SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1729/99

af Karl von Wogau (PPE-DE) til Kommissionen

(29. september 1999)

Om: Sygesikringspligt for tyske studerende, som har fast bopæl i Tyskland og læser i Frankrig

Har Kommissionen kendskab til, at studerende ved udenlandske universiteter i henhold til § 5, stk. 1, nr. 9 i socialloven V ikke er omfattet af forsikringspligten i de studerendes sygeforsikring, hvilket bevirker, at studerende ved udenlandske universiteter skal betale et højere frivilligt sygesikringsbidrag, hvilket er en diskriminering? Er denne bestemmelse forenelig med EU-retten?

I dette konkrete tilfælde har en tysk studerende fra Freiburg indskrevet sig ved et teknisk universitet i det franske Belfort, som ligger 70 km væk. Han har fortsat sin bopæl i Tyskland og kører frem og tilbage til Belfort. Sygekassen påberåber sig ovennævnte paragraffer i socialloven og nægter ham dermed den gunstigere sygeforsikring for studerende. Han er tværtimod nødt til at lade sig frivilligt forsikre (højere bidrag), selvom han har sin bopæl og sit normale opholdssted inden for sociallovens anvendelsesområde (Forbundsrepublikken Tyskland) med den begrundelse, at han er indskrevet ved et udenlandsk universitet. Immatrikulering ved at udenlandsk universitet bevirker i henhold til bestemmelserne i socialloven automatisk, at de studerende får nægtet adgang til den gunstigere sygeforsikring for studerende.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(22. november 1999)

Kommissionen skal meddele det ærede medlem, at Rådets forordning (EF) nr. 307/1999 af 8. februar 1999 om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og af forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, med henblik på at udvide dem til at omfatte studerende(1), som udvidede personkredsen, der er omfattet af forordning (EØF) nr. 1408/71 som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996(2) til også at omfatte studerende, trådte i kraft den 1. maj 1999.

Ikke desto mindre falder det særlige tilfælde, hvor den tyske lovgivning ikke tillader studerende på ikke-tyske universiteter, men bosiddende i Tyskland at lade sig sygeforsikre gennem den obligatoriske tyske sygesikringsordning for studerende, ikke ind under anvendelsesområdet for forordning (EØF) nr. 1408/71. Da forordningen ikke foreskriver en harmonisering af medlemsstaternes socialsikringssystemer, kan medlemsstaterne selv fastsætte vilkårene for f.eks. retten eller forpligtelsen til at blive tilsluttet en social sikringsordning. Det er derfor udelukkende medlemsstaterne, der har kompetence til at fastlægge de betingelser, der skal opfyldes, for at en person kan lade sig forsikre gennem et bestemt socialsikringssystem.

Domstolen har imidlertid afsagt en dom om, at medlemsstaterne ikke desto mindre skal overholde fællesskabsretten ved udøvelsen af denne kompetence(3).

Da den tyske bestemmelse synes at være en forhindring for personers, og specifikt studerendes, frie bevægelighed, vil Kommissionen derfor undersøge spørgsmålet nærmere.

Kommissionen har endvidere kendskab til studerende, der har ladet sig forsikre privat for at opfylde betingelserne vedrørende sygeforsikring med det formål at opnå opholdstilladelse, og som følgelig ikke er omfattet af ovennævnte forordning. Et udkast til en henstilling til medlemsstaterne om at gøre en indsats for at fjerne forhindringerne på dette særlige område er under forberedelse.

(1) EFT L 38 af 12.2.1999.

(2) EFT L 28 af 30.1.1997.

(3) Se sag C-18/95 Terhoeve mod Inspecteur van de Belastingdienst Particulieren/Ondernemingen Buitenland [1999] Samling af Afgørelser s. I-345, præmis 34.