ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1311/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(27. april 2000)

Om: Tilskud til venskabsbyforbindelser

I maj 1999 ansøgte Venskabsbyselskabet Dorchester-Bayeux i Det Forenede Kongerige Kommissionen om et tilskud til et venskabsbyprojekt. Først et godt stykke tid efter, at projektet var gennemført, fik selskabet meddelelse om, at der var bevilget et tilskud på 1 200 euro til dækning af udgifterne. Det meddeltes

selskabet, at det skulle indgive sin ansøgning på ny for at få udbetalt tilskuddet. Fire måneder senere havde selskabet stadig ikke hørt fra Kommissionen. Da man kontaktede det pågældende generaldirektorat direkte, meddelte en kvindelig tjenestemand, at hun ikke havde tilstrækkeligt personale til at udstede checken eller bemyndigelse til at udpege nogen til at gøre dette.

Vil Kommissionen se på denne sag og derpå angive, hvilke foranstaltninger den agter at træffe for at forbedre effektiviteten af dens ordninger for tildeling af tilskud til venskabsbyforbindelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(9. juni 2000)

Kommissionen erkender, at den ikke i dette tilfælde svarede inden for en rimelig frist.

En medvirkende årsag til forsinkelsen var imidlertid tekniske vanskeligheder i forbindelse med overførsel af tilskuddet til ansøgeren.

Det kontonummer, Dorchester havde angivet, var ikke i stand til at modtage elektronisk betaling. Det blev derfor nødvendigt at gennemføre proceduren over en anden bank, hvilket medførte en yderligere forsinkelse.

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at betalingen nu har fundet sted.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1785/00

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(8. juni 2000)

Om: Oprindelsesbetegnelse for mispel fra Axarquìa (regionen Malaga i Spanien)

Afholdelsen for nylig af den 16. mispeldag i Sayalonga, der ligger i Axarquìa-distriktet i den spanske provins Malaga, har endnu engang henledt opmærksomheden på, at de lokale myndigheder i Axarquìa har indledt forhandlinger med Andalusiens regionalregering og dennes departement for landbrugskvalitet med henblik på at få indført en oprindelses- og kvalitetsbetegnelse for mispel fra Axarquìa.

Det bør i denne forbindelse understreges, at Sayalonga med sin produktion på ca. 600 000 kilo er den største mispelproducent i provinsen Malaga. Sammen med byen Estepona, der også er beliggende i denne provins, er den Andalusiens største mispelproducent.

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes den forholder sig til indførelsen af en oprindelsesbetegnelse for mispel fra Sayalonga, og hvilken støtte og beskyttelse den vil yde til fordel for denne usædvanlige frugt, som er blandt de meste specielle og betydningsfulde eksotiske frugter, der dyrkes i Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. juli 2000)

Ordningen for beskyttelse af geografiske navne for særlige landbrugsprodukter, der har en indlysende tilknytning til et præcist afgrænset område, er et instrument, der er stillet til rådighed for EF-producenter, der frivilligt er parate til at definere deres produkt og involvere sig i en sådan ordning. Den indebærer forpligtelser til kontrol og overholdelse af en varespecifikation, der skal følges.

Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler, hvor ordningen blev indført, blev netop vedtaget for ved beskyttelse af den pågældende betegnelse at støtte særlige landbrugsprodukter, der kan opfylde visse kriterier. Myndighederne i den pågældende medlemsstat skal under alle omstændigheder i en første fase gennemgå anmodningen om registrering, der dernæst, hvis den er berettiget, forelægges Kommissionen.

Fremgangsmåden i denne sag kunne følge Fællesskabets politik på dette område. Kommissionen kan derimod ikke udtale sig om en eventuel registrering af betegnelsen Nispero de Axarquia, hvis den ikke råder over de nødvendige oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1633/00

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Kildeskat

Efter topmødet i 1999 i Helsinki skrev britisk presse, at Kommissionen var nået til enighed om en arbejdsmodel for kildeskat, således at kildeskat ikke ville blive gennemført i EU uden andre landes tilslutning, f.eks. Schweiz og andre OECD-medlemmer. Kilder i den britiske regering lod også forstå, at den britiske regering havde opnået denne forsikring fra Kommissionen.

I en skrivelse fra det britiske konservative medlem af Europa-Parlamentet, Charles Tannock, dateret den 21. marts 2000 skrev kommissær Bolkestein, at EU simpelthen ikke kunne tillade sig at blive lammet på et område, som er af vital betydning for det indre markeds gode funktion på grund af frygt for, at andre lande ikke vil følge dets eksempel.

