ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2143/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: FFC og test til bestemmelse af GMO-niveauer

Er det rigtigt, at Det Fælles Forskningscenter (FFC) er i færd med at udvikle en test til bestemmelse af GMO-niveauer i levnedsmidler, eftersom der ikke i øjeblikket findes en sådan test?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(8. september 2000)

Det er af afgørende betydning for gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning om nye levnedsmidler og GMO, at der foreligger validerede metoder til at påvise og kvantificere genetisk modificerede organismer i levnedsmidler.

Kommissionens Fælles Forskningscenter koordinerer for øjeblikket et laboratorienet i medlemsstaterne, som blev etableret for nylig med henblik på at udvikle passende analysemetoder til påvisning og kvantificering af GMO.

Der foreligger allerede flere analysemetoder, der kan anvendes til at påvise og også til at kvantificere (vurdering af niveauet) GMO i disse laboratorier. Det fælles forskningscenter har selv for nylig valideret metoder til a) screening (påvisning) af rå(1) og forarbejdede stoffer(2) med henblik på at påvse GMO. b) kvantificering(3) af GMO i materiale fra Round-up® Ready soybeans og BT-176 majs; samt c) identificering (og kvantificering) af Round-up® Ready soybeans(4). Yderligere valideringsundersøgelser vedrørende eksisterende kvantificeringsmetoder er bestemt påkrævet i lighed med undersøgelser til at udvikle mere præcise og sensitive påvisningsmetoder. Sådanne undersøgelser foregår på nuværende tidspunkt i en række laboratorier.

Det fælles forskningscenters arbejde (som udføres i fællesskab af Institute for Health and Consumer Protection (IHCP Instituttet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse) og Institute for reference material and measurements (IRMM Instituttet for Referencematerialer og Målinger) på disse områder fortsætter i nært samarbejde med laboratorienettet i medlemsstaterne. Validering af endnu en kvantitativ metode til påvisning af GMO forventes at foreligge i efteråret 2000.

(1) M. Lipp et al. (1999). IUPA collaborative trial study of a method to detect the presence of genetically modified organisms in soy beans and maiza. J AOA int., 82, 923 (1999).

(2) M. Lipp et al. (2000). Validation of a method based on polymerase chain reaction for the detection of genetically modified organismes in various processed foodstuffs. Europ. Food Res. Technol., indgivet.

(3) G, Vab deb EEde et ak. (2000). Results of a European validation study of a quantitative method. under trykning.

(4) M. Lipp et al. (2000). validation of an immunoassay for detection and quantitation of a genetically modified soybean in food and food fractions using reference materials: interlaboratory study. J. AOAC, under trykning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2510/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(2. august 2000)

Om: Forskelsbehandling foretaget af italienske banker

Kommissionen bedes bekræfte, at det er ulovligt for italienske banker at forskelsbehandle EU-borgere, som ønsker at åbne en bankkonto i Italien, idet de tilbyder dem udlandskonti på ufordelagtige vilkår?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(2. oktober 2000)

Den frie bevægelighed for kapital, der er fastlagt i EF-traktatens artikel 56 (tidligere artikel 73b), er en af hjørnestenene i det fælles marked. I henhold til EF-traktatens artikel 58 (tidligere artikel 73d) har medlemsstaterne imidlertid udtrykkelig ret til at opretholde eller indføre forskellige foranstaltninger på skatte- og afgiftsområdet (forskellig behandling af statsborgere og udlændinge) samt på grund af administrative eller statistiske hensyn. Sådanne foranstaltninger må imidlertid ikke indebære forskelsbehandling.

På grund af behovet for at indsamle statistiske oplysninger til udarbejdelse af deres betalingsbalancer har de fleste medlemsstater indført en række indberetningskrav over for deres banker og pengeinstitutter. Visse transaktioner til og/eller fra udlandskonti samt grænseoverskridende transaktioner skal normalt anmeldes til myndighederne. Det er tilfældet i Italien.

Udlandskonti kræver derfor yderligere administrative procedurer for pengeinstitutter i henhold til den gældende italienske lovgivning. Hvis et pengeinstitut beslutter at opkræve et ekstra gebyr for at dække omkostningerne i forbindelse med administrationen af disse konti, træffes denne beslutning ud fra rentabilitetshensyn, og der er derfor tale om en kommerciel beslutning. Det er ikke nogen diskriminerende beslutning. Hverken de nationale myndigheder eller Kommissionen kan blande sig i bankernes prispolitik.

Hvis en bank endvidere beslutter, at disse ekstra administrative procedurer er for komplicerede til, at det er rentabelt at tilbyde udlandskonti, er banken ikke forpligtet til at tilbyde denne service.

