ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Spørgsmålet om kontraktophævelse er derfor irrelevant, fordi der aldrig har eksisteret en sådan hverken med Tariq Ramadan eller andre medlemmer af gruppen.

Kommissionen henleder i den forbindelse det ærede medlems opmærksomhed på, at gruppen af vismænd er sammensat således, at den afspejler de forskellige sider af den interkulturelle dialog i EU og Middelhavsområdet. Generelt har Kommissionen til hensigt at fortsætte sådan, da den mener, at holdnings-og analyseforskellene er med til i vid udstrækning at tydeliggøre, hvilke foranstaltninger der er af fælles interesse for EU og medlemsstaterne.

Kommissionen ønsker at understrege, at i forbindelse med arbejdet i vismandsgruppen er EU's principper og kravene om dialog fuldt og helt blevet respekteret. Alle medlemmer af gruppen har uden undtagelse og uden begrænsninger overhovedet fuldt og helt overholdt denne fælles regel ved at godkende og underskrive en rapport, der udtrykkeligt er baseret på principperne om gensidig respekt, fuldstændig lighed, absolut og ubegrænset samvittighedsfrihed, solidaritet og gensidig kendskab.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/193

(2004/C 88 E/0198)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0559/04

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om: Yder EU støtte til Lady Arafats luksuriøse liv i Paris?

OLAF er i færd med at undersøge EU's støtte til Palæstina (ca. 350 mio. EUR årligt).

De franske justitsmyndigheder har iværksat en undersøgelse af Soho Arafat, som er gift med formanden for Den Palæstinensiske Myndighed, vedrørende hvidvaskning af penge, da betydelige summer (9 mio. EUR) er overført fra en schweizisk bank til konti, der tilhører Arafats hustru, i Arab bank og BNP.

En stor del af disse summer (2 mio. EUR) er endt på konti, der tilhører en kendt indretningsarkitekt fra Paris' jetset (studio Alberto Pinto).

På samme måde er støtte fra IMF til Palæstina overført til en særlig konto, der kontrolleres af Arafat.

Har Kommissionen i lyset af ovenstående til hensigt at undersøge, om den store støtte til bistandsformål, der er ydet til Den Palæstinensiske Myndighed, helt eller delvis i stedet anvendes til at finansiere Lady Arafats luksuriøse liv i hendes luksusbolig i Paris langt fra farerne og lidelserne i de hårdtprøvede palæstinensiske områder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(1. april 2004)

Kommissionen skal meddele det ærede medlem, at den har været i nær kontakt med Den Palæstinensiske Myndighed for at vurdere, hvorvidt fællesskabsmidler, som er tildelt Den Palæstinensiske Myndighed, er blevet anvendt af Yassir Arafats hustru til personlige formål.

Den Palæstinensiske Myndighed står for øjeblikket over for et alvorligt finansielt underskud og har ikke kunnet betale sine ordinære regninger til den private sektor eller bidrage til sociale ydelser, hvilket har resulteret i en ophobning af restancer.

Kommissionens støtte har siden 2003 sigtet på at afvikle disse restancer for direkte at støtte den private og sociale sektor mest effektivt ved at yde nødhjælp og hjælpe med at bevare arbejdspladser og sociale ydelser. Disse betalinger er betinget af, at der gennemføres reformer inden for Den Palæstinensiske Myndighed, navnlig i forbindelse med yderligere forbedringer af den finansielle forvaltning og kontrol.

Kommissionen har oprettet et fagligt bistandshold, der kontrollerer og godkender alle fakturaer. Bistandsholdets kontrol suppleres med en yderligere kontrol af fakturaer foretaget af en revisor fra et nationalt europæisk revisionskontor for at sikre, at alle fakturaer vedrører virksomheder i den private sektor og sociale ydelser. Midlerne frigives først, når fakturaerne er blevet kontrolleret. Fakturaer for betalinger til Yassir Arafats hustru og andre ikke-støtteberettige tredjeparter vil være udelukket gennem dette kontrolsystem.

