SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3113/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(30. oktober 2002)

Om: Trosfrihed i Laos

Kan Kommissionen bekræfte, at et stadig større antal kristne i hele landet er blevet tvangsforflyttet eller på anden måde forfulgt på grund af deres tro, og at et stort antal kirker er blevet lukket efter vedtagelsen af den nye lov om religion i Laos den 6. juli 2002? Kan Kommissionen endvidere bekræfte, at det kommunistiske parti har forhindret kristne landmænd i at plante deres egne afgrøder, som de og deres familier er afhængige af, og tvunget dem til at arbejde på gårde, der tilhører medlemmer af andre trosretninger? Er Kommissionen bekendt med forlydender om, at viceguvernøren fra Savannakhet-provinsen ankom til Ban Dongphoong med politieskorte og en pickup-varevogn for at arrestere tre kristne ledere, eller at kristne, der sidder fængslet i Udomsay, er døde inden for de seneste tre år, fordi de ikke har fået ordentlig føde eller medicinsk behandling? Kan Kommissionen i bekræftende fald oplyse, hvilke skridt den har taget over for regeringen i Laos, og om internationale organisationer, som f.eks. Røde Kors, har adgang til landets fængsler?

Kan Kommissionen endelig oplyse omfanget af Den Europæiske Unions økonomiske støtte til Laos, og hvorvidt denne støtte på nogen måde er gjort betinget af respekten for andres tro eller, mere generelt, respekten for menneskerettighederne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(21. november 2002)

Kommissionen er bekendt med meddelelserne om, at religionsfriheden er begrænset i Laos, og at medlemmerne af kristne grupper forfølges og/eller anholdes på grund af deres religiøse overbevisning.

Medens forfatningen bestemmer, at enhver har ret og frihed til at have en religion, begrænser myndighederne tilsyneladende denne ret i praksis, særligt hvad angår ikke-buddistiske samfund.

Tolerancetærskelen over for religiøse skikke varierer i de enkelte områder. Der har været rapporteret om arrestation og anholdelse af troende og deres åndelige ledere uden forudgående anklager. Nogle kristne er også blevet dømt for at samle sig og give anledning til social uro. Ifølge nogle rapporter har visse religiøse grupper også vanskeligt ved at finde nye steder til afholdelse af gudstjenester.

Kommissionens delegation i Bangkok, der varetager forbindelserne med Den Demokratiske Folkerepublik Laos, og de diplomatiske missioner fra medlemsstaterne følger nøje dette og andre menneskerettighedsrelaterede forhold i Laos. Hvad angår de særlige hændelser, der er nævnt i spørgsmålet, er disse endnu ikke blevet bekræftet i forespørgsler hos EU og andre partnere i Laos.

Internationale organisationer har ikke adgang til at bedømme situationen i de laotiske fængsler. Kommissionen har ved flere lejligheder rejst spørgsmålet med de laotiske myndigheder og har foreslået, at Internationalt Røde Kors får lov til at overvåge udviklingen. Uheldigvis har forslaget endnu ikke givet positive resultater.

I henhold til artikel 1 i samarbejdsaftalen mellem EF og Laos danner respekt for menneskerettighederne og de demokratiske principper grundlaget for samarbejdet mellem parterne. Alle spørgsmål angående respekten for menneskerettighederne behandles på møderne i Det Blandede Udvalg EF-Laos, der er nedsat i henhold til samarbejdsaftalen.

I en erklæring på det 58. møde i FN's Menneskerettighedskommission i marts 2002 understregede EU behovet for at styrke respekten for civile og politiske rettigheder i Laos, herunder religionsfrihed. Kommissionen udtrykte også sin bekymring herfor i Det Blandende Udvalg EF-Den Demokratiske Folkerepublik Laos på mødet den 15. maj 2001. Åbningen af en delegation i Laos i begyndelsen af 2003 vil betyde, at Kommissionen får mulighed for at styrke dialogen om menneskerettighedsspørgsmål med den laotiske regering.

Ifølge det nationale vejledende program for Laos forventes EF at yde landet i alt 14 mio. EUR i perioden 2002-2004. I betragtning af landets fattigdomsprofil vil støtten især blive anvendt til de mest sårbare befolkningsgrupper, navnlig de etniske mindretal. Udvikling af landdistrikter, sundhed og grunduddannelse vil fortsat være de vigtigste områder for EF's udviklingsbistand. Der vil også blive rettet særlig opmærksomhed mod menneskerettighedsrelaterede spørgsmål og god regeringsførelse.