ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0741/01

af Giles Chichester (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2001)

Om: Forskning og udvikling

Det Europæiske Råd i Lissabon 2000 opfordrede Rådet og Kommissionen til sammen med medlemsstaterne, hvor det er relevant, senest i 2001 at kortlægge den ekspertise, der findes i alle medlemsstater inden for forskning og udvikling, for at få denne ekspertise udbredt. Mener Kommissionen, at dette mål vil blive nået, og hvilken dokumentation kan den forelægge til støtte for sit synspunkt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(8. maj 2001)

Efter resolutionen fra forskningsministrenes møde i Rådet den 15. juni 2000, som opfordrede Kommissionen til at kortlægge fremragende kompetence i samtlige medlemsstater inden slutningen af 2001, er Kommissionen med støtte fra en gruppe repræsentanter udnævnt af medlemsstaterne påbegyndt arbejdet med at fastlægge målene med og de forventede resultater af denne opgørelse.

På grundlag af drøftelserne i denne gruppe suppleret med eksperthøringer har Kommissionen udarbejdet et arbejdsdokument(1), som er forelagt Rådet og Europa-Parlamentet den 12. marts 2001, med en beskrivelse af den metode, der skal anvendes, og en tidsplan for de foranstaltninger, der skal gennemføres.

Den første fase er afgrænset til at kortlægge cirka 10 spirende videnskabelige og teknologiske temaer inden for områderne biovidenskab, nanoteknologi og økonomi. For hvert af disse temaer nedsættes der en ekspertgruppe, som får til opgave at bistå Kommissionen med at definere disse med nøgleord og udpege den mest kompetente forskningskapacitet, hvilket i første omgang foretages på grundlag af en rundspørge. Samtidig iværksættes en bibliometrisk analyse for på grundlag af objektive data at finde frem til forskergrupper med fremragende kompetencer. Eksperternes resultater forventes at foreligge i oktober 2001, og de første resultater af den bibliometriske undersøgelse vil foreligge ved udgangen af 2001. Resultaterne af de to fremgangsmåder og konsolideringen af disse påbegyndes i begyndelsen af 2002.

Dette arbejde videreføres på en sådan måde, at hovedparten af de videnskabelige og teknologiske fagområder af relevans for Fællesskabet vil være kortlagt inden udgangen af 2002.

(1) SEK(2001) 434.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0655/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. marts 2001)

Om: Tyske kemiske våben i Tyrkiet

Det tyske forsvarsministerium indrømmede i december 1999, at det ville støtte bygningen af et militært kemisk laboratorium i Tyrkiet. Projektet skulle have en ren forsvarsfunktion. I den anden tyske TV-kanals (ZDF) program Kennzeichen D blev der dog anført militære kilder, som hævder, at den tyrkiske hær den 11. maj 1999 anvendte kemiske våben mod den kurdiske PKK-bevægelse. Af en undersøgelse, som universitetet i München har foretaget, fremgår det, at de sprænghoveder, som den tyrkiske hær anvendte, blev leveret af den tyske virksomhed Buck und Depyfag. Det er nu 14 måneder siden, at der blev stillet spørgsmål til Kommissionen om begge disse punkter. I Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-3876/00(1) henviser Kommissionen til, at gennemførelsen (af forordning (EF) 1334/2000(2)) fortsat henhører under medlemsstaternes beføjelser. Derfor er det ifølge Chris Patten, medlem af Kommissionen, den medlemsstats opgave, hvor eksportøren har registreret sit sæde, at træffe afgørelse om ansøgninger om tilladelser og at overvåge gennemførelsen heraf.

