ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3737/97 af Yves Verwaerde (PPE) til Kommissionen (21. november 1997)

Om: Programmet Meda-Demokrati

Kan Kommissionen redegoere for, hvor langt udarbejdelsen af gennemfoerelsesbestemmelserne for dette faellesskabsprogram er naaet?

Tilsyneladende kan udbetalingen af stoetten til de projekter, der er udvalgt i loebet af 1997, ikke foretages, uden at disse bestemmelser paa forhaand er fastlagt.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (9. december 1997)

Med henblik paa administrationen af MEDA-programmet til fremme af demokratiet henvises det aerede medlem til det svar, som Kommissionen har afgivet paa skriftlig forespoergsel E-1808/97 fra M. Titley ((EFT C 45 af 10.2.1998, s. 105. )). I henhold til dette program er der vedtaget 62 aktioner med henblik paa finansiering i 1996 og foreloebig 32 andre i 1997.

Kommissionen har i oevrigt udarbejdet et forslag til forordning vedroerende finansieringer til fordel for demokratiet og menneskerettighederne, som for oejeblikket undersoeges af Raadet og Parlamentet ((EFT C 282 af 18.9.1997. )). I tilfaelde af eventuel vedtagelse vil denne forordning styrke gennemfoerelsen af effektive, sammenhaengende og synlige aktioner, ved at der fastlaegges fleksible, gennemsigtige og hurtige procedurer for finansieringsafgoerelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3235/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Finansiering af tredjelande over EU's progam for medlemsstaterne

Skoent hensigten med udgiftsomraade III (»interne politikker«) i de finansielle overslag er at stoette EU-medlemsstaternes virksomhed, godkendes til stadighed aftaler med og finansiering af lande, der i forhold til EU er tredjelande, over programmer, som er udformet med henblik paa og vedroerer EU-medlemsstaternes behov. Dette finder sted, selv om der allerede findes et udgiftsomraade IV (»foranstaltninger udadtil«), som udelukkende vedroerer stater uden for EU, og som allerede modtager generoes finansiering herfra.

Kommissionen bedes oplyse, hvad der er aarsagerne til ovennaevnte faenomen, samt om den eventuelt overvejer at begraense overfoersel af midler til lande uden for EU fra programmer, hvis formaal er at daekke de allerede betydelige behov inden for Unionen selv.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (1. december 1997)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3509/97 af Leonie van Bladel (UPE) til Raadet (14. november 1997)

Om: De europaeiske (lokale) myndigheders kraenkelse af privatlivet

1. I »Hofkwartier« i Haag i Nederlandene paa hjoernet af Molenstraat og Prinsestraat registreres al trafik, ogsaa af fodgaengere, af kommunen via videokameraer i forbindelse med lukningen af en del af byen for den motoriserede trafik. Tilsyneladende overvaages videooptagelserne ogsaa af privatpersoner, dvs. medarbejdere paa Parkhotel i Haag, som har givet visse udvalgte motorkoeretoejer tilladelse til at benytte de lukkede gader mellem kl. 11.30 og 17.30. Mener Raadet ikke, at disse overvaagningsaktiviteter af en offentlig vej i Europa paa ingen maade boer overdrages til privatpersoner?

2. Er Raadet rede til at anmode Kommissionen om udarbejdelse af direktiver, saaledes at privatpersoner ikke mere faar tilladelse til at kraenke borgernes privatliv paa offentlig vej, hvad enten det er paa de lokale myndigheders vegne eller ikke?

3. Er Raadet rede til at anmode Kommissionen om udarbejdelse af direktiver, der giver garanti for, at tilladelsen til brug af aaben vej ikke laengere gives af de lokale myndigheder til privatpersoner, som i ovennaevnte tilfaelde til hotelpersonale?

