ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3762/00

af Giovanni Pittella (PSE) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Additionalitetsprincippet

Additionalitetsprincippet er en af de grundpiller, som anvendelsen af strukturfondene er baseret på, og på grundlag af dette er det ikke tilladt gennem fællesskabsmidlerne at erstatte de forpligtelser, der påhviler regionerne og de nationale regeringer med henblik på at overvinde den territoriale uligevægt og sikre udviklingen.

Kun synergien mellem de europæiske, nationale og regionale interventioner kan sikre en effektiv politik for en samlet samhørighed og vækst i Unionen.

Ånd og bogstav i dette princip er ikke altid blevet respekteret tidligere, selv om man med rette bør huske det usædvanlige kvalitetsspring, der er gennemført af næsten alle de nationale, regionale og lokale offentlige administrationer for at tilvejebringe en samlet effektivitetsforbedring i de interventioner, der samfinansieres med europæiske midler.

Det er nødvendigt at fastlægge strammere procedurer for sikringen af additionalitetsprincippets overholdelse og indføje disse procedurer i gennemførelsesbestemmelserne for fællesskabsstøtterammerne og i de samlede programmeringsdokumenter.

Det er nødvendigt at fastsætte sanktioner for de myndigheder, der ikke respekterer dette princip.

Kan Romano Prodi på Europa-Kommissionens vegne oplyse, hvilke foranstaltninger Det Europæiske Fællesskab agter at vedtage i forbindelse med ovennævnte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(26. januar 2001)

På forslag af Kommissionen har Rådet forenklet kontrollen af additionaliteten for programmeringsperioden 2000-2006 både hvad angår visse metoderegler og tidsplanen for overvågningen. Inden programmeringen blev iværksat, udarbejdede Kommissionen et arbejdsdokument med ensartede kriterier for kontrollen af additionaliteten for mål 1 og mål 2 og 3. Dette dokument sendes til det ærede medlem og Europa-Parlamentets Generalsekretariat.

I henhold til artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) kontrolleres additionaliteten midtvejs inden udgangen af 2003 og senest den 31. december 2005. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet om situationen efter hver kontrol.

Der er ikke fastsat specifikke sanktioner i ovennævnte forordning, hvis additionaliteten ikke overholdes, for dette var medlemsstaterne stærkt imod, da forordningen blev vedtaget. Ifølge samme artikel 11 skal medlemsstaterne dog overholde visse forpligtelser. Kommissionen godkender kun en EF-støtteramme eller et enhedsprogrammeringsdokument, hvis additionaliteten er blevet forhåndskontrolleret. Kommissionen har i forbindelse med godkendelsen af EF-støtterammer og enhedsprogrammeringsdokumenter indført den klausul, at den kun godkender midtvejsomprogrammeringen, der indbefatter tildeling af bevillingerne fra resultatreserven, hvis medlemsstaten har sendt den alle de oplysninger, der er relevante for midtvejskontrollen af additionaliteten.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3431/00

af Pasqualina Napoletano (PSE), Fiorella Ghilardotti (PSE), Gianni Vattimo (PSE), Bruno Trentin (PSE), Elena Paciotti (PSE) og Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Oversvømmelser i Norditalien

Som følge af et usædvanligt langvarigt uvejr i Nordvestitalien er der indtruffet yderst alvorlige oversvømmelser i regionerne Valle d'Aosta, Piemonte, Liguria og en del af Lombardia. På nuværende tidspunkt er personskaderne betydelige. 23 døde, 11 savnede og ifølge avisoplysninger over 40 000 evakuerede. Der er også sket betydelige materielle skader på landbrug og industri (ifølge de første skøn skulle de beløbe sig til ca. 3 450 mia.lire).

Kan Kommissionen på baggrund af Europa-Parlamentets beslutning af 28. januar 2000 om uvejr i Europa og de udtalelser, som Barnier, medlem af Kommissionen, fremsatte under drøftelsen i Parlamentet herom, overveje muligheden af i samråd med de statslige og lokale myndigheder i Italien at give de berørte regioner rådighed over finansielle midler fra strukturfondene og EUGFL-Garantisektionen for at lette genopbygningen af infrastrukturerne i de ramte områder og fremskynde det arbejde, der så hurtigt som muligt skal genoprette de normale forhold for de katastroferamte befolkninger?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier på skriftlige forespørgsler E-3431/00, E-3464/00, E-3475/00 og P-3583/00

(13. december 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på mundtlig forespørgsel H-0857/00 fra Michl Ebner i spørgetimen på Parlamentets samling den 1. november(1) 2000.