Kommissionen har intet kendskab til, at der, som det ærede medlem anfører, skulle være overført bidrag fra Den Internationale Valutafond (IMF) til en særlig konto, der kontrolleres af Arafat.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/922

(2004/C 84 E/1019)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0952/04

af Benedetto Della Vedova (NI) til Kommissionen

(29. marts 2004)

Om: Procedure i henhold til artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88

Efter at der var indledt en straffesag mod en tidligere direktør vedrørende hændelser, der fandt sted i 1991-2 og som ikke havde forbindelse med uddannelsesaktiviteter, udstedte det italienske arbejdsministerium i 1 999 et dekret til en uddannelsesorganisation om at suspendere støtte til en række EOS-, Now-, Adapt- og Youthstart-uddannelsesprogrammer, indtil resultatet af denne sag forelå (procedure i henhold til artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 (1)).

Den pågældende organisation indankede først denne ministerielle afgørelse til den regionale forvaltningsdomstol og derpå til statsrådet. Den fik ikke medhold med den begrundelse, at ministeren ikke havde annulleret støtteforanstaltningerne, men blot havde forbeholdt sig ret til at gøre dette, når straffesagen var afsluttet.

Den endelige dom var en frifindelse af den tidligere direktør. Organisationen anmodede ministeriet om at igangsætte projekterne og frigive den dertil hørende støtte. Ministeriet svarede, at det trods frifindelsen kunne nægte at godkende indgåelsen af den nye aftale og derfor også igangsættelsen af aktiviteterne.

Imidlertid er proceduren i henhold til artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 ikke særlig klar. Det er uklart, hvilken procedure der skal følges til igen at igangsætte aktiviteterne (og/eller indgåelse af en aftale om gennemførelse af aktiviteterne) samt frigivelsen af støtten, når der er kommet en endelig afgørelse vedrørende de omstændigheder, der førte til suspenderingen af støtten (f.eks. frifindelse af sigtede).

Kan Kommissionen derfor oplyse:

1. om ikke blot støtten, men også de indefrosne aktiviteter kan igangsættes igen?

2. hvilken procedure der skal anvendes vedrørende indgåelsen af aftalen, eftersom der er blevet udstedt et dekret både om suspendering indgåelse af aftalen og den dertil hørende støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(30. april 2004)

Beslutninger om støttebevilling træffes af den udpegede myndighed i Italien (i henhold til fællesskabsbestemmelserne, det af Kommissionen godkendte arbejdsprogram og den italienske lovgivning). Den sag, det ærede medlem, tager op, vedrører en forholdsregel, som den myndighed, der er udpeget til at forvalte projektet i Italien, har truffet. Det er derfor nødvendigt at rette henvendelse til den udpegede myndighed i Italien for at få frigivet støtten eller genoptaget aktiviteterne.

Det ærede medlem kan få nærmere oplysninger om, hvortil henvendelsen skal rettes, hos Kommissionen.

(1) EUT L 374 af 31.12.1988, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/348

(2004/C 84 E/0405)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0277/04

af Philip Claeys (NI) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om: EU's deltagelse i bygning af en hal til forskellige arrangementer i Bruxelles

Regionen Bruxelles planlægger at bygge en multifunktionel hal til forskellige arrangementer i »Europakvarteret«, nemlig i den såkaldte »Van Maerlantblok«. Ifølge ordføreren for ministerpræsidenten i regionen Bruxelles, Daniel Ducarme, skal Den Europæiske Union have lovet at deltage finansielt i dette projekt med et beløb på 30 % af den totale kostpris.

Er disse informationer korrekte?

Hvilke konkrete engagementer er der i denne forbindelse indgået med regionen Bruxelles?

Hvilken merværdi skaber denne hal for EU-institutionerne ud over den allerede eksisterende (og planlagte) infrastruktur?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(11. marts 2004)

»Plan Médiateur«, en undersøgelse bestilt af den belgiske regering, indeholdt ideer til 133 initiativer, som de belgiske myndigheder nu foretager en offentlig høring om. Blandt disse idéer var én, der omfattede opførelse af et kulturcenter på Place Jean Rey, og hvis aktiviteter skulle fokusere på konceptet »europæisk kultur«.

