ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/390

(2004/C 84 E/0452)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0415/04

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om: Fornyet behandling af gældende beslutning om det svenske mejeriselskab Norrmejerier

Det svenske mejeriselskab Norrmejerier er ved at opføre et anlæg til forædling af valle, økologisk rensning af spildevand og produktion af grøn energi. Projektperioden er forlænget frem til den 31. november 2004, men Norrmejerier har brug for yderligere seks måneder til at tilpasse anlægget og færdiggøre sin endelige rapport. Anlægget vil være i drift i april 2005. Det kan ikke med sikkerhed garanteres, at en endelig rapport vil være klar på dette tidspunkt, hvorfor Norrmejerier har anmodet om en udsættelse af fristen til den 31. maj 2005. Opførelsen er et særdeles positivt miljøprojekt, som sparer fossilenergi og mindsker drivhuseffekten.

Udbetalingen af støtte til Norrmejerier fra LIFE er ophørt, hvilket giver Norrmejerier finansieringsproblemer.

Kunne Kommissionen tænkes at ville tage beslutningen om at trække støtten til Norrmejerier tilbage op til genovervejelse og dermed give mejeriselskabet mulighed for at afslutte projektet efter planen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(25. marts 2004)

LIFE-programmet (1) går ud på at medvirke til gennemførelse, ajourføring og udvikling af Fællesskabets miljøpolitik og miljølovgivning, især ved at inddrage miljøhensyn i andre former for politik, og til at skabe bæredygtig udvikling i Fællesskabet.

LIFE-støtttemodtagere forpligter sig til at opfylde kravene i Kommissionens særlige beslutning om deres projekt, det gælder navnlig de administrative standardbestemmelser (jf. LIFE's netsted (2)).

Projektet LIFE00 ENV/S/85, som er blevet foreslået af støttemodtageren Norrmejerier, går ud op at opføre et forsøgsanlæg, som skal sikre proteingenvinding og energibesparelser i mejeriproduktionen. Projektet blev udvalgt i 2000 på grund af sine miljøfordele. For at opfylde støttemodtagerens behov for mere tid til projektets gennemførelse, blev der undtagelsesvis indrømmet en forlængelse på tolv måneder, som blev lagt til den oprindelige tidsplan på tre år.

Kommissionen har for nylig modtaget en ny forlængelsesansøgning, men besluttede at afslutte projektet. Kommissionen har omhyggeligt undersøgt det ærede medlems anmodning om at genbehandle beslutningen, men kan ikke både gøre dette og samtidig være i overensstemmelse med de administrative standardbestemmelser, der uden forskel gælder for alle LIFE-projekter. Støttemodtageren har ikke været i stand til at overholde den forlængede tidsfrist og vil heller ikke kunne opfylde de oprindelige projektbetingelser og bringer derved projektets resultater i fare. Projektet er kun lige blevet iværksat, og kun en lille del af de støtteberettigede omkostninger er hidtil blevet afholdt.

(1) Europa-Parlamentets og Rådet forordning (EF) nr. 1655/2000 af 17. juli 2000 om det finansielle instrument for miljøet (LIFE), EFT L 192 af 28.7.2000.

(2) http://www.europa.eu.int/comm/environment/life/home.htm
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/834

(2004/C 84 E/0928)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0657/04

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om: Forkert tankning af motorkøretøjer

Er Kommissionen bekendt med, at hundredetusinder af bilister i EU hvert år kommer til at fylde det forkerte brændstof — enten benzin eller diesel — på deres bil?

Alene i Det Forenede Kongerige rapporteres der årligt om ca. 120 000 tilfælde på benzinstationer, hvilket resulterer i dyre serviceregninger, skader på bilerne og mulig miljøforurening.

De mulige løsninger på problemet er en ændring af formen på brændstoftanke og pistolgreb for at sikre, at benzin- og dieselsystemer adskilles helt, tydeligere markeringer og akustiske advarsler.

