ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0007/99

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE) til Kommissionen

(19. januar 1999)

Om: Fiskeri

Den 27. november 1998 afsluttedes et fransk-spansk seminar om fiskebestandene i Biscayabugten, arrangeret af det spanske institut for oceanografi (IEO) og det franske institut for udnyttelse af havressourcer (FREMER) og med deltagelse af bl.a. det baskiske institut for fiskeriteknologi og -videnskab. Det fremgaar af konklusionerne fra seminaret, at de fleste af fiskearterne i omraadet er truet, og at der snarest maa udformes en plan for forvaltning af dets ressourcer.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at traeffe for at sikre arternes overlevelse i dette omraade, som er af stor sociooekonomisk betydning for Baskerlandet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(11. februar 1999)

Fiskebestandenes situation i Biscayabugten som beskrevet paa det faelles franske/spanske seminar afviger ikke vaesentligt fra situationen for andre fiskebestande i tilstoedende farvande og generelt set i EF-farvande. Nogle vigtige arter saasom kulmule, glashvar, havtaske og makrel fremviser rent faktisk baeredygtige bestande, der langt overskrider Biscayabugtens graenser.

Foranstaltningerne for at forbedre denne situation er derfor ikke begraenset til Biscayabugten. De omfatter bl.a. de normale fangstbegraensninger (TAC) (Raadets forordning (EF) 48/99 af 18. december 1998 om fastsaettelse for 1999 af de samlede tilladte fangstmaengder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande samt af visse betingelser for fiskeri af disse fangstmaengder(1)) og den strenge overholdelse af de foranstaltninger, der for nylig blev vedtaget om tekniske specifikationer for fiskergrej (Forordning (EF) 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer(2)). Andre foranstaltninger vil ogsaa hjaelpe til at forbedre bestandenes daarlige situation saasom begraensning af fiskeriindsatsen (Forordning (EF) 2027/95 af 15. juni 1995 om indfoerelse af en forvaltningsordning for fiskeriindsatsen, for saa vidt angaar visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i Faellesskabet(3)) og begraensninger af fangstkapaciteten som anfoert i de fleraarige udviklingsprogrammmer for perioden 1997-2001 (Kommissionens beslutninger nr. 119/98 til 131/98(4)). Der udarbejdes anden lovgivning om markeder og sociooekonomiske aspekter for at goere fiskerisektoren baeredygtig.

(1) EFT L 13 af 18.1.1999.

(2) EFT L 125 af 27.4.1998.

(3) EFT L 199 af 24.8.1995.

(4) EFT L 39 af 12.2.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0120/99

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(2. februar 1999)

Om: Brug af uacceptable, middelalderlige forhoersmetoder i Israel - "lovliggoerelse" af torturkamre

Ifoelge en nylig offentliggoerelse fra Amnesty International rettes der beskyldninger mod Israel for at anvende forkastelige og anakronistiske torturmetoder Den israelske hoejesteret har genoptaget spoergsmaalet om de uacceptable, middelalderlige forhoersmetoder, som den israelske sikkerhedstjeneste bruger, saasom voldsomme stoed mod de tilbageholdte, fratagelse af soevn i flere dage, tvang af de indsatte til at forblive i smertefulde stillinger i timevis, konstant udsaettelse for ubehagelig stoej, indespaerring i lukkede rum paa stoerrelse med skabe eller udsaettelse for voldsom varme eller kulde.

Hvordan agter Kommissionen at skride ind for at beskytte menneskerettighederne og bekaempe denne "lovliggoerelse" af torturkamre i Israel?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(11. marts 1999)

Kommissionen er klar over, at den israelske hoejesteret har godkendt den israelske sikkerhedstjenestes anvendelse af det saakaldte "moderate fysiske pres" under forhoer af tilbageholdte. Saadan praksis er omfattet af retningslinjer og betingelser, som hovedsagelig er fastlagt i den delvis hemmelige rapport fra Landau undersoegelseskommissionen, efter at to palaestinensiske militsfolk, som var blevet anholdt i live af sikkerhedstjenesten efter kapring af en israelsk bus, var doede.

