ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4102/97 af Carlos Robles Piquer (PPE) til Kommissionen (16. januar 1998)

Om: Forberedelse af topmoedet mellem EU og Latinamerika

Raadet er positivt indstillet over for den spanske ministerpraesident, José María Aznars forslag om afholdelse af et topmoede mellem stats- og regeringscheferne fra henholdsvis EU og Latinamerika. Raadet har ligefrem meddelt, at moedet ville finde sted i foerste halvaar af 1999 under det tyske EU-formandskab.

Har Kommissionen taget hul paa forberedelserne af dette moede, som er af stor vigtighed, og har det eventuelt nedsat en saerlig gruppe, der skal tage sig af dette? Har Raadet fra nogen af parterne modtaget noget forslag om, hvilket land der skal vaere vaert for topmoedet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (5. februar 1998)

Kommissionen takker det aerede parlamentsmedlem for den interesse, han udviser over for spoergsmaalet. Forberedelsen af topmoedet mellem stats- og regeringscheferne fra henholdsvis EU, Latinamerika og Vestindien er en af de politiske topprioriteter paa Kommissionens dagsorden for 1998/1999.

Kommissionen arbejder i den forbindelse naert sammen med de kompetente instanser i Raadet.

Endvidere er det for nyligt blevet besluttet, at moedet skal foregaa i Latinamerika. Der er endnu ikke truffet endelig beslutning om, hvilken by der skal vaere vaert for topmoedet.

Endelig kan Kommissionen forsikre det aerede parlamentsmedlem om, at denne vigtige sag foelges paa naert hold af alle de ansvarlige i EU paa alle niveauer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4012/97 af John Iversen (PSE) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Pesticidrester i vindruer

Er Kommissionen bekendt med, at der paa det tyske marked er fundet flere europaeiske vindruesorter med et pesticidindhold, der overstiger den tilladte maengde? OEko Test har i Tyskland foretaget test paa 30 forskellige vindruesorter, hvoraf flere overskred den tilladte maengde af pesticidrester, for enkelte vindruesorter var den samlede koncentration af pesticid overskrevet med over 100%.

Mener Kommissionen, at de eksisterende kontrolforanstaltninger i Unionen er effektive instrumenter til at sikre forbrugerne ufarlige produkter?

Anerkender Kommissionen problemet med den samlede maengde af pesticider i frugt langt kan overstige de tilladte graensevaerdier for enkelte stoffer i frugt?

Hvilke initiativer vil Kommissionen igangsaette, der kan sikre, at forbrugerne ikke af denne aarsag indtager en for stor pesticidmaengde, naar de spiser frugt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (17. februar 1998)

Kommissionen er klar over, at de tyske myndigheder undersoegte 188 proever af spisedruer i 1996, og at der i fire af disse proever blev paavist et pesticidindhold, der laa over maksimalgraensevaerdien. I en af proeverne blev der konstateret restkoncentrationer af to pesticider, som laa over de respektive maksimalgraensevaerdier.

De fire proever, der havde et pesticidindhold over maksimalgraensevaerdien, stammede fra druesendinger, der var produceret i medlemsstaterne, og ifoelge de foreliggende oplysninger underrettede de tyske myndigheder oprindelsesmedlemsstatens myndigheder direkte om disse overtraedelser.

Kommissionen mener, at aendringerne af direktiv 90/642/EOEF af 27. november 1990 om fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for pesticidrester paa og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og groentsager ((EFT L 350 af 14.12.1990. )), som er foretaget ved Raadets direktiv 97/41/EFG af 25. juni 1997 om aendring af direktiv 76/895/EOEF, 86/362/EOEF, 86/363/EOEF og 90/642/EOEF om fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for pesticidrester paa og i henholdsvis frugt og groentsager, korn, levnedsmidler af animalsk oprindelse og visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt af groentsager ((EFT L 184 af 12.7.1997. )), der skal vaere ivaerksat af medlemsstaterne senest den 31. december 1998, vil goere ordningen for kontrol og overvaagning af pesticidrester mere effektiv. Kommissionen vil inden denne dato fastsaette de gennemfoerelsesbestemmelser, der er noedvendige for, at de aendrede bestemmelser kan fungere efter hensigten.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4123/97 af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen (16. januar 1998)

Om: Raadgivende udvalg

Hvor mange raadgivende udvalg (uden for komitologi-proceduren) er GD XI ansvarlig for, og af hvilken art er de?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (2. marts 1998)

Generaldirektoratet for miljoe, nuklear sikkerhed og civilbeskyttelse er ansvarlig for foelgende raadgivende udvalg:

- Det europaeiske raadgivende forum for miljoe og baeredygtig udvikling (Kommissionens afgoerelse 97/307/EF af 16. maj 1997 ((EFT L 131 af 23.5.1997.)))

- Det raadgivende udvalg for gennemfoerelse af Faellesskabets handlingsplan paa omraadet radioaktivt affald (Raadets resolution af 18. februar 1980 ((EFT C 51 af 19.2.1980.)), fornyet Raadsresolution af 15. juni 1992 ((EFT C 158 af 25.6.1992.)))

