SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2074/99

af Agnes Schierhuber (PPE-DE) til Kommissionen

(12. november 1999)

Om: Markedsgennemsigtighed i landbruget

Hvad angår de af landbruget krævede driftsmidler og forskudsydelser fungerer det indre marked delvis overhovedet ikke eller kun dårligt. Dette skyldes delvis den manglende markedsgennemsigtighed, delvis manglende, henholdsvis ubrugelige EU-ordninger.

En undersøgelse fra Kommissionen (Eudramat) viser, at ensartede lægemidler på grund af de stadig eksisterende nationale tilladelser sælges til meget forskellige priser i de enkelte medlemsstater. En på denne undersøgelse baseret studie viser for Østrigs vedkommende en besparelse for

sygekasser, forbrugere og landmænd på ca. 1 mia. euro om året. Hvis man fordelte denne besparelse på det samlede EU-marked, ville det eksisterende decentraliserede tilladelsessystem koste europæerne op til 35 mia. euro om året. En lignende situation gør sig gældende ved plantebeskyttelsesmidler.

1. Hvilke foranstaltninger agter man at indføre for at øge gennemskueligheden af markedet for såsæd, foderstoffer og gødningsstoffer?

2. Hvilke foranstaltninger agter man at indføre for at gennemføre et fungerende indre marked for traktorer og landbrugsmaskiner, veterinære lægemidler og plantebeskyttelsesmidler?

Jeg anmoder om, at man ikke kun henviser til de eksisterende ordninger.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(25. januar 2000)

Medlemsstaterne og Kommissionen udveksler regelmæssigt oplysninger om nettosalgsprisen på de frø, som producenterne modtager, om de samlede høstmængder, den samlede omsætning i markedsåret, om lagre samt det forventede interne forbrug. Kommissionen samler disse oplysninger og forelægger dem til drøftelse på møderne i Den Stående Gruppe om Frø i Den Rådgivende Komite for Kvalitet og Sundhed i Landbrugsproduktionen. Såfremt der er prisforskelle for samme arter, er dette normalt begrundet i specifikke kendetegn ved produktet såsom sorter eller oprindelse, produktivitet, sygdomsresistens osv. Derfor er det Kommissionens overbevisning, at de eksisterende bestemmelser sikrer et godt gennemsigtighedsniveau på frømarkedet. På mellemlang sigt er der ikke planlagt forslag vedrørende dette spørgsmål.

Hvad angår foderstoffer handler Fællesskabet på grundlag af den harmoniserede fællesskabslovgivning, som fastlægger bestemmelserne for markedsføring, mærkning vedrørende tilsætningsstoffer, råstoffer og foderblandinger.

Hovedformålet er at garantere sikkerheden ved brug af foderstoffer, og at informere kvægavlerne om art og kendetegn ved det foder, som de anvender til deres dyr. Efter dioxinkrisen forelagde Kommissionen Rådet og Parlamentet et arbejdsprogram til forbedring af opsporingen af foderstoffer og især for at øge sikkerheden ved foderstoffer ved at forbedre kontrolprocedurerne. Desuden gennemfører Kommissionen i samarbejde med de pågældende rådgivnings- og forvaltningskomiteer en permanent kontrol af foderstofmarkedet.

Siden 1976 har der været harmoniseret lovgivning for gødning, da Rådets direktiv 76/116/EØF af 18. december 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om gødning(1) trådte i kraft. I mellemtiden blev direktivet ændret eller tilpasset til den tekniske udvikling 17 gange og en rapport fra SLIM (Simplification of legislation for the single market)-gruppen i oktober 1997, som vurderede at lovgivningen med hensyn til gennemsigtighed og effektivitet, og konkluderede, at lovgivningen virkede rimeligt godt.

Mere end 90 % af den interne handel med gødning skønnes at være fællesskabsgødning, som falder ind under direktiv 76/116/EØF, og mere end 50 % af al gødning markedsføres i Fællesskabet under betegnelsen EF-gødning.

Fællesskabets lovgivning om gødning suppleres af national lovgivning vedrørende markedsføring på det nationale marked, national eller importeret gødning, som ikke er gødning med oprindelse i Fællesskabet. De vedrører former for gødning, for hvilken der hidtil ikke er fastsat nogle harmoniserede bestemmelser (f.eks. organisk eller organisk mineralsk gødning). I henhold til en henstilling fra SLIM-gruppen er det imidlertid planlagt, at denne form for gødning skal medtages i den harmoniserede forordning, så snart de nuværende 18 direktiver er blevet ændret til et enkelt nyt direktiv, som udgør en yderligere forbedring af markedets gennemsigtighed. Der gøres gode fremskridt med arbejdet og det er planlagt, at udkastet til direktiverne vil blive forelagt Rådet i løbet af 2000.

Processen med at forenkle samt tilpasse lovgivningen til den tekniske udvikling gennemføres med fuld høring af alle berørte parter herunder selve erhvervet, og dette sikrer yderligere, at den allerede høje grad af gennemsigtighed, som findes, kan opretholdes.

Siden 1988 har det været frivilligt at søge om fællesskabstypegodkendelse for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, jf. Rådets direktiv 74/150/EØF af 4. marts 1974(2). Kommissionen arbejder på en fuldstændig gennemgang af typegodkendelseslovgivningen for traktorer, så fællesskabstypegodkendelsen gøres obligatorisk. Dette ville sikre det indre marked inden for denne sektor. Udkastet til direktiv vil blive forelagt Rådet og Parlamentet i 2000.

Kommissionen har for nylig givet en kontrakt til selvstændige managementkonsulenter med henblik på at evaluere, hvorledes procedurerne med at give tilladelse til lægemidler i Fællesskabet fungerer. Dette omfatter procedurerne vedrørende evaluering af veterinærlægemidler. Konsulenterne forventes at tale med repræsentanter for alle berørte parter. Rapporten forventes at foreligge ved udgangen af 2000. Afhængig af rapportens resultater vil Kommissionen tage den eksisterende fælleskabslovgivning op til vurdering og blandt andet procedurerne vedrørende markedsføring.

Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(3), og især bilag VI, indeholder en harmoniseret ramme for sikkerhedskontrol med de aktive stoffer og for nationale godkendelser af plantebeskyttelsesmidler. Det er blevet gennemført i national lovgivning i alle medlemsstater. Der vil blive gennemført arbejdsgruppediskussioner med medlemsstaterne for at få overblik over de resterende åbne spørgsmål, som f.eks. omfatter parallelimport. Generelt set er der opnået en høj grad af harmonisering og gennemsigtighed i sektoren vedrørende plantebeskyttelsesmidler.

(1) EFT L 24 af 30.1.1976.

(2) EFT L 84 af 28.3.1974.

(3) EFT L 230 af 19.8.1991.