ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2243/01

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. juli 2001)

Om: Apache-nationen i San Carlos, Arizona (USA)

I årevis har Apache-nationen i San Carlos i Arizona (USA) ført en energisk kamp mod et projekt, der går ud på at bygge et astronomisk observatorium på toppen af et bjerg, der er helligt for apacherne, nemlig Graham-bjerget.

Betydningsfulde amerikanske institutioner som f.eks. Smithsonian Institute har nægtet at deltage i projektet, idet de derved udviser respekt for den kultur og religion, der tilhører de indfødte beboere i Nordamerika.

Blandt de organisationer, som deltager i bygningen af observatoriet, kan nævnes Vatikanets observatorium, Arcetri-observatoriet i Firenze og det tyske Max Planck Institut.

1. Har Kommissionen kendskab til, om de tre ovennævnte institutioner modtager fællesskabsstøtte?

2. I bekræftende fald, hvordan begrunder Kommissionen støtten til disse organisationer?

3. Er Kommissionen enig i, at støtte fra Fællesskabet ikke bør være med til at finansiere institutioner, som ikke respektere andres kultur og religion?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(6. september 2001)

1. Kommissionen er ikke involveret i projektet om opførelse af et astronomisk observatorium i Arizona (USA) og er da heller ikke med til at finansiere dette projekt via de tre europæiske institutter for astronomisk forskning, som det ærede medlem nævner.

Ud af disse tre institutter deltager kun det Heidelberg-baserede Max Planck Institut für Astronomie i et temanet vedrørende astronomi, som får støtte under Fællesskabets særprogram på området udvikling af det menneskelige forskningspotentiale og den samfundsøkonomiske videnbase.

2. Det er ikke Kommissionens opgave at tage stilling til et projekt vedrørende forskningsinfrastruktur, som ikke opfylder kriterierne for fællesskabsinteresse, og som gennemføres uden for Fællesskabets samarbejdsrammer.

3. Kommissionen yder tilskud til fællesskabsforskning i form af forskningsprojekter, der udvælges efter forslagsindkaldelser. De skal ikke blot opfylde kravene til videnskabelig kvalitet og merudbytte ved en fællesskabsindsats, men også leve op til grundlæggende etiske principper i fællesskabsretten og i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1646/01

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Rådet

(12. juni 2001)

Om: Østtimor - Ingen retfærdig domfældelse af morderne

Ifølge den internationale presse har en indonesisk domstol idømt seks medlemmer af de militser, som lige efter folkeafstemningen i Timor spredte terror og myrdede hundredvis af civile, straffe på mellem 10 og 20 måneder, efter at de pågældende var fundet skyldige i deltagelse i mordet på tre FN-folk, nemlig amerikaneren Carlos Casaeres, etiopieren Samson Aregahegn og kroaten Peril Simundze.

Dette tredobbelte mord medførte evakuering af alle deltagere i humanitære og fredsbevarende aktioner i Østtimor og vakte vrede og afsky i det internationale samfund.

Ifølge nyhedsmedierne skulle de pågældende militsmedlemmer have påhørt dommen uden at fortrække en mine for derefter at bryde ud i jubel, da de hørte, hvilke latterlige domme de var blevet idømt, og de skulle endog have poseret for nyhedsfotograferne.

Denne dom følger efter domfældelsen af en af de mest fremtrædende ledere af de uafhængighedsfjendtlige militser, Eurico Guterres, som efter at have tilstået massakrer på civile i Østtimor, blev idømt tre måneders fængsel.

Den Europæiske Union yder den indonesiske regering støtte til omstilling til et demokratisk styre. Og respekt for menneskerettighederne i landet og indførelse af en ægte retsstat må anses for en ufravigeligt forudsætning for samarbejde.

Rådet bedes på den baggrund oplyse følgende: Har Rådet gjort indsigelser over for den indonesiske regering mod disse domme, som er en hån mod ofrene og i strid med almindelige retfærdighedsprincipper? Og agter Rådet at opretholde det nuværende samarbejde med de indonesiske myndigheder?

