ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1450/97 af Gerardo Fernández-Albor (PPE) til Kommissionen (28. april 1997)

Om: Beskyttelse af galicisk granit

Taeringen af granitstenen paa forskellige monumenter i byen Santiago de Compostela er af eksperter blevet betegnet som foruroligende, efter at man under de foerste undersoegelser af den biologiske forurening af selve stenen har opdaget, at granittens store poroesitet fremmer aeldningsprocessen.

Da den galiciske hovedstad som bekendt er en af Unionens vigtigste arkitektoniske skatte, og da stoerstedelen af bygningsvaerkerne er opfoert i granitsten, boer der ivaerksaettes en detaljeret og omfattende undersoegelse af aarsagerne til den pludselige aeldningsproces, som granitten i forskellige baade moderne og gamle bygningsvaerker lider under.

Kommissionen bedes oplyse, hvilket bidrag fra Faellesskabets side man kan regne med til at gennemfoere de noedvendige undersoegelser for at finde frem til en maade at modvirke nedbrydningen af den galiciske granitsten i talrige af bygningsvaerkerne i Santiago de Compostela.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (27. juni 1997)

Kommissionen har siden 1986 og som led i forskningsprogrammerne paa miljoeomraadet finansieret og samordnet en raekke forskellige projekter med henblik paa beskyttelse og bevaring af den europaeiske kulturarv. Flere af disse projekter har undersoegt aarsagerne til, mekanismerne bag og foelgerne af forvaerringen af den miljoemaessige situation, som beroerer bygninger og mindesmaerker udfoert i granit.

Ogsaa biologisk foraarsaget nedbrydning og vurdering af forskellige bevaringsmaessige behandlinger af granitten har vaeret genstand for mange undersoegelser. Desuden er konklusionerne af to af disse forskningsprojekter blevet fremlagt paa et internationalt moede, som Kommissionen afholdt i Santiago de Compostela i november 1994. Derudover har Kommissionen offentliggjort akterne fra dette moede i form af en forskningsrapport (rapport nr. 5), som er et led i den serie publikationer, hvori resultaterne af Faellesskabets forskningsprojekter med henblik paa beskyttelse af kulturarven udgives.

Kommissionen er i hoej grad opmaerksom paa den historiske betydning af byen Santiago de Compostela og paa de bevaringsmaessige problemer, som byens monumenter er udsat for. Den har saaledes siden 1994 ydet oekonomiske tilskud til historiske bygninger paa pilgrimsvejen til Santiago, heri indbefattet selve domkirken i Santiago de Compostela.

Dette illustrerer Kommissionens interesse for forskningen i beskyttelse af de europaeiske granitbygninger af stor symbolsk vaerdi, som f.eks. dem, der befinder sig i byen Santiago de Compostela.

For saa vidt angaar den fremtidige indsats, sigter Kommissionen i forlaengelse af den interesse, medlemsstaterne udviser for beskyttelsen af deres kulturarv, mod yderligere at styrke baade sin egen kulturelle indsats og forskningen paa dette omraade, saaledes som det er naermere beskrevet i Kommissionens forslag til det femte rammeprogram.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1672/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (20. maj 1997)

Om: Standsning af offentliggoerelsen af Enciclopedia Archeologica Italiana (det italienske arkaeologiske leksikon) og Dizionario Biografico degli Italiani (Biografisk ordbog over italienerne)

For nylig meddelte bestyrelsen for Instituttet for Den Italienske Encyklopaedi, at man paa grund af en alvorlig oekonomisk krise var noedt til at standse offentliggoerelsen af to vaerker, hvis udsendelse ventedes om kort tid, nemlig Enciclopedia Archeologica og Dizionario Biografico degli Italiani.

Det skal ogsaa her understreges, at disse to vaerker er af meget stor vaerdi, baade for Italiens historiske fortid og Italiens identitet. De mest fremragende italienske og udenlandske eksperter har i nogen tid vaeret ved at udarbejde disse vaerker, bl.a. ved anvendelse af de mest moderne datamatiske midler. Saaledes er isaer Enciclopedia Archeologica, som er enestaaende i verden inden for dets genre, fuldstaendig blevet udarbejdet ad elektronisk vej og kan saaledes ogsaa videreudvikles inden for datamatik og multimedia.

