ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1924/98 af Alan Donnelly (PSE) til Kommissionen (18. juni 1998)

Om: Bestemmelser om sundhed og sikkerhed paa turiststeder

Vil Kommissionen oplyse, om man har planer om at udarbejde forslag om indfoerelse af ensartede normer i EU for sundhed og sikkerhed paa turiststeder saasom campingpladser og andre lignende turistfaciliteter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (16. juli 1998)

Der findes allerede paa EU-plan en raekke lovgivningsmaessige bestemmelser inden for omraadet forbrugerbeskyttelse, navnlig vedroerende forbrugernes sundhed og sikkerhed, som tjener til at beskytte turisterne. Kommissionen vil fortloebende kontrollere anvendelsen af disse bestemmelser.

De paagaeldende bestemmelser til beskyttelse af forbrugerne skal ses i sammenhaeng med den betydelige maengde faellesskabslovgivning, som skal beskytte arbejdstagernes sundhed og sikkerhed.

Kommissionen mener dog, at indfoerelse af saerlige normer for offentlighedens sundhed og sikkerhed paa turiststeder foerst og fremmest hoerer ind under medlemsstaternes eget ansvar, og at turistindustrien ogsaa boer spille sin rolle og soerge for, at kvaliteten og sikkerheden paa turiststederne opfylder de hoejst mulige standarder. Effektiv udbredelse af information til turisterne om minimale sikkerheds- og sundhedskrav paa turiststederne er en vaesentlig faktor for at oege standarden.

I denne forbindelse vil Kommissionen soerge for, at eksisterende bestemmelser anvendes behoerigt, og den vil forsoege at opmuntre til udbredelse af oplysninger og bedste praksis med hensyn til nyskabende foranstaltninger, som traeffes i medlemsstaterne inden for dette omraade. Dette vil vaere et prioriteret anliggende for de kommende arbejdsprogrammer, som beskaeftiger sig med fremme af turisternes interesser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0597/98 af Panayotis Lambrias (PPE) til Kommissionen (4. marts 1998)

Om: Civil luftfart i Den Europaeiske Union

Den 27. januar 1998 afholdt Forum Europe et moede i Bruxelles, som det kaldte »Meeting the Global Challenge - the Outlook for civil aviation in the E.U.«. Kan Kommissionen oplyse, hvorledes den forholder sig til de retningslinjer og holdninger, der kom til udtryk under moedet, og om den mener, at der er eventuelt kan traeffes foranstaltninger med henblik paa at stoette faellesskabspolitikken paa dette omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (22. april 1998)

Moedet, som det aerede medlem henviser til, drejede sig om internationaliseringen af flytransport og dets konsekvenser for civil luftfart i Faellesskabet.

Kommissionen anerkender, at der er et behov for en lovgivningsmaessig struktur, der er tilpasset den internationale civile luftfarts behov.

Siden 1987 har 3 aftaler om liberaliseringsforanstaltninger gradvist skabt et enkelt luftfartsmarked inden for Faellesskabet, der giver faellesskabets luftfartsselskaber en solid basis for udvikling af en verdensomspaendende strategi. Dog kraever internationalisering, at Faellesskabet fastsaetter en effektiv udenrigspolitik for at sikre, at baade Faellesskabets luftfartsselskaber og forbrugere kan drage saa meget nytte som muligt af det nye konkurrencemiljoe, samtidig med at sikkerhed og retfaerdig konkurrence sikres.

Kommissionen er igang med at udvikle en saadan politik gennem forhandlinger med ti centraleuropaeiske lande om oprettelsen af et faelleseuropaeisk luftfartsomraade. Den har ogsaa forelagt Raadet et forslag til beslutning ((SEK(97) 2053, endelig udg. )), der giver Kommissionen mandat til at indlede forhandlinger med USA om oprettelsen af et faelles transatlantisk luftfartsomraade. Bevilling af et saadant mandat, som stadig droeftes i Raadet, ville udgoere et vigtigt skridt i udviklingen og implementeringen af en effektiv faelles udenrigsluftfartspolitik paa linie med internationaliseringen af industrien, og det ville vaere til gavn for Faellesskabet og dets medlemsstater, luftfartsselskaber og indbyggere.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0653/98 af Gerardo Fernández-Albor (PPE) til Kommissionen (10. marts 1998)

Om: Revision af Galiciens maelkekvote

Den seneste offentlige uro i den spanske region Galicien har atter vist, hvilket kronisk misforhold der gaelder for de galiciske kvaegavlere, som har faaet tildelt en produktionskvote paa 1.670.000 tons maelk, medens den faktiske produktion ligger paa over to millioner tons.

