ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0508/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(28. februar 2000)

Om: Regionalt BNP pr. indbygger i reelle tal

Kan Kommissionen i fortsættelse af svaret på skriftlig forespørgsel E-2223/99(1), hvori den anførte BNP pr. indbygger i reelle tal og det regionale BNP pr. indbygger i reelle tal for hele Unionen, nu på samme grundlag forelægge de senest tilgængelige tal for de enkelte regioner for 1997 og ligeledes forklare, hvorfor disse tal først foreligger så sent?

(1) EFT C 203 E af 18.7.2000, s. 150.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(10. april 2000)

Resultaterne af beregningen af bruttonationalproduktet (BNP) pr. region for 1997 sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.

At disse regionale statistikker offentliggøres med forsinkelse, beror på, at BNP pr. region offentliggøres på NUTS 3-niveau, som omfatter mere end 1 000 regioner i EU. Det tager tid at indsamle og bearbejde disse data i medlemsstaterne. Medlemsstaterne stiller de grundlæggende statistiske data bruttoværditilvæksten pr. region til rådighed 24 måneder efter det pågældende referenceår. Det er et normalt tidsrum til at indsamle så detaljerede statistiske data. Det er desværre ikke alle medlemsstater, der sender dataene inden for fristen, og det betyder, at Eurostats publikation først udkommer, når man råder over tilpas mange data. Indtil for nyligt var der ikke noget retsgrundlag for denne slags statistik og dermed heller ingen mulighed for at kræve, at dataene blev fremsendt rettidigt.

Situationen vil ændre sig, når det europæiske nationalregnskabssystems (ESA95) leveringsprogram træder i kraft. Fra det tidspunkt skal der nemlig overholdes en tidsfrist på 24 måneder efter referenceåret, så Eurostat f.eks. i december 2001 har de fornødne oplysninger for at kunne beregne BNP pr. region for 1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0517/00

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(28. februar 2000)

Om: Sundhedsskadelig miljøforurening i Frankfurt (tidligere US-Housings)

De forhenværende US-Housings udgør en sundhedsrisiko for de nye beboere, da der tidligere i stort omfang er blevet anvendt tjæreholdigt kræftfremkaldende lim ( f.eks. 80 % ved parketgulve) samt toksisk PCB og pesticider (f.eks. DDT).

1. Har Kommissionen kendskab til, at de implicerede myndigheder har sat hindringer i vejen for retten til miljøinformation?

2. Deler Kommissionen den opfattelse, at det er en alvorlig mangel, at der ved risikovurderingen ikke tages tilstrækkelig hensyn til småbørn (under 6 år), som udgør den gruppe, der er mest udsat?

3. Er Kommissionen ligeledes af den opfattelse, at myndighederne har pligt til at udvise yderste omhu og transparens overfor de berørte personer?

4. Deler Kommissionen den opfattelse, at indoor pollution fremover bør tillægges større betydning?

5. Deler Kommissionen den opfattelse, at det i henhold til artikel 17 i direktivet om miljøinformation ikke bør være muligt for offentlige organer under henvisning til undtagelsesordninger at tilbageholde oplysninger, hvis offentliggørelse kunne forhindre en betydelig risiko for menneskets helbred?

6. Deler Kommissionen den opfattelse, at der ved en risikovurdering bør tages hensyn til de seneste videnskabelige resultater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(14. april 2000)

Kommissionen deler det ærede parlamentsmedlems synspunkt, hvad angår den nødvendige gennemsigtighed over for den europæiske borger, især i forbindelse med miljø- og sundhedsproblemer.

Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger(1) foreskriver i artikel 3, at de offentlige myndigheder er forpligtet til at stille miljøoplysninger, som defineret af direktivet, til rådighed for enhver fysisk og juridisk person, der måtte anmode om dette, uden at denne person behøver at gøre en interesse gældende. Hvis det afslås at udlevere miljøoplysninger, skal dette begrundes med en af de

undtagelser, der er angivet i direktivet. Endvidere er de offentlige myndigheder i henhold til direktiv 90/313/EØF forpligtet til at give generelle oplysninger til offentligheden om miljøsituationen, eksempelvis ved regelmæssig offentliggørelse af miljørapporter.

Derudover skal enhver udtalelse være baseret på den bedste foreliggende videnskabelige viden. For at dette skal være muligt, støtter Kommissionen en række handlingsprogrammer.

