ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0246/03

af Raina Echerer (Verts/ALE)og Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. februar 2003)

Om: Medier: mini-reklamespots under sportsudsendelser i Italien

For mere end et år siden modtog Europa-Kommissionen en klage over den fremgangsmåde, der følges af de italienske kommercielle tv-sendere og i den seneste tid desværre også af Rai, hvor transmissionen af fodboldkampe afbrydes af et betragteligt antal korte reklamespots (op til femten pr. kamp) af nogle få sekunders varighed.

De europæiske bestemmelser, der klart misligholdes med disse minispot, findes i fællesskabsdirektivet om Fjernsyn uden grænser (89/552/EØF af 3. oktober 1989(1)), hvori det præciseres, at i sportsudsendelser med pauser må reklamer kun indsættes i pauserne, dvs. mellem første og anden halvleg i en fodboldkamp.

Fremgangsmåden med minispot viser, hvorledes tilvejebringelsen af en dominerende markedsposition på reklamemarkedet er sket ved, at der i årevis er benyttet fremgangsmåder, som ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne. Denne fremgangsmåde har skabt store hindringer for adgangen for eventuelle nye annoncører på bekostning af borgernes ret til en pluralistisk information.

Denne situation er yderst kritisk for et lands demokratiske funktion. Disse ukorrekte fremgangsmåder finder stadig anvendelse, og de medfører finansielle fordele af en størrelsesorden på flere hundrede millioner euro for de private sendere, samtidig med at de italienske brugere udsættes for et alt for stort antal reklamer, som ikke er tilladt ifølge de europæiske bestemmelser. Europa-Kommissionen har tilsyneladende for længe siden udtalt sig til fordel for klagen (jf. La Repubblica af 3.1.2003, side 48).

Kan Kommissionen på denne baggrund besvare følgende spørgsmål:

1. Har den italienske regering allerede besvaret den skrivelse, Europa-Kommissionen har sendt den (åbningsskrivelse)?

2. Er der eventuelt punkter i dette svar, som dementerer den ovennævnte situation, og som derved forhindrer, at Kommissionen indleder en overtrædelsesprocedure?

3. Mener Kommissionen ikke, at en så langvarig opretholdelse af en ulovlig situation i en sektor, der er så afgørende for et lands demokratiske liv som medierne, skader dens troværdighed som traktaternes vogter og gennemførelsen i hele Unionen af fællesskabsretten?

(1) EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(14. marts 2003)

Kommissionen har ikke taget endelig stilling til den klage, det ærede medlem omtaler. Det er Kommissionens opfattelse, at spørgsmålet om, hvorvidt italienske tv-senderes praksis, som beskrevet af det ærede medlem, er en overtrædelse af Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed, kræver en tilbundsgående undersøgelse. Men som det korrekt konstateres i den skriftlige forespørgsel, har Kommissionen i en skrivelse til de italienske myndigheder anmodet dem om at forelægge deres bemærkninger til spørgsmålet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0933/03 af Christos Folias (PPE-DE) til Kommissionen. Matematisk formel.



EU-Tidende nr. 161 E af 10/07/2003 s. 0230 - 0230



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0933/03 af Christos Folias (PPE-DE) til Kommissionen (19. marts 2003) Om: Matematisk formel I Grækenland blev der med tilslutning fra Kommissionen i 1996 indført den såkaldte matematiske formel for tildeling af tilskud til gennemførelsen af offentlige arbejder, der samfinansieres af EU. Kan Kommissionen oplyse, om den matematiske formel-procedure tillader ændringer eller forbedret mulighed for at undgå monopolagtige situationer og om den fører til større gennemskuelighed ved tildeling af offentlige udbud? I bekræftende fald hvilken slags ændringer og forbedringer kunne det dreje sig om? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (7. april 2003) Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på mundtlig forespørgsel nr. H-0097/03 fremsat af Trakatellis i spørgetiden under Parlamentets session marts I 03(1). (1) Forhandlinger i Parlamentet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0057/03

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. januar 2003)

Om: EU's fiskeriaftaler med Marokko i fortsættelse af dette lands tilbud om at give fiskerilicenser til 64 fartøjer fra Galicien og andre spanske regioner

Har Kommissionen sammen med den spanske regering eller de marokkanske myndigheder overvejet muligheden af at udarbejde et grundlag for en ny og anderledes fiskeriaftale med Marokko, efter at den marokkanske konge har tilbudt at give fiskerilicens til 64 fartøjer fra Galicien og andre spanske regioner og dermed bidrage til, at der ydes erstatning for skaderne forårsaget af Prestige-katastrofen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. februar 2003)

Kommissionen kan kun glæde sig over denne meget generøse gestus over for en sektor, der blev hårdt ramt af den maritime katastrofe, og den vil med sikkerhed forstærke de bånd, som findes mellem EU, dens medlemsstater og Marokko, yderligere.

