ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem (1) omfatter bestemmelser vedrørende anmeldelse af skibes bevægelser og deres last. Skibsførere, der forlader en havn i Fællesskabet, er bl.a. forpligtet til at underrette den kompetente havnemyndighed og afgive visse oplysninger, herunder den nøjagtige tekniske betegnelse på det farlige eller forurenende gods samt FN-numre eller IMO-fareklasser. Kommissionen kan ikke formelt tage stilling til synspunkter, som en tredjepart hævdes at have fremført i TV eller i pressen. Dog må det slås fast, at medlemsstaternes myndigheder har enekompetence til at udstede tilladelse til at forlade en havn.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/920

(2004/C 84 E/1017)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0944/04

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(26. marts 2004)

Om: Små genstande i fødevareprodukter

Under henvisning til følgende:

Statistikkerne over uheld med børn (især ved kvælning) forårsaget af legetøj sammensat af smådele, som navnlig er indeholdt i fødevareprodukter; den anbefalede aldersgrænse for disse produkter er meget lav (normalt tre år), og børnelægerne bekræfter, at børn i alderen tre til fem år har en tendens til at putte alt, hvad der er inden for deres rækkevidde, i munden;

denne type produkter har i årtier været forbudt i USA på grund af de risici, de indebærer;

størsteparten af de europæiske fabrikanter sælger ikke den form for produkter; bedes Kommissionen besvare følgende:

Overvejer Kommissionen som led i revisionen af legetøjsdirektivet at

— indføre bestemmelser om større minimumsstørrelser på de smådele, som legetøjet er sammensat af, med henblik på at forhindre flere alvorlige ulykker med smådele (en cylinder som norm for børnenes sikkerhed)?

— indføre en højere anbefalet nedre aldersgrænse for disse produkter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkii Liikanen

(29. april 2004)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at udkastet til et forslag om ændring af Rådets direktiv 88/378/EØF af 3. maj 1988 om sikkerhedskrav til legetøj (1) for øjeblikket drøftes med medlemsstaterne, forbruger- og brancheorganisationerne samt standardiseringsorganerne inden for rammerne af ekspertgruppen om sikkerhedskrav til legetøj. Spørgsmålet om legetøj i fødevarer er derfor til debat i denne forbindelse.

Man bør generelt huske på, at det er vigtigt for den intellektuelle udvikling af børn over en vis alder, at de er i stand til at lege med legetøj, der består af små dele. Det eventuelle behov for krav til legetøj i fødevarer kan imidlertid i princippet ordnes gennem aldersbegrænsninger. Legetøj bør kun markedsføres sammen med fødevarer, hvis det egner sig til den aldersgruppe, der i sidste ende formodes at udgøre brugergruppen. Det undersøges i øjeblikket, om det er muligt på disse produkter at sikre, at de relevante advarsler er klart læselige og tydelige, for så vidt angår kvælningsrisici.

Endvidere kan man i lyset af den standardiseringsproces, der inddrager medlemsstaterne og aktørerne, behandle relevante spørgsmål som f.eks. det eventuelle behov for at ændre cylindertesten for små dele.

Der udføres i øjeblikket en konsekvensanalyse af ændringen af direktivet om legetøj med henblik på at vurdere, hvilke ændringer det er hensigtsmæssigt at foretage af det nuværende direktiv om legetøj.

(1) EUT L 187 af 16.7.1988.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/865

(2004/C 84 E/0957)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0746/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: Reform af frugt- og grøntsagssektorerne

EU's irske formandskab meddelte for nylig i Europa-Parlamentet, at Europa-Kommissionen under sit mandat ville forelægge forslag til reform af sektorerne for frisk og forarbejdet frugt og grøntsager.

Europa-Kommissionen har allerede tidligere behandlet vigtige aspekter ved markedsordningen via forvaltningskomitéen med alt det, denne procedure indebærer, det vil sige, at Europa-Parlamentet ikke havde nogen indflydelse på denne ændring, der betød en virkelig reform af den lovgivning, der regulerer producentorganisationernes funktion.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke elementer den kommende reform vil omhandle?

Har Kommissionen til hensigt at forelægge et oplæg — som den har gjort i forbindelse med de seneste reformer af den fælles landbrugspolitik, herunder »Middelhavsreformpakken« — som gør det muligt at afholde en forhandling, før lovgivningsteksterne bliver forelagt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. april 2004)

De tanker, Kommissionen foreløbig har gjort sig vedrørende frugt- og grøntsagssektoren, har endnu ikke ført til noget endeligt resultat. Den kan derfor ikke på nuværende tidspunkt sige noget om indholdet af eventuelle forslag på dette område.

