ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1233/01

af Kyösti Virrankoski (ELDR) til Kommissionen

(10. april 2001)

Om: Investeringsstøtte til landbrugets blandede selskaber

Landmænd har mulighed for at modtage investeringsstøtte til anskaffelse af fælles maskiner. I Finland er støtteansøgninger imidlertid blevet afvist fra de sammenslutninger, som producenter har oprettet, og som er juridiske personer såsom aktieselskaber, interessentskaber, andelsselskaber og foreninger. Derimod kan investeringsstøtte ydes til maskinfællesskaber, hvori det kræves, at hver producent, der deltager i anskaffelsen af maskinen, indgiver en personlig ansøgning. Dette medfører store vanskeligheder for anskaffelsen af maskinen, tilrettelæggelse af låntagningen, bogføring, maskinenes vedligeholdelse og reparation osv. For producenten vil det på mange måder være mere fleksibelt og hensigtsmæssigt, hvis de kunne danne deres egen juridiske sammenslutning, hvor de og kun de var medlemmer, og som kunne anskaffe maskinen, forvalte den og varetage den bogføring, som er forbundet med dette.

- Er de finske myndigheders fortolkning af EU-lovgivningen korrekt?

- Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at gøre producenternes samarbejde ved maskinanskaffelser mere fleksibelt, effektivt og samtidigt mindske bureaukratiet?

- Hvilke lovgivningsmæssige foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at rette op på situationen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. juni 2001)

Finland underretttede i efteråret 2000 Kommissionen om Statsrådets afgørelse om udvikling af landdistrikter (støtte nr. N 97/00, N 160/00 og N 264/00). Disse bestemmelser, der vedrører både medfinansieret og nationalt finansieret investeringsstøtte, blev godkendt af Kommissionen den 9. oktober 2000.

Ifølge de finske myndigheders oplysninger om de meddelte bestemmelser finansieres støtten til investeringer i maskiner udelukkende gennem nationale bevillinger. De finske myndigheder har endvidere besluttet, at der ikke kan ydes støtte til de investeringer i maskiner, som foretages af maskinfællesskaber eller andre landbrugerforeninger, hvis de pågældende foreninger ikke driver landbrug. Beslutningen er de finske myndigheders ansvar, og der ydes kun støtte til finansiering af køb af maskiner gennem nationale midler. Kommissionen kan ikke kommentere dette forhold.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1029/01

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Forbrugsskat på alkoholholdige drikkevarer

Kommissionen har længe behandlet spørgsmålet om at belægge alkoholholdige drikkevarer med forbrugsskat. Artikel 93 giver retsgrundlaget for indførelsen af harmoniserede strukturer for forbrugsskatter på alkoholholdige drikkevarer for at sikre det indre markeds oprettelse og funktion.

På trods heraf er det ikke lykkedes Kommissionen at forelægge nogle forslag vedrørende indførelse af forbrugsskatter på alkoholholdige drikkevarer. Det hedder sig, at endnu en undersøgelse om dette spørgsmål er ved at blive foretaget. Hvornår vil denne undersøgelse og Kommissionens reaktion blive offentliggjort?

Kan Kommissionen give en garanti for, at den ikke vil foreslå foranstaltninger eller iværksætte aktiviteter, som vil øge diskriminationen til fordel for en hvilken som helst kategori af drikkevarer, og at den fortsat vil forsøge at få indført et system, der sikrer, at konkurrencen i det indre marked ikke forstyrres?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(30. maj 2001)

Som led i udarbejdelsen af Kommissionens næste rapport om de nedre grænser for punktafgiftssatser og de punktafgiftssatser, medlemsstaterne anvender på alkoholholdige drikkevarer, har et privat konsulentfirma gennemført en undersøgelse om konkurrencen mellem forskellige typer alkoholholdige drikkevarer. Denne undersøgelse er for nylig afsluttet. Endvidere forhører Kommissionen sig hos alle medlemsstaterne samt relevante organisationer, der beskæftiger sig med sundhed og handel. Denne høringsproces er nu næsten afsluttet. Med udgangspunkt i de oplysninger og meningstilkendegivelser, Kommissionen har modtaget, udarbejder den sin rapport, som efter planen vil blive vedtaget inden for de kommende måneder. Der er ikke på nuværende tidspunkt taget stilling til, om denne rapport vil blive ledsaget af et forslag til direktiv om ændring af minimumssatserne for punktafgifter på alkoholholdige drikkevarer.