For at »normalisere« denne overskridelse af kvoten maa de enten koebe en yderligere maelkekvote uden for Galicien eller betale en aarlig boede paa omkring 1,8 mia pesetas. Ud af de 29.000 kvaegavlere, der skal betale denne boede til EU for overskydende produktion, er de 22.000 hjemmehoerende i Galicien, som er den autonome spanske region, der har den mindste gennemsnitsproduktion, nemlig under 34.000 kg pr. bedrift.

Hvilke foranstaltninger kan Kommissionen traeffe for at loese dette endemiske problem, der truer med permanent at skade den galiciske maelkesektor, og som i oejeblikket foraarsager stor ophidselse og utilfredshed, fordi der endnu ingen loesning er i sigte.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (6. april 1998)

Det aerede medlem bedes erindre, at den samlede garantimaengde, den saakaldte maelkekvote, som Spanien har faaet tildelt, ligesom for alle de oevrige medlemsstater er blevet fastsat paa grundlag af produktionen gennem en aarraekke. Producenterne i Galicien har saaledes ogsaa faaet tildelt deres individuelle referencemaengde paa dette grundlag. Endvidere har Spanien i modsaetning til de fleste andre medlemsstater faaet sin kvote forhoejet med 592 000 tons fra produktionsaaret 1994/1995. En meget stor del af denne supplerende maengde er blevet anvendt til at forhoeje de individuelle referencer for producenterne i Galicien.

I oevrigt skal det understreges, at medlemsstaterne har en betydelig manoevremargen inden for den samlede maengde, de disponerer over. De kan saaledes omfordele referencemaengder og foretage en bedre fordeling af de disponible maengder mellem forskellige regioner i overensstemmelse med de behov, de har konstateret paa grundlag af objektive kriterier.

Ikke desto mindre har Kommissionen i forbindelse med Agenda 2000, som blev vedtaget den 18. marts 1998 ((KOM(98) 158 A. )), foreslaaet en forhoejelse paa 2% af den samlede garantimaengde, hvoraf 1% skal tildeles unge landbrugere, mens 1% skal tildeles producenter i bjergomraader. Der er ingen tvivl om, at navnlig de galiciske producenter vil faa gavn af disse nye tildelinger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0847/98 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (26. marts 1998)

Om: Anerkendelse af tegnsprog for doevstumme i EU

Der er nu naesten gaaet ti aar, siden Europa-Parlamentet vedtog sin beslutning af 17. juni 1988 ((EFT C 187 af 18.7.1988, s. 236. )), hvori det kraevede, at de nationale tegnsprog for doevstumme anerkendtes officielt i EU's medlemsstater. Dette anses for at vaere absolut noedvendigt med henblik paa at sikre de doeves uddannelsesmuligheder samt undgaa, at de foeler sig isoleret fra det offentlige liv i de medlemsstater, hvor de bor.

Kan Kommissionen oplyse, i hvilke medlemsstater de doevstummes tegnsprog er officielt anerkendt? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at styrke dette kommunikationsredskab, som er saa noedvendigt for disse mennesker?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Padraig Flynn (20. april 1998)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel P-137/98 fra Ilona Graenitz ((EFT C 304 af 2.10.1998, s. 37. )).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 909/98 af Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA til Kommissionen. Import af sardinkonserves fra tredjelande



EF-Tidende nr. C 323 af 21/10/1998 s. 0095



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0909/98 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (26. marts 1998) Om: Import af sardinkonserves fra tredjelande Vil Kommissionen oplyse om omfanget af importen af sardinkonserves fra tredjelande med angivelse af oprindelsesland for de maengder, der indfoeres i Den Europaeiske Union? Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino paa skriftlige forespoergsler E-0907/98, E-0908/98, E-0909/98, E-0910/98, E-0911/98, E-0912/98, E-0913/98, E-0914/98 og E-0915/98 (30. april 1998) Som foelge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0802/98 af André Laignel (PSE) til Kommissionen (26. marts 1998)

Om: Initiativ til nedsaettelse af den ugentlige arbejdstid til 35 timer i hele Den Europaeiske Union

Det er indlysende, at en nedsaettelse af den ugentlige arbejdstid til 35 timer ville fremme beskaeftigelsen og de europaeiske borgeres livskvalitet og lige muligheder med hensyn til adgang til beskaeftigelse i hele Den Europaeiske Union.