Det bemærkes, at der i denne forbindelse også opstår et beskatningsspørgsmål. Personer med bopæl i Italien skal betale italiensk indkomstskat af renter fra deres bankkonti. Personer, der ikke er hjemmehørende i Italien, skal ikke betale skat af en sådan indkomst, men derimod i det land, hvor de har bopæl.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2982/00

af Raffaele Costa (PPE-DE), Antonio Tajani (PPE-DE), Jas Gawronski (PPE-DE), Gianfranco Fini (UEN), Umberto Bossi (TDI), Pier Casini (PPE-DE), Rocco Buttiglione (PPE-DE) og Francesco Turchi (UEN) til Rådet

(25. september 2000)

Om: Euroens faldende værdi

De seneste ugers og navnlig de seneste timers nyheder om euroens værdi i forhold til dollaren og andre valutaer har givet og giver stadig anledning til stor foruroligelse i Europa-Parlamentet.

Vil Rådet ud over de ofte overdrevent og uberettiget optimistiske erklæringer fra enkeltmedlemmer af Kommissionen, Rådet og Den Europæiske Centralbank komme med en officiel reaktion på dette problem, som skaber klarhed om, hvilken økonomisk, finansiel og monetær politik Den Europæiske Union agter at følge for at imødegå den vanskelige situation, som dens valuta befinder sig i, således at der kan findes en løsning på det fald i euroens værdi, som det i dag forekommer vanskeligt at standse?

Svar

(30. november 2000)

Den 22. september 2000 fremsatte formanden for Eurogruppen følgende erklæring:

Som formand for Eurogruppen er jeg af Wim Duisenberg, formand for Den Europæiske Centralbank, blevet underrettet om de interventioner, som euro-områdets, USA's og Japans monetære myndigheder skal foretage i dag. Denne operation stemmer overens med den holdning, som euro-områdets finansministre gav udtryk for den 8. september i Versailles, og som Den Europæiske Centralbank deler, og jeg fuldt ud tilslutter mig.

Denne erklæring blev fremsat i forbindelse med følgende erklæring, der blev offentliggjort af ECB samme dag:

På initiativ af Den Europæiske Centralbank har USA's og Japans monetære myndigheder sluttet sig sammen med Den Europæiske Centralbank i en samordnet intervention på valutamarkederne på grund af deres fælles bekymring for de potentielle følger, som de nylige bevægelser i euroens kurs vil kunne få for verdensøkonomien.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2959/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. september 2000)

Om: Problemerne med den våde kornhøst

Kommissionen har for nylig erklæret sig villig til at tilpasse interventionsstandarderne for fugtindholdet i korn, såfremt situationen nødvendiggør det. I mellemtiden har det vist sig, at en ændring af interventionsstandarderne trænger sig på, idet landmændene selv taler om en våd høst efter de overvældende nedbørsmængder.

Har Kommissionen allerede udarbejdet et forslag om at ændre interventionsstandarderne for fugtindholdet? Hvornår træder dette forslag i bekræftende fald i kraft? Vil Kommissionen i benægtende fald alligevel ændre interventionsstandarderne for fugtindholdet i betragtning af den alvorlige situation på området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(31. oktober 2000)

Kommissionen har fulgt op på sin erklæring om vandindholdet i korn for høsten 2000 ved forordning (EF) nr. 2107/2000 af 4. oktober 2000 om fravigelse, for så vidt angår maksimumsvandindholdet i visse kornarter, der fremføres til intervention i produktionsåret 2000/01, fra forordning (EF) nr. 824/2000 om fastsættelse af procedurer for interventionsorganernes overtagelse af korn samt analysemetoder for bestemmelsen af kvaliteten(1).

Denne forordning bemyndiger medlemsstaterne til at fastsætte maksimumsvandindholdet til 15 % for blød hvede, byg og rug ved anvendelse af fradraget for dette kriterium. Forordningen anvendes fra den 1. november, som er den dato, hvor den nye interventionsperiode begynder i de nordlige medlemsstater.

(1) EFT L 250 af 5.10.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1714/00

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Huerta de La Punta, Spanien

Kommissionen anførte i sit svar (af 28. februar 2000) på forespørgsel E-2709/99(1), at den ville indsamle oplysninger om det spørgsmål, der blev forelagt den.

Kan Kommissionen oplyse, hvad resultatet af dens undersøgelser har været?

Hvilken information har den fået fra de kompetente spanske myndigheder om den sag, der fremføres i min forespørgsel E-2709/99?

