DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/1

(2004/C 33 E/001)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0415/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. februar 2002)

Om: Fjernelse, indsamling og destruktion af ubrugte EU-producerede giftstoffer i den tredje verden

1. Er Kommissionen bekendt med, at der i løbet af de seneste årtier er kommet store mængder ikke eller kun vanskeligt nedbrydelige landbrugsgiftstoffer til landene i en tredje verden, og at stofferne er transporteret til disse i form af udviklingsbistand, dumping af gamle lagre, der er uønskede i lande med en stærkere økonomi, prøver fra industrien med sigte på at øge salget og videnskabelige eksperimenter?

2. Er Kommissionen desuden bekendt med, at mange af disse gamle lagre aldrig er blevet anvendt, og at de med dagens viden er farlige og ubrugelige, mens den måde, hvorpå de er oplagret og emballeret medfører, at disse uønskede stoffer er sluppet ud i miljøet eller vil slippe ud, hvis der ikke snarest træffes foranstaltninger til at hindre dette?

3. Råder Kommissionen over oplysninger om, hvilke virksomheder i EU der har produceret og transporteret disse giftstoffer, og hvilke muligheder disse har for at indsamle stofferne og destruere dem på ansvarlig vis?

4. Hvilke kontakter har Kommissionen i dette spørgsmål med Greenpeace, der bl.a. i Nepal gennemfører foranstaltninger til indsamling og destruktion af disse stoffer?

5. Hvorledes og i hvilken udstrækning er tidligere leverandører af disse stoffer allerede inddraget i fjernelse af denne tidsinstillede kemiske bombe?

6. Hvilke supplerende foranstaltninger anser Kommissionen for nødvendige for at sikre en så fuldstændig oprydning som muligt, og hvilke foranstaltninger vil der blive truffet i denne retning?

Kilde: Det nederlandske tv-aktualitetsmagasin »2 Vandaag« af 29.1.2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(16. april 2002)

Kommissionen er bekendt med problemet vedrørende transport af farlige kemikalier til udviklingslande og især med truslen fra gamle lagre af pesticider mod menneskers helbred og mod miljøet.

Alle gamle lagre af pesticider må betragtes som farligt affald på grund af deres farlige egenskaber. Transport af farligt affald til lande uden for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) er ikke tilladt ifølge Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (1). Denne forordning etablerer et kontrolsystem og specielle foranstaltninger såsom eksportlandets tilbagetagelse af ulovligt transporteret affald. I denne sammenhæng vil pesticider, der eksporteres med henblik på bortskaffelse, blive betragtet som affald, selv om de af den eksporterende part betegnes som produkter, og på denne måde udgøre ulovlige transporter. Denne bestemmelse er kun gældende, hvis det kan bevises, at den eksporterende parts hensigt er at bortskaffe pesticiderne.

Kommissionen forbereder endvidere ratifikationen af Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte, som blev underskrevet i maj 2001, og som p.t. behandler ni pesticider ud af i alt 12 miljøgifte.

Bestemmelserne i Stockholm-konventionen vedrørende lagre og affald, som indeholder eller er forurenet af persistente organiske miljøgifte, angiver som målsætning en miljømæssigt forsvarlig håndtering. Dette betyder blandt andet, at parterne skal sørge for oplagring på en sikker, effektiv og miljømæssigt forsvarlig måde, indtil det kan betragtes som affald, og at de skal træffe foranstaltninger til håndtering, indsamling, transport og oplagring af affaldet ligeledes på en miljømæssigt forsvarlig måde og fjerne affaldet således, at de persistente organiske miljøgifte destrueres. Parterne bør ikke tillade genanvendelse, genvinding, landvinding, direkte genbrug eller alternativ anvendelse af persistente organiske miljøgifte og bør heller ikke transportere persistente organiske miljøgifte over internationale grænser uden hensyntagen til internationale regler (f.eks. Basel-konventionen om kontrol med grænseoverskridende transporter af farligt affald).

Selv om disse bestemmelser p.t. kun omfatter de ni pesticider, som er optaget i Stockholm-konventionen, skal alle gamle lagre af pesticider behandles miljømæssigt forsvarligt for at sikre den bedst mulige beskyttelse af miljøet mod effekterne af denne slags farligt affald.

Sideløbende har Kommissionen for nyligt foreslået at ratificere og gennemføre bestemmelserne i Rotterdam-konventionen om anvendelse af proceduren for forudgående informeret samtykke (Prior Informed Consent — PIC) i Fællesskabet. Konventionens mål er at forbedre informationen om giftstoffer (pesticider, industrielle kemikalier og husholdningskemikalier) til udviklingslande og at hjælpe disse lande med at håndtere disse på en ordentlig og bæredygtig måde. Rotterdam-konventionen repræsenterer derfor et vigtigt skridt på vejen mod forbedring af internationale bestemmelser og håndtering af farlige kemikalier.

Kommissionen råder ikke over oplysninger om, hvilke virksomheder der har produceret og transporteret de giftstoffer, som det ærede medlem henviser til.

Kommissionen er dog velinformeret om initiativer med fokus på usikker oplagring af store mængder gamle pesticider, som Greenpeace har taget i Nepal såvel som i andre asiatiske og afrikanske lande.

Endelig er Kommissionen opmærksom på, at FN's Organisation for Ernæring og Landbrug (FAO), FN's miljøprogram (UNEP), OECD, støtteagenturer, lande med gamle lagre, producenter af pesticider og ikke-statslige organisationer har igangsat forskellige fælles projekter for at opgøre, indsamle og bortskaffe eksisterende lagre af gamle pesticider og for at hindre, at der opbygges nye.

(1) EFT L 30 af 6.2.1993.