Kommissionen skal erindre det ærede medlem om, at den allerede har fremlagt en meddelelse om denne sektor i 2001, og at denne meddelelse har givet anledning til en bred demokratisk debat med deltagelse af Parlamentet, Rådet (med det spanske formandskabs konklusioner), medlemsstaterne og civilsamfundet. Kommissionen har arbejdet og arbejder fortsat på grundlag af disse forskellige bidrag.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/280

(2004/C 88 E/0285)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1083/04

af Rolf Linkohr (PSE) til Kommissionen

(1. april 2004)

Om: Kyotoprotokollens projektorienterede mekanismer

Kan Kommissionen meddele, hvilke medlemslande der allerede har truffet aftale med tredjelande om udnyttelsen af projektorienterede mekanismer (CDM)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. april 2004)

Ifølge den nye overvågnings- og gennemførelsesbeslutning (280/2004/EF), der trådte i kraft den 10. marts 2004, skal medlemsstaterne indsende oplysninger om deres (besluttede) brug af de fleksible mekanismer i Kyoto-protokollen fra 15. marts 2005 (og derefter hvert andet år).

For at indhente oplysninger før nævnte dato sendte Kommissionen medlemsstaterne et spørgeskema om deres hensigter og forberedelser med hensyn til brugen af Kyoto-mekanismerne (artikel 6, 12 og 17 i Kyoto-protokollen). Besvarelsen var frivillig. Medlemsstater fremlagde dog meget begrænsede oplysninger, der ikke var tilstrækkelige til at give et generelt overblik. Seks medlemsstater (Belgien, Spanien, Nederlandene, Østrig, Portugal og Det Forenede Kongerige) har allerede besluttet i princippet at bruge disse Kyoto-mekanismer ud over indenlandske politikker og foranstaltninger for at nå deres mål i den første forpligtelsesperiode. To medlemsstater har fremlagt deres første kvantitative skøn. Der kan findes en lidt mere detaljeret oversigt i den seneste rapport (1) fra Kommissionen i Rådets beslutning 93/389/EØF af 24. juni 1993 om en overvågningsmekanisme for emissionen af CO2 og andre drivhusgasser i Fællesskabet (2) som ændret ved Rådets beslutning 1999/296/EF af 26. april 1999 (3).

Der kan indhentes yderligere oplysninger om den besluttede brug af de fleksible mekanismer i medlemsstaternes nationale tildeling splaner, især i de tilfælde, hvor en sådan brug er af stor betydning for en medlemsstats mulighed for at nå emissionsmålet i Kyoto-protokollen.

(1) KOM(2003) 735 endelig udg.

(2) EFT L 167 af 9.7.1993.

(3) EFT L 117 af 5.5.1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/721

(2004/C 88 E/0742)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1064/04

af André Brie (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. april 2004)

Om: Uoverensstemmelser ved anlæggelsen af hovedvej S 282 A i Freistaat Sachsen

Med min forespørgsel ønsker jeg at gøre Kommissionen opmærksom på problematikken ved anlæggelsen af hovedvej S 282 A i Freistaat Sachsen, som også er genstand for et andragende (nr. 364/2000) til Europa-Parlamentet. Dette andragende blev allerede registreret den 25. maj 2000 og senest behandlet den 20. februar 2003 i Udvalget for Andragender, og siden da har man ventet på de udbedte forklaringer fra de pågældende myndigheder i Tyskland.

Siden andragendet blev indgivet for fire år siden, og hovedvejen S 282 A i mellemtiden er blevet færdiganlagt, er der fremkommet et stigende antal modstridende oplysninger, som jeg efterfølgende kort gør rede for.

Det drejer sig i første omgang om de modstridende oplysninger om udgifterne.

I en skrivelse til Nino Gemelli (Formand for Udvalget for Andragender) den 23. maj 2003 bekræfter ambassadør Wilhelm Schönfelder (fast repræsentant for Tyskland ved EU) under henvisning til tyske myndigheder beløbet på 50 mio. EUR til udvidelse af hovedvejen S 282 A.

I en skrivelse til præsidenten for landdagen i Sachsen, Iltgen, den 19. maj 2003 anslår Sachsens økonomi-og arbejdsminister de samlede udgifter til anlæggelsen af hovedvejen til 4,63 mio. EUR, men kun få uger senere (4. juli 2003) er beløbet faldet til 4,3 mio. EUR, da præsidenten for landdagen, Iltgen, stiller samme spørgsmål.