I forbindelse med indendørs luftforurening (Indoor pollution) støtter Kommissionen gennem EF-handlingsprogrammet vedrørende forureningsrelaterede sygdomme(2) tre projekter, der vil gøre det muligt bedre at kende denne forurenings virkning på folkesundheden og hermed bedre at kunne forebygge de hermed forbundne risici.

(1) EFT L 158 af 23.6.1990.

(2) EFT L 155 af 22.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0984/00

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(31. marts 2000)

Om: Loi Evin-sagen

Kommissær Bolkestein har tidligere udtalt, at Loi Evin-sagen er ved at blive behandlet. Kan Kommissæren oplyse, hvem der skal føre disse forhandlinger, og vil han påtage sig at rapporterer tilbage til Parlamentet om udfaldet?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein på skriftlige forespørgsler E-0984/00, E-0985/00 og E-0986/00

(3. maj 2000)

Kommissionen påpeger på ny, at den undersøger sagen meget nøje, ikke kun på grund af den store interesse, Parlamentet har i sagen, men også for at sikre, at bestemmelserne for det indre marked bliver overholdt.

Kommissionens primære mål er at sikre, at de ekstraterritoriale virkninger af den såkaldte Loi Évin er forenelige med EF-traktatens artikel 49 (tidl. artikel 59), dvs. at de står i rimeligt forhold til beskyttelsen af menneskers sundhed et mål, som Kommissionen støtter fuldt ud. Kommissionen mener i den henseende, at adfærdskodeksen fra 1995 principielt er et passende redskab til at sikre, at proportionalitetsprincippet overholdes. Kommissionen mener dog også, at de franske myndigheder bliver nødt til at forbedre kodeksen yderligere, så den kun finder anvendelse ved et mindre antal klart afgrænsede sager, og det sikres, at den frembyder større retssikkerhed og forudsigelighed for alle parter, herunder arrangører af sportsarrangementer i andre medlemsstater. Kommissionen vil i den nærmeste fremtid drøfte disse punkter med de franske myndigheder. Så snart Kommissionen er nået frem til en endelig afgørelse i sagen, vil denne blive bekendtgjort offentligt efter de gældende procedurer. Kommissionen besvarer naturligvis også gerne eventuelle yderligere spørgsmål, de ærede medlemmer måtte have.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1189/00

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(10. april 2000)

Om: Sanktioner for behandling af spanske appelsiner med giftige præparater

I svaret på forespørgerens forespørgsel P-0357/98(1) bekræftede Kommissionen, at det er uacceptabelt, at levnedsmiddelsektoren anvender harpiks modificeret med maleinsyreanhydrid og forestret med pentaerytrit.

Ovennævnte stof anvendes til forarbejdning og konservering af spanske appelsiner.

Eftersom Kommissionen forbeholdt sig ret til at foretage en detaljeret analyse for at kontrollere den eventuelle sanktion for overtrædelse af fællesskabsbestemmelserne, vil den da oplyse følgende:

1. Er der her efter to års forløb indhøstet de nødvendige oplysninger til at foretage en indgående undersøgelse af problemet?

2. Hvilke initiativer agter den at tage over for de ansvarlige spaniere vedrørende den gentagne krænkelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/2/EF(2)?

3. Hvilke initiativer agter den at fremme med henblik på en grundig kontrol af de fytosanitære barrierer med henblik på at forbyde tilførsel af skadelige produkter til forbrugerne?

(1) EFT C 223 af 17.7.1998, s. 170.

(2) EFT L 61 af 18.3.1995, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(19. maj 2000)

På baggrund af de oplysninger, som det ærede medlem havde givet Kommissionen i sin skriftlige forespørgsel P-357/98, har Kommissionen rettet henvendelse til de spanske myndigheder for at indhente alle de ønskede oplysninger og indledt en undersøgelse for at fastslå, om der er sket en overtrædelse i den forbindelse.

De ovennævnte myndigheder har i deres svar erkendt at have givet tilladelse til at behandle citrusfrugter, efter de er høstet, med et stof, der indeholder harpiks, der er ændret ved maleinsyreanhydrid og forestret med pentaerytrit. De har dog anført, at de var af den opfattelse, at det omtalte stof var dækket af bestemmelserne i Rådets direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(1).

Idet Kommissionen har anført, at anvendelsen er i modstrid med gældende fællesskabslovgivning, herunder navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/2/EF af 20. februar 1995 om andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer, har de spanske myndigheder for nylig bekræftet, at de var i færd med at trække brugstilladelserne til de omstridte stoffer tilbage. Kommissionen har derefter taget skridt til at henlægge sagen.

