ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/245

(2004/C 33 E/252)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2287/03

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(7. juli 2003)

Om: Momssatser for sojaprodukter

Sojaprodukter bruges primært som erstatning for mælkeprodukter af animalsk oprindelse (ofte i tilfælde af laktoseintolerance eller mælkeproteinallergi), da de har samme ernæringsmæssige værdi som mejeriprodukter, hvilket medfører, at soja- og mælkeprodukter er direkte konkurrenter på markedet.

Mens der i alle medlemsstater gælder nedsatte momssatser for mejeriprodukter, anvender adskillige medlemsstater standardmomssatsen — der er betydelig højere — på sojaprodukter (f.eks. Spanien og Østrig).

Medlemsstaterne skal overholde princippet om fiskal neutralitet, der forbyder, at ens/tilsvarende konkurrerende produkter pålægges forskellige momssatser, da det fører til konkurrencefordrejning. Domstolen har ligeledes i flere sager fastslået, at tilsvarende varer/tjenesteydelser skal pålægges samme momssats.

1. Har Kommissionen truffet, eller agter den at træffe konkrete foranstaltninger for at beskytte princippet om fiskal neutralitet i medlemsstaterne, for så vidt angår sojaprodukter?

2. Agter Kommissionen at medtage henstillinger til medlemsstaterne om anvendelse af ensartede momssatser for soja- og mejeriprodukter som led i den generelle revision af de nedsatte satser, der er planlagt i 2003, eller i sin halvårlige rapport til revision af anvendelsesområdet for nedsatte momssatser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(8. august 2003)

Ifølge de gældende fællesskabsbestemmelser vedrørende momssatser (artikel 12, stk 3, i sjette momsdirektiv (1)) har medlemsstaterne faktisk ret til at anvende en reduceret sats for fødevarer, idet denne kategori er medtaget i bilag H til ovennævnte direktiv. Når de vælger at anvende en reduceret sats, har de imidlertid ikke pligt til at anvende en reduceret sats for alle fødevarer.

Kommissionen har netop vedtaget et forslag til direktiv om de reducerede momssatser (2). Dette forslags hovedformål er at forbedre det indre markeds funktion ved at rationalisere medlemsstaternes anvendelse af de reducerede momssatser for at undgå potentielle konkurrencefordrejninger ved at give medlemsstaterne lige muligheder for at anvende de reducerede satser.

I dette forslag er fødevarekategorien ikke blevet ændret. Kommissionen har imidlertid benyttet lejligheden til at minde medlemsstaterne om, at det er nødvendigt, at de overholder EF-Domstolens retspraksis, når de fastsætter anvendelsesområdet for deres reducerede satser, navnlig princippet om afgiftsneutralitet, som omfatter to andre principper, nemlig princippet om momsens ensartethed og princippet om fjernelse af konkurrencefordrejninger.

(1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, EFT L 145 af 13.6.1977. Direktivet er senest ændret ved direktiv 2002/93/EF, EFT L 331 af 7.12.2002.

(2) KOM(2003) 397 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/200

(2004/C 33 E/203)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2015/03

af Lucio Manisco (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. juni 2003)

Om: Salg til private af det middelalderlige bygningskompleks Castrum i San Gimignano

Den italienske by San Gimignano opstod i middelalderen med udgangspunkt i et større, befæstet bygningskompleks kaldet Castrum, som siden hen blev omdannet til et dominikanerkloster.

Bygningskomplekset blev efterfølgende overtaget af den italienske stat og brugt som fængsel, men San Gimignano Kommune har nu i adskillige år forgæves forsøgt at få det overdraget under henvisning til lokalsamfundets ret til at disponere over offentlig ejendom beliggende i den historiske bykerne — og navnlig inden for den ældste bymur — og på grundlag af en byrådsbeslutning fra 1999, som slår til lyd for kommunens overtagelse og istandsættelse af bygningen.