Mener Kommissionen ikke i betragtning af denne information, at de spanske myndigheder har undladt at overholde direktiverne om vurdering af virkningerne på miljøet, navnlig for så vidt angår forpligtelsen til at høre den berørte befolkning og tage hensyn til alternative projektforslag? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre, at ZAL-planen ikke får negative virkninger for området La Albufera, der er omfattet af direktivet om bevaring af naturtyper?

(1) EFT C 303 E af 24.10.2000, s. 95.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. juli 2000)

I forlængelse af svar på skriftlig forespørgsel E-2709/99(1) fra det ærede medlem har Kommissionen rutinemæssigt indledt en sag under referencenummeret B-2000/2036.

Som led i efterforskningen af denne sag har Kommissionen anmodet de spanske myndigheder om at fremsætte deres bemærkninger til de af det ærede medlem nævnte forhold.

Som svar på anmodningen om oplysninger anfører de spanske myndigheder, at planen om at indrette en logistikzone i havnen i Valencia er blevet vurderet i overensstemmelse med Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(2). Erklæringen om projektets indvirkning på miljøet blev udstedt den 14. december 1999 1999. Som led i proceduren blev der gennemført en undersøgelse af af projektets virkning. Denne undersøgelse blev sendt til offentlig høring.

Med hensyn til spørgsmålet om alternative forslag skal det understreges, at direktiv 85/337/EØF ikke pålægger bygherren at undersøge alternative muligheder.

Det fremgår af erklæringen om projektets indvirkning på miljøet, at projektets mulige virkninger på naturparken La Albufera er blevet undersøgt. Erklæringen konkluderer, at projektet ikke vil påvirke parken. De mulige virkninger på Valencia-slettens grundvand er ligeledes blevet undersøgt. Da logistikzonen hovedsagelig skal anvendes til oplagring, emballage og mærkning af varer, har man konkluderet, at projektet ikke vil få virkninger på grundvandet.

På baggrund af ovenstående må det konkluderes, at der ikke er grund til at antage, at EU's miljøbestemmelser er blevet overtrådt i det foreliggende tilfælde.

(1) EFT C 303 E af 24.10.2000, s. 95.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2168/00

af Ioannis Souladakis (PSE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: KFOR-soldaters ballademageropførsel i Skopje

Ifølge offentliggørelser i pressen i Den tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien forårsagede soldaterne fra KFOR (Kosovo Force) episoder med ballade på gaderne og i barerne under deres orlov, idet de forulempede forbipasserende, især unge kvinder. Grunden til de fleste episoder var overdreven indtagelse af alkohol under orloven. Indbyggerne i Skopje generes konstant af den slags episoder, idet KFOR's militærpolitiks måde at gribe ind i den slags episoder på betegnes som temmelig slap. KFOR-soldaternes opførsel skader i første omgang Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens gæstfrihed over for disse styrker, men først og fremmest indtrykket af de fredsbestræbelser, som NATO og især Den Europæiske Union med høje omkostninger har iværksat, og som gennem bredere aftaler med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien også hænger sammen med normaliseringsprocessen i Kosovo.

På hvilke måder agter Kommissionen på baggrund af KFOR-soldaternes uacceptable opførsel at beskytte Den Europæiske Unions anseelse i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og derved forhindre, at denne sættes på spil, og EU's bidrag til fredsprocessen i området kommer i vanry?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(31. juli 2000)

Som det ærede medlem sikkert er klar over er Kommissionen involveret i Kosovos internationale civile administration, UNMIK, hvomed den har et nært samarbejde.

Kommissionen er imidlertid på ingen måde involveret i den internationale militære administration (KFOR) og kan derfor ikke kommentere de forhold der tages op i det ærede medlems forespørgsel. Klager herover bør rettes til de europæiske eller andre stater der har stillet mandskab til rådighed for den militære styrke.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1144/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719 endelig). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Sygdomme, der overføres via produkter af animalsk oprindelse (zoonoser), kan have alvorlige konsekvenser for folkesundheden. Korrekte oplysninger om tilstedeværelsen af zoonoser er en forudsætning for de fornødne foranstaltninger (jf. pkt. 70).

For nogle år siden forsøgte EU via zoonose-direktivet at tilskynde medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger for at bekæmpe zoonoser. Det viste sig i den forbindelse, at der er tale om et meget kompliceret problem og at medlemsstaterne ikke var tilstrækkeligt rustet til at gennemføre forebyggende foranstaltninger.

1. Hvilke effektive foranstaltninger, som omtalt i hvidbogen, agter Kommissionen at træffe?

2. Hvilke handlingsprogrammer overvejer Kommissionen med henblik på bekæmpelse af zoonoser?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 og E-1162/00

(9. juni 2000)

De spørgsmål, det ærede medlem har rejst, er ved at blive undersøgt med henblik på fremsættelse af lovgivningsforslag i overensstemmelse med den tidsplan, der er fastsat i hvidbogen om fødevaresikkerhed.