Standsningen af disse to vaerker paa et tidspunkt, hvor arbejdet allerede er meget fremskredent, vaekker bekymring og dyb misbilligelse.

Kommissionen opfordres til at tilslutte sig den appel, der er udsendt af forsamlingen af direktoerer, eksperter og redaktoerer vedroerende de to ovennaevnte vaerker, for at undgaa standsningen af disses offentliggoerelse.

Kommissionen bedes:

1. fremsaette en udtalelse om hele sagen;

2. oplyse, om der paa europaeisk plan er mulighed for at yde finansiel stoette for at undgaa standsningen af offentliggoerelsen af Enciclopedia Archeologica og Dizionario Biografico degli Italiani;

3. i bekraeftende fald give en detaljeret redegoerelse herfor.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (30. juni 1997)

Kommissionen deler det aerede medlems skuffelse over, at offentliggoerelsen af det italienske arkaeologiske leksikon og den biografiske ordbog over italienerne er standset.

Som det aerede medlem vil vaere klar over, kan Kommissionen kun stoette projekter og initiativer, som falder ind under EF-traktatens artikel 128, hvoraf det klart fremgaar, at enhver foranstaltning boer sigte mod at opmuntre til samarbejde mellem medlemsstaterne og om noedvendigt stoette og udbygge deres indsats med hensyn til den kulturelle arv. Endvidere skal dette maal naas paa grundlag af forslag fra Kommissionen, som vedtages enstemmigt af Raadet, og som er godkendt af Raadet og Parlamentet.

I den forbindelse, og som det aerede medlem er klar over, har Kommissionen foreslaaet Raphael-programmet, som nu befinder sig i forligsfasen.

Hvis programmet bliver vedtaget, vil der blive offentliggjort indkaldelser af forslag med betingelserne for deltagelse. Opfylder disse publikationer tilskudsbetingelserne i indkaldelserne af forslag, vil Kommissionen naturligvis betragte en anmodning om stoette med stoerste velvilje.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2246/97 af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen (2. juli 1997)

Om: EU's finansielle bistand til Den Demokratiske Republik Congo

EU har ydet betydelig finansiel bistand til afhjaelpning af den katastrofale situation i Congo. Det skoennes imidlertid, at en stor del af bistanden er faldet i forkerte haender.

Hvor meget udgoer EU's samlede hidtidige finansielle bistand til Congo? Hvordan agter Kommissionen at sikre, at stoetten til Congo naar frem, og at bistanden kommer ud til dem, der har brug for den?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro (4. august 1997)

Den Demokratiske Republik Congo (det tidligere Zaire) har undertegnet Lomé-konventionen. Landet er paa dette grundlag omfattet af Faellesskabets finansielle og faglige samarbejde via Den Europaeiske Udviklingsfond (EUF). Paastanden om, at bistanden skulle vaere faldet i forkerte haender, er aldrig blevet bevist, hvad angaar Faellesskabets samarbejde, som Kommissionens delegation i Kinshasa foerer noeje tilsyn med.

Som foelge af de hindringer, som Mobutu-styret lagde i vejen for demokratiseringsprocessen, suspenderede Faellesskabet og dets medlemsstater den 22. januar 1992 samarbejdsprogrammerne, bortset fra den humanitaere bistand. Siden da har Kommissionen begraenset sin indsats til finansiering af humanitaere bistandsaktioner og rehabilitering til et samlet beloeb paa ca. 307 mio. ECU. Disse aktioner er gennemfoert af organisationer fra civilsamfundet og internationale organisationer uden direkte inddragelse af de paa hinanden foelgende regeringer men med aktiv deltagelse fra modtagernes side.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1482/97 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (30. april 1997)

Om: Tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende beskyttelse af folkesundheden

Paa regeringskonferencen forelagde Santer, formand, Europa-Kommissionens forslag vedroerende unionstraktatens nye artikel 129. I stk. 4 i forslaget til den nye artikel hedder det, at Kommissionen skal ivaerksaette foranstaltninger til tilnaermelse af medlemsstaternes love, regler og administrative bestemmelser vedroerende beskyttelse af folkesundheden.

