ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3112/00

af Evelyne Gebhardt (PSE) til Kommissionen

(27. september 2000)

Om: Udbetaling af lovede tilskud fra Socrates-programmet Comenius

Skoler i Baden-Württemberg, der deltager i Socrates-programmet Comenius, har hidtil ventet forgæves på udbetaling af lovede tilskud fra Kommissionen.

Hvordan begrunder Kommissionen forsinkelserne ved udbetalingen af tilskud fra Socrates-programmet Comenius?

Er der tale om enkelttilfælde eller et problem i forbindelse med gennemførelsen af Socrates-programmet Comenius?

Hvornår agter Kommissionen at udbetale den endnu ikke ydede støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(30. oktober 2000)

Forsinkelserne i udbetalingerne af forskud til brug for decentraliserede foranstaltninger i henhold til Socrates-programmet er exceptionelle og skyldes især, at gennemførelsen af det nye program først er påbegyndt i år 2000 (afgørelsen om fastlæggelse af anden fase af Socrates blev først vedtaget i første halvår 2000).

I den forbindelse har Kommissionen og medlemsstaterne været nødsaget til at træffe forskellige forholdsregler, idet de nationale kontorer i nogle af medlemsstaterne først blev oprettet med nogen forsinkelse, ligesom hverken de nationale arbejdsprogrammer eller de tilhørende driftsbudgetter blev færdige til tiden.

Med det nye program ønskede Kommissionen at styrke og forbedre forvaltningen af decentrale midler, hvilket indebar, at der skulle udarbejdes en ny standardiseret driftsaftale med de nationale kontorer. Kommissionen gør alt, hvad den kan for at sikre, at midlerne til de decentraliserede foranstaltninger udbetales så hurtigt som muligt.

Hvad angår situationen for de tyske skoler har Kommissionen godkendt handlingsprogrammet fra Pädagogischer Austauschdienst (PAD) (det nationale tyske kontor, der er udpeget til at styre de Comenius-tilskud, der ydes tyske skoler som led i Socrates-programmet). Kommissionen har sendt en kontrakt til PAD til underskrift, som ville gøre det muligt at udbetale de pågældende tilskud.

Kommissionen har imidlertid fået oplyst af de tyske myndigheder, at den oprindelige arbejdsfordeling mellem PAD og det andet organ, der beskæftiger sig med tilskud til skoler (Carl Duisberg Gesellschaft), ikke har kunnet opretholdes. Derfor er den oprindelige kontrakt med PAD ikke længere anvendelig, men må returneres til Kommissionen, således at en del af bevillingerne kan flyttes til Carl Duisberg Gesellschaft.

Denne proces medfører, at der vil gå endnu nogle få uger, før kontrakten kan indgås med PAD, og før de første udbetalinger kan finde sted. Det påregnes dog, at PAD vil have rådighed over bevillingerne inden midten af november 2000. Det vil herefter være op til PAD at sørge for, at midlerne bliver udbetalt så hurtigt som muligt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1922/00

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Delfiner

Kan Kommissionen redegøre nærmere for, hvorvidt der er indført uafhængige overvågningsmekanismer for at sikre, at faren for, at delfiner bliver fanget i EU's fiskeriflådes net, mindskes mest mulig?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(24. juli 2000)

Kommissionen arbejder ikke selv med sådanne overvågningsmekanismer. Den overvåger dog medlemsstaternes håndhævelse af EF-reglerne for fiskeri via sit fiskeriinspektorat.

Hvaler er omfattet af Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1), og medlemsstaterne bør derfor håndhæve bestemmelserne i artikel 11 og artikel 12, stk. 4, som vedrører tilsyn med og overvågning af de fiskeriaktiviteter, der kan medføre bifangst af hvaler. Ifølge loven har fiskerikontrolmyndighederne i medlemsstaterne pligt til at håndhæve reglerne og sikre, at de overholdes.

EF har også vedtaget Rådets forordning (EF) nr. 1239/98 af 8. juni 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 894/97 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne(2). Ved denne forordning forbydes brug af drivgarn, som kan medføre bifangster af andre arter end målarter, herunder delfiner, fra 1. januar 2002.

På Rådets møde den 16. juni 2000 (fiskeriministrene) henviste kommissionsmedlemmet med ansvar for fiskeri til nødvendigheden af at integrere fiskeri- og miljøspørgsmål, herunder dem, der vedrører delfiner, og erklærede, at han havde til hensigt at fremme denne proces.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.