Den italienske regering har imidlertid på grundlag af artikel 7 og 8 i lov 112 af 15. juni 2002, som åbner mulighed for salg af national kulturarv begrundet i budgethensyn eller anlæg af infrastrukturer, besluttet at sælge Castrum til en privat køber, som agter at ombygge det til hotel og parkeringskælder, hvorved et af de mest betydningsfulde bygningsværker fra middelalderens bykultur vil blive ødelagt. Projektet har vakt modstand lokalt både blandt offentlige og private og afstedkommer stor bekymring i Unesco, som har optaget San Gimignano på listen over verdenskulturarven.

Ifølge traktatens artikel 14 skal Fællesskabet ved sin indsats fremme samarbejdet med de internationale organisationer og mellem medlemsstaterne (som bl.a. har undertegnet konventionen om bevarelse af arkitekturarven i Europa) inden for bevarelse og beskyttelse af den kulturarv, der er af europæisk betydning.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse, hvilke intiativer den agter at støtte eller træffe for at forhindre dette foruroligende projekt og tilskynde den italienske regering til at overdrage Castrum til San Gimignano kommune?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(24. juli 2003)

EF-traktatens artikel 151 giver Fællesskabet bemyndigelse til at fremme det kulturelle samarbejde mellem medlemsstaterne og (gennem finansiel støtte og om nødvendigt) at støtte og udbygge medlemsstaternes indsats på følgende områder:

— forbedring af kendskabet til og formidlingen af de europæiske folkeslags kultur og historie

— bevarelse og beskyttelse af den kulturarv, der er af europæisk betydning

— ikke-kommercielle udvekslinger

— kunstneriske og litterære frembringelser, herunder i den audiovisuelle sektor.

Det er vigtigt at understrege, at Fællesskabet ikke har bemyndigelse til en harmonisering af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser (1) på grundlag af artikel 151 om »kultur«.

Spørgsmålet fra det ærede parlamentsmedlem falder således ikke ind under Fællesskabets kompetenceområde.

(1) EF-traktatens artikel 151, stk 5, første led.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/202

(2004/C 33 E/205)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2020/03

af Sérgio Marques (PPE-DE) til Kommissionen

(17. juni 2003)

Om: Støtteordning for producenterne inden for fiskerisektoren

På baggrund af de ultraperifere regioners økarakter vedtoges i 1992 en støtteordning for producenterne inden for fiskerisektoren, der består i støtte til de meromkostninger til afsætning og transport, som disse producenter har på grund af mangelen på nærliggende lokale markeder og de høje omkostninger til transport fra disse regioner til fastlandet.

I den forbindelse vedtoges der i 1994, 1995 og 1998 nye forordninger om forlængelse af den oprindelige forordning, der udløb den 31. december 2001.I henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 1587/98 (1)) skal Kommissionen inden den 1. juni 2001 forelægge en rapport om gennemførelsen. Kommissionen ønskede imidlertid at foretage en mere indgående analyse af virkningen af de gennemførte foranstaltninger og af meromkostningerne for virksomhederne inden for fiskerisektoren som følge den afsides beliggenhed samt tage højde for debatten om revisionen af den fælles fiskeripolitik. Den fandt det derfor nødvendigt at forlænge fristen for forelæggelsen af rapporten til 1. juni 2002 og forlænge gyldighedsperioden for forordning 1587/98 med ét år, hvorefter den skulle udløbe den 31. 12. 2002. Dette forslag fra Kommissionen (baseret på traktatens artikel 37 og 299, stk 2) godkendtes af Rådet, og Europa-Parlamentet afgav en positiv udtalelse herom.

