SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2718/01

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(3. oktober 2001)

Om: Begrundet udtalelse og den sardiske virkelighed

Den 9. februar 2001 afgav Kommissionen begrundet udtalelse om en formodet overtrædelse i forbindelse med udvikling af et turistområde på Sardinien. Denne udtalelse, der straks den 2. april 2001 blev tilbagevist af Sardiniens regionale myndigheder (protokol nr. 4534), tager ikke højde for den dokumentation, som de regionale myndigheder selv har fremlagt for at dokumentere, at projektet er lovligt og overholder bestemmelserne om miljøbeskyttelse. Den tager heller ikke hensyn til, at de kompetente myndigheder har godkendt projektet, idet de ikke har set nogen hindring herfor i landskabsmæssig henseende. Det, der dog er overraskende, er, at de regionale myndigheder oplyser, at ovennævnte udtalelse bygger på oplysninger og elementer, der ikke svarer til virkeligheden.

Kan Kommissionen oplyse:

- hvorfra den får sine oplysninger, før den udarbejder dokumenter, der blokerer økonomiske aktiviteter og sætter spørgsmålstegn ved legitime og lovlige handlinger fra lokale myndigheders side?

- hvorfor den nægtede at indgå i en dialog med de regionale myndigheder, før den afgav sin udtalelse, der set fra de berørte parters synspunkt ikke synes at have noget med virkeligheden at gøre?

- hvorfor den efter fem måneder endnu ikke har besvaret skrivelsen fra Sardiniens regionale miljømyndigheder?

- hvorfor dens tjenestemænd til trods for de seneste års debat om regionalpolitik ikke grundlæggende anerkender de kompetente miljømyndigheder, hvilket i det foreliggende tilfælde vil sige de regionale myndigheder på Sardinien?

- om ikke den mener, at denne sag hører til blandt dem, der medvirker til at fremmedgøre borgerne over for EU og til at fællesskabsadministrationen betragtes som værende uimodtagelig og ikke lydhør over for lokale behov?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. november 2001)

Kommissionens beføjelser er begrænset til dem, der er blevet givet den i EF-traktaten, og den er navnlig ansvarlig for at sikre, at fællesskabslovgivningen anvendes korrekt i alle medlemsstater. Som der står i artikel 211 (tidl. artikel 155) i EF-traktaten: For at sikre Fællesmarkedets funktion og udvikling skal Kommissionen drage omsorg for gennemførelsen af de i denne traktat indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne træffes af institutionerne.

Som der desuden står i artikel 226 (tidl. artikel 169) i EF-traktaten: Finder Kommissionen, at en medlemsstat ikke har overholdt en forpligtelse, der påhviler den i henhold til denne traktat, fremsætter den en begrundet udtalelse herom efter at have givet den pågældende stat lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger. Retter den pågældende stat sig ikke efter den fremsatte udtalelse inden for den frist, der er fastsat af Kommissionen, kan denne indbringe sagen for Domstolen. Før Kommissionen afgiver en begrundet udtalelse, beder den formelt medlemsstaten om at meddele den op og bemærkninger om den pågældende sag (åbningsskrivelse). Kommissionen har skønsmæssige beføjelser til at afgøre, hvorvidt den vil indlede denne procedure og hvorvidt den vil fortsætte den(1).

I lyset af ovenstående omfatter de oplysninger, som Kommissionen baserer sine begrundede udtalelser på, oplysninger givet af medlemsstaterne i breve, der sendes som svar på åbningsskrivelser. Også i det tilfælde, det ærede medlem nævner kom oplysningerne i et svar fra de italienske myndigheder på en åbningsskrivelse. Derudover var den begrundede udtalelse ligeledes baseret på oplysninger, som de italienske myndigheder allerede havde tilsendt Kommissionen i forbindelse med den uformelle korrespondance, der sædvanligvis går forud for åbningsskrivelsen, og på oplysninger, der var blevet udvekslet på to møder, der fandt sted mellem de italienske myndigheder (herunder myndigheder fra Sardinien-regionen) og tjenestegrene i Kommissionens generaldirektorat for miljø.

Medlemsstaterne er den officielle samtalepartner i forbindelse med overtrædelsesprocedurer i medfør af EF-traktaten. Selv om alle myndigheder i en medlemsstat er forpligtede til at anvende fællesskabslovgivningen (regioner, provinser, amter, kommuner, administrative og offentlige organer, domstole), hvad angår Kommissionens overtrædelsesprocedurer i henhold til EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169), er det alene staten, og ikke regionerne eller andre offentlige organer, der er ansvarlig for, at fællesskabslovgivningen anvendes korrekt.

Det tager Kommissionen nogen tid at vurdere, ud fra medlemsstaternes besvarelse på begrundede udtalelser, om medlemsstater har efterkommet de begrundede udtalelser, de er blevet tilstilet. I det specifikke tilfælde, som det ærede medlem nævner, er de italienske myndigheders svar på begrundet udtalelse ved at bliver gennemgået i øjeblikket.

(1) Domstolens afgørelse af 6. december 1989, Kommissionen vs. Grækenland, Domstolens Samling. s. 4159; Domstolens afgørelse af 27. november 1990, Kommissionen vs. Grækenland, Domstolens Samling, s. I-4299; Domstolens afgørelse af 21. januar 1999, Kommissionen vs. Belgien, Domstolens Samling I-275; Domstolens afgørelse af 1. juni 1999, Kommissionen vs. Irland i sag C-212/98.