Der er intet i dette svar, der tyder på, at der står hindringer i vejen for et initiativ fra Kommissionens side i henhold til artikel 22 i EU-traktaten. Tværtimod hedder det i artikel 22 udtrykkeligt: Enhver medlemsstat eller Kommissionen kan forelægge Rådet alle spørgsmål vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og fremsætte forslag for Rådet. Kommissionen bedes derfor besvare følgende spørgsmål:

1. Vil Kommissionen i overensstemmelse med artikel 22 i EU-traktaten fremsætte forslag for Rådet om at indhente oplysninger fra universitetet i München om den tyske oprindelse (Buck und Depyfag) af de sprænghoveder, som den tyrkiske hær anvendte under et angreb med kemiske våben på den kurdiske PKK-bevægelse den 11. maj 1999? I benægtende fald, hvorfor afviser Kommissionen at fremsætte et forslag i overensstemmelse med artikel 22 i EU-traktaten?

2. Vil Kommissionen i overensstemmelse med artikel 22 i EU-traktaten fremsætte forslag for Rådet om at indhente oplysninger fra det tyske forsvarsministerium om den støtte, som ministeriet ydede i forbindelse med bygningen af et nyt militært kemisk laboratorium i Tyrkiet? I benægtende fald, hvorfor afviser Kommissionen at fremsætte et forslag i overensstemmelse med artikel 22 i EU-traktaten?

(1) Se side 75.

(2) EFT L 159 af 30.6.2000, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(19. april 2001)

Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems skriflige forespørgsel E-3876/00(1), som stadig er fyldestgørende.

(1) Se side 75.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0359/01

af Eryl McNally (PSE) til Kommissionen

(8. februar 2001)

Om: Handel med katte- og hundeskind

Er Den Europæiske Union klar over de pinlige forhold, som for nylig er blevet afsløret ved en undercover-undersøgelse af handelen med katte- og hundeskind fra Asien?

Undersøgerne konstaterede f.eks. i et udstillingslokale i Asien, at tigerfigurer i naturlig størrelse var fremstillet af hundeskind eller goupee, som de asiatiske handelsmænd kalder det. Undersøgerne, der udgav sig for forretningsmænd, fik af asiaterne at vide, at disse store statuer sælges til hoteller og museer i Europa for 5000 USD pr. stk.

Mon vore turister ville blive glade for at høre, at vi bruger katte- og hundeskind? Vil Kommissionen oplyse, om den agter at gribe ind over for denne handel, inden den skader vores erhvervsliv og turisme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(8. marts 2001)

Kommissionen råder ikke på dette tidspunkt over officielle oplysninger om indførsel af katte- og hundepelse i Fællesskabet.

Med hensyn til spørgsmålet om hvorvidt Kommissionen agter at forbyde denne handel, skal opmærksomheden henledes på at handelspolitikken afspejler EU's indre politik. I henhold til den information der står til rådighed, har ingen medlemsstat indført et forbud mod kommerciel udnyttelse af sådanne pelse. Da der således ikke internt i EU findes forbud på området, agter Kommissionen på nuværende tidspunkt ikke at indføre et forbud mod indførsel af katte- og hundepelse; et sådant forbud kunne ydermere indbringes for retten som diskriminerende og en overtrædelse af princippet om national behandling.

På baggrund af befolkningens bekymring med hensyn til kommerciel udnyttelse af katte- og hundepelse, herunder også i den internationale samhandel, vil Kommissionen dog tage spørgsmålet op med henblik på en vurdering af, om der bør fremsættes forslag til foranstaltninger på EF-niveau, under hensyntagen til nærhedsprincippet; Parlamentet vil senere få tilsendt rapport herom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0547/01

af Wilhelm Piecyk (PSE) til Kommissionen

(27. februar 2001)

Om: Afgifter ved indrejse med sports- og fritidsbåde i græske farvande

I svar på skriftlig forespørgsel E-1062/00(1) fra von Wogau oplyste Kommissionen den 6. juni 2000, at den havde til hensigt indgående at undersøge den tvivlsomme forenelighed af indrejsegebyrer med fællesskabsretten.

Den ville i den henseende sætte sig i forbindelse med Grækenland for at klarlægge situationen og tage de nødvendige kontakter for at få alle videre informationer. Endvidere meddelte den, at den eventuelt ville undersøge dette spørgsmål i forbindelse med proceduren ifølge artikel 226.

