SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1990/01

af Hans Modrow (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. juli 2001)

Om: ELF Aquitaine/Leuna

For en domstol i Paris blev der ført straffesag mod nogle ansvarlige for virksomheden ELF, og de blev i visse tilfælde idømt strenge straffe. I sagen spillede salget af en virksomhed på det tidligere DDR's område også en rolle.

Kan Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Hvilke oplysninger foreligger der om salget af de tidligere Leuna-fabrikker til ELF? Blev der også her anvendt støttebevillinger fra EU, der var bestemt for mål 1 området i Tyskland?

2. Hvilke kontrolforanstaltninger gennemførte Kommissionens tjenestegrene i forbindelse med salget af Leuna-fabrikkerne? Er der under straffesagen blevet afsløret fejl?

3. Hvilket kendskab har Kommissionen til favorisering af parter og personer i forbindelse med salget af Leuna-fabrikkerne til ELF?

4. Agter Kommissionen at drage konklusioner af straffesagen i Paris, og i bekræftende fald, hvilke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(19. september 2001)

Privatiseringen og omstruktureringen af Zeitz/Leuna-raffinaderierne og Minol-tankstationerne blev oprindeligt godkendt ved Kommissionens beslutning af 24. juni 1993. Kommissionens senere undersøgelser af denne sag vedrører kun investeringsudgifter til det nye raffinaderi nær Leuna. Kommissionen undersøger i øjeblikket, om udgifterne til raffinaderiets opførelse blev pustet op (sag C 47/97). Da der i øjeblikket foretages en række nationale retslige og parlamentariske undersøgelser i forskellige europæiske lande, kan Kommissionen ikke fremsætte endelige konklusioner i sidstnævnte tilfælde.

I den beslutning, Kommissionen i 1993 traf om tilladelse til statsstøtte til privatiseringen og omstruktureringen, gennemgik den også købstilbuddene fra de parter, der var interesseret i at overtage Leuna og Minol. Tilbuddene blev fremlagt efter et offentligt udbud, der blev foranstaltet af Goldman Sachs på den tyske regerings vegne.

Ifølge oplysninger fra det kompetente ministerium for økonomiske anliggender og teknologi i Sachsen-Anhalt blev opførelsen af olieraffinaderiet, der blev varetaget af Mitteldeutsche Erdöl-Raffinerie GmbH (MIDER), ikke samfinansieret under mål 1 i Den Europæiske Fond for Regionaludvikling.

Kommissionen konkluderede i sin statsstøttebeslutning fra 1993, at købstilbuddet fra det konsortium, der i sin tid bestod af ELF Aquitaine, Thyssen Handel Berlin GmbH og Deutsche SB-Kauf AG, var det bedste med hensyn til gennemførelsen af privatiseringen.

Kommissionen foretog sin undersøgelse ud fra den tyske regerings oplysninger i meddelelsen om statsstøtte. Ifølge EF-traktatens artikel 10 skal medlemsstaterne træffe alle foranstaltninger til sikring af, at traktatens bestemmelser opfyldes, og afholde sig fra foranstaltninger, der kan bringe virkeliggørelsen af denne traktats målsætning i fare, herunder bestemmelserne om statsstøtte.

Kommissionen har ikke fra retsforfølgningen oplysninger om, at meddelelsen i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, ikke var i overensstemmelse med artikel 10.

Kommissionen er opmærksom på påstande om favorisering af parter og personligheder i forbindelse med salget af Leuna-fabrikken. Undersøgelse af den slags spørgsmål ligger ikke inden for Kommissionens kompetence.

Det skal bemærkes, at retsforfølgning sorterer under medlemsstaterne. Kommissionen vil med interesse undersøge enhver oplysning, der måtte fremkomme ved sådanne retsforfølgninger, for at afgøre, om den skal drage konklusioner heraf.