(2) EFT L 171 af 17.6.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2692/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Landbrugsstøtte og Letlands EU-medlemskab

1. Kan Kommissionen give et overslag over, hvor meget de årlige udgifter til landbrugsstøtte vil vokse, hvis den nuværende EU-landbrugsstøttepolitik udvides til at omfatte Letland, når landet bliver medlem af Den Europæiske Union, og det forudsættes

a) at der ikke sker ændringer i den nuværende lettiske landbrugsproduktion;

b) at der sker ændringer i den lettiske landbrugsproduktion i takt med ændrede økonomiske incitamenter, efterhånden som støtte- og strukturforanstaltninger bringes på linje med de nugældende EU-politikker?

2. Hvor høje bliver de anslåede årlige udgifter for Garantifonden og for strukturfondene i hvert enkelt tilfælde?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-2692/00, E-2693/00, E-2694/00, E-2696/00, E-2697/00 og E-2698/00

(13. oktober 2000)

For at kunne give et overslag over, hvor meget de årlige udgifter til landbrugsstøtte vil vokse, hvis Letland, Litauen, Malta, Slovakiet, Bulgarien og Rumænien bliver medlemmer af EU, kræves der næsten helt sikker viden om tidspunkt og vilkår for tiltrædelsen. Disse enkeltheder må fastlægges under tiltrædelsesforhandlingerne med de pågældende lande. Der er imidlertid endnu ikke indledt forhandlinger på landbrugsområdet. Følgelig vil alle udgiftsoverslag på basis af de antagelser, som fremføres af det ærede medlem, nødvendigvis være yderst hypotetiske og usikre. På det nuværende stade i forhandlingerne er Kommissionen derfor ikke i stand til at besvare det ærede medlems forespørgsel.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2269/00

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) til Kommissionen

(7. juli 2000)

Om: Forsikringsspørgsmål i Rusland

Ifølge oplysninger fra finske myndigheder kræver russiske myndigheder, at de finner, der rejser i Rusland, tegner en særlig forsikring i et russisk forsikringsselskab, og de anerkender ikke rejseforsikringer fra forsikringsselskaber i Den Europæiske Union. Princippet er i klar modstrid med internationale forsikringsaftaler og forårsager en urimelig gene for finske rejsende i Rusland.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at lægge pres på den russiske regering, for at den bringer sin vilkårlige praksis over for forsikringernes gyldighed, til ophør?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(11. september 2000)

Kommissionen deler det ærede medlems bekymring med hensyn til Ruslands nye krav om rejseforsikring, jf. Den Russiske Føderations regulativ nr. 1488.

Denne sag blev taget op af Kommissionen på det seneste møde i EU's og Ruslands handels- og industriudvalg i Moskva den 9.-10. marts 2000. Ruslands svar var at dette krav var blevet indført ud fra et gensidighedsprincip, idet Schengen-landene har indført et tilsvarende krav over for russiske rejsende.

Kommissionen fortsætter med at behandle denne sag, idet den undersøger, hvilke følger den kan have for de internationale forsikringskonventioner, og agter også at kontrollere medlemsstaternes praksis med hensyn til rejseforsikring. Det er muligt at denne sag tages op af Kommissionen på fremtidige møder med Rusland.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3657/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(27. november 2000)

Om: Afsporing af et af det græske jernbaneselskabs tog i Kallipefki

Antallet af afsporinger af det græske jernbaneselskabs tog tiltager i alarmerende grad, og siden 1992 er der sket omkring 140 af sådanne ulykker. En af de væsentligste grunde har vist sig at være, at jernbanenettet i Grækenland er gammelt. Den 9. november 2000 blev et tog afsporet på stationen i Kallipefki på strækningen Athen-Thessaloniki på et afsnit af strækningen, som var blevet moderniseret en måned tidligere med midler fra den anden fællesskabsstøtteramme. Det er bemærkelsesværdigt, at hastighedsbegrænsningen på det pågældende afsnit af strækningen før moderniseringen var 70 km/t, medens den efter moderniseringen blev sænket til 50km/t. Kommissionen bedes oplyse følgende:

1. Har den oplysninger om grundene til den pågældende ulykke?

2. Skyldes ulykken byggesjusk på det pågældende afsnit af strækningen?

3. Hvilke informationer har Kommissionen om byggesjusk i forbindelse med anlæggelsen af nye jernbanelinjer i Grækenland, som finansieres via den anden fællesskabsstøtteramme?

