SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1325/00

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(17. april 2000)

Om: Industriel kvægavl

Nogle udviklingslande har allerede indført industrielle landbrugsmetoder inden for kvægavl. Andre vil sandsynligvis gøre dette inden længe. En sådan form for landbrug er ikke kun skadelig for dyrenes velfærd. Den udgør ligeledes en alvorlig trussel for miljøet, den menneskelige sundhed og for hindring af fattigdommen i udviklingslande.

Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen for at tilskynde udviklingslandene til ikke at indføre industrielle kvægproduktionssystemer? Yder Fællesskabet nogensinde finansiel støtte til projekter, som indebærer indførelse eller fremme af industriel kvægavl i udviklingslande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(16. juni 2000)

Kommissionen er opmærksom på de mulige konsekvenser af en industrialisering af husdyrsektoren, navnlig omkring byområder. Der sker drastiske ændringer i husdyrsektoren i udviklingslandene. Befolkningstilvækst, stigende indkomster og større urbanisering vil bevirke, at efterspørgslen sandsynligvis vil være tre gange så stor i 2030, mens det forventes, at verdens befolkning samtidig fordobles. Denne stigning i efterspørgslen vil sandsynligvis skabe omfattende ændringer i strukturen i husdyrindustrien, da det vil blive nødvendigt med langt mere intensive produktionsformer. Dette vil til gengæld få virkninger for naturressourcerne, hvis intensiveringen ikke følges op af passende teknologiske og politiske rammer. For øjeblikket foregår udviklingen stort set i et politisk og institutionelt tomrum.

Den nyligt afsluttede undersøgelse angående samspillet mellem husdyr og miljø, som iværksattes af flere donorer og delvis blev sponsoreret af Fællesskabet, gav en indgående analyse af de vigtigste gensidige påvirkninger mellem husdyrproduktion og naturressourcegrundlaget. Det konkluderes, at industrialiseringen af husdyrproduktion og forarbejdningsprocesser i mange udviklingslande er skræmmende af mange årsager. For det første giver industrialiseret husdyrproduktion meget lavere indkomster end samme produktionsmængde fra småbrug. Fordelene på produktionsniveau er kun for de få. Billig animalsk protein begunstiger også fattige forbrugere, men virkningerne i forbindelse med husdyrproduktion for fattigdom og lighed er i det store og hele negative. Hvad angår landbrugsudviklingen, er industrialiseringen af husdyravl med til at fjerne det vigtigste vækstpotentiale i områder med småbrug. Men i efterfølgende sektorer bliver der dog skabt mange nye jobs på slagterier, mejerier, inden for fødevareforarbejdning og i detailhandel. Da industriel husdyrproduktion således afskærer forbindelsen til landområderne, betyder det, at der for det andet er tendens til, at enhederne bliver koncentreret i og omkring byområder og forvolder massiv og voksende skade på miljøet. Det næringskredsløb, som tidligere fandtes på gårdene, foregår nu ikke længere. Al gødning ophobes på afgrænsede områder og kastes meget ofte ubehandlet bort i åbent vand. For det tredje er der ofte mange sygdomme forbundet med intensivering. Mange af dem udgør en trussel mod mennesker; industrialiserede og intensive former for husdyrproduktion kan blive grobund for nye sygdomme (Nippah, BSE (kogalskab), fjerkræpest) med ukendte følgevirkninger. Den offentlige sundhed trues også af andre former for problemer med sikkerheden omkring dyrefoder, hvilket bl.a. har vist sig med dioxinskandalen i Europa for nylig, modstandsdygtighed over for antibiotika og andre problemer med restsubstanser. Der er også andre problemer, som i højere og højere grad giver anledning til bekymring, såsom mangelen på lovgivning angående dyrevelfærd (eller håndhævelse af eksisterende lovgivning), koncentration af opdrætningsenheder, dårlige transport- og slagtefaciliteter og manglende bevidsthed om dyrevelfærd.

Denne analyse bør udbygges yderligere, så der kan udvikles nye fremgangsmåder og værktøjer. I denne sammenhæng er Kommissionen i forbindelse med det internationale initiativ Livestock, environment and development (LEAD) i færd med at forberede en undersøgelse i Asien og Latinamerika, som kan forsyne beslutningstagerne med de værktøjer, der kræves til at udvikle miljømæssigt bæredygtige og ligelige former for kvægproduktion. Det forventes for det første, at undersøgelsen giver en omfattende analyse af omlægningen af husdyrsektoren, for det andet specifikke henstillinger om at udforme god offentlig vejledning om forskning og udvikling i husdyrproduktion,

miljø, fattigdom, lighed og dyrevelfærdsproblemer såvel som offentlig sundhed; navnlig er det vigtigt at få udformet udviklingsstrategier for hvilken placering husdyrsektoren skal have i udviklingsprocessen, til brug for forskningsinstitutioner, udviklingsagenturer og private og offentlige finansieringsinstitutioner, og for det tredje at det virtuelle center for forskning og udvikling (som er en integreret del af LEAD-initiativet) kan sikre, at policy- og beslutningstagere vil anvende projektresultaterne. Kommissionen har forberedt de nødvendige dokumenter og er nu ved at foreslå undersøgelsen til finansiering via flere interne finansielle instrumenter (budgetposterne miljø eller ALA-MEDA). Det forventes, at undersøgelsen vil kunne indgå som et originalt og fornyende instrument for policy- og beslutningstagerne, når de skal udvælge nationale prioriteringer og strategier, og for donorerne, så de bedre kan målrette deres støtte.

Fællesskabet yder ikke støtte til oprettelse eller fremme af industriel husdyravl i udviklingslandene. Det er i mange tilfælde en opgave i den private sektor, medens Fællesskabet først og fremmest sigter mod at yde hjælp til fattige småbrugere.