Det ærede medlem henvises ligeledes til Kommissionens indlæg under drøftelserne om klimaændringerne på den 2. oktobersamling den 25. oktober 2000(2) samt under drøftelserne om oversvømmelserne i Europa under novembersamlingen den 16. november 2000(3).

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger (november 2000).

(2) Europa-Parlamentets forhandlinger (oktober II 2000).

(3) Europa-Parlamentets forhandlinger (november 2000).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2134/00

af Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Støtte til rejsearrangører

Firmaet Eggeland Reisen arrangerer rejser til Sicilien og påstår, at de modtager støtte fra EU. Under rejsen afholdes der et reklamesalgsshow for boligtekstiler og holsholdningsapparater. Firmaet annoncerer med hjemsted i Leinefelde/Thüringen, men alle rejser afvikles over PHG Hermes Verwaltungs GmbH i Stuckenbrock ved Bielefeld.

1. Modtager et af de nævnte firmaer EU-støtte, især til rejser til Sicilien?

2. I bekræftende fald i hvilket omfang?

3. Hvilke betingelser for at opnå støtte skal opfyldes af en rejsearrangør, som reklamerer for produkter under rejsen?

4. Hvordan kontrollerer Kommissionen opfyldelsen af disse betingelser, efter at støtten er bevilget?

5. Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen over for firmaer, som med urette hævder at modtage finansiel støtte fra EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(15. september 2000)

1. og 2. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen råder over, kan det fremføres, at der ikke er blevet udbetalt nogen form for støtte hverken til Eggeland Reisen eller PHG Hermes rejsebureauerne, heller ikke for at støtte rejser til Sicilien.

Sicilien er en mål 1-region, der modtager støtte fra strukturfondene, bl.a. til turisme. Dette omfatter dog ikke støtte til rejsebureauer, der arrangerer rejser til Sicilien.

3. og 4. Der er ingen bevillinger over fællesskabsbudgettet til den slags reklamesalg.

5. Der er medlemsstaterne, der har ansvaret for at retsforfølge, hvor det er nødvendigt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2207/00

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Forskelsbehandling inden for Luxembourgs Fodboldforbund

Nogle fodboldklubber med sæde i Luxembourg, hvis ledelse og spillere i de fleste, men ikke alle tilfælde er portugisere, er blevet nægtet optagelse i Luxembourgs Fodboldforbund.

Dette forbund har anvendt forskellige kneb efter tilbagevisningen af dets argument om, at det drejede sig om udenlandske klubber, der fremsatte krav, som ikke var omhandlet i Forbundets vedtægter, og er som sidste udvej kommet med udflugter, når alle betingelserne var opfyldt, som det f.eks. skete nu i år i forbindelse med Águias Boavista-klubben.

Mener Kommissionen ikke, at denne adfærd hos Luxembourgs Fodboldforbund skaber forskelsbehandling mellem klubber, hvis medlemmer ganske vist er af forskellig nationalitet, men som ikke desto mindre er underlagt den samme luxembourgske lovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(17. oktober 2000)

Kommissionen er af den opfattelse, at et sportsforbunds forskelsbehandling af klubber med den begrundelse, at en række medlemmer, spillere og/eller direktører i visse klubber er statsborgere i andre medlemsstater, er i modstrid med EU-lovgivningen og

især artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet(1) Det hedder i denne bestemmelse, at arbejdstagere, der er statsborgere i andre medlemsstater, skal nyde samme sociale og skattemæssige fordele som indenlandske arbejdstagere. Domstolen har ved flere lejligheder afsagt dom for, at denne bestemmelse gælder for fritidsaktiviteter(2), og det er indlysende, at det er en fritidsaktivitet at dyrke sport på amatørbasis.

Kommissionen gør det ærede medlem opmærksom på, at et brud på EU-lovgivningen ville være omfattet af reglen for private operatører, eftersom sportsforbunds status er omfattet af privatretten. Derfor har Kommissionen ingen kompetence til at gribe ind og formelt undersøge denne sag. I forbindelse med et privat sportsforbund ville Kommissionen kun kunne gribe direkte ind på grundlag af konkurrencereglerne. Imidlertid kommer konkurrencereglerne ikke ind i billedet i denne særlige sag. Derfor er det op til potentielle ofre for forskelsbehandlingen at søge oprejsning ved de nationale domstole.

(1) EFT L 257 af 19.10.1968.