Kan man gaa ud fra, at dette stykke tillige henviser til medlemsstaternes nationale sundhedssystemer, som jo ogsaa beskytter folkesundheden?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (24. juni 1997)

Ja, i det omfang hvor foranstaltninger, der skal vedtages af Raadet, som handler i overensstemmelse med proceduren, der omtales i artikel 189b i EF-traktaten, falder inden for rammerne af den foreslaaede artikel 129.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1218/97 af Annemarie Kuhn (PSE) og Ursula Schleicher (PPE) til Kommissionen (7. april 1997)

Om: Nedbringelse af CO2-emissionerne

Ca. 40% af den aarlige CO2-emission i Tyskland stammer fra boligopvarmningsanlaeg. Denne andel kunne nedbringes betydeligt gennem nedsaettelse af varmebehovet. Hertil ville det vaere noedvendigt at foretage forbedringer af varmeisoleringen i eksisterende bygninger og udstede strengere lovbestemte krav til nyopfoerte bygninger.

Paa denne baggrund oenskes foelgende oplyst:

1. Findes der i EU-landene varmeisoleringsbestemmelser for nyopfoerte bygninger? I hvilke lande er dette i bekraeftende fald tilfaeldet, og hvad staar der i disse bestemmelser?

2. Findes der i de enkelte EU-lande bestemmelser om efterisolering af aeldre bygninger? I hvilke lande er dette i bekraeftende fald tilfaeldet, og hvilke vaerdier anfoeres der heri?

3. Det er EU's maal inden aar 2000 at stabilisere CO2-udledningen paa 1990-niveauet. Ville det af hensyn til dette maal ikke vaere hensigtsmaessigt, hvis der fandtes europaeiske varmeisoleringsbestemmelser, hvori der blev taget hensyn til de forskellige klimatiske vilkaar? Har Kommissionen nogensinde overvejet en saadan mulighed, eller er den villig til at traeffe foranstaltninger i dette oejemed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (11. juni 1997)

Kommissionen er enig i at varmeisolering boer fremmes. Men det skal understreges at varmeisolering af nye og gamle bygninger er medlemsstaternes anliggende. Det samme gaelder deres valg af midler til at opfylde forpligtelserne til at nedsaette CO2-emissionerne.

Naar det er sagt, findes der en raekke bestemmelser paa EF-plan:

1. I Raadets direktiv 93/76/EOEF om begraensning af kuldioxidemissionerne gennem en forbedring af energieffektiviteten ((EFT L 237 af 22.9.1993. )) kraeves det at »medlemsstaterne fastsaetter og ivaerksaetter programmer med henblik paa, at nye bygninger varmeisoleres effektivt paa lang sigt efter normer, som fastsaettes af medlemsstaterne under hensyn til de klimatiske betingelser eller zoner og bygningens anvendelsesformaal«. Paa nuvaerende tidspunkt har alle medlemsstater indfoert krav til nye bygningers energieffektivitet. Generelt stilles der krav til graden af varmeisolering, men ogsaa andre faktorer kan tages i betragtning, f.eks. fyringsanlaeggets ydelse, interne varmetilskud eller tilskud i form af passiv solvarme. Kommissionen vil inden laenge fremlaegge en beretning om anvendelsen af direktiv 93/76/EOEF.

2. Hvis man vil lave regler for bedre isolering af gamle bygninger, stoeder man mod den hindring at saadanne indgreb er lidet rentable hvis de ikke finder sted i forbindelse med ombygning af andre grunde. Derfor har de fleste medlemsstater indfoert regler om minimumsisolering i forbindelse med stoerre ombygningsarbejder.

3. Ifoelge direktiv 93/76/EOEF skal der tages hensyn til klimaforskelle i medlemsstaternes varmeisoleringskrav.

Som led i overvejelserne om hvordan man bedst kan bekaempe klimaaendringer, ser Kommissionen for tiden paa forslag til supplerende foranstaltninger for at mindske CO2-udledningerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1802/97 af Robert Evans (PSE) til Kommissionen (28. maj 1997)

Om: EU-bestemmelser om forurening og findeling af trae

Hvilke EU-bestemmelser eller foranstaltninger findes der, som sigter mod at tilskynde virksomheder til at begraense eller standse afbraending af trae og i stedet findele det?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (9. juli 1997)

Saadanne bestemmelser er Kommissionen ubekendte.