Kommissionen kan ikke vide, hvilke konsekvenser rapporten vil få. Den kan imidlertid forsikre det ærede medlem om, at den har noteret sig de meningstilkendegivelser, som handelsorganisationer og medlemsstater har fremført om potentiel diskrimination mellem forskellige former for drikkevarer og konkurrenceforvridning i det indre marked. Disse spørgsmål vil blive behandlet i rapporten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0809/01

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. marts 2001)

Om: Projektet Thameslink 2000

Railtrack PLC, et selskab med sæde i London, har forelagt planen for Thameslink 2000-projektet, som i øjeblikket er genstand for en offentlig høring inden for rammerne af Transport & Works Act. Projektet omfatter opførelse af en række nye stål- og betonviadukter under Borough Market. Projektet indebærer den fuldstændige nedrivning af 16 bygninger, hvoraf 9 er fredet i kategori II (inklusive hele Georgian Terrace, som er tegnet af Sir Robert Smirke, arkitekt af British Museum) og ombygningen af yderligere 8 bygninger, hvoraf 7 er fredet, i hjertet af Borough Street fredningsområdet.

Borough Market er det ældste kommunale frugt- og grøntsagsmarked, der stadig befinder sig på det oprindelige sted, hvor Shakespeare optrådte og Dickens levede, og er for nylig undergået en bemærkelsesværdig nyskabelse med opførelsen af Tate Modern og Shakespeare's Globe Theatre. Det er af en sådan enestående miljømæssig betydning og kvalitet, at der ikke bør gives tilladelse til dette projekt, der vil anrette uoprettelig skade. Vil Kommissionen i lyset af den europæiske konvention fra 1994 og konventionen om beskyttelse af Europas kulturarv fra 1985, intervenere i og undersøge sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(15. maj 2001)

EF-traktatens artikel 151 (tidl. artikel 128) giver Fællesskabet kompetence til at fremme det kulturelle samarbejde mellem medlemsstaterne. Det ærede medlems spørgsmål falder ikke ind under Fællesskabets kompetenceområde, men hører på grund af nærhedsprincippet udelukkende under medlemsstaternes kompetenceområder.

Samtidig skal det nævnes, at Fællesskabet ikke har undertegnet hverken den europæiske kulturkonvention af 19. december 1954 eller konventionen om bevarelse af den arkitektoniske arv af 3. oktober 1985, og derfor kan Kommissionen ikke undersøge, om disse konventioner eventuelt skulle være overtrådt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0754/01

af Pasqualina Napoletano (PSE) til Kommissionen

(7. marts 2001)

Om: Programmet for Leader+ i regionen Lazio

Det program for Leader+, som regionen Lazio har udarbejdet for perioden 2000-2006, og som er forelagt for Kommissionens tjenestegrene, blev ikke godkendt af sidstnævnte. Kan Kommissionen forklare hvorfor og redegøre for de retningslinjer, den har fastlagt for at muliggøre, at dokumentet tages op til fornyet overvejelse, jf. programmets kriterier, således at man kan undgå yderligere ulemper for de økonomiske aktører og de berørte kommuner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. april 2001)

Det ærede medlems spørgsmål vedrører godkendelsen af programmet for Leader+ i regionen Lazio.

Fællesskabsinitiativprogrammet Leader+ for regionen Lazio blev fremsendt af Italiens faste repræsentation den 16. november 2000 i medfør af artikel 21, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1260/1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) (den generelle forordning) og punkt 42 i Kommissionens meddelelse om retningslinjerne for fællesskabsinitiativet Leader+(2).