I »Plan Médiateur« indgår forslag om, at EU-institutionerne (Parlamentet, Rådet, Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Kommissionen) deltager i en samfinansiering på op til 30 % af udgifterne til det samlede projekt.

Kommissionen ser positivt på dette initiativ som et bidrag i den løbende debat om muligheder til forbedring af »Europakvarteret«. Som det klart fremgår af meddelelse af 10.12.2003 (1), ønsker Kommissionen at samarbejde med de belgiske myndigheder i bestræbelserne på at nå frem til en vifte af mulige forbedringer af dette område.

Det ærede parlamentsmedlem bør imidlertid bemærke, at Kommissionen endnu ikke har fremsat sine kommentarer om »Plan Médiateur« til de belgiske myndigheder, samt at der ikke har været ført nogen form for formelle drøftelser om et eventuelt finansielt bidrag.

(1) KOM(2003) 755 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/189

(2004/C 84 E/0230)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0263/04

af Matti Wuori (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om: Sikkerhedssituationen på Sosnovyi Bor-atomkraftværket

Sosnovyi Bor-atomkraftværket ligger på sydsiden af Den Finske Bugt, omkring 200 km fra Helsinki. De fire reaktorer i atomkraftværket, som er opført i 1973, er af samme type (RBMK) som den ulykkesramte reaktor i Tjernobyl.

Driftstilladelsen for atomkraftværkets ældste reaktor udløb i 2003. Det russiske ministerium for kernekraft, Minatom, ønsker dog, at tilladelsen forlænges med hele femten år. Tilsyneladende har den russiske myndighed for strålesikkerhed givet tilladelse til endnu fem års drift for den ældste reaktor.

For nylig har den norske miljøorganisation Bellona rapporteret om sikkerhedsproblemer og økonomiske vanskeligheder for Sosnovyi Bor. Ifølge Bellona har lagrene for det brugte atombrændsel været fulde i årevis, der finder dagligt radioaktive udslip i Den Finske Bugt sted, der er i værket forekommet økonomisk misbrug og tyveri af udstyr, sikkerhedsbestemmelserne er systematisk blevet overtrådt, og værkets brandsikkerhed er mangelfuldt. I henhold til Bellona har den finske myndighed for strålesikkerhed fremstillet sikkerhedsforholdene på Sosnovyi Bor i et alt for positivt skær. Det er blevet vanskeligere at få adgang til pålidelige oplysninger om sikkerheden på Sosnovyi Bor, idet værkets ledelse har hindret adgang til området under henvisning til terrortruslen.

Sosnovyi Bor-atomkraftværket er en tidsindstillet bombe. En gruppe ngo'er fra Rusland og Østersøområdet har iværksat en kampagne med henblik på at få lukket værket.

Atomsikkerhed er et af hovedpunkterne i relationerne mellem EU og Rusland. Hvordan ser Kommissionen på sikkerhedsforholdene på Sosnovyi Bor-atomkraftværket? Hvilke initiativer har Kommissionen taget for at eliminere de enorme sikkerhedsrisici på Sosnovyi Bor? Er der blevet bevilget Tacis-midler til Sosnovyi Bor? Er sikkerhedsforholdene på værket blevet taget op i forbindelse med energidialogen mellem EU og Rusland? Har Kommissionen undersøgt Parlamentets anmodning om mulighederne for oprettelse af en international myndighed for miljø- og ikke-spredningskontrol, som skal koordinere bistanden til håndtering af radioaktivt affald og de heraf forårsagede miljøproblemer i Rusland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(26. februar 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på mundtlig forespørgsel nr. H-39/04 fra fr. Aaltonen (1) under plenarmødet i februar 2004.