4. Er Raadet klar over, at denne ukontrollerede brug af kameraer, som paa de lokale myndigheders vegne anvendes og overvaages af privatpersoner, er en alvorlig kraenkelse af de europaeiske borgeres privatliv, og er Raadet rede til at traeffe de noedvendige foranstaltninger for at bringe disse aktiviteter til ophoer ved at anmode Kommissionen om at udarbejde direktiver herom?

Svar (20. januar 1998)

Det aerede parlamentsmedlems opmaerksomhed henledes paa, at det er de enkelte EU-medlemsstaters myndigheder, der alene har kompetence til at opretholde lov og orden paa deres omraade.

Det aerede parlamentsmedlem vil derfor forstaa, at Raadet ikke har befoejelse til at tage stilling i et spoergsmaal, der ligger uden for dets kompetenceomraade som fastlagt i traktaterne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3135/97 af Giuseppe Rauti (NI) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Registrering af paedofile i hele Europa

Paaskoenner Kommissionen i tilstraekkelig grad det positive resultat, som man i Det Forenede Kongerige allerede er ved at opnaa efter indfoerelsen af en ordning for registrering af paedofile, som vedtoges i august som led i en ny lovgivning paa dette omraade, og som traadte i kraft med oejeblikkelig virkning? Som det hed i det mest solgte belgiske dagblad »Le Soir« den 2. september 1997, kraever de nye bestemmelser, at alle, der i oejeblikket afsoner en straf for paedofili, eller som i oejeblikket afsoner en betinget straf eller paa anden vis overvaages (for saadanne forbrydelser i England), inden for en frist paa to uger meddeler politiet deres personlige data og adresse. De skal desuden holde politiet underrettet om senere adresseforandringer.

De nye bestemmelser, som ogsaa aabner mulighed for retsforfoelgelse af engelske paedofile for forbrydelser begaaet i udlandet med henblik paa bekaempelse af den saakaldte sexturisme, vedroerer omkring 6.000 personer, og man regner med, at der hvert aar vil komme 3.500 nye navne til. Den, der ikke overholder den nye lov, vil kunne idoemmes op til seks maaneders faengsel og en boede paa 15 mio. Desuden vil politiet i visse tilfaelde have befoejelse til at underrette skoler og lokale ungdomsgrupper og/eller -organisationer om, at en potentielt farligt person er flyttet til det paagaeldende omraade.

Vil Kommissionen - eftersom forskellige europaeiske lande er i faerd med at udarbejde ny lovgivning paa dette omraade - oplyse, om den, netop med udgangspunkt i den engelske lovgivning, agter at tage initiativ til indfoerelse af en faelles lovgivning for samtlige 15 unionslande, som bl.a. indeholder bestemmelse om indfoerelse af en europaeisk fortegnelse over paedofile, idet en saadan ogsaa skal indeholde oplysninger om disses rejser og flytninger til et hvilket som helst andet land?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (21. november 1997)

Kommissionen deler det aerede medlems bekymring om den beklagelige udvikling af seksuel misbrug af boern.

Europols Narkotikaenhed, der er en forloeber for Europol, kunne med sit mandat til at bekaempe menneskehandel foreslaa, hvorledes den nuvaerende situation i medlemsstaterne kunne forbedres ved hjaelp af erfaringerne fra de lande, der har specielle registre over sexualforbrydere.

I forbindelse med DAPHNE-initiativet i 1997 blev der foretaget en forundersoegelse om registrering, udveksling og brug af personoplysninger om paedofile for at beskytte boern mod organiseret misbrug inden for og paa tvaers af medlemsstaternes graenser.

Kommissionen overvejer ikke paa nuvaerende tidspunkt at oprette et register, saaledes som det aerede medlem foreslaar.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3111/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Strukturfonde i Italien

I 1995 paatog den italienske regering sig, paa baggrund af den katastrofale situation i Italien med hensyn til udnyttelsen af strukturfondsmidler, helt praecise forpligtelser over for faellesskabsinstitutionerne i forbindelse med de nye programfaser.

