ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1745/98

af Esko Seppaenen (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: Nedsaettelse af Tysklands betalingspligt

Paa grundlag af Revisionsrettens saerlige revision har Kommissionen fremsat krav over for de tyske myndigheder om tilbagebetaling af 11 mio ecu til EU af den landbrugsstoette, som Tyskland uberettiget har modtaget til bekaempelse af leukose, til afstaaelse af fra maelkeproduktion og i form af eksportstoette. Dette beloeb er siden blevet nedsat til 6.941.736 DM. Paa hvilket grundlag har Kommissionen givet Tyskland en saadan rabat paa betalingen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(8. juli 1998)

Nedsaettelsen paa 11 mio. ECU blev beregnet ud fra en fast nedsaettelse paa 25,5 % af de for hver delstat anmeldte udgifter til slagtninger uden for perioden og en anden nedsaettelse paa 10 % som foelge af de konstaterede alvorlige kontrolmangler.

Da Tyskland har kunnet godtgoere, at der i delstaterne Brandenburg og Sachsen-Anhalt ikke blev foretaget slagtninger uden for perioden, blev korrektionen paa 25,5 % af udgifterne i disse to delstater annulleret. De endelige korrektioner var paa 12,8 mio. DM for slagtninger uden for perioden og 5,5 mio. DM i forbindelse med kontrol, dvs. ca. 9,6 mio. ECU i stedet for de oprindeligt planlagte 11 mio. De samlede godkendte udgifter til slagtninger var paa 49,5 mio. DM i stedet for de 67,8 mio., der blev anmeldt af Tyskland.

I betragtning af de allerede udbetalte beloeb (66,1 mio. DM) og det forhold, at Faellesskabet endnu ikke havde overtaget udgifterne til serologiske tests (9,7 mio. DM), var det nettobeloeb, der skulle tilbagebetales, paa 6,9 mio. DM.

Situationen kan opsummeres saaledes:

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1634/98

af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Mobil- og traadloes kommunikation

Forespoergslen vedroerer KOM(97) 0217 endel. og KOM(97) 0513 endel.

Kommissionen bedes besvare nedenstaaende spoergsmaal:

1. er tidspunktet kommet til at fastlaegge en strategi for indfoerelsen af UMTS eller er tidspunktet endnu ikke inde til at fastlaegge bestemmelser herfor?

2. er der i Europa bred enighed om princippet bag UMTS eller tredje generation af mobil kommunikation? Vil det dreje sig om en ensartet teknologi af en ny type eller indbyrdes forenelige loesninger baseret paa forskellige teknologier?

3. hvilken rolle vil henholdsvis den private sektor og offentlige myndigheder spiller under overgangen til UMTS?

4. hvilken indvirkning vil UMTS evt. faa paa den europaeiske industris konkurrenceevne?

5. hvorledes kan man beskytte sociale interesser og samfundsinteresse i ordets bredeste betydning i forbindelse med "det traadloese informationssamfund"?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1830/98

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(12. juni 1998)

Om: Konkurrencebestemmelser for Phare- og Tacis-midler

Artikel 12 i de almindelige bestemmelser for udbud og tildeling af servicekontrakter finansieret med Phare- og Tacis-midler vedroerer fair konkurrence i udbudsproceduren.

Det hedder i artiklen, at organisationer, der har vaeret involveret i fastlaeggelsen af rammerne for eller opgaverne i forbindelse med en kontrakt ikke kan deltage i udbuddet.

Kan Kommissionen bekraefte, at anvendelsen af artikel 12 begraenser sig til ovenfor omtalte deltagelse, dvs. som naevnt i forbindelse med fastlaeggelsen af rammer og opgaver? Er en bredere fortolkning af artikel 12 tilladt? Hvad gaar denne bredere fortolkning i bekraeftende fald ud paa, under hvis myndighed anvendes den, og hvorledes gives tilbudsgivere meddelelse om den bredere fortolkning? Overvejer man, hvis en bredere fortolkning er i brug, at aendre udformningen af artikel 12? Kan man, hvor en tilbudsgiver i forbindelse med sin ansoegning om at komme i betragtning har erklaeret at have vaeret involveret i det paagaeldende projekt paa et tidligere tidspunkt (men ikke i forbindelse med fastlaeggelsen af rammerne) og herefter anmodes om at afgive tilbud, gaa ud fra, at artikel 12 ikke er blevet overtraadt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(1. juli 1998)

