SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2254/99

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(1. december 1999)

Om: Kvalitetsprodukters geografiske oprindelse

1. Hvorfor forsvarer Kommissionen ikke, af hensyn til forbrugerne, princippet om det hensigtsmæssige i at sikre, at kvalitetsprodukters, f.eks. honnings, geografiske oprindelse anføres på produktet?

2. Hvad er til hinder for, at der udstedes specificitetsattestering for ægte jomfruhonning, uden at der i denne forbindelse sker forsinkelse af den kvalitative anerkendelse, som forbrugerne ville sætte stor pris på?

3. Hvorfor foreslår Kommissionen ikke med henblik på at sikre levnedsmiddelsikkerheden og bekæmpe forfalskninger og svig, at der fastlægges kriterier og analyse- og kontrolmetoder på grundlag af de seneste videnskabelige resultater?

4. Mener Kommissionen ikke, at det ville være hensigtsmæssigt at fastlægge helt nøjagtige standarder for honningens kvalitet alt efter dens oprindelseskarakteristika og den forarbejdningsproces, den gennemgår?

5. Hvorfor tillader Kommissionen ikke, at der i analogi med mange andre forordninger gives medlemsstaterne mulighed for at fastlægge mere restriktive kvalitetsbestemmelser for deres egne produkter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. januar 2000)

1. Betegnelser for produkter, der har en specifik karakter, og som hidrører fra et bestemt geografisk område, har siden 1992 kunnet beskyttes i medfør af Rådets direktiv EØF nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler(1). For så vidt angår honning har der været indgivet flere anmodninger fra medlemsstaterne, hvilket har medført en registrering af oprindelsesbetegnelser for dette produkt. Italien har endnu ikke indgivet anmodninger om registrering af betegnelser for honning i medfør af forordning (EØF) nr. 2081/92.

Hvad det kvalitetsmæssige angår har Rådet vedtaget forordning nr. 2082/92 om specificitetsattestering af landbrugsprodukter og levnedsmidler. I medfør af denne forordning er der ansøgt om udstedelse af specificitetsattest med henblik på registrering af betegnelsen Miele vergine integrale (ubehandlet jomfruhonning), og ansøgningen drøftes i øjeblikket af de italienske myndigheder og Kommissionen, som modtog de seneste oplysninger i oktober 1999.

3. og 4. Direktiv 74/409/EØF om honning(2), der i øjeblikket er til revision(3), indeholder en definition af honning og fastsætter visse kriterier, som al honning skal opfylde for at kunne markedsføres under denne betegnelse. Der vil kunne fastlægges andre kriterier som følge af udviklingen af analysemetoderne. Derfor opfordrer Kommissionen som den også har tilkendegivet i sin meddelelse af 24. juni 1994 til Rådet og Europa-Parlamentet om situationen inden for den europæiske biavl til udarbejdelse af harmoniserede analysemetoder, som gør det muligt at kontrollere overholdelsen af kvalitative specifikationer for forskellige honningtyper som følge af deres botaniske eller geografiske oprindelse, med henblik på at forebygge og bekæmpe svindel. Med henblik herpå er der på forskningscentret i Ispra blevet gennemført en række undersøgelser, hvor de seneste videnskabelige analysemetoder har været anvendt. Kommissionen har for nylig modtaget resultaterne af dette arbejde og skal nu til at vurdere dem. Kommissionen vil dog minde om, at det under alle omstændigheder er de enkelte medlemsstaters kontrolmyndigheder, som skal overvåge produkternes overensstemmelse med fælleskabslovgivningen.

Kommissionen minder om, at ovennævnte direktiv samt forslaget til revision heraf vil gøre det muligt for honningproducenterne at supplere salgsmærkningen med oplysninger om honningens oprindelse for så vidt angår blomsterart samt dens regionale, territoriale eller topografiske herkomst. Endvidere kan betegnelser for honning af en specifik karakter beskyttes i henhold til Rådets direktiv EØF nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler eller i henhold til Rådets forordning nr. 2082/92 om specificitetsattestering af landbrugsprodukter og levnedsmidler.

5. Som det er tilfældet for en lang række bestemmelser på fødevareområdet mener Kommissionen, at når først der er indført fællesskabslovgivning for at harmonisere tekniske bestemmelser om et produkts sammensætning, så vil enhver national intervention kunne skabe hindringer for samhandelen inden for Fællesskabet. Derimod er anvendelsen af mere restriktive nationale bestemmelser tilladt, når de er begrundet i hensynet til den offentlige sikkerhed.

(1) EFT L 208 af 24.7.1992.

(2) EFT L 221 af 12.8.1974.

(3) KOM(95) 722, endelig udg.