Der er desuden mistanke om, at etableringen af hovedvejen S 282 A bevidst er blevet fejlagtigt klassificeret som »udvidelse«, idet vejens status allerede et år efter åbningen blev nedprioriteret fra den oprindelige »overregional« (status II) til »regional« (status III).

Mit spørgsmål til Kommissionen lyder, om og i hvilket omfang den har kendskab til disse modstridende forhold, og hvis dette ikke er tilfældet, om Kommissionen påtænker at iværksætte en lokal undersøgelse?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Jacques Barrot

(28. juni 2004)

Ifølge de oplysninger, Kommissionen modtog fra projektmyndighederne i Sachsen den 16. april 2004, er situationen følgende hvad angår ERUF-investeringer i det projekt, det ærede medlem nævner:

Vejen, hovedvej 282 A, er blevet omlagt med støtte fra ERUF. Der var programmeret med udgifter på i alt 9 081 mio. EUR. Hidtil er der blevet anvendt 5,3 mio. EUR, og yderligere 0,705 mio. EUR vil følge. ERUF bidrager med 75 % af de samlede udgifter.

Kommissionen er bekendt med, at der kan have været tale om uoverensstemmelser i forbindelse med fremlæggelsen af tallene vedrørende projektet, idet de er blevet fremlagt på forskellige tidspunkter og derfor angår situationen på forskellige stadier af projektets gennemførelse.

Hvad angår spørgsmålet om vejens status, har projektmyndighederne oplyst, at den pågældende vej blev opprioriteret fra lokalt til statsligt niveau i 1997. Den er ikke blevet nedprioriteret.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/555

(2004/C 84 E/0633)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0246/04

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om: De indledende anlægsarbejder i forbindelse med omledningen af Ebro

Det spanske miljøministerium har meddelt, at regeringen vil indlede anlægsarbejderne til omledning af Ebrofloden i slutningen af februar. Det drejer sig konkret om sektionen fra slutningen af Seguraflodens rørledning til begyndelsen af Campos del Río-akvædukten i Murcia, og sektionen fra den sydlige udmunding af Saltadortunellen til Camino del Cerro Minado i Almanzora (Almería). Det spanske miljøministerium har ligeledes sluttet kontrakt med et firma, der skal foretage jordbundsprøver i området Ulldecona y Alcanar i Tarragonaprovinsen. På et møde med Europa-Parlamentets Udvalg om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse den 16. december 2003 forsikrede kommissæren (miljø), at anlægsarbejderne i forbindelse med omledningen af Ebrofloden blev behandlet som en helhed og ikke som en række separate projekter.

Bliver disse projekter finansieret separat eller skal de indgå i den samlede finansieringspakke for projektet for omledning af Ebrofloden? Er der søgt om EU-finansiering til disse projekter? Vil den blive bevilget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(18. marts 2004)

De spanske myndigheder har til medfinansiering under strukturfondene og Samhørighedsfonden forelagt Kommissionen et sæt på fire projekter i forbindelse med omledningen af Ebro. For et af projekterne, den nordlige sektor, er der anmodet om medfinansiering under Samhørighedsfonden, og for de tre andre (større projekter) er anmodningerne fremlagt under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) inden for rammerne af de regionale operationelle programmer for Valencia, Murcia og Andalusien.

De datoer, fra hvilke udgifterne til disse projekter kan anses som støtteberettigede, er den 29. december 2004 for Samhørighedsfondens vedkommende og den 1. januar 2000 for strukturfondenes vedkommende. De spanske myndigheder behøver ikke at afvente en beslutning fra Kommissionen for at iværksætte disse projekter, selv om de i så fald risikerer, at projektet ikke opfylder betingelserne for at blive godkendt af Kommissionen som fastsat i de relevante forordninger.

Selv om ovennævnte projekter er fremlagt som en gruppe og derfor også vil blive evalueret som en gruppe af Kommissionen, har de spanske myndigheder enekompetence til at træffe beslutning om, hvordan det er mest hensigtsmæssigt at gennemføre dem, herunder om spørgsmål vedrørende hvor mange byggekon-trakter der anses for at være nødvendige af tekniske eller effektivitetsmæsige grunde.