Artikel 12 i de almindelige bestemmelser for udbud og tildeling af servicekontrakter finansieret med Phare- og Tacis-midler indfoertes af Kommissionen for at forbedre gennemsigtigheden og kvaliteten ved bedoemmelsen af buddene. Hensigten med artiklen er saaledes at opnaa en fair konkurrence blandt tilbudsgiverne ved at indfoere en gensidig eksklusivitet, saaledes at personer, der deltager i udarbejdelsen af et projekt, ikke kan deltage i selve projektet.

Med personer, der deltager i udarbejdelsen af et projekt, menes i den paagaeldende artikel ikke alene personer, der samarbejder om fastlaeggelsen af rammerne for projektet, men ogsaa, i overensstemmelse med bilag III, punkt 5, til Raadets forordning (Euratom, EF) nr. 1279/96 (Tacis)(1), enhver person, som paa anden vis har medvirket til at fastsaette de aktiviteter, der skal gennemfoeres inden for kontraktens rammer. Denne bredere definition betyder, at den tilbuds- eller ordregivende myndighed i hvert enkelt tilfaelde og med fuldt kendskab til alle fakta i sagen maa tage stilling til, om konkurrencereglerne er overholdt eller ej.

(1) EFT L 165 af 4.7.1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1711/98

af Antoine-François Bernardini (PSE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Kaleidoskop-programmet

En sammenslutning ved navn "Compagnie Coline" har henvendt sig til mig i anledning af sin anmodning om tilskud over Kaleidoskop-programmet.

Kommissionens begrunder sit afslag med, at stoetterammen er overskredet med anmodningen. Ved en naermere gennemgang af fremgangsmaaderne viser det sig imidlertid, at Kommissionens afgoerelse ikke er velbegrundet.

Kan Kommissionen forelaegge mere fuldstaendige oplysninger om sagen (K98 - A1/F-431) og desuden goere rede for udvaelgelsesproceduren?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(18. juni 1998)

Kommissionen beklager over for det aerede medlem at maatte bekraefte sin beslutning vedroerende det omtalte projekt, der blev forelagt af "Compagnie Colline". Projektet blev afvist i den foerste udvaelgelsesrunde, foretaget af Kommissionen, fordi den oenskede faellesskabsstoettes procentuelle andel af det samlede budget for det projekt, der paa ansoegningsformularen omtales som hovedprojektet, ikke stemte overens med kravene i Parlamentets og Raadets afgoerelse nr. 719/96 af 29. marts 1996 om ivaerksaettelse af et program til stoette for kunstneriske og kulturelle arrangementer med en europaeisk dimension (Kalejdoskop)(1).

Kommissionen staar til raadighed med yderligere budgettekniske forklaringer, som det aerede medlem maatte oenske angaaende denne sag.

Hvad specielt udvaelgelsesproceduren under dette program angaar, minder Kommissionen om, at indkaldelsen af ansoegninger vedroerende projekter, som gennemfoeres i 1998, blev offentliggjort i EF-Tidende(2). Sidste frist for indgivelse af ansoegninger var 1. december 1997.

Proceduren for udvaelgelse af ansoegninger foregik i to faser. Den foerste, som Kommissionen stod for, skulle sikre, at de indgivne ansoegninger overholdt de formelle krav om tilskudsberettigelse i henhold til programmet (en europaeisk dimension, et afbalanceret budget). De projektansoegere, som blev afvist i foerste udvaelgelsesrunde, fik skriftlig besked om begrundelsen for afvisningen.

Derefter blev de udvalgte projekter forelagt en uafhaengig ekspertgruppe, der skulle afgive udtalelse om projekternes kvalitet og kulturelle interesse. Paa grundlag af udtalelsen fra denne ekspertgruppe har Kommissionen truffet beslutning om de projekter, der inden for rammerne af Kalejdoskop-programmet i 1998 kan modtage stoette.