Afbraending af trae er en vigtig energikilde inden for den europaeiske skovbrugssektor og andre erhvervsgrene. Traeafbraending i kontrollerede forbraendingsanlaeg bidrager til en effektiv udnyttelse af raamaterialer, de resulterer i forholdsvis rene emissioner og formindsker brugen af andre energikilder, navnlig fossile braendstoffer.

Derfor ville det ikke miljoemaessigt set vaere nogen sund politik at opfordre virksomheder til at nedskaere eller helt at ophoere med afbraending af trae.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2367/97 af Carles-Alfred Gasòliba i Boehm (ELDR) til Kommissionen (1. juli 1997)

Om: De franske toldmyndigheders beslaglaeggelse af spanske og italienske varer

En spansk lastvogn med anhaenger og dens last blev tilbageholdt af de franske toldmyndigheder ved den spansk-franske graense den 16. januar 1997. Lasten af reservedele til biler fremstillet i Frankrig blev beslaglagt som forfalskninger. Alle reservedelene var lovligt fremstillet i Spanien og var beregnet til salg paa det italienske marked, hvor de lovligt kan forhandles. Ingen af reservedelene var beregnet til salg paa det franske marked.

De beroerte virksomheder rettede den 7. februar en formel klage til Kommissionen med en anmodning om hurtig gennemfoerelse af de noedvendige foranstaltninger til at faa standset denne kraenkelse af faellesskabsbestemmelserne om fri bevaegelighed for varer i Den Europaeiske Union. Siden indgivelsen af denne klage til Kommissionen har de franske myndigheder tilbageholdt yderligere tre transitforsendelser mellem Spanien og Italien af reservedele til koeretoejer; dette samme er sket med transitforsendelser af andre varer mellem Italien og Nederlandene og mellem Spanien og Kroatien (sidstnaevnte fandt sted den 4. juni 1997).

Vil Kommissionen oplyse Europa-Parlamentet om igangvaerende foranstaltninger i forbindelse med ovennaevnte formelle klage med henblik paa at standse denne urimelige kraenkelse af den fri bevaegelighed for varer i Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (30. juli 1997)

Da flere erhvervsdrivende har klaget over de franske myndigheders kontrol og beslaglaeggelse af bilreservedele fremstillet i Spanien, har Kommissionen anmodet de franske myndigheder om deres kommentarer hertil.

Kommissionen er i oejeblikket ved at behandle de franske myndigheders svar og vil snart afgoere, om den skal indlede den procedure, der er naevnt i EF-traktatens artikel 169. De virksomheder, der har klaget, er blevet underrettet om indholdet af de franske myndigheders svar og er blevet opfordret til at fremkomme med eventuelle bemaerkninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1959/97 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (28. maj 1997)

Om: Kompensation for de franske lastbilchauffoerers konflikt

Jeg har faaet oplyst, at mange fragtmaend fra andre lande end Frankrig endnu ikke har faaet kompensation for den store oekonomiske skade, som de led under konflikten for mere end fem maaneder siden.

Vil Europa-Kommissionen i overensstemmelse med Faellesskabets forpligtelse til at fjerne hindringer for den frie bevaegelighed for varer og tjenesteydelser, som fastlagt i EF-traktatens artikel 3, viderefoere forhandlingerne med den franske regering med henblik paa at sikre, at de ikke-franske fragtmaend, som var ofre for denne nationale konflikt, straks tildeles fuld kompensation?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock paa skriftlige forespoergsler E-1756/97 og P-1959/97 (18. juni 1997)

Kommissionen har ingen hjemmel til at gribe ind i nationale arbejdsmarkedskonflikter medmindre det kan bevises at en medlemsstat ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten. At vaerne om retten til fri bevaegelighed for varer og personer er naturligvis en saadan pligt.