Vil Kommissionen paa denne baggrund:

1. redegoere for situationen med hensyn til forpligtelser og betalinger foretaget af Italien i programperioden 1989-1993?

2. redegoere for situationen med hensyn til forpligtelser og betalinger foretaget af Italien i programperioden 1994-1999?

3. oplyse, hvorledes den vurderer den aktuelle situation?

4. oplyse, om der stadig er risiko for en omdirigering af visse midler til andre lande, hvis udnyttelsesmekanismer har vist sig mere effektive?

5. oplyse, om og hvorledes forsinkelserne i Italien vil kunne faa indflydelse paa den naeste revision af fondenes virksomhed efter 1999?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (1. december 1997)

Paa grundlag af de seneste oplysninger fra de italienske myndigheder gives der nedenfor en oversigt over gennemfoerelsen af de godkendte strukturfondsprogrammer i Italien. Tallene refererer til procentdelen af de samlede programmerede udgifter for perioden, som der var indgaaet forpligtelser for eller som var afholdt af gennemfoerelsesorganerne pr. 30. juni 1997.

Strukturfondsprogrammer i Italien forpligtelser og betalinger foretaget af gennemfoerelsesorganerne

>TABLE>

Kommissionen henleder det aerede medlems opmaerksomhed paa, at de samme overvejelser goer sig gaeldende for disse oplysninger som for dem, der blev afgivet som svar paa det aerede medlems skriftlige forespoergsel 1074/97 ((EFT C 21 af 22.1.1998. )).

Tallene i oversigten bekraefter, at tabene for perioden 1989-1993 med de indroemmede forlaengelser er relativt begraensede. Hvad angaar perioden 1994-1999, er der tale om en langsom forbedring som foelge af de skridt, Kommissionen og de italienske myndigheder tog som led i aftalen af juli 1995 om en forbedret forvaltning af strukturfondsprogrammerne i Italien. Kommissionen vil fortsat udfolde alle taenkelige bestraebelser over for de italienske myndigheder paa at opretholde denne forbedring for at sikre fuldstaendig og korrekt udnyttelse af alle de disponible strukturfondsmidler i den igangvaerende programmeringsperiode. Derved kan spoergsmaalet om eventuelle overfoersler til andre medlemsstater forhaabentlig lades ude af betragtning.

Kommissionen forbeholder sig ret til at tage hensyn til daarlig udnyttelse af strukturfondsmidler i enhver medlemsstat, naar den overvejer tildelinger for tiden efter 1999. Det er derfor saerlig vigtigt, at forbedringerne af strukturfondsforvaltningen i Italien viderefoeres og konsolideres.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3445/97 af Jean-Antoine Giansily (UPE) til Kommissionen (27. oktober 1997)

Om: Gennemfoerelse af bevillingerne til »Informationscentre«

I artikel B3-301 »Informationscentre« i EU's budget, er der for regnskabsaaret 1997 opfoert en stor bevilling paa 1.700.000 ecu, der bl.a. skal anvendes til »finansiering af den internationale sammenslutning af Europahuse«.

Kan Kommissionen naermere redegoere for, om den over denne budgetpost har tildelt - og stadig tildeler - midler til Europahuset i Paris (45, rue des Francs Bourgeois - Paris 4. arrondissement), og i bekraeftende fald, ogsaa oplyse de beloeb, som Europahuset i Paris har modtaget i regnskabsaarene 1993, 1994, 1995 og 1996?

Det fastsaettes desuden i anmaerkningerne til denne budgetartikel, »at budgetmyndigheden faar forelagt en meddelelse fra Kommissionen med en oversigt over de rapporter, de vigtigste stoettemodtagere (i oekonomisk henseende) har fremsendt, over virkningen af deres aktiviteter, for saa vidt angaar information og sensibilisering af borgerne om europaeiske spoergsmaal.«

Kan Kommissionen paa baggrund heraf oplyse, om den fra Europahuset i Paris har modtaget detaljerede rapporter over dets aktiviteter, og om den skoenner, at disse rapporter er i overensstemmelse med Faellesskabets interesse i de saaledes finansierede aktioner som for eksempel den nylige information af den brede offentlighed om overgangen til en faelles valuta?

