ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2767/00

af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Direktivet om naturlige levesteder og kontrol med fiskefartøjers bifangster

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange lande der i medfør af direktivet om naturlige levesteder har indført en ordning til kontrol af fiskefartøjers bifangster (lejlighedsvis fangst og drab af hvaler), og om de har indført foranstaltninger for at sikre, at sådanne lejlighedsvise fangster ikke har mærkbart negative følger for de pågældende arter?

Hvilken indflydelse har EU-landenes forpligtelse til i medfør af Bonn-aftalen (Ascobans) at reducere bifangster, og hvorledes vurderer EU-medlemsstaterne dybhavstrawleres bifangster?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. oktober 2000)

Af habitatdirektivet, Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1), fremgår det klart, at medlemsstaterne bør gennemføre kravene i artikel 11 og artikel 12, stk. 4, vedrørende overvågningen af og tilsynet med fiskeriaktiviteter, som er forbundet med bifangster af hvaler. Ifølge loven påhviler det medlemsstaterne at gennemføre disse bestemmelser og at sikre, at de overholdes.

Desuden skal medlemsstaterne udarbejde en rapport om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er truffet i henhold til dette direktiv, hvori der bl.a. redegøres for hovedresultaterne af den i artikel 11 nævnte overvågning. Kommissionen skulle modtage disse rapporter i løbet af de kommende måneder og er derfor endnu ikke i stand til at sige, hvor mange medlemsstater der har overholdt artikel 11 og artikel 12, stk. 4.

EF er endnu ikke kontraherende part i aftalen om beskyttelse af små hvaler i Østersøen og Nordsøen (Ascobans). Medlemsstater, der er part i denne aftale, er ikke forpligtet til at aflægge rapport til Kommissionen om de foranstaltninger, der træffes i henhold til forpligtelserne under Ascobans. Som følge heraf er Kommissionen ikke bekendt med disse foranstaltninger.

Kommissionen er imidlertid bekendt med det initiativ, Danmark har taget til at gennemføre en handlingsplan for reduktion af utilsigtet bifangst af marsvin (19. august 1998, j. nr. SN 1996-402-0035).

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3059/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(28. september 2000)

Om: Forbud mod fremstilling af cigaretter med stort tjæreindhold

Kan Kommissionen oplyse, om den har gennemført en konsekvensundersøgelse af tabet af arbejdspladser som følge af et forbud mod fremstilling og eksport af cigaretter med et indhold på over 10 mg tjære, de såkaldte full-flavour cigaretter.

Hvorfor anbefaler Kommissionen i benægtende fald et sådant skridt?

Har Kommissionen kendskab til en studie, der er offentliggjort i fællesskab af UK & I Operations' repræsentanter for British American Tobacco, MSF og AEEU, og hvoraf det fremgår, at 8 300 arbejdspladser er i fare på kun to tobaksfabrikker i England?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(29. november 2000)

Forslaget om en yderligere nedsættelse af tjæreindholdet i cigaretter fra 12 mg til 10 mg(1) er en fortsættelse af den proces, der blev indledt med Rådets direktiv 90/239/EØF af 17. maj 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om maksimalt tilladt tjæreindhold i cigaretter(2). Kommissionen er ikke blevet gjort opmærksom på, at der skulle være opstået negative økonomiske eller beskæftigelsesmæssige konsekvenser af de væsentlige reduktioner, der blev indført i forbindelse med direktivet fra 1990. Kommissionen har ikke set beviser for, at den meget mindre nedsættelse af tjæreindholdet, som der nu stilles forslag om, ville få alvorlige økonomiske eller beskæftigelsesmæssige konsekvenser. Dette bekræftes i den konsekvensanalyse, der er vedlagt det nye forslag.

I henhold til en ny rapport fra Verdensbanken, Curbing the epidemic, kan tokakskontrollens virkninger endda anses for at være positive for beskæftigelsen (svarende til 100 000 fuldtidsbeskæftigede i Det Forenede Kongerige) på grund af de penge, der frigøres fra køb af tobak til andre varer og tjenesteydelser (Verdensbanken, Washington, 1999).

Kommissionen er bekendt med de skøn, som det ærede medlem nævner. Kommissionen har i øvrigt mødt repræsentanter for industrien ved flere lejligheder i de senere måneder. I henhold til industrien ligger eksporten fra Fællesskabet på omkring 15 % af den samlede produktion, og ikke alle disse cigaretter ville overskride det foreslåede loft.

For at give fabrikanterne tilstrækkelig tid til at tilpasse sig de nye fællesskabsnormer har Kommissionen imidlertid foreslået en udvidet overgangsperiode.