I dette oejemed er det noedvendigt med et klart og viljefast tilsagn fra Kommisionen. Under hvilke former og hvornaar agter Kommisisonen at traeffe foranstaltninger til en opadgaaende harmonisering af de sociale lovgivninger og navnlig til indfoerelse af en lovbestemt ugentlig arbejdstid paa 35 timer i alle Den Europaeiske Unions medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (14. maj 1998)

Kommissionen mener, at spoergsmaal vedroerende modernisering af arbejdets tilrettelaeggelse, herunder arbejdstidsbestemmelser, boer behandles som beskrevet i Raadets resolution af 15. december 1997 om retningslinjerne for beskaeftigelsen i 1998 ((EFT C 30 af 28.1.1998. )). Heri opfordres arbejdsmarkedets parter »paa de relevante niveauer [...] til at forhandle aftaler om en modernisering af arbejdets tilrettelaeggelse, herunder smidige arbejdsformer, for at goere virksomhederne produktive og konkurrencedygtige og opnaa den noedvendige ligevaegt mellem fleksibilitet og sikkerhed. Disse aftaler kan f.eks. omfatte en arbejdstid paa aarsbasis, arbejdstidsnedsaettelse, nedbringelse af overarbejde, stoerre udbredelse af deltidsarbejde, livslang uddannelse og orlovsordninger.«

Kommissionen vil fortsat stoette bestraebelser fra arbejdsmarkedets parter paa alle niveauer for at naa til enighed om nogle af eller alle disse emner, saaledes at maalsaetningen om omstillingsevne kan opfyldes. Ud over oensket om at sikre arbejdstagernes sundhed og sikkerhed i forbindelse med tilrettelaeggelsen af arbejdstiden agter Kommissionen imidlertid ikke at fremsaette forslag om yderligere nedsaettelse af den lovbestemte, gennemsnitlige ugentlige arbejdstid.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0546/98 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (4. marts 1998)

Om: »Di Bella«-kuren: forskel med hensyn til behandling

I Italien har der i nogle maaneder vaeret en voldsom polemik vedroerende den eksperimentelle anvendelse af en kraeftbehandling, som er skabt af professor Luigi Di Bella og baseret paa anvendelsen af et stof kaldet somatostatin.

I dag bliver denne behandling givet gratis af sundhedsvaesenet i visse regioner, medens den endnu ikke anvendes i andre, hvilket indebaerer stor forskel med hensyn til behandlingen af italienerne.

Somatostatin bliver i henhold til den lokale presse og udtalelser fra professor Di Bella selv i oejeblikket fremstillet uden de noedvendige garantier for dets farmakologiske kvalitet. Paa baggrund af ovenstaaende bedes Kommissionen oplyse foelgende:

1. Ser Kommissionen ikke i disse forhold en kraenkende holdning fra de italienske myndigheders side med hensyn til den noedvendige beskyttelse af folkesundheden, beskyttelsen af forbrugernes rettigheder og produktsikkerheden i henhold til EF-traktatens artikel 129 og 129 A?

2. Ser Kommissionen ikke i disse forhold en forskel i behandlingen af italienerne? Vil Kommissionen give en generel evaluering af denne sag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (17. april 1998)

Faellesskabets opgaver og befoejelser inden for omraadet folkesundhed og forbrugerbeskyttelse er fastlagt i EF-traktaten. I henhold til artikel 129 i EF-traktaten skal Faellesskabets indsats isaer vaere rettet mod forebyggelse af sygdomme. Hvad angaar kraeft, naas dette maal ved hjaelp af programmet »Europa mod kraeft«. De konkrete metoder til behandling af sygdomme og behandlingen af syge falder imidlertid ind under medlemsstaternes kompetenceomraade og ansvar.

Da det er medlemsstaterne, som har dette ansvar, er Kommissionen ikke i stand til at fremsaette kommentarer til styringen af denne »nye terapi« i Italien, som det aerede medlem har omtalt, og til den maade, den gives paa. Kommissionen vil imidlertid foelge den fremtidige udvikling noeje og isaer det planlagte kliniske forsoeg med hensyn til »Di Bella«-terapien.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1041/98 af Jens-Peter BONDE til Rådet. Særfordele til nationale mindretal i forbindelse med valg



EF-Tidende nr. C 310 af 09/10/1998 s. 0155



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1041/98 af Jens-Peter Bonde (I-EDN) til Raadet (3. april 1998) Om: Saerfordele til nationale mindretal i forbindelse med valg Er en valglovsregel, der giver et nationalt mindretal i et medlemsland en saerfordel i forbindelse med parlamentsvalg, lokalvalg og valg til Europa-Parlamentet mv. i strid med Amsterdam-traktaten? Svar (16.-17. juni 1998) Det tilkommer ikke Raadet at tage stilling til Amsterdam-traktaten, som nu er ved at blive ratificeret. Det vil desuden vaere det aerede medlem bekendt, at fortolkningen af traktaten ikke henhoerer under Raadets men derimod Domstolens kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 788/98 af Glyn FORD til Kommissionen. Billetsalg til World Cup-kampe