Er Kommissionen endvidere i stand til at fremsende oplysninger om disse rapporter fra ovennaevnte organ?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (1. december 1997)

Europahuset i Paris faar ikke stoette i henhold til budgetpost B3-301 »Informationscentre« af den grund, at det ikke er medlem af den internationale sammenslutning af europahuse.

Europahuset i Paris er derfor ikke forpligtet til at forelaegge Kommissionen en aktivitetsrapport.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3377/97 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (23. oktober 1997)

Om: Adfaerdskodeks for europaeiske virksomheder i tredjelande

I december 1996 vedtog Europa-Parlamentet beslutning A4-0400/96 ((EFT C 20 af 20.1.1997, s. 161. )) om menneskerettighederne i verden 1995/1996 og Den Europaeiske Unions menneskerettighedspolitik.

I punkt 20 henstilles det til Kommissionen »hurtigt at fremsaette forslag om en adfaerdskodeks for europaeiske virksomheder i tredjelande, som paalaegger dem at respektere alle former for menneskerettighedernes aspekter (borgerrettigheder, sociale og oekonomiske rettigheder samt miljoerelaterede rettigheder), herunder kontrol- og sanktionsmekanismer paa grundlag af det allerede eksisterende OSCE-forslag«.

Kan Kommissionen goere rede for, hvorledes arbejdet med udarbejdelsen af et udkast til forslag til en saadan adfaerdskodeks skrider frem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (1. december 1997)

OECD, dvs. Organisationen for OEkonomisk Samarbejde og Udvikling, har udarbejdet retningslinjer for multinationale virksomheder, idet de deltagende regeringer har opstillet en raekke faelles anbefalinger med henblik paa de multinationale selskaber som driver virksomhed paa deres omraade. Formaalet er at hjaelpe de multinationale selskaber til at sikre at deres virksomhed er i harmoni med det paagaeldende lands nationale politik. Anbefalingerne vedroerer bl.a. beskaeftigelse, forholdet mellem arbejdsmarkedets parter, og miljoebeskyttelse. Retningslinjerne indgaar i den erklaering som OECD fremsatte den 21. juni 1976 om international investering og multinationale virksomheder, med senere aendringer.

Det forventes at retningslinjerne vil blive indarbejdet i den multinationale investeringaftale i forbindelse med forhandlingerne om denne aftale. Retningslinjerne fortsaetter med at vaere ikke-bindende, men faar en hoejere status. Der er endvidere planer om at revidere retningslinjerne. Det er endvidere tanken at ogsaa lande der ikke er medlem af OECD, skal have mulighed for at tiltraede investeringsaftalen, og dette betyder at antallet af multinationale virksomheder der omfattes af aftalen, vil vokse kraftigt.

Det er efter Kommissionens opfattelse en effektiv fremgangsmaade. Da det forventes at Faellesskabet tiltraeder den multinationale investeringaftale, er der saaledes ikke for oejeblikket noget behov for at udarbejde en separat europaeisk adfaerdskodeks.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3230/97 af Klaus Rehder (PSE) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Transport af heste til slagtning i Den Europaeiske Union

I Europa transporteres heste og aesler ofte til eller eksporteres via den Europaeiske Union under grusomme betingelser.