Svar

(8. oktober 2001)

Unionen gav i sin erklæring af 10. maj klart udtryk for sin dybe skuffelse over dommene over de seks personer, der var indblandet i drabet på de tre UNHRC-medarbejdere i Atambu, Øst-Nusa Tenggara i september 2000. Rådet har ikke specifikt kommenteret de andre tilfælde, som det ærede medlem nævner, men i sine konklusioner af 14. maj understregede det, at den indonesiske regering har ansvaret for at retsforfølge dem, der har krænket menneskerettighederne og overtrådt den humanitære folkeret. Det udtrykte bekymring over, at de seneste domme tilsyneladende ikke lever op til de internationale standarder for retssikkerhed og rimelighed. Samtidig bekræftede Rådet sin støtte til et stærkt, demokratisk, forenet og velstående Indonesien. Det opfordrede regeringen til at styrke demokratiet og menneskerettighederne yderligere. Rådet bekræfter sit tilsagn om at udvikle et nærmere forhold til Indonesien.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1744/01

af Joachim Wuermeling (PPE-DE) til Kommissionen

(15. juni 2001)

Om: Faste fridage

Ifølge det tyske tidsskridt Focus (21/2001) viser en oversigt fra Kommissionen, at EU-tjenestemænd har 20 faste fridage årligt, hvor der ikke arbejdes. Dermed ligger de på førstepladsen i Europa. Derefter følger Grækenland med 16 og Østrig med 15 faste fridage. Med 9 faste fridage skulle Storbritannien ligge i den nederste ende af skalaen.

1. Er disse oplysninger korrekte?

2. Hvorledes begrundes dette i bekræftende fald?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(3. september 2001)

Efter vedtægtens artikel 61 udarbejdes der hvert år en liste over helligdage og øvrige fridage efter aftale mellem Fællesskabernes institutioner og efter udtalelse fra vedtægtsudvalget og ifølge ordninger og forordninger for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber (hvis artikel 1 er gengivet nedenfor), der er knyttet som bilag til Vedtægten.

Det samlede antal helligdage og andre fridage for personalet i institutionerne er normalt 17 dage, men kan dog også være 18 eller 19 som i 2001. Forskellen skyldes det forhold, at institutioner med EU-ansatte normalt overholder de officielle helligdage og andre fridage i de lande, hvor de er etableret. Hvis en helligdag falder i en weekend, erstattes den dog ikke med en ekstra fridag.

Artikel 1

1. Følgende er at betragte som helligdage samt øvrige fridage:

- Nytårsdag: 1. januar

- Anden påskedag

- Arbejdets dag: 1. maj

- Årsdagen for Præsident Robert Schumans erklæring i 1950: 9. maj

- Kristi Himmelfartsdag

- Anden pinsedag

- Mariæ Himmelfart: 15. august

- Allehelgensdag: 1. november

- Allesjælesdag: 2. november

- Juledag: 25. december

- samt de nationale helligdage i de lande, hvor der er ansat tjenestemænd.

2. Følgende kan være helligdage samt øvrige fridage:

- Langfredag

- Påskelørdag

- Juleaftensdag: 24. december

- Anden juledag: 26. december

- Nytårsaftens eftermiddag: 31. december.

3. Ved en særafgørelse kan institutionen fravige de i stk. 1 og 2 fastsatte regler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2132/01

af Renate Sommer (PPE-DE) til Kommissionen

(17. juli 2001)

Om: Beskyttelse af gamle træbevoksninger i Europa

EU har i en række år stillet betydelige pengemidler til rådighed for at beskytte skove mod ødelæggelse ved brand eller luftforurening.

Imidlertid vides det fra flere EU-lande, at store - til dels flere hundrede år gamle - træbevoksninger illegalt og legalt ryddes for at skaffe plads til industri- eller boligbebyggelser. Dette er ikke foreneligt med forsættet om at standse en yderlige tilbagegang i skovarealerne.