I medfør af forordningens artikel 28 og punkt 35 i meddelelsen om Leader+ godkender Kommissionen programmer for Leader+ inden for en frist på højst fem måneder fra modtagelsesdatoen, dog under forudsætning af at alle betingelser i den generelle forordning og meddelelsen er opfyldt.

Efter modtagelsen af forslaget til program for Leader+ i regionen Lazio konstaterede Kommissionen ved den første overordnede gennemgang, at det var behæftet med store mangler, og at oplysningerne om visse af de relevante bestemmelser i meddelelsen var utilstrækkelige.

Kommissionen erklærede derfor i skrivelse af 14. december 2000 til Italiens faste repræsentation, at programmet ikke kunne godkendes, og bad de italienske myndigheder om at supplere programforslaget i overensstemmelse med kravene i forordningen, idet de skulle vedlægge alle nødvendige oplysninger, så Kommissionen hurtigst kunne godkende programmet for Leader+ i regionen Lazio.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.

(2) EFT C 139 af 18.5.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1777/01

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(15. juni 2001)

Om: Truende handelshindring for drikkevareerhvervet ved leverancer til Tyskland

Udkastet til den anden forordning om ændring af den tyske emballageforordning indeholder bestemmelser om at indføre obligatorisk mindstepant for engangsemballage til drikkevarer.

Importerede drikkevarers andel af drikkevarer i engangsemballage er langt større end indenlandsk producerede drikkevarers andel. Derfor er pant på dåser og engangsflasker til skade for det drikkevareerhverv, der eksporterer til Tyskland.

Derfor frygter drikkevareproducenter konkret og alvorligt, at indføring af pant på dåser og engangsflasker ville få aftagerne i Tyskland (især de store indkøbskæder) til at undlade af føre deres produkter i engangsemballage.

Desuden ville drikkevareleverandørerne være nødt til at etablere en særskilt produktion og logistik for det tyske marked som følge af det planlagte pantsystem, hvilket ville medføre meromkostninger og skade deres konkurrenceevne.

Indføring af obligatorisk pant kan ikke retfærdiggøres økologisk og miljøpolitisk, da det ikke er egnet til at nå det ønskede styringsmål, nemlig at fremme brug af genbrugsemballage, og da der ikke er tilstrækkeligt videnskabeligt grundlag for at antage, at de engangsemballager, der rammes ved forordningen, er økologisk skadelige.

Hvordan stiller Kommissionen sig til dette truende uforholdsmæssige indgreb i princippet om frie varebevægelser, der vil skabe handelshindringer på det europæiske indre marked, og som hverken kan retfærdiggøres med økologiske argumenter eller eksisterende fællesskabsretlige regler?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein på skriftlige forespørgsler E-1774/01, E-1775/01, E-1776/01, E-1777/01 og P-1823/01

(26. juli 2001)

Udkastet til anden ændring af den tyske emballageforordning, der blev meddelt i henhold til direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald(1) og direktiv 98/34/EF om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og foreskrifter(2), er blevet behandlet af Kommissionen på baggrund af de relevante bestemmelser i fællesskabsretten.

De kompetente tjenestegrene i Kommissionen har bl.a. behandlet de punkter, de ærede parlamentsmedlemmer har nævnt.

På mødet den 13. juli 2001 vedtog Bundesrat et forslag til resolution, som var blevet fremsat af flere delstater i fællesskab, og det stemte ikke for udkastet som meddelt Kommissionen. Spørgsmålet om, hvorvidt udkastet er foreneligt med fællesskabsretten er derfor ikke længere aktuelt.

(1) EFT L 365 af 31.12.1994.

(2) EFT L 204 af 21.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1775/01

af Reinhard Rack (PPE-DE) til Kommissionen

(15. juni 2001)

Om: Den tyske emballageforordning - utilstrækkelig beskyttelse af de frie varebevægelser og drikkevareimportører

Med den planlagte ændring af den tyske emballageforordning indføres obligatorisk pant for emballage til bestemte drikkevarer. Derved skærpes den handelshindring, der har bestået i over 10 år for importører af udenlandske drikkevarer.

