SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3484/98

af Ernesto Caccavale (UPE) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Generel immunitetsordning for Europol-politifolk

Europol-konventionen, der traadte i kraft den 1. oktober 1998, opretter det nye organ, som skal danne forbindelsesled mellem politistyrkerne i de 15 EU-lande, for saa vidt angaar indsamling og behandling af oplysninger om lovovertraedelser f.eks. narkotikahandel, ulovlig indvandring og terrorisme. Aftalen indeholder en protokol vedroerende personalets privilegier og immuniteter, som giver anledning til nogen bekymring. I artikel 8 hedder det saaledes, at personalet er omfattet af enhver form for retslig immunitet, for saa vidt angaar erklaeringer, skrivelser eller dokumenter udfaerdiget under udoevelsen af deres embedsopgaver, og de er daekket af denne immunitet ogsaa efter at have forladt tjenesten.

Mener Kommissionen ikke:

- at disse bestemmelser kan udgoere et reelt angreb mod borgernes fred og grundlaeggende rettigheder, i betragtning af at undtagelser eller eventuelle ophaevelse af denne naesten fuldstaendige immunitet overlades til organets og dets direktoers eget skoen?

- at bestemmelsen i ovennaevnte protokol, hvorefter der ydes retlig immunitet med hensyn til metoder til indsamling og behandling af oplysninger, som saaledes ogsaa kunne blive erhvervet paa ulovlig vis, indebaerer en mulig risiko for overtraedelser af bestemmelserne om privatlivets fred og beskyttelse af personlige oplysninger?

- Mener den ikke, at der er grund til bekymring over denne mangel paa en egentlig demokratisk kontrol med dette nye organ, der i lighed med mange andre faellesskabsorganer er opstaaet paa grundlag af en aftale mellem regeringerne, hvilket indebaerer en risiko for, at de unddrager sig kontrol fra institutioner som f.eks. parlamenter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(21. januar 1999)

I artikel 41, stk. 1, i Europol-konventionen er det fastsat, at medlemmerne af Europols organer, dets vicedirektoer og ansatte nyder de privilegier og immuniteter, som er noedvendige for udfoerelsen af deres opgaver, og som defineres i en protokol, hvori de regler, der skal anvendes i samtlige medlemsstater, er angivet. I henhold til stk. 3 i samme artikel skal protokollen udarbejdes af Raadet og vedtages enstemmigt i henhold til den fremgangsmaade, der er fastsat i afsnit VI i Traktaten om Den Europaeiske Union og vedtaget af medlemsstaterne i henhold til deres forfatningsbestemmelser.

Kommissionen mener ikke, at bestemmelserne i protokollen generelt og heller ikke bestemmelserne i artikel 8 i protokollen er en trussel mod borgernes grundlaeggende frihedsrettigheder. At indroemme internationale og mellemstatslige organisationer immunitet for retsforfoelgelse er et haevdvundet princip i international ret. Man har indroemmet en lang raekke internationale organisationer en saadan immunitet. Det vigtigste organ paa retshaandhaevelsesomraadet, der nyder en saadan immunitet er Interpol.

Kommissionen goer endvidere opmaerksom paa, at protokollens bestemmelser i henhold til hvilke, der indroemmes immunitet for retsforfoelgelse i forbindelse med indsamling og behandling af data, ikke er i modstrid med lovgivningen om databeskyttelse. Europol-konventionen indeholder i afsnit II og IV (artiklerne 7 til 25) meget omfattende bestemmelser om indsamling, oplagring, anvendelse og behandling af data og oprettelse af datasystemer. I henhold til artikel 14 i Europol-konventionen skal de enkelte medlemsstater traeffe de noedvendige foranstaltninger med hensyn til behandling af personoplysninger i datafiler inden for rammerne af Europol-konventionen for at sikre en ensartet databeskyttelse, som i det mindste svarer til normen i Europaraadets konvention af 28. januar 1981, hvorved der ligeledes tages hensyn til anbefaling R (87) 15 vedtaget den 17. september 1987 af Europaraadets Ministerudvalg om politiets brug af personoplysninger. Europol skal ogsaa tage hensyn til de to ovennaevnte dokumenter i forbindelse med indsamling, behandling og anvendelse af persondata. Hertil kommer, at artikel 24 i Europol-konventionen indeholder en bestemmelse om Den Faelles Kontrolinstans. Dette uafhaengige organ har til opgave at undersoege Europols aktiviteter, for at sikre at den enkeltes rettigheder ikke kraenkes i forbindelse med oplagring, behandling og anvendelse af de data, Europol raader over.

Hvad angaar demokratisk kontrol af Europol, goer Kommissionen opmaerksom paa, at Raadets formandskab i henhold til artikel 34 i Europol-konventionen hvert aar skal fremsende en saerlig rapport til Parlamentet om Europols arbejde.