(1) Skriftligt svar af 10.2.2004.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/871

(2004/C 84 E/0964)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0755/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: Statistikker vedrørende det harmoniserede forbrugerprisindeks i Europa

Det harmoniserede forbrugerprisindeks, som Eurostat anvender, er et referenceredskab til sammenligning af inflationen i medlemsstaterne, og jeg ønsker ikke at rejse tvivl om, at det er et højtudviklet videnskabeligt instrument, men hvordan forklarer Kommissionen, at borgerne i euroområdet vedvarende har en følelse af, at priserne stiger meget mere, end det fremgår af det harmoniserede forbrugerprisindeks?

Gør Kommissionen sig klart, at denne opfattelse kan få særdeles negative virkninger, hvis det ikke lykkes at modvirke den, eftersom det er velkendt, at inflationsfænomener har ekstremt stor psykosociologisk betydning, og at faldet eller stagnationen i husholdningernes forbrug delvis kan tolkes som et resultat af denne opfattelse, som sandsynligvis er fejlagtig, men som det er nødvendigt at imødegå med overbevisende argumenter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(15. april 2004)

Kommissionen har bemærket uoverensstemmelsen mellem prisstigninger, som registreres i officielle statistikker, f.eks. det harmoniserede forbrugerprisindeks i Europa, og de målinger af opfattelsen af inflation, der foretages i en række medlemsstater. Der er forskellige mulige forklaringer på denne uoverensstemmelse. En forklaring, der understøttes af beviser (se f.eks. Eurostats pressemeddelelse om det harmoniserede forbrugerprisindeks fra juni 2003), hænger sammen med det faktum, at forbrugerne efter overgangen til euroen oplevede betydelige prisstigninger på visse typer varer og tjenester, hovedsagelig små tjenester og nogle hyppigt indkøbte varer. Der er en tendens til, at disse varer har stor indflydelse på, hvorledes forbrugerne opfatter prisudviklingen, samtidig med at prisstigningerne på disse varer på grund af deres forholdsvis ubetydelige vægt i den samlede forbrugskurv, som måles i forbrugerprisindekset, blev opvejet af en mindre prisstigning på andre kategorier af varer og tjenester.

Kommissionen er fuldt ud bekendt med de mulige makroøkonomiske risici som følge af en uoverensstemmelse mellem inflationsopfattelsen og den faktisk registrerede inflation. Kommissionen noterer sig imidlertid, at der også findes andre mere grundlæggende faktorer, som har stærk indflydelse på det private forbrug. De omfatter bl.a. ændringer i ledighedsniveau, i lønninger, i priser på fast ejendom og i medlemsstaternes finanspolitik. På basis af de foreliggende økonomiske informationer ser det imidlertid ud til, at det er usandsynligt, at uoverensstemmelsen mellem den konstaterede og opfattede inflation vil have nogen større indvirkning på udviklingen i det private forbrug i euroområdet.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/192

(2004/C 84 E/0233)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0281/04

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om: Wärtsilä og italiensk statsstøtte

Motorfabrikanten Wärtsilä er ved at indstille fremstillingen af dieselmotorer i Turku i Finland og flytte den til Trieste i Italien. I sit svar på Theodorus Bouwmans forespørgsel (P-3451/01 (1)) oplyste Mario Monti, at Kommissionen undersøger mulig misbrug af statsstøtte i forbindelse med nedlæggelsen af fabrikken i Zwolle. Da Wärtisilä nu igen tager skridt imod at nedlægge en indbringende fabrik i et land og flytte produktionen til et andet land, bestyrkes mistanken om, at fabrikken, der tidligere var ejet af den italienske stat, begunstiges på et forkert grundlag. Kan den italienske kommisær (konkurrenceområdet) oplyse, om de undersøgelser, der nævnes i svaret til Bouwman, er afsluttet, hvad har været undersøgelsernes resultat med hensyn til mulig konkurrenceforvridning, og har Wärtsilä fået eller er ved at få uberettiget statsstøtte fra den italienske stat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(25. februar 2004)

De undersøgelser, Kommissionen henviser til i sit svar på skriftlig forespørgsel P-3451/01 af Theodorus Bouwman, er afsluttet. De italienske myndigheder bekræftede, at ud over støtten fra Den Europæiske Socialfond (ESF) som led i enhedsprogrammeringsdokumentet for erhvervsuddannelse for 1997-1998, som allerede omtales i svaret på Bouwmans forespørgsel, er der ikke ydet statsstøtte til Wärtsilä, og der ikke indgået nogen aftale med virksomheden om, at den skulle overtage Grandi Motori di Trieste.