Projektansoegerne har faaet skriftligt besked om resultatet af deres ansoegning, og den 13. maj 1998 blev der offentliggjort en pressemeddelelse herom.

(1) EFT L 99 af 20.4.1996.

(2) EFT C 253 af 19.8.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1504/98

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(13. maj 1998)

Om: Informationssamfundet og den oekonomiske og sociale samhoerighed

Paa et moede den 23.1.1997 i Europa-Parlamentets Udvalg om Regionalpolitik i forbindelse med Kommissionens forelaeggelse af "Samhoerighed og Informationssamfundet" (KOM(97) 0007 af 22.1.1997), henviste kommissaer Wulf-Mathies til, at Faellesskabets forsknings- og udviklingspolitik ogsaa burde bidrage til at fremme overgangen til informationssamfundet.

Kan Kommissionen oplyse om alle projekter i forbindelse med informationssamfundet, som hidtil er blevet samfinansieret af Kommissionen inden for rammerne af det fjerde rammeprogram for forskning og udvikling i den kommende og sidste bekendtgoerelse af dette program samt udsigterne vedroerende det femte program, de begunstigede regioner, de samlede omkostninger ved gennemfoerelsen og Faellesskabets samfinansiering?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(27. juli 1998)

Kommissionen har samfinansieret adskillige projekter inden for rammerne af det fjerde rammeprogram for forskning og udvikling(1), som helt eller delvist bidrager til overgangen til informationssamfundet.

Kommissionen har udarbejdet en ikke-udtoemmende liste over projekterne, som den vil sende direkte til det aerede medlem og til Europa-Parlamentets generalsekretariat, da svaret er meget omfattende og inkluderer flere tabeller.

Der kan ikke udarbejdes en oversigt for det femte rammeprograms(2) vedkommende, da dette rammeprogram endnu ikke er vedtaget.

(1) EFT L 117 af 8.5.1990.

(2) KOM(97) 47 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2005/98

af Hartmut Nassauer (PPE) til Kommissionen

(30. juni 1998)

Om: Raadets forordning (EOEF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om en faelles fremgangsmaade for fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for retskoncentrationer af veterinaermedicinske praeparater i animalske levnedsmidler

Raadets forordning (EOEF) nr. 2377/90(1) indeholder bestemmelser om en fremgangsmaade til fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for restkoncentrationer af veterinaermedicinske praeparater i animalske levnedsmidler.

Anvendelsen af denne forordning i praksis giver anledning til foelgende spoergsmaal:

1. Medfoerer faellesskabsproceduren med fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for restkoncentrationer, at et veterinaer medicinsk praeparat generelt mister sin licens, hvis det ikke kontrolleres, eller hvis en af disse maksimalgraensevaerdier overskrides?

2. Har man taenkt paa, at det i forbindelse med medicinske praeparater til heste i betragtning af markedets ringe stoerrelse ikke kan betale sig at forelaegge omfattende farmakologiske undersoegelser med henblik paa en fornyelse af licenser for saadanne praeparater med det resultat, at stadig flere praeparater mister deres licens?

3. Er Kommissionen i den forbindelse klar over, at man foelgelig naegter at give den noedvendige medicinske behandling til dyr, som ikke er bestemt til fremstilling af levnedsmidler?

4. Boer anvendelsesomraadet for forordningen ikke undtage saadanne dyr, saaledes at man fortsat kan behandle disse med veterinaermedicinske praeparater, som overskrider de tilladte restkoncentrationer?

5. Tager man hensyn til, at det i nogle medlemsstater er meget sjaeldent, at heste anvendes til konsum?

6. Ville det ikke vaere paakraevet, om man i forbindelse med heste skelner mellem heste, der anvendes til sport - der i ubegraenset grad kan behandles - og heste til slagtning - der i ubegraenset grad kan behandles?

7. Kunne hver enkelt hest ikke maerkes enten som ridehest eller hest til slagtning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(22. juli 1998)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-1495/98 fra Heinz Kindermann(2).

(1) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 1.