1. Hvilke muligheder ser Kommissionen for de pågældende lande til at modvirke yderligere rydning af værdifulde træbevoksninger?

2. Hvilke planer har Kommissionen på mellemlang og lang sigt med henblik på at støtte en genbeplantning af skovarealer i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. september 2001)

Ifølge FN's rapport om skovressourcerne i de tempererede og nordlige områder (Global Forest Resources Assessment 2000, ECE/FAO TBFRA 2000) er skovarealerne i modsætning til det, der er tilfældet i USA og Canada, forøget i alle EU's medlemsstater i de sidste 50 år.

I EU sorterer fysisk planlægning og skovbrugspolitik under medlemsstaterne. Kommissionen har altså ikke mulighed for at gribe ind over for en eventuel anvendelse af skovarealer i forbindelse med infrastrukturforanstaltninger eller tilpasningsforanstaltninger, medmindre det drejer sig om særligt beskyttede områder, der er omfattet af EU-retten, som fx direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1).

EU støtter ikke blot foranstaltninger til beskyttelse af skovene, men også medlemsstaternes investeringer som led i politikken til udvikling af landdistrikterne, som har til formål at bevare eller forbedre skovenes økonomiske, økologiske og sociale funktioner samt skovrejsning på landbrugsjord.

Der er således afsat 288 mio. EUR i budgetforslaget for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, for 2002 som led i udviklingen af landdistrikternes til støtte af medlemsstaternes programmer til udvikling af sådanne skovbrugsforanstaltninger.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1670/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Rådet

(15. juni 2001)

Om: Respekt for pomakernes og sigøjnernes kulturelle identitet i det græske Trakien

I det græske Trakien lever der ca. 120 000 græske muslimer. 50 % af disse er af tyrkisk afstamning, og de øvrige 50 % er pomaker og sigøjnere (roma).

De kan uhindret udøve deres religion; der er masser af moskéer og præster, og den græske stat overholder fuldt ud sine forpligtelser på dette område i modsætning til Tyrkiet, der har udryddet de kristne i Konstantinopel og på Imvros og Tenedos og konstant lægger hindringer i vejen for, at disse mennesker kan praktisere deres religion i de få kristne kirker, der er tilbage i dette land.

Den græske stat nægter imidlertid af uforklarlige årsager pomakerne og sigøjnerne undervisning i skolerne på de sprog, som de har talt i hundredvis af år. Det er karakteristisk, at pomakernes og sigøjnernes børn i skolerne i det græske Trakien undervises i tyrkisk som obligatorisk fag samtidig med, at de påberåber sig deres eget særpræg og ønsket om at blive undervist i deres egne sprog. Det bør understreges, at især pomakisk bruges meget i hverdagen og har et alfabet og grammatiske regler, og pomakiske lærere har udformet læsebøger for folkeskoleelever, som dog ikke kommer til anvendelse, fordi den græske stat insisterer på, at de unge pomaker kun skal undervises i tyrkisk.

Rådet bedes tilkendegive sin mening om, hvorvidt den praksis, som de græske myndigheder følger med at udslette det pomakiske sprog og det sprog, der tales af sigøjnerne i det græske Trakien, og erstatte dem med tyrkisk, er i overensstemmelse med EU's principper og målsætninger med hensyn til respekten for mindretallenes sproglige og kulturelle særpræg i Grækenland. Hvilke konkrete foranstaltninger ville Rådet kunne træffe for at overtale de græske myndigheder til at respektere pomakernes og romaernes sproglige særpræg i det græske Trakien?