Kan Kommissionen oplyse, hvilken af disse anskuelser er korrekt? Er der specielt nogen omstændigheder, hvor den ville presse på med indførelse af kildeskat i EU uden at have fået tilsagn fra andre førende OECD-lande om at ville indføre samme eller lignende arrangementer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. juni 2000)

Den sekvensmæssige approach, som det ærede medlem henviser til, fremgår af punkt 18 i den rapport om udbygget skattepolitisk samarbejde, som det finske formandskab fremlagde på Rådets (økonomi- og finansministrene) møde den 29. november 1999. På det nævnte møde mellem økonomi- og finansministrene var alle medlemsstaterne enige om, at det var nødvendigt at drage konklusioner på grundlag af denne rapport. I konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde den 10.-11. december 1999 i Helsingfors henvises der også til de i rapporten fastsatte approaches.

På Det Europæiske Råds møde for nylig i Santa Maria da Feira tilsluttede det sig en rapport om den skattepakke, som Rådet (økonomi- og finansministrene) var nået til enighed om den 20. juni(1). Desuden godkendte det den tidsplan, der var fastsat i rapporten, og ifølge hvilken der skal ske en trinvis udvikling hen imod gennemførelsen af informationsudvekslingen som grundlag for beskatningen af ikke-bosiddendes indkomst af opsparede midler. Punkt 2, litra c), i rapporten fra Rådet (økonomi- og finansministrene) indeholder en tidsplan for de forhandlinger med særlig vigtige tredjelande og afhængige eller associerede områder, som skal finde sted før vedtagelsen og gennemførelsen af det foreslåede direktiv(2).

Kommissionen tilslutter sig fuldt ud denne tidsplan og vil bistå Rådet (økonomi- og finansministrene) med at imødekomme anmodningen fra Det Europæiske Råd om beslutsomt at videreføre arbejdet med alle dele af skattepakken, således at der hurtigst muligt og senest ved udgangen af 2002 kan opnås fuld enighed om vedtagelsen af direktivet og skattepakken som helhed.

(1) Rådets (økonomi- og finansministrene) rapport er knyttet som bilag til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde den 19.-20. juni 2000 i Santa Maria da Feira (bilag IV).

(2) Forslag til direktiv om sikring af en reel minimumsbeskatning af renteindtægter fra opsparing i Fællesskabet, EFT C 212 af 8.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1599/00

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(23. maj 2000)

Om: Opførelse af kraftvarmeværk i Montalto di Castro

Der findes allerede et stort energicenter i Montalto di Castro kommune (7400 MW svarende til 14 % af landets samlede produktion), som forårsager en ikke ubetydelig varmepåvirkning af kysten ved Lazio.

Mener Kommissionen på den baggrund, at opførelsen af et kraftvarmeværk i Pian dei Gangani, Montalto di Castro, som foreslået af Elettro Ambiente spa under Enel-koncernen, men som flertallet i Lazio-regionen har afvist, vil være i strid med EF-bestemmelserne på dette område?

Anlægget skal drives på basis af biomasse og andre affaldsafledte brændsler (14 MW), som yderligere vil kunne give anledning til farlige udslip.

På hvilken måde vil Kommissionen sikre borgernes sundhed, beskytte miljøet og erhvervs- og turistaktiviteterne i området og hindre, at Montalto di Castro-området udsættes for farlige udslip, således som provinsen Viterbo gentagne gange har påpeget over for forskellige instanser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. juli 2000)

Spørgsmålet om forebyggelse af luftforurening fra et anlæg, der stadig befinder sig på planlægningsstadiet, skal betragtes på baggrund af Fællesskabets lovgivning om miljøvurdering, dvs. Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1), senest ændret ved direktiv 97/11/EF(2). Nærmere betegnet pålægger artikel 1 i direktiv 97/11/EF medlemsstaterne at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at projekter, der på grund af deres art, dimensioner eller placering kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives et krav om tilladelse og en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse. Luftforurening hører til de virkninger, som skal vurderes.

Det projekt, det ærede medlem omtaler, hører tilsyneladende til i en af de klasser, som er opstillet i bilag II i direktiv 97/11/EF. Ifølge artikel 4, stk. 2, i samme direktiv skal medlemsstaterne med forbehold af artikel 2, stk. 3, i forbindelse med projekter, der er opført i bilag II, ved hjælp af en undersøgelse i hvert enkelt tilfælde eller af grænseværdier eller kriterier fastsat af dem selv, afgøre, om projektet skal vurderes i henhold til artikel 5-10.