Derudover vil Kommissionen gerne bekræfte over for det ærede medlem, at den ikke på nuværende tidspunkt har i sinde at indlede forhandlinger med Marokko med henblik på at indgå en fiskeriaftale om adgang til de marokkanske farvande.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/23

(2004/C 33 E/022)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3755/02

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2002)

Om: Skadeserstatning til landmænd for ødelæggelser på grund af uvejr

Den seneste tids uvejr i regionerne Makedonien og Thessalien har forvoldt uoverskuelige skader på afgrøder og ejendom og store problemer i samfærdselen. En stor del af landbrugsproduktionen forsvandt således under vand, og en stor del af vejnettet blev lammet, fordi det var dårligt bygget.

Vil Fællesskabet yde et finansielt tilskud til de nævnte regioner for at bidrage til hurtigst muligt at genoprette normale livsvilkår i de katastroferamte regioner, jf. Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002? (1)

Hvilke foranstaltninger har de græske myndigheder truffet med henblik på at frigøre de nødvendige finansielle ressourcer, som skal bruges til at dække ovennævnte skader?

Eftersom Grækenland også tidligere har stået over for lignende situationer, er da alle de tilskud, som eventuelt er bevilget landet i henhold til ovennævnte forordning, blevet opbrugt, og hvis ikke, er den del, der ikke er blevet opbrugt, blevet tilbagebetalt til Kommissionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. januar 2003)

Kommissionen har ikke for nylig modtaget nogen anmodning fra de græske myndigheder i henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (2) om støtte til afhjælpning af de skader, der er forårsaget af de af det ærede medlem nævnte naturkatastrofer.

Kommissionen minder endvidere om, at betingelserne i artikel 2 og artikel 4, stk 1, skal være opfyldt, for at der kan ydes støtte fra Solidaritetsfonden, bl.a. skal skaderne — undtagen under de særlige omstændigheder, der omhandles i artikel 2, stk 2, sidste afsnit — vurderes til enten mere end 3 mia. EUR eller mere end 0,6 % af det pågældende lands BNI, og anmodningen skal indgives senest 10 uger efter den første skade i forbindelse med katastrofen. Endvidere finansierer fonden de interventionsformer, der er nævnt i artikel 3, og herunder optræder ikke godtgørelse for landbrugsproduktionstab.

Endelig er denne forordning af helt ny dato, og den er endnu ikke blevet anvendt af Grækenland.

(1) EFT L 311 af 14.11.2002, s. 3.

(2) EFT L 311 af 14.11.2002.
1.

Den normale afgiftssats på diesel, der anvendes som motorbrændstof, er i dag henholdsvis 389 EUR i Frankrig og 440 EUR i Tyskland pr. 1 000 liter. Tyskland indrømmer i henhold til § 1 Abs. 2 Mineralölsteuergesetz i.V.m. § 1 Abs. 2 Nr 1 Mineralölsteuerdurchführungsverordnung fuldstændig afgiftsfritagelse på 97 % rent biodiesel, der sælges i Tyskland. I praksis gælder afgiftsfritagelsen mest methylester af vegetabilsk oprindelse (herunder af rapsolie). Den tyske lovgivning bygger på artikel 8, stk. 2, litra d), i Rådets direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier (1). Kommissionen har endnu ikke foretaget en tilbundsgående undersøgelse af, hvorvidt anvendelsen af denne artikel er berettiget; men i Kommissionens forslag til en særlig ordning for beskatning af biobrændstof, som forventes at blive vedtaget inden for de kommende måneder, er der taget højde for den pågældende situation ved den såkaldte »grandfather-klausul« (artikel 8c, stk. 3). Klausulen giver medlemsstater, som den 1. januar 2001 fritog varer af biobrændstoffer helt fra afgifter, mulighed for fortsat at lade disse være fritaget indtil den 31. december 2003. Rådet har givet Frankrig tilladelse til at anvende en differentieret punktafgiftssats på brændstofblandingen »diesel/estere af vegetabilsk olie«. Nedsættelserne i punktafgiftssatserne må ikke være mere end 35,06 EUR pr. hl eller 396,64 EUR pr. ton for estere af vegetabilske olier. Den franske lovgivning er baseret på artikel 25 i den berigtigede finanslov fra 1997, på dekret nr. 98-309 af 22. april 1998 om betingelserne for at kunne deltage i indkaldelser af ansøgninger om markedsføring af biobrændstoffer i Frankrig, der medfører nedsættelse af forbrugsafgiften, samt på beslutningen af 22. april 1998 om nedsættelse af en kommission til gennemgang af ansøgninger om godkendelse af biobrændstofproduktionsenheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/12