EF-Tidende nr. C 310 af 09/10/1998 s. 0130



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0788/98 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (5. marts 1998) Om: Billetsalg til World Cup-kampe Er Kommissionen - i betragtning af dens svar paa spoergsmaal E-0029/98 ((EFT C 223 af 17.7.1998, s. 89. )) om salg af billetter - bekendt med, at World Cup-kampene allerede finder sted i juni i indevaerede aar? Husker Kommissionen sin erklaering efter Italia 90 og sit svar paa en anden forespoergsel om pakkerejser til fodboldfans (P-3480/95 ((EFT C 137 af 8.5.1996, s. 14. )))? Kan Kommissionen forklare, hvorfor den er saa laenge om at gribe ind overfor den franske distribuering af billetter, i betragtning af at problemet allerede blev rejst i juni 1997 og agter Kommissionen omgaaende at goere FIFA, som har overtaget visse aspekter af billettildelingen, opmaerksom paa, at denne organisation lige saa lidt som de franske myndigheder er haevet over EU-lovgivning? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (8. april 1998) Kommissionen er i oejeblikket ved at foretage en grundig undersoegelse af det af det aerede medlem naevnte problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0532/98 af Concepció Ferrer (PPE) til Kommissionen (2. marts 1998)

Om: Socialt boligbyggeri

I betragtning af at Kommissionen i sin hvidbog om socialpolitikken udtrykkeligt naevner boligbyggeriet som et centralt tema i kampen mod social udstoedelse og som en vigtig kilde til nye arbejdspladser, oenskes det oplyst:

hvilke initiativer der i oejeblikket er i gang med henblik paa at fremme det sociale boligbyggeri? Hvor mange penge har Den Europaeiske Union afsat hertil? Paataenker Kommissionen at indlede en aktion med henblik paa at stoette det sociale boligbyggeri inden for rammerne af EFRU eller et andet allerede eksisterende program?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (15. maj 1998)

Boligpolitik falder ind under medlemsstaternes ansvarsomraade. Kommissionen har paa nuvaerende tidspunkt kun mulighed for at stoette et meget begraenset antal aktiviteter, som for eksempel sammenlignende undersoegelser/studier af boligforhold.

Alle medlemsstater har anerkendt retten til passende bolig med ratificeringen af FN's internationale konvention af 1966 om oekonomiske, sociale og kulturelle rettigheder.

Paa boligministrenes sidste uformelle moede, der blev afholdt i Amsterdam den 24. september 1997, soegte man at afgraense boligspoergsmaal af faelles interesse, der kan saettes paa dagsordenen for fremtidige moeder. Der blev opnaaet enighed om paa det naeste uformelle moede at droefte, hvilken indflydelse boligbyggeri, boligrenovering og -modernisering har paa beskaeftigelsen.

Boligspoergsmaalet er en af de faktorer, der skal tages hoejde for i strategierne til forebyggelse af social udstoedelse. I denne sammenhaeng stoetter Kommissionen en raekke aktiviteter, der gennemfoeres af Feantsa (det europaeiske forbund for sammenslutningerne for hjemloese). Feantsa's program for 1997-1998 fokuserer paa, hvilken rolle og indflydelse socialt boligbyggeri har paa reintegrering og udstoedelsesprocessen.

Selvom der ikke specifikt ydes stoette til boligomraadet gennem strukturfondene, foreslaar Kommissionen, at stor fattigdom, herunder daarlige boligforhold, skal indgaa som et af kriterierne for udvaelgelse af byomraader under maal 2 i perioden 2000-2006. Regioner under maal 2 oplever oekonomisk og social omstilling (industrielle og bymaessige omraader, landdistrikter eller fiskeriafhaengige regioner).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 374/98 af Nuala AHERN til Kommissionen. Vurdering af "Sham Recovery"-metodens anvendelse i selskaber, der har kontrakt om anvendelse af oparbejdningsfaciliteter.