På denne baggrund spørger jeg Kommissionen:

1. Hvilke yderligere informationer har Kommissionen hidtil fået?

2. Hvilken konklusion drager Kommissionen af de informationer, den har fået vedrørende foreneligheden af de pågældende indrejsegebyrer med fællesskabsretten?

3. Hvorledes begrunder Kommissionen sine konklusioner? Har Kommissionen allerede indledt procedure i henhold til artikel 226, eller har den til hensigt at gøre dette i nær fremtid?

(1) EFT C 26 E af 26.1.2001, s. 150.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(19. april 2001)

Kommissionen sendte den 12. september 2000 en åbningsskrivelse til Grækenland vedrørende de indrejsegebyrer, det ærede medlem nævner. De græske myndigheders svar af 20. november 2000 forekom ikke tilfredsstillende. Grækenland foreslår således ikke at afskaffe disse afgifter, og landets argumenter for, at de er forenelige med fællesskabsrettens krav, er ikke overbevisende.

De nævnte afgifter forekommer at være afgifter med tilsvarende virkning som told ved indførsel, hvilket er uforeneligt med artikel 23, 25 og 133 (tidligere artikel 9, 12 og 113) i EF-traktaten, og Kommissionen påtænker derfor at forfølge proceduren mod Grækenland.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0302/01

af Minerva Malliori (PSE) til Kommissionen

(2. februar 2001)

Om: Sjælden falkeart truet af udryddelse

Eleonorafalken er en vigtig falkeart, som lever på næsten 95 % af EU-medlemsstaternes område (navnlig i Grækenland, Italien og Spanien).

Ifølge oplysninger fra museet for naturhistorie under Kreta Universitet blev der i perioden 1999-2000 registreret et betydeligt antal døde fugle af denne fugleart på Kreta med det resultat, at Eleonorafalken er truet af udryddelse.

Kan Europa-Kommissionen på baggrund af dette oplyse:

1. Er denne art medtaget i fællesskabsdirektivet om beskyttelse af vilde fugle?

2. Har Kommissionen til hensigt at udarbejde en handlingsplan for at beskytte Eleonorafalken, så den ikke udgør en art, der er truet af udryddelse, især i områder (i Grækenland), hvor der findes en følsom økologisk balance?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. marts 2001)

Eleonorafalken (Falco eleonorae) er optaget i bilag I til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1) som værende en art, hvis levesteder skal gøres til genstand for særlige bevaringsmæssige foranstaltninger, for så vidt angår dens levesteder. Herunder skal medlemsstaterne navnlig sørge for at frede særlige beskyttelsesområder til bevaring af de arter, der er anført i bilag I.

Grækenland har ikke fredet tilstrækkelige områder med henblik på at beskytte de vilde fugle, der er anført i bilag I, herunder eleonorafalken. Kommissionen har derfor indledt en nærmere undersøgelse af denne sag.

Kommissionen har sørget for, at der er udarbejdet handlingsplaner for nogle af de fuglearter, der er opført i bilag I, og som anses for at være prioriteret med hensyn til finansiering via LIFE-programmet(2). I forbindelse hermed har Birdlife International udarbejdet en handlingsplan for F. eleonorae, som er godkendt på det seneste møde i Ornis Committee med de officielle repræsentanter for medlemsstaterne, som bistår med gennemførelsen af det ovennævnte direktiv.

Handlingsplanen omfatter bl.a. særlige henstillinger til Grækenland, som huser væsentlige ynglende kolonier af denne art. Gennemførelsen af disse henstillinger henhører under de enkelte medlemsstaters kompetence.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/2000 af 17. juli 2000 om det finansielle instrument for miljøet (LIFE), EFT L 192 af 28.7.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0618/01 af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen. Europæiske NATO-landes forsvarsbudgetter.