(2) Sag C-334/94 [Sml.] 1996, I-1307.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2704/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Prisniveauet for flyrejser i EU

Kan Kommissionen oplyse gennemsnitsprisen for en flybillet til rejser af sammenlignelig længde i EU og USA på typiske korte, mellemlange og lange distancer?

Er der sket en relativ forbedring af forholdene i EU i de seneste ti år, og hvilken dokumentation foreligger der i givet fald for en sådan forbedring?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(13. oktober 2000)

For så vidt angår internationale sammenligninger, findes den reelle prisforskel ikke mellem takster på de to sider af Atlanterhavet, men mellem ruter, hvor der er betydelig indbyrdes konkurrence, og ruter, som beflyves af ét eller to selskaber uden konkurrence. I henhold til en undersøgelse foretaget af rejsebranchen ser det ud til, at rejsende fra fællesskabslande midt i halvfemserne i gennemsnit betalte mellem tyve og fyrre procent mere end amerikanerne pr. km for sammenlignelig rejse på økonomiklasse. I 1997 syntes denne forskel næsten af være forsvundet. De takster på økonomiklasse, der i dag gælder på de mest konkurrenceprægede ruter i Fællesskabet, kan sammenlignes med de tilsvarende takster på de mest konkurrenceprægede ruter i USA, men der findes stadig på begge sider af Atlanten mange luftruter, hvor der savnes konkurrence og hvor taksterne er højere. Da der er en længere liberaliseringstradition og en betydeligt større lavomkostningssektor i USA, har Fællesskabet formentlig stadig en større leveomkostningssektor.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2534/00

af Karl von Wogau (PPE-DE) til Kommissionen

(2. august 2000)

Om: Levestedsdirektivet

De arealer langs Rhinens øvre løb, der er udlagt til grusudvinding, er næsten alle omfattet af levestedsdirektivet.

Kan Kommissionen oplyse:

1. Hvad betyder det for de lokale grusudvindingsselskabers løbende virksomhed?

2. Hvilken betydning har det for de arealer, der i regionalplanen er udlagt som grusudvindingsområder, at de er omfattet af direktivet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(19. september 2000)

Den liste over lokaliteter, som Tyskland har meddelt i henhold til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1) og Rådets direktiv 92/43/EØF af 2. maj 1992 om bevaring af naturtyper og vilde dyr og planter(2) (herefter benævnt habitatdirektivet), er endnu ikke fuldstændig. Det gælder især delstaten Baden-Württemberg, hvor størstedelen af Oberrheinebene ligger.

Det bør derfor understreges, at det er meget vigtigt, at Tyskland meddeler samtlige lokaliteter i henhold til både fugle- og habitatdirektivet, herunder dem i Oberrheinebene.

De nationale myndigheder må tage stilling til hver enkelt af de pågældende stenbrud inden for rammerne af EF's bestemmelser om naturbeskyttelse (navnlig artikel 6 i habitatdirektivet).

Artikel 6 i direktiv 92/43/EØF skal anvendes på alle nye planer eller projekter, hvortil der kræves tilladelse til grusudvinding (Abgrabungsgenehmigung), og som kan få betydelig indflydelse på Natura 2000-områder. Dette gælder også selvom lokaliteten kunne være en god indtægtskilde. Omfanget af artikel 6's anvendelse er beskrevet nærmere i en brochure udgivet af Kommissionen. Den findes på: http://europa.eu.int/comm/environment/nature/home.htm., under EU Nature legislation, Managing Natura 2000 sites: The provisions of Article 6 of the Habitats Directive 92/43/EEC.

Allerede i 1960'erne og 1970'erne fremgik det af videnskabelig litteratur, at stenbrud, herunder grusudvindinger, med fordel kunne omdannes til naturområder(3). Det er derfor ikke alle stenbrud, som grænser om til et Natura 2000-område, der bør betragtes som en katastrofe. Det er oftest muligt at træffe afbødende og kompenserende foranstaltninger, så som genskabning af det naturlige miljø, hvorved både stenbrudsindustrien og naturen kan tilgodeses.

Store dele af Oberrheinebene anvendes imidlertid til landbrugsformål (f.eks. majsmarker), og da både grus og sten er et råmateriale, der findes mange steder, burde det ikke være vanskeligt for medlemsstaterne at finde områder uden for Natura 2000-områderne, hvor stenbruddene kan anlægges.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.

(3) F.eks. Weinzierl (1964): Kiesgrube und Landschaft.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2918/00

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(19. september 2000)

Om: Forbud mod visse hunderacer

Er Kommissionen informeret om den seneste tyske lovgivning, som forbyder særlige hunderacer? Har Kommissionen en mening om, hvorvidt sådanne forbud bør indføres i hele EU?