1. Hvornår forventes rapporten om godtgørelse af meromkostninger for fiskerisektoren vedtaget?

2. Hvordan stiller Kommissionen sig til eventuel indførelse af en permanent ordning i stedet for forlængelse af forordning 1587/98 i betragtning af, at de ultraperifere regioners afsides beliggenhed er en uforanderlig faktor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. juli 2003)

Kommissionen underretter det ærede medlem om følgende:

— Det ventes, at rapporten om gennemførelse af ordningen for godtgørelse af fjernområdernes meromkostninger ved afsætning af visse fiskevarer bliver vedtaget i løbet af tredje kvartal 2003.

— Vedtagelsen af denne rapport går hånd i hånd med det udkast til Rådets forordning, som Kommissionen er ved at udarbejde, og som vedrører fastsættelse af en ordning for godtgørelse af meromkostninger med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2003 og uden tidsmæssig begrænsning.

— Kommissionen har altid slået til lyd for, at ordningen skulle være af ubegrænset varighed, mod at den til gengæld fremlægger en rapport om ordningens gennemførelse hvert fjerde år. Rådet har imidlertid hver gang under de efterfølgende forhandlinger indført en bestemmelse om tidsmæssig begrænsning.

(1) EFT L 208 af 24.7.1998, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/139

(2004/C 33 E/137)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1599/03

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(12. maj 2003)

Om: Klassifikation af genetisk modificerede afgrøder i USA (opfølgning af spørgsmål H-0433/98)

Kan Kommissionen i tilknytning til spørgsmål H-0433/98 (1) oplyse, hvilke ændringer, om nogen, det amerikanske landbrugsministerium har foretaget i de amerikanske normer for økologiske fødevarer med det formål at tillade, at genetisk modificerede afgrøder og produkter fra intensivt husdyrhold klassificeres som økologiske?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. juni 2003)

Det nationale økologiske program, som det amerikanske landbrugsministerium har udarbejdet, indeholder de officielle amerikanske normer for økologisk landbrug. Det trådte i kraft den 22. oktober 2002.

I forhold til det foreslåede nationale økologiske program, som spørgsmål H-0433/98, der blev stillet af det ærede medlem i spørgetiden i Parlamentets mødeperiode i maj 1998, henviser til, har det amerikanske landbrugsministerium foretaget en række ændringer af den endelige ordning.

Hvad angår genetisk modificerede organismer, er bestemte produktionsmetoder udelukket ifølge det nationale økologiske program i dets endelige affattelse. Det drejer sig om forskellige metoder, der anvendes til genetisk ændring af organismer eller påvirkning af deres vækst og udvikling ved hjælp af midler, som det ikke er muligt at anvende under naturlige betingelser eller processer, og som ikke betragtes som forenelige med økologisk produktion. Blandt disse metoder kan nævnes cellefusion, mikroindkapsling og makroindkapsling og rekombinant DNA-teknologi (herunder gendeletion, genfordobling, hvor der introduceres et fremmed gen, og ændring af genernes position ved hjælp af rekombinant DNA-teknologi). Metoderne indbefatter ikke anvendelse af traditionel avl, konjugation, gæring, hybridisering, in vitro kultur eller vævskultur (det nationale økologiske program, § 205.2). Der er gjort en undtagelse, når det gælder vacciner (det nationale økologiske program, § 205.105(e)).

Med hensyn til husdyrproduktionen kræver det nationale økologiske program forhold, der tilgodeser dyrenes sundhed og naturlige adfærd, herunder adgang til udendørs arealer, skygge, læ, løbegårde, frisk luft og direkte solskin afpasset efter dyreart produktionsstadium, klima og miljø og adgang til græsarealer for drøvtyggere (det nationale økologiske program, § 205.239(a)). Endvidere skal producenter i økologisk dyrehold forvalte gødning på en sådan måde, at den ikke medvirker til at forurene afgrøder, jordbund eller vand med plantenæringsstoffer, tungmetaller eller patogene organismer og sikrer optimal recyklering af næringsstoffer (det nationale økologiske program, § 205.239(c)).

