DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/852

(2004/C 84 E/0945)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0706/04

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om: Vin

Europa-Kommissionen vedtog i februar overraskende en ændring af lovgivningen om mærkning af vin, som gør det muligt for tredjelande at markedsføre vine i Den Europæiske Union med traditionelle EU-betegnelser, f.eks. crianza, reserva eller gran reserva, hvilket er i modstrid med producentlandenes holdning.

På den anden side har Fællesskabets udøvende myndighed i årevis ført hårde forhandlinger, såvel bilaterale som i WTO-regi, for at bevare vores traditionelle betegnelser. For nylig har flere tredjelande indgivet klager for WTO over forordning (EF) 753/2002 (1) om mærkning af vin, da den i praksis ikke tillader anvendelse af de traditionelle fællesskabsbetegnelser.

Kan Kommissionen forklare, hvorfor den ikke har ventet på, at WTO afgiver sin udtalelse, før den ændrer vores lovgivning, uden at give os mulighed for at forsvare vores interesser over for den internationale organisation?

Hvad er baggrunden for denne ændring i forhold til Den Europæiske Unions traditionelle holdning på området?

Hvor meget mener Europa-Kommissionen, at sektorens tab kan beløbe sig til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. april 2004)

Kommissionen blev nødt til at vedtage nye regler for beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter for at afværge et panel i Verdenshandelsorganisationen (WTO), hvilket ville have udgjort en alvorlig trussel for EU's politik for mærkning af vin.

Som nævnt i det skriftlige spørgsmål har flere tredjelande efter meddelelsen af forordning (EF) nr. 753/2002 (2) til Verdenshandelsorganisationen sendt deres kommentarer til og udtrykt forbehold over for WTO. Der blev afholdt to høringer om dette emne i Genève. Tredjelandene betragtede den eksklusive beskyttelse af visse traditionelle udtryk (del B) som en ny intellektuel ejendomsret fra EU's side i forbindelse med TRIPS-aftalen, der kom oveni aftalen om geografiske betegnelser. Et panel i WTO om dette emne kunne have bragt EU's politik om beskyttelse af geografiske betegnelser i fare og måtte derfor undgås.

I betragtning af tredjelandenes bemærkninger besluttede Kommissionen at foretage visse ændringer i ovennævnte forordning. Disse ændringer vedrører især tredjelandenes mulighed for at benytte visse traditionelle udtryk, hvis de overholder de regler, der gælder for medlemsstaterne.

Der skulle endvidere tages hensyn til, at flere tredjelande ikke råder over et centraliseret regelsæt i vinsektoren. EU's krav til lovgivningen blev derfor ændret, og princippet om »regler« blev erstattet af princippet om »gældende regler«. Disse regler omfatter dem, der udstedes af repræsentative erhvervsorganisationer. Der blev også indført en definition på »repræsentativitet«.

Det er også vigtigt at understrege, at der i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 (3) ikke refereres til de to typer traditionelle udtryk i modstrid med bilag III til forordning (EF) nr. 753/2002, men kun til Kommissionens mulighed for at vedtage normer for traditionelle udtryk i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i medlemsstaterne.

De nye betingelser for tredjelandenes benyttelse af traditionelle EF-udtryk er lig med dem, der førhen var gældende for benyttelsen af de traditionelle udtryk i bilag III, del A, i forordning (EF) nr. 753/2002.

Blandt disse betingelser figurerer ifølge artikel 1, nr. 10, i forordning (EF) nr. 316/2004 (4) vedrørende ændring af artikel 37, stk. 1, litra e), i forordning (EF) nr. 753/2002 følgende:

a) tredjelandet skal indgive en begrundet anmodning til Kommissionen og fremsende oplysninger, som kan begrunde godkendelsen af det traditionelle udtryk

b) sproget for det traditionelle udtryk skal være det officielle sprog i det tredjeland, der har fremsat anmodningen, og udtrykket skal være anvendt på dette sprog i mindst ti år

c) hvis sproget for det traditionelle udtryk ikke er tredjelandets officielle sprog, skal dets benyttelse være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning, og i dette tilfælde skal det traditionelle udtryk være benyttet uafbrudt i mindst de sidste femogtyve år

d) andre kriterier såsom udtrykkets »specificitet« og »særegne karakter« samt bekæmpelse af muligheden for bedrageri som fastsat i samme forordning skal også opfyldes.

I det konkrete tilfælde med de spanske traditionelle udtryk »Reserva«, »Gran Reserva« eller »Crianza« som nævnt i det skriftlige spørgsmål til Kommissionen er betingelserne for tredjelandes benyttelse af dem i Fællesskabet uændret, eftersom disse udtryk allerede figurerede i bilag III, del A, i forordning (EF) nr. 753/2002.

(1) EFT L 118 af 4.5.2002, s. 1.

(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002 af 29. april 2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse, EFT L 118 af 4.5.2002.

(3) Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin, EFT L 179 af 14.7.1999.

(4) Kommissionens forordning (EF) nr. 316/2004 af 20. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 753/2002, EUT L 55 af 24.2.2004.