Svar

(8. oktober 2001)

Vedrørende undervisningsbestemmelsen for mindretalssprog inden for Grækenland eller alle andre medlemsstater gøres det ærede medlem opmærksom på, at efter traktatens artikel 149 skal Fællesskabet fuldt ud respektere medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed. På det kulturelle område er Fællesskabets indsats på samme måde begrænset til at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og om nødvendigt støtte og udbygge medlemsstaternes indsats (traktatens artikel 151).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1778/01

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(15. juni 2001)

Om: Indretning af et spillekasino på elezná Ruda banegården (Böhmisch Eisenstein)

Grænsebanegården Eisenstein ligger dels på tysk højhedsområde (Bayrisch Eisenstein), dels på tjekkisk (Zelezna Ruda). I den tyske del findes Det Bayersk-Bøhmiske Informationscenter for Natur- og Nationalparker. Informationscentret fik bl.a. støtte via Interreg-III-midler. Den tjekkiske del af banegården blev restaureret med betydelige tilskud fra PHARE-CBC-midler. Her har bl.a. foreningen Europas Grønne Hjerte etableret et mødested. Så vidt vi er orienteret, skal der nu indrettes et spillekasino i den tjekkiske del af banegården.

Derfor bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Er det rigtigt, at der skal indrettes et spillekasino i den tjekkiske del af banegården?

2. Er indretningen af et spillekasino i bekræftende fald i overensstemmelse med bestemmelserne i PHARE-CBC-programmet, og hvordan lyder disse bestemmelse?

3. Hvis indretningen af et spillekasino ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i PHARE-CBC-programmet, hvad skal der da konkret gøres for at forhindre, at der indrettes et spillekasino?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(31. juli 2001)

Projektet Genopbygning af banegården i elezná Ruda Albìtín blev medtaget i Phare-programmet for grænseoverskridende samarbejde (CBC) CZ 9604.

Kommissionen er ikke bekendt med, at der skal indrettes et spillekasino i den tjekkiske afdeling af banegården. Hvis der blev rejst et sådant forslag, ville Kommissionen tage sagen op med det ministerium, der er ansvarlig for gennemførelse af CBC Phare-programmet CZ 9604, dvs. ministeriet for regionaludvikling, eftersom de mål, der blev fastlagt i den projektbeskrivelse, på grundlag af hvilken projektet blev finansieret, skal fastholdes, sådan som det blev aftalt ved undertegnelsen af finansieringsmemorandummet.

Projektbeskrivelsen specificerer de ydelser og bekvemmeligheder, der skal stilles til rådighed i den genopførte bygning. Dette omfatter bekvemmeligheder for de rejsende, dvs. restaurant, buffet, ventesal og bagageopbevaring. Ændringer heri skal godkendes af Kommissionen. Den ville ikke godkende, at der ud over det nævnte blev tilføjet et spillekasino.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen har modtaget fra gennemførelsesenheden i Ministeriet for Regionalplanlægning, efter at byggeriet var afsluttet og bygningen overdraget til den endelige modtager, de tjekkiske jernbaner, udbød de tjekkiske jernbaner restauranten i licitation. Den virksomhed, der vandt licitationen, hedder Ingo Casino. Dette kan forklare en eventuel misforståelse med hensyn til, hvad den genopførte bygning skal bruges til. Under alle omstændigheder vil modtageren blive orienteret om at de aftalte betingelser som beskrevet ovf. skal overholdes. Hvis dette ikke sker, kan Kommissionen anmode om tilbagebetaling af de midler, der er stillet til rådighed gennem Phare-programmet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1810/01

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(19. juni 2001)

Om: Forbud mod varer lavet af hunde- eller katteskind

Jeg har hørt, at den amerikanske regering for nylig har indført et nationalt forbud mod salg af produkter lavet af hunde- eller katteskind.

Agter Kommissionen i lyset af denne udvikling at fremsætte forslag om et EU-forbud mod markedsføring af produkter lavet af hunde- eller katteskind samt eksport af sådanne varer fra Unionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(3. september 2001)

De Forenede Staters lov HR 4868 om forbud mod import og anden handel med produkter lavet af hunde- eller katteskind trådte i kraft den 9. november 2000. Denne lov har til formål at forbyde salg, fremstilling, udbud til salg, transport og distribution af varer lavet af hunde- eller katteskind, uanset deres oprindelse (den eneste undtagelse er ikke-kommerciel ind- og udførsel og transport af døde husdyr, herunder udstoppede husdyr). Der er tale om et indenlandsk forbud, der får virkning for udenrigshandelen.

Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt Kommissionen har til hensigt at fremsætte forslag om et forbud på fællesskabsplan, er der grund til at minde om, at handelspolitikken udadtil kun afspejler den politik, der følges inden for Fællesskabet. Eftersom subsidiaritetsprincippet bør anvendes i sådanne følsomme politiske spørgsmål inden for de grænser, der i EF-traktaten er fastsat for varers frie bevægelighed, og ingen af medlemsstaterne har vedtaget lovgivning om forbud mod salg, fremstilling, transport og distribution af hunde- og katteskind på eget område, mener Kommissionen, at det ikke for øjeblikket er nødvendigt at fremsætte forslag til fællesskabslovgivning på dette område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2445/01

af Carlos Carnero González (PSE) til Kommissionen

(11. september 2001)

Om: Regler for anvendelse af vandscootere og sikkerhed for badende

I sommerens løb har der været forskellige alvorlige ulykker i forbindelse med brug af vandscootere ved strande og kyster, som beklageligvis har ført til flere dødsfald og talrige kvæstede.

Da denne situation logisk nok har skabt ængstelse i offentligheden, og da der desuden hersker alvorlig tvivl om, hvorvidt der findes en national lovgivning, der fuldt ud og effektivt garanterer brugeres og badendes sikkerhed, samt i betragtning af at det også er almindeligt at udleje og anvende vandscootere i alle Unionens lande, navnlig i de lande, der har en omfattende kystturisme om sommeren, kan Kommissionen da oplyse, om der findes nogen form for EU-regler på dette område?

Hvis det er tilfældet, hvordan er da disse regler, og hvordan anvendes de?

Hvis det ikke er tilfældet, vil Kommissionen da sørge for omgående at tage initiativ til regler på dette område, således de kan træde i kraft inden næste turistsæson, og man kan undgå den situation, der er opstået i år, og beskytte alle de borgere, som gerne vil nyde havet i fuld sikkerhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(17. oktober 2001)

Anvendelsen af vandscootere i EU er reguleret ved national lovgivning. Der er ingen EU-lovgivning på dette område eller planer om at indføre sådan.

Hvad angår konstruktionsregler for denne fartøjstype fremlagde Kommissionen i oktober 2000 forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 94/25/EF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer(1). Forslaget behandles nu i Parlamentet og Rådet. Direktivet fastlægger de væsentlige sikkerhedskrav til konstruktion af vandscootere samt udstødnings- og støjemissionskrav for alle marine fritidsfartøjsmotorer, herunder vandscootermotorer. Forslaget skal yderligere effektivisere det indre markeds funktion og sikre et højt miljø- og sikkerhedsstandardniveau.

(1) EFT C 62 E af 27.2.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2033/01

af Alejandro Cercas (PSE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Situationen for spanske pensionister, som har arbejdet i Gibraltar

De britiske myndigheder har i længere tid diskrimineret groft mod pensionister med spansk statsborgerskab, som tidligere har arbejdet i kolonien Gibraltar.

Der er således omkring 10 000 spanske statsborgere, som lige siden 1990 har været udelukket fra den almindelige lovbestemte opjustering af deres pension, som de af deres kolleger, der stadig bor i Gibraltar, har ret til.

Efter proklamationen af EU's charter om grundlæggende rettigheder er denne situation blevet endnu mere forkastelig og uforståelig.