EF-Tidende nr. 187 E af 03/07/2001 s. 0231 - 0231



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0618/01 af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen (1. marts 2001) Om: Europæiske NATO-landes forsvarsbudgetter Hvor stor en del af de de europæiske landes nationale forsvarsbudgetter for årene 1998, 1999, 2000 og 2001 er afsat til NATO? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten (30. marts 2001) Forespørgselens genstand ligger uden for Kommissionens kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0672/01

af Astrid Thors (ELDR) til Kommissionen

(26. februar 2001)

Om: Foranstaltninger mod flokke af skarver

På mange steder omkring Østersøen er kolonier af skarver (Phalacrocorax carbo) blevet en veritabel plage, som gør det umuligt for andre fuglearter at

leve de samme steder. Hvor skarvkolonierne trænger frem, dør vegetationen ofte også ud. Alligevel er foranstaltninger mod skarverne ikke tilladt i f.eks. Finland, fordi bestemte kredse og myndigheder hævder, at fuglene er beskyttet i henhold til EU-direktiver.

Hvad mener Kommissionen: Hvilke foranstaltninger er tilladt, og hvad kan man gøre for at mindske de skader, skarverne forårsager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. april 2001)

Skarven er en naturligt forekommende fugleart og som sådan omfattet af Rådets direktiv 79/409 EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1) (fugledirektivet). I 1997 udgik denne art af listen i direktivets bilag I over fugle, der er genstand for særlige bevarelsesmæssige foranstaltninger, fordi den ikke længere ansås for at have en bevarelsesmæssigt set ufordelagtig status.

Da skarven ikke er medtaget på listerne over fuglearter, der kan drives jagt på i medfør af fugledirektivet (bilag II/1 og II/2), skal medlemsstaterne beskytte denne art ligesom hovedparten af de naturligt forekommende arter, idet de for eksempel skal forbyde bevidst drab eller indfangning, ødelæggelse eller beskadigelse af deres reder og æg samt bevidst forstyrrelse af dem, navnlig i yngletiden.

Dog kan medlemsstaterne fravige disse strenge beskyttelsesmæssige bestemmelser med henblik på at forebygge alvorlige skader på fiskeri og vand samt beskytte plante- og dyrelivet, når der ikke kan findes nogen anden tilfredsstillende løsning herpå.

For at der kan gives tilladelse til en sådan fravigelse, kræves der imidlertid videnskabeligt belæg for, at der rent faktisk er tale om sådanne skader. Ifølge undersøgelser foretaget i Sverige og informationer fra Finland ser det ikke ud til, at der i den nuværende situation skulle være tale om negative virkninger globalt set.

Kommissionen har modtaget informationer med antydning af, at der visse steder sker ødelæggelser på skarvernes reder. I mangel af solide beviser for, at skarverne forårsager skader på fiskeri samt vilde dyr og planter, som kunne begrunde en fravigelse som anført ovenfor, er sådanne handlinger i modstrid med fugledirektivet.

(1) EFT C 103 af 25.4.1979.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0284/01

af Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) til Kommissionen

(9. februar 2001)

Om: Landmænds køb af landbrugsjord i Tyskland

Den tyske regering er af den opfattelse, at schweiziske landmænds køb af landbrugsjord ikke er foreneligt med de tyske foranstaltninger til forbedring af den tyske landbrugsstruktur. Da de landbrugspolitiske grundvilkår i området ved Rhinens øvre løb er meget forskellige på den tyske og den schweiziske side af grænsen, begunstiges de schweiziske landmænd efter den tyske regerings opfattelse også hvis der tages hensyn til virkningerne af den schweiziske lov om landbrug, der trådte i kraft den 1.1.1999 i så høj grad, at deres køb af tysk landbrugsjord fører til en usund fordeling af den karakter, der er omhandlet i paragraf 9, stk. 2, i den tyske lov om handel med landbrugsjord.

1. Er Kommissionen af den opfattelse, at det kan være til støtte for landbruget i EU, hvis landmænd fra tredjelande køber landbrugsjord i EU?