Kommissionen er i øjeblikket ved at undersøge de fremlagte projekter. Beslutningen om, hvorvidt der skal ydes EU-støtte til disse projekter, kan først træffes, når alle oplysninger er omhyggeligt gennemgået. Den vil blive truffet efter de eksisterende regler og procedurer som fastsat i de relevante forordninger og i fuld overensstemmelse med den gældende fællesskabslovgivning og -politik, herunder på miljøområdet.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/167

(2004/C 88 E/0175)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0049/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om: EU's støtte til Iran med henblik på at afhjælpe de tragiske følger af jordskælvet i Bam

Hvilke forbindelser har der været mellem EU og den iranske regering siden den alvorlige katastrofe i Bam? Hvor omfattende en hjælp har EU sendt til Bam? Hvor stort et bidrag vil EU yde, for at livet i videst muligt omfang kan blive genoprettet i de jordskælvsramte byer og landsbyer? Vil Kommissionen tildele befolkninger, der rammes af denne form for katastrofer, midler, som står mål med EU's økonomiske kapacitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(5. marts 2004)

EU har i mange år arbejdet for at udvikle videre politiske og økonomiske forbindelser med Iran. Med henblik herpå har EU i december 2002 indledt forhandlinger om en handels- og samarbejdsaftale samt en aftale om politisk dialog og kampen mod terrorisme. Næsten samtidigt indledtes en menneskerettighedsdialog med Iran. Arbejdsgrupper om handel, investering og energi har eksisteret siden 1999. EU fortsætter med at basere sin strategi over for Iran på det globale koncept om en overordnet dialog, der blev indført i 1998.

Efter det tragiske jordskælv den 26. december 2003 reagerede Kommissionen straks gennem sit Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) ved den 27. december 2003 at tildele 2,3 mio. EUR til de mest påtrængende humanitære behov. Midlerne er blevet kanaliseret gennem Røde Kors-bevægelsen og internationale ikke-statslige organisationer (NGO'er). Allerede den 26. december 2003 har EU's overvågnings- og informationscenter på civilbeskyttelsesområdet i Kommissionens regi udsendt og koordineret eftersøgnings- og redningshold efter opfordring fra medlemsstaterne, Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), kandidatlande og tiltrædende lande.

Den 18. februar 2004 vedtog Kommissionen en opfølgende beslutning om fortsat humanitær bistand på 6,2 mio. EUR. Midlerne vil som tidligere blive fordelt gennem Røde Kors og internationale NGO'er samt gennem De Forenede Nationers kontorer. De berørte sektorer omfatter sundhed, vandforsyning, sanitet samt psyko-social støtte koncentreret om de mest sårbare grupper, navnlig børn.

Kommissæren med ansvar for udvikling og samarbejde aflagde besøg i Iran den 18. og 19. februar 2004. Han talte med regeringen, den iranske Røde Halvmåne og De Forenede Nationers organisationer i Teheran og besøgte Bam, hvor han mødtes med de organisationer, der arbejdede i området.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/199

(2004/C 88 E/0206)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0665/04

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om: Sikkerhedsstandarder for billedbearbejdning ved indskanning af pengesedler

Det er ikke muligt med det nye software fra Adobe Photoshop CS og fra Paint Shop Pro at indlæse og bearbejde billeder fra pengesedler. Denne mekanisme, som er udviklet af Central Bank Counterfeit Deterrence (CBCDG), en sammenslutning af centralbanker fra hele verden, er et vigtigt middel til at bekæmpe forfalskning af pengesedler.

1. Har Kommissionen kendskab til denne mekanisme?

2. Har Kommissionen planer om at indføre denne mekanisme som en bindende sikkerhedsstandard?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(28. april 2004)

Kommissionen er opmærksom på den indsats, Central Bank Counterfeit Deterrence Group (CBCDG) gør for at udvikle teknologi, der skal forhindre digital reproduktion af billeder på pengesedler med henblik på at bekæmpe forfalskning af disse.

Kommissionen finder det vigtigt, at denne teknologi anvendes.

Kommissionen har været i kontakt med Den Europæiske Centralbank (ECB) vedrørende spørgsmålet om at vedtage forskrifter, der gør det obligatorisk at anvende denne teknologi i forbindelse med produkter, der kan behandle digitale billeder.

ECB er efter aftale med Kommissionen på nuværende tidspunkt ved at foretage en foreløbig vurdering direkte sammen med industrien.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/443

(2004/C 84 E/0516)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0656/04

af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om: Mobile kastreringsenheder

Anerkender Kommissionen betydningen af mobile kastreringsenheder til katte i forbindelse med kontrollen med dyresygdomme og stigningen i antallet af vilde katte i medlemsstaterne? Er Kommissionen bekendt med en ny lov i Italien, som har til formål at forbyde anvendelsen af mobile kastreringsenheder til huskatte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(19. marts 2004)

Kastrering af katte, især som et middel til at afhjælpe problemerne i forbindelse med vilde katte eller af andre veterinære grunde, er ikke et spørgsmål, som falder inden for EU-lovgivningen.