Generelt set hører kontrollen med, om de økonomiske operatører anvender ovennævnte lovgivning korrekt ind under medlemsstaternes kompetenceområde.

Ved manglende overholdelse af denne forpligtelse skal Kommissionen afgøre, hvorvidt proceduren i EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169) eventuelt skal anvendes.

(1) EFT L 230 af 19.8.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0423/00

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Rådet

(17. februar 2000)

Om: Respekt for menneskerettighederne i Den Europæiske Unions eksterne politik

Topmødet mellem Europa og Afrika vil give enestående muligheder for tilnærmelse og gensidig forståelse samt indgåelse af nye samarbejdsforbindelser mellem de to verdensdele.

Den Europæiske Union bør insistere på at fastsætte en dagsorden, der omfatter de demokratiske principper og respekten for menneskerettighederne.

Hvilke emner foreslår Rådet, at der skal sættes på dagsordenen for dette topmøde? Vil emner såsom lige behandling af mænd og kvinder, beskyttelse af børn samt overholdelse af den internationale konvention om barnets rettigheder være omfattet?

Svar

(2. maj 2000)

Rådet er enigt med det ærede parlamentsmedlem i, at topmødet mellem Afrika og Europa den 3.-4. april i Kairo vil være en udmærket anledning til på tærsklen til det nye årtusinde at oprette et strategisk partnerskab mellem Den Europæiske Unions medlemsstater og staterne på det afrikanske kontinent; partnerskabet skal være baseret på den historiske arv, der forener os, samt på vores fælles interesse i at fremme fred, demokrati, menneskerettigheder, udvikling og fattigdomsbekæmpelse.

De spørgsmål, som de deltagende stats- og regeringschefer skal drøfte på topmødet, er fastlagt efter fælles overenskomst af Den Europæiske Union og dens afrikanske partnere. Det drejer sig om spørgsmål fra det politiske og økonomiske område samt fra udviklingsområdet. Den Europæiske Union lægger særlig vægt på den politiske dialog med de afrikanske partnere, der vil omfatte en indgående drøftelse af, hvordan man bedst fremmer demokrati og menneskerettigheder, herunder de emner, som det ærede parlamentsmedlem nævner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0580/00 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen. En bæredygtig europæisk transportpolitik.



EF-Tidende nr. 374 E af 28/12/2000 s. 0111 - 0111



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0580/00 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (29. februar 2000) Om: En bæredygtig europæisk transportpolitik Vil det være muligt for allierede institutioner som f.eks. Europa-Parlamentet og Kommissionen at give indtryk af enighed, når de formidler begreber som af interesse for Fællesskabet til et bredere publikum? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (15. juni 2000) Kommissionen beklager, at den ikke har tilstrækkelige oplysninger til at besvare spørgsmålet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0421/00

af Ulrich Stockmann (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2000)

Om: Advarselstrekanter i motorkøretøjer

En tysk industrivirksomhed oplyser, at Kongeriget Spanien siden sommeren sidste år har krævet, at der i motorkøretøjer medføres to advarselstrekanter. Er der i Kommissionen planer om at forelægge et forslag, der gør det obligatorisk, at alle motorkøretøjer i hele EU medfører to advarselstrekanter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(28. marts 2000)

Kommissionen er bekendt med, at den spanske lovgivning kræver, at der i alle køretøjer forefindes to advarselstrekanter.

Kravet fremgår af artikel 19 og bilag XII i de almindelige køretøjsforskrifter, som er offentliggjort i form af en bekendtgørelse (Real Decreto 2822/98) den 23. december 1998.

Advarselstrekanter er ikke omfattet af konstruktionskravene til køretøjer, og kravet om, at de skal forefindes, er fastsat i færdselslovgivningen.

Færdselslovgivningen hører normalt under medlemsstaternes kompetence, og Kommissionen har ingen planer om at få det spanske system udvidet til at omfatte hele EU.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0393/00

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(8. februar 2000)

Om: Rådets direktiv 91/628/EØF (ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995) om beskyttelse af dyr under transport

Rådets direktiv 91/628/EØF(1) (ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF(2) om beskyttelse af dyr under transport foreskriver, at ingen levende dyr må transporteres under forhold, som kan påføre dem unødig lidelse, og at medlemsstaterne drager omsorg for den korrekte håndhævelse af direktivet.

I henhold til artikel 1, nr. 9, i direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995 (artikel 13 i direktiv 91/628/EØF) forelægger Kommissionen inden den 31. december 1999 Rådet en rapport om de erfaringer, medlemsstaterne har indhøstet efter direktivets gennemførelse, ledsaget af eventuelle forslag. Hvornår forventer Kommissionen at efterkomme dette krav?

