SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2315/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) og Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Faciliteter for tjenestemænd, der vil udarbejde en rapport for at orientere Kommissionen, så denne kan gribe ind over for uregelmæssigheder

1. Hvilke faciliteter er der til rådighed for tjenestemænd, som har kendskab til uregelmæssigheder inden for de tjenester, der hører ind under Kommissionens beføjelser, og som efter de gældende bestemmelser ønsker at bidrage til, at Kommissionen får kendskab til disse uregelmæssigheder? Kan tjenestemænd i sådanne situationer i en tilstrækkelig lang periode frigøres fra deres daglige arbejde og få adgang til et særligt lokale og til faciliteter, så de bliver i stand til at udføre denne særlige opgave?

2. Vil Kommissionen tillade, at direktører ud fra et forståeligt ønske om at beskytte de igangværende aktiviteter i deres tjenestegren og at anvende den størst mulige del af personalet til egne opgaver lægger hindringer i vejen for, at en af deres medarbejdere skriftligt sammenfatter sin kendskab og orienterer Kommissionen om sit kendskab til om uregelmæssigheder, også i de tilfælde, hvor direktører fra andre afdelinger, som er relevante for undersøgelsen, er overbeviste om betydningen af, at den pågældende tjenestemand midlertidigt udfører andre opgaver, og accepterer Kommissionen, at den således tillægger korrekte forhold i Den Europæiske Unions institutioner mindre vægt end tjenestens interesse?

3. Vil Kommissionen arbejde for, at den skriftlige anmodning, som den 12. juli 2001 blev tilstillet den af otte medlemmer af Europa-Parlamentet fra forskellige medlemsstater og grupper, om i et konkret tilfælde at stille de nødvendige faciliteter til rådighed for en tjenestemand med henblik på, at denne inden den 1. september 2001 fuldstændigt skulle opklare såvel ældre som nye problemer, hurtigst muligt efterkommes?

4. Vil Kommissionen, dersom en positiv afgørelse ikke kan træffes i rette tid på grund af fravær i sommerperioden, sørge for, at den pågældende tjenestemand så hurtigt som muligt får stillet den tid og de faciliteter, som der er anmodet om, til rådighed?

5. Vil Kommissionen sørge for, at der også i fremtidige tilfælde findes en fleksibel ordning, så sådanne problemer kan løses, og for at give de forskellige tjenestegrene fyldestgørende oplysninger herom for at undgå, at tjenestemænd viger tilbage for rettidigt at orientere Kommissionen eller OLAF om, hvilke foruroligende oplysninger de får kendskab til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(15. november 2001)

Svaret til punkt 3 i spørgsmålet er, at næstformand Neil Kinnock den 25. juli svarede fyldestgørende på brevet fra det ærede parlamentsmedlem af 12. juli, og at der samme dag blev sendt kopier heraf til hr. Meijer, hr. Staes og seks andre medlemmer af Parlamentet. Hvad angår besvarelsen af den resterende del af dette spørgsmål, henvises det ærede parlamentsmedlem til den lovgivning og de konkrete svar, der er angivet i det følgende:

Ifølge artikel 2 i afgørelse 1999/352/EF, EKSF, Euratom af 28. april 1999 om oprettelse af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)(1) har OLAF til opgave at gennemføre undersøgelser, hvor der er mistanke om svig, korruption og alle andre former for ulovlig virksomhed, der berører EU's finansielle interesser. Pligten til at indberette mulige forseelser, korruption og andre former for ulovlig virksomhed, der berører EU's finansielle interesser, og midlerne til at opfylde denne pligt fastsættes udtrykkeligt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF). Denne forordning og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)(2), bekræfter, at OLAF har til opgave at gennemføre de undersøgelser, Kommissionen har ansvaret for i medfør af EU's regler, bestemmelser og aftaler på de nævnte områder.

Af lovgivningen fremgår det tydeligt, at det er OLAF og ikke den ansatte, der indberetter den påståede forseelse, som skal gennemføre de nødvendige undersøgelser heraf.

Kommissionen vedtog sin afgørelse 1999/396/EF, EKSF, Euratom af 2. juni 1999 om betingelser og regler for interne undersøgelser i forbindelse med bekæmpelse af svig, korruption og alle andre ulovlige aktiviteter til skade for Fællesskabernes interesser(3) i fuld overensstemmelse med betingelserne i den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om de interne undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)(4).

Denne afgørelse kræver, at de ansatte videregiver oplysninger om mulige forseelser og fastsætter endvidere, at ansatte, som opfylder denne forpligtelse i god tro, i intet tilfælde må udsættes for en urimelig eller diskriminerende behandling som følge af, at de har videregivet sådanne oplysninger.

Svaret på pkt. 1 i spørgsmålet er, at hvis en ansat ønsker rimelig tid til og rimelige muligheder for at kunne opfylde sin forpligtelse til at videregive oplysninger, så skal Kommissionen imødekomme dette ønske. Det skete i det tilfælde, som det ærede parlamentsmedlem synes at henvise til, og den pågældende ansatte blev fritaget for sine normale pligter i mere end seks uger og fik de muligheder og det udstyr, der var nødvendigt for udarbejdelsen af en rapport.

Ifølge artikel 2 i afgørelsen fra juni 1999 skal enhver tjenestemand eller anden ansat i Kommissionen, som får kendskab til forhold, der lader formode, at der kunne foreligge tilfælde af svig, bestikkelse eller enhver anden form for ulovlig aktivitet, der skader Fællesskabernes interesser, eller alvorlige forhold i forbindelse med udøvelsen af arbejdsmæssige aktiviteter, der kan indebære manglende opfyldelse af Fællesskabernes tjenestemænds og ansattes forpligtelser, som bør forfølges administrativt og i givet fald strafferetligt, eller manglende opfyldelse af analoge forpligtelser, der påhviler medlemmer, ledere eller ansatte, der ikke er omfattet af vedtægten, omgående underrette sin kontorchef eller generaldirektør eller, såfremt han finder det hensigtsmæssigt, sin generalsekretær eller kontoret direkte.

Det hedder heri endvidere, at generalsekretæren, generaldirektører, kontorchefer og andre ledere omgående sender alle oplysninger i deres besiddelse, som lader formode, at der foreligger uregelmæssigheder som omhandlet i stk. 1, til kontoret.

Svaret på punkt 5 i spørgsmålet er, at lovgivningsstrukturen som det ses af ovenstående, er meget fleksibel i og med, at personer, der har begrundet mistanke, kan indberette dette og eventuel dokumentation herfor direkte til OLAF. Der er tale om fortrolige oplysninger, og de ansatte, som indberetter oplysningerne, garanteres fuld anonymitet af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og eventuelt af Kommissionen afhængigt af de enkelte sager.

Kommissionen erkender, at medarbejderne kan være utrygge ved at indberette mulige forseelser og har derfor den opfattelse, at alle ansatte bør have adgang til upartisk og fortrolig rådgivning om, hvordan man bedst muligt kan videregive oplysninger om eventuelle uregelmæssigheder på en sikker og korrekt måde. I sit høringsdokument vedrørende øget opmærksomhed om mulige forseelser(5) foreslog Kommissionen derfor bl.a., at der skal oprettes en rådgivning, som er tilknyttet mæglingsorganet, eller at der oprettes et helt nyt organ. Det er meningen, at den pågældende rådgivning skal være meget nemt tilgængelig, men på ingen måde obligatorisk.

(1) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 20.

(2) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1 og 8.

(3) EFT L 149 af 16.6.1999.

(4) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 15.

(5) SEK(2000) 2078/6.