SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2365/96 af Thomas Megahy (PSE) til Kommissionen (27. august 1996)

Om: Manglende daekning for pensionsforpligtelser og OEMU

Har Kommissionen overvejet den fare for voldsomme rentestigninger, som kan opstaa i forbindelse med OEMU som foelge af det pres, der skabes af den manglende daekning af meget omfattende pensionsforpligtelser i visse medlemsstater, og hvad vil der blive gjort i den forbindelse, og hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at afvaerge dette problem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (25. november 1996)

Medlemsstaternes pensionssystemer er meget forskellige med hensyn til deres finansieringsform. Kun faa bestaar i kapitaliseringssystemer.

Med hensyn til finansieringen udgoer de systemer, der er baseret paa fordeling snarere end kapitalisering, derfor en stigende byrde for medlemsstaternes finanser, for saa vidt som deres pensionspolitik er forblevet uaendret samtidigt med, at den aeldre andel af befolkningen oeges. Det skal imidlertid bemaerkes:

- alderstilvaeksten i befolkningen, er som de fleste andre demografiske faenomener, en langsom proces, som foerst vil give anledning til virkeligt alvorlige problemer fra mellem aar 2005 og 2010. Der er derfor god tid til at forberede de nationale pensionssystemer til at imoedegaa problemet.

- selv om aldringen er et demografisk faenomen, som kommer til udtryk i udviklingen for den aktive del af befolkningen, boer den oekonomiske byrde i tilknytning til finansieringen af pensioner ses i sammenhaeng med andelen af beskaeftigede af den samlede befolkning. I dette lys ville EF paa laengere sigt kunne oparbejde en beskaeftigelsesprocent svarende til begyndelsen af 60'erne med naesten fuld beskaeftigelse (som tillige fremmes gennem en lettelse af det demografiske pres paa udbuddet af arbejdskraft), hvorfor aldersbyrden pr. beskaeftiget person ikke ville adskille sig meget fra den nuvaerende situation.

- hertil kommer, at finanspolitisk konvergens foerst i forloebet hen imod Den OEkonomiske og Monetaere Union (OEMU) og dernaest inden for rammerne af OEMU's stabilitetspagt vil genoprette den manoevremargen i medlemsstaternes finanser, som eventuelt maatte vise sig noedvendig som foelge af alderstilvaeksten.

- endelig viser de seneste undersoegelser (isaer i OECD-regi), at faenomenets meget gradvise forloeb goer, at de nuvaerende systemer ikke grundlaeggende er i fare, selv om der dog, i givet fald, maa gennemfoeres socialt acceptable reformer, og saadanne kan indfoeres meget gradvis, som f.eks. indfoerelse af tillaegsfinansiering paa grundlag af kapitalisering. Det er dog noedvendigt at vaere sig bevidst, at generel indfoerelse af kapitalisering vil foere til en betydelig byrde for den nuvaerende generation, som saaledes ikke blot skal finansiere eksisterende pensioner, men ogsaa egen pension.

Af disse forskellige aarsager mener Kommissionen ikke, at de pensionssystemer, der ikke er baseret paa kapitalisering, vil skabe overdrevent pres paa rentesatserne i OEMU. Det skal i oevrigt understreges, at udsigterne til genopretning af de offentlige finanser og udligning af forskellene i den foerte politik, som ledsager OEMU-forloebet, i sig selv vil virke i retning af faldende rente, hvilket allerede nu kan konstateres, efterhaanden som forloebet bliver mere og mere trovaerdigt.

For saa vidt specifikt angaar den debat, der foregaar i Det Forenede Kongerige om den oekonomiske byrde, det vil medfoere for Det Forenede Kongerige som foelge af de oevrige medlemsstaters pensionsudbetalinger, finder Kommissionen en saadan frygt helt ubegrundet af foelgende aarsager:

- selv i OEMU forbliver finanspolitik grundlaeggende medlemsstaternes ansvar, og hvis de i oevrigt overholder begraensningerne i forbindelse med den forvaltningspraksis, der er fastlagt i forbindelse med proceduren for uforholdsmaessigt store underskud (EF-traktatens artikel 104C), vil saadan politik fortsat blive udformet under hensyntagen til nationale behov og omstaendigheder i overensstemmelse med naerhedsprincippet.

- EF-traktaten er godkendt og ratificeret af samtlige medlemsstater, og disse er derfor forpligtet til at overholde den. Det er saamaend i traktatens artikel 104B udtrykkeligt naevnt, at »en medlemsstat haefter ikke for og paatager sig ikke forpligtelser indgaaet af centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i en anden medlemsstat, idet dette dog ikke gaelder for gensidige finansielle garantier for gennemfoerelsen af et bestemt projekt i faellesskab.«

- hertil kommer, at stabilitetspagten ikke kun goer det muligt at overvaage budgetresultaterne, men ogsaa hver enkelt medlemsstats politiske gaeld med mulighed for sanktioner, hvilket vil hindre enhver uforholdsmaessig foroegelse af gaelden, som maatte kunne skade OEMU.

Det derfor umuligt at forestille sig, at omkostningerne til pensioner i en medlemsstat vil kunne vaere til byrde for skatteborgerne i Det Forenede Kongerige eller nogen anden medlemsstat.