(2004/C 33 E/012)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2861/02

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(10. oktober 2002)

Om: Angola: Gennemsigtighed i statens regnskaber

Ifølge medierne udtalte Verdensbankens vicepræsident for Afrika, Calisto Madavo, den 12. september i år i Luanda, at Verdensbanken har mistanke om, at der er forsvundet en milliard dollars fra Angolas statsbudget. Ved samme lejlighed gjorde han sig til talsmand for gennemsigtighed i forvaltningen af regnskaberne, hvilket han anså for at være en absolut nødvendighed for at reducere det høje fattigdomsniveau.

Calisto Madavo fremhævede det også som betydningsfuldt, at det havde været statschefen Eduardo dos Santos selv, som havde bragt spørgsmålet om gennemsigtighed i den angolanske stats regnskaber på bane under den audiens han havde indrømmet ham. Ifølge denne vicepræsident i Verdensbanken med Afrika som ansvarsområde påhviler det den politikerne og det civile samfund at tage skridt til at kaste lys over statens reelle regnskaber.

For så vidt angår Verdensbankens støtte til strukturreformer i Angola, fastholder Calisto Madavo, at hjælpen vil ske i faser, idet det er vigtigt, at bevillingerne bruges til de projekter de er afsat til.

Europa-Parlamentet har på sin side den 4. juli i år vedtaget en beslutning (P5_TA(2002)0375), hvori det »opfordrer den angolanske regering og dens industri- og handelspartnere til at etablere gennemskuelige og ansvarlige mekanismer til forvaltning af Angolas naturlige ressourcer, navnlig olie og diamanter, således at indtægterne herfra kan anvendes til bekæmpelse af fattigdom og til finansiering af en samlet, bæredygtig, retfærdig og varig udvikling«.

Denne bestræbelse har for øvrigt været gennemgående i adskillige af Europa-Parlamentets beslutninger, ikke kun om Angola, men i lige så høj grad om andre lignende situationer eller generelt i forhold til Den Europæiske Unions samarbejdspolitikker.

Derfor spørger jeg Kommissionen: Har Kommissionen fulgt med i, hvordan det vigtige spørgsmål om gennemsigtighed i de offentlige budgetter i Angola, og om overholdelsen af dem, har udviklet sig? Hvad er i dette øjeblik Kommissionens vurdering af situationen nu og i den nærmeste fremtid, såvel hvad angår indtægterne fra olie og diamanter som de offentlige udgifter i almindelighed?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/692

(2004/C 78 E/0739)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3878/02

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(10. januar 2003)

Om: Harmonisering i EU af forældelsesfristerne for skattegæld

I forbindelse med den skatteharmonisering, EU påtænker at gennemføre, spørger mange eksperter i skatteforhold, der involverer flere medlemsstater, sig selv, om denne harmonisering også kommer til at omfatte forældelsesfrister for skattegæld.

At sådanne forældelsesfrister for skattegæld afviger fra et EU-land til et andet medfører en vis forskelsbehandling af borgere og virksomheder fra land til land, samt at der, hvis disse opererer i forskellige lande, vil kunne opstå en del forvirring og uklarheder på dette område.

Kan Kommissionen oplyse, om den i forbindelse med forslagene om forældelsesfrister for skattegæld har gjort sig overvejelser om det hensigtsmæssige i at harmonisere de nationale bestemmelser på dette område for at skabe den nødvendige ensartethed og dermed undgå forskelsbehandling fra et EU-land til et andet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(20. februar 2003)

Kommissionens politik vedrørende direkte beskatning er anført i en meddelelse (1) til Rådet, EuropaParlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg. I dette dokument hedder det:

Det er klart, at der ikke er behov for nogen generel harmonisering af medlemsstaternes skattesystemer. Under forudsætning af, at de overholder EU's regler, kan medlemsstaterne frit vælge de skattesystemer, de finder mest hensigtsmæssige og i overensstemmelse med deres præferencer.