Vil Kommissionen, eftersom bil- og brændstofproducenter arbejder i hele EU, tage initiativ til at samle interesserede parter for at behandle forslag til langsigtede løsninger på problemet, og vil Kommissionen overveje lovgivningstiltag, hvis der ikke kan nås til enighed om en frivillig aftale?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. april 2004)

Kommissionen erkender, at der, som det ærede parlamentsmedlem anfører, findes en risiko for fejltagelser, når bilister fylder brændstof på deres køretøjer.

Kommissionen behandlede dette problem tilbage i 1991, da indførelsen af køretøjer med f.eks. katalysatorer gjorde det nødvendigt at indføre foranstaltninger, der kunne forhindre, at køretøjer, der kun måtte påfyldes blyfri benzin, kunne påfyldes blyholdig benzin.

Derfor er det i Rådets direktiv 91/441/EØF af 26. juni 1991 om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af emissioner fra motorkøretøjer (1), bilag I, anført, at på køretøjer, der skal køre på blyfri benzin, skal brændstoftankens påfyldningsåbning være udformet således, at det ikke er muligt at påfylde brændstof fra en benzinstander, hvis betjeningspistols mundstykke er udformet til blyholdigt brændstof.

Siden direktivet trådte i kraft, har der været anvendt benzinpistoler med forskellige diameter til påfyldning af blyholdigt og blyfrit brændstof, og kostbare forvekslinger har således kunnet undgås.

Selv om denne bestemmelse ikke længere er relevant, da blyholdigt brændstof ikke mere er tilladt, vil den generelt også kunne forhindre, at et køretøj, der anvender blyfri benzin, ved en fejltagelse vil kunne påfyldes diesel. Omvendt vil det ikke kunne forhindres, at dieseldrevne køretøjer påfyldes benzin.

Kommissionen vil i forbindelse med denne problematik rådføre sig med alle relevante aktører, dvs. producenterne af køretøjer og brændstofstandere, der falder ind under bestemmelserne i maskindirektivet (2) for at vurdere alle aspekter af problemet og den praktiske gennemførelse af mulige løsninger af lovgivningsmæssig eller ikke-lovgivningsmæssig art.

(1) EFT L 242 af 30.8.1991.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/37/EF af 22. juni 1998 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om maskiner, EFT L 207 af 23.7.1998.
1.

Selskabet AIA SA (Athens internationale lufthavn) er koncessionshaver for lufthavnen for en periode af 30 år. Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16. maj 1994 om Samhørighedsfonden, som var i kraft på tidspunktet for Kommissionens beslutning, indeholder ikke en restriktion om, at gennemførelsesorganet skal have retlig status som offentligretligt organ. Et privatretligt organ har ret til at modtage fællesskabsstøtte under Samhørighedsfonden. I forbindelse med partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor er det som regel de privatretlige selskaber, der optræder som gennemførelsesorganer.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/495

(2004/C 88 E/0507)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0318/04

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om: Psykisk handicappede i Rusland

Er Kommissionen opmærksom på den manglende retsbeskyttelse af psykisk handicappede i Rusland?

Vil Kommissionen finde frem til og gøre det klart, hvilke foranstaltninger, der træffes i disse menneskers interesse, og oplyse, om spørgsmålet er blevet rejst over for myndighederne på det højest mulige plan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(10. marts 2004)

Ifølge de oplysninger, Kommissionen har til rådighed, behandler den russiske forfatning ikke direkte spørgsmålet om forskelsbehandling af handicappede. Der findes dog lovgivning, som forbyder forskelsbehandling, men den ser ikke altid ud til at blive håndhævet i tilstrækkelig omfang.

Kommissionen har i flere år arbejdet på at forbedre behandlingsmulighederne for handicappede i Rusland gennem Tacis-programmet. Som eksempler på tiltag kan nævnes partnerskabet inden for sundhed, uddannelse og social bistand, der blev gennemført som en del af Tacis-handlingsprogrammet for Rusland i 1999 i samarbejde med undervisningsministeriet. Formålet med tiltaget var at fremme tidlig påvisning af handicap og bedre behandlingsmuligheder for russiske børn i en række regioner i Rusland.

