mundtlig forespørgsel H-312/02, der blev fremsat af Rodríguez Ramos i Europa-Parlamentets spørgetid i mødeperioden i maj 2002(1).

Idet Kommissionen værdsætter det bidrag til jobskabelsen og opretholdelsen af arbejdspladser, som aktiviteter i de erhvervsdrivende foreninger, såsom kooperativer, kan yde, er den ikke i stand til at kommentere det ærede medlems konkrete forslag. Spørgsmålet om bistand til et sådant projekt vil i første omgang skulle afgøres af de relevante nationale myndigheder.

(1) Skriftligt svar af 14.5.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1642/02

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(3. juni 2002)

Om: Genanvendelse af olieaffald

Siden mit valg til Europa-Parlamentet i 1994 har jeg beskæftiget mig med problematikken i forbindelse med genanvendelse af olieaffald i EU. Allerede den gang gjorde jeg den daværende kommissær Bjerregaard opmærksom på den manglende gennemførelse af direktiv 75/349/EØF(1) i medlemsstaterne.

Jeg modtager fortsat klager over, at det i direktivet forankrede princip, om at olieaffald først og fremmest skal genanvendes, er blevet tilsidesat i næsten alle medlemsstaterne, endog på trods af formelle meddelelser fra Kommissionens side.

Hvorledes agter Kommissionen at afhjælpe dette misforhold?

(1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 23.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler P-1627/02 og P-1642/02

(28. juni 2002)

Kommissionen deler de ærede medlemmers bekymring med hensyn til gennemførelsen af Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald, som ændret ved Rådets direktiv 87/101/EØF af 22. december 1986, og direktiv 91/692/EØF af 23. december 1991 om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelsen af en række miljødirektiver, specielt for så vidt angår den praktiske gennemførelse af artikel 3.

I direktivets artikel 3, stk.1, hedder det ganske rigtigt, at medlemsstaterne træffer, når dette er muligt ud fra tekniske, økonomiske og organisatoriske hensyn, de nødvendige foranstaltninger for at prioritere behandling af olieaffald ved regenerering.

På grundlag af de oplysninger, Kommissionen havde til sin rådighed, indledte den i 2000 og 2001 overtrædelsesprocedurer mod 13 medlemsstater (allesammen undtagen Italien og Luxembourg), fordi de pågældende stater ikke havde prioriteret regenerering af olieaffald, hvor dette var muligt ud fra tekniske, økonomiske og organisatoriske hensyn.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0803/02

af Catherine Stihler (PSE) til Kommissionen

(20. marts 2002)

Om: Skotlands miljøovertrædelser

Efter miljøkommissærens besøg i Skotland i september 2001 har der været en længere debat om Skotlands overtrædelser af miljølovgivningen.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange miljøsager der i øjeblikket verserer mod Skotland, og hvor Skotland står i forhold til andre områder med hensyn til miljøsager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. maj 2002)

Indledningsvis bør det siges, at overtrædelsesprocedurer, som Kommissionen indleder i henhold til EF-traktatens artikel 226, rettes til en medlemsstats centrale myndigheder og ikke til bestemte regionale eller lokale myndigheder i den pågældende medlemsstat. Kommissionen er dog klar over, at der i de sidste måneder har været en debat i Skotland om de skotske miljøovertrædelser.

Det er umuligt at give en detaljeret oversigt over de miljøsager, som er i gang vedrørende Skotland. Selv om Kommissionen samler oplysninger om miljøovertrædelser og udgiver en årsberetning herom, indeholder oplysningerne om en medlemsstats situation ingen regional eller lokal fordeling. Det er dog klart, at det relativt begrænsede antal af sager, der vedrører Skotland, i vid udstrækning er at finde inden for naturbeskyttelsesområdet, vandsektoren, affaldssektoren og miljøvurdering. Den seneste beretning om kontrollen med gennemførelsen af EU-retten (2000)(1), bekræfter, at Det Forenede Kongerige (og Skotland) har det til fælles med flere andre medlemsstater, at det ofte er inden for disse sektorer, at der er åbnet miljøovertrædelsesprocedurer.

For så vidt angår oplysninger om, hvordan forholdene i Skotland er sammenlignet med andre områder, kan Kommissionen af ovennævnte grunde ikke give nogen sammenlignende regional oversigt. Når man ser på de overtrædelsesprocedurer, der berører andre medlemsstater, og hvor ansvaret for overholdelsen af forpligtelserne under Fællesskabets miljølovgivning er henlagt til et lavere niveau end medlemsstatsniveauet, finder Kommissionen dog ikke, at antallet af sager, der vedrører Skotland, er særlig bemærkelsesværdigt.