Unionen har gentagne gange fordoemt denne efterladende holdning til menneskerettighederne, saavel offentligt i de relevante internationale fora som via diplomatiske kontakter med den israelske regering.
Kommissionen går for sit vedkommende ind for nærmere forskning i synergier og stłrre sammenhæng
mellem ESAs rumforskningspolitik og den rumfartspolitik, der er fastsat på EU-niveau, på grundlag afKommissionens meddelelse fra december 1996 med betegnelsen »Den Europæiske Union og rummet« (
1).
(1) KOM(96) 617 endelig udg.
(2000/C 27 E/026) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0906/99
af Manuel EscolÆ Hernando (ARE) til Kommissionen
(8. april 1999)
Om: Spansk politik i forbindelse med xenotransplantater
For nylig har Europarådets talsmand for bioetik stillet spłrgsmålstegn ved de spanske regler vedrłrende
xenotransplantater og betegnede dem som farlige for mennesker.
Ifłlge disse regler kan forskerne głre forsłg med organer fra transgene svin på mennesker, når
transplantationer på primater ikke har givet anledning til virussmitte inden for seks måneder.
Er Kommissionen enig i denne opfattelse, som Europarådets talsmand for bioetik har givet udtryk for i
forbindelse med de spanske regler? Hvis ikke, hvilke foranstaltninger agter den da at træffe?
Hvad mener Kommissionen om det faktum, at den spanske sundhedsminister ikke har accepteret det
moratorium, som Europarådet har anbefalet i forbindelse med denne form for forskning?
Er Kommissionen enig med Europarådet om, at denne form for forskning błr standses indtil videre?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Édith Cresson
(7. maj 1999)
Xenotransplantation er allerede blevet drłftet indgående i Europa-Rådets forskellige instanser i flere år.
Således fremsatte Europa-Rådets MinisterkomitØ i 1997 en henstilling (nr. RC (97) 15) om xenotrans-plantation, hvori medlemsstaterne opfordredes til at indfłre nærmere bestemmelser for og registrering afalle aktiviteter i form af grundforskning og anvendt forskning, opdræt af forsłgsdyr med henblik påxenotransplantation, samt overvågning på lang sigt af patienter, der har fået foretaget en transplantation.Desuden vedtog Europa-Rådets parlamentariske forsamling i januar 1999 en henstilling med opfordring tilet moratorium for xenotransplantation, som ikke er juridisk bindende. Endelig har Europa-Rådets ledendekomitØer for hhv. bioetik og offentlig sundhed nedsat en arbejdsgruppe vedrłrende xenotransplantation,hvori Europa- Kommissionen deltager som observatłr.
Bestemmelserne vedrłrende kliniske forsłg er et område, som henhłrer under de enkelte landes nationale
kompetence. Derimod er den fælles udnyttelse af forskningsindsatsen, såvel på det videnskabelige plan, isærdeleshed med hensyn til evaluering af de infektionsmæssige risici, der er forbundet med xenotrans-plantation, som på det rent etiske plan en prioritet i såvel det fjerde som det femte rammeprogram forforskning og teknologisk udvikling.
(2000/C 27 E/027) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0917/99
af Eryl McNally (PSE) til Kommissionen
(8. april 1999)
Om: Lige muligheder og det femte rammeprogram
Kan Kommissionen forsikre mig om, at den mainstreaming af ligestillingsaspektet, som Parlamentet fłjede
til det femte rammeprogram, tilgodeses i udbuddene vedrłrende alle projekter?C 27 E/24 DA 29.1.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
(2000/C 27 E/164) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1569/99
af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Rådet
(8. september 1999)
Om: Måling af dioxinindholdet i levnedsmidler
I en skrivelse fra juni 1999 oplyser det tyske »Bund für Lebensmittelrecht und Lebensmittelkunde« (BLL), at
de belgiske myndigheder erklærer slutprodukter »dioxinfri«, selv om der kun lægges målinger af 7 pcb-stoffer til grund herfor. Denne målemetode kan eventuelt anvendes i forbindelse med spild- og smłreoliermen ikke på levnedsmiddelområdet.
1. Har de belgiske myndigheder orienteret Rådet om denne forkastelige målemetode?2. Er Rådet enig i, at der ikke må anvendes vilkårlige målemetoder på grund af de alvorlige eventuelle
risici i forbindelse med pcb-stoffer?
3. Er Rådet enig i, at en tolerancetærskel på 1-4 pg/kg er fuldstændig absurd og vilkårlig og ikke kan
garantere, at sundhedsfarer er udelukket?
4. Hvornår vil Rådet anmode Kommissionen om at fastsætte grænseværdier for dioxin i levnedsmidler
for derved at bringe den skandalłse situation med den manglende beregning af grænseværdier og enuforsvarlig »selvregulering« i levnedsmiddelindustrien til ophłr?
5. Er Rådet orienteret om, at det amerikanske »Environmental Protection Agency« (EPA) ligger inde med
resultaterne af nye undersłgelser, som viser, at langt flere pcb-stoffer (ud over de syv stoffer, vi har fåetudpeget) klassificeres som toksiske? Har Rådet kendskab til disse undersłgelser? Hvilke konsekvenser vildet drage heraf?