4. Hvor mange af de projekter, der blev planlagt i 1994 med henblik på modernisering af det græske jernbanenet er i sidste instans blevet gennemført som et led i den anden fællesskabsstøtteramme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(15. december 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2552/00

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(28. juli 2000)

Om: Konstruktion af broen over Messina-strædet

Efter mange års frugtesløse diskussioner har den italienske regering endnu ikke truffet nogen formel beslutning med hensyn til at konstruere en bro over Messina-strædet, der skal udgøre en fast forbindelse mellem Sicilien og det europæiske fastland.

På grund af selve broens natur og funktion kan den ikke betragtes som værende udelukkende i den italienske stats interesse.

1. Mener Kommissionen ikke, at konstruktion af en fast forbindelse over Messina-strædet bør falde ind under projekterne vedrørende opførelse af et transportinfrastrukturnet af fællesskabsinteresse?

2. Mener Kommissionen ikke, at broen mellem Sicilien og Calabrien udgør en logisk fortsættelse af det transeuropæiske vejnet, som fra Østersøen går gennem Unionen helt ud til den yderste spids af Sicilien?

3. Er Kommissionen i besiddelse af undersøgelser vedrørende denne infrastrukturs betydning for Fællesskabet?

4. Findes der i Kommissionen forhindringer og fordomme af forskellig art med hensyn til gennemførelsen af dette vigtige projekt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(11. september 2000)

Kommissionen har kendskab til, at der foreligger et projekt om opførelse af en bro over Messinastrædet mellem Sicilien og Calabrien. Dette projekt figurerer imidlertid ikke på listen over de forbindelser, der er registreret på kortene til bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet(1).

Som led i undersøgelsen af de økonomiske og teknologiske forandringer, der i givet fald vil kunne begrunde en revision af disse retningslinjer, har Kommissionen anmodet samtlige medlemsstater om at oplyse, hvilke projekter der efter deres mening må forventes at figurere på kortene over det transeuropæiske net. Såfremt den italienske regering anmoder Kommissionen om at undersøge det pågældende projekt om opførelse af en bro over Messinastrædet, vil Kommissionen give det sin fulde opmærksomhed, men den råder på nuværende tidspunkt ikke over forundersøgelser af projektet.

Såfremt resultaterne af denne generelle undersøgelse skulle blive, at Kommissionen foreslår en revision af retningslinjerne, vil Kommissionen naturligvis tage hensyn til, at det transeuropæiske transportnet skal bidrage til, at der opnås større fordele ved det indre marked, men ligeledes til Fællesskabets økonomiske og sociale samhørighed.

Der vil således kunne fremsættes forslag til en række projekter, som bidrager til en større økonomisk og social samhørighed, f.eks. de projekter, der sigter mod en større territorial kontinuitet, i den udstrækning de øvrige kriterier, der kendetegner projekter af fælles interesse, er opfyldt.

(1) EFT L 228 af 9.9.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2786/00

af Alain Lipietz (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Irregulær anvendelse af aftalen mellem EF og Israel

I en meddelelse til europæiske importører fra november 1997(1) erklærede Kommissionen, at den var i besiddelse af fakta, der bekræftede en mangel på effektivt administrativt samarbejde, således som det er fastsat i de forskellige præferenceaftaler, der er undertegnet mellem Fællesskabet og Israel, i et sådant omfang, at gyldigheden af alle præferencecertifikater, som udstedes af Israel, for alle produkters vedkommende er tvivlsom. I 1998 meddelte israelske embedsmænd Kommissionen, at den israelske told som led i den officielle politik rutinemæssigt certificerede varer, der produceres i israelske bosættelser, som om de har oprindelse i Israel. I januar meddelte Kommissionen, at dens enorme indsats på at finde en løsning på dette spørgsmål endnu ikke havde givet noget tilfredsstillende resultat. Er meddelelsen til de europæiske importører stadig i kraft? Har Kommissionen inden den vedtog at iværksætte den nye associeringsaftale med Israel sikret sig Israels løfte om, at det vil samarbejde ved at sikre den rette anvendelse af denne aftales oprindelsesbestemmelser og territorialklausul?

(1) EFT C 338 af 8.11.1997.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler P-2748/00 og P-2786/00

(18. september 2000)

Meddelelsen til importører fra Europa er fortsat gældende, da der ikke er offentliggjort en ny meddelelse om, at den ikke længere er gyldig. De israelske myndigheder har truffet de nødvendige foranstaltninger til at tillade administrativt samarbejde, men problemet om hvilket område der er omfattet, er endnu ikke løst, hvilket forklarer, hvorfor meddelelsen stadig er gældende.

Beslutningen om at sætte associeringsaftalen mellem EU og Israel i kraft blev ikke truffet af Kommissionen, men er et resultat af, at både Europa-Parlamentet (den 29. februar 1996) og parlamenterne i medlemsstaterne har afsluttet ratifikationsproceduren.