Kommissionen kan opfordre medlemsstaterne til at traeffe alle noedvendige foranstaltninger for at sikre denne frihed, og det har den ofte gjort naar forloebet af en konflikt har hindret den frie bevaegelighed.

Erstatning for de tab som virksomheder maatte lide, er et anliggende for medlemsstaterne. Naar regeringerne har fastlagt ordninger, understreger Kommissionen imidlertid med jaevne mellemrum at medlemsstaterne boer handle hurtigt for at sikre at virksomhederne modtager en rimelig erstatning uden forsinkelse.

Kommissionen har ikke faaet forslag paa dette omraade fra Den Internationale Vejtransportunion, IRU. Kommissionen forstaar dog at ogsaa IRU har grebet ind for at medvirke til at faa vejblokaderne ophaevet og soege erstatning til organisationens medlemmer.

Kommissionen har for nylig henledt den franske transportministers opmaerksomhed paa at der er kommet overordentlig mange klager, og at dette saetter spoergsmaalstegn ved de nuvaerende erstatningsordningers effektivitet. Kommissionen har derfor bedt de franske myndigheder om at udarbejde en hasterapport om alle indgivne erstatningskrav med oplysning om hvor mange der er modtaget, hvor langt behandlingen af dem er kommet, og hvilke sager der er udbetalt erstatning i. Der er ind til videre ikke kommet svar.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1780/97 af Giulio Fantuzzi (PSE) til Kommissionen (27. maj 1997)

Om: Redegoerelser for anvendelsen af forordning (EOEF) nr. 2078/92 og 2080/92

Det hedder i artikel 10 i forordning (EOEF) nr. 2078/92 ((EFT L 215 af 30.7.1992, s. 85. )) om miljoevenlige produktionsmetoder i landbruget, samt om naturpleje, og i artikel 8 i forordning (EOEF) nr. 2080/92 ((EFT L 215 af 30.7.1992, s. 234. )) om en faellesskabsordning med stoette til skovbrugsforanstaltninger i landbruget, at Kommissionen tre aar efter datoen for ivaerksaettelsen i medlemsstaterne forelaegger Europa-Parlamentet og Raadet en redegoerelse for anvendelsen af de to forordninger.

1. Kan Kommissionen oplyse, hvorfor den endnu ikke har forelagt nogen redegoerelse med henblik paa opfyldelse af denne forpligtelse?

2. Agter Kommissionen at traeffe foranstaltninger med henblik paa udarbejdelse af naevnte redegoerelser?

3. Inden for hvilken frist regner Kommissionen med at traeffe saadanne foranstaltninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (18. juni 1997)

Kommissionen skal forelaegge redegoerelser for gennemfoerelsen, efter at programmerne har vaeret anvendt i tre aar.

De fleste af programmerne under forordning 2078/92 og 2080/92 blev vedtaget i aarene 1994-1995 og nogle foerst i 1996.

Kommissionen er derfor i faerd med at udarbejde redegoerelserne for anvendelsen af disse to forordninger i de foerste aar, og den planlaegger at forelaegge dem for Parlamentet og Raadet i loebet af i aar.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1392/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (22. april 1997)

Om: Brugen af cementroer, der indeholder asbest, i Graekenlands vandforsyningsnet

EU-medlemslandene Frankrig og Danmark har afskaffet roerene af asbestholdig cement til overfoersel af drikkevand. Allerede ved undersoegelser foretaget i 1980 er der blevet maalt koncentrationer paa op til 550 millioner asbestfibre pr. liter drikkevand i tilfaelde, hvor det sidstnaevnte havde aetsende egenskaber.

Kommissionen forbyder i sit direktiv 91/659/EOEF ((EFT L 363 af 31.12.1991, s. 36. )) af 3. december 1991, Bilag I, punkt 6.2.g anvendelsen af asbestfibre til vaeskefiltre og dermed ogsaa til flydende foedevarer. Det anerkendes altsaa indirekte, at asbestfibre ikke boer have mulighed for at traenge ind i den menneskelige organisme, ej heller via fordoejelseskanalen.

