SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2308/02

af Erika Mann (PSE) til Kommissionen

(25. juli 2002)

Om: Obligatorisk opbevaring af data

Ifølge de europæiske registertilsynsmyndigheder udgør obligatorisk opbevaring af data, som blev vedtaget for nylig i Europa-Parlamentet, en klar ændring i forhold til den nuværende praksis, hvor operatørerne samarbejder med de retshåndhævende myndigheder fra sag til sag efter en bemyndigelse eller kendelse.

Hvilken virkning vil obligatorisk opbevaring af data efter Kommissionens vurdering få for brugernes tillid til elektronisk kommunikation?

Mener Kommissionen, at en forordning om opbevaring af data kunne udgøre den nødvendige retlige ramme? Hvornår vil Kommissionen i bekræftende fald foreslå en sådan forordning?

Hvordan vil Kommissionen behandle de ansvarsmæssige følger af opbevaring af data for kommunikationsselskaber, hvis data misbruges eller i tilfælde, hvor data, der er sendt til de retshåndhævende myndigheder, viser sig at være forkerte og fører til fejlfortolkning og endog forkerte domme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(24. september 2002)

Det nye direktiv 2002/58/EF om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor blev vedtaget af Parlament og Rådet den 12. juli 2002(1). Direktivet (artikel 15, stk. 1) tillader medlemsstaterne at vedtage retsforskrifter, som indskrænker rækkevidden af visse rettigheder og forpligtelser, der omhandles i direktivet, hvis en sådan indskrænkning er nødvendig i et demokratisk samfund af hensyn til den nationale sikkerhed, den offentlige sikkerhed og forsvaret, eller forebyggelse, efterforskning, afsløring og retsforfølgning i straffesager. Sådanne retsforskrifter skal være i fuld overensstemmelse med den europæiske menneskerettighedskonvention og andre generelle principper i fællesskabsretten. I direktivet nævnes lagring af data som et eksempel på et indskrænkende tiltag. Dette er dog ikke ensbetydende med et krav om, at medlemsstaterne indfører regler om obligatorisk opbevaring af trafikdata.

Hvis en medlemsstat påtænker at indføre retsforskrifter om opbevaring af trafikdata af de grunde, der er anført i direktivets artikel 15, stk. 1, vil foranstaltningerne blive undersøgt af Kommissionen, der kontroller, om foranstaltningerne er i overensstemmelse med databeskyttelsesdirektiverne og med fællesskabsretten generelt. I den forbindelse vil Kommissionen navnlig undersøge foranstaltningernes virkning for den elektroniske kommunikationssektor, herunder brugernes tillid, og for det indre marked.

En eventuel fællesskabsretsakt, der regulerer obligatorisk opbevaring af trafikdata, kunne antage to former, alt afhængigt af retsgrundlaget og målene. De to forskellige løsninger vil have forskellige virkninger. Et instrument under den tredje søjle (afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union) med det formål at

forbedre politisamarbejdet og det retlige samarbejde i straffesager vil sandsynligvis kræve, at alle medlemsstater indfører visse krav om opbevaring af trafikdata. Et instrument under den første søjle (EF-traktaten) med det mål at sikre, at det indre marked fungerer effektivt, vil sandsynligvis sætte grænser for, hvilke bestemmelser om opbevaring af trafikdata der kan pålægges udbydere af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, navnlig for at undgå hindringer for etableringsretten.

På nuværende tidspunkt har Kommissionen har ingen planer om at foreslå en retsakt om dette emne, hverken af den ene eller den anden type.

Kommissionen anerkender, at det er vigtigt at behandle spørgsmålet om ansvar hos udbydere af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, for så vidt angår videregivelse af ukorrekte data eller misbrug af sådanne data. I deres egenskab af registeransvarlige er udbyderne ansvarlige for skader som følge af handlinger, der strider mod databeskyttelsesdirektiverne, herunder handlinger vedrørende oplysningernes kvalitet og korrekthed samt ulovlig videregivelse til tredjemand. Det er imidlertid op til de medlemsstater, der finder det nødvendigt at pålægge udbyderne krav om opbevaring af trafikdata, at sikre, at kravene ikke påfører udbyderne et ansvar, hvis de gennemfører lovbestemmelserne korrekt.

(1) EFT L 201 af 31.7.2002.