ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1900/01

af Brian Simpson (PSE) til Kommissionen

(28. juni 2001)

Om: Planer i tilfælde af fremtidige udbrud af sygdomme som mund- og klovsyge

Kan Kommissionen oplyse, hvilke planer den har i tilfælde af fremtidige udbrud af sygdomme som mund- og klovsyge med hensyn til begrænsning af sygdommen og nedslagtning og bortskaffelse af smittede og potentielt smittede dyr under hensyntagen til, at nedgravning og/eller afbrænding af døde dyr sandsynligvis vil være særdeles upopulært hos befolkningen og i øvrigt muligvis vil blive forbudt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(31. juli 2001)

I tilfælde af forekomst af visse dyresygdomme såsom mund- og klovesyge er der i fællesskabslovgivningen fastsat en række kontrolforanstaltninger, som omfatter:

- udarbejdelse og gennemførelse af beredskabsplaner i hver enkelt medlemsstat, således at alle nødvendige sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger kan anvendes ordentligt og hurtigt

- nedslagtning og destruering af dyr på inficerede og eventuelt mistænkte bedrifter, idet disse dyr meget nemt kan sprede smitten til sunde dyr på andre bedrifter

- restriktioner for flytning af dyr i de inficerede områder, da disse dyr kan bære sygdommen

- brug af vaccine, hvis ovennævnte foranstaltninger findes utilstrækkelige til at dæmme op for udbruddet.

Kommissionen vil gennemføre en grundig revision af Fællesskabets mund- og klovesygepolitik, når det nuværende udbrud er bragt til ophør. I denne forbindelse vil også brugen af mund- og klovesygevacciner blive taget op til fornyet overvejelse under hensyntagen til den nyeste viden og erfaring og udvikling af nye diagnoseværktøjer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2365/01

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Revision af rammeaftalen

I punkt 1 i sin beslutning af 4. april 2001 med bemærkninger, som udgør en integreret del af afgørelsen om decharge til Kommissionen for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 1999, har Europa-Parlamentet anmodet om at få rammeaftalen med Kommissionen revideret under overholdelse af følgende grundprincipper:

a) bekræftelse af hvert enkelt parlamentsmedlems ret til eventuelt også at anmode om og få udleveret fortrolige oplysninger af Kommissionen, jf. artikel 197 i EF-traktaten

b) uindskrænket anvendelse af bestemmelserne i forretningsordenens bilag VII om proceduren for behandling af fortrolige dokumenter, hvilket omfatter hvert enkelt udvalgsmedlems ret til at behandle de fortrolige dokumenter

c) fremsendelse af de fuldstændige originaldokumenter uden forudgående ændringer eller udstregninger.

På denne baggrund bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål: Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger der er truffet eller vil blive truffet for at efterkomme denne anmodning?

Er Kommissionen indstillet på allerede nu at anvende de af Parlamentet formulerede grundprincipper, indtil der er foretaget en egentlig revision af rammeaftalen? I benægtende fald, hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(13. september 2001)

1. I artikel 4 i bilag III til rammeaftalen er der en helt specifik procedure, der skal følges ved en eventuel revidering af aftalen. Nærmere bestemt er det i artikel 4 i bilag III fastlagt, at formændene for de to institutione på grundlag af de opnåede erfaringer kan foreslå, at der tilføjes eller ændres noget i dette bilag.

2. Decharge-proceduren for 1999 var den første, hvor rammeaftalen, som blev indgået den 5. juli 2000, fandt anvendelse. Kommissionen agter fortsat fuldt ud og loyalt at lade denne aftale finde anvendelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1620/01

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(12. juni 2001)

Om: Statut for europæiske foreninger

En lang række institutioner, sammenslutninger, fysiske og juridiske personer fra de forskellige medlemslande i Unionen ønsker at vide, hvornår de kan anvende et ensartet juridisk instrument for foreninger i medlemsstaterne.

Der er forskellige aktiviteter, som uden at være profitgivende kræver en fælles indsats og vilje fra borgere i de forskellige EU-lande med henblik på afvikling af aktiviteter med altruistiske mål og uden økonomisk gevinst.