(1) Skriftligt svar af 12. maj 1998.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/73

(2004/C 33 E/069)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0721/03

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(11. marts 2003)

Om: Prestige: Oprettelse af en europæisk civilberedskabsstyrke

Europa-Parlamentet vedtog den 19. december 2002 en beslutning om søfartssikkerhed og hjælpeforanstaltninger i forbindelse med olietankeren Prestiges forlis, hvis punkt 20 opfordrer til at der oprettes »en europæisk civilberedskabsstyrke, der kan sættes ind over for industri- og naturkatastrofer, således at der skabes en retlig ramme for den europæiske indsats i forbindelse med sådanne katastrofer og udpeges en ansvarlig kommissær«.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen iværksat, eller agter den at iværksætte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(15. maj 2003)

Der kan ikke oprettes en særlig europæisk civilbeskyttelsesstyrke i henhold til traktaten om oprettelse af Den Europæiske Union. Derfor blev Kommissionens samarbejdsmekanisme med henblik på at lette et styrket samarbejde om indsatser på civilbeskyttelsesområdet (1) sat i kraft den 1. januar 2002. EU-foranstaltninger på civilbeskyttelsesområdet skal strengt overholde subsidiaritetsprincippet.

»Union Response Centre (URC)«, som blev oprettet i henhold til ovennævnte beslutning, står for koordinering af den bistand, medlemsstaterne yder i ulykkestilfælde.

Herudover gennemfører Kommissionen ligeledes et særligt handlingsprogram for bekæmpelse af havforurening (2).

Endelig har Kommissionen allerede bebudet en ændring af forordningen om oprettelse af Det Europæisk Søfartssikkerhedsagentur, således at agenturet kan købe eller leje skibe til forureningsbekæmpelse i tilfælde af havforurening i EU.

(1) Rådets beslutning 2001/792/EF, Euratom, af 23. oktober 2001 om indførelse af en fællesskabsordning til fremme af styrket samarbejde om indsatser på civilbeskyttelsesområdet, EFT L 297 af 15.11.2001.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2850/2000/EF af 20. december 2000 om fastsættelse af EF-ramme-bestemmelser for samarbejde i tilfælde af utilsigtet eller forsætlig havforurening, EFT L 332 af 28.12.2000.
—

hvorledes den agter at strukturere fordelingen af beføjelser og menneskelige ressourcer mellem generaldirektorater og enheder for at sikre, at der vil blive ydet bistand til alle involverede aktører?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/98

(2004/C 65 E/111)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1877/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(6. juni 2003)

Om: Uddelegering af myndighed til at godkende tegningsprospekter

Kan Kommissionen skønsmæssigt redegøre for, hvor stor en andel de tegningsprospekter, der blev godkendt direkte af en kompetent myndighed i medlemsstaterne i sidste kalenderår, udgjorde i forhold til de prospekter, der blev godkendt af fondsbørser eller mellemmænd, hvortil denne opgave var blevet uddelegeret? Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvor mange klager der i begge tilfælde blev indgivet som følge af ufuldstændige eller unøjagtige tegningsprospekter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(30. juni 2003)

Kommissionen har ikke forsøgt at vurdere, hvor stor en andel af tegningsprospekter, der godkendes direkte af en kompetent myndighed eller af myndigheder såsom fondsbørser eller mellemmænd, hvortil opgaven er uddelegeret. I øjeblikket er spørgsmålet ikke relevant i de fleste medlemsstater. Så vidt Kommissionen ved, er det kun Østrig, der har en specifik lovgivning på området (revisorer og banker har ansvaret for at revidere tegningsprospektet under en delegation fra fondsbørsen).

Kommissionen har dog nøje undersøgt de forskellige typer kompetente myndigheder, der har til opgave at gennemgå og godkende tegningsprospekter i medlemsstaterne. I Danmark, Grækenland, Irland, Luxembourg, Sverige, Tyskland og Østrig er det børsen, der er ansvarlig for at gennemgå tegningsprospekterne. Det skal dog bemærkes, at i disse lande gennemgås tegningsprospekter for værdipapirer, der ikke er børsnoterede, normalt af en anden kompetent myndighed, der som regel er offentlig.

