SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1208/02

af Yves Butel (EDD) til Kommissionen

(22. april 2002)

Om: Virksomhedsflytninger

For at afhjælpe medlemsstaternes vanskeligheder i forbindelse med arbejdsløsheden har Europa oprettet en række instrumenter med det mål at skabe fuld beskæftigelse (europæisk strategi og retningslinjer for beskæftigelsen, den europæiske socialfond og initiativet EQUAL).

Foruden globaliseringen, som medfører flytninger af produktionssteder til udviklingslandene og de mindst udviklede lande, og fordelene for de nye markeder, der skal erobres, skal medlemsstaterne nu også imødegå den illoyale sociale konkurrence fra kandidatlandene. Et aktuelt eksempel er virksomheden Whirlpool, som planlægger at flytte en del af sine aktiviteter fra Amiens i Frankrig til Proprad i Slovakiet. Denne virksomhedsflytning vil medføre en direkte nedlæggelse af 360 arbejdspladser, hvortil kommer et tab på omkring 150 yderligere arbejdspladser blandt underleverandørerne.

Da Europa skal opbygges til fordel for de europæiske folk, mener forespørgeren, at et af de prioriterede mål bør være skabelsen og ikke flytningen af den europæiske rigdom. I stedet for at der opstår en konfrontation mellem de nuværende og de fremtidige medlemsstater, bør man for de førstnævntes vedkommende sikre opretholdelsen af arbejdspladserne i oprindelseslandet, og samtidig for de sidstnævntes vedkommende fremme den økonomiske udvikling.

Hvorledes påtænker Kommissionen på denne baggrund at nå dette dobbelte mål med opretholdelse af erhvervslivet og dermed beskæftigelsen og skabelse af nye erhvervsaktiviteter, og hvordan agter den at begrænse den alt for store virksomhedsmobilitet i medlemsstaterne? Yder Kommissionen støtte, særlig af finansiel art, i forbindelse med virksomhedsflytninger fra medlemsstaterne til kandidatlandene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(3. juni 2002)

Idéen bag frie og åbne markedsøkonomier er selve kernen i EU og fremstår som et af kriterierne for medlemskab af EU, som blev nedfældet ved topmødet i København i december 1993.

Den europæiske sociale model er baseret på den forudsætning, at økonomisk vækst og social samhørighed er gensidigt fordelagtige, og at der skal findes en passende balance for at sikre et dynamisk sammenspil mellem økonomisk, beskæftigelses- og social- og arbejdsmarkedspolitik. Erfaringen har vist, at øget økonomisk samhandel og samarbejde fører til positive resultater for alle involverede og bidrager til økonomisk fremgang og til at skabe nye arbejdspladser.

Hvad angår virksomhedsflytninger generelt mener Kommissionen, at virksomhederne i forbindelse med deres beslutningstagning skal tage hensyn til konsekvenserne for deres medarbejdere og for de sociale, beskæftigelsesmæssige og regionale forhold. Dette er for nylig blevet understreget i Kommissionens grønbog om virksomhedernes sociale ansvar(1). Dette koncept betyder, at en virksomhed skal stå til ansvar for de virkninger, den har for alle involverede parter. Konceptet vedrører virksomhedernes vedvarende forpligtelser om fair og ansvarlig opførsel og om at bidrage til den økonomiske udvikling og forbedre arbejdsstyrkens livskvalitet. Samtidig skal forholdene i det lokale samfund og samfundet som helhed forbedres.

Arbejdsmarkedsparterne spiller naturligvis en stor rolle i denne sammenhæng. Derfor søger Kommissionen at udvikle den sociale dialog i kandidatlandene, idet den tilskynder arbejdsmarkedets parter til at forbedre deres udbredelse og repræsentativitet og udvikle en egentlig partnerskabstilgang samt de nødvendige organer og strukturer til gennemførelse heraf. Regeringerne skal ligeledes anerkende den sociale dialog som et vigtigt led i den gældende EF-ret og således som et element, der skal fremmes aktivt, f.eks. ved at give arbejdsmarkedets parter den nødvendige frihed til at indgå uafhængige kollektive overenskomster eller ved at lette deres deltagelse i den sociale dialog på europæisk plan.

Kommissionens støtteordninger udelukker støtte til flytning af produktionssteder fra de nuværende medlemsstater til kandidatlandene.

(1) KOM(2001) 366 endelig udg.