SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2732/01

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. oktober 2001)

Om: Vejstrækningen SS 131 Porto Torres-Sassari-Cagliari

SS 131 Porto Torres-Sassari-Cagliari, som er den vigtigste forbindelsesvej mellem den nordlige og den sydlige del af Sardinien, har i årevis været utilstrækkelig i forhold til de aktuelle behov og er desuden meget farlig pga. de smalle vejbaner og den tunge godstrafik.

Det igangværende moderniseringsarbejde af denne vejforbindelse er imidlertid meget omstridt(1). Disse projekter indebærer således en fuldstændig ødelæggelse af den eksisterende kørebane til ingen nytte (en bredde af ca. 17 m) og en fuldstændig genopbygning ovenpå det gamle vejunderlag med ny belægning, mindre hældninger og en kørebane på over 34 m (4 baner af 3,5 m, 2 nødspor af 3 m, midterrabat på 2 m, 2 sideløbende veje til lokal brug hver med 2 baner

i hver køreretning på over 12 m). Selv om arbejdet kun for en ringe dels vedkommende er gået i gang, har det dog skabt alvorlige problemer for de billister, som benytter denne betydningsfulde hovedfærdselsåre, idet der er dårligt skiltede omkørsler over improviserede småveje, hvilket har givet anledning til alvorlige ulykker også med dødelig udgang.

Kan Kommissionen undersøge følgende:

1. Er der blevet foretaget en miljøindvirkningsvurdering i forbindelse med ovennævnte projekter?

2. Er der i forbindelse med denne procedure taget hensyn til ombygningsfasens ødelæggende virkninger som følge af omledningen af den kraftige trafik via en ensporet midlertidig vej?

3. Har de myndigheder, der har beskæftiget sig med at undersøge projekterne, nogen sinde overvejet muligheden af at foretage denne tilpasning af motorvejen ved simpelt hen at fordoble bredden af den eksisterende kørebane uden at ødelægge denne, hvilket for samfundet har betydet en betydelig stigning i infrastrukturomkostningerne? Har man således overvejet muligheden af at bygge motorvejen på 2 særskilte kørebaner, hvoraf kun den ene bliver helt ny og den anden kommer til at bestå af de 4 eksisterende baner?

4. Kan Kommissionen endvidere oplyse, om der er givet Fællesskabsstøtte til dette moderniseringsarbejde? I bekræftende fald mener Kommissionen da ikke, at det er nødvendigt at indlede en undersøgelse for at finde ud af, hvorfor man har besluttet at ødelægge den eksisterende infrastruktur?

5. For så vidt angår de strækninger, der stadig er under planlægning, bl.a. Oristano/Macomer og i nærheden af trafikknudepunktet ved Olbia, kan Kommissionen da undersøge, om den italienske regering og ANAS (den italienske vejmyndighed) har overvejet den tekniske mulighed af at gennemføre et samordnet projekt vej-jernbane ved at afsætte en del af den nye motorvejskørebane til en fuldstændig ny jernbanelinje der kan anlægges praktisk taget uden nogen yderligere udgifter eller indvirkninger på miljøet, idet der er taget højde for dem i motorvejsudbuddet(2)?

(1) Sardare-Villanovaforru fra km 47 til km 58: 50 mia lire; Mogore fra km 58 til km 65: 58 mia lire; Uras fra km 65 til km 69,5, 1. og 2. projekt, 39 og 35 mia lire; strækningen Uras-Macomer, 2. Projekt, fra km 75 til km 79: 34 mia lire.

(2) Med undtagelse af de 100 km mellem Cagliari og Oristano er gennemsnitshastigheden for jernbanelinjerne på Sardinien for øjeblikket på under 70 km i timen.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(31. oktober 2001)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.