Som det ærede medlem selv nævner har de regionale myndigheder imidlertid forkastet projektet. Kommissionen mener derfor ikke, at der på nuværende tidspunkt er grund til at gribe ind i denne sag. Skulle projektet derimod blive godkendt i fremtiden uden tilstrækkeligt hensyn til Fællesskabets miljøvurderingsdirektiv, vil det være en overtrædelse af Fællesskabets lovgivning, og Kommissionen har i henhold til EF-traktaten ret til at gribe ind.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2216/00

af Jo Leinen (PSE) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: En formel undersøgelse vedrørende et planlagt fabriksudsalgscenter i Zweibrücken i Saarland

I september 1997 stillede Helwin Peter (MEP) første gang en forespørgsel (E-2966/97)(1) til Kommissionen, hvori han spurgte, om den agtede at iværksætte en formel undersøgelse vedrørende det planlagte fabriksudsalgscenter i Zweibrücken.

I svaret af 15. december 1998 på yderligere en skriftlig forespørgsel (E-3497/98)(2) bebudede kommissær Van Miert, at klageren (Europaverband der Selbständigen Bundesverband Deutschland e.V.) skriftligt ville blive underrettet om Kommissionens videre behandling af sagen.

Dette er endnu ikke sket.

Kan Kommissionen på den baggrund oplyse:

1. om behandlingen af sagen er nået så vidt, at der kan træffes en afgørelse?

2. hvilken afgørelse der i bekræftende fald er truffet?

3. hvornår klageren vil blive underrettet herom?

(1) EFT C 134 af 30.4.1998, s. 46.

(2) EFT C 289 af 11.10.1999, s. 53.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(13. september 2000)

Af Kommissionens undersøgelse af sagen fremgik det, at de forhold, klagerne havde fremført, og som enten lagde en avisartikel til grund eller var uden kildeangivelse, ikke havde deres rigtighed. De rette kendsgerninger giver ikke Kommissionen nogen anledning til at nære tvivl med hensyn til statsstøtten.

Kommissionen underrettede klagerne allerede den 14. juli 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2090/00

af Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) til Kommissionen

(28. juni 2000)

Om: Euromed

Har Kommissionen kendskab til projektet vedrørende etablering af Euromed-togforbindelsen til byen Almería i Spanien?

Støtter EU helt eller delvis dette projekt?

Hvilke EU-midler er der i bekræftende fald tale om og hvor store beløb?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(28. juli 2000)

Forlængelsen af den såkaldte Euromed-jernbanelinje frem til byen Almería gennem regionen Murcia er nævnt i den spanske regionaludviklingsplan for mål 1-regioner og er et af de vigtigste projekter for perioden 2000-2006 i regionen Andalusia. Projektet indgår også i den spanske infrastrukturplan for perioden 2000-2007. Da forhandlingerne om EF-støtterammen for mål 1-strukturfondsstøtte til Spanien endnu ikke er afsluttet, er det dog ikke muligt at sige, om der vil blive ydet støtte til projektet i denne sammenhæng.

På den anden side er denne linje ikke defineret som transeuropæisk jernbanenet (TEN), og der kan derfor ikke ydes støtte til det fra Samhørighedsfonden eller via budgetposten for TEN-transport.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1624/00

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om:Østrigere i Kommissionen

Østrig har i 5 år været medlem af Den Europæiske Union. I løbet af den periode er nogle østrigere flyttet til Kommissionen. Det kan dog nu konstateres, at Østrig, som udgør 2,15 % af EU's samlede befolkning og yder et uforholdsmæssigt stort bidrag til EU-budgettet (2,65 %), kun tegner sig for 1,93 % af de højtstående tjenestemænd i Kommissionen. Disse 1,93 % svarer til 127 stillinger, hvilket viser, at Østrig er underrepræsenteret i Kommissionen.

Er Kommissionen sig dette misforhold bevidst? Hvis ja, findes der foruden Østrig også andre lande, som på lignende vis er underrepræsenterede i forhold til deres indbyggertal og bidrag til budgettet?