EF-Tidende nr. C 310 af 09/10/1998 s. 0055



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0374/98 af Nuala Ahern (V) til Kommissionen (24. februar 1998) Om: Vurdering af »Sham Recovery«-metodens anvendelse i selskaber, der har kontrakt om anvendelse af oparbejdningsfaciliteter. »Sham Recovery« er en metode, der angiveligt har til formaal at genvinde genanvendeligt materiale, men som i realiteten indebaerer bortskaffelse af affald. Hvilket overblik har Kommissionen over, i hvor hoej grad metoden er blevet brugt af selskaber, med hvilke der er indgaaet kontrakt om anvendelse af oparbejdningsfaciliteterne i (a) BNFL i Sellafield, (b) UKAEA Technology i Dounreay og (c) COGEMA i La Hague? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (16. marts 1998) Oparbejdning af brugt kernebraendsel, saadan som den foretages af BNFL i Sellafield, UKAEA i Dounreay og Cogéma i La Hague, bestaar i genindvinding af brugbart uran og plutonium. Indtil nu er en vis procentdel af det materiale, der kan genbruges, ogsaa blevet genanvendt. Resten opbevares paa lagre, og meget af dette materiale kunne i givet fald omfabrikeres til MOX (mixed oxide) med henblik paa eventuelt at blive udnyttet i atomreaktorer. Intet heraf er blevet bortskaffet som affald. Processen giver ligeledes anledning til en affaldsstroem, som efter yderligere behandling, herunder saedvanligvis vitrifikation (indeslutning i glas), oplagres med henblik paa senere bortskaffelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0330/98 af Ulf Holm (V) til Kommissionen (10. februar 1998)

Om: Sveriges offentlige sektor

I forbindelse med de seneste aars nedskaeringer inden for den offentlige sektor i Sverige er der fra flere sider fremfoert det argument, at Sveriges offentlige sektor er for stor i forhold til andre EU-landes. En stor offentlig sektor medfoerer hoeje skatter, hvilket igen menes at skade landets industri. Sveriges skatteminister, Thomas OEstros, har paa den anden side haevdet, at problemet snarere er de oevrige EU-landes lave skatter, da disse skaber »illoyal konkurrence«. Skattetrykket er maalt i procent af BNP i Sverige 50,2%, mens det f.eks. i Frankrig er 44,5%.

Mener Kommissionen, at Sveriges store offentlige sektor paa nogen maade er et problem for EU's indre marked?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (7. april 1998)

Inden for de sidste 30 aar har der i medlemsstaterne vaeret en vaesentlig stigning i de offentlige udgifter maalt i forhold til bruttonationalproduktet (BNP) samt i skattetrykket (dvs. summen af indirekte skatter, direkte skatter og arbejdsgiverbidrag i % af BNP). Skattetrykkets stoerrelse varierer fra medlemsstat til medlemsstat. I denne henseende ligger Sverige i gruppen med det stoerste skattetryk sammen med Danmark (53-54% af BNP i 1996). De oevrige medlemsstater kan groft inddeles i to grupper, en mellemgruppe (skattetryk paa 42-48% af BNP i 1996) bestaaende af Belgien, Tyskland, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene, OEstrig og Finland og en gruppe med et lavere skattetryk (33-36% af BNP i 1996) med Graekenland, Spanien, Irland, Portugal og Det Forenede Kongerige.

Faellesskabets budgetpolitik har i 1990'erne gaaet ud paa at forbedre de offentlige finanser og goere situationen holdbar paa mellemlang sigt. Kommissionen har sammen med alle medlemsstaterne udarbejdet en strategi for at naa dette maal, isaer med brede oekonomiske retningslinjer. Der laegges foerst og fremmest vaegt paa at begraense udgifterne i modsaetning til yderligere forhoejelse af skattetrykket. For det andet boer indsatsen for at reducere udgifterne i videst muligt omfang, og uden det truer den noedvendige nedbringelse af budgetunderskuddet, vaere ledsaget af en forskydning i statens udgifter over mod mere produktive aktiviteter. Den oenskede nedbringelse af skattetrykket i de fleste medlemsstater, isaer paa arbejdskraften, boer for det tredje gennemfoeres paa en saadan maade, at den stramme udgiftsstyring muliggoer skattenedsaettelser samtidig med, at man opnaar og fastholder en sund budgetbalance.

Kommissionen tror endvidere, at medlemsstaterne vil opnaa store fordele ved det oegede samarbejde paa skatteomraadet paa grund af vekselvirkningen mellem skattepolitikken paa den ene side og det indre marked, Den OEkonomiske og Monetaere Union og bekaempelsen af arbejdsloesheden paa den anden side. Det vil hermed vaere muligt at undgaa skadelig konkurrence mellem de forskellige medlemsstaters skattesystemer.