(1) KOM(2001) 309 endelig udg. Bind I.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1815/02

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(25. juni 2002)

Om: Økonomisk integration

Kan Kommissionen i form af en procentdel af medlemsstaternes BNP oplyse foreliggende tal for det seneste år, for de forudgående fem år og for de forudgående ti år med hensyn til omfanget af børsnoterede aktiebeholdninger i hver enkelt medlemsstat, som personer bosat i udlandet er i besiddelse af, og kan den endvidere oplyse, hvordan denne procentdel af udenlandske aktiebeholdninger er fordelt mellem borgere bosiddende i medlemsstaterne og borgere boende uden for medlemsstaterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(1. august 2002)

Kommissionen (Eurostat) beklager at måtte meddele det ærede medlem, at den ikke kan levere de ønskede oplysninger.

Den mest oplagte informationskilde ville være de finansielle konti opdelt efter institutionel sektor. Dataindsamlingen vedrørende finansielle konti finder imidlertid sted som led i indberetningsprogrammet i forordningen om ENS95 (Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab(1)), og der kræves ikke heri en opdeling af aktier og andre ejerandelsbeviser i børsnoterede aktier og andre. Udenlandske aktiebeholdninger opdeles heller ikke mellem borgere bosiddende i medlemsstaterne og borgere bosiddende uden for medlemsstaterne.

(1) EFT L 310 af 30.11.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0721/02

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(14. marts 2002)

Om: Tobaksafgifter på medicinske urtecigaretter

Under henvisning til Kommissionens svar af 1997 på spørgsmålene af Doeke Eisma (E-0480/97(1) og E-2484/97(2)) oplyses herved, at domstolen i Leeuwarden nu har afsagt en dom.

1. Har Kommissionen kendskab til denne dom?

2. Har Kommissionen i bekræftende fald bl.a. på baggrund af den undersøgelse, som den har gennemført i de forskellige medlemsstater, dannet sig en mening i denne sag?

(1) EFT C 319 af 18.10.1997, s. 88.

(2) EFT C 82 af 17.3.1998, s. 90.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. april 2002)

1. Kommissionen har bemærket sig den dom, der blev afsagt af retten i Leeuwarden den 16. april 1999 (nr. 1059/96, 1994-1995).

2. Anvendelsen af artikel 7, stk. 2, i Rådets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift(1) på medicinske urtecigaretter er blevet drøftet i Punktafgiftsudvalget. Det konkluderedes, at sådanne varer skulle være genstand for punktafgift, medmindre en national sundhedsmyndighed eller et tilsvarende officielt organ i en medlemsstat med henvisning til en liste over lægemidler beslutter, at en bestemt vare udelukkende benyttes til medicinske formål. Ifølge de oplysninger, som Kommissionen råder over, er Danmark den eneste medlemsstat, der undtager sådanne varer fra punktafgifter.

(1) EFT L 291 af 6.12.1995, senest ændret ved Rådets direktiv 2002/10/EF af 12. februar 2002, EFT L 46 af 16.2.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0381/02

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Rådet

(20. februar 2002)

Om: Kontrol med indførsel af marokkanske tomater

Formanden for sammenslutningen af landmænd og kvægavlere på Tenerife (Asaga), Fernando Jiménez, opfordrede for nylig den spanske landbrugs- og fiskeriminister, Miguel Arias Cañete, til en bedre kontrol fra EU's side med indførslen af tomater fra Marokko, idet bestemmelserne herom efter hans opfattelse systematisk blev overtrådt, hvad der for producenterne på De Kanariske Øer gav anledning til store problemer med hensyn til afsætning og pris.

Hvordan stiller Rådet sig til dette krav?

Svar

(22. juli 2002)

Den 24. januar 2000 vedtog Rådet afgørelsen om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs og EKSF's vegne af Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og Kongeriget Marokko(1). Denne aftale trådte i kraft den 1. marts 2000. Artikel 1, stk. 5, i protokol nr. 1 til aftalen, om ordningen for import i Fællesskabet af landbrugsprodukter med oprindelse i Marokko, indeholder bestemmelser om toldkontingenter for en række produkter, bl.a. tomater.

