DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/131

(2004/C 33 E/130)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1535/03

af Carlos Westendorp y Cabeza (PSE) til Kommissionen

(30. april 2003)

Om: Ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner

Hvis det foreslåede direktiv om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner træder i kraft, vil det kunne få meget alvorlige konsekvenser for visse sektorer, fordi det ikke tager hensyn til følgende vigtige aspekter:

1. eksistensen af selskaber med produktionsenheder i flere europæiske lande, som kan indføre forskellige og endog indbyrdes modstridende bestemmelser

2. indirekte emissioner, som forekommer uden for en virksomheds anlæg, men hidrører fra energikilder, der anvendes i anlægget (f.eks. gasser fra højovne)

3. den konkurrenceforvridning, som kan opstå mellem sektorer og lande

4. overførslen af rettigheder svarende til overførslen af kapacitet som resultat af lukningen af anlæg inden for samme koncern.

Især inden for jern- og stålsektoren vil dette medføre en meget alvorlig begrænsning af virksomhedernes muligheder for at tilpasse sig til direktivet på grund af specifikke omstændigheder såsom deres manglende mulighed for at overføre omkostningsforøgelser (meget begrænset antal aftagere og leverandører af råmaterialer), det forhold, at stål kun kan produceres på to måder (med højovne eller elektriske ovne, som begge er omfattet af direktivet) og genvindingen af gasser fra højovne (hvilket nedbringer C02-emis-sionerne ved energiproduktion, selv om de hermed forbundne kvoter paradoksalt nok ikke tildeles industrien selv, men energiselskaberne).

Vil Kommissionen tage hensyn til ovenstående betragtninger og dermed undgå, at omstillingen af denne sektor, som endelig var begyndt at konsolidere sig på EU-plan, bringes i alvorlig fare?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. juni 2003)

Kommissionen har meget omhyggeligt overvejet det rejste spørgsmål, da den udarbejdede sit forslag med henblik på at oprette en EF-dækkende ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner.

Generelt mener Kommissionen, at det er meget vigtigt at skelne mellem mål og instrumenter. Handel med drivhusgasemissionskvoter er et instrument, der benyttes med henblik på at implementere de mål, som Fællesskabet og det medlemsstater har accepteret som led Kyoto-protokollen. Det overordnede formål med direktivet er at skabe en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet ved at opstille en fællesskabsramme og sikre et EF-dækkende marked for emissionskvoter. Dette instrument er en grundpille i Kommissionens strategi for at nå Kyoto-målet på den mest omkostningseffektive måde. I sammenligning med andre instrumenter vil handel med emissionskvoter kunne mindske omkostningerne ved emissionsreduktioner ved at sikre, at reduktionerne finder sted der, hvor de koster mindst.

Ved at indføre handel med emissioner som et fællesskabsinstrument vil der blive skabt et enhedsmarked med garanti for, at alle deltagende virksomheder betaler den samme pris. Dette vil mindske eventuelle forvridninger.

Fællesskabsinstrumentet tillader desuden overførsel af kvoter inden for det indre marked og gør det dermed muligt at lade overførsel af produktionskapacitet være ledsaget af en tilsvarende overførsel af kvoter inden for og på tværs af medlemsstaternes grænser i løbet af en handelsperiode. I hvilken udstrækning en virksomhed midlertidigt ville nyde godt af lukningen af et anlæg, afhænger af, hvordan direktivet gennemføres i medlemsstaterne lovgivning.

Direktivet gør kun et anlægs driftsleder ansvarlig for de direkte emissioner, der udledes fra selve anlægget. Aktiviteter, som driftslederne iværksætter for indirekte at reducere drivhusgasemissioner, er ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.