En statut for foreninger i Europa ville kunne udgøre et juridisk redskab for afviklingen af arbejdet som formidler af kultur eller alle andre områder af fælles interesse og uden gevinst for øje.

Kan Kommissionen oplyse, på hvilket stadium den planlagte statut for foreninger i Europa befinder sig i øjeblikket, og hvorledes den mener, at den fuldt ud kan gøres operativ til ovennævnte formål inden for en nær fremtid?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(25. juli 2001)

I 1992 fremsatte Kommissionen tre forslag om statutter for henholdsvis det europæiske andelsselskab, det europæiske gensidige selskab og den europæiske forening(1). Forslagene blev ændret i 1993 på baggrund af

udtalelser fra Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2). Reglerne om organernes struktur, beføjelser og forpligtelser stemmer stort set overens med statutten for det europæiske selskab(3). Der tages dog hensyn til andelsselskabers, gensidige selskabers og foreningers særlige karakter. En fond er udtrykkeligt en af de former for retlige enheder, som kan være omfattet af forslaget til en statut for den europæiske forening.

Kommissionen er af den opfattelse, at statutten for den europæiske forening vil opfylde behovet for en retsakt for alle ikke-erhvervsdrivende organisationer, som engagerer sig socialt i almenhedens interesse uden gevinst for øje.

Der blev i Rådet i december 2000(4) opnået politisk enighed om statutten for det europæiske selskab, og dette har medført, at forhandlingerne om de øvrige statutter er blevet genoptaget i Rådet. Statutten for det europæiske andelsselskab drøftes således for øjeblikket. Kommissionen vil gøre, hvad den kan, for at statutten for den europæiske forening er klar til drøftelse, så snart der er opnået enighed blandt medlemsstaterne om statutten for det europæiske andelsselskab.

(1) Oprindeligt forslag EFT C 99 af 21.4.1992.

(2) Ændret forslag EFT C 236 af 31.8.1993.

(3) Ændret forslag EFT C 176 af 8.7.1991.

(4) Pressemeddelelse: 489, nr. 14671/00.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2325/01

af Pat Gallagher (UEN) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Hindringer for offentliggørelse af forskningsresultater, der har betydelige følger for den offentlige sundhed og forbrugerne

Forskningslaboratorier har brug for antibiotisk pulver for at kunne forske i antibiotikumresistens. Nogle medicinalvareproducenter stiller som betingelse for at sælge dette pulver, at laboratoriet forpligter sig til ikke at offentliggøre deres forskningsresultater uden først at have indhentet producentens tilladelse.

Har Kommissionen kendskab til denne restriktive salgspraksis, og er den ikke enig i, at denne ikke alene strider mod bestemmelserne om fri bevægelighed for varer, men også giver anledning til alvorlig bekymring for den offentlige sundhed og beskyttelsen af forbrugerne? Kan Kommissionen oplyse, hvilke skridt den agter at tage for at bringe denne praksis til ophør?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(10. oktober 2001)

Som anført i Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-1509/01 af Avril Doyle(1) og P-1770/01 af Mary Banotti(2) har den allerede været i kontakt med adskillige medicinalvareproducenter angående deres politik med hensyn til adgangen til antibiotisk materiale til brug for forskningslaboratorier. Så vidt Kommissionen kan bedømme, er disse producenter villige til at stille antibiotisk materiale til rådighed til brug for laboratorieforskning. Desuden kan størstedelen af dette antibiotiske materiale købes direkte gennem kommercielle kanaler.

Så vidt Kommissionen har forstået, er det standardpraksis hos visse producenter, som leverer gratis antibiotika til forskere, at bede om skriftligt tilsagn fra disse forskere for at sikre, at forskningen er berettiget og hensigtsmæssig, for så vidt angår folkesundheden, samt at bede om at se resultaterne før offentliggørelsen. Kommissionen har ingen grund til at formode, at disse anmodninger har nogen indvirkning hverken på fri bevægelighed for medicinalvarer eller på spørgsmål vedrørende den offentlige sundhed og forbrugerbeskyttelse. Kommissionen har ikke til hensigt at gribe ind på dette område.

I denne sammenhæng er det værd at nævne, at spørgsmålet om antimikrobiel resistens udgør en integreret del af Fællesskabets sundhedsstrategi, og det indgår i foranstaltningerne vedrørende alle de relevante sektorer: folkesundheds-, veterinær- og plantesundhedsområdet. I juni 2001 vedtog Kommissionen en meddelelse om en fælleskabsstrategi mod antimikrobiel resistens(3), som omfatter dele af dens forslag på området forskning og produktudvikling og et forslag til Rådets henstilling om forsigtig anvendelse af antimikrobielle agenser i humanmedicin(4).

(1) EFT C 318 E af 13.11.2001, s. 245.

(2) EFT C 340 E af 4.12.2001.

(3) KOM(2001) 333 endelig udg. Bind I.

(4) KOM(2001) 333 endelig udg. Bind I.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1766/01

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(12. juni 2001)

Om: Cyperns tiltrædelse

Det Europæiske Råd konkluderede i Helsinki, at en politisk løsning ville lette Cyperns tiltrædelse af Den Europæiske Union, men at hvis der ikke senest ved tiltrædelsesforhandlingernes afslutning var fundet en løsning, ville Rådets afgørelse om tiltrædelsen blive truffet, uden at dette var en forhåndsbetingelse.

Herefter tilføjede Rådet imidlertid lidt kryptisk, at det i denne afgørelse ville tage hensyn til alle relevante faktorer.

Har Kommissionen truffet nogen afgørelse om, hvordan disse ord skal fortolkes, eller hvornår agter den at træffe en sådan afgørelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günther Verheugen

(28. juni 2001)

Kommissionen henviser til sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-2101/00(1).

Kommissionen er helt enig i EU's holdning, som kraftigt støtter De Forenede Nationers bestræbelser for at nå frem til en politisk løsning på Cypern-problemet. Såfremt en politisk løsning ikke er fundet inden afslutningen af tiltrædelsesforhandlingerne, vil det være op til Rådet at vurdere, hvilke faktorer der skal tages i betragtning for at træffe afgørelse om tiltrædelse.

(1) EFT C 81 E af 13.3.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1305/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(3. maj 2001)

Om: Ejendomsret til medier

1. Hvilke restriktioner eksisterer der hvis overhovedet i medlemsstaterne for udlændinges ejendomsret til bestemte medier (fjernsyn, radio, dagblade, tidsskrifter og magasiner)?

2. Er sådanne restriktioner forlignelige med traktaterne?

3. Hvilke restriktioner findes der i De Forenede Stater for EU-borgeres eller EU-selskabers ejendomsret til medier?

4. Er sådanne restriktioner forlignelige med Verdenshandelsorganisationens eller andre internationalt vedtagne regler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. juli 2001)

1. Flere medlemsstater har når det gælder mediekontrol kvantitative restriktioner, som er baseret på antallet af kanaler (Spanien, Italien, Portugal og Sverige), publikumsandelen (Tyskland, Frankrig og Det Forenede Kongerige), læserandelen eller det samlede oplag (Frankrig og Det Forenede Kongerige) eller stemmeretten (Sverige). Restriktionerne kan gælde for ét bestemt medieområde eller være udformet på en sådan måde, at de begrænser visse kombinationer af ejerskab (f.eks. Italien, Sverige og Det Forenede Kongerige).

2. Der er ingen nationale restriktioner for udenlandsk ejerskab medlemsstaterne imellem. De gælder udelukkende for selskaber fra tredjelande. Medlemsstaternes nationale restriktioner for udenlandsk ejerskab er derfor ikke uforenelige med traktaterne.

3. USA sikrede sig ved udgangen af Uruguay-runden ret til fortsat at begrænse udenlandsk deltagelse i radio- og fjernsynsstationer. Dette er i overensstemmelse med USA's Communications Act fra 1934, som begrænser den direkte udenlandske kontrol over selskaber med sendetilladelse til højst 20 %. Desuden må ikke-amerikanske statsborgere eller selskaber ikke eje mere end 25 % af holding- eller moderselskaber med sendetilladelse.

4. Hindringerne er af USA blevet opført som restriktioner i listen over særlige forpligtelser i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS) og er blevet accepteret af Det Europæiske Fællesskab.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1213/01

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Rådet

(24. april 2001)

Om: Beskyttelse af de kristne-ortodokse klostre i Kosovo

En lang række ortodokse klostre og kirker i Kosovo trues af ødelæggelse fra muslimske ekstremisters side under påskud af, at de i den interetniske kamp udgør levn fra den serbiske tilstedeværelse.

Treenighedsklostret i Musutiste er allerede fuldstændig ødelagt, mens det ortodokse kloster i Gracanica, Guds moder-katedralen i Ljevisa, jomfru Maria-kirken i Lipljan, klostret for patriarkerne i Pec samt kirkerne de hellige apostle, Santa Maria Odighitria og San Domenico samt dekanernes kloster er alvorligt truet.

Kan Rådet oplyse, hvorledes den agter at intervenere for at beskytte de ortodokse klostre og kirker i Kosovo-området, som udgør en del af den europæiske og kristne kulturarv?

Svar

(27. september 2001)

Rådet beklager, at der stadigvæk forekommer episoder med etnisk og religiøs intolerance i Kosovo og i særdeleshed de fortsatte trusler mod de ortodokse klostre i serbiske områder. Rådet bekræfter på ny, at det giver sin fulde tilslutning til tanken om et åbent, demokratisk, multietnisk og multikulturelt Kosovo, der forfægter tolerance og respekt for alle; det fordømmer enhver form for vold, herunder ødelæggelse af de monumenter, der er en del af kulturarven.

Det ærede medlem vil sikkert vide, at EU i overensstemmelse med resolution 1244 fra FN's Sikkerhedsråd ikke er ansvarlig for sikkerhed og offentlig orden i Kosovo, da dette er UNMIK-politistyrkernes (FN's mission i Kosovo) og KFOR's (NATO-styrken i Kosovo) opgave. Rådet bifalder KFOR's indsats for at sikre permanent beskyttelse af de vigtigste religiøse monumenter i Kosovo samt regelmæssig patruljering på mindre vigtige religiøse lokaliteter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1960/01

af Renato Brunetta (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juli 2001)

Om: Statsstøtte til Electricité de France (EDF)

Selskabet EDF har erhvervet en betydelig aktieandel i den britiske elsektor (London Electricity), i Tyskland (ENBW), i Italien (Montedison), og i Spanien (Hydrocantábrico) ved under forhandlingerne at fremsætte langt højere tilbud end konkurrenterne. Det franske elmarked er blevet liberaliseret i henhold til de minimumsværdier, der er fastsat i eldirektivet, men det er dog kun ubetydelige kvoter, som indehaves af andre virksomheder. EDF ejes for 100 %'s vedkommende af den franske stat.

Kilder i elsektoren i Europa mener, at EDF undervurderer omkostningerne ved nedlukning af sine atomkraftværker, og at selskabet derfor er i stand til at tilbyde kunstigt lave priser. Det er de franske myndigheder, dvs. EDF's ejer, som fastlægger afskrivningsreglerne for disse anlæg. Det fremgår af en analyse af de regnskaber, som EDF har stillet til rådighed, at selskabet svarer renter af sin gæld, som er væsentligt lavere end markedsrenten.

Kommissionen, især dens formand og kommissæren med ansvar for konkurrence bedes derfor besvare følgende spørgsmål: Mener Kommissionen ikke, at den omgående bør indlede en overtrædelsesprocedure mod Frankrig for til EDF at yde statsstøtte, som i væsentligt omfang fordrejer samhandelen mellem landene. Anser den det ikke for hensigtsmæssigt frem til afslutningen af denne undersøgelse at gøre brug af sine beføjelser i henhold til traktatens artikel 3, litra g), for at hindre, at EDF erhverver yderligere andele af selskaber i andre EU-lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(26. juli 2001)

Kommissionen er ved at undersøge de franske retsforskrifter, inden for rammerne af hvilke Electricité de France (EDF) udfører sin virksomhed, for at afgøre, om disse bestemmelser indeholder bestemte elementer vedrørende statsstøtte i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 1 (tidligere artikel 92).

I forbindelse med grønbogen om forsyningssikkerhed(1) er Kommissionen allerede gået i gang med at udarbejde en præcis oversigt over alle de former for økonomisk tilskud, som medlemsstaterne yder til de forskellige energiformer. Når denne foreløbige oversigt foreligger, vil det være muligt at analysere spørgsmålet om eventuelle tilskud til atomkraft, og hvorvidt disse er forenelige med traktaternes bestemmelser, herunder hvorledes disse tilskud påvirker elmarkedet.

Kommissionen gør det ærede medlem opmærksom på, at eventuelle præcise oplysninger, han vil kunne fremlægge, vil være med til i betydelig grad at fremme analysen.

(1) KOM(2000) 769 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0847/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(22. marts 2001)

Om: Medicin pakket i blisterpakninger

Stadig mere medicin pakkes i blisterpakninger, hvilket giver anledning til bekymring. Dette har alvorlige konsekvenser for blinde og synshandicappede, som ikke kan skelne de forskellige lægemidler fra hinanden, da alle pakningerne ser ens ud, når den udvendige emballage er fjernet.

Har Kommissionen overvejet dette problem og en løsning heraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. maj 2001)

Kommissionen er godt klar over det problem, det ærede parlamentsmedlem henviser til, men den skal erindre om, at såvel valg af dispenseringsformen som af emballagen af lægemidlet falder ind under indehaveren af markedsføringstilladelsens ansvarsområde. Fællesskabslovgivningen indeholder ingen bestemmelser om disse aspekter, men fastsætter, at information af patienterne skal ske ved hjælp af indlægssedlen og den ydre emballage (Rådets direktiv 92/27/EØF af 31. marts 1992 om etikettering af og indlægssedler til humanmedicinske lægemidler(1)). Der er ligeledes fastsat bestemmelser om information i forbindelse med mindre forpakninger som f.eks. blisterpakninger. Det skal også understreges, at det i henhold til fællesskabslovgivningen er tilladt, at der findes informationer på Braille på den ydre emballage.

Kommissionen vil ikke forklejne de vanskeligheder, som visse patienter kan støde på, men den skal påpege, at den selv såvel som medlemsstaterne er opmærksom på, at de oplysninger, der er obligatoriske i henhold til lovgivningen, anføres på alle forpakninger og er læselige.

Og endelig skal det bemærkes, at forpakninger i form af blisterpakninger giver mulighed for bedre konservering af lægemidlet.

(1) EFT L 113 af 30.4.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0662/01

af Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) til Rådet

(8. marts 2001)

Om: Det Europæiske Råd i Lissabon og informationsnetværkene

Det Europæiske Råd i Lissabon i 2000 opfordrede Rådet til at styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne gennem udveksling af erfaringer og god praksis på grundlag af de forbedrede informationsnetværk, der er grundlæggende værktøjer på dette område [social beskyttelse]. Hvilke konkrete skridt er der taget i så henseende, og hvorledes følges fremskridtet?

Svar

(13. juli 2001)

På baggrund af Det Europæiske Råds møde i Lissabon fremsatte Kommissionen den 19. juni 2000 et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et EF-handlingsprogram til fremme af medlemsstaternes samarbejde om bekæmpelse af social udstødelse ved at forbedre videnniveauet, udvikle udveksling af oplysninger og bedste praksis og evaluere erfaringer og ved at fremme en dialog og støtte netværk på europæisk plan mellem relevante organer og organisationer. Afgørelsen er endnu ikke vedtaget, da Europa-Parlamentets andenbehandling ikke er afsluttet.

Ifølge udkastet til handlingsprogram skal der nedsættes et udvalg, der skal bistå Kommissionen, og som løbende skal underrettes om udviklingen.