Ifølge WHO er tobaksrygning skyld i over 500 000 dødsfald om året i Fællesskabet.

(1) KOM(2000) 428 endelig udg.

(2) EFT L 137 af 30.5.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2480/00

af Alonso Puerta (GUE/NGL) til Kommissionen

(24. juli 2000)

Om: Forsinkelser i forbindelse med godkendelse af fællesskabsstøtterammen for Spanien

Den spanske regering forelagde inden den 1. november 1999 det regionale udviklingsprogram (2000-2006) for de spanske regioner under de europæiske strukturfondes mål nr. 1. Jf. bestemmelserne i artikel 15, stk. 4 og 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999(1) af 21. juni 1999, om vedtagelse af generelle bestemmelserne for strukturfondene skulle Kommissionen træffe beslutning om fondenes deltagelse senest fem måneder efter at have modtaget planen, dvs. inden den 1. april 2000.

Hvad er årsagerne til de store forsinkelser i Kommissionens godkendelse af fællesskabsstøtterammen for Spanien?

Er det korrekt, at det regionale udviklingsprogram, som den spanske regering oprindeligt fremsendte, var mangelfuldt og ufuldstændigt, fordi det ikke indeholdt alle de obligatoriske oplysninger i henhold til artikel 16 i forordning nr. 1260/1999?

Hvilke supplerende oplysninger har Kommissionen anmodet om?

Anmodede Kommissionen specifikt om en detaljeret opdeling af støtten mellem de forskellige autonome regioner?

Hvornår fremsendte den spanske regering de supplerende oplysninger, som Kommissionen havde anmodet om?

(1) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(5. oktober 2000)

Kommissionen modtog den 29. oktober 1999 den regionale udviklingsplan for de spanske regioner, der er støtteberettiget under mål 1, og efter en første gennemgang meddelte den den 22. november 1999 de spanske myndigheder, at planen opfylder kravene i strukturfondsforordningerne(1).

For at lette behandlingen af planen og de efterfølgende forhandlinger om EF-støtterammen for mål 1 områder i 2000-2006 anmodede Kommissionen den 14. december 1999 om yderligere oplysninger fra de spanske myndigheder, herunder de foreslåede bevillinger pr. region. Supplerende oplysninger blev tilsendt Kommissionen den 31. januar 2000.

Hvad EF-støtterammerne for andre områder under mål 1 angår, så tog vurderingen af de meget omfattende spanske forslag en vis tid, fordi det drejer sig om store budgetmidler og der skulle tages hensyn til bestemmelserne i de nye strukturfondsforordninger. Kommissionens forhandlingsmandat blev sendt til de spanske myndigheder den 18. april 2000. Under de efterfølgende forhandlinger behandlede man en række vigtige spørgsmål som sammenhæng i den overordnede strategiske tilgang til programmeringsperioden 2000-2006, herunder en rolle for informationssamfundet, begrænsning og integrering af programmer på regionalt plan og en klar definition af den finansielle forvaltning og partnerskabsordninger i gennemførelsesfasen.

Forhandlingerne er nu afsluttet, og den principielle beslutning om den nye EF-støtteramme, der omhandler disse spørgsmål og dermed bidrager bedre til samhørighedsprocessen for de spanske områder under mål 1, blev godkendt af Kommissionen den 26. juli 2000 samtidig med støtterammerne for Grækenland og Nordirland.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2980/00

af Marie-Noëlle Lienemann (PSE) til Kommissionen

(20. september 2000)

Om: Prisen på brændstof i EU

De betydelige og sandsynligvis vedvarende prisstigninger på brændstof har yderligere forværret situationen for de europæiske transportvirksomheder, der allerede har alvorlige problemer efter indførelsen af fri konkurrence på markedet uden arbejdsmarkedsmæssige beskyttelsesforanstaltninger, hvorved de udsættes for konkurrence fra virksomheder, som anvender social dumping og uacceptable arbejdsvilkår.

Hvad har Kommissionen til hensigt at foreslå med henblik på at nedbringe brændstofudgifterne og fastsætte dem på et niveau, som både er rimeligt og virker fremmende for energibesparelser, ud over at fremsætte henstillinger over for OPEC?

Regner Kommissionen med hurtigt at tage initiativ til en fornyet behandling af direktivforslaget om chaufførers arbejds- og hviletider?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. november 2000)

Med det formål at styrke samhørigheden inden for vejtransportsektoren forelagde Kommissionen den 21. juni 2000 Europa-Parlamentet og Rådet sin meddelelse Udvikling hen imod en mere sikker og konkurrencedygtig vejtransport i Fællesskabet(1).

