SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2039/01

af Freddy Blak (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Rettigheder for samboende EU-ansatte

Der diskrimineres stadig mod grupper af EU-ansatte. EU-ansatte, som ikke lever i et heteroseksuelt ægteskab, har ikke adgang til en række frynsegoder. Det gælder, selvom de har været samboende i en årrække, eller lever i et registreret partnerskab.

Nogle EU-institutioner har imidlertid åbnet op for, at samboende kan registrere deres forhold ved institutionen. Det giver i nogle tilfælde partneren ret til enkelte frynsegoder såsom sprogkurser.

Vil Kommissionen oplyse om følgende:

1. Hvor mange EU-ansatte har registreret deres samboende partner ved de forskellige EU-institutioner?

2. Hvilke rettigheder tildeler de forskellige EU-institutioner sådanne par?

3. Hvad er udgifterne?

4. Har man opdaget nogle tilfælde af misbrug?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(17. oktober 2001)

1. Indtil videre har 148 tjenestemænd og øvrige ansatte ved De Europæiske Fællesskaber ladet deres samlivspartner registrere i Kommissionen. Kommissionen har ingen oplysninger om, hvor mange det drejer sig om i de øvrige EU-institutioner.

2. Kommissionen vedtog den 9. juli 1996 en meddelelse om en række personaleordninger, hvorved heteroseksuelle og homoseksuelle partnerskaber anerkendes, og samlivspartnerne får adgang til en række administrative rettigheder.

For at kunne drage fordel af disse rettigheder skal tjenestemanden eller den øvrige ansatte afgive en erklæring på tro og love om samlivet og fremlægge bevis for (bl.a. i form af uddrag af folkeregistret), at samlivet har varet i mindst seks måneder. Kommissionen udsteder herefter en samlivsattest.

Attesten giver samleveren adgang til en række af Kommissionens bygninger, f.eks. restauranter, cafeteriaer, Foyer'en og personalebutikken. Samleveren har også ret til at benytte sig af Kommissionens familieklubber og sports- og andre fritidsaktiviteter samt Velfærdskontorets ydelser i tilfælde af problemer. Samleveren har desuden ret til at følge sprogkurser, forudsat at der er ledige pladser. Tjenestemænd, der søger om at deltage i sprogkurser, har førsteprioritet. En tjenestemand kan bevilges tjenestefrihed, hvis dennes samlever rammes af alvorlig sygdom eller dør.

Den eneste form for samliv, der er omfattet af den nuværende personalevedtægts finansielle rettigheder er det heteroseksuelle ægteskab. Det betyder, at en tjenestemands samlever ikke er berettiget til f.eks. familietillæg, årlige rejsepenge, sygesikring og efterladtepension. Hvis ugifte heteroseksuelle eller homoseksuelle par har forsørgelsespligtige børn, er der imidlertid mulighed for at få de familietillæg, der vedrører børnene.

Det vil kun være muligt at fjerne denne skelnen mellem gifte og ugifte par, hvis det besluttes, at andre varige parforhold end ægteskab kan tildeles de samme fordele.

I den hvidbog om en reform, som Kommissionen fremlagde den 1. marts 2000(1), fastsættes det, at der skal opstilles betingelser for anerkendelse af andre varige parforhold end ægteskab (del II, aktion 51 og 53).

Som led i den igangværende administrative reform er der iværksat en undersøgelse af disse spørgsmål. Formålet er at få fastlagt, hvilke juridisk acceptable og praktisk gennemførlige ordninger der vil kunne forhindre forskelsbehandlingen af tjenestemænd, som ikke har retlig mulighed for at gifte sig, og på den måde give rettigheder og pligter til disse partnerskaber.

3. Der er ikke foretaget nogen beregninger af udgifterne til de i punkt 2 omtalte rettigheder, som gør det muligt at fremlægge de oplysninger, som det ærede medlem anmoder om. Flere af rettighederne er imidlertid på grund af deres karakter ikke forbundet med nogen udgifter, hvorimod andre (f.eks. sprogkurser og særlig tjenestefrihed) har en indirekte, men dog stadig begrænset finansiel betydning.

4. Kommissionen har ikke kendskab til nogen tilfælde af misbrug af de rettigheder, som de nuværende ordninger giver. Hvis det skulle blive tilfældet, vil de blive behandlet efter personalevedtægtens bestemmelser og i overensstemmelse med god forvaltningsskik.

(1) KOM(2000) 200.