1. Hvor mange heste og aesler eksporteres hvert aar fra de central- og oesteuropaeiske lande med henblik paa slagtning?

2. Hvor mange heste og aesler kommer om aaret fra a)Polen, b) Rumaenien?

3. Hvor mange heste og aesler transporteres om aaret til Italien?

4. Til hvilke lande ud over Italien transporteres heste til slagtning fra OEstlandene?

5. Hvor mange heste og aesler har i de sidste to aar ikke overlevet transporten?

6. Hvad er prisen i Polen og Rumaenien for en hest til slagtning (pr. kilo levende vaegt)?

7. Hvor meget hestekoed (levende eller nedkoelet) leveres fra Italien til Schweiz?

8. Hvor mange tons salami, som for stoerstedelen fremstilles af heste- og/eller aeselkoed, leverer Italien til lande i Den Europaeiske Union?

9. Hvor meget dybfrosset hestekoed kommer fra andre lande (Canada, Argentina, USA, evt. andre lande) til EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (1. december 1997)

Vedroerende svarene paa spoergsmaal 1-4, 7 og 9 sender Kommissionen de oenskede oplysninger direkte til det aerede medlem og til Parlamentets Generalsekretariat.

Hvad angaar spoergsmaal 5, 6 og 8 beklager Kommissionen, at den ikke er i stand til at svare, da den ikke raader over tilstraekkelige oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3620/97 af David Thomas (PSE) til Kommissionen (10. november 1997)

Om: Kommissionens dyrevaernsforslag

Kan Kommissionen bekraefte, at den agter at opfylde sit loefte om i 1997 at fremsaette forslag om beskyttelse af laeggehoener, dyr under slagtning og avlsdyr under transport?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (16. december 1997)

Ifoelge artikel 9 i direktiv 88/166/EOEF om fastlaeggelse af mindstekrav vedroerende beskyttelse af burhoens ((EFT L 74 af 19.3.1988. )) skal Kommissionen forelaegge en rapport om den videnskabelige udvikling for saa vidt angaar hoens' trivsel under forskellige opdraetningsformer samt om bestemmelserne i bilaget, i givet fald ledsaget af passende tilpasningsforslag. Kommissionen har til hensigt at forelaegge rapporten for Raadet og Parlamentet i begyndelsen af 1998 sammen med forslag, der er relevante for rapportens konklusioner.

Ifoelge artikel 13 i direktiv 93/119/EF om beskyttelse af dyr paa slagte- eller aflivningstidspunktet ((EFT L 340 af 31.12.1993. )) skal Kommissionen forelaegge Raadet en rapport, som er udarbejdet paa grundlag af en udtalelse fra Den Videnskabelige Veterinaerkomité, ledsaget af relevante forslag med hensyn til anvendelsen af pistol med skarp ammunition eller gasarter eller kombinationer heraf, der anvendes ved bedoevning eller aflivning, og andre videnskabeligt anerkendte metoder til bedoevning eller aflivning. Kommissionen har til hensigt at forelaegge rapporten for Raadet i loebet af foerste halvdel af 1998 sammen med relevante forslag.

Kommissionen har desuden til hensigt at undersoege spoergsmaalet om, hvorvidt avlssvin boer aflaesses paa mellemstationer, og, hvis det er relevant, at forelaegge forslag om velfaerdsbetingelser for de paagaeldende dyr, der mindst svarer til betingelserne i Raadets direktiv 91/628/EOEF om beskyttelse af dyr under transport og om aendring af direktiv 90/425/EOEF og 91/496/EOEF ((EFT L 340 af 11.12.1991. Direktivet er senest aendret ved direktiv 95/29/EF, EFT L 148 af 30.6.1995. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3547/97 af José Valverde López (PPE) til Kommissionen (12. november 1997)

Om: Anvendelse af solcellepaneler

Hverken i det fleraarige program til fremme af vedvarende energi eller i det nye forskningsprogram omtales planer om anvendelse af solcellepaneler. I den videnskabelige litteratur anfoeres udnyttelsen i rummet af solenergi som et stort potentiel i den naermeste fremtid.

Hvilke oplysninger fra de raadgivende videnskabelige komitéer er Kommissionen i besiddelse af desangaaende?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson (10. december 1998)

Kommissionen er klar over, at der navnlig i populaervidenskabelige tidsskrifter er offentliggjort en lang raekke artikler om rumstationer i kredsloeb omkring jorden, som har kaempemaessige solcellepaneler til omdannelse af solstraaling til elektrisk stroem.