Man er i øjeblikket ved at forberede yderligere tiltag, som skal gennemføres i samarbejde med russiske institutioner, herunder det russiske ministerium for beskæftigelse og social udvikling.

Disse projekter har bl.a. til formål at:

— forbedre den eksisterende lovgivning

— udvikle samarbejdsordninger for forskellige ministerier/organer og organisationer, som beskæftiger sig med handicappede børn

— udvikle programmer for social integration af børn med handicap og yde støtte til deres familier

— forbedre uddannelsen af socialrådgivere, sundhedspersonale og lærere

— skabe større bevidsthed om handicappede børns og deres familiers rettigheder, deres problemer og deres positive bidrag til samfundet.

Kommissionen har også ydet støtte til en række ikke-statslige organisationer (ngo'er), velgørenhedsorganisationer, forældregrupper og religiøse organisationer gennem et program for civilsamfundet med det formål at fremme forståelsen og behandlingsmulighederne for handicappede og især handicappede børn.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/699

(2004/C 88 E/0718)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0526/04

af Matti Wuori (Verts/ALE) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om: Udvidelse af Arinaga havn (Gran Canaria, Spanien)

Havnemyndigheden i Las Palmas, Gran Canaria, har sat udkastet til projekt om udvidelse af Arinaga havn til offentlig høring (De Kanariske Øers officielle tidende, fredag den 14. november 2003). Projektet berører kommunerne Agüimes og Santa Lucía. Den fremtidige kaj, der vil optage 2,2 km af kystlinjen, skal anvendes til lastning og lodsning af passagerer og varer som gas og olie. De negative virkninger, udvidelsen af Arinaga havn vil medføre, er langt større end de tvivlsomme samfundsøkonomiske fordele, udvidelsen vil føre med sig, foruden den indvirkning den vil få på virksomhedsgrundlaget i havnene La Luz og Las Palmas som følge af, at en del af container- og skibstrafikken vil blive ledt væk herfra til Arinaga havn. Dette projekt vil have alvorlige skadevirkninger på de mest produktive kystnære, marine økosystemer og de såkaldte »sebadales« (områder med forekomster af en særlig type tang), idet det vil reducere yngleområder og yngelbestanden for fiskearter, der er af erhvervsmæssig interesse for fiskerne i Agüimes (19 284 indbyggere) og Santa Lucía (40 011 indbyggere). Det begrænser endvidere områdets muligheder for at udvikle grøn turisme. Projektets vurdering af indvirkning på miljøet er ikke blevet udarbejdet med den behørige metodologiske omhu og fagkundskab, idet mange af undersøgelsens vurderinger ud fra et videnskabeligt synspunkt ikke er underbyggede (f.eks, mulige alternativer til denne havn, at projektet ikke indvirker på kystbundens liv og sammensætning, og derfor heller ikke vil påvirke strandene Playa del Inglés og Playa de Maspalomas; at projektet ikke påvirker de naturlige vind- og bølgeforhold ved Pozo Izquierdo, der er Europas mest betydningsfulde windsurfingområde; at projektet ikke påvirker stranden Playa de Cabrón, der er en lokalitet af fællesskabsbetydning (LAF), eller sebadal-områderne ved Bahía de Arinaga; manglen på opgørelser over berørte beskyttede arters bestandsmæssige størrelse og på områdets betydning for øgruppen som helhed; projektets interesse for befolkningen i nabokommunerne; tabet af muligheder for fritidsbeskæftigelser og af marine ressourcer, der kan udnyttes).

