SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2145/03

af Reinhold Messner (Verts/ALE) til Kommissionen

(27. juni 2003)

Om: Bevarelse af Tagliamento (Friuli-Venezia-Giulia, Italien) som vildflod

For at beskytte byen Latisana, der er beliggende i det kanaliserede underløb af floden Tagliamento, skal der bygges et 14 km2 stort vandreservoir i midterløbet ved at fjerne ca. 30 mio. m3 flodgrus.

Tagliamento udgør det sidste udstrakte vildflodslandskab i hele Alpeområdet. Italien ansøgte derfor i overensstemmelse med direktiv 92/43/EØF(1) og 79/409/EØF(2) om, at det pågældende stykke af floden Tagliamento blev opført som FFH- og særligt beskyttet område.

Hvis dette projekt til beskyttelse mod oversvømmelser gennemføres, vil det omfattende vandsystem (forgrening), hvis form ændres med hver eneste oversvømmelse, blive erstattet af et enkelt flodleje. Flodens gennemstrømmelighed for organismer vil blive afbrudt. De kæmpestore hidtil mobile grusflader vil vokse til (succession). Tagliamento-floden vil danne et dybere flodleje. Dette vil få vidtrækkende limnologiske og økologiske indvirkninger på engområderne og den deri levende flora og fauna (f.eks. over 30 fiske- og amfibiearter) oven for og især neden for den opstemmede sø. Ud over den permanente fjernelse af grus fra vandresservoiret bliver det nødvendigt med bygningsarbejder på floden som f.eks. tværliggende konstruktioner for at modvirke uddybningen af floden og dermed sænkningen af grundvandstanden.

Det ses med glæde, at oversvømmelsesbeskyttelse også tages meget alvorligt i Italien. De ødelæggende oversvømmelser i de seneste år i Tyskland og store dele af Europa har dog i mellemtiden ført til en nytænkningen inden for oversvømmelsesbeskyttelse. Man tager afstand fra ødelæggende bebyggelser og forsøger i meget højere grad at give floden yderligere områder, den kan brede sig over. Derudover forpligter EU's vandrammedirektiv (2000/60/EF(3)) alle medlemsstaterne til at bringe alle vandmiljøer i en god tilstand. Derudover har Italien i 1991 undertegnet den internationalt bindende

Alpekonvention. Heri forpligter Alpestaterne sig til at foretage en omfattende natur- og vandbeskyttelse. Friuli-Venezia-Giulia er også et stærkt jordskælvsudsat område, og et fyldt forsinkelsesbassin af denne størrelse udgør derfor en næsten uberegnelig risiko.

Kan Kommissionen sørge for, at floden Tagliomentos økosystem bliver beskyttet, og at der overvejes alternative foranstaltninger til beskyttelse mod oversvømmelse? Kan Kommissionen kontrollere, om projektet gennemføres i overensstemmelse med habitat-direktivet, fugledirektivet og direktivet om miljøindvirkningsvurdering? Mener Kommissionen, at et projekt af denne art vil være i overensstemmelse med bestemmelsen i vandrammedirektivet om bevarelse af en god vandtilstand?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(2) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

(3) EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(13. august 2003)

Anlæggelsen af et vandreservoir til forebyggelse af oversvømmelser omkring floden Tagliamento vil få en vis indvirkning på miljøet. Et sådant projekt kan være omfattet af flere forskellige EU-retsakter.

I henhold til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1) (VVM-direktivet), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997(2), skal medlemsstaterne sikre sig, at projekter, som bl.a. på grund af deres art, dimensioner eller placering kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives et krav om tilladelse og en vurdering af denne indvirkning, inden der givet tilladelse hertil. Disse projekter er nærmere defineret i artikel 4, hvori der henvises til direktivets bilag I og II.

Endvidere kan habitatdirektivet(3) og fugledirektivet(4) finde anvendelse i tilfælde af, at der er blevet udpeget særligt beskyttede områder i den pågældende region.

Projektet vedrørende Tagliamento-floden er allerede blevet vurderet af Kommissionen i forbindelse med en klage, som siden er blevet henlagt.