Er Kommissionen klar over, at det tyske forbud muligvis utilsigtet omfatter staffordshire-bullterriere, selv om denne race overhovedet ikke er den samme race som den amerikanske staffordshireterrier, som svarer til en pitbullterrier? Vil Kommissionen, såfremt den overvejer at foreslå EU-lovgivning om dette spørgsmål, sikre, at sådanne fejltagelser undgås, og vil den tage dette spørgsmål op med Tyskland, således at den tyske nationale lovgivning berigtiges på dette punkt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. oktober 2000)

Kommissionen skal meddele det ærede medlem, at der på nuværende tidspunkt ikke findes specifikke fællesskabsregler om forbud mod visse hunderacer. Så længe der ikke er sket en harmonisering på fællesskabsplan, kan medlemsstaterne vedtage passende nationale foranstaltninger til beskyttelse af personers liv og sundhed under iagttagelse af EF-traktatens bestemmelser, især artikel 28 og 30 (tidl. artikel 30 og 36).

I øvrigt er Kommissionen for øjeblikket ved at vurdere, om den kommende tyske lov på dette område er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 28 og 30, idet de tyske myndigheder inden for rammerne af

den meddelelsesprocedure, der er fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(1), har givet meddelelse om deres lovforslag om beskyttelse mod farlige hunde.

(1) EFT L 204 af 21.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3034/00

af Ioannis Souladakis (PSE) til Kommissionen

(20. september 2000)

Om: Partnerskabsaftalen mellem EU og Tyrkiet

På topmødet i Helsinki fik Tyrkiet status som ansøgerland til EU på visse bestemte og udtrykkeligt definerede betingelser. Kommissionen bestræber sig naturligvis på at sikre, at topmødebeslutninger gennemføres nøjagtigt, og at de grundlæggende principper for de europæiske befolkningers og deres regeringers holdninger respekteres i fuld udstrækning.

Den voldsomme reaktion i visse dele af den tyrkiske presse på forhandlingerne med Kommissionens delegation i Ankara i juli giver imidlertid det indtryk, at visse parter forsøger at holde udtrykkelige henvisninger til betingelser for Tyrkiets ansøgerstatus ude fra udkastet til partnerskabsaftalen mellem EU og Tyrkiet.

Hvad vil Kommissionen foretage for at sikre, at de betingelser, som blev fastsat på topmødet i Helsinki for Tyrkiets opnåelse af status som officielt ansøgerland, nemlig en løsning på Cypern-problemet, en forbedring af menneskerettighedssituationen, en løsning på det kurdiske problem, en afgørelse om de tyrkiske krav på Det Ægæiske Hav ved Den Internationale Domstol i Haag, en demokratisering af det politiske system sammen med andre Helsinki-kriterier, optages i den operative del af teksten og ikke blot i præamblen til den fremtidige partnerskabsaftale?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(10. oktober 2000)

Kommissionen følger nøje udviklingen i Tyrkiet med hensyn til de politiske kriterier i København-aftalen og vil forelægge resultaterne i den periodiske rapport og i tiltrædelsespatnerskab med Tyrkiet, der vedtages den 8. november 2000.

Udviklingen vedrørende menneskerettighedssituationen, Cypern-problemet og andre relevante spørgsmål er genstand for en regelmæssig politisk dialog mellem Den Europæiske Union og Tyrkiet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3156/00

af Rainer Wieland (PPE-DE) til Kommissionen

(10. oktober 2000)

Om: Transportafgifter for fritidsbåde i Grækenland

Har Kommissionen kendskab til bestemmelsen om betaling af transportafgifter, jf. artikel 11, stk. 1, i lov 2743/1999, ifølge hvilken der for private fritidsbåde over 7 meters længde uafhængigt af flag , og som ikke konstant ligger for anker i græske farvande, skal indbetales transportafgifter på havnepolitiets særlige konto?

Er Kommissionen af den opfattelse, at denne afgift er i modstrid med den grundlæggende tanke om et forenet Europa og fællesskabsretten, især princippet om fri bevægelighed og bestemmelsen om, at EU-medlemsstater ikke kan kræve indrejsegebyrer fra indrejsende EU-borgere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(14. november 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-1062/00 fra von Wogau(1).

