ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0605/00

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(3. marts 2000)

Om: Mulighederne for vedvarende at lade de yderste randområder omfatte af mål 1

Situationen i Den Europæiske Unions yderste randområder er især kritisk på grund af deres afsides geografiske beliggenhed, som adskiller dem fra nervecentrene i de respektive fællesskabslande, som de er en del af.

Som følge heraf og på grund af den kendsgerning, at en række af Den Europæiske Unions yderste randområder vil kunne overskride grænsen på 75 % af gennemsnitsindkomsten i Fællesskabet hvilket vil udelukke dem fra Klubben af regioner henhørende under mål 1 med fare for endnu en gang at vende tilbage til den nævnte klub på grund af manglende støtte er det blevet foreslået, at de yderste randområder pr. definition skulle betragtes som regioner henhørende under mål 1.

Ville det ifølge Kommissionen være muligt at undersøge mulighederne for, at de yderste randområder pr. definition betragtes som henhørende under mål 1 uden at tage højde for indkomstniveauet, hvilket ville mindske problemerne som følge af deres geografiske beliggenhed alt for langt fra deres respektive moderlande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(26. april 2000)

I forbindelse med vedtagelsen af forordningerne om strukturfondene(1) traf Rådet under overholdelse af kriteriet om 75 % af bruttonationalproduktet beslutning om, at syv af Fællesskabets yderste randområder er støtteberettigede under mål 1. På denne dato opfyldte alle disse regioner ifølge de foreliggende statistiske oplysninger dette kriterium. Støtteberettigelsen dækker hele programmeringsperioden 2000-2006.

I den rapport om gennemførelsen af EF-traktatens artikel 299 (tidligere artikel 227), stk. 2(2), som Kommissionen netop har fremsendt til Rådet, gør den opmærksom på, at den for perioden fra 2007 har til hensigt at overveje, hvordan der i forbindelse med berettigelse til støtte fra strukturfondene bedst kan tages højde for disse regioners særlige situation, der anerkendes i artikel 299, stk. 2.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.

(2) KOM(2000) 147 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0606/00

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(3. marts 2000)

Om: Europæisk tolerancedag

Det netop afsluttede århundrede, der i rigt mål har været kendetegnet af angreb på talefriheden, mord på grund af politiske synspunkter, forfølgelser på grund af race eller religion og andre uhyrligheder, der er i modstrid med begrebet om mennesket som frit individ, må fremkalde en vis følelse af kollektiv skam, som konsekvent må få os til at afvise på ny at begå de talrige fejl, der allerede er begået på dette område.

Da der stadig i vort europæiske demokratiske samfund med forventninger om en fredelig sameksistens på ny opstår skræmmebilleder, der truer med en gentagelse af fortidens fejl, må vi overveje, om det ikke ville være på sin plads at indføre en europæisk tolerancedag.

Vil Kommissionen oplyse, om den med udgangspunkt i sin initiativret vil overveje at foreslå, at tolerance på en bestemt dag hvert år i Den Europæiske Union lovprises som en af hjørnestenene i fundamentet for sameksistensen i Fællesskabet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(25. april 2000)

Kommissionen tager afstand fra alle overtrædelser af befolkningernes grundlæggende rettigheder og støtter begrebet fredelig sameksistens. Kommissionen har imidlertid ikke til hensigt at stille forslag om en europæisk tolerancedag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0482/00

af Alejandro Cercas (PSE) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: Midler fra fællesskabsinitiativet Interreg

Kan Kommissionen oplyse, hvilket beløb den spanske region Extremadura efter de foreliggende beregninger vil modtage fra fællesskabsinitiativet Interreg?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(24. marts 2000)

Retningslinjerne for EF-initiativet Interreg forventes at blive godkendt af Kommissionen i slutningen af marts 2000 eller begyndelsen af april 2000. Medlemsstaterne opfordres til at forelægge Kommissionen programforslag senest seks måneder efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

EF-initiativet vil blive finansieret af medlemsstaterne og EF i fællesskab gennem Den europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU). EFRU's samlede bidrag til Interreg i programperioden 2000-2006 er fastsat til 4875 mio. i 1999-priser. Den vejledende fordeling af forpligtelsesbevillingen for Spaniens vedkommende er på 900 mio.. Retningslinjerne angiver ingen regional fordeling af midlerne.