I denne kontekst har Kommissionen ingen planer om at fremsætte forslag til at harmonisere de bestemmelser om direkte beskatning, som det ærede medlem henviser til.

(1) EFT C 284 af 10.10.2001.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/707

(2004/C 84 E/0794)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3826/02

af Giuseppe Di Lello Finuoli (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. december 2002)

Om: Familien Al-Sharis udvisning af Italien

Det italienske politi har overgivet ingeniør Muhammad Al-Shari, som for år tilbage blev dømt til døden i Syrien for sit tilhørsforhold til organisationen Det Muslimske Broderskab, til det syriske politi. Ud over Al-Shari selv blev hans kone og fire børn også overgivet til det syriske politi, efter at de i fem dage var blevet tilbageholdt i Malpensa-lufthavnen ved Milano, hvor de var blevet forhindret i at tage kontakt til udenforstående i klar modstrid med internationale konventioner på asylområdet og det højt besungne EU-charter om grundlæggende rettigheder. Familien Al-Shari kom fra Irak, hvorfor de i det mindste burde have været udvist til dette land, hvorimod de i stedet blev overgivet til det syriske diktatur.

Forespørgeren henleder allerede nu opmærksomheden på, at han agter at indbringe sagen for Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg. Kan Kommissionen i mellemtiden undersøge, om den dødsdom, der hænger over Muhammad Al-Shari i Syrien, er blevet fuldbyrdet eller ej, og oplyse, hvilke initiativer agter den at tage for at garantere familien Al-Sharis sikkerhed og sørge for, at den italienske regering overholder sine internationale forpligtelser?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

på skriftlige forespørgsler P-3821/02 og P-3826/02

(29. januar 2003)

Med hensyn til den eventuelle krænkelse af asylretten i en medlemsstat er situationen følgende: selv om det er Kommissionens pligt at påse, at de grundlæggende rettigheder på EU-rettens område respekteres, har den ingen beføjelser til at undersøge, om national lovgivning og praksis, som falder uden for EU-rettens anvendelsesområde, er forenelig med den europæiske menneskerrettighedskonvention.

Dette er slået fast i Domstolens retspraksis (Demirel, Wachauf og ERT) og artikel 51 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. På asylområdet findes der ikke nogen EU-bestemmelser på grundlag af EF-traktatens artikel 63 vedrørende den situation, der er beskrevet i de to forespørgsler. Navnlig føres der stadig forhandlinger i Rådet om forslagene til direktiver om henholdsvis mindstestandarder for asylprocedurer og berettigelse til flygtningestatus eller status som person, der på anden måde har behov for international beskyttelse. Kommissionen har derfor på det foreliggende grundlag ingen beføjelser til at gribe ind over for de italienske myndigheder.

Ifølge de syriske myndigheder er Muhammad Sa'id Al-Sakhri i sikkerhedsforvaring, og hans tilknytning til begivenhederne i Hama i begyndelsen af 1980'erne er ved at blive undersøgt; hans familie er ikke i sikkerhedsforvaring. Desuden er de syriske myndigheder blevet opfordret til at behandle Muhammad Sa'id Al-Sakrhi i overensstemmelse med internationale standarder.

Kommissionen står i forbindelse med Unionens formandskab og medlemsstaternes missioner i Damaskus med henblik på fortløbende overvågning og opfølgning af denne sag.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/306

(2004/C 88 E/0312)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3824/02

af Jan Wiersma (PSE) til Kommissionen

(20. december 2002)

Om: Romaer – Buhusi

Er Kommissionen blivet informeret om den alvorlige episode for nylig i den rumænske kommune Buhusi, hvor tre romaer blev dræbt af politiet?

Hvad var årsagen til den omtalte hændelse, og hvad forklarer de pågældende romaers voldsomme reaktion på politiets intervention, som førte til de tragiske drab?

Kan Kommissionen bekræfte, at der ikke er tale om overdreven brug af politivold med henvisning til Europarådets nylige erklæring om, at sådanne aktioner stadig finder sted i forbindelse med ransagning af romaernes huse eller arrestation af mistænkte romaer, og hvilke skridt agter Kommissionen at tage, hvis der er tale om overdreven voldsanvendelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(24. januar 2003)

Kommissionen er via den rumænske presse, en rapport fra en Roma Human Rights-organisation og en erklæring fra politiet blevet underrettet om sammenstødet den 5. december 2002 mellem det rumænske politi og roma-befolkningen i Buhusi. Ifølge de oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af, blev to romaer dræbt og yderligere to såret af politiet, medens fire politifolk blev såret.