Da atmosfaeren opsuger en meget betydelig del af solindstraalingen, behoever solcellekraftanlaeg nede paa jorden en betydeligt stoerre overflade for at opnaa det samme energiudbytte. De er dog langt billigere at etablere end rumstationer i kredsloeb omkring jorden. Desuden kan den elektriske stroem, der produceres, benyttes direkte uden konvertering til mikroboelgestraaler, som er potentielt farlige, med henblik paa overfoersel af energien til enorme antenner paa jordoverfladen.

Kommissionen ansporer dog til forskning i specielle solceller til brug i rummet, f.eks. galliumarsenidhalvledere, fordi saadanne celler kan anvendes med fordel i solkraftvaerker paa jorden med koncentrerende linser og spejle.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3237/97 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Finansiering af undersoegelser af indvirkningerne paa miljoeet

Ifoelge oplysninger i ansete graeske aviser er tusinder af undersoegelser af indvirkningerne paa miljoeet i henhold til direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.)) fra 1990 og indtil i dag blevet tildelt til udenforstaaende privatpersoner uden forbindelse med emnet, med et tvivlsomt resultat hvad kvaliteten af undersoegelserne angaar og med den foelge, at der enten er fare for, at mange offentlige arbejder bliver blokeret, eller at de bliver udfoert med uoprettelige resultater.

Kommissionen bedes oplyse:

1. Hvor mange undersoegelser af indvirkningerne paa miljoeet er blevet finansieret i Graekenland i perioden 1990-1997?

2. Hvilket beloeb i alt naaede finansieringen af disse undersoegelser op paa?

3. Hvem forestod udarbejdelsen, og hvad var resultaterne i forbindelse med de tilstraebte maal?

4. Har den til hensigt at foretage kontrol med, om der er sket en korrekt eller ikke korrekt anvendelse af de midler, som den selv har afsat til udarbejdelsen af miljoeindvirkningsundersoegelserne i Graekenland, og

5. har den - hvis der konstateres manglende overensstemmelse med reglerne - til hensigt at anmode om, at de uberettiget udbetalte beloeb bliver tilbagebetalt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (10. december 1997)

Gennemfoerelse og finansiering af vurderinger af et projekts virkninger for miljoeet som led i proceduren for visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet i henhold til direktiv 85/337/EOEF sorterer under bygherren, mens kontrollen med, hvorvidt proceduren overholdes behoerigt, henhoerer under de ansvarlige offentlige myndigheder, d.v.s., hvad angaar direktivets gennemfoerelse i Graekenland, dette lands ministerium for miljoeanliggender og offentlige arbejder. Hvor der er tale om projekter, som finansieres af Faellesskabet, intervenerer Kommissionen ikke i denne procedure, hverken naar det gaelder kontrollen med eller evalueringen af undersoegelserne, men den kraever, at ovennaevnte direktiv overholdes, og griber ind i tilfaelde af, at det anvendes forkert.

Hvad angaar private eller offentlige projekter, der samfinansieres som led i de igangvaerende faellesskabsprogrammer, er omkostningerne i forbindelse med en miljoeundersoegelse, som udgoer foerste etape i miljoevurderingsproceduren, ligeledes stoetteberettiget i forbindelse med samfinansieringen og indgaar i de samlede projektomkostninger. Derfor er det ikke muligt for Kommissionen at vide noget om hverken antallet af alle de samlede omkostninger ved eller ophavsmaendene til de undersoegelser, der er foretaget i tidsrummet fra 1990 til 1997.

I henhold til subsidiaritetsprincippet paahviler ansvaret for afviklingen af miljoevurderingsproceduren samt i oevrigt for projektets gennemfoerelse imidlertid de paagaeldende myndigheder.