Da Kommissionen, når den godkender programmet eller programmerne for fx den spansk-portugisiske grænse, yder et enkelt bidrag fra EFRU pr. program uden at foretage en finansiel opdeling pr. medlemsstat, kan beløbet fra EF-initiativet til Extremadura-regionen i Spanien heller ikke oplyses på dette tidspunkt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0751/00

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Rådet

(15. marts 2000)

Om: Rom-konventionen

Hvilke møder har der inden for de sidste seks måneder fundet sted om forslaget til lovgivning om ikke-kontraktlige forpligtelser (udkast til meddelelse om, hvilken lov der skal anvendes på ikke-kontraktlige forpligtelser (Rom II)), som skal afløse Rom-konventionen? Hvor blev disse møder afholdt? Har medlemslandenes ministre drøftet forslaget i løbet af de sidste seks måneder? I bekræftende fald: ved hvilke lejligheder, og hvad var deres konklusioner? Hvis der ikke deltog nogen ministre, hvilken position havde da de embedsmænd fra de nationale administrationer, der deltog? Hvilke råds- tjenestemænd deltog i møderne?

Hvilke rådstjenestemænd og/eller -tjenestegrene har det overordnede ansvar for forhandlingerne om Rom II? Foreligger høringsdokumentet til brug for de forskellige tjenestegrene (DG JAI D(99)495 Meddelelse fra Kommissionen om, hvilken lov der skal anvendes på ikke kontraktlige forpligtelser), der cirkulerer i øjeblikket, i en engelsk version? Hvem skal man i bekræftende fald henvende sig til for at få et eksemplar? Hvis der ikke foreligger en engelsk version, hvad er så grunden til det? Hvad er indholdet af førnævnte høringsdokument, og hvornår forventes der et resultat af høringen?

Hører man nogen grupper udefra om dette forslag? Hvis ja, hvilke grupper hører man, og hvordan er disse grupper udvalgt?

Hvornår forventes en offentliggørelse af et formelt lovforslag på dette område? Hvornår kan lovgivningsproceduren forventes afsluttet?

Svar

(26. juni 2000)

En af de prioriteter, der blev fastlagt i handlingsplanen om oprettelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Wien i december 1998 drejede sig om, hvorvidt det er muligt og hensigtsmæssigt at udarbejde et instrument om, hvilken lov der skal anvendes på forpligtelser uden for kontrakt (Rom II).

Drøftelserne om dette emne blev indledt i Rådet på arbejdsgruppeplan inden for rammerne af bestemmelserne i afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, som de forelå i Maastricht-traktaten. I Generalsekretariatet for Rådet er det Generaldirektoratet for Retlige og Indre Anliggender, der har ansvaret for opfølgning af dette spørgsmål.

Rådet har ikke fortsat disse drøftelser, da man afventer et initiativ fra en medlemsstat eller et forslag fra Kommissionen, jf. artikel 67, stk. 1, i TEF.

Rådet har kendskab til, at Kommissionen forbereder en meddelelse om spørgsmålet, men har hverken fået oplysninger om rækkevidden eller indholdet af de påtænkte foranstaltninger. Under disse omstændigheder er Rådet ikke i stand til at svare på det ærede parlamentsmedlems spørgsmål om Kommissionens meddelelse og opfordrer det ærede medlem til at henvende sig direkte til Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1415/00

af Marie-Noëlle Lienemann (PSE) til Kommissionen

(3. maj 2000)

Om: Forberedelse af statsstøttesag imod Crédit Mutuel

I hvilket omfang kan der tales om statsstøtte til den franske andelsbank Crédit Mutuel i betragtning af, at den blå sparekassebog er et middel til indsamling og støtte til folkeopsparingen, og at de indkomne beløb anvendes til finansiering af almennyttige formål, som defineres af de offentlige myndigheder, dvs. lokaludvikling og sociale boliger? Til gengæld skal dette indsamlingsnetværk, som udgøres af Crédit Mutuel, overholde visse specifikke yderligere forpligtelser (begrænsning af netværket og interventionsområdet).

I de få opsparingssager, som er blevet behandlet af Kommissionen, har der aldrig været tale om idømmelse af bøder. Mener Kommissionen ikke, at det i disse tilfælde er væsentligt at finde frem til en retfærdig og langsigtet løsning på den eventuelle tvist, eftersom støtte til opsparing og navnlig til folkeopsparing bør prioriteres højt på europæisk plan og i øvrigt reelt er anerkendt i de fleste medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(24. maj 2000)

Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems mundtlige forespørgsel nr. H-0386/00 i spørgetiden under Parlamentets møde i maj II 2000(1).