Det er værd at bemærke, at gennemgangen af tegningsprospekter i Nederlandene for nylig overgik fra Euronext NV til den nye myndighed på finansmarkedet, og at man i Irland overvejer at gøre det samme.

Kommissionen kan ikke oplyse, hvor mange klager, der er indgivet som følge af ufuldstændige eller unøjagtige tegningsprospekter afhængigt af, hvilken instans der er ansvarlig for at gennemgå tegnings-prospektet. For det første mener Kommissionen ikke, at den på baggrund af antallet af klager, som de kompetente myndigheder har modtaget over manglende eller vildledende oplysninger i forbindelse med tegningsprospekter, kan drage nogen entydig konklusion. For det andet er det Kommissionens opfattelse, at kvaliteten af gennemgangen ikke nødvendigvis afhænger af, hvilken form for instans der er ansvarlig for gennemgangen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/82

(2004/C 65 E/092)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1463/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(29. april 2003)

Om: Dyrkning af bomuld i kunstvandingsområdet Alqueva

I lighed med, hvad der allerede er tilfældet i andre medlemsstater (Spanien og Grækenland), vil det med det nye kunstvandingsområde Alqueva være muligt at dyrke bomuld i Portugal. Der er tale om en målafgrøde, der påviseligt kan dyrkes, og der er betydelig interesse for at foretage investeringer.

Vil Kommissionen for Portugals vedkommende foreslå vilkår svarende til dem, der gælder for de nævnte medlemsstater med henblik på udvikling af denne afgrøde? Kan Kommissionen give en detaljeret besvarelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. juni 2003)

Kommissionen er opmærksom på udviklingen af kunstvandingsområdet Alqueva og de muligheder, som det giver for udviklingen af landbrugsafgrøder.

Imidlertid har de foranstaltninger, som Rådet har truffet i forbindelse med reformen af støtteordningen for bomuld, jf. forordning (EF) nr. 1051/2001 (1), især til formål at mindske udvidelsen af bomuldsdyrkningen, da denne kan have en negativ indvirkning på miljøet. Af disse grunde og på grund af støtteniveauet og budgetudgifterne pr. hektar vil det være vanskeligt for Kommissionen at foretage lovgivningsændringer med henblik på en udvidelse af denne afgrøde.

Kommissionen har under alle omstændigheder til hensigt at indlede nogle overvejelser om bomuldsstøtte-ordningens fremtid.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1051/2001 af 22. maj 2001 om støtte til bomuldsproduktionen, EFT L 148 af 1.6.2001.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/213

(2004/C 33 E/217)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2098/03

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(25. juni 2003)

Om: SARS-krisen: præventive foranstaltninger

Det enogtyvende århundredes nye plage, SARS, atypisk lungebetændelse, hvis oprindelse og behandling stadig er behæftet med usikkerhed, spredes let og hurtigt og inficerer dagligt dusinvis af mennesker hovedsageligt i Kina og Sydøstasien.

Forudsætningen for en effektiv prævention af udbredelsen af SARS er, at en række fælles minimumskrav opfyldes overalt på jorden og i særlig høj grad i EU-medlemsstaterne, i betragtning af hvor presserende nødvendigt det er at igangsætte præventive foranstaltninger med henblik på at bekæmpe denne sygdom. Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål:

1. Anser Kommissionen det for nødvendigt at støtte og medfinansiere en omfattende europæiske informationskampagne (f.eks. som den kampagne, der er igangsat i Singapore og Taiwan) med henblik på at forklare, hvordan SARS smitter, og hvilke forholdsregler der bør tages for at undgå smitte?

