SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1217/02

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(29. april 2002)

Om: Klassificering af frisk mælk

Den debat, der for øjeblikket udspinder sig i Italien om fortolkningen af definitionen af et mælkeprodukt, der betragtes som friskt omend definitionen sker gennem tilføjelsen af et adjektiv, der identificeres med en farve og som har en holdbarhed på otte dage, kan ikke være uden interesse for Kommissionen, hverken i betragtning af artikel 2 i direktiv 2000/13/EF(1) af 20. marts 2000 eller af direktiv 92/46/EØF(2) af 16. juni 1992.

Kommissionen oplyser i sit svar på forespørgsel P-0352/02(3) om samme emne, at den ikke råder over tilstrækkelige oplysninger om den proces, der anvendes for at producere den omtalte mælk. Det hedder endvidere i svaret, at en nøjere beskrivelse af denne proces er absolut nødvendig for at kunne bedømme produktmærkningens overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.

Hvorfor har Kommissionen derfor ikke fundet det passende at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at kunne vurdere kvaliteten og legitimiteten af en proces, der skulle gøre det muligt at betegne mælk som frisk, selv om den ikke er det?

Hvorledes kan det, når der på fællesskabsplan ikke eksisterer nogen helt nøjagtig definition af frisk mælk, undgås, at de europæiske forbrugere forledes til at betragte et produkt, der underkastes forskellige processer, som værende friskt, fordi Kommissionen ikke forelægger forslag indeholdende en definition af frisk mælk (eller af friskt brød for at nævne et andet eksempel)?

Kan eksistensen af det indre marked på længere sigt tillade fælles betegnelser for produkter, der reelt behandles forskelligt?

Hvor længe vil Kommissionen gå med til, at forbrugeren ikke beskyttes, og som i det foreliggende tilfælde tillade manglende åbenhed omkring produkters oprindelsesområde og kvalitet?

Har Kommissionen omsider besluttet at tage de nødvendige skridt til at indhente så detaljerede oplysninger som muligt om den industrielle proces, som den nævnte mælk underkastes, og at kontrollere, om mærkningen af dette produkt er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne?

(1) EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29.

(2) EFT L 268 af 14.9.1992, s. 1.

(3) EFT C 160 E af 4.7.2002, s. 211.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. juli 2002)

Kommissionen har indhentet yderligere tekniske oplysninger om den proces til fremstilling af mælk, som det ærede medlem henviser til. På den baggrund, og som Kommissionen allerede har gjort rede for i sit svar på skriftlig forespørgsel P-0352/02, er det muligt at svare, at der dags dato ikke findes fællesskabsnormer for kvalitet, der tillader at fastsætte kriterier for definitionen på frisk mælk, såsom f.eks. den forløbne periode siden malkningen. Derfor har medlemsstaterne som følge af manglende konkrete fællesskabsbestemmelser mulighed for at vedtage nationale bestemmelser under hensyntagen til bestemmelserne i EF-traktaten, og Kommissionen er blevet underrettet om eksistensen af sådanne bestemmelser i Italien.

Imidlertid deler Kommissionen det ærede medlems bekymringer om forbrugerens ret til klart at blive informeret om arten af og karakteristika ved et produkt, der afsættes inden for EUs grænser, og til at kunne bedømme de kvalitetsforskelle, der findes inden for den samme type produkter. Der findes allerede lignende fællesskabsbestemmelser for visse produkter, f.eks. æg(1), hvis friskhed er et væsentligt kvalitetsmærke for forbrugeren.

I første omgang har Kommissionen godkendt Europa-Parlamentets og Rådets forslag om i udkastet til forslag til forordningen om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer(2), at vende tilbage til en definition på rå mælk, der er mere nøjagtig end den, der i øjeblikket anvendes i Rådets direktiv 92/46/EØF(3): rå mælk: mælk produceret ved sekretion fra mælkekirtler fra en eller flere køer, får, geder eller bøfler, og som ikke er opvarmet til over 40 °C eller behandlet på tilsvarende vis. Selvom om begrebet rå mælk ikke er det samme som frisk mælk, ville overholdelsen af denne definition, for så vidt angår mærkningen, hvis forslaget blev vedtaget, opretholde et væsentligt informationsniveau over for forbrugeren.

I anden omgang vil Kommissionen undersøge, om det er nødvendigt at indføre mere specifikke bestemmelser i fællesskabslovgivningen om kvaliteten af mælk til konsum og især om betegnelsen frisk.

(1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 1274/91 af 15. maj 1991 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 1907/90 om handelsnormer for æg EFT L 121 af 16.5.1991.

(2) KOM(2000) 438 endelig udg.

(3) Rådets direktiv 92/46/EØF af 16. juni 1992 om sundhedsbestemmelser for produktion og afsætning af rå mælk, varmebehandlet mælk og mælkebaserede produkter, EFT L 268 af 14.9.1992.