2. Hvordan vurderer Kommissionen den tyske regerings ovenfor beskrevne holdning?

3. Hvordan vurderer Kommissionen de beskrevne forhold, hvis der ikke er tale om schweiziske, men om østrigske landmænd?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. marts 2001)

1. og 2. Kommissionen mener ikke, at der er nogen modsigelse mellem forbundsmyndighedernes iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af landbrugsstrukturerne inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, og at landmænd fra tredjelande får mulighed for at købe landbrugsjord i Tyskland, så længe den af disse erhvervede jord dyrkes i overensstemmelse med de gældende bestemmelser. Den enkelte medlemsstat har beføjelser med hensyn til ejendomsforhold og med hensyn til iværksættelse af de foranstaltninger, den mener, der er behov for ved forvaltning og dyrkning af jorden.

3. Fri bevægelighed for personer og anerkendelse af etableringsretten samt retten til at udøve aktivitet i et andet land er traktatfæstede rettigheder i EU, som statsborgerne i en medlemsstat kan påberåbe sig. Det er klart, at statsborgere fra tredjelande ikke har de samme rettigheder som EU-borgere.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0134/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(31. januar 2001)

Om: Hemmeligholdelse af lovgivningsprocedure

Agter Kommissionen at høre Juridisk Tjeneste om, hvorvidt Rådets fortsatte praksis med at holde møder bag lukkede døre, selv når der drøftes lovgivning, er i overensstemmelse med:

a) den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og

b) medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner?

Finder Kommissionen, at denne praksis er i overensstemmelse med artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(2. marts 2001)

Rådets beslutningsprocedurer er fastsat i dets forretningsorden, som er vedtaget i henhold til EF-traktaten. Forretningsordenen er blevet ændret af hensyn til kravene om åbenhed. På grundlag af disse bestemmelser afholder Rådet enten lukkede eller åbne møder. Kommissionen har således ikke nogen kommentarer til Rådets fremgangsmåder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0536/01

af Wolfgang Ilgenfritz (NI) til Kommissionen

(16. februar 2001)

Om: EU-støtte til Ungarn

1. Ydes der fra EU's side støtte til projekter inden for den gastronomiske sektor i Ungarn, og navnlig til opførelse af et kurhotel (Komitat Sopron) med en anslået investering på 3 mia. forint?

2. Hvem har i bekræftende fald indgivet ansøgningen om denne støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(21. marts 2001)

Kommissionen kan garantere, at der ikke under Phare er ydet støtte til nogen form for projekt i stil med det omtalte hverken i amtet Györ-Moson-Sopron eller noget andet sted i Ungarn. Der er ikke ydet støtte af denne størrelsesorden (3 mia. forint = 11,2 mio. EUR) til noget enkeltstående investeringsprojekt under Phare. Nogle projekter omfatter støtte til etablering af kurbade, dog i langt mindre målestok og primært i form af terapeutisk udstyr, ikke til et hotel og ikke i det pågældende land.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0251/01

af Astrid Lulling (PPE-DE) til Kommissionen

(8. februar 2001)

Om: Kommissionens holdning til Europas hovedstad

Ifølge en artikel, som har været gengivet i franske aviser, Medlemmerne af Europa-Parlamentet er trætte af Strasbourg, skal Kommissionens formand, Romani Prodi, i Strasbourg i al fortrolighed have sagt, at Bruxelles uundgåeligt ville blive Europas hovedstad.

Kan Kommissionen bekræfte, at den har denne opfattelse af spørgsmålet om hjemsted, og at den har vedtaget at give sin formand tilladelse til at lade denne oplysning sive i Strasbourg?