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger (maj 2000).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1604/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(16. maj 2000)

Om: Motorola's konkurrencebegrænsende adfærd

Kan Kommissionen i anledning af klagerne fra Wordsworth Technology Ltd, som har hjemsted i min valgkreds, vedrørende Motorola's konkurrencebegrænsende adfærd bekræfte, at den aktivt undersøger denne sag, redegøre for de konklusioner, den allerede er nået frem til, og omtrentligt angive, hvor lang tid der vil gå, før den eventuelt skrider til handling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. juni 2000)

Kommissionen kan bekræfte, at Wordsworth Technology Ltd den 8. januar 1999 indgav en klage mod Motorola Computer Group i henhold til artikel 3 i Rådets forordning nr. 17/62: første forordning om gennemførelse af EF-traktatens artikel 85 og 86 (tidl. artikel 89 og 90)(1). Kommissionen er ved at undersøge sagen.

Det Ærede Medlem forstår sikkert, at Kommissionen ikke kan diskutere anvendelsen af generelle konkurrenceregler i enkeltsager med andre end de involverede parter mens undersøgelsen er i gang. Kommissionens foreløbige konklusioner ventes at foreligge om nogle uger.

(1) EFT 13 af 21.2.1962.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1542/00

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(10. maj 2000)

Om: Sponsorering af EURO 2000

UEFA har for ca. 9 mio. euro solgt de kommercielle rettigheder til fodbold-EM 2000 til sportsmarketingbureauet ISL (International Sports Leisure), hvormed ISL har erhvervet sig eneretten til at markedsføre EURO 2000. ISL har indgået bilaterale aftaler med de fleste byer i Nederlandene og Belgien, hvor der spilles kampe. Hermed har spillestederne erhvervet sig retten til brugen af EURO 2000-logoet.

Efter det nederlandske indenrigsministeriums skøn vil ekstraudgifterne til politiindsats, sikkerhedsforanstaltninger, information, offentlige befordringsmidler og retslige foranstaltninger alene i Nederlandene løbe op i nærheden af 59 millioner gylden.

1. Hvad mener Kommissionen om, at spillestederne reelt er tvunget til at indgå aftaler med ISL om erhvervelse af retten til at gøre reklame for deres deltagelse i EURO 2000, medens de offentlige myndigheder i de berørte kommuner gør en stor indsats for at træffe de fornødne forholdsregler til afvikling af kampene?

2. Er aftalerne mellem ISL og spillestederne efter Kommissionens opfattelse i overensstemmelse med EU-konkurrencereglerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(6. juni 2000)

Salget af sponsorrettigheder i forbindelse med sportsbegivenheder som Euro 2000 er ganske normalt og er ikke i sig selv i modstrid med fællesskabslovgivningen. Hvorvidt det er på sin plads, at indehaveren af sponsorrettighederne i forbindelse med Euro 2000 opkræver betaling af nederlandske og belgiske kommunale myndigheder til gengæld for disses ret til at benytte logoet for Euro 2000, idet der samtidig tages hensyn til disse myndigheders finansiering af yderligere sikkerhedsforanstaltninger, transport og andre initiativer i forbindelse med denne begivenhed, er et kontraktmæssigt spørgsmål, som må afgøres af parterne selv indbyrdes. For så vidt angår de særlige bestemmelser, disse aftaler rummer, kan Kommissionen ikke sige noget om, hvorvidt de er forenelige med de europæiske konkurrencebestemmelser eller ej på grundlag af de oplysninger, det ærede medlem er fremkommet med.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0547/00

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(28. februar 2000)

Om: Corpus Juris og personalet

I fortsættelse af svar på min skriftlige forespørgsel E-2596/99(1) kan Kommissionen da oplyse, hvilke stillinger forfatterne til Corpus Juris-rapporterne for øjeblikket beklæder?

(1) EFT C 280 E af 3.10.2000, s. 79.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(13. april 2000)

Den forskergruppe, der har deltaget i udarbejdelsen af Corpus juris, nyder stor anerkendelse i de respektive medlemsstater på det strafferetlige område.

Efter Kommissionens oplysninger fortsætter disse forskere med at udøve deres virksomhed på nationalt niveau. De udfører i al uafhængighed opgaver på universiteter og inden for undervisning på højt niveau og er almindelig anerkendte på deres område. Nogle har andre funktioner på nationalt niveau (dommere).

Desuden er Mireille Delmas-Marty, der var ansvarlig for udarbejdelsen af den sammenfattende rapport om opfølgningen af Corpus juris, af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen(1) blevet udnævnt til medlem af overvågningsudvalget for Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF).