Mener den ikke, at der i disse forslag knyttet til rapporten til Rådet bør slås til lyd for en væsentlig ændring i EU's politik, således at transport af levende dyr over lange afstande opgives og erstattes af handel med kød?

(1) EFT L 340 af 11.12.1991, s. 17.

(2) EFT L 148 af 30.6.1995, s. 52.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(3. marts 2000)

Kommissionens ansvar med hensyn til dyrebeskyttelse er blevet forøget med den seneste ændring af EF-traktaten, som kræver, at EU-institutionerne og medlemsstaterne prioriterer dyrevelfærden højt, når der udarbejdes politikker inden for landbrug, transport, det indre marked og forskning.

I løbet af første kvartal af dette år vil Kommissionen i henhold til artikel 13 i Rådets direktiv 91/628/EØF, som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995 om beskyttelse af dyr under transport, forelægge Rådet en rapport om de erfaringer, medlemsstaterne har indhøstet ved gennemførelsen af EU-lovgivningen på dette område.

Det er Kommissionens opfattelse, at hvis alle bestemmelser i EU-lovgivningen håndhæves effektivt, er det muligt at transportere dyr under tilfredsstillende vilkår. Det er imidlertid klart, at der opstår problemer, især i forbindelse med meget lange transportstrækninger, både inden for Fællesskabet og i forbindelse med transport af dyr, der importeres fra ikke-EU-lande. Kommissionen holder et vågent øje med disse problemer og gør medlemsstaterne opmærksom på dem, så snart de opstår.

Når den pågældende lovgivning skal ændres, vil der blive taget hensyn til de oplysninger om håndhævelse af direktivet om beskyttelse af dyr under transport, som udledes af ovennævnte rapport, samt til nye videnskabelige oplysninger om dette emne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1384/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Den svenske model et forbillede for ligestilling mellem mænd og kvinder inden for den offentlige sektor

I Sverige har forbilledlige metoder i løbet af 90'erne ført til, at kvinder er blevet repræsenteret på lige fod med mænd inden for den offentlige sektor. Man har i den forbindelse fulgt en plan, der omfattede et uddannelses- og bevidstgørelsesprogram for ledere inden for alle dele af den offentlige sektor. Også statsministeren og alle regeringens medlemmer har deltaget i dette program.

Vil Kommissionen tage skridt til at sikre omfattende offentliggørelse af sådanne forbilledlige eksempler for at få de øvrige EU-medlemsstater og ansøgerlandene til at følge dem?

Hvilke økonomiske instrumenter råder Den Europæiske Union over til medfinansiering af sådanne initiativer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(15. juni 2000)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at den svenske model til forbedring af kvinders stilling inden for den offentlige sektor har været en stor succes.

Af samme grund har denne model fungeret som forbillede i forskellige projekter, hvortil der er ydet støtte i henhold til Rådets afgørelse 95/593/EF af 22. december 1995 om Fællesskabets handlingsprogram på mellemlang sigt for lige muligheder for mænd og kvinder (1996-2000)(1). Programmet indeholder bestemmelser om samfinansiering af initiativer til udbredelse af kendskabet til modeller for bedste praksis i forbindelse med fremme af kvinders stilling også inden for den offentlige sektor. Derudover støttede Kommissionen en konference om fremme af kvinders stilling i den offentlige sektor, hvor den svenske ombudsmand gav en omfattende gennemgang af det svenske system.

I det nye rammeprogram for ligestilling for perioden 2001-2005 vil fremme af kvinder i topposter være højt prioriteret.(2)

Endelig tilbydes der som led i Kommissionens aktive ligestillingspolitik for beslutningstagere kurser for Kommissionens egne tjenestemænd, som har til formål at øge bevidstheden om ligestilling. Kommissionen vil om kort tid træffe en afgørelse om ligelig kønsfordeling i udvalg og ekspertgrupper, som er nedsat for at rådgive Kommissionen.

(1) EFT L 335 af 30.12.1995.

