DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/614

(2004/C 84 E/0689)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0528/04

af Guido Sacconi (PSE), Vincenzo Lavarra (PSE) og Pasqualina Napoletano (PSE) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om: Ændring af forordning 753/2002 om beskrivelse, betegnelse, præsentation og beskyttelse af visse vinprodukter

Den 10. februar sidste år udtalte Forvaltningskomitéen for Vin sig om ændringen af forordning 753/2002 (1), som regulerer beskrivelsen, betegnelsen, præsentationen og beskyttelsen af visse vinprodukter.

Som følge af at komitéen ikke har afgivet udtalelse, hvilket skyldes, at der ikke er opnået kvalificeret flertal, er det Kommissionen, der alene har ansvaret for en kommende ændring af forordningen.

Ændringen af forordningen vedrører den betegnelse, som skal placeres på vinens etiket. De betingelser, som man hidtil har anvendt i forbindelse med angivelse af produktionsmetoden, lagringsmetoden eller angivelse af en bestemt kvalitet, farve eller et bestemt fremstillingssted på en europæisk vins etiket, vil ikke længere være beskyttet mod ikke-europæeres mulige misbrug.

Med vedtagelsen af Hvidbogen om fødevaresikkerhed har Kommissionen gjort sig til talsmand for forbrugerrettigheder med henblik på at genoprette og fastholde forbrugernes tillid til en branche, som er præget af skandaler og usikkerhed.

Forbrugerne har ret til at forvente at få oplysninger om fødevarernes kvalitet, og om hvad de indeholder. Disse oplysninger skal være til gavn for forbrugeren og skal fremlægges på en gennemskuelig måde, således at forbrugeren kan træffe et informeret valg.

De europæiske forbrugere er i mange år gået efter sundere fødevarer og efter de fødevarer, som er fremstillet med respekt for miljøet. Den røde tråd i denne udvikling har været produkternes kvalitet, som Kommissionen altid har søgt at fremme og beskytte.

I betragtning af udfaldet af afstemningen i Forvaltningskomitéen for Vin den 10. februar (47 for og 40 imod) hvordan retfærdiggør Kommissionen da ændringen af den omtalte forordning?

Mener Kommissionen ikke, at ændringen af denne forordning er i modstrid med tendensen i bestemmelserne om kvalitet og beskyttelse af landproduktionen samt bestemmelserne om gennemsigtighed, som har været anvendt indtil nu?

Har Kommissionen i udarbejdelsen af sit forslag til ændring af forordningen taget hensyn til den førende position, som Den Europæiske Union har på verdensmarkedet for vinproduktion? (EU står for 45 % af vindyrkningsarealet, 65 % af produktionen, 57 % af forbruget og 70 % af eksporten)

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. marts 2004)

Traditionelle udtryk er udtryk, der traditionelt benyttes til at betegne bordvine med geografisk betegnelse og kvbd, og som henviser til vinens produktions-, fremstillings- eller lagringsmetode, kvalitet, farve osv.

Ifølge reglerne anvendes der to kategorier af traditionelle udtryk, hvoraf den ene står åben for tredjelandene på visse betingelser (»klassic«, »château«, »classico«, »reserva« osv.), mens den anden er forbeholdt EF-vine med geografisk betegnelse, og som er kendetegnet derved, at den tjener til at udpege disse vine som havende oprindelse i disse regioner eller områder i EU (»vin jaune«, »amarone«, »amontillado«, »ruby« osv.).

Denne anden kategori af traditionelle udtryk er blevet angrebet af tredjelandene med den begrundelse, at EU dermed har skabt en ny industriel ejendomsret foruden de geografiske betegnelser, og at det er umuligt for tredjelandenes vine at benytte dem på EU's marked (f.eks. »fino«, »claret«, »vintage« osv.), selv om nogle af disse udtryk i lang tid er blevet benyttet over hele verden.

Efter de nye regler kan tredjelandene anvende de på en liste opførte traditionelle udtryk på EU's marked, hvis de opfylder en række regler svarende til dem, der gælder for EF-vine.

For at kunne anvende de pågældende traditionelle udtryk på EU's marked skal tredjelandene forelægge Kommissionen til godkendelse et dossier, der godtgør, at de opfylder betingelserne, herunder:

— der er fastsat regler for anvendelse af det pågældende traditionelle udtryk i tredjelandene

— det udtryk, der skal beskyttes, er karakteristisk og/eller har et godt ry i det pågældende land

— udtrykket skal have være benyttet i mindst ti år i det pågældende tredjeland

— tredjelandets regler om dette udtryk må ikke kunne vildlede offentligheden.

Dossieret gennemgår for tiden forvaltningskomitéproceduren, hvorunder Kommissionen og medlemsstaternes repræsentanter i komitéen undersøger alle elementer. Et forslag til foranstaltninger forelægges komitéen til afstemning, inden det vedtages af Kommissionen.

Kun hvis komitéen afgiver en negativ udtalelse, og altså ikke hvis der ikke afgives udtalelse, forelægger Kommissionen de pågældende foranstaltninger for Rådet, der kan træffe en anden beslutning.

Kun udtryk på det pågældende lands sprog kan tillades (f.eks. »ruby« i Australien, hvor engelsk er det officielle sprog). Hvis et tredjeland vil kunne benytte et udtryk på et andet sprog end det officielle sprog (f.eks. det engelske udtryk »vintage« i Brasilien, hvor portugisisk er det officielle sprog, eller det italienske udtryk »brunello« i USA, hvor engelsk er det officielle sprog), skal dette andet sprog være fastsat i det pågældende tredjelands lovgivning og være benyttet dér i mindst 25 år for det pågældende traditionelle udtryk (i så fald opfylder Brasilien og USA ikke betingelserne for nævnte udtryk).

De ækvivalente betingelser og den rolle, som Kommissionen og medlemsstaterne spiller i forbindelse med undersøgelsen af tredjelandenes anmodninger, garanterer, at misbrug ikke vil kunne finde sted.

(1) EFT L 118 af 4.5.2002, s. 1.