(2000/C 27 E/165) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1572/99
af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Rådet
(8. september 1999)
Om: Manglende grænseværdier for dioxin og pcb-stoffer
På baggrund af dioxinskandalen i Belgien og den femte betragtning i Kommissionens afgłrelse af 3. juni
1999, hvori det konstateres, at der ikke er blevet fastsat maksimalværdier for dioxinforureningen for deenkelte basislevnedsmidler, og at der ikke findes maksimalværdier for dioxin på internationalt plan, påfællesskabsplan eller på nationalt plan, bedes Rådet oplyse fłlgende:
1. Hvorfor har Rådet undladt at anmode Kommissionen om at fastsætte en grænseværdi for pcb-stoffer,
dioxin og andre klorforbindelser?
2. Hvornår vil Rådet rette denne forsłmmelse?
3. Hvornår kan der nłjagtigt forventes et direktiv eller en forordning med de ovennævnte grænseværdier?
4. Agter Rådet at tage initiativ til oprettelsen af en uafhængig, neutral levnedsmiddelkontrolcentral på
EU-plan?
5. Er det rigtigt, at der på EU-plan ikke findes retsforskrifter hverken for animalske eller vegetabilske
produkter, som indeholder bestemmelse om maksimalværdier for pcb-stoffer?
Samlet svar
på skriftlige forespłrgsler E-1569/99 og E-1572/99
(29. oktober 1999)
Rådet drłftede ved fłrst givne lejlighed spłrgsmålet om dioxinkontaminering i Belgien med det resultat, at
Rådet på samlingen den 14-15. juni 1999 blev enig om en række konklusioner. Rådet har tagetspłrgsmålet op til fornyet behandling på alle de efterfłlgende samlinger.
Ved disse lejligheder har den belgiske minister detaljeret orienteret Rådet om, hvilke forholdsregler Belgien
har truffet, og han nævnte i sin orientering også ekstrapolationsmetoden.29.1.2000 DA C 27 E/135 De Europæiske Fællesskabers Tidende
(2000/C 27 E/154) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1550/99
af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Præsidentvalg i Togo
Har Kommissionen kendskab til, at en række medlemmer af Amnesty International har været tilbageholdt
af myndighederne i Togo efter offentliggłrelse af en rapport fra Amnesty International, som afslłrer stærkebeviser for, at chikane, tortur og henrettelser uden rettergang var gængse under og efter kampagnen i
forbindelse med præsidentvalget i 1998?
Hvilket pres vil Kommissionen udłve over for myndighederne i Togo i betragtning af de krav om at
respektere de demokratiske rettigheder og principper, som stilles til signatarstaterne af LomØ-konventio-nens artikel 5?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson
(12. oktober 1999)
Kommissionen har kendskab til den rapport, der blev offentliggjort af Amnesty International den 5. maj
1999 under titlen »Togo: Rule of Terror«. Den har imidlertid ikke selv mulighed for at be- eller afkræfte deyderst alvorlige forhold, der er beskrevet i denne rapport, og vil derfor anbefale en internationalundersłgelse under FN.
Kommissionens holdning har ikke ændret sig siden 1992, da det finansielle og faglige samarbejde blev
suspenderet som fłlge af de alvorlige overtrædelser af menneskerettighederne.
I anledning af de grove uregelmæssigheder, der blev konstateret under det sidste præsidentvalg i juni 1998,
har der været afholdt flere drłftelser med dette land. Den Europæiske Union har meddelt de togolesiskemyndigheder, at samarbejdet ikke kan genoptages så længe der forekommer tydelige overtrædelser afmenneskerettig-hederne, de demokratiske principper og retsstatsprincipperne, som er væsentlige elementeri artikel 5 i LomØ-konventionen, og som danner grundlag for forholdet mellem Den Europæiske Union ogAVS-landene.
Siden er der kun gennemfłrt decentrale samarbejdsprojekter, som direkte er kommet befolkningen til gode,
samt projekter til fremme af respekten for menneskerettighederne.
Kommissionen har ligeledes til hensigt at stłtte opgaven for de europæiske mæglere, som har gjort det
muligt at åbne en dialog mellem myndighederne og den togolesiske opposition med henblik på en
demokratisk og transparent tilrettelæggelse af parlamentsvalg.
(2000/C 27 E/155) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1551/99
af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Stłtte til łkologiske landbrug
Mener Kommissionen i betragtning af fłdevareskandalerne i Det Forenede Kongerige og for nylig på
kontinentet, at foranstaltninger, der stiller łkologiske landbrugsmetoder dårligt, er stadig mere uholdbare?
Er Kommissionen enig i, at en gradvis forłgelse af stłtte, som głr det muligt for landbrugeren at få mere
kapital til udvidelse, eventuelt kunne være en metode til at fremme alternative former for landbrug i stedetfor konvertionelle intensive landbrugsmetoder?29.1.2000 DA C 27 E/127 De Europæiske Fællesskabers Tidende
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 685/99 af Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA Toldkontingentet for tunfileter i 1999