Kan Kommissionen kræve, at der foretages undersøgelser af alternative projekter, der ikke har negative indvirkninger på de lokaliteter af fællesskabsbetydning og vigtige fugleområder, der er relevante for projektet, og som ikke bringer områdets muligheder for udvikling af bæredygtige aktiviteter (områder, hvor der kan dyrkes vandsport, lystfiskeri, skaldyrsfiskeri, badning og fritidsbeskæftigelser) i fare?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/901

(2004/C 84 E/0995)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0886/04

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om: Vejafgiftssystem

Forslaget om et nyt vejafgiftssystem for den tunge trafik i EU faldt på grund af uenighed mellem landene i udkanten af EU og transitlandene.

Opkrævning af vejafgifter for lastvognstrafikken burde være underlagt stramme fællesregler i stedet for forskellig praksis, og systemet burde netop heller ikke give mulighed for forskellige tolkninger.

Medierne mener, at forslagets fald måske kommer til at betyde, at beslutningen udsættes i hvert fald et år. Når de nye medlemsstater tiltræder EU den 1. maj, bliver situationen dog bare værre på de europæiske veje, medmindre man her i foråret når til enighed om reglerne.

Hvordan har Kommissionen tænkt sig at fortsætte sit arbejde, efter at forslaget er faldet, så man hurtigst muligt kan få ændret den nuværende fremherskende vilde-vesten-praksis, hvad angår gebyrer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. april 2004)

Som det ærede medlem nævner i sin skriftlige forespørgsel, bør de gældende fællesskabsregler (1) for opkrævning af afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af vejinfrastrukturen strammes. Det er faktisk nødvendigt, for at det indre marked kan fungere ordentligt.

På mødet i Rådet (transport) den 9. marts 2004 lykkedes det ikke medlemsstaterne at nå til politisk enighed om teksten til det kommende direktiv, hvilket især skyldes, at der er forskellige holdninger til Kommissionens forslag om, at indtægter, der stammer fra afgifter, skal øremærkes til transportsektoren. Det er dog på nuværende stadium af drøftelserne for tidligt at påstå, at forslaget er faldet. For Rådets vedkommende vil det irske formandskab og Kommissionen gøre alt for at opnå politisk enighed om denne sag hurtigst muligt. I øvrigt vedtog Europa-Parlamentet i forbindelse med førstebehandlingen den 21. april 2004 en udtalelse om Kommissionens forslag.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer, EFT L 187 af 20.7.1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/443

(2004/C 84 E/0517)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0704/04

af Guido Sacconi (PSE) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om: Transport af fjerkræ

Blandt EU-borgerne har der gentagne gange været givet udtryk for bekymring over omstændighederne i forbindelse med transport af dyr til slagtning eller opfedning, og EP har selv adskillige gange anmodet om fastsættelse af en samlet begrænsning for transporten på otte timer eller 500 km.

Bekymringen gælder alle slags dyr, hvis lidelser bør begrænses gennem strengere regler.

Kommissionens forslag om revision af lovgivningen om transport indeholder intet om lastningsgrad, transporttid eller pauser til fodring og vanding af fjerkræ.

Der har været berettet om adskillige tilfælde, hvor transport af fjerkræ har givet anledning til alvorlige dyrevelfærdsproblemer og også dyr, som er døde under transporten; i visse tilfælde er hundreder af dyr døde, fordi de bure, de var anbragt i, blev knust af andre bure, som væltede ned over dem.

Der er presserende behov for at iværksætte strenge foranstaltninger til beskyttelse af fjerkræ.

EFSA (Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet) er for tiden i gang med at udarbejde materiale om transport af fjerkræ.

Hvordan og hvornår vil Kommissionen indføre standarder for fjerkræ som led i drøftelserne om en ny forordning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(2. april 2004)

Kommissionen er bekendt med de problemer med dyrevelfærd, som det ærede medlem omtaler, og som kan opstå i forbindelse med transporten af fjerkræ. Kommissionens forslag, som skal forbedre den nuværende situation, og som i øjeblikket drøftes i Europa-Parlamentet og i Rådet, omfatter allerede generelle krav om dyrevelfærd til beskyttelse af fjerkræ under transport.

