SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2059/01

af Per Gahrton (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Kommissionens undladelse af at følge EF-traktatens artikel 211 (tidl. artikel 155) og 226 (tidl. artikel 169)

Ifølge artikel 211 (tidl. artikel 155) skal Kommissionen drage omsorg for, at medlemsstaterne gennemfører Rådets forskrifter i national lovgivning. En sådan tilpasning af loven er bindende for medlemsstaterne. Ifølge artikel 226 (tidl. artikel 169) skal Kommissionen indlede retssag mod de medlemsstater, der ikke gennemfører disse forskrifter.

Ifølge EF-traktatens artikel 39 (tidl. artikel 48) og 94 (tidl. artikel 100) er forskelsbehandling på grund af køn og af andre EU-borgere i arbejdslivet forbudt. ILO-princippet om lige løn for lige arbejde skal gælde i hele EU. Rådet har udstedt en række direktiver for at gennemføre dette forbud praksis.

For nogle år siden rettede jeg en forespørgsel til Kommissionen i forbindelse med et tilfælde af løndiskriminering, som var blevet indbragt for Kommissionen. Kommissionsmedlem Padraig Flynn besvarede forespørgslen i Parlamentet og lovede en hurtig behandling.

En nærmere undersøgelse - ikke foranstaltet af Kommissionen - viste, at medlemsstaten Sverige siden sin tiltrædelse af EØF-aftalen og sin senere tiltrædelse af EF ikke havde gennemført direktivet i sin nationale arbejdsret, men i stedet havde indført løndiskriminering som princip i hele den offentlige sektor. Kommissionen har i hvert fald haft kendskab til disse forhold, siden Padraig Flynn besvarede forespørgslen i Parlamentet.

Hvornår agter Kommissionen at følge de bindende bestemmelser i artikel 211 (tidl. artikel 155) og 226 (tidl. artikel 169) og derved sætte en stopper for den i EF-traktaten forbudte løndiskriminering i Sverige? Eller agter Kommissionen - i strid med loven - at få denne model indført i hele EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(4. september 2001)

Med henvisning til de spørgsmål, som rejses af det ærede medlem, vil Kommissionen gerne understrege, at princippet om lige løn for lige arbejde eller arbejde af samme værdi er et grundlæggende princip i EF-traktaten (artikel 141, afsnit 1 og 2, tidligere artikel 119), som er en bestemmelse, som finder direkte anvendelse, dvs. at borgerne kan henholde sig til denne bestemmelse ved de nationale instanser for at forhindre anvendelsen af alle former for diskriminerende national lovgivning.

Derudover specificeres dette princips eksakte anvendelsesområde i direktiv 75/117/EØF(1) og 96/97/EF(2), som ændrer direktiv 86/378/EØF(3). Sverige har allerede truffet foranstaltninger til gennemførelse af den ovennævnte fællesskabslovgivning.

Med baggrund i de opgaver Kommissionen er pålagt i henhold til EF-traktatens artikel 211 (tidligere artikel 155) følger man med den største opmærksomhed gennemførelsen af disse direktiver i alle medlemsstaterne, og man vil, hvis man bemærker, at en medlemsstat ikke lever op til sine forpligtelser i henhold til både traktaten og de ovennævnte direktiver, ikke tøve med at indlede overtrædelsesprocedurer i henhold til artikel 226 (tidligere artikel 169).

I forbindelse med EF-rammestrategien for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005)(4) er lige løn et af de mest betydningsfulde emner. I henhold til programmet vedrørende strategien skal 2001-2002 dreje sig om lige løn, og man vil benytte lejligheden til at bestemme de eksisterende forskelle og de foranstaltninger, som skal træffes, f.eks. ajourføring af den eksisterende lovgivning.

(1) Rådets direktiv af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder, EFT L 45 af 19.2.1975.

(2) Rådets direktiv af 20. december 1996 om ændring af direktiv 86/378/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger, EFT L 46 af 17.2.1997.

(3) Rådets direktiv af 24. juli 1986 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger, EFT L 225 af 12.8.1986.

(4) KOM(2000) 335 endelig udg.