EF-Tidende nr. C 348 af 03/12/1999 s. 0114



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0685/99 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (26. marts 1999) Om: Toldkontingentet for tunfileter i 1999 Er Kommissionen, i betragtning af at det ikke vil vaere hensigtsmaessigt at udvide den praeferencestilling, som ACP- og GTP-Andeanpagt-landene nyder godt af, og at en aabning af markedet for Sydoestasien - dvs. for lande, som for oejeblikket ikke nyder godt af nogen praeferencestilling - ville bringe forstyrrelser i et marked, som man har gjort en stor indsats for at skabe balance paa, enig i, at den foreslaaede aabning af et nyt toldkontingent for tunfileter ("loins") i 1999 vil foere til en vanskelig politisk situation med uforudsigelige konsekvenser? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (3. maj 1999) Nej, Kommissionen har bemaerket, at indfoerslen fra lande, der er omfattet af en praeferenceordning (AVS-landene og ordningen med generelle praeferencer), ikke er stor nok til at kunne daekke EF-konservesindustriens behov.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0478/99

af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen

(5. marts 1999)

Om: Bestemmelser om brandsikkerhed - hoteller i Spanien

Findes der europaeiske normer, der har til formaal at sikre harmoniseringen af brandsikringsstandarden paa hoteller overalt i Unionen? I bekraeftende fald, hvilke bestemmelser drejer det sig om, og hvorledes haandhaeves de?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(30. april 1999)

Kommissionen minder om, at den tidligere har svaret paa skriftlige forespoergsler om brandsikring af hoteller. Den skal derfor henvise til svarene paa mundtlig forespoergsel nr. H-1179/98 fra Graham Watson i Europa-Parlamentets spoergetid paa januarsamling I i 1999(1), og paa de skriftlige forespoergsler fra Anita Pollack, nr. E-1423/97(2), E-2500/97(3) og E-3744/97(4).

Kommissionen minder ligeledes om, at selv om der for oejeblikket ikke findes saerlige europaeiske standarder, som sigter paa at harmonisere brandbekaempelsesforanstaltninger paa hoteller, saa er der dog truffet mange foranstaltninger paa forskellige omraader af faellesskabspolitikken for at supplere og stoette de enkelte medlemsstaters indsats paa dette omraade. Naermere enkeltheder om disse foranstaltninger kan det aerede medlem finde i Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel nr. P-854/98 fra Lyndon Harrison(5).

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger (januar I 1999). .

(2) EFT C 45 af 10.2.1998.

(3) EFT C 117 af 16.4.1998.

(4) EFT C 174 af 8.6.1998.

(5) EFT C 13 af 20.1.1999.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0466/99

af Georg Jarzembowski (PPE) til Kommissionen

(5. marts 1999)

Om: Byggeruin - videreuddannelsescentret Agios Dimitrios i Pilion i Graekenland

I 1994 paabegyndte man i Graekenland i Agios Dimitrios i Pilion i provinsen Magnisias nybygningen af et videreuddannelsescenter for det lokale selvstyre (EKTA). Finansieringen af projektet, der omregnet beloeber sig til ca. 40 mio DM (600.000.000 GRD), overtager "EF-kassen" ifoelge opstillede skilte paa byggepladsen. Efter at fundamenterne var faerdiggjorte, blev det videre byggeri imidlertid standset i 1995. Siden da forfalder byggepladsen, og byggematerialerne er blevet fjernet uden tilladelse.

Kommissionen bedes paa baggrund heraf oplyse:

1. Hvorfor er viderebygningen af videreuddannelsescentret i Agios Dimitrios i Pilion blevet standset? Overvejer Kommissionen at genoptage arbejderne?