(2) EFT C 31 af 5.2.1999, p.42.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1999/98

af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen

(16. juni 1998)

Om: Forordning nr. 258/97 om nye levnedsmidler

1. Kommissionen bedes oplyse, hvorledes bestemmelserne i artikel 8 i forordning nr. 258/97(1) vil finde anvendelse i praksis, isaer for saa vidt angaar foelgende:

2. Hvilken ordlyd anbefales det for at opfylde bestemmelserne i artikel 8, stk. 1, litra a), sidste afsnit, som kraever maerkning for at henvise til baade aendrede karakteristika eller egenskaber samt den metode, hvorved disse karakteristika eller egenskaber er opnaaet?

3. Hvilke kriterier vil der blive lagt til grund for de vurderinger, som kraeves i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b) og c) (saerlige sundhedsmaessige foelger og etiske betaenkeligheder), og hvem skal anvende dem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(17. juli 1998)

1. De myndigheder i medlemsstaten, der har ansvaret for at udfoere den indledende vurdering, kontrollerer ansoegningen og forslaget om praesentation og maerkning i henhold til kravene i artikel 8 i forordning (EF) nr. 258/97 om nye levnedsmidler og nye levnedsmidddelingredienser. Som en del af denne vurdering kan alle medlemsstater og Kommissionen faa mulighed for at sikre passende maerkning. I tilfaelde af meddelelse (artikel 5) skal maerkningen ogsaa opfylde de bestemmelser, der er fastlagt i artikel 8. Kommissionen skal, om noedvendigt, udarbejde en beslutning i henhold til den i artikel 13 fastlagte procedure.

2. I forordning (EF) nr. 1139/98 af 26. maj 1998 om obligatorisk anfoerelse af andre end de i direktiv 79/112/EOEF foreskrevne oplysninger paa maerkningen af visse levnedsmidler, der er fremstillet paa grundlag af genetisk modificerede organismer(2) er den foreslaaede maerkningsformulering "der er fremstillet paa grundlag af genetisk modificerede organismer", som baade oplyser forbrugeren om de modificerede karakteristika og den metode, hvorved de er opnaaet. Forordningen fastsaetter ogsaa, at ordene "fremstillet paa grundlag af genetisk modificerede" kan forkortes til "genetisk modificerede".

Denne formulering anvendes i tilfaelde af alle sammenlignelige produkter. Hvis en saadan maerkning viser sig at vaere utilstraekkelig for andre produkter, skal beslutninger traeffes fra den ene sag til den anden.

3. Erfaringen i Europa har indtil nu vaeret begraenset til et lille antal ansoegninger om godkendelse og meddelelser om nye levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser. Det er derfor for tidligt at give et udtoemmende svar. Hvis der f.eks. foreligger et allergifremkaldende stof, eller modificeringer, som har betydning for bestemte grupper (vegetarer) eller religioese skikke eller tro, kraever dette hensigtsmaessig maerkning i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b) og c).

(1) EFT L 43 af 14.2.1997, s. 1.

(2) EFT L 159 af 3.6.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1032/98

af Mark Watts (PSE) til Kommissionen

(6. april 1998)

Om: Faergeulykken i Ramsgate: svenske firmaers manglende betaling af boede

I 1994 styrtede en gangbro i Ramsgate faergehavn mellem en anloebsbro og et skib, der ventede paa at sejle, pludselig sammen, hvorved seks passagerer blev draebt og syv andre blev saaret. De svenske firmaer, som havde fremstillet gangbroen, FEAB og FKAB, blev senere fundet skyldige ved britiske domstole og idoemt en boede paa 1 million £ for uagtsomhed.

De svenske firmaer har ikke betalt denne boede. Firmaerne har for nylig udtalt paa britisk fjernsyn, at de ikke agter at betale den. De haevder, at eftersom ulykken skete, foer Sverige tiltraadte EU, er de ikke bundet af faellesskabsretten.

Vil Kommissionen ligesom jeg fordoemme disse svenske firmaer, FEAB og FKAB, for manglende respekt for britisk lov og for ulykkens ofre eller deres familie? Vil Kommissionen ogsaa ligesom jeg opfordre disse firmaer til at betale hele boeden og bede om undskyldning for deres hidtidige opfoersel?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(17. april 1998)

Kommissionen er i faerd med at undersoege de naevnte forhold i den paagaeldende medlemsstat og skal holde det aerede medlem underrettet om udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1582/98

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(25. maj 1998)

Om: Toldsatser for skifer

Kan Kommissionen oplyse den toldsats, som anvendes ved indfoersel i EU af skifer fra hvert af de tredjelande, som ikke nyder godt af en toldspraeferenceordning for denne vare, samt goere rede for den forventede udvikling og eventuelle aendringer af ordningen?