- I det raadgivende udvalg for kontrol med og formindskelse af forurening af havet med carbonhydrider (Kommissionens afgoerelse 80/686/EOEF af 25. juni 1980 ((EFT L 188 af 22.7.1980.)))

- Det raadgivende udvalg for beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg og andre videnskabelige formaal (Kommissionens afgoerelse 90/67/EOEF af 9. februar 1990 ((EFT L 44 af 20.2.1990.)))

- Det videnskabelige raadgivende udvalg for undersoegelse af kemiske stoffers toksicitet og oekotoksicitet (Kommissionens afgoerelse af 28. juni 1978 ((EFT L 198 af 22.7.1978.)))

- Det raadgivende udvalg for affaldshaandtering (Kommissionens afgoerelse af 21. april 1976 ((EFT L 114 af 1.5.1976.))).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3999/97 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Harmonisering af skatteordninger

Overvejer Kommissionen paa baggrund af dens engagement i forbindelse med fri bevaegelighed for arbejdstagere og de indlysende problemer, som medlemsstaterne foraarsager ved fortsat at paatage sig det individuelle ansvar for beskatning, at foretage en harmonisering af skatteordningerne og de sociale sikringsordninger for at fremme dette maal?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (4. februar 1998)

Kommissionen formoder, at det aerede medlem i sin forespoergsel sigter til indkomstskatteordningerne, eftersom han henviser til arbejdskraftens frie bevaegelighed.

For saa vidt angaar spoergsmaalet om en eventuel harmonisering af indkomstskatten paa EF-niveau, mener Kommissionen, at en saadan harmonisering i almindelighed ikke, bl.a. af hensyn til naerhedsprincippet, kan forventes inden for en overskuelig fremtid. Det udelukker naturligvis ikke, at Kommissionen fremsaetter forslag herom inden for bestemte omraader, som f.eks. arbejdskraftens frie bevaegelighed, hvor den i oevrigt tidligere har fremsat forslag ((Kommissionens henstilling af 21.december 1993 om beskatning af visse indkomster oppebaaret i en anden medlemsstat end bopaelsstaten (EFT L 39 af 10.2.1994). )), med henblik paa at sikre overholdelse af princippet om, at der ikke maa udoeves forskelsbehandling, som paapeget af Domstolen i sag C-279/93, Schumacker.

For saa vidt angaar den sociale sikring, skal Kommissionen henlede det aerede medlems opmaerksomhed paa, at faellesskabsbestemmelserne ((Raadets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 om aendring og ajourfoering af forordning (EOEF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesslabet, og af forordning (EOEF) nr. 574/72 om regler til gennemfoerelse af forordning (EOEF) nr. 1408/71 - EFT L 28 af 30.1.1997. )) om social sikring udelukkende tager sigte paa samordning af medlemsstaternes forskellige sociale sikringsordninger og ikke paa harmonisering af disse. Som adskillige gange angivet af Domstolen ((Se f.eks: Sag 161/97 - Van Munster - dom af 5. oktober 1994 - sml. 1994 (s. 466). )) er det op til medlemsstaterne at fastsaette, hvilken struktur og hvilke egenskaber deres sociale sikringsordninger skal have. Der findes fortsat uligheder mellem ordningerne alt efter, hvilke nationale maal der forfoelges, saavel med hensyn til vilkaarene for tilkendelse af ydelser som med hensyn til disses stoerrelse, men EF-traktatens principper overholdes, bl.a. princippet om ligebehandling af maend og kvinder og princippet om, at der ikke maa udoeves forskelsbehandling som foelge af nationalitet.

Paa baggrund heraf agter Kommissionen ikke at foreslaa en harmonisering af medlemsstaternes sociale sikringsordninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4064/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: IRAP

I Italien har finansministeren indfoert en ny afgift, »IRAP«, som ikke findes i noget andet land paa kontinentet. Denne afgift beregnes ikke paa grundlag af producenters fortjeneste, saaledes som det er tilfaeldet i hele Europa, men efter produktionsomkostningerne, herunder udgifterne til loenninger og investeringer.

Vil Kommissionen oplyse, om dette ikke er i modstrid med det forsoeg paa en skattemaessig harmonisering, som allerede er indledt i EU?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti paa skriftlige forespoergsler E-4063/97 og E-4064/97 (17. februar 1998)

I henhold til de foreliggende oplysninger vil bruttobeskatningsgrundlaget for den nye lokale skat - ogsaa kaldet IRAP (Imposta regionale sulle attivitá produttive) - normalt indbefatte summen af bruttoindtaegterne fra skattepligtiges salg af varer og tjenesteydelser. IRAP-nettobeskatningsgrundlaget kan vaere forskelligt fra nettoindtaegterne, da visse omkostninger ikke kan fradrages.