Meddelelsen indeholder følgende tiltag fra Kommissionens side:

(a) For at bringe blokeringen af debatten i Rådet om forslaget til direktiv om tilrettelæggelse af arbejdstid inden for vejtransport for mobile arbejdstagere og selvstændige chauffører(2) til ophør erklærer Kommissionen sig rede til at acceptere ideen om midlertidigt at udelukke selvstændige chauffører fra direktivet.

(b) Der vil blive fremlagt et forslag til Rådets forordning med henblik på at bekæmpe social dumping og at regulere ansættelsesvilkårene for chauffører inden for vejtransport.

(c) Der redegøres for, hvilke foranstaltninger Kommissionen finder nødvendige for at sikre en mere effektiv kontrol med vejtransport.

(d) Der vil blive fremlagt et forslag til direktiv, som har til formål at indføre fælles regler for uddannelse og videreuddannelse af erhvervschauffører.

Kommissionen påregner ikke at træffe foranstaltninger til at nedbringe udgifterne til brændstof. Rent bortset fra spørgsmålet om, hvorvidt det falder ind under Kommissionens kompetenceområde, mener den, at en sådan foranstaltning ville være ineffektiv og aldeles ikke ville fremme energibesparelser, som det ærede medlem ønsker.

Derimod påtænker Kommissionen inden årets udgang at foreslå en række foranstaltninger, der skal bidrage til at sikre samhørigheden inden for vejtransportsektoren. Foranstaltningerne omfatter bl. a. kørselsforbud for lastbiler i weekenderne, et forslag om erhvervschaufførernes arbejdsvilkår, tilrettelæggelse af arbejdstiden inden for vejtransportsektoren, en ændring af fællesskabsreglerne om de kørsels- og hviletider, der gælder for chauffører, et forslag vedrørende faglig uddannelse af chauffører og initiativer med henblik på kontrol med vejtransport.

(1) KOM(2000) 364 endelig udgave.

(2) EFT C 43 af 17.2.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3640/00

af António Campos (PSE) til Kommissionen

(22. november 2000)

Om: Den fælles landbrugspolitik

Et af de vigtigste, om ikke det vigtigste mål for Den Europæiske Union i de kommende år er Unionens udvidelse. Gennemførelsen af dette mål vil kræve omfattende reformer af forskellige politikker, bl.a. af den fælles landbrugspolitik.

Derfor bedes Kommissionen oplyse, hvor stor en forøgelse af udgifterne i EUGFL-Garantisektionen der vil ske i forbindelse med Unionens udvidelse med de tre nedennævnte lande, hvis det forudsættes, at disse tre lande får samme behandling, som Unionens 15 medlemsstater i øjeblikket får.

1. Hvilken udgiftsforøgelse vil der ske i EUGFL-Garantisektionen, når Unionen udvides med Polen?

2. Hvilken udgiftsforøgelse vil der ske i EUGFL-Garantisektionen, når Unionen udvides med Ungarn?

3. Hvilken udgiftsforøgelse vil der ske i EUGFL-Garantisektionen, når Unionen udvides med Tjekkoslovakiet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. december 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-2690/00 fra Huhne(1).

(1) EFT C 103 E af 3.4.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2843/00

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(4. september 2000)

Om: Bødeforlæg over for Grækenland

Efter den skelsættende dom fra EU-Domstolen om, at Grækenland skal betale dagbøder for manglende overholdelse af miljølovgivningen, bedes Kommissionen oplyse, hvor meget Grækenland hidtil har betalt, og hvornår den forventer, at Grækenland foretager den første indbetaling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. oktober 2000)

Ved dom af 4. juli 2000(1) dømte Domstolen Grækenland til at betale en tvangsbøde på 20 000 til Kommissionen, til kontoen EF's egne indtægter, for hver dags forsinkelse med gennemførelsen af de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af dommen af 7. april 1992 i sagen Kommissionen mod Grækenland, regnet fra afsigelsen af den foreliggende dom og til opfyldelsen af dommen i sagen Kommissionen mod Grækenland.

Da det drejer sig om den første dom på grundlag af EF-traktatens artikel 228 (tidligere artikel 171), hvorved en medlemsstat bliver pålagt at betale en tvangsbøde, vil Kommissionen under hensyntagen til de gældende regler(2) sende de græske myndigheder et brev med oplysninger om vilkårene for betalingen af den nævnte tvangsbøde, som skal betales dagligt fra datoen for afsigelsen af førnævnte dom, til Grækenland har efterkommet dommen.

(1) Sag C-387/97.