Kan Kommissionen oplyse, hvilken toldsats, der anvendes for udfoersel fra EU af skifer til hvert af de lande, som selv udfoerer skifer til EU, og som ikke er omfattet af nogen toldpraeferenceordning, samt goere rede for den forventede udvikling og paataenkte aendringer af ordningen?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1776/98

af Lucio Manisco (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: Spionagenettet ECHELON

I et dokument fra Europa-Parlamentets STOA-Enhed og i artikler i europaeiske aviser har man afsloeret eksistensen af et telematisk industrispionagenet, kaldet ECHELON med deltagelse af USA, Det Forenede Kongerige, Canada, New Zealand og Australien.

Ifoelge ovennaevnte dokument er ECHELON i modsaetning til andre elektroniske spionagesystemer inden for UKUSA-nettet hovedsagelig rettet mod civile maal inden for staten, organisationer og virksomheder i alle lande.

1. Mener Kommissionen ikke, at den aktivitet, der foregaar inden for ECHELON, som endda har én af EU's medlemsstater som sine hovedaktoerer (i Det Forenede Kongerige skal der vaere 2 ud af 6 baser (i Mentmithhill og Morwanatow)), er klart i strid med solidariteten mellem Unionens medlemsstater?

2. Mener den ikke, at industrispionage er i strid med traktaten og har til formaal at forvride konkurrencen?

3. Mener Kommissionen ikke, at ovennaevnte aktiviteter er en overtraedelse af artikel 51 i FN-pagten?

4. Hvilke umiddelbare foranstaltninger vil Kommissionen traeffe for at bringe denne form for industrispionage til ophoer?

5. Hvilke hasteforanstaltninger vil Kommissionen traeffe over for Det Forenede Kongerige, USA og de oevrige lande, der er med i industrispionagenettet ECHELON?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(25. september 1998)

Kommissionen har bemaerket sig interimsrapporten fra Europa-Parlamentets STOA-Enhed om en vurdering af politiske kontrolteknologier. Kommissionen har intet belaeg for eller modtaget nogen klage over, at en bestemt medlemsstat skulle have overtraadt EF-traktaten i denne henseende.

Dog forbliver Kommissionen aarvaagen med henblik paa at forsvare Faellesskabets interesser og bestraeber sig fremdeles for at forbedre sikkerheden inden for sine datanet. Desuden fordoemmer Kommissionen alle forsoeg paa at bryde integriteten og den fortrolige karakter af de informationer, som Faellesskabets institutioner er i besiddelse af eller befordrer videre.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2596/98 af Konstantinos HATZIDAKIS til Kommissionen. Anvendelse af midlerne fra strukturfondene og Samhørighedsfonden



EF-Tidende nr. C 050 af 22/02/1999 s. 0150



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2596/98 af Konstantinos Hatzidakis (PPE) til Kommissionen (1. september 1998) Om: Anvendelse af midlerne fra strukturfondene og Samhoerighedsfonden Kan Kommissionen give oplysninger om den hidtil globale anvendelse i de enkelte medlemsstater af midlerne (i reelle tal og procentielt) fra strukturfondene og Samhoerighedsfonden: 1. paa baggrund af de samlede midler for hele den indevaerende programmeringsperiode (1994-1999), og 2. paa baggrund af den hidtidige programmering? Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (16. oktober 1998) Som foelge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1756/98

af José Salafranca Sánchez-Neyra (PPE) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: Cubas ansoegning om optagelse i AVS-EU-konventionen

I skriftlig forespoergsel af 26. marts 1998 (E-0816/98)(1) til Kommissionen om Cubas ansoegning om optagelse i AVS-EU-konventionen blev Kommissionen anmodet om at goere rede for, hvorledes den havde reageret paa denne ansoegning, og hvorledes den agtede at udtale sig.

I svaret herpaa dateret den 27. april henvistes der til svar paa skriftlig forespoergsel E-0832/98 af Cabezón Alonso. Dette besvarer dog paa ingen maade spoergsmaalene i den skriftlige forespoergsel af 26. marts. Kommissionen bedes derfor give et konsekvent svar paa denne forespoergsel, og helt konkret oplyse, om den har reageret paa Cubas ansoegning?

Hvem har i bekraeftende fald svaret paa Kommissionens vegne? Hvornaar har Kommissionen svaret? Hvem er svaret rettet til, og hvorledes er det formuleret?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(8. juli 1998)

Kommissionen har svaret paa brevet af 26. januar 1998 fra den cubanske udenrigsminister, hvor Cuba anmoder om at kunne deltage i forhandlingerne om den nye aftale mellem Faellesskabet og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS).

I svaret til ministeren dateret den 20. marts 1998 noterer Kommissionen sig den cubanske anmodning og den positive vurdering, som Cuba har af samarbejdsforbindelserne mellem Faellesskabet og AVS. Kommissionen bekraefter, at anmodningen vil blive behandlet med al den fornoedne bevaagenhed i overensstemmelse med gaeldende procedurer i Lomé-konventionen.

Senere har spoergsmaalet vaeret taget op i droeftelser i saavel Gruppen af AVS-stater som i Raadet. I den anledning erklaerede Kommissionen, at den var positiv over for idéen om Cubas deltagelse som observatoer i forhandlingsprocessen om den nye konvention med AVS-landene, uden at dette faar indflydelse paa spoergsmaalet om dette lands tiltraedelse af den kommende konvention.

(1) EFT C 354 af 19.11.1998, s. 27.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2534/98

af Graham Mather (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Bilpriser i EU

Som svar paa min tidligere skriftlige forespoergsel E-1851/98(1) udtaler Kommissionen, at den "har behandlet mange klager fra enkelte forbrugere vedroerende koeb af hoejrestyrede biler".

1. Hvor mange saadanne klager har Kommissionen i alt modtaget inden for de sidste fem aar?

2. Hvilke medlemsstater vedroerer klagerne, og hvor mange klager er blevet modtaget pr. medlemsstat i loebet af det samme tidsrum?

3. Hvilke fabrikanter vedroerer klagerne, og hvor mange klager er blevet modtaget pr. fabrikant i loebet af det samme tidsrum?

4. Kan Kommissionen skoenne, hvor stor en omsaetning der er beroert af de britiske forbrugeres vanskeligheder i forbindelse med koeb af koeretoejer i en anden medlemsstat?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(15. september 1998)

1. Klager i forbindelse med koeb af hoejrestyrede biler begyndte foerst at dukke op i midten af 1997. Kommissionen har siden modtaget klager fra ca. 250 forbrugere.

2. Stoerstedelen af klagerne vedroerer Nederlandene og Belgien. Et mindre antal vedroerer Tyskland, Frankrig og Spanien.

3. Stoerstedelen af klagerne vedroerer Volkswagen efterfulgt af Mercedes-Benz og i mindre omfang Rover, BMW, Audi og Peugeot/Citroën. Et mindre antal klager vedroerer japanske fabrikanter, isaer Honda, Subaru og Mitsubishi.

4. Da de britiske forbrugere kun kontakter Kommissionen i tilfaelde af problemer, har Kommissionen ikke kendskab til, hvor mange vellykkede parallelimporter af hoejrestyrede biler, der er blevet gennemfoert. Tal fra de tre stoerste bilfabrikanter viser imidlertid, at der er sket en stigning i parallelimporten af hoejrestyrede biler i 1997/1998.

Som naevnt i Kommissionens svar paa en tidligere forespoergsel fra det aerede medlem (E-1851/98) har en raekke bilfabrikanter i Europa oprettet en telefonlinje for personer, der har problemer med at koebe en bil i udlandet. Kommissionen forventer at modtage oplysninger om, hvor godt disse "hotlines" fungerer, og vil holde det aerede medlem underrettet om udviklingen paa dette omraade.

(1) EFT C 13 af 18.1.1999.