Det følger heraf, at medlemsstaterne alene har kompetence til at afgøre, hvilke regler der skal gælde for kastrering inden for deres område, herunder også om de vil indføre restriktioner i anvendelsen af mobile kastreringsenheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/905

(2004/C 84 E/1000)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0895/04

af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen

(19. marts 2004)

Om: Tvisten om afgifter i Helsingborg havn

Siden 1 997 har der været en tvist om havneafgifterne i Helsingborg havn mellem havneselskabet og SweFerry AB. Spørgsmålet om afgifterne blev overdraget til Kommissionen samme år. I 2 002 forespurgte jeg, hvornår Kommissionen forventede at kunne fremsætte en stillingtagen. Nu, i foråret 2004, foreligger der stadig ingen stillingtagen. Hvornår har Kommissionen til hensigt at give besked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(15. april 2004)

Det ærede medlem henviser til to færgeselskabers klager. Ifølge disse misbruger Helsingborg Havn en dominerende stilling ved at kræve for høje og diskriminerende priser. Siden det ærede medlems sidste skriftlige forespørgsel (E-3064/01 (1)) har Kommissionen gjort væsentlige fremskridt i sin undersøgelse af disse meget komplicerede sager.

I februar 2 003 informerede Kommissionen skriftligt klagerne om sin indledende holdning, hvorefter de fremsatte deres bemærkninger. Helsingborg Havn har også fremsat sine bemærkninger til Kommissionens indledende holdning og bemærkningerne fra klagerne. Kommissionen har desuden anmodet om og modtaget yderligere oplysninger fra parterne samt fra tredjeparter. På basis af alle disse informationer udarbejder Kommissionen nu sin endelige afgørelse, som forventes at blive vedtaget inden udgangen af 2004.

(1) EFT C 147 E af 20.6.2002.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/636

(2004/C 84 E/0715)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0607/04

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. februar 2004)

Om: Sæsonarbejde

Den fri bevægelighed i EU har givet jobsøgende europæiske borgere stor mobilitet. I dag forlader tusindvis af arbejdstagere deres hjemland for at dække mangel på arbejdskraft inden for aktivitetssektorer, der er baseret på sæsonarbejde, navnlig landbrugssektoren.

Fra pressen og arbejdstagersammenslutninger er der ofte meldinger om forholdene for sæsonarbejdere, der er blevet forledt af falske løfter fra arbejdsformidlingsbureauer, og som må affinde sig med uacceptable arbejds- og levevilkår uden hverken retlig eller social beskyttelse.

Denne situation har stået på i flere år. Kan Kommissionen på den baggrund oplyse, om der findes EF-retsregler for denne form for arbejde? Hvilke foranstaltninger har den truffet eller vil træffe for at beskytte sæsonarbejderes rettigheder og interesser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(7. april 2004)

EU-lovgivningen om arbejdsvilkår finder anvendelse på sæsonarbejdere som på alle andre arbejdstagere.

Alt efter de nøjagtige betingelser, en sæsonarbejder er ansat på, er han omfattet enten af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (1) eller af artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (2).

(1) EFT L 18 af 21.1.1997.

(2) EFT L 257 af 19.10.1968.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/917

(2004/C 78 E/0969)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0028/04

af Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) til Kommissionen

(9. januar 2004)

Om: Aldersdiskrimination

Kan Kommissionen oplyse, hvorvidt den med ligebehandlingsdirektivet (Rådets direktiv 2000/78/EF (1) af 27. november 2000) havde til hensigt at ulovliggøre belønning for lang tids tjeneste og afholdelse af fester for ansatte efter f.eks. 25 års tjeneste?

Har medlemsstaterne stillet spørgsmål til Kommissionen i denne forbindelse?

Er Kommissionen, i betragtning af at visse arbejdsgivere i Det Forenede Kongerige er bekymrede for, at yngre arbejdstagere måtte anse sådanne vederlag for at være diskriminerende og eventuelt gå til domstolene, enig i, at en officiel redegørelse ville kunne medvirke til at undgå en sådan situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(13. februar 2004)

Ved Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 indføres der rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv og forbud mod forskelsbehandling på grund af religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Direktivet omfatter adgang til beskæftigelse, løn, arbejdsvilkår, afskedigelse, uddannelse osv. og både direkte og indirekte forskelsbehandling. Medlemsstaterne skulle gennemføre direktivet senest den 2. december 2003, hvorefter de berørte skal indbringe eventuelle sager for de nationale domstole efter national ret.

Kommissionen mener ikke, at uddelingen af medaljer for lang tids tjeneste eller andre måder at fejre lang tids tjeneste på vil blive betragtet som forskelsbehandling, eftersom det sker på grundlag af anciennitet og ikke alder som sådan.

(1) EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.