2. Hvor mange af de anslaaede 600.000.000 GRD er blevet udbetalt? Fra hvilken budgetkonto stammer disse midler?

3. Hvilken form for kontrol foeres der med selskabet ERGODYNAMIKI, som er ansvarlig for planlaegningstilsynet?

4. Agter Kommissionen at indlede et regressoegsmaal mod de ansvarlige?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Padraig Flynn

(20. april 1999)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 165/99 af Ludivina GARCÍA ARIAS Fortolkning og videreudvikling af direktiv 96/92/EF



EF-Tidende nr. C 348 af 03/12/1999 s. 0028



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0165/99 af Ludivina García Arias (PSE) til Kommissionen (11. februar 1999) Om: Fortolkning og videreudvikling af direktiv 96/92/EF Er det korrekt, at Europa-Kommissionen har udarbejdet dokumenter efter vedtagelsen af direktiv 96/92/EF(1), som goer det muligt at give den fortolkning, at visse overgangsordninger til den fri konkurrence (artikel 24) har til formaal at genvinde omkostninger, som skyldes forpligtelser eller driftsgarantier, der fandtes inden ikrafttraedelsen af faellesskabsdirektivet, og hvis tilbagebetaling forhindres af gennemfoerelsen af dette? Kan Kommissionen tilsende mig de paagaeldende dokumenter? (1) EFT L 27 af 30.1.1997, s. 20.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0702/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1999)

Om: Strukturfondene

Regioner, hvis koebekraftstandarder er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, klassificeres som "maal 1-regioner" og modtager betydelige EF-stoettemidler.

Beregningen af, hvorvidt dette loft er overskredet eller ej, foretages som fastsat i forslag til Raadets forordning (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene, KOM(98) 0131(1) paa grundlag af EUROSTATs statistiske oplysninger for de seneste tre aar.

Generaldirektoeren for EF's statistiske kontor EUROSTAT oplyste paa moedet i Europa-Parlamentets Underudvalg om Monetaer Politik den 17. februar 1999, at der i de statistiske oplysninger for aarene 1994, 1995 og 1996 ogsaa var medtaget tal for den uformelle oekonomi i de analyserede regioner, uden at han dog praeciserede, hvilke kriterier der var anvendt for at anslaa eller vurdere denne type aktiviteter.

Hvilken andel af de regionale indtaegter henhoerer under henholdsvis den uformelle og den formelle oekonomi i den autonome region Balearerne for hvert af disse aar?

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 266/99 af Joan COLOM I NAVAL Social EU-støtte til Cataluña (Spanien)



EF-Tidende nr. C 325 af 12/11/1999 s. 0099



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0266/99 af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen (17. februar 1999) Om: Social EU-stoette til Cataluña (Spanien) Kan Kommissionen oplyse, hvor stort et beloeb det regionale departement for social velfaerd i Cataluña har modtaget i stoette i aarene 1995, 1996, 1997 og 1998? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (30. marts 1999) De oenskede oplysninger sendes direkte til det aerede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0942/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(13. april 1999)

Om: Det canadiske forslag til lov om fiskeri C-27

Det canadiske forslag til lov om fiskeri C-27 er ikke blevet aendret af de canadiske myndigheder, selv om det efter Kommissionens opfattelse ikke er i overensstemmelse med de internationale regler, og det naeste topmoede mellem EU og Canada finder sted i juni 1999. Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger, den paataenker at traeffe i forbindelse med dette topmoede, saafremt de canadiske myndigheder ikke reagerer paa EU's gentagne anmodninger om aendring af det paagaeldende lovforslag C-27?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(7. maj 1999)

Meget kommer til at afhaenge af, om det canadiske lovudkast til gennemfoerelse af FN's aftale om faelles fiskebestande og staerkt vandrende fiskebestande fra 1995 (lov C-27) kommer igennem lovgivningsproceduren i det canadiske parlament, og hvordan det ser ud, naar EU-Canada-topmoedet finder sted den 17. juni 1999. Afhaengigt heraf skal det eventuelt igen ved denne lejlighed slaas fast, at de ekstraterritoriale aspekter ved den canadiske fiskerilovgivning og saerlig lov C-27 er noget, Faellesskabet ser paa med stor alvor.

I tilfaelde af, at lov C-27 ikke bliver vaesentligt aendret i loebet af lovgivningsproceduren vil det ogsaa vaere noedvendigt for EU at tage forbehold med hensyn til de dele af den canadiske lovgivning, der anses for ikke at vaere i overensstemmelse med international ret. Kommissionen haaber oprigtigt, at den canadiske regering vil komme EU i moede og har understreget, at EU-Canada-relationerne noedigt skulle belastes af dette eller noget andet enkelt spoergsmaal.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 872/99 af James NICHOLSON PEACE- programmet - Nordirland



EF-Tidende nr. C 370 af 21/12/1999 s. 0133



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0872/99 af James Nicholson (PPE) til Kommissionen (8. april 1999) Om: PEACE-programmet - Nordirland Hvor mange midler er der i medfoer af PEACE-programmet i loebet af indevaerende programperiode stillet til raadighed i Nordirland?