Med hensyn til dette produkt har Fællesskabet efter konsultationer i henhold til artikel 2, stk. 6, i nævnte protokol endvidere truffet beslutning om en autonom forhøjelse af Marokkos kontingent, der fastsættes til 168 757 tons for perioden fra den 1. oktober 2001 til den 31. maj 2002 (dvs. 150 676 tons i henhold til protokollen og 18 081 tons på et autonomt grundlag)(2).

For at undgå eventuelle forstyrrelser af Fællesskabets tomatmarked har Marokko i forbindelse med denne aftale forpligtet sig til, at dets samlede eksport ikke må overstige ovennævnte samlede mængde.

I øvrigt er det aftalt, at en del (12 081 tons) af det autonome kontingent kun skal åbnes, hvis Marokkos samlede eksport mellem den 1. oktober 2001 og den 31. marts 2002 ikke overstiger 156 676 tons. Disse mængder er hidtil blevet overholdt af Marokko.

Medlemsstaterne meddeler hver uge Kommissionen, hvor store mængder der er importeret til Fællesskabets markeder i den forløbne uge. De marokkanske myndigheder fremsender ligeledes hver uge tallene for eksporten af tomater til Fællesskabet. Ud over TAXUD-overvågningsforanstaltningerne råder Kommissionen således over instrumenter til dagligt at følge, hvor store mængder tomater der importeres fra Marokko.

Det skal tages i betragtning, at de gennemsnitlige priser på tomater i Fællesskabet siden december har ligget over tærsklen for præferenceindgangspriserne, hvilket tyder på, at importen af tomater fra Marokko ikke har nogen negativ indvirkning på priserne; prisudsvingene kan i øvrigt skyldes interne udsving i fællesskabsproduktionen.

Rådet mener derfor, at der er fundet en rimelig løsning, men det vil nøje følge udviklingen, især med hensyn til de problemer, som det ærede parlamentsmedlem gør opmærksom på.

(1) EFT L 70 af 18.3.2000, s. 1.

(2) Jf. forordning (EF) nr. 2264/2001 (EFT L 305 af 22.11.2001, s. 20).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1405/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. maj 2002)

Om: Udskilning af ABX (afdeling under NMBS (De Belgiske Statsbaner), der tager sig af landevejstransport) som en selvstændig virksomhed

Som led i omstruktureringen af NMBS (De Belgiske Statsbaner) er det meningen, at ABX, den tabsgivende afdeling for godstransport ad landevej, der også har udenlandske filialer, skal skilles ud som en selvstændig

virksomhed. Ifølge presseforlydender vil der i den forbindelse blive solgt NMBS-aktiver til ABX til spotpriser. Således skal Bruxelles-grunden Klein-Eiland på 70 000 kvadratmeter f.eks. efter sigende overtages for 10 000 EUR, selv om den virkelige værdi for området anslås til mere end 260 mio. EUR.

Er det efter Kommissionens mening i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen på områderne konkurrence og statsstøtte, at aktiver med henblik på salg til et datterselskab, der udskilles som en selvstændig virksomhed, ansættes til en så lav værdi?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(21. juni 2002)

I henhold til Kommissionens oplysninger har SNCB planer om at omstrukturere sin organisation og bl.a. at overføre vejtransportaktiviteter, som på nuværende tidspunkt udføres af SNCB og via datterselskaber med navnet ABX, til et uafhængigt selskab, som fuldt ud ejes af SNCB (ABX Logistics Group). SNCB har som en del af denne omorganisering til hensigt at foretage en kapitalforøgelse i holdingselskabet til gengæld for aktier ved bl.a. at overføre aktiver. Kommissionen er endnu ikke blevet informeret om detaljerne ved de finansielle elementer af denne omorganisering, og det ærede medlem har derfor sikkert forståelse for, at den ikke er i stand til at udtale sig om, hvorvidt der er tale om statsstøtte, og om dette i så fald er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne om konkurrence og statsstøtte.

Kommissionen overvejer alvorligt at anmode de belgiske myndigheder om at meddele deres plan om omstrukturering af SNCB/ABX i henhold til artikel 88, stk. 3, i EF-traktaten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0569/02

af Karin Riis-Jørgensen (ELDR) til Kommissionen

(22. februar 2002)

Om: Opfølgende spørgsmål vedrørende E-2783/00

Med henvisning til både mit skriftlige spørgsmål E-2783/00(1) om hvorvidt de danske regler om sikkerhedsstillelse ved anparts- og aktieselskabsetablering er i strid med EU-retten, og ligeledes mit opfølgende brev af 27. marts 2001 til Kommissionen, hvortil Kommissionen på begge spørgsmål har svaret, at den vil vende tilbage, så snart der er yderligere oplysninger vedrørende spørgsmålet, tillader jeg mig at stille følgende spørgsmål til Kommissionen: Er der på nuværende tidspunkt kommet nye oplysninger til besvarelse af det oprindelige spørgsmål?