Den klagende part påstod, at et projekt til beskyttelse mod oversvømmelser omkring Tagliamento-floden var blevet godkendt uden en VVM-procedure og uden forhåndsvurdering i henhold til artikel 6 i habitatdirektivet. Dette projekt indebar anlæggelse af tre ekspansionsbassiner som led i sikringsarbejderne i forbindelse med Tagliamento-floden, hvilket hævdedes at ville påvirke den foreslåede Natura 2000-lokalitet af fællesskabsbetydning under habitatdirektivet (IT3310007: Greto del Tagliamento).

De italienske myndigheder blev anmodet om at forelægge nærmere oplysninger om dette spørgsmål i relation til anvendelsen af Rådets direktiver 92/43/EØF og 85/337/EØF.

De italienske myndigheder svarede Kommissionen, at de pågældende arbejder endnu ikke var nået til projektstadiet, men kun befandt sig på planlægningsstadiet. Følgelig finder VVM-direktivet ikke anvendelse på det nuværende stadium. Planen var blevet godkendt, inden direktivets artikel 6, stk. 2, 3 og 4, kunne anses for at være gældende i medlemsstaterne. Den har derfor heller ikke været genstand for en vurdering i henhold til direktivets artikel 6, stk. 3. Imidlertid har de italienske myndigheder tilkendegivet, at projektet vedrørende de tre ekspansionsbassiner vil blive gjort til genstand for en vurdering i henhold til habitatdirektivets artikel 6. På grundlag disse oplysninger har Kommissionen henlagt klagesagen.

På grundlag af de yderligere informationer, det ærede medlem er fremkommet med, kan Kommissionen ikke konstatere nogen overtrædelse af Rådets direktiver 85/337/EØF og 92/43/EØF. Dog vil Kommissionen gerne genbehandle sagen, dersom det ærede medlem fremlægger nye og mere detaljerede informationer, hvoraf det fremgår, at de to direktiver er blevet overtrådt.

Vandrammedirektivet(5), som ikke har været inddraget i behandlingen af den ovennævnte klagesag, sigter mod opfyldelsen af en række miljømål, som indgår i de vandområdeplaner, der skal opstilles for hvert vandområdedistrikt. Dette direktiv trådte i kraft den 22. december 2000 og er nu ved at blive omsat til national lovgivning, hvilket skal være afsluttet ved udgangen af 2003.

I Rådets direktiv 2000/60/EF hedder det i artikel 4, stk. 7, at medlemsstaterne ikke misligholder direktivet, hvis målene ikke er opfyldt som følge af nye ændringer af overfladevandets fysiske karakteristika. Eftersom direktivet trådte i kraft i december 2000, kan projektet anses for at være en ny ændring i og med, at det ikke længere befinder sig på planlægningsstadiet. Som følge heraf kan Italien anmode om en sådan undtagelse i den pågældende vandområdeplan, som vil være klar i 2009.

Dog er der i det samme stykke fastsat en række betingelser, som skal opfyldes ved en sådan undtagelse. På grundlag af de informationer, der er fremkommet vedrørende projektet, er det ikke muligt at vurdere, hvorvidt dette opfylder kriterierne i artikel 4, stk. 7. Endvidere gælder stk. 8 og 9 i artikel 4 ligeledes ved en undtagelse som følge af nye ændringer. I stk. 8 kræves det, at andre vandforekomster inden for samme vandområdedistrikt ikke berøres af den nye ændring på en sådan måde, at det hindrer opfyldelsen af direktivets mål. Endelig skal det i henhold til stk. 9 sikres, at anvendelsen af bestemmelserne i artikel 4 mindst garanterer det samme beskyttelsesniveau som den eksisterende fællesskabslovgivning.

Som konklusion vil Kommissionen, når projektstadiet er nået, vurdere alle nye informationer i denne sag, som kommer til dens kendskab, i relation til Rådets direktiver 85/337/EØF, 92/43/EØF og 2000/60/E.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.

(3) Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter.

(4) Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle.

(5) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger.