SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1149/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719 endelig). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Findes der på EU-plan et scenarie for de foranstaltninger, der skal træffes i tilfælde af en kernekraftulykke i eller i nærheden af EU? I bekræftende fald, hvad er de centrale linjer i disse foranstaltninger? I benægtende fald agter Kommissionen nu at udarbejde en handlingsplan i tilfælde af en kernekraftulykke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(14. juni 2000)

Alle levnedsmidler af såvel animalsk som vegetabilsk oprindelse rummer bestemte risici i form af mikrobiologisk og kemisk, herunder radioaktiv, forurening. I hvidbogen om fødevaresikkerhed(1) bekræftes og understreges betydningen af at indtage en pro-aktiv holdning i forhold til alle former for forurening samt fortsat at følge udviklingen i situationen efter atomkraftulykken i Tjernobyl nøje.

Efter Tjernobyl-ulykken vedtog Fællesskabet allerede i 1987 en række fællesskabsbestemmelser, hvori der fastsattes maksimalt tilladte niveauer for radioaktiv forurening i forbindelse med forhandling og eksport af levnedsmidler og foder efter en nuklear ulykke eller andre tilfælde af strålingsfare. Det drejer sig om Rådets forordning (Euratom) nr. 3954/87 af 22. december 1987 om fastsættelse af de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i levnedsmidler og foder som følge af nukleare ulykker eller andre tilfælde af strålingsfare(2), ændret ved Rådets forordning (Euratom) nr. 2218/89 af 18. juli 1989(3) og suppleret med andre forordninger(4). I henhold til artikel 2 i forordning (Euratom) nr. 3954/87 vedtager Kommissionen, hvis den navnlig i overensstemmelse med enten fællesskabsordningen for hurtig udveksling af information i tilfælde af strålingsfare som fastsat i Rådets beslutning 87/600/Euratom om en fællesskabsordning for hurtig udveksling af information i tilfælde af strålingsfare(5), eller i henhold til IAEA-konventionen af 26. september 1986 om hurtig anmeldelse af kernekraftuheld modtager officielle oplysninger om uheld eller om andre tilfælde af strålingsfare, der godtgør, at de maksimalt tilladte værdier i bilag I til forordning (Euratom) nr. 3954/87 må antages at blive nået, øjeblikkelig en forordning, som bringer de maksimalt tilladte niveauer i anvendelse. En sådan forordning er kun gyldig i et begrænset tidsrum (højst tre måneder). Inden for dette tidsrum forelægger Kommissionen Rådet et forslag til forordning om bekræftelse af de trufne foranstaltninger eller om nødvendigt om tilpasning af niveauerne til, hvad ulykken kræver, under behørig hensyntagen til økonomiske og sociale faktorer.

(1) KOM(1999) 719 endelig udg.

(2) EFT L 371 af 30.12.1987.

(3) EFT L 211 af 27.7.1989.

(4) Kommissionens forordning (Euratom) nr. 944/89 af 12. april 1989 om fastsættelse af de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i mindre vigtige levnedsmidler som følge af nukleare ulykker eller andre tilfælde af strålingsfare EFT L 101 af 13.4.1989. Rådets forordning (EØF) nr. 2219/89 af 18. juli 1989 om særlige betingelser for udførsel af levnedsmidler og foder efter nukleare ulykker eller i andre tilfælde af strålingsfare EFT L 211 af 27.7.1989. Kommissionens forordning (Euratom) nr. 770/90 af 29. marts 1990 om fastsættelse af de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i foder som følge af nukleare ulykker eller andre tilfælde af strålingsfare EFT L 83 af 30.3.1990.

(5) EFT L 371 af 30.12.1987.