(1) EFT C 220 af 31.7.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0131/00

af Theodorus Bouwman (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Anvendelse af chauffører fra tredjelande

I det belgisk/nederlandske Nieuwsblad Transport (NT) af 4. januar 2000 er det udførligt beskrevet, hvordan den ulovlige anvendelse af chauffører fra lande uden for EU navnlig fra Østeuropa i EU stiger stærkt. Ulovlig i den forstand, at arbejdstilladelserne og/eller arbejdsforholdene mangler. Dette fører til en utilladelig konkurrencefordrejning og omgåelse af kollektive overenskomster.

1. Har Kommissionen kendskab til dette fænomen, og hvad er i bekræftende fald omfanget heraf? Kan Kommissionen give en oversigt?

2. Store virksomheder som Willy Betz bruger en model, hvor der kun er en minimal chance for at blive opdaget. De lader f.eks. østeuropæiske chauffører køre i alle EU-medlemsstater undtagen i den medlemsstat, hvor lastbilen er indregistreret. Det kontrolleres jo kun i dette land, om chaufføren er i besiddelse af en arbejdstilladelse. Har Kommissionen kendskab til denne og andre modeller, og hvad foretager Kommissionen sig i bekræftende fald for at udbrede og harmonisere de nævnte kontroller?

3. Kan Kommissionen give en oversigt over dens aktiviteter på dette område med hensyn til drøftelser med medlemsstaterne, forberedelse af foranstaltninger og direktiver?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(29. februar 2000)

1. Kommissionen er bekendt med, at der et øget antal chauffører fra tredjelande ansat hos vognmandsfirmaer i EU. Det er sandsynligt, at deres ansættelsesforhold i mange tilfælde strider mod de nationale regler i det land, hvor vognmandsfirmaet har hjemsted. Kommissionen er foruroliget over den konkurrenceforvridende virkning, som denne praksis har på vejtransporten i EU, men råder ikke over oplysninger om problemets omfang.

2. Kommissionen mener, at vanskelighederne med kontrollen af chaufførernes lovlige ansættelse er et presserende problem inden for den nationale og internationale vejtransportsektor. Kommissionen har faktisk af denne grund allerede skrevet til medlemsstaterne for at øge opmærksomheden på problemet.

3. Kommissionen har for at forstå omfanget af problemet med den ofte illegale anvendelse af chauffører fra tredjelande, bedt medlemsstaterne om at fremsende en oversigt over de forskellige sociale, arbejds- og transportmæssige regler, de anvender på området. Der vil i nær fremtid blive afholdt et møde med regeringseksperter for at undersøge, hvordan problemet kan håndteres. Erhvervslivet vil også blive konsulteret.

Når den har fået et overblik over de relevante regler mv. der bestemmer den gældende praksis og har gennemgået mulige tiltag, vil Kommissionen overveje, hvordan man konkret skal gribe spørgsmålet an. Kommissionen vil vedtage en meddelelse herom i årets løb.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0350/00 af Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) og Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen. Offentlig støtte til den spanske elsektor.



EF-Tidende nr. 330 E af 21/11/2000 s. 0136 - 0136



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0350/00 af Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) og Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen (14. februar 2000) Om: Offentlig støtte til den spanske elsektor De spanske forbrugere har til dato betalt over 300 mia. pesetas til de omkostninger i forbindelser med overgangen til fri konkurrence, som den spanske regering har godkendt, og som Kommissionen i princippet betegner som ulovlig statsstøtte. Mener Kommissionen, at der omgående bør gøres en ende på denne situation? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti (21. marts 2000) Kommissionen er i færd med at foretage en grundig undersøgelse af denne yderst komplicerede sag, som den principielt betragter som ikke-anmeldt støtte. Som allerede anført i forbindelse med svar på skriftlig forespørgsel E-0165/00(1) og i overensstemmelse med Domstolens retspraksis indebærer det forhold, at en statsstøtte er ulovlig, dvs. at der er udbetalt støtte uden forudgående anmeldelse til Kommissionen, ikke nødvendigvis, at støtten er uforenelig med fællesmarkedet. Kommissionen agter ikke på nuværende tidspunkt at gøre brug af artikel 11, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelsen af reglerne for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(2) for at kræve, at medlemsstaten indstiller udbetalingen af støtten. Når Kommissionen træffer sin endelige beslutning i denne sag, vil den naturligvis tage hensyn til den støtte, der allerede er udbetalt. (1) Se side 96. (2) EFT L 83 af 27.3.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1119/00

af Lucio Manisco (GUE/NGL) til Rådet

(13. april 2000)

Om: Fængsling af Arkin Birdal og dom over Necmettin Erkaban i Tyrkiet

Tirsdag den 28. marts 2000 nægtede den offentlige anklager i Ankara at udsætte fuldbyrdelsen af dommen over Arkin Birdal og beordrede ham fængslet. Birdal er en berømt og modig fortaler for borgerrettigheder i sit hjemland og er allerede tidligere straffet for at have fremsat revolutionære udtalelser. Det var Arkin Birdals advokater, der havde bedt om at få strafafsoningen udsat med seks måneder, fordi Birdal har brug for regelmæssige lægebehandlinger på grund af de læsioner, han har pådraget sig som følge af et attentat mod ham.