(1) EFT C 147 E af 20.6.2002, s. 180.
Europa-Kommissionen har udarbejdet en rapport med titlen »Situationsrapport om Europa-Kommissionens indsats på ernæringsområdet i Europa — Oktober 2002«, som er blevet sendt til Parlamentets informationskontorer, Kommissionens kontorer i medlemsstaterne, Kommissionens kabinetter, de nationale parlamenter visse informationsnetværk og forbrugersammenslutninger. Rapporten er tilgængelig på webstedet om folkesundhed.

Kommissionen har oprettet et netværk for ernæring og fysisk aktivitet sammensat af ekspertorganer i medlemsstaterne, tiltrædelseslandene, Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD). Netværket er et forum for udveksling af erfaring og formidling af bedst praksis. På denne måde vil det medvirke til at koordinere medlemsstaternes politikker. Netværket rådgiver også Kommissionen i at fastlægge en fællesskabsstrategi til forbedring af folkesundheden og ernæringen, begrænse omfanget af og forebygge sygdomme i tilknytning til ernæring, fremme fysisk aktivitet og bekæmpe fedme.

Kommissionen finansierer projekter vedrørende indsamling af data om fedme, ernæring og fysisk aktivitet som led i programmet for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008) (1) og arbejdsprogrammerne for 2003 og 2004. Desuden vil et større projekt vedrørende forebyggelse af fedme hos børn blive støttet inden for rammerne af dette program.

Rådets konklusioner om sund levevis fra december 2003 understreger behovet for en integreret tilgang til fremme af sundhed — en tilgang, som kombinerer fremme af sund levevis med foranstaltninger til udligning af sociale og økonomiske uligheder og forbedring af det fysiske miljø og med bestræbelserne på at opfylde sundhedsmålsætninger via andre fællesskabspolitikker. Dette harmonerer i stor udstrækning med Kommissionens tilgang i forbindelse med programmet for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed og omfatter foranstaltninger til fremme af sund ernæring og forebyggelse af fedme.

Der er blevet nedsat en specifik arbejdsgruppe, som skal vurdere, hvordan »sundhedsoplysninger« påvirker levevis. Hensigten er at samle de forskellige projekter om livsstilsrelaterede indikatorer og data og overveje, om der er andre spørgsmål, som bør tages op.

Kommissionen har aktivt støttet det irske formandskabs initiativer angående hjerte-kar-sygdomme og fedme. Denne proces fører nu til Rådets konklusioner om fremme af hjertesundhed. I udkastet opfordres Kommissionen til at fremlægge et forslag til Rådets henstilling om faktorer, som har afgørende betydning for fremme af hjerte-kar-sundhed. Forebyggelse af fedme vil være et væsentligt element i sådanne foranstaltninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/646

(2004/C 84 E/0727)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0643/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(3. marts 2004)

Om: Ajourføring af forespørgsel om mistanke om overtrædelse af udbudsbestemmelserne i det romerske transportselskab ATAC

Som svar på forespørgsel P-3323/03 (1), hvori Kommissionen blev anmodet om oplysninger om, hvorvidt transportselskabet ATAC i Rom har begået en overtrædelse af udbudsstemmelserne, tilkendegav Kommissionen den 27. november 2003, at den ville iværksætte de nødvendige undersøgelser for at kunne »vurdere, om ATAC overholdt EF-reglerne og -principperne for offentlige udbud«.