Kommissionen skal erindre om, at rent bortset fra de to 1990-direktiver 90/434/EOEF af 23. juli 1990 om en faelles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilfoersel af aktiver og ombytning af aktier vedroerende selskaber i forskellige medlemsstater ((EFT L 225 af 20.8.1990. )) og 90/435/EOEF af 23. juli 1990 om en faelles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater1, er der ikke paa faellesskabsplan sket nogen harmonisering, hvad angaar direkte beskatning. Ethvert fremskridt i denne retning - ogsaa selv om det bidrager til et bedre fungerende indre marked - kraever en enstemmig beslutning fra Raadets side, jf. EF-traktatens artikel 100.

Medlemsstaterne er derfor i det store hele frit stillet og kan indrette deres direkte beskatningsordning, som de vil, dog forudsat at de overholder de generelle forpligtelser ifoelge traktaten, herunder navnlig kravet om ikke-diskrimination og ligebehandling. Paa grundlag af det af det aerede medlem rejste spoergsmaal synes disse forpligtelser ikke umiddelbart at vaere beroerte ved indfoerelsen af IRAP.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3783/97 af Carlos Pimenta (PPE) til Kommissionen (26. november 1997)

Om: EU-finansiering af afproevning af faelder til human faeldefangst

I henhold til bilag I, del IV, i forslag til aftale mellem Det Europaeiske Faellesskab, Canada og Den Russiske Foederation om internationale standarder for human faeldefangst (97/C 207/11) ((EFT C 207 af 8.7.1997, s. 14. )) skal Det Europaeiske Faellesskab gennemfoere et specifikt forskningsprogram med henblik paa »at forbedre det videnskabelige grundlag for vurdering af fangne dyrs velfaerd«. Det foreslaaede EF-forskningsprogram vedroerer bisamrotten (Ondatra zibethicus) og skal gennemfoeres inden for en tidsfrist paa tre aar.

Kan Kommissionen oplyse, hvilken budgetpost denne forskning skal finansieres over, bekraefte, at denne forskning vil blive gennemfoert i noeje overensstemmelse med kravene i direktiv 86/609/EOEF ((EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1. )), oplyse det sandsynlig tidspunkt for paabegyndelsen af denne forskning samt goere rede for den noejagtige karakter af forskningen og antallet af dyr, der skal anvendes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (15. januar 1998)

I henhold til artikel 9 og bilag I, del IV til aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab, Canada og Den Russiske Foederation om internationale standarder for human faeldefangst har parterne forpligtet sig til at fremme forskning med sigte paa at videreudvikle standarderne. Parternes forslag koordineres i den faelles forvaltningskomité, som er nedsat i artikel 14 i aftalen.

For sin part har Faellesskabet forpligtet sig til at gennemfoere forskningen vedroerende bisamrotten (Ondatra zibethica) i de foerste tre aar efter aftalens ikrafttraeden. Denne forskning vil blive medfinansieret af Kommissionen over budgetposter, der endnu ikke er fastsat.

Ordningen for denne forskning vil blive ivaerksat snarest muligt efter aftalens ikrafttraeden, dvs. 60 dage efter datoen for deponering af det sidste ratifikations-, indgaaelses- eller godkendelsesdokument i henhold til de for de paagaeldende parter gaeldende regler. Kommissionen bekraefter, at maalsaetningerne for denne forskning vil blive fastlagt i overensstemmelse med de gaeldende faellesskabsbestemmelser og navnlig direktiv 86/609/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg og andre videnskabelige formaal, som det aerede medlem henviser til. Som defineret i bilag I, del IV, punkt 6.1 i aftalen har forskningen navnlig til formaal at undersoege, hvor relevante forskellige adfaerdsmaessige og fysiologiske indikatorer er for en vurdering af fangne dyrs velfaerd med henblik paa udvikling af fremtidige normer for human faeldefangst, jf. denne aftale. Det er for tidligt at angive, hvor mange dyr der er noedvendige for forskningen, da dette afhaenger af forskningsprotokollen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3852/97 af Konstantinos Hatzidakis (PPE) til Kommissionen (5. december 1997)

Om: Forurening i Graekenland foraarsaget af DEI

I omraadet Ammudara ved Linoperama, der ligger i naerheden af Iraklion paa Kreta, har DEI (det offentlige graeske elektricitetsselskab) opfoert et elvaerk. I henhold til klager fra beboere og erhvervsdrivende i omraadet forurener elvaerkets emissioner og affald i katastrofal grad miljoeet og luften i dette meget naturskoenne omraade, hvilket i allerhoejeste grad har skadet turismen, som er beboernes vigtigste indtaegtskilde. Trods det myndighederne i aarevis gang paa gang har lovet at traeffe de noedvendige foranstaltninger, er der ikke sket noget.

Kan Kommissionen oplyse, om driften af dette elvaerk i det paagaeldende omraade er i overensstemmelse med EU's miljoelovgivning, og hvad der i benaegtende fald boer ske? Vil Kommissionen eventuelt finansiere strukturforanstaltninger, f.eks. flytning af elvaerket fra omraadet eller installering af filtre i dets skorstene, saaledes at forureningen ophoerer eller under alle omstaendigheder bringes ned paa et acceptabelt niveau?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (20. januar 1998)

Kommissionen skal oplyse det aerede medlem, at det er klar over disse beskyldninger, og at den allerede har registreret en klage over forholdene. Kommissionen vil