Vil Kommissionen, da der er tale om en sag, der klart er i strid med ånd og bogstav i traktaterne, oplyse, hvilke initiativer den har taget eller agter at tage over for de britiske myndigheder med henblik på at få rettet op på denne situation, der er uforenelig med den europæiske sociale model?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler P-1962/01, E-1979/01 og E-2033/01

(4. september 2001)

Det ærede parlamentsmedlem ønsker at kende Kommissionens holdning til de problemer, som er opstået for mange pensionister, der tidligere var ansat i Gibraltar, og som klager over, at det beløb, de får udbetalt i pension, har ligget fast siden 1990, og at det ikke er blevet reguleret.

Kommissionen ønsker at gøre det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at den i øjeblikket er i gang med at undersøge problematikken i lyset af fællesskabsretten, nærmere betegnet i lyset af princippet om ligebehandling i henhold til artikel 3 i forordning (EØF) nr. 1408/71(1) og artikel 10, der ophæver bopælsbestemmelserne i forbindelse med udbetaling og beregning af pensioner.

For at være i stand til at undersøge klagen har Kommissionen bedt de britiske myndigheder om detaljerede oplysninger om det system, der anvendes til regulering af pensionerne i Gibraltar, og om deres mening om, hvorvidt systemet er kompatibelt med fællesskabsretten.

Kommissionen vil holde det ærede parlamentsmedlem orienteret om, hvordan sagen udvikler sig.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, EFT L 149 af 5.7.1971, og Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, EFT L 74 af 27.3.1972 (ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, EFT L 28 af 30.1.1997).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1983/01

af Dorette Corbey (PSE) til Kommissionen

(6. juli 2001)

Om: Gennemførelse af miljølovgivning

Kommissionen lægger med rette stor vægt på betydningen af en god gennemførelse af miljølovgivningen. Miljølovgivning er ofte teknisk og kompliceret.

1. Har Generaldirektoratet for Miljø tilstrækkeligt personale til at følge gennemførelsen af den europæiske miljølovgivning med opmærksomhed og om nødvendigt gribe ind over for de medlemsstater, der ikke gennemfører lovgivningen?

2. Hvor ofte sker det i Generaldirektoratet for Miljø, at en overtrædelsesprocedure mod en medlemsstat forberedes af en tjenestemand, der aflønnes af selv samme medlemsstat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. september 2001)

I medfør af EF-traktatens artikel 211 (tidl. artikel 155) skal Kommissionen drage omsorg for, at traktatens bestemmelser og de bestemmelser, som institutionerne træffer med hjemmel heri, gennemføres. Gennemførelsen af EU's miljølovgivning er derfor en af Kommissionens vigtigste opgaver.

I Generaldirektoratet for Miljø er antallet af klager over angivelige tilfælde af overtrædelse af EU's miljølovgivning steget støt i de sidste par år. I 1996 blev der registreret 162 nye klager og i 2000 534 nye klager.

Den 25. juli 2001 var antallet af igangværende undersøgelser af overtrædelser af EU's miljølovgivning 1161, svarende til 34 % af det samlede antal uafsluttede sager ved Kommissionen.

I det samme tidsrum blev medarbejderstaben i den afdeling, der har ansvaret for at overvåge gennemførelsen af EU's miljølovgivning, udvidet betydeligt, nemlig med lidt under 20 % (både via intern mobilitet og nye stillinger). Selv med denne personaleudvidelse har afdelingen imidlertid ikke kunnet holde trit med den voksende arbejdsbyrde og står derfor fortsat højt på listen ved tildeling af yderligere ressourcer, hvis Kommissionen ønske herom i det foreløbige budgetudkast for 2002 imødekommes.

I undersøgelsesfasen udnytter Kommissionen fuldt ud den sagkundskab, medlemsstaternes myndigheder stiller til rådighed i form af udsendte eksperter. Overvågning af gennemførelsen af Kommissionens pligter i medfør af EF-traktatens artikel 211 og ikke mindst forberedelsen og gennemførelsen af Kommissionens afgørelser i forbindelse med overtrædelsesprocedurerne i EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169) og 228 (tidl. artikel 171) varetages imidlertid af Kommissionens egne medarbejdere.