Agter Kommissionen at undersoege og gennemfoere et forbud mod anvendelsen af disse asbestholdige cementroer, i det mindste til drikkevand med aetsende egenskaber, idet det saaledes vil vaere muligt at gennemfoere de samme objektive maalsaetninger i samtlige EU-medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (20. juni 1997)

Kommissionen henviser det aerede medlem til svaret, den allerede har givet paa hans skriftlige forespoergsel nr. E-0115/97.

Roer af asbestcement, bestemt til drikkevandsforsyning, er ikke med blandt de kategorier af asbestholdige produkter, der er indfoert forbud mod. Saadanne roer giver ikke anledning til frigoerelse af stoerre maengder fibre, som dernaest optages af organismen. Man anser dem derfor ikke for at indebaere nogen vaesentlig risiko for de sygdomme, der normalt forbindes med asbest, for eksempel asbestose, lungekraeft og mesothelioma. Det forbud

mod asbest i forbindelse med vaeskefiltre, som er fastsat i punkt 6, stk. 2, litra g), i bilaget til Kommissionens direktiv 91/659/EOEF, var oprindeligt moentet paa at forebygge, at vedligeholdelsesarbejdere udsaettes for luftbaarne asbestfibre, selv om der herigennem ogsaa undgaas optagelse af fibre fra den filtrerede vaeske. Denne forholdsregel er et supplement til en raekke bestemmelser i Raadets direktiv 83/477/EOEF ((EFT L 263 af 24.9.1983 )) om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at vaere udsat for asbest.

Kommissionen vil fortsat yderligere undersoege alle de eventuelle risici, der er forbundet med asbestholdige drikkevandsroerledninger, som led i arbejdsprogrammet vedroerende asbest.

Kommissionen lod i 1993 udarbejde et direktivforslagsudkast om forbud mod asbest med visse undtagelser. Der kunne imidlertid ikke opnaas noget kvalificeret flertal for udkastet til forslag. Kommissionen indledte paany droeftelserne af asbestspoergsmaalet med en raekke eksperter fra medlemsstaterne i 1996. De seneste af disse moeder fandt sted henholdsvis den 26. juli 1996 og den 7. november 1996. Det er Kommissionens agt snarest muligt at undersoege alle de seneste videnskabelige, tekniske og oekonomiske analyser for at foretage en kritisk ny behandling af sin politik med hensyn til asbest.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0971/97 af Gianni Tamino (V) til Kommissionen (13. marts 1997)

Om: Distribution af CD-rom'en »Cepit« om finansiering fra EU til fremme af den teknologiske udvikling og fornyelse

For tiden bliver der i de italienske dagblade reklameret for en CD-rom ved navn »Cepit«, der indeholder informationer om muligheden for at faa adgang til europaeiske midler til stoette for den teknologiske fornyelse. I disse reklamer vises Unionens flag og paaskriften »Europa-Kommissionen DG XIII-DG XVI«, logoerne for ENEA (to gange), ministeriet for universiteter og videnskabelig forskning og kontoret til fremme af europaeisk forskning. Denne produceres og distribueres af firmaet »Wonder Company ApS« fra Trento og koster Lit. 446.600 (cirka 232 ecu).

Efter forespoergsel har »Wonder...« oplyst, at det kun har stillet et gratis eksemplar af CD-rom'en til raadighed for Kommissionen og et for ENEA.

Har Kommissionen kendskab til denne produktion?

Har den bidraget til denne produktion og i saa fald paa hvilken maade (dokumentation, finansiering osv.)?

Mener den ikke, at reklamering for et saadant kommercielt initiativ med EU's flag, der typografisk fremhaeves mere end produktionsselskabets logo, kan skabe urealistiske forventninger?

Hvorfor betinger Kommissionen ikke sin eventuelle deltagelse i projekter af denne art af en gratis distribution af et vist antal eksemplarer til offentlige institutioner, som f.eks. universiteter, Kommissionens kontorer i de forskellige EU-lande osv.?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (26. maj 1997)

Kommissionen er ikke blevet informeret om denne CD-rom og har heller ikke deltaget i dens produktion. Den er i faerd med at indsamle mere specifikke oplysninger og forbeholder sig ret til at traeffe relevante foranstaltninger.