Vil Kommissionen anerkende, at placeringen af Den Europæiske Unions institutioner og organer ikke indgår blandt dens beføjelser, og at den derfor har pligt til at optræde diskret og tilbageholdende og at respektere om ikke ånden så dog bogstaven i de afgørelser, som Rådet traf i Edinbourgh?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(5. marts 2001)

Hjemstedet for Unionens institutioner og organer er fastlagt ved Protokol om fastlæggelse af hjemstedet for De Europæiske Fællesskabers institutioner og for visse af Fællesskabernes organer og tjenester samt Europol, som er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaterne om oprettelse af de tre fællesskaber. Den blev vedtaget i forbindelse med indgåelsen af Amsterdam-traktaten. Traktaten, der for nylig blev undertegnet i Nice, indeholder som bilag en erklæring om afholdelsen af Det Europæiske Råds møder. Kommissionsformandens udtalelser er hans vurdering af denne beslutnings rækkevidde og kan således ikke fortolkes anderledes uden for deres rette sammenhæng.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0357/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. februar 2001)

Om: UEFA-regler i strid med EF-traktaten

Det europæiske fodboldforbund forbyder hold med indbyrdes økonomiske forbindelser at spille mod hinanden i de såkaldte UEFA-kampe (UEFA-cup og champions league). Ajax og Germinal Beerschot Antwerpen er sandsynligvis de første ofre for dette spilleforbud. Tirsdag den 16. maj 2000 erhvervede det nederlandske fodboldhold en majoritetspost på 51 % i klubben fra Antwerpen.

Er UEFA-spilleforbuddet for fodboldhold med indbyrdes økonomiske forbindelser ikke i strid med EF-traktaten? Hvilke skridt vil Kommissionen tage med henblik på at bringe UEFA's eventuelle tilsidesættelse af EF-traktaten til ophør?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. marts 2001)

Det ærede medlem henviser til den regel, UEFA vedtog i 1998 om integritet i UEFA-klubturneringerne: uafhængighed for klubberne. Ifølge UEFA er formålet med reglen at værne om den sportslige integritet i UEFA-klubturneringerne, dvs. forhindre, at klubber, der kontrolleres af én og samme enhed, deltager i én og samme UEFA-klubturnering.

Reglen er blevet anmeldt til Kommissionen og er omhandlet i en meddelelse i henhold til artikel 19, stk. 3, i forordning 17/62(1). Kommissionens foreløbige holdning, der gengives i meddelelsen, er, at den anmeldte regel kan betragtes som en vedtagelse inden for en sammenslutning af virksomheder eller som en aftale mellem sammenslutninger af virksomheder inden for UEFA, som omhandlet i EF-traktatens artikel 81 (tidligere artikel 85). Under hensyntagen til, hvad Domstolen i Bosman-sagen anerkendte som legitime mål(2), og i betragtning af den betydelige samfundsmæssige interesse, fodbold har inden for Fællesskabet, finder Kommissionen, at de ved reglen pålagte restriktioner muligvis vil kunne slippe for at falde ind under forbuddet i EF-traktatens artikel 81, stk. 1.

For at fastslå, om denne foreløbige konklusion kan opretholdes eller ej, er det nødvendigt for Kommissionen at vide, om restriktionerne er begrænset til, hvad der er nødvendigt for at sikre integritet i UEFA-klubturneringerne og usikkerhed om resultaterne. Med andre ord skal Kommissionen have bekræftet, om der findes mindre restriktive måder at opfylde samme mål på eller ej.

Sagen er stadig under behandling, og der er ikke vedtaget nogen endelig holdning desangående.

(1) EFT C 363 af 17.12.1999.

(2) Dom af 15. december 1995 i sag C-415/93, Sml. 1995, s. I-4921, præmis 106.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1031/01 af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen. Krematorier for kæledyr.



EF-Tidende nr. 235 E af 21/08/2001 s. 0250 - 0251



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1031/01 af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen (3. april 2001) Om: Krematorier for kæledyr Hvilke oplysninger har Kommissionen om antallet af krematorier for kæledyr i hver medlemsstat? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (7. maj 2001) Kommissionen er ikke i besiddelse af de ønskede oplysninger.