Dette og lignende tilfælde viser, at princippet om frie varebevægelser, der ligesom miljøbeskyttelsen er forankret i direktiv 94/62/EF(1), ikke sikres effektivt, selv om det er lige så vigtigt. Effektiv beskyttelse forudsætter også, at bestemmelser skal kunne gennemføres hurtigt, og at de gennemføres. Hidtil har det normalt krævet flere år at undersøge en procedure og indlede en retssag - f.eks. også i den verserende sag med det danske dåseforbud. Obligatorisk pant kan ødelægge en drikkevareimportørs eksistensgrundlag på få måneder.

Mener Kommissionen, at dette princip er sikret tilstrækkeligt på baggrund af den tid, det hidtil har taget at foretage undersøgelser og gennemføre retssager?

Mener Kommissionen under hensyntagen til de hidtidige erfaringer, at emballagedirektiv 94/62/EF effektivt forhindrer handelshindringer?

Agter Kommissionen ved ændringen af direktiv 94/62/EF at indføre foranstaltninger, der ud over en høj grad af miljøbeskyttelse også effektivt og hurtigt sikrer, at det indre marked fungerer?

(1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein på skriftlige forespørgsler E-1774/01, E-1775/01, E-1776/01, E-1777/01 og P-1823/01

(26. juli 2001)

Udkastet til anden ændring af den tyske emballageforordning, der blev meddelt i henhold til direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald(1) og direktiv 98/34/EF om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og foreskrifter(2), er blevet behandlet af Kommissionen på baggrund af de relevante bestemmelser i fællesskabsretten.

De kompetente tjenestegrene i Kommissionen har bl.a. behandlet de punkter, de ærede parlamentsmedlemmer har nævnt.

På mødet den 13. juli 2001 vedtog Bundesrat et forslag til resolution, som var blevet fremsat af flere delstater i fællesskab, og det stemte ikke for udkastet som meddelt Kommissionen. Spørgsmålet om, hvorvidt udkastet er foreneligt med fællesskabsretten er derfor ikke længere aktuelt.

(1) EFT L 365 af 31.12.1994.

(2) EFT L 204 af 21.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1658/01

af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen

(28. maj 2001)

Om: Virksomheders sociale ansvar

I konklusionerne fra Det Europæiske Råds topmøde i Stockholm hilses det velkommen, at virksomheder har taget initiativer for at fremme virksomheders sociale ansvar (punkt 31). Det fremgår endvidere af konklusionerne, at Kommissionen i juni agter at offentliggøre en grønbog om virksomheders sociale ansvar (engelsk forkortelse: CSR). CSR omfatter en række områder, som nu behandles og fremover bør kunne behandles via aftaler inden for rammerne af den sociale dialog eller via fællesskabslovgivning.

Hvordan opfatter Kommissionen sin rolle i udviklingen af CSR, og hvordan ser den på fordelingen af de områder, som bør behandles gennem aftaler inden for rammerne af den sociale dialog og fællesskabslovgivningen henholdsvis via frivillige tilsagn inden for rammerne af CSR?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(16. juli 2001)

Virksomheders sociale ansvar (CSR) er et koncept, hvor virksomhederne frivilligt integrerer sociale og miljømæssige hensyn i deres forretningsaktiviteter og i deres interaktion med deres interessenter. Det forventes således, at virksomhederne bidrager til at opfylde det strategiske mål, som blev fastlagt på Det Europæiske Råds ekstraordinære møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000, nemlig at blive den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, en økonomi, der kan skabe en holdbar økonomisk vækst med flere og bedre job og større social samhørighed.

Det at påtage sig et socialt ansvar betyder ikke kun, at virksomhederne i enhver henseende skal overholde de lovgivningsmæssige krav, men derimod også, at de skal gå videre og i højere grad investere i menneskelig kapital, miljø og forbindelserne til interessenterne.