Hvad agter Kommissionen at gøre i fremtiden for at rette op på denne mangel hhv. sørge for, at der fremover ikke opstår sådanne misforhold?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(19. juli 2000)

I henhold til de seneste officielle tal (28. april 2000) er der i Kommissionen 200 østrigske tjenestemænd i lønklasse A; dette udgør 2,3 % af alle tjenestemænd i lønklasse A. Blandt disse var der 2 A1'ere (ud af i alt 54, dvs. 3,7 %) og 6 A2'ere (ud af i alt 195, dvs. 3,08 %).

Af de femten medlemsstater er der fem, hvis andel af tjenestemænd i lønklasse A er lavere end deres andel af den samlede EU-befolkning. Tyskland tegner sig for 12,4 % A-tjenestemænd og 21,8 % af EU-befolkningen, Spanien for 9,5 % af A-tjenestemændene og 10,5 % af EU's befolkning, Frankrig for 13 % af A-tjenestemændene og 15,8 % af EU's befolkning, Det Forenede Kongerige for 11 % af A-tjenestemændene og 15,8 % af EU-befolkningen og Italien for 12 % af A-tjenestemændene og 15,3 % af den samlede EU-befolkning.

I henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 27 skal Kommissionen ansætte tjenestemænd, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet; de skal udvælges på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgere i Fællesskabernes medlemsstater. Forfremmelse sker blandt de tjenestemænd, der er berettiget til forfremmelse efter sammenligning af deres fortjenester (tjenestemandsvedtægtens artikel 45). Kommissionen vil fortsat overholde disse bestemmelser nøje.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2085/00

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(28. juni 2000)

Om: Testning af funktionelle levnedsmidler i modsætning til testning af farmakologiske forbindelser

Har Kommissionen undersøgt, hvorledes testning af genetisk modificerede levnedsmidler, der betragtes som funktionelle levnedsmidler, adskiller sig fra testning af farmakologiske forbindelser i medlemsstaterne, og kan den oplyse, i hvilke henseender systemerne i væsentlig grad adskiller sig fra hinanden?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af David Byrne

(28. juli 2000)

I henhold til Fællesskabets lovgivning findes der ingen kategori for funktionelle levnedsmidler eller funktionelle levnedsmiddelingredienser. På nogle levnedsmidler er ordet funktionel angivet på etiketten. I Kommissionens hvidbog om fødevaresikkerhed meddelte den, at den har til hensigt at stille de relevante forslag om tilnærmelse af bestemmelserne for at kunne anføre sådanne betegnelser på produkter.

Produkter, der består af, indeholder eller er afledt af genetisk modificerede organismer, betragtes som nye levnedsmidler eller nye levnedsmiddelingredienser. En forudsætning for at kunne markedsføre sådanne produkter er, at der er indhentet en forudgående tilladelse, som skal være baseret på en sikkerhedsvurdering i henhold til forordning (EF) nr. 258/97.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1355/00

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Præcis diagnose af teknologikløften mellem det nye og det gamle kontinent

I henhold til en nylig betænkning skjuler den hastige udvikling af visse af informationsteknologiens industrielle sektorer den kendsgerning, at Europas konkurrencedygtighed generelt stadigvæk forringes i sammenligning med andre regioner som f.eks. Nordamerika og Japan.

Derfor bør der råbes vagt i gevær over for denne kløft mellem det nye og det gamle kontinent og de forskydninger, som den nye økonomi er i færd med at skabe indenfor Europa selv.

Mener Kommissionen ikke i lyset af denne alarmerende situation, at den bør foreslå, at der nedsættes et Vismandsudvalg, som kan foretage en præcis diagnose af Europas tilbageståenhed i så henseende og stille forslag om konkrete foranstaltninger med henblik på en overvindelse af denne teknologiske kløft, som uden tvivl er den største udfordring, Europa i øjeblikket står overfor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(26. juni 2000)

Det europæiske erhvervslivs konkurrenceevne i informationssamfundssektorerne er af afgørende betydning for hele den europæiske økonomi. Det er disse sektorer, der står for hovedparten af den økonomiske vækst og dermed den nuværende stigning i beskæftigelsen.

Dette er baggrunden for, at Kommissionen har igangsat e-Europe-initiativet og strategierne for beskæftigelsen i informationssamfundet, og det er lykkedes at få de politiske beslutningstageres opmærksomhed rettet mod dette emne. Med udgangspunkt i dette initiativ har Det Europæiske Råd på sit møde i Lissabon taget denne udvikling til efterretning og udtrykt ønske om, at der sættes ind på at fremme udviklingen af den nye økonomi.

