SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2880/98

af Panayotis Lambrias (PPE) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Ukontrolleret markedsfoering af genetisk manipulerede foedevarer

Offentligheden har givet udtryk for sin foruroligelse over den stadig stigende markedsfoering af genetisk manipulerede foedevarer, hvoraf visse paa ulovlig vis betegnes som ikke-manipulerede. Kan Kommissionen derfor oplyse, hvilke foranstaltninger den har til hensigt at ivaerksaette med henblik paa at sikre en effektiv kontrol i alle medlemsstaterne? Denne kontrol er noedvendig dels for at sikre forbrugernes ret til frit at vaelge, om de vil koebe manipulerede foedevarer eller ej, og dels for at imoedegaa svigagtigt salg af manipulerede produkter som ikke-manipulerede.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(23. november 1998)

Det aerede medlem synes at naere betaenkeligheder ved kontrollen med genetisk modificerede foedevarer. Kommissionen kan give det aerede medlem foelgende oplysninger om reglerne om foedevaredeklaration, baade for genetisk modificerede og andre foedevarer og kontrollen hermed.

Kommissionen erindrer om, at der i artikel 8 i forordning (EF) 258/97 om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser(1), der traadte i kraft den 15. maj 1997, er fastsat supplerede krav om maerkning for levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, som indeholder eller bestaar af genetisk modificerede organismer, samt levnedsmidler, der er fremstillet paa grundlag af, men som ikke laengere indeholder saadanne organismer.

Forbrugeren oplyses saaledes om alle egenskaber ved et levnedsmiddel, saasom sammensaetning, naeringsvaerdi og brug, der bevirker, at et nyt levnedsmiddel ikke svarer til et eksisterende levnedsmiddel eller en eksisterende levnedsmiddelingrediens. Et nyt levnedsmiddel anses for ikke at svare til et eksisterende levnedsmiddel hvis det ved en videnskabelig vurdering baseret paa en analyse af de foreliggende data kan paavises, at levnedsmidlets egenskaber adskiller sig fra egenskaberne ved et traditionelt levnedsmiddel. I dette tilfaelde skal maerkningen oplyse om disse aendrede egenskaber, ledsaget af en angivelse af den metode, hvormed den nye egenskab er frembragt.

Forbrugeren skal ogsaa have at vide, om et nyt levnedsmiddel indeholder stoffer, som ikke findes i det tilsvarende eksisterende levnedsmiddel, og som kan give anledning til etiske betaenkeligheder (f.eks. tilstedevaerelse af et gen fra svin i en plante), eller som kan have sundhedsvirkninger for visse befolkningsgrupper (f.eks. tilstedevaerelsen af et allergifremkaldende stof). Endelig skal et levnedsmiddel, der indeholder en genetisk modificeret organisme (GMO) (f.eks. gensplejsede tomater), maerkes som GMO.

Forordning (EF) 1139/98(2) om maerkning af levnedsmidler eller levnedsmiddelingredienser, der er fremstillet paa grundlag af genetisk modificeret soja eller majs, som blev vedtaget den 26. maj 1998 (traadt i kraft den 1. september 1998), indeholder en noejere definition af konceptet "ikke tilsvarende" i forbindelse med levnedsmidler, der er fremstillet paa grundlag af GMO. Maerkning er saaledes obligatorisk, naar levnedsmidlet eller levnedsmiddelingrediensen indeholder spor af DNA eller protein fra den genetiske modifikation. I saa fald betragtes levnedsmidlet eller levnedsmiddelingrediensen ikke laengere som svarende til et traditionelt levnedsmiddel eller en traditionel levnedsmiddelingrediens.

Saadanne levnedsmidler eller levnedsmiddelingredienser skal maerkes med "fremstillet af genetisk modificeret soja/ majs" eller "indeholder ingredienser, der er fremstillet af genetisk modificeret soja/ majs".

Muligheden for frivillig maerkning, der, oplyser forbrugeren om, at der ikke er tale om et genetisk modificeret levnedsmiddel, reguleres efter principperne i Raadets direktiv 79/112/EOEF af 18. december 1978 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for saadanne levnedsmidler(3), herunder navnlig princippet om, at maerkning ikke maa vaere vildledende.

Det henhoerer i oevrigt under medlemsstaternes kompetence at kontrollere, om bestemmelserne om maerkning anvendes korrekt.

(1) EFT L 43 af 14.2.1997.

(2) EFT L 159 af 3.6.1998.

(3) EFT L 33 af 8.2.1979.