SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2868/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(14. september 2000)

Om: Betaling af superafgiften eller bøden i forbindelse med mælkeproduktionen

I galiciske landbrugskredse hersker der stor bekymring over, at Kommissionen har til hensigt at indkræve bøden eller superafgiften for mælkeproduktion for produktionsåret 1999-2000, hvad der kan berøre 20 000 landbofamilier. Ifølge den galiciske landbosammenslutning kan bøden blive den højeste nogensinde. I forbindelse med den uansvarlige passivitet, som lægges for dagen af det galiciske provinsstyre, der er kompetent på landbrugsområdet, betragter landbosammenslutningen og landbrugsorganisationerne og det galiciske samfund som sådan opkrævningen af denne bøde som fuldstændig uberettiget, idet de pågældende familier på nuværende tidspunkt gør en historisk indsats for at modernisere deres aktiviteter og er tvunget til at sælge deres mælk til de laveste priser i Europa. Mejeriselskaberne udnytter, at landmændene ser sig nødsaget til at afsætte deres produktionsoverskud ud over de beskedne kvoter, Galicien har fået tildelt. Det galiciske landbrug udgør et særtilfælde i Europa, hvad EU aldrig har taget i betragtning. Vil Kommissionen derfor endelig tage de nødvendige skridt til at forhøje mælkekvoterne så meget, at de galiciske landbofamilier kan overleve og gennemføre moderniseringen af deres aktiviteter, som de tydeligvis har gjort en smertelig indsats for?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. oktober 2000)

Det er ikke korrekt, som det ærede medlem anfører, at Kommissionen har til hensigt at pålægge mælkeproducenter en strafafgift. I henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter(1) skal alle mælkeproducenter automatisk pålægges en tillægsafgift i tilfælde af overskridelse, når leveringerne for et bestemt år overskrider de nationale referencer (kvoter). Afgiftsniveauet har siden 1992 været fastsat til 115 % af den vejledende mælkepris og bestemmes alene af den overskydende mængde, ikke af et eventuelt indgreb fra Kommissionens side. Den nationale kvote blev angiveligt overskredet for Spaniens vedkommende i 1999-2000 i henhold til erklæringer fra Landbrugsministeriet, men overskridelsen skulle være mindre end i 1994-1996.

Rådet har fastsat kvoterne siden 1984 og justeret dem i Agenda 2000 indtil 2008, idet der er taget hensyn til intern anvendelse, Fællesskabets internationale forpligtelser og den enkelte medlemsstats historiske referencer. En medlemsstat kan derfor kun modernisere sektoren inden for rammerne af den nationale kvote og under hensyntagen til omallokering til bestemte producenter af de kvoter, som andre har frigivet.

I den sammenhæng har Rådet hævet Spaniens nationale referencemængder kraftigt (+ 29 % for perioden 1986-2008), hvor det europæiske gennemsnit ligger på 2 % for samme periode. Den særlige mælkesituation i Galicien har været et vigtigt kriterium, som har bidraget til at gøre denne forskel berettiget. I hver enkelt medlemsstat er fordelingen af kvoten mellem regioner og producenter, der sker på grundlag af objektive kriterier, de nationale myndigheders ansvar. I Spanien deltager regionerne i denne beslutning.

Kommissionen mener, at de relativt lave priser, som betales til de galiciske producenter, skal tilskrives de regionale produktionsoverskud. At hæve kvoterne i regionen, uden at producenterne forudgående har revideret de kommercielle kredsløb, ville kun forværre situationen. For at modernisere sektoren og gøre den rentabel ville det i stedet for at søge at hæve kvoterne være hensigtsmæssigt at medtage sektoren i en regional udviklingsplan som anført i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(2).

(1) EFT L 405 af 31.12.1992.

(2) EFT L 160 af 26.6.1999.