DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/5

(2004/C 84 E/0006)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0759/03

af Vitaliano Gemelli (PPE-DE) til Kommissionen

(6. marts 2003)

Om: Kommissionens Lægetjeneste

Det fremgår af Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0021/03 (1), at udnævnelsen af chefen for Lægetjenesten er sket på grundlag af en fejlagtig henvisning til hospitalsforvaltningen i visse medlemsstater. Fejlen består i at ville sidestille forebyggende og kontrolmæssige opgaver i en arbejdsmedicinsk tjeneste, hvis formål hovedsagelig er af helbredende art, med en hospitalsstruktur.

Kommissionen og de øvrige EU-institutioner, der er klar over denne særegenhed, har altid underlagt lægetjenesterne en arbejdslæge, hvorved de respekterer bogstav og ånd i ILO's og Kommissionens henstillinger.

På baggrund af ovennævnte finder Kommissionen da ikke, at den nye organisation af dens lægetjeneste, hvor ingen forstår, hvilke andre aspekter end de »rent medicinske« der berettiger tilstedeværelsen af en administrativ tjenestemand som chef, er inkompatibel med kravet om en sund forvaltning af ressourcerne og risikerer at krænke princippet om gensidig tillid, som forholdet mellem institutionen og dens tjenestemænd altid bør være baseret på?

Vil Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har truffet for at undgå, at Lægetjenestens chef, som ikke er i besiddelse af medicinsk viden, også uforvarende kan få kendskab til oplysninger af lægelig karakter indeholdt i de dossierer, der behandles af Lægetjenesten, og om disse foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (2) af 18. december 2000 er blevet meddelt Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Neil Kinnock

(8. april 2003)

Kommissionen bekræfter atter, som det fremgår af dens svar på det ærede medlems forespørgsel nr. P-0021/03 (3), at den medicinske side af Lægetjenesten alene varetages af den medicinske rådgiver, hvis kvalifikationer og erfaring er hævet over enhver tvivl.

Den administrator, hvis funktion det ærede medlem sætter spørgsmålstegn ved, har ingen adgang til oplysninger af lægelig karakter. Kommissionen påpeger ligeledes, at artikel 17 i vedtægten for tjenestemænd, hvortil der henvises i artikel 49 i forordning 45/2001 (4), sikrer beskyttelse af fortrolige data. Det er bestemmelserne i denne artikel, der sikrer, at de ansatte i Lægetjenestens sekretariat, som kan få adgang til oplysninger af lægelig karakter, har streng tavshedspligt.

Det hedder i artikel 10, stk. 3, i forordning 45/2001, at » … behandlingen af disse personoplysninger foretages af en sundhedsperson, der har tavshedspligt, eller af en anden person med en tilsvarende tavshedspligt«.

Der er vedtaget bestemmelser for at sikre, at behandlinger, der vil kunne indebære særlige risici for de registreredes rettigheder og frihedsrettigheder, i medfør af artikel 27 indberettes til den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse, når denne er indtrådt i sit embede.

Henvisningen til hospitalsforvaltning i det foregående svar var ikke »fejlagtig« og havde udelukkende til formål at påvise forskellige forvaltningsmæssige muligheder i store organisationer og var ment som en hjælp til det ærede medlem. Formålet med hospitaler og andre lægetjenester er, som han siger »hovedsagelig at helbrede«. Men disse organisationer skal også fungere som effektive organisationer. At gøre en administrator ansvarlig for administrationen gør det muligt for den lægelige ekspert at fokusere på tjenestens vitale lægelige funktioner.

(1) Se side 1.

(2) EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

(3) Se side 1.

(4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger, EFT L 8 af 12.1.2001.