I begyndelsen af marts blev den tidligere premierminister Necmettin Erkaban idømt et års fængsel på grund af lignende anklager fremsat som følge af en tale holdt tilbage i 1994.

1. Finder Rådet ikke, at disse åbenlyse brud på ytringsfriheden og menneskerettighederne står i skarp kontrast til de forpligtelser, som den tyrkiske regering har indgået med henblik på tiltrædelse af EU, samt til de grundlæggende betingelser for tiltrædelse af nye lande, nemlig respekt for Unionens grundprincipper som nedfældet i EU-traktatens artikel 6, stk.1, og for de politiske kriterier, der blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i København i juni 1993?

2. Finder Rådet ikke, at der er behov for at skride ind over for regeringen i Ankara for at få den til at afstå fra at retsforfølge og på anden vis forfølge Birdal og Erkaban?

Svar

(10. juli 2000)

Rådet beklager den fornyede fængsling af Arkin Birdal, som er et alvorligt tilbageslag for ytringsfriheden i Tyrkiet og ikke i overensstemmelse med ånden i Helsingfors-konklusionerne. Rådet har indtrængende anmodet den tyrkiske regering om at træffe foranstaltninger med henblik på at løslade Arkin Birdal og sørge for passende medicinsk behandling, mens han er i fængsel. Rådet vil fortsat nøje overvåge menneskeretssituationen i Tyrkiet og om nødvendigt tage individuelle sager op med de tyrkiske myndigheder.

Rådet noterer sig, at dommene mod Arkin Birdal og Necmettin Erkaban begge har hjemmel i artikel 312 i den tyrkiske straffelov. Artikel 312 gør det til en strafbar handling at tilskynde til had eller fjendtlighed på grundlag af en sondring mellem samfundsklasser, racer, religion, benævnelser eller områder. Denne bestemmelse er af tyrkiske domstole og andre myndigheder blevet fortolket på en måde, som efter Rådets opfattelse begrænser ytringsfriheden.

Rådet noterer sig, at Tyrkiet er gået i gang med en reformproces på dette område. Rådet hilser med tilfredshed, at Tyrkiet vil forbedre menneskerettighedssituationen, og vil fortsat støtte og tilskynde Tyrkiet til at gøre en indsats i den forbindelse. Rådet ser frem til yderligere fremskridt på dette område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1538/00

af Olivier Dupuis (TDI) til Kommissionen

(18. maj 2000)

Om: Nepal

Nepal har over 20 millioner indbyggere, ustabile politiske institutioner og er prisgivet et maoistisk oprør, som kontrollerer visse af landets regioner hvilket allerede har resulteret i 600 dræbte. Nepal er samtidig betinget af en fremtrædende nabo, Folkerepublikken Kina, der er lige så mægtig så ukendt med demokratiet, og det er et af de fattigste lande i verden.

Af denne og andre grunde er Nepal genstand for Unionens særlige opmærksomhed. Kommissionen støtter en række udviklingsprojekter i Nepal, hvis gennemførelse overvåges af en repræsentant for Kommissionen, der har hjemsted i New Delhi.

Kan Kommissionen oplyse hvorfor og det synes ikke at være af budgetmæssige årsager Kommissionens repræsentant for Nepal har hjemsted i New Delhi og ikke i Katmandu?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(9. juni 2000)

Kommissionen varetager sine forbindelser til Nepal fra sin delegation i New Delhi, eftersom denne delegation har regionale beføjelser.

Kommissionen er for tiden i færd med at gennemgå sine politiske prioriteter med henblik på en eventuel oprettelse af nye delegationer og kontorer i tredjelande. Når disse prioriteter er blevet fastlagt, vil det være et spørgsmål om allokering af de til rådighed stående menneskelige og finansielle ressourcer. I løbet af indeværende år vil Rådet og Parlamentet få tilsendt en meddelelse om disse spørgsmål.

Derfor kan Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt afgive noget forpligtende svar om oprettelse af en eller anden form for repræsentation i Nepal.