Kommissionen bekræfter, at Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Fællesskaberne og deres medlemsstater på den ene side og Israel på den anden side gælder for medlemsstaternes område og for Staten Israels område.

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at i anledning af det første møde i Associeringsrådet den 13. juni 2000 gav både EU's formandskab og Kommissionen udtryk for, at EU lægger vægt på, at det område, der er omhandlet i associeringsaftalen med Israel, overholdes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2581/00

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(25. juli 2000)

Om: Aftalen om internationale standarder for human fældefangst

Der blev i december 1997 underskrevet en aftale om internationale standarder for human fældefangst. For at gennemføre disse standarder effektivt i medlemsstaterne har det længe været vedtaget, at Kommissionen skulle udforme et retligt instrument. Vil Kommissionen forklare, hvorfor der endnu ikke er offentliggjort et sådant retligt instrument, og hvornår dette kan forventes? Kan Kommissionen endvidere give nogen garanti for, at den på baggrund af den stærke kritik, som Europa-Parlamentet og dyreværnsorganisationer har rettet mod denne aftale, vil benytte den lejlighed, som det retlige instrument giver, til at indføre standarder, som er mere nøjagtigt definerede end dem, der indgår i aftalen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(19. september 2000)

Den fulde gennemførelse af aftalen om internationale standarder for human fældefangst vil kræve et betydeligt arbejde fra alle parters side. Kommissionen har med henblik på forberedelserne til at indføre passende gennemførelsesforanstaltninger ladet foretage en uafhængig undersøgelse af fældefangst i medlemsstaterne. Den giver nærmere enkeltheder om fældefangst i øjeblikket, teknikker og forskning samt lovgivning om fældefangst. De endelige resultater af undersøgelsen er for nylig blevet forelagt Kommissionen. Kommissionen er på baggrund heraf nu i gang med at overveje gennemførelseslovgivningens indhold og art.

Kommissionen har i denne forbindelse ikke til hensigt at gå ud over, hvad der kræves i henhold til aftalen. Aftalen er resultatet af langvarige og indgående drøftelser med Fællesskabets internationale partnere. Skulle Fællesskabet søge på nuværende stadium at gå ud over, hvad der blev vedtaget under forhandlingerne, ville det stille det i et dårligt lys og kunne skade aftalens funktion som helhed. Men der findes en bestemmelse i aftalen om fremtidig ajourføring af standarderne for fældefangst på baggrund af igangværende forskningsarbejde vedrørende human fældefangst og dyrs velfærd.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3215/00

af Jan Wiersma (PSE) til Kommissionen

(10. oktober 2000)

Om: Samarbejde mellem FN og EU om krisestyring og konfliktforebyggelse

Den 15. september fandt der et møde sted mellem FN og EU, hvor man drøftede samarbejde om krisestyring og konfliktforebyggelse.

- Hvad stod der på dagsordenen for dette møde, og hvilke konklusioner nåede man frem til?

- Blev disse spørgsmål drøftet igen, da Kofi Annan besøgte Europa?

- Hvad er EU's holdning til et samarbejde med FN på dette område, og hvilken rolle bør FN spille i forbindelse med udarbejdelsen af Helsingfors-aftalerne vedrørende FUSP?

- På hvilken måde kan EU konkret bidrage til at øge FN's kapacitet med hensyn til krisestyring og konfliktforebyggelse?

- Vil disse spørgsmål blive drøftet på Det Europæiske Råds kommende møde?

- Hvordan vil den fremtidige dialog mellem FN og EU om krisestyring og konfliktforebyggelse blive formaliseret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. oktober 2000)

Konfliktforebyggelse og krisestyring var blandt de vigtigste punkter på dagsordenen under de yderst frugtbare drøftelser på højt plan, der fandt sted for nylig mellem EU og FN i New York (13. september 2000) og i Europa (3.-5. oktober 2000), hvor FN's generalsekretær mødte Kommissionens formand og medlemmerne med ansvar for eksterne forbindelser, udvidelse og handel, den højtstående repræsentant, Javier Solana, samt EU's formandskab.

De øvrige punkter på dagsordenen var udviklingen i Mellemøsten og i Forbundsrepublikken Jugoslavien, samarbejdet med FN's Højkommissær for Flygtninge (UNHCR), Sierra Leone, Cypern, støtte til de mindre udviklede lande og gældslempelse, samt hvorledes det globale samarbejde mellem Fællesskabet og FN kan forbedres. Der var enighed om, at møder med kortere mellemrum såvel på politisk plan som på arbejdsplan vil kunne bidrage til at gøre samarbejdet mellem Fællesskabet og FN mere effektivt til fordel for begge parter. Der arbejdes fortsat på at etablere en mere detaljeret ramme for samarbejdet.