(2) Afgørelse af 14. december 1994 om den interne procedure for inddrivelse af faste beløb eller tvangsbøder pålagt af Domstolen i medfør af EF-traktatens artikel 171.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2369/00

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juli 2000)

Om: Kommissionens fiskeripolitik

Hvilken holdning har Kommissionen til genudsætning og udsmidning af fisk på baggrund af de svindende fiskeressourcer i vore farvande?

Agter Kommissionen at forpligte sig til at prøve at finde en løsning på dette alvorlige problem inden og under forberedelserne til reformen af den fælles fiskeripolitik i 2002?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. september 2000)

Det er klart, at fangst af fisk, især yngel, der genudsættes døde eller døende, er i modstrid med fiskebestandenes bevarelse og bæredygtighed.

Kommissionen har forpligtet sig til at finde metoder, som i væsentlig grad kan begrænse eller endog fuldstændig kan afskaffe denne praksis. Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer(1), der vedrører faktorer som maskestørrelser og lukkede områder, udgør en betydelig revision af forgængeren. Kommissionen vil nøje følge den fremtidige udvikling, som kan føre til en forbedring af fiskegrejers selektivitet, og den vil gøre alt for at sikre, at sådanne fremskridt afspejles i Fællesskabets lovgivning.

Spørgsmålet vil blive behandlet i Kommissionens grønbog om den fælles fiskeripolitik efter 2002, der offentliggøres i begyndelsen af 2001.

(1) EFT L 125 af 27.4.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2230/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. juli 2000)

Om: Erstatning for skader forårsaget af naturkatastrofe (jordskælv) i Emilia Romagna-regionen

Den 18. juni ramtes Emilia Romagna-regionen af et jordskælv, som nåede 4,8 grader på Richterskalaen. Epicentret befandt sig i lavlandet i Reggio Emilia-provinsen mellem kommunerne Bagnolo in Piano og Novellara.

Selv om jordskælvet ikke krævede dødsofre, blev bygninger og kirker beskadiget.

Allerede i 1996 og 1999 blev der i det samme område i Emilia Romagna-regionen registreret jordskælv af en betydelig styrke med epicentre i Reggio Emilia-provinsen; der var omfattende skader i form af sammenstyrtede huse og ødelagte infrastrukturer, lige som mange mennesker mistede deres hjem.

I betragtning af den kraftige seismiske aktivitet i området og de vedvarende jordrystelser i de seneste år opfordres Kommissionen til at bevilge midler til erstatning til fordel for Emilia Romagna-regionen, som vil stille midlerne til rådighed for borgerne i de katastroferamte områder.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(29. september 2000)

Der kan ikke uden videre via strukturfondene ydes fællesskabsmidler til udbedring af skaderne efter jordskælvet den 18. juni 2000 i provinsen Reggio Emilia. De italienske myndigheder kan, hvis de skønner det nødvendigt, anvende egne midler afsat til nødinterventioner.

Kommissionen vedtog den 25. juli 2000 listen over italienske områder, der er støtteberettigede under strukturfondsmål nr. 2 i perioden 2000-2006. I Emilia Romagna-regionen tæller de områder, der er støtteberettigede under dette mål, ca. 388 000 indbyggere. Disse områder vil på det grundlag kunne modtage strukturfondsmidler til foranstaltninger vedrørende bl.a. istandsættelse af infrastrukturer, der er nødvendige for erhvervslivet.

De områder, der var støtteberettigede under mål 2 eller 5b i den foregående programmeringsperiode, men som ikke er med på ovennævnte liste, kan i øvrigt fortsat modtage støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) indtil udgangen af 2005 inden for rammerne af den degressive overgangsstøtte.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2108/00

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Reform af Kommissionen

I punkt 55 i van Hulten-betænkningen henstilles det til Kommissionen at gennemføre en gennemgribende reform af sin politik på området menneskelige ressourcer samt at indføre et væsentligt uafhængigt eksternt element i disciplinærsager.

Hvilke planer har Kommissionen som reaktion på henstillingen om dette eksterne element?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(20. september 2000)

Kommissionens planer om en reform af reglerne for disciplinærsager fremgår af hvidbogen Reformen af Kommissionen(1), der blev vedtaget den 1. marts.

Hvidbogen påpeger, at det nuværende system har visse mangler, blandt andet fordi det er af varierende sammensætning og uden eksterne deltagere. Ved at indføre et uafhængigt, eksternt element vil sådanne mangler kunne afhjælpes, og det vil give større konsekvens og mere professionalisme i disciplinærsager.

Ifølge tidsplanen for handlingsplanen (offentliggjort sammen med hvidbogen) skal der fremlægges et oplæg til reformen af disciplinærsystemet, og Kommissionen skal vedtage et udkast til afgørelse om administrative forbedringer af disciplinærsager senest oktober 2000. Oplægget skal indeholde forslag til forbedring af procedurerne og relevante ændringer af personalevedtægten.