2. Anser Kommissionen det for nødvendigt at foreslå kontrolforanstaltninger (som f.eks. måling af kropstemperatur) ved samtlige EU's ydre grænser i betragtning af, hvor hurtigt og let SARS udbredes og i betragtning af dens udbredelse i en række tredjelande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. juli 2003)

De offentlige sundhedsforanstaltninger, som medlemsstaterne har iværksat, og som er blevet støttet igennem EU's net til epidemiologisk overvågning af og kontrol med overførbare sygdomme i Fællesskabet, Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2119/98/EF af 24. september 1998 (1), har allerede været i stand til at standse udbruddet af svær akut respiratorisk syndrom (SARS) i EU. Da der ikke er nogen lokal overførsel, var det ikke nødvendigt med en informationskampagne som i de lande, hvor sygdommen var i udbrud. For at være bedre rustet i fremtiden er Kommissionen sammen med sundhedsministrene blevet enige om en aktionsplan, og en informationskampagne vil komme til at indgå i denne plan fremover (»http://europa.eu.int/comm/health/phthreats/com/sars/sars_en.htm«).

Når det drejer som om at konstatere nye tilfælde, er Kommissionen enig med Verdenssundhedsorganisationen (WHO) i, at kontrolforanstaltninger ved indrejse ikke er effektive og giver både offentligheden og sundhedsmyndighederne et falsk indtryk af sikkerhed. Kontrolforanstaltninger ved udrejse fra de ramte lande er en af de bedste foranstaltninger, der anvendes til at standse spredningen af SARS. Hvor effektive sådanne foranstaltninger er, vil nøje blive fulgt i lyset af videnskabelige data.

(1) EFT L 268 af 3.10.1998.
4.

Kommissionen ønsker at gøre det ærede parlamentsmedlem opmærksom på de nugældende dyresundhedsbestemmelser for import af kød- og mejeriprodukter fra tredjelande. Kød fra vaccinerede dyr, der opdrættes og slagtes i visse sydamerikanske lande, sælges på det europæiske marked uden problemer hvad angår disse aspekter. Kommissionen har dog altid argumenteret for, at disse produkter skal være sikre og sunde for forbrugerne og vil fortsætte med at gøre det.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/135

(2004/C 78 E/0137)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2610/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(28. august 2003)

Om: Forbrugerafgifter på husholdningsgenstande til genbrug

I sit svar på skriftlig forespørgsel E-1970/03 (1), afgivet den 25. juli 3003, erkendte Kommissionen, at opkrævning af en forbrugerafgift ved returneringen kunne have en negativ indvirkning på resultaterne af indsamling af affald af elektrisk og elektronisk udstyr, men at sådanne afgifter først ville stride mod fællesskabslovgivningen, når artikel 5 (2a) i direktiv 2002/96/EF (2) træder i kraft, dvs. senest den 13. august 2005.

Har Kommissionen informeret de irske myndigheder om denne situation, og, i bekræftende fald, hvad var svaret? Hvilke skridt agter Kommissionen nu at tage for at sikre, at den irske offentlighed bliver i stand til at indlevere sådant udstyr afgiftsfrit efter 13. august 2005, i overensstemmelse med direktiv 2002/96/EF?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. september 2003)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/96/EF af 27. januar 2003 om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) kræver, at medlemsstaterne senest den 13. august 2005 sikrer, at der er etableret ordninger, hvorved de sidste indehavere og distributørerne som minimum kan returnere sådant affald gratis.

De nationale love, forordninger og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, skal være trådt i kraft senest fra den 13. august 2004 og meddeles Kommissionen.

Kommissionen har ikke drøftet spørgsmålet om at pålægge forbrugerne udgifterne specifikt med Irland. Der finder regelmæssige møder sted mellem Kommissionen og medlemsstaterne for at drøfte spørgsmål omkring direktivets gennemførelse. Kommissionen vil træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at direktivet gennemføres korrekt i alle medlemsstater.

(1) Se side 61.

(2) EFT L 37 af 13.2.2003, s. 24.