Styrkelsen af de internationale organisationers relevante kapacitet er en integreret del af opfølgningen på Helsinki-afgørelserne på området konfliktforebyggelse og krisestyring. FN er i betragtning af sin vitale rolle for bevarelse af fred og sikkerhed EU's vigtigste partner i denne kontekst.

FN har taget flere initiativer til at styrke sin kapacitet inden for konfliktforebyggelse og krisestyring. Det seneste tiltag er den vigtige Brahimi-rapport om forbedring af effektiviteten af FN's fredsbevarende missioner. EU støtter fuldt ud disse tiltag og investerer sig i at udvikle synergi med FN. Kommissionen samler sin indsats på dette felt om at forbedre sin kapacitet. Rådet organiserer i denne måned i samarbejde med FN et seminar om de civile aspekter af krisestyring.

I betragtning af vigtigheden af at samarbejde med FN på dette område venter Kommissionen, at spørgsmålet vil blive taget op af det kommende Europæiske Råd inden for rammerne af dels formandskabets rapport om styrkelse af EU's krisestyringskapacitet dels den fælles rapport fra den højtstående repræsentant, Rådets generalsekretær og Kommissionen om konfliktforebyggelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3339/00

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Turismebyggeri ved Teulada-kysten på Sardinien (Italien)

Kommunalrådet i Teulada (Cagliari, Italien) godkendte den 30. juni 2000(1) en række udstykningsplaner med henblik på turismebyggeri i landsbyen Malfatano (hoteller, ferielejligheder, privatboliger, tjenester, golfbane) med et samlet volumen på godt 143 000 kubikmeter, der er udarbejdet af selskabet SITAS.

Planerne angår en kyststrækning, der strækker sig fra Capo Spartivento til Porto di Teulada (i Teulada og Domus de Maria kommuner). Kysten er en af de sidste ved Middelhavet, som stadig er uberørt og vild, og landskabet er fredet (lovdekret 490/1999), ligesom området i lov 394/1991 er udpeget som beskyttet havområde.

Udstykningsplanerne skal desuden omfatte områder, hvor der har været skovbrande, og som er omfattet af byggeforbud, da områderne ifølge lov 47/1975 og 428/1993 skal anvendes til samme formål som før branden.

Miljøorganisationerne Amici delle Terra (Jordens Venner) og Gruppo d'intervento giuridico (Retshjælpsgruppe) har allerede rejst sagen over for de nationale og lokale myndigheder. Ingen af de ovenfor omtalte byggeprojekter har imidlertid så vidt vides været underkastet en specifik og bindende miljøindvirkningsvurdering i overensstemmelse med direktiv 85/337/EØF(2) som suppleret og ændret ved direktiv 97/11/EF(3), bilag II, punkt 12, litra c).

1. Kan Kommissionen oplyse, om den er bekendt med alt dette?

2. Kan Kommissionen undersøge, om bestemmelserne vedrørende vurdering af miljøindvirkningerne er blevet overholdt for de nævnte projekters vedkommende?

3. Vil Kommissionen træffe foranstaltninger i denne sag?

4. Er der besluttet eller overvejes der andre EU-finansieringer, herunder via strukturfondene, som direkte eller indirekte kan komme i berøring med de omtalte udstykningsplaner?

(1) Beslutning nr. 47, 48, 49, 50 og 51 af 30.6.2000.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(3) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. december 2000)

Det projekt, det ærede medlem omtaler, synes at henhøre under den klasse af projekter, der er opført under nr. 12, litra c), i bilag II til Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet.

I direktivet er der fastsat følgende (artikel 4, stk. 2): Med forbehold af artikel 2, stk. 3, skal medlemsstaterne for projekter, der er opført i bilag II, ved hjælp af a) en undersøgelse i hvert enkelt tilfælde eller b) grænseværdier eller kriterier fastsat af medlemsstaten afgøre, om projektet skal vurderes i henhold til artikel 5 til 10. Medlemsstaterne kan beslutte at anvende begge de i litra a) og b) nævnte procedurer.

I denne specifikke sag, hvor Kommissionen ikke har været klar over den situation, det ærede medlem her har redegjort for, vil den træffe alle de fornødne foranstaltninger med henblik på at indhente detaljerede oplysninger og sikre, at fællesskabsretten overholdes.