(1) EFT C 136 E af 8.5.2001, s. 95.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(3. april 2002)

På grundlag af sine oplysninger fra de danske myndigheder har Kommissionen foretaget en indgående undersøgelse af de bestemmelser, som det ærede medlem henviser til. Den vil derfor snart være i stand til at besvare spørgsmålet om, hvorvidt disse bestemmelser er i overensstemmelse med principperne i EF-traktaten som stadfæstet af Domstolen i Centros-dommen.

Det drejer sig om kapitalkravet ved oprettelse af en virksomhed. Som del i Det Europæiske Råd (23. og 24. marts 2000) i Lissabon blev der foretaget en benchmarking af tid og udgifter til at oprette en virksomhed. Resultaterne heraf blev offentliggjort for nylig og kan findes på webstedet: europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/support_measures/start-ups/benchmarking.htm.

Brugen af mindstekapital for kapitalvirksomheder står også på dagsordenen for ekspertgruppen på højt niveau for selskabsret, som blev oprettet i september 2001 med mandat til at forelægge Kommissionen sine forslag til opdatering af selskabsretten. Denne gruppe aflægger sin beretning i juli 2002. Dens anbefalinger på dette område kan få væsentlig indflydelse på oprettelsen af virksomheder i Europa og især på begrebet mindstekapital.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1230/02

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(29. april 2002)

Om: Telepass-systemet

Igennem de seneste mange år er brugen af det automatiske opkrævningssystem Telepass blevet mere og mere udbredt på det italienske motorvejsnet. Vil Kommissionen oplyse, om dette er et system, der kan eksporteres til de øvrige EU-lande, eller om der ønskes et nyt og mere moderne fælles standardiseret system i Unionen, også med henblik på fastsættelsen af takster for benyttelse af infrastrukturerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(3. juni 2002)

Telepass-systemet var rent faktisk det første system til automatisk opkrævning, der blev iværksat i Europa i større stil. Indførelsen af systemet begyndte i starten af 1990'erne, og der er i dag over 2 millioner abonnenter i Italien.

Ideen om en udbredelse af dette system uden for Italiens grænser støder imidlertid på en række forskellige hindringer:

- Dels har forskellige europæiske lande allerede på nationalt plan installeret andre automatiske opkrævningssystemer, som er forskellige fra Telepass: Portugal, Frankrig og Spanien; andre, f.eks. Tyskland og Nederlandene, sigter ligeledes mod andre løsninger.

- Dels har de europæiske standardiseringsorganer ved gentagne lejligheder afvist at indføre Telepass som standard på europæisk plan.

- Desuden hører dette system teknologisk set nu til en ældre generation, og der er kommet mere avanceret teknologi frem, der f.eks. gør det muligt at undgå radiointerferens mellem tilstødende betalingsbåse, et problem, der forekommer i visse tilfælde med Telepass.

I betragtning af de mislykkede forsøg fra nationalt hold såvel som fra standardiseringsorganernes side, og på baggrund af bl.a. det tekniske arbejde, der er udført i seneste måneder som led i forskningsprojekter og projekter vedrørende de transeuropæiske net, vil Kommissionen i forbindelse med sit arbejdsprogram for året 2002 fremsætte et forslag til direktiv om indbyrdes forenelighed mellem de elektroniske vejafgiftsopkrævningssystemer i Europa. Som allerede meddelt i hvidbogen fra september 2001 om den europæiske transportpolitik frem til 2010(1), er det målet inden for tidsrummet 2005-2008 at tilvejebringe et fælleseuropæisk automatisk opkrævningssystem, der er til rådighed overalt i det europæiske vejsafgiftsopkrævningsnet, og som gælder for alle slags motorkøretøjer. Et sådant system udelukker på ingen måde, at der til dækning af lokale eller nationale behov sideløbende hermed benyttes andre systemer. Systemet skal baseres på moderne og effektiv teknologi, som skal være almindeligt udbredt i Europa og gøre det muligt at tilbyde andre merværdiydelser til bilister og andre borgere på rejse.

(1) KOM(2001) 370 endelig udg.