(2) [Ventes vedtaget af Kommissionen den 30. maj].
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0987/00

af Jo Leinen (PSE) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Liste over de bestemmelser, der fortsat kræver enstemmighed (reference: bilag til Kommissionens udtalelse om regeringskonferencen af 26.1.2000)

Kan Kommissionen give følgende oplysninger til medordføreren for regeringskonferencen fra Europa-Parlamentets Udvalg om Forfatningsspørgsmål:

1. begrundelsen for Kommissionens forslag om den lange liste over bestemmelser, for hvilke der fortsat kræves enstemmighed, især del 2 (institutionelle afgørelser) og del 4 (parallelitet mellem interne og eksterne afgørelser),

2. argumenterne vedrørende det principielle spørgsmål om, hvorledes dette forslag om at bevare enstemmigheden på mange områder kan bringes i overensstemmelse med tanken om at regere en Europæisk Union bestående af 28 eller flere medlemsstater, såfremt hver enkelt medlemsstat fortsat skal have mulighed for vetoret.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. april 2000)

1. I sin udtalelse af 26. januar 2000 om regeringskonferencen(1) foreslår Kommissionen at gøre beslutningstagning med kvalificeret flertal til den generelle regel. Den har defineret fem kategorier af bestemmelser, hvor alvorlige og vedvarende grunde taler for at opretholde kravet om enstemmighed som en undtagelse til reglen. Den anden kategori er vigtige institutionelle beslutninger og beslutninger, der påvirker ligevægten mellem institutionerne, dvs. grundlæggende beslutninger om institutionernes opbygning og måde at fungere på. Den fjerde kategori vedrører de bestemmelser, som gør det muligt for Fællesskabet at handle eksternt på de områder, hvor enstemmigheden bibeholdes internt; det er det princip om parallelisme, som ligger til grund for EF-traktatens artikel 300. Kommissionen er villig til sammen med det ærede medlem at se nærmere på de præcise grunde til, at de bestemmelser, der er medtaget i bilag 1 til udtalelsen, er blevet klassificeret i disse kategorier. Den mener dog ikke, at der er tale om en lang liste.

2. Kommissionen skal minde om, at de bestemmelser, der er medtaget i bilag 1 til udtalelsen (Fortegnelse over bestemmelser, der som en undtagelse fra princippet om kvalificeret flertal fortsat kræver

enstemmighed), hovedsagelig er institutionelle bestemmelser, og den har foreslået, at næsten alle de retsgrundlag, som gør det muligt for Fællesskabet at handle på sine forskellige kompetenceområder, fra nu af skal indeholde bestemmelser om beslutningstagning med kvalificeret flertal. Den mener, at dens udtalelse således lægger sig tæt op Europa-Parlamentets beslutning om dets forslag til regeringskonferencen, som er vedtaget af Parlamentets Udvalg om Forfatningsspørgsmål(2), der foreslår, at afstemninger med enstemmighed i Rådet begrænses til forfatningsmæssige beslutninger (punkt 25.3 i forslaget til beslutning).

(1) Tilpasning af institutionerne med henblik på udvidelsen KOM(2000) 34 endelig udg.

(2) Betænkning A5-0086/2000 (Dimitrakopoulos/Leinen), vedtaget af Udvalget om Forfatningsspørgsmål den 24. marts 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1255/00

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. april 2000)

Om: Tilbageholdelse af mindreårig italiensk statsborger i Kuwait

Siden midten af januar har den 13-årige Erica, der er barn af en italiensk mor og egyptisk far, opholdt sig på den italienske ambassade i Kuwait, hvor hun frivilligt og af egen drift har søgt hjælp. Pigen blev overdraget til faderen efter forældrenes skilsmisse, men kan ikke udholde at leve sammen med ham i et islamisk miljø og i et land, der notorisk krænker mange af de rettigheder, som europæiske kvinder betragter som umistelige. De italienske myndigheder yder pigen beskyttelse og

enhver form for bistand som fastsat i den italienske lovgivning. Det er imidlertid vanskeligt at få hende ud af landet, så hun kan blive genforenet med moderen, sådan som det er hendes ønske, hvilket fremgår af en skrivelse til den italienske præsident, Carlo Azeglio Ciampi.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe med henblik på at få sin repræsentant til at hjælpe den italienske ambassade med at opfylde Ericas ønske om at vende tilbage til sin mor i Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(16. maj 2000)

Kommissionen har ingen repræsentation i Kuwait.

Den er ikke blevet inddraget i den sag, som det ærede medlem henviser til, og som i øvrigt ikke falder ind under dens mandat, men ligger inden for medlemsstaternes kompetence, hvilket i dette tilfælde vil sige de bilaterale forbindelser mellem Italien og Kuwait.

Kommissionen har tillid til, at myndighederne i de to lande vil løse dette problem inden for rammerne af deres egne love og til pigens bedste.