SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0099/99

af Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. januar 1999)

Om: Udfoersel af torsk fra Norge - udstedelse af EUR 1-certifikat

Udfoerslen af torsk fra Norge til Faellesskabet sker paa grundlag af et kontingent med nultold. Bevisfoerelsen for oprindelsen sker ved udstedelse af EUR 1-certifikater, der paategnes af de paagaeldende myndigheder, som forinden skal udstede et oprindelsescertifikat, en fremgangsmaade, som gentagne gange ikke er blevet fulgt. Det betyder, at store maengder torsk - som eventuelt er af anden oprindelse, men som gaar for at stamme fra Norge - er kommet ind i EU, selv om det ikke bekraeftes fyldestgoerende med EUR 1-certifikater.

Bekraeftelsen af oprindelsen sker konsekvent paa et senere tidspunkt, og foerst da orienterer de norske myndigheder Faellesskabet om torskens faktiske oprindelse, hvad der indebaerer, at importoererne i EU skal betale afgifter af torsk indfoert med EUR-certifikat, som i mellemtiden er blevet solgt til forbrugerne. Denne situation og de norske myndigheders ukorrekte fremgangsmaade har staaet paa siden 1980'erne, mens Faellesskabet har indskraenket sig til at udligne den ubetalte told. Der er tale om en systematisk og bevidst dumping fra de norske torskeeksportoerers side, som tilsyneladende tolereres af landets myndigheder, og som i sidste instans finansieres af importoererne i EU.

Paa denne baggrund, og da portugisiske fiskeimportoerer netop har klaget herover til EU's Ombudsmand, bedes Kommissionen oplyse foelgende:

1. Kan den bekraefte, at der i Norge finder systematisk udstedelse af EUR 1-certifikater sted for udfoersel af torsk uden forudgaaende angivelse af varens praecise oprindelse?

2. Hvad agter Kommissionen at goere for at hindre, at denne praksis fortsaetter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(25. marts 1999)

Kommissionen har ikke kendskab til aktuelle eksempler paa det forhold, det aerede medlem naevner.

Ifoelge reglerne i protokol nr. 4(1) i aftalen om Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade om definitionen af "varer med oprindelse" og om metoderne for administrativt samarbejde er det de norske myndigheder, der er ansvarlige for udstedelse af varecertifikater af typen EUR 1. De kan foerst udstede et saadant certifikat efter at have sikret sig, at oprindelsesbetegnelsen for de varer, der skal eksporteres, er korrekt.

Det tilkommer derefter toldmyndighederne i medlemsstaterne at kontrollere varen og det certifikat, der ledsager det ved indfoerslen. Hvis der er tvivl om certifikatets gyldighed, kan de eventuelt tage kontakt med de norske myndigheder som led i procedurerne for administrativt samarbejde.

Kommissionen kan ogsaa henvende sig til de norske myndigheder. I den forbindelse henleder den det aerede medlems opmaerksomhed paa, at den i marts 1993 sendte en mission til Norge for at undersoege spoergsmaalet om indfoersel af russiske fiskerivarer i Norge. Efter denne mission satte de norske myndigheder deres egne undersoegelser i gang. Kommissionen er blevet underrettet om resultaterne heraf, og der er indledt tilbagebetalingsprocedurer i medlemsstaterne, herunder ogsaa Portugal.

Til dato har Kommissionen ikke modtaget nogen vaesentlige oplysninger, der kan bekraefte, at systemet skulle fungere daarligt. Den opfordrer det aerede medlem til give Kommissionen alle de konkrete oplysninger, som han maatte have kendskab til. Paa grundlag af disse oplysninger vil Kommissionen foretage de noedvendige efterforskninger, baade over for de norske myndigheder og myndighederne i medlemsstaterne, saa der kan skabes et overblik over situationen og eventuelt traeffes de foranstaltninger, der er noedvendige.

Kommissionen sender ved given lejlighed det aerede medlem en oversigt over, hvem Kommissionen har henvendt sig til, og hvilke skridt der er taget.

(1) EFT L 1 af 3.1.1994.