SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0435/98 af Leonie van Bladel (UPE) til Kommissionen (24. februar 1998)

Om: Stoette til den europaeiske sikkerhedspolitik og genoprettelse af den jugoslaviske oekonomi

Deler Kommissionen den opfattelse, at opretholdelse af fred og stabilitet i Balkan er vigtig for den europaeiske sikkerhed, at Forbundsrepublikken Jugoslavien i den sammenhaeng, paa trods af at der savnes et demokratisk styre, under alle omstaendigheder spiller en vigtig rolle, som ikke kan udfoeres uden den fornoedne stoette fra landets egen befolkning?

Deler Kommissionen den opfattelse, at det internationale samfunds fortsatte opretholdelse af den finansielle og oekonomiske isolation, som landet i laengere tid har befundet sig i, kombineret med den uhensigtsmaessige interne oekonomiske politik, i virkeligheden er ensbetydende med en forarmelsespolitik, hvilket en stor del af befolkningen holder det internationale samfund ansvarlig for, med det resultat at der savnes bred opbakning bag den af EU oenskede politik og myndighederne af indenrigspolitiske aarsager kun har begraenset spillerum?

Er Kommissionen ud fra ovennaevnte overvejelser rede til at opfordre bl.a. Verdensbanken og IMF til at give Forbundsrepublikken Jugoslavien den noedvendige investeringskapital og om noedvendigt at stille sagkundskab til raadighed med henblik paa en rationel anvendelse af denne kapital, eller i fald disse organisationer ikke vil eller kan yde en saadan indsats, paa anden vis at fremme en fornyet igangsaettelse af oekonomien i Forbundsrepublikken Jugoslavien, saaledes at landets befolkning faar stoerre tillid til det internationale samfunds hensigter og foelgelig ogsaa til de politiske tanker, som bygger paa den europaeiske filosofiske arv?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek (24. marts 1998)

Den nuvaerende krise i Kosovo og frygten for afsmitning paa de omliggende regioner viser klart, hvor vigtig en rolle Forbundsrepublikken Jugoslavien spiller med hensyn til Balkans stabilitet. Krisen viser desvaerre ogsaa, hvor uvillige myndighederne i Beograd er til at paatage sig sit ansvar i denne forbindelse.

Det er ikke det internationale samfund eller »de vedvarende virkninger« af de tidligere sanktioner, der er skyld i forringelsen af Serbiens oekonomi. Den er et resultat af at myndighederne i Beograd hverken har formaaet at gennemfoere den noedvendige oekonomiske reform eller at overholde de politiske og oekonomiske krav der er forudsaetningen for finansiel bistand fra de internationale finansieringsinstitutioner og fra Faellesskabet. Den er ogsaa en demonstration af den jugoslaviske ledelses opfattelse af at den knap nok behoever opbakning fra sin egen befolkning.

Kommissionen er stadig rede til at fremsaette forslag om retablering af de autonome samhandelspraeferencer og til at udvide PHARE-programmet til ogsaa at omfatte Forbundsrepublikken Jugoslavien, saa snart de politiske og oekonomiske forudsaetninger er opfyldt. Disse krav, der ogsaa gaelder for de oevrige lande der omfattes af denne regionale politik, omfatter overholdelse af demokratiets og menneskerettighedernes grundprincipper, dvs. internationalt anerkendte standarder, hvorom der ikke kan forhandles. Opfyldelse af disse krav er ogsaa i den serbiske befolknings interesse, idet landets politiske ledelse ikke i dag udviser det fornoedne hensyn over for dennes behov.