(1) EFT C 26 E af 26.1.2001, s. 150.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2301/00

af Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) til Kommissionen

(11. juli 2000)

Om: Rensningsanlæg på De Baleariske Øer

Joan Mateu Horrach, direktør for Institut Balear de Sanejament (Ibasant) under den baleariske regionalregerings miljøministerium, oplyste den 21. juni 1999 i den lokale presse, at regionalregeringen havde ansøgt EU om 17 mia. pesetas i støtte til investeringer i rensningsanlæg, og at EU havde svaret, at der ikke ville blive ydet så meget som én peseta fra Samhørighedsfonden, idet der allerede var opført mange rensningsanlæg på De Baleariske Øer, og der derfor ikke var behov for en større investering.

1. Har regionalregeringen på De Baleariske Øer rent faktisk ansøgt om 17 mia. pesetas fra EU's Samhørighedsfond med henblik på at investere i rensningsanlæg?

2. Har EU rent faktisk afslået denne ansøgning og i bekræftende fald med hvilken begrundelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(27. september 2000)

Forslagene vedrørende Samhørighedsfondens interventioner i Spanien forelægges Kommissionen af den statslige administration og ikke af de selvstyrende regioner. I perioden fra 1999 og indtil nu har Kommissionen ikke modtaget nogen ansøgninger om medfinansiering under Samhørighedsfonden af rensningsanlæg på De Baleariske Øer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2919/00

af Didier Rod (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. september 2000)

Om: Videnskabeligt og teknologisk samarbejde med udviklingslandene

I det femte rammeprogram for forskning er der afsat ca. 210 mio. euro til videnskabeligt og teknologisk samarbejde med udviklingslandene, navnlig inden for sundhed, miljø og landbrug. I betragtning af det mangeårige videnskabelige og teknologiske samarbejde med Asien, Afrika og Latinamerika i de sidste to årtier og dets høje profil i biregionale politiske fora (ASEM, Rio-topmødet i 1999, EU-Afrika-topmødet i april 2000) og dets relevans for gennemførelsen af konventionerne om biodiversitet, ørkendannelse og klimaændringer, hvilken rolle skal der da gives det videnskabelige og teknologiske samarbejde inden for europæisk forskning og det sjette rammeprogram for forskning?

Europæisk forskning er blevet fremmet på baggrund af øget EU-integration og konkurrenceevne samt sikring af europæisk tilstedeværelse inden for de førende forskningsområder i det internationale videnskabelige samfund. Siden 1980'erne og i synergi med EU's udviklingspolitik har Inco-programmet fremmet videnskabeligt samarbejde med udviklingslandene.

I nylige drøftelser om europæisk forskning blev det internationale videnskabelige samarbejde med udviklingslandene ikke engang omtalt. Betyder dette, at 20 års frugtbart videnskabeligt partnerskab med disse lande vil blive opgivet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(11. oktober 2000)

Kommissionen henviser det ærede medlem til sit svar på skriftlig forespørgsel E-2091/00 af José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra(1).

Dette svar passer stadig.

(1) EFT C 89 E af 20.3.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1754/00

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(31. maj 2000)

Om: Aftaler om regionalt økonomisk partnerskab

Kan Kommissionen på baggrund af Suva-konventionens undertegnelse i juni og forpligtelsen til inden den 1. januar 2002 at indlede forhandlinger om WTO-kompatible aftaler om regionalt økonomisk partnerskab og andre WTO-kompatible arrangementer, som tager hensyn til udviklingsniveauet og handelsforanstaltningernes socioøkonomiske indvirkning i AVS-staterne, oplyse sammensætningen af og arbejdsmetoderne for de organer, der er eller vil blive nedsat til forberedelse og gennemførelse af disse forhandlinger, og især redegøre for forbindelserne mellem generaldirektoratet for handel og generaldirektoratet for udvikling i denne proces såvel som ansvarsfordelingen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(27. juni 2000)

Kommissionen behandler i øjeblikket en handlingsplan for forberedelse af og gennemførelse af forhandlinger om regionale økonomiske partnerskabsaftaler.

Uden at resultaterne af Kommissionens forhandlinger skal foregribes, er det indlysende, at forberedelsen af og gennemførelsen af forhandlinger om disse aftaler forudsætter et tæt samarbejde mellem de relevante tjenestegrene i Kommissionen, navnlig Generaldirektoratet for Handel og Generaldirektoratet for Udvikling. Det er Kommissionens faste overbevisning, at handelssamarbejdet og udviklingssamarbejdet som fastsat i partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet (AVS) og Kommissionen skal bindes sammen og underbygge hinanden, således at der kan skabes de gunstigst tænkelige forudsætninger for, at AVS kan tilpasse sig de nye forhold for samhandelen.