Sammenstødet fandt sted, da politiet (en gruppe på ca. 45 politifolk, hvortil senere kom 40 gendarmer) ville arrestere fire personer, alle etniske romaer, for hvilke der var udstedt arrestordrer for tyveri og overfald.

Ifølge politiet blev politifolkene omringet af 200 personer bevæbnet med høtyve og økser; det kom til tumulter, og de personer, de var kommet for at arrestere, forsøgte at undslippe, hvorefter politiet efter at have givet varsel begyndte at skyde.

Ifølge en Roma Human Rights-organisation anvendte politiet under eftersøgningen en magtudfoldelse, der var helt ude af proportioner, ligesom mistanken blev rettet mod de pågældende på grund af deres etniske oprindelse.

Ifølge de første resultater af den af anklagemyndigheden i Bacau foretagne undersøgelse, således som det rumænske politis direktorat for offentlig orden meddelte det i en erklæring af 11. december 2002, benyttede politifolkene deres våben i selvforsvar efter at være angrebet af medlemmer af roma-befolkningen.

Anklagemyndighedens endelige konklusioner af undersøgelsen foreligger endnu ikke.

Kommissionen overvåger respekten for og beskyttelsen af mindretallene i kandidatlandene i henhold til de politiske Københavnskriterier og aflægger beretning herom i sine årlige periodiske rapporter. Kommissionen vil tage hensyn til alle relevante oplysninger i denne sag og mere generelt til politiets behandling af roma-folket, når den udarbejder dette års periodiske rapport om Rumænien.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/21

(2004/C 70 E/023)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3851/02

af Arie Oostlander (PPE-DE) til Kommissionen

(23. december 2002)

Om: Bortførelsen af Arjan Erkel i den russiske republik Dagestan

Den 12. august 2002 blev den 32-årige Arjan Erkel, som arbejder for Læger Uden Grænser i Schweiz, bortført af tre ukendte bevæbnede mænd i Makhatjkala, som er hovedstaden i den russiske republik Dagestan. Siden har man intet hørt om ham.

Vil Kommissionen henvende sig til de russiske muligheder for at bidrage til, at han frigives og kan vende tilbage til Nederlandene?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

på skriftlige forespørgsler E-3751/02 og P-3851/02

(30. januar 2003)

Kommissionen er yderst bekymret over, hvad der er sket med MSF-Switzerlands missionschef Arjan Erkel, som blev bortført i Dagestan den 12. august 2002 få uger efter, at en anden humanitær bistandsmed-arbejder Nina Davidovitsj blev bortført i Tjetjenien.

Kommissionen har reageret officielt gennem en erklæring fra formandskabet den 26. august 2002, som på det kraftigste fordømmer begge bortførelser og kræver, at gidslerne tilbageleveres. Unionens formandskab benyttede desuden ved frigivelsen af to af IRKK's, Den Internationale Røde Kors Komités medarbejdere, som også var blevet kidnappet efterfølgende, lejligheden til den 20. november 2002 igen at give udtryk for sine bekymringer og kræve omgående frigivelse af begge bistandsmedarbejdere, som endnu er savnet.

Kommissionen følger samtidig sagen meget nøje. Den har flere gange rejst spørgsmålet over for de russiske myndigheder og vil fortsætte hermed, indtil Arjan Erkel er frigivet. Begge medarbejderes skæbne blev bragt op igen i Moskva den 23. december 2002 under en fælles demarche med deltagelse af Unionens trojka, De Forenede Stater, Schweiz og Nederlandene over for Den Russiske Føderations viceminister for migration Andrej Tjernienko. Desværre har de russiske myndigheder ikke hidtil været så samarbejdsvillige, som Kommissionen kunne have håbet. For nylig appellerede kommissær Poul Nielson den 10. januar 2003 i forbindelse med Nina Davidovitsjs frigivelse offentligt til omgående frigivelse af Arjan Erkel.

MSF-Switzerland, som finansieres af Kontoret for Humanitær Bistand gennem MSF-Holland, var en af de meget få internationale organisationer, der arbejdede i Dagestan på tidspunktet og leverede essentiel sundhedsbistand til sårbare tjetjenske befolkningsgrupper og lokalbefolkningen i denne fattige republik i Den Russiske Føderation. Siden Arjan Erkels bortførelse har MSF måttet indstille alle sin arbejde dér, og det har betydet endnu et slag mod ofrene for konflikten i Tjetjenien, som Arjan Erkel så modigt forsøgte at hjælpe.