Det ville være uhensigtsmæssigt på dette stadium at foregribe detaljerne i de enkelte forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2082/00

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(28. juni 2000)

Om: Evaluering af medlemsstaternes systemer til vurdering af levnedsmiddelsikkerhed og af deres testningsmetoder

Har Kommissionen gennemført nogen evaluering af de enkelte medlemsstaters systemer til vurdering af levnedsmiddelsikkerhed og af deres testningsmetoder (direkte eller gennem en tredjepart), og på hvilke områder mener Kommissionen i bekræftende fald, at der måtte være behov for yderligere forskning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(1. august 2000)

Kommissionen har gennem Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret i Dublin oprettet et hold af embedsmænd, som har ansvaret for at vurdere effektiviteten og sammenligneligheden af levnedsmiddelkontrolsystemerne i de enkelte medlemsstater i henhold til artikel 5 i Rådets direktiv 93/99/EØF af

29. oktober 1993 om supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler(1). Der er i medlemsstaterne blevet gennemført vurderinger af fødevarekontrollaboratorierne, deres kompetence, kvalitetssikring i forbindelse med laboratoriemetoderne, udstyr, faciliteter og andre ressourcer.

Artikel 7 i Rådets direktiv 89/397/EØF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler(2) sammenholdt med artikel 3 i Direktiv 93/99/EØF kræver, at laboratorierne udfører deres arbejde under overholdelse af de internationale standarder for akkreditering af laboratorier i EN 45000-serien (ISO 17025:2000) inden den 1. november 1998. Vurderingsrapporterne offentliggøres på Kommissionens websted: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sfp/sfp_index_en.html.

De lovgivningsmæssige rammer vedrørende kontrol indeholder bestemmelser om forskellige tiltag, og derudover giver Kommissionen for nærværende økonomisk støtte til en gennemgang af det videnskabelige samarbejde i henhold til Rådets direktiv 93/5/EØF af 25. februar 1993 om bistand til Kommissionen og samarbejde fra medlemsstaternes side ved den videnskabelige gennemgang af spørgsmål vedrørende levnedsmidler(3). I forbindelse med gennemgangen undersøger man sammenligningen af laboratoriemetoder til offentlig kontrol med levnedsmidler og sammenligneligheden af prøveudtagning og analysedata. Resultaterne af gennemgangen er til rådighed i begyndelsen af 2001.

(1) EFT L 290 af 24.11.1993.

(2) EFT L 186 af 30.6.1989.

(3) EFT L 52 af 4.3.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0911/00

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(25. marts 2000)

Om: Overtrædelse af direktiverne om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter i forbindelse med udvidelsen af golfbanen i Gersheim-Rubenheim

1. Har Kommissionen kendskab til, at der vil blive grebet massivt ind i et område, der eventuelt falder ind under direktiver om for bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, i forbindelse med den planlagte udvidelse af golfbanen i Gersheim-Rubenheim, og at de leveområder, der primært skal beskyttes, og hvor sommerfuglearterne eurodryas aurinia og maculinea arion findes, som er omfattet af direktivet om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, bringes akut i fare?

2. Mener Kommissionen, at der kun kan gennemføres en seriøs undersøgelse af foreneligheden med direktivet om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, når en fuldstændig vegetationsperiode undersøges?

3. Er Kommissionen også af den opfattelse, at kommunalrådet i Gersheim ikke uden videre kan sætte sig ud over EU-lovgivningen?

4. Mener Kommissionen, at man må overveje en traktatbrudsprocedure i forbindelse med en så åbenbar krænkelse af EU-lovgivningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. maj 2000)

Kommissionen har for nyligt modtaget oplysninger om et projekt, der vedrører i golfbane i Gersheim/Rubenheim, hvor en udvidelse kunne skade et område, der som en potentiel lokalitet af fællesskabsbetydning bør foreslås som sådan i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1) (habitatsdirektivet).

Indtil nu har Kommissionen kun fået at vide, at der dér findes en sommerfugl, som ikke er en prioriteret art i henhold til direktiv 92/43/EØF. Der foreligger ingen videnskabelige oplysninger om, hvor stor bestanden er, hvilken betydning området har, eller hvilke kompenserende eller afbødende foranstaltninger, der allerede er planlagt.