Kan Kommissionen oplyse, om den har iværksat disse undersøgelser, og hvad der, såfremt de også er afsluttet, er resultatet af dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. april 2004)

Kommissionen har efter det ærede parlamentsmedlems skriftlige forespørgsel E-3323/03 ved skrivelse af 8. december 2003 anmodet de italienske myndigheder om at fremkomme med en række oplysninger om de procedurer, transportselskabet ATAC i Rom har fulgt i forbindelse med tildelingen af den kontrakt, som den skriftlige forespørgsel vedrører, samt at fremsende al relevant dokumentation.

Svaret fra de italienske myndigheder blev først modtaget i begyndelsen af marts 2004. Kommissionen er i færd med at behandle besvarelsen og har endnu ikke modtaget alle de relevante dokumenter. Efter modtagelsen af alle oplysninger vil den kunne foretage en endelig vurdering af, om de anvendte procedurer er forenelige med fællesskabsbestemmelserne om offentlige kontrakter.

(1) EFT C 78 E af 27.3.2004.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/694

(2004/C 88 E/0713)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0312/04

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om: Udviklingsbistand

Hvor stor en del af EU's budget målt som beløb og som procentdel af BNI anvendes til udviklingsbistand? Kan Kommissionen oplyse de tilsvarende tal for USA's vedkommende?

Hvis EU-medlemsstaternes egne nationale budgetter medregnes sammen med EU's budget, hvor stor en del af EU's budget målt som beløb og som procentdel af BNI anvendes der så i alt til udviklingsbistand?

I hvilket omfang svarer Det Forenede Kongeriges nationale budget for udviklingsbistand målt som procentdel af BNI til det tilsvarende budget i de 14 øvrige medlemsstater og i de 10 tiltrædelseslande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(10. marts 2004)

I 2002 udgjorde EU's samlede bidrag til offentlig udviklingsbistand 29 949 mio. USD svarende til 0,365 % af bruttonationalindkomsten (BNI). USA's samlede bidrag til offentlig bistand udgjorde 13 290 mio. USD svarende til 0,13 % af BNI. Disse to procenttal ligger henholdsvis over og under gennemsnittet for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling/Komitéen for Udviklingsbistand (OECD/DAC), som er på 0,23 % af BNI (ved en vekselkurs EUR/USD på 1,28).

EU's budget udgjorde 6 962 mio. EUR i 2002 og er medregnet i medlemsstaternes egne statistikker på basis af deres bidrag til budgettet og Den Europæiske Udviklingsfond.

Medlemsstaterne ydede i 2002 følgende % af BNI i aftagende rækkefølge:

1. Danmark 0,96 %

2. Sverige 0,83 %

3. Nederlandene 0,81 %

4. Luxembourg 0,77 %

5. Belgien 0,43 %

6. Irland 0,40 %

7. Frankrig 0,38 %

8. Finland 0,35 %

9. Det Forenede Kongerige 0,31 %

10. Tyskland 0,27 %

11. Portugal 0,27 %

12. Østrig 0,26 %

13. Spanien 0,26 %

14. Grækenland 0,21 %

15. Italien 0,20 %

I de ti tiltrædelseslande udgør den offentlige udviklingsbistand samlet set i gennemsnit ca. 0,03 % af deres BNI.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/212

(2004/C 84 E/0256)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0580/04

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om: Forordning (EF) nr. 1774/2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum

Europa-Parlamentets og Rådets ovennævnte forordning (EF) nr. 1774/2002 (1) af 3. oktober 2002 er for nylig blevet gennemført i Skotland, hvilket har medført talrige fortolkninger. Skønt ingen er imod lovgivningens ånd, giver dens gennemførelse i Skotland anledning til bekymring. Mange små enmands-virksomheder står over for uacceptable omkostningsniveauer, som i sidste ende vil tvinge dem til at gå konkurs.

Grunden til mit spørgsmål var, at jeg gerne ville spørge, om Kommissionen, da den udarbejdede denne lovgivning, forestillede sig et skæringspunkt, hvor små virksomheder faldt uden for forordningens anvendelsesområde, eller kunne dette ordnes på medlemsstatsplan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Byrne

(1. april 2004)

Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-0393/04 (2).

(1) EFT L 273 af 10.10.2002, s. 1.

(2) Se side 210.