En EU-strategis vigtigste bidrag vil være at supplere eksisterende aktiviteter og give dem øget værdi ved at etablere en overordnet EU-ramme for virksomheders sociale ansvar og ved at fremme god praksis for evalueringen og verifikationen af CSR.

Kommissionen agter at fremlægge grønbogen om virksomheders sociale ansvar i juli 2001 og håber, at denne grønbog vil fremme debatten på europæisk og nationalt plan blandt de involverede parter. I forbindelse med den konkrete fastlæggelse af Kommissionens rolle i udviklingen af virksomheders sociale ansvar er det nødvendigt at se på resultatet af denne debat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1824/01 af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen. Beslutningstagning og konstruktiv afholdelse i forsvarsspørgsmål.



EF-Tidende nr. 350 E af 11/12/2001 s. 0232 - 0232



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1824/01 af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen (20. juni 2001) Om: Beslutningstagning og konstruktiv afholdelse i forsvarsspørgsmål I Amsterdam-traktatens afsnit V, artikel 23 foreskrives, at Afgørelser under dette traktatafsnit træffes af Rådet med enstemmighed. Herudover fastsættes i artiklen et princip om såkaldt konstruktiv afholdelse. Kommissionen bedes redegøre for sin fortolkning af denne klausul. Bør traktaten fortolkes således, at en enkelt medlemsstat i henhold til princippet om enstemmighed også kan forhindre, at styrker til krisestyring kan anvendes til bestemte opgaver, hvis den stemmer imod afgørelsen og ikke er indstillet på at afholde sig fra at træffe en afgørelse? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten (13. juli 2001) I henhold til princippet om enstemmighed kan en enkelt medlemsstat blokere en afgørelse fra Rådet. Konstruktiv afståelse fra at deltage i afstemninger er netop indført i traktaten for at undgå, at situationen låses fast. Ethvert rådsmedlem, som afstår fra at stemme, er ikke forpligtet til at anvende afgørelsen, men skal godkende, at afgørelsen er forpligtende for EU. Den gensidige solidaritet kræver, at den pågældende medlemsstat afstår fra enhver aktion, der er i konflikt med eller til hinder for EU's aktion i henhold til denne afgørelse, og at de andre medlemsstater respekterer denne holdning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1484/01

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(18. maj 2001)

Om: Catalansk og Det Europæiske Sprogår

Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Uddannelse og Kultur har overdraget INRA (Europe) at foretage en undersøgelse vedrørende europæerne og sprogene. I forbindelse med gennemførelsen af denne undersøgelse besluttede man at medtage tyrkisk og tegnsprog side om side med Den Europæiske Unions officielle sprog.

Der findes også andre officielle sprog i Europa, f.eks. catalansk, som er et sprog, der tales i tre af Unionens medlemsstater (Spanien, Italien og Frankrig) i et sprogområde med 10 mio. borgere. Catalansk er officielt sprog i en af FN's medlemsstater (Andorra) og et af de officielle sprog i Spanien. Kan Europa-Kommissionen angive årsagerne til, at den ikke medtog catalansk i den pågældende undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(23. juli 2001)

Formålet med den pågældende undersøgelse var at skaffe sig generel viden om europæernes kendskab og holdninger til sprog og sprogundervisning. Undersøgelsen blev gennemført efter den i Eurobarometer anvendte standardmetode, der er baseret på 1 000 tilfældigt udvalgte personer i hver medlemsstat. Listen over sprog i undersøgelsen var udarbejdet på grundlag af tidligere erfaringer med sådanne undersøgelser og ud fra forventningerne til de interviewedes

besvarelser om, at de ville give statistisk væsentlige resultater. De interviewede fik ikke listen at se, men den blev anvendt af interviewere til at klassificere spontane svar på spørgsmål. De interviewede fik ikke nogen facitliste. Svar, der omfattede andre sprog end de opregnede, blev klassificeret som andet sprog.