Kommissionen har allerede i fællesskab med erhvervslivet iværksat analyser, bl.a. i en række høringsgrupper, såsom gruppen af højtstående embedsmænd vedrørende informationssamfundets sociale dimension og beskæftigelse, Forum for Informationssamfundet og Global business dialogue, hvor der kommer input fra de direkte involverede. For at undgå overlapning og dobbeltarbejde er der derfor på nuværende tidspunkt ikke planer om at nedsætte endnu en vismandsgruppe.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2049/00

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. juni 2000)

Om: Forbud mod mobiltelefoner under flyvninger

I henhold til en artikel i det britiske tidsskrift Flight har de britiske luftfartsmyndigheder (Civil Aviation Administration) gennemført en detaljeret undersøgelse af virkningerne af mobiltelefoner på flytrafikken. Resultatet af denne undersøgelse er, at mobiltelefoner har en utvivlsom negativ indvirkning på de elektroniske systemer, som de på forskellig vis påvirker (både når en pasager telefonerer og når han modtager et telefonopkald), og at det af sikkerhedshensyn bør sikres, at der er fuldt forbud mod mobiltelefoner under såvel flyvningen som manøvrer på jorden.

Agter Kommissionen snarest at tage et initiativ i denne retning, således at der tages hensyn til dette aspekt af flysikkerheden? Finder den ikke, at det ville være nyttigt at gennemføre og samordne en eller anden form for sensibiliseringskampagne af flypassagererne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. september 2000)

Kommissionen og hele luftfartssektoren er fuldstændig klar over det problem, som det ærede medlem nævner. Kommissionen har netop fremsat et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning(1) om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart(2), som har til formål at opstille fælles krav til luftfartøjer, der anvendes til erhvervsflyvning, og bl.a. rummer en række bestemmelser vedrørende forbud mod at benytte bærbart elektronisk udstyr, som kan påvirke flys udstyr og systemer (jf. OPS 1 110 i bilaget til dette forslag til forordning).

(1) KOM(2000) 121 endelig udg.

(2) EFT L 373 af 31.12.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1127/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Kommissionen agter at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau og fastholde forbrugernes tillid (punkt 29 ff.). Oprettelsen af en europæisk fødevaremyndighed skal bidrage hertil. Kommissionen vælger ikke et agentur efter amerikansk model. De regeludstedende komitéer med repræsentanter for medlemsstaterne er fortsat ansvarlige for forberedelsen og vedtagelsen af beslutninger. Beslutningsprocessen vedrørende fødevaresikkerhed bliver således påvirket af andre overvejelser end de videnskabelige.

Skal de regeludstedende myndigheder, dvs. komitéerne med repræsentanter for medlemsstaterne, forpligtes til at fralægge sig ansvar, når deres beslutninger afviger fra den videnskabelige rådgivning? a) I bekræftende fald, på hvilken måde bør dette ansvar ifølge Kommissionen udøves? b) I benægtende fald, hvorfor mener Kommissionen, det ikke er nødvendigt, at de regeludstedende komitéer offentligt forsvarer deres afvigende beslutninger?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 og E-1162/00

(9. juni 2000)

De spørgsmål, det ærede medlem har rejst, er ved at blive undersøgt med henblik på fremsættelse af lovgivningsforslag i overensstemmelse med den tidsplan, der er fastsat i hvidbogen om fødevaresikkerhed.

Det ville være uhensigtsmæssigt på dette stadium at foregribe detaljerne i de enkelte forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2024/00

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(21. juni 2000)

Om: Fiskepladser

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange procent af EU's fiskepladser er britiske med:

a) en 12- milegrænse og

b) en 200- milegrænse, og hvor mange procent af fiskefangsterne målt i enten værdi eller vægt blev gjort af britisk registrerede fartøjer i den seneste årsperiode, hvor der forligger tal?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. juli 2000)

Kommissionen kan ikke oplyse, hvor stor en procentdel af EU's fiskepladser der er britiske, da afgrænsningen af eksklusive økonomiske szoner henhører under medlemsstaterne. Den fælles fiskeripolitik vedrører forvaltningen af fiskebestande i hele det område, hvor de forekommer, og det har intet at gøre med områder under national jurisdiktion.

Hvad angår landinger, tegnede britisk registrerede fartøjer sig for 13,03 % af værdien af EF-fartøjernes samlede landinger i 1997 og for 13,16 % af landingerne beregnet efter vægt.