Ud fra disse oplysninger kan der ikke drages nogen konklusioner om, hvorvidt området skal foreslås som en lokalitet af fællesskabsbetydning i henhold til direktiv 92/43/EØF. Det kan på nuværende tidspunkt heller ikke afgøres, om myndighederne har overholdt Fællesskabets lovgivning i det foreliggende tilfælde. Bevaringen af de to sommerfuglearter, som det ærede medlem omtaler, kunne måske sikres på dele af golfbanen, hvis disse opretholdes og forvaltes med det formål at bevare naturtyperne, og hvis de relevante kompenserende eller afbødende foranstaltninger anvendes.

Med de oplysninger, der foreligger på nuværende tidspunkt, kan der ikke påvises nogen overtrædelse af fællesskabslovgivningen. Det ærede medlem opfordres til at forelægge nærmere detaljerede oplysninger om lokaliteten, således at Kommissionen kan foretage en grundig vurdering af sagen.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1357/00

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: EU-voldgift i striden om oprindelsesbetegnelse for sherry og Montilla-vine

Markedsføringsstrategierne i Det Forenede Kongerige for vine med oprindelsesbetegnelsen Sherry eller Montilla har ført til en konflikt mellem disse to spanske oprindelsesbetegnelser, som højst sandsynligt kun kan løses af en domstol.

I lyset af denne og lignende situationer har landbrugskredsene i Fællesskabet overvejet, om sådanne tvister eventuelt kunne bilægges ved hjælp af en voldgiftsret, som kunne etableres via konkrete mekanismer, der iværksættes inden for rammer af den fælles landbrugspolitik.

Kan Kommissionen oplyse, om den fælles landbrugspolitik giver eller kunne give mulighed for sådanne voldgiftsmekanismer, der ville medvirke til bilæggelse af tvister mellem EU's landbrugere enten fra ét og samme land eller fra forskellige lande og overflødiggøre sagsanlæg ved domstolene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. juni 2000)

Kommissionen har ingen nye oplysninger om det spørgsmål, som det ærede medlem tager op, og som vedrører den konflikt mellem oprindelsesbetegnelserne Montilla-Moriles og Jerez-Xeres-Sherry, der er opstået som følge af markedsføringsstrategierne i Det Forenede Kongerige.

I mangel af nærmere oplysninger, der er er forudsætning for, at Kommissionen kan foretage en grundig undersøgelse af det problem, som det ærede medlem rejser, beklager Kommissionen, at den på nuværende tidspunkt ikke kan svare på, om det er muligt at løse sådanne konflikter ved voldgift. Kommissionen beder derfor det ærede medlem om at redegøre nærmere for omstændighederne i det stillede spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2790/00 af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen. Sammenligning af medicingodkendelsesordninger i medlemsstaterne.



EF-Tidende nr. 089 E af 20/03/2001 s. 0223 - 0223



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2790/00 af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen (1. september 2000) Om: Sammenligning af medicingodkendelsesordninger i medlemsstaterne I Det Forenede Kongerige godkender Medicinalrådet et nyt medicinsk produkt, efter at det har konstateret, at det er sikkert at anvende produktet, men det tager ikke stilling til den pris, som producenten tager for produktet. Har de øvrige medlemsstater en tilsvarende ordning i forbindelse med godkendelse af medicinske produkter, eller fastsætter de et prisloft for producenterne samtidig med udstedelsen af godkendelsen? Hvis det er tilfældet, kan det så være forklaringen på, hvorfor der er betydelige prisforskelle mellem Det Forenede Kongerige og de øvrige medlemsstater for medicinske produkter, der er blevet godkendt for nylig? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (10. oktober 2000) Den europæiske lovgivning om lægemidler er baseret på adskillelse af de offentlige myndigheders overvejelser med hensyn til et medicinsk produkts sikkerhed, kvalitet og effektivitet på den ene side og aftaler om prisfastsættelse og refusionsordninger inden for de nationale sygesikringsordninger på den anden side. Denne adskillelse gennemføres i alle medlemsstaterne. Forhandlinger med medicinalindustrien om betingelser for markedsføring herunder også prisforhandlinger i de pågældende medlemsstater er et anliggende, der hører ind under medlemsstaternes kompetenceområde. Under forhandlingerne om prisfastsættelse og refusionsordninger skal der tages hensyn til principperne for det indre marked og navnlig til bestemmelserne i Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger(1), hvori der er fastsat krav om procedurer, der er nødvendige for at opnå gennemsigtighed, objektive og kontrollerbare kriterier, tidsfrister for svar på virksomheders anmodninger om prisfastsættelse eller refusion og virksomheders ret til at appellere en afgørelse om prisfastsættelse eller refusion. (1) EFT L 40 af 11.2.1989.