På trods af sofistikerede statistiske teknikker med det formål at sikre en lige dækning på hele EU's område, kunne undersøgelsen ikke forventes at give statistisk vægtige resultater for sprog, som f.eks. catalansk, der tales af en befolkningsgruppe, der er koncentreret i en bestemt region. Som svar på spørgsmålet Hvad er Deres modersmål?, anførte 47 af de 1000 spanske interviewede et sprog, der ikke er medtaget i listen. For Europa som helhed faldt 1,8 % af besvarelserne inden for denne kategori.

Kommissionen har imidlertid iværksat en indgående undersøgelse af regionale og minoritetssprog (Euromosaic-undersøgelsen), som indeholder oplysninger om antallet af catalansk-talende og andre sprog der tales i Europa, og som ikke er officielle EU-sprog. Disse oplysninger er tilgængelige på website http://www.uoc.es/euromosaic eller i trykt form hos Kontoret for Officielle Publikationer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0420/01

af Heidi Hautala (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. februar 2001)

Om: Test til påvisning af livmoderhalskræft

Hvert år dør tusinder af europæiske kvinder af livmoderhalskræft, fordi det nuværende testsystem er utilstrækkeligt. Nye studier foretaget af de tyske universiteter i Hannover og Tübingen viser, at over halvdelen af alle smeartests er upålidelige.

Hvilke foranstaltninger, hvis nogen overhovedet, har Kommissionen til hensigt at træffe med henblik på bedre at kunne påvise livmoderhalskræft? Vil den opfordre medlemsstaterne til at indføre systematisk testning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(11. juni 2001)

I forbindelse med programmet Europa mod kræft er der oprettet et europæisk netværk for screening for livmoderhalskræft med henblik på at skabe konsensus om den bedste metode for sekundær forebyggelse af livmoderhalskræft ved hjælp af screening. Som led i disse bestræbelser blev der i november 1999 i Wien afholdt en konsensuskonference om screening for cancer, herunder livmoderhals-, bryst- og prostatacancer og andre cancerformer. Den Rådgivende Komité for Kræftforebyggelse, der rådgiver Kommissionen i alle spørgsmål vedrørende forebyggelse af kræft, har afgivet en række henstillinger om cancerforebyggelse ved hjælp af screening. På grundlag af disse henstillinger vil Kommissionen udarbejde forslag til Rådshenstillinger om cancerscreening.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2086/01

af Pat Gallagher (UEN) til Kommissionen

(5. juli 2001)

Om: Forenkling af administrationen af den fælles landbrugspolitik

Vil Kommissionen fremkomme med en ajourføring vedrørende den nuværende situation i forbindelse med forenklingen af procedurerne inden for den fælles landbrugspolitik som følge af afgørelsen om at forenkle udbetalinger af direkte støtte, og har Kommissionen nogen planer om at udvide denne ordning på et bredere grundlag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. juli 2001)

Efter at Rådet den 19. juni 2001 vedtog Kommissionens forslag(1) om en forenkling af udbetalingerne af mindre beløb til landbrugere, er man begyndt på arbejdet med at udarbejde de nødvendige detaljerede gennemførelsesbestemmelser. Den 3. juli 2001 blev det første møde om disse bestemmelser holdt mellem Kommissionen og medlemsstaternes repræsentanter, og der er planlagt flere møder.

Bestemmelserne om den forenklede betalingsordning, som træder i kraft den 1. januar 2002, findes i Rådets forordning (EF) nr. 1244/2001 af 19. juni 2001 om ændring af forordning (EF) nr. 1259/1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte(2). Det skal dog bemærkes, at det er frivilligt for såvel medlemsstater som landbrugere, om de vil deltage i ordningen. Arbejdet med gennemførelsesbestemmelserne skal være afsluttet i så god tid, at de medlemsstater, der ønsker at benytte ordningen, kan tage den i anvendelse fra den nævnte dato.

I en tale under Parlamentets samling den 14. juli 2001 udtalte kommissæren med ansvar for landbrug, at den forenklede betalingsordning indførtes i en forsøgsperiode, men at han håbede, at den ville blive en succes, og at ordningen således kunne forlænges.

(1) EFT C 120 E af 24.4.2001.

(2) EFT L 173 af 27.6.2001.