Derudover anmodede Kommissionen i oktober 2002 Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel om at undersøge emnet med henblik på at udarbejde en detaljeret videnskabelig udtalelse om beskyttelsen af fjerkræ under transport.

Eftersom Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel ikke havde afsluttet sin evaluering på det tidspunkt, hvor kompetencen for videnskabelig rådgivning overgik fra Kommissionen til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, blev anmodningen overtaget af Panelet for Dyrs Sundhed og Velfærd under Fødevaresikkerhedsautoriteten.

Så snart Fødevaresikkerhedsautoritetens udtalelse foreligger, vil Kommissionen overveje at forelægge et forslag om at indføre yderligere normer for fjerkræ.
3.

Kommissionen vil gerne understrege, at det følger af bilag XVIII til aftalen om det europæiske økonomiske samarbejdsområde (EØS), som ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs beslutning nr. 37/89 af 30. april 1998, at Europa-Parlamentet og Rådets Direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser udvides for så vidt angår geografisk dækningsområde til også at omfatte levering af tjenesteydelser til EØS-lande, som ikke er medlem af Den Europæiske Union. Det følger heraf, at virksomhederne har pligt til at garantere, at arbejdere, der udstationeres til Island, uanset hvilken lov de er ansat under, omfattes af de bestemmelser og vilkår, der gælder på Island, bl.a. vedrørende maksimal arbejdstid, minimumskrav til hvileperioder, betalt årlig ferie og aflønning (inklusive overtidsbetaling), krav med hensyn til formidling af arbejdskraft, sundhed, sikkerhed og hygiejne på arbejdspladsen, beskyttelsesforanstaltninger for så vidt angår bestemmelser og vilkår for beskæftigelse af børn og unge, ligestilling af mænd og kvinder, samt andre bestemmelser om bekæmpelse af diskrimination. Det påhviler det pågældende EØS-lands myndigheder at overvåge og sikre, at disse regler overholdes af de individuelle arbejdsgivere (1). Det fremgår af de oplysninger, som Kommissionen har til rådighed, at Imprilego beskæftiger arbejdstagere fra Portugal og Rumænien samt andre lande. Landsforbundet af Islands fagforeninger har givet udtryk for generel bekymring med hensyn til de vilkår og den løn den italienske kontrahent giver arbejdstagerne, men der er ikke anmeldt overtrædelser af Islands lovgivning til de landets myndigheder og fagforbund. Islands nationale lovgivning indeholder bestemmelser, der sikrer arbejdstagere, der arbejder på Island, visse minimumsrettigheder og en vis minimumsløn, uanset nationalitet (2). En strid mellem Islands myndigheder og Impregilo om løn og arbejdsforhold er netop blevet bilagt (oktober 2003). Ifølge Islands fagforenings-forbund forhandles der stadig om nogle få resterende stridspunkter i forbindelse med arbejdsforholdene, medens aflønningen opfylder kravene i Islands lovgivning.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/667

(2004/C 84 E/0752)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0736/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: Støtte til de regioner, der ikke er omfattet af strukturfondenes mål 1 på grund af den såkaldte »statistiske effekt«

Hvilken økonomisk overgangsordning vil komme til at gælde for de regioner, der ikke længere vil være omfattet af strukturfondenes mål 1 på grund af den såkaldte »statistiske effekt«, der følger af tiltrædelsen af de nye medlemsstaters regioner, hvis gennemsnitlige indkomster ligger langt under det nuværende EU-gennemsnit?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. april 2004)