Desuden har arbejdet i Udvalget for Social Beskyttelse stort set samme formål som handlingsprogrammet, og Kommissionen og medlemsstaterne skal opretholde tætte forbindelser med dette udvalg under gennemførelsen af handlingsprogrammet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1238/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(26. april 2001)

Om: En effektiv tuberkulosebehandling

Kan Kommissionen forklare, hvorfor Den Europæiske Union i sin meddelelse om handlingsprogrammet: Hurtigt indgreb mod HIV/AIDS, malaria og tuberkulose inden for rammerne af fattigdomslempelse(1) ikke nævnede DOTS-strategien (kortvarig behandling under nøje observation), som er en effektiv og billig behandling mod tuberkulose?

(1) KOM(2001) 96.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(28. juni 2001)

Kommissionen hilser det ærede medlems interesse i Kommissionens forslag til hurtigt indgreb mod de vigtigste smitsomme sygdomme ink. tuberkulose (TB) velkommen og ønsker at forvisse det ærede medlem om, at Kommissionen støtter Verdenssundhedsorganisationens (WHO) henstillinger og går ind for en udvidelse af DOTS-approachen.

Kommissionen har på det seneste udarbejdet to meddelelser om en hurtig reaktion. I den første(1) blev der afgivet detaljerede oplysninger om de tre sygdommes globale virkninger, ligesom søgelyset blev rettet mod underudnyttede aktiviteter med mulighed for betydelig større anvendelse. Dokumentet indeholdt ikke detaljerede retningslinjer for særlige interventioner, men rettede med hensyn til TB søgelyset mod Stop TB-initiativet og dettes handlingsagenda, som DOTS er en afgørende del af. I den anden meddelelse(2), dvs. handlingsrammen, er det fastlagt, hvorledes Kommissionen vil tage udfordringerne i forbindelse med denne ambitiøse agenda op.

DOTS står ubestrideligt i centrum for enhver vellykket national strategi til bekæmpelse af TB og skal indpasses i et stærkt sundhedssystem. Andre højtprioriterede opgaver omfatter en udvikling af nye diagnosemetoder, lægemidler, en effektiv TB-vaccine og aktiviteter, som kan gøre sekundære lægemidler, der er nødvendige til behandling af resistente stammer af tuberkulose, billigere. Kommissionens handlingsprogram omfatter foranstaltninger på alle disse områder.

(1) KOM(2000) 585 endelig udg.

(2) KOM(2001) 96 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0974/01

af Wilhelm Piecyk (PSE), Reimer Böge (PPE-DE) og Christian von Boetticher (PPE-DE) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Problemer på det grænseoverskridende arbejdsmarked på grund af dansk registreringsafgift på tjenestevogne

Registreringsafgiften på tjenestevogne i Danmark ser ud til at skabe betydelige problemer på det grænseoverskridende arbejdsmarked mellem Tyskland og Danmark.

Således er f.eks. en tysk hjemmeplejer med bopæl i Danmark og arbejdssted i Tyskland ifølge dansk lovgivning tvunget til at betale registreringsafgift på en tjenestevogn, som hun udelukkende benytter i tjenstligt øjemed, men som er nødt til at stå ved hendes bopæl, fordi hun lejlighedsvis kan blive tilkaldt i nødsituationer.

Ifølge vore oplysninger berører dette problem en gruppe på ca. 150 personer af lignende tilfælde på det grænseoverskridende arbejdsmarked mellem Tyskland og Danmark.

Med ca. DKK 60 pr. dag er denne registreringsafgift så høj, at denne gruppe arbejdstagere bliver ringere stillet i forhold til deres kolleger, der bor i Tyskland.

Da registreringsafgiften herudover også kan blive en hindring for ansættelse, hvilket er i modstrid med kravet om et grænseoverskridende arbejdsmarked, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Mener Kommissionen, at ovenfor beskrevne forhold er i overensstemmelse med den frie bevægelighed i Den Europæiske Union?

2. Hvad har Kommissionen hidtil gjort og hvad agter Kommissionen at foretage sig for at medvirke til at løse disse problemer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(8. juni 2001)

Kommissionen skal henvise de ærede medlemmer til sit svar på skriftlig forespørgsel E-1478/00 af Karin Riis-Jørgensen(1). Kommissionen fortsætter overtrædelsesproceduren mod Danmark.

(1) EFT C 53 E af 20.2.2001.