SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1762/98

af Werner Langen (PPE) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Den franske cigaretindustris prisaftale med den franske regering

I november 1997 skulle der af finansielle og sundhedspolitiske grunde indfoeres en ekstra tobaksafgift paa 2,5 % i Frankrig. Regeringen enedes imidlertid med den franske cigaretindustri om en mindsteforbrugsafgift, som kun kan laegges paa en enhed paa 1.000 cigaretter, hvorved prisfordelen ved storbrugspakker bortfalder. Denne aftale blev indgaaet uden deltagelse af f.eks. firmaet Reemtsma/Hamburg, der lige som andre konkurrenter er repraesenteret paa det franske marked med forskellige produkter.

Firmaet Reemtsmas prisanmeldelse ved udsendelse af to produkter (West og West Light i 25stykspakker) blev afslaaet af det franske OEkonomi- og Finansministerium under henvisning til aftalen med den lokale cigaretindustri. Der kunne kun blive tale om godkendelse, hvis prisen sattes betydeligt i vejret. I godkendelsesloven fra slutningen af 1997 blev de to produkter ikke taget med. En ny prisanmeldelse den 28. januar 1998 gav ikke nogen reaktion. Under en samtale i begyndelsen af marts 1998 fik firmaet Reemtsma angivet en pris, der ville kunne medfoere godkendelse, men som firmaet af markedsstrategiske grunde ikke kan acceptere. Yderligere samtaler foerte ikke til noget positivt resultat.

Ifoelge EF-traktatens artikel 85 forbydes "aftaler mellem virksomheder......, som har til formaal eller til foelge at hindre, begraense eller fordreje konkurrencen inden for faellesmarkedet,..... navnlig saadanne, som bestaar i.... direkte eller indirekte fastsaettelse af koebs- eller salgspriser...".

1. Betragter Kommissionen denne indirekte fastsaettelse af en mindstesalgspris for den franske cigaretindustri efter aftale med det franske OEkonomi- og Finansministerium som en overtraedelse af konkurrencereglerne, jf. EF-traktatens artikel 3, litra g), kombineret med artikel 85? Hvorledes agter den i bekraeftende fald at reagere herpaa?

2. Ved Kommissionen, med hvilke argumenter den franske regering tillader og forsvarer denne form for horisontalt kartel, hvor prisen hhv. mindsteprisen fastsaettes direkte?

Supplerende svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. februar 1999)

1. I slutningen af 1997 fik Kommissionen forelagt en klage over budgettet for 1998, som den franske regering var i faerd med at vedtage. Fra 1. januar 1998 er der saaledes i fransk lovgivning indfoert en beskatning af cigaretter, ifoelge hvilken prisen for 1000 enheder af cigaretter af en kategori, som saelges under samme maerke, ikke maa vaere mindre end den pris, der gaelder for det mest solgte produkt af maerket (minimumsreferencepris), og en minimumspunktafgift for cigaretter af brun tobak, som er 20 % mindre en punktafgiften for cigaretter af lys tobak (400 F pr. 1000 enheder i stedet for 500 F pr. 1000 enheder).

Kommissionen var af den opfattelse, at denne nye bestemmelse ikke er i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i Raadets direktiv 95/59/EF af 27. november 1995 om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsaetningsafgift(1), ifoelge hvilket fabrikanten frit fastsaetter detailsalgsprisen for hver enkelt af deres varer. Det nye krav om at fastsaette prisen ud fra 1000 enheder betyder, at der paalaegges en minimumsreferencepris. Derfor mener Kommissionen, at ved at indfoere en dobbelt minimumsafgift - paa 500 F pr. 1000 enheder for alle kategorier af cigaretter undtagen cigaretter af brun tobak, som bliver belagt med 400 F pr. 1000 enheder - er den nye franske bestemmelse i strid med faellesskabslovgivningen (Raadets direktiv 92/79/EOEF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnaermelse af cigaretafgifterne(2) og 95/59/EOEF), ifoelge hvilken der skal vaere én minimumspunktafgift, som er den samme for alle maerker og sorter af cigaretter.

Eftersom cigaretter af brun tobak hovedsageligt fremstilles i Frankrig (i modsaetning til cigaretter af lys tobak), overholder den nye lovgivning ikke forbuddet mod forskelsbehandling eller beskyttelse af fiskal art, som er omhandlet i EF-traktatens artikel 95.

Derfor har Kommissionen indledt en overtraedelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 169 over for Frankrig. I den anledning besluttede Kommissionen i december 1998 at sende en begrundet udtalelse.

2. I forbindelse med overtraedelsesproceduren i henhold til EF-traktatens artikel 169 som foelge af manglende overholdelse af faellesskabslovgivningen bliver der mulighed for udveksling af synspunkter mellem Kommissionen og den paagaeldende medlemsstat. I dette tilfaelde har Frankrig ikke reageret paa udtalelsen fra Kommissionen inden for den fastsatte frist.

(1) EFT L 291 af 6.12.1995.

(2) EFT L 316 af 31.10.1992.