Kommissionen vedtog forslag til den fremtidige samhørighedspolitik for perioden 2007-2013 i den tredje rapport om den økonomiske og sociale samhørighed, der blev vedtaget den 18. februar 2004 og fremsendt til Parlamentet og Rådet. Et af Kommissionens forslag går ud på, at der skal ydes midlertidig støtte til regioner, hvis bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger ville have været mindre end 75 % af fællesskabsgennemsnittet i et EU med 15 medlemsstater, men bliver over 75 % af fællesskabsgennemsnittet i et EU med 25 medlemsstater (den såkaldte statistiske effekt af udvidelsen). Det drejer sig om regioner, hvis situation objektivt set ikke har ændret sig, selv om deres BNP pr. indbygger bliver relativt højere i det udvidede EU. Ud fra et rimelighedshensyn og for at give de pågældende regioner mulighed for at fuldføre konvergensprocessen foreslår Kommissionen, at »støtten skal være større end besluttet i Berlin i 1999 for de såkaldte >udfasningsregioner< af den nuværende generation« (1).

(1) KOM(2004) 107. Et nyt partnerskab for samhørighed.
2.

Kan Kommissionen efter den nylige undersøgelse foretaget af udviklingsorganisationen Oxfam bekræfte, at den nuværende pengestrøm inden for den fælles landbrugspolitik i stadig mindre grad synes at fungere som en garanti for mindre bedrifters overlevelse, og at den for en stor dels vedkommende ender hos store landbrugsbedrifter og jordbesiddere?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/210

(2004/C 84 E/0254)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0393/04

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om: Forordningen vedrørende animalske biprodukter

Ovennævnte forordning, der netop er blevet gennemført i Skotland, er blevet gjort til genstand for en række forskellige fortolkninger. Selv om der ikke er nogen, der er imod ånden i forordningen, giver dens gennemførelse i Skotland anledning til bekymring. Mange mindre enkeltmandsvirksomheder bliver pålagt uacceptable byrder, der i sidste ende vil tvinge dem i konkurs.

Jeg ønsker med dette spørgsmål at få oplyst, om Kommissionen ved udkastet til denne lovgivning havde planer om en bundgrænse, så mindre virksomheder ikke ville blive berørt af denne forordning, eller om der er mulighed for at regulere i de enkelte medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(22. marts 2004)

Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002 (1), ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 808/2003 af 12. maj 2003 (2) indeholder sundhedsbestemmelserne for animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum. Den blev vedtaget den 3. oktober 2002, offentliggjort den 10. oktober 2002 og trådte i kraft den 1. maj 2003.

Forordningen dækker små virksomheders indsamling, transport, opbevaring, forarbejdning og anvendelse eller bortskaffelse, import, eksport og transit af animalske biprodukter, og formålet er at forebygge, at disse produkter udgør en risiko for dyrs eller menneskers sundhed. Der er ikke nogen bundgrænse, der ville betyde, at mindre virksomheder ikke ville blive berørt af forordningen, og medlemsstaterne kan ikke gøre undtagelser fra dens bestemmelser.

Det var nødvendigt at foretage en grundlæggende revision af EU's bestemmelser for animalske biprodukter i lyset af de seneste fødevareforårsagede kriser (bovin spongiform encephalopati (BSE), dioxin, mund- og klovsyge osv.) og en lang række af medlemsstaternes strategier for økonomisk støtte til forarbejdning, indsamling, opbevaring og bortskaffelse af animalske biprodukter.

På grundlag af forordningens artikel 35 i relation til de nationale bestemmelser er medlemsstaterne blevet anmodet om at meddele Kommissionen, hvilke foranstaltninger de har truffet for at sikre overensstemmelse med forordningen, og orientere om de problemer, de måtte være stødt på. Kommissionen skal inden udgangen af 2004 fremsende en rapport til Parlamentet og Rådet, eventuelt ledsaget af forslag til lovgivning, som skal tage hensyn til medlemsstaternes problemer.

Hvis der derfor er opstået særlige problemer for små virksomheder, forventes det, at medlemsstaternes svar ifølge artikel 35 vil sætte Kommissionen i stand til at fremsætte forslag til løsning afdisse problemer inden udgangen af 2004.

(1) EFT L 273 af 10.10.2002.

(2) EUT L 117 af 13.5.2003.