I mellemtiden er det under overvejelse at udpege personer, som ikke er tjenestemandsansatte, og som skal fungere som formænd i Disciplinærrådet og arbejde med hertil knyttede emner. Under den nuværende personalevedtægt er det den eneste måde, hvorpå der kan indføres et uafhængigt, eksterne element i disciplinærsager, fordi det ifølge artikel 5 i bilag II i vedtægten, kun er tjenestemænd, der kan være medlemmer af Rådet.

Endvidere vil det ærede medlem have bemærket, at der i hvidbogen er forslag om at oprette et interinstitutionelt disciplinærråd. Dette forslag vil indgå i det kommende oplæg. Det skal give bedre kontinuitet og konsekvens i Disciplinærrådet ved at sikre, at det kommer til at bestå af en enkelt gruppe af tjenestemænd fra administrationen og fra personalerepræsentationen, som skal tage sig af alle sager og vælges for en periode på indtil tre år.

(1) KOM(2000) 200 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2428/00

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(18. juli 2000)

Om: Afskaffelse af det nationale veto mod skatter og afgifter og andre spørgsmål

Er det korrekt, at der i Den Europæiske Unions forslag til en reform af institutionerne er en opfordring til at afskaffe det nationale veto mod 39 forskellige politiske områder for at forhindre eventuelle blokeringer i en udvidet Europæisk Union?

Hvilke 39 politiske områder er der tale om?

Dokumentet indeholder tilsyneladende en liste over skatte- og afgiftsspørgsmål, der er nært forbundet med det indre marked, og spørgsmål der ikke er nært forbundet med det indre marked.

Kan Kommissionen give en fuldstændig fortegnelse over de skatte- og afgiftsspørgsmål, der hævdes at være nært forbundet med det indre marked, og de spørgsmål, der hævdes ikke at være nært forbundet med det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(7. september 2000)

Det ærede medlem henviser til rapporten fra formandskabet til Det Europæiske Råds møde i Feira vedrørende regeringskonferencen om den institutionnelle reform (dok. Confer 4750/00(1)). Bilag 3.1. i rapporten indeholder en liste over 39 bestemmelser, der bør behandles inden en eventuel overgang til kvalificeret flertal. Bilag 3.2. i rapporten indeholder et forslag fra formandskabet om ændring af artikel 93 (tidl. artikel 99) i EF-traktaten, som bibeholder princippet om enstemmighed i skattespørgsmål, samt en meget begrænset liste over særlige foranstaltninger, der er nært forbundet med det indre marked, og for hvilke der kunne overvejes afstemning med kvalificeret flertal. I formandskabets rapport (del I, kapitel 3, pkt. 6-8) gøres udførligt rede for forhandlingssituationen.

(1) http://db.consilium.eu.int/cigdocs/FR/04750f.pdf.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2306/00

af Carmen Cerdeira Morterero (PSE) til Kommissionen

(11. juli 2000)

Om: Urban-programmet og Ceuta

Kan Kommissionen oplyse, hvilket beløb der over Urban-programmet vil blive ydet til den spanske region Ceuta i den kommende periode?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier på skriftlige forespørgsler E-2302/00, E-2304/00 og E-2306/00

(29. september 2000)

På nuværende tidspunkt er det vanskeligt at sige noget om, hvor store strukturfondsbevillinger der vil blive afsat til Ceuta og Melilla i planlægningsperioden 2000-2006, og hvordan de vil blive fordelt. Forhandlingerne med de spanske myndigheder om interventionerne under mål 1 og 2 i Spanien er nemlig ikke afsluttet.

Det er heller ikke muligt at forudsige, hvor store beløb der vil blive afsat til de pågældende områder i henhold til EU's Interreg- og Urban-initiativer.

Med hensyn til mål 1 har Kommissionen sendt et forslag til alle medlemsstater om, hvordan de tilgængelige bevillinger skal fordeles mellem de berørte områder i den enkelte medlemsstat. Forslaget er udarbejdet ved hjælp af den metode, som Kommissionen anvender til at fordele mål 1-bevillingerne mellem medlemsstaterne. Kommissionen sender en kopi af forslaget vedrørende Spanien direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

Det bør imidlertid understreges, at der er tale om et forslag, og at det således er vejledende. Den endelige fordeling vil blive besluttet efter aftale mellem Spanien og Kommissionen samtidig med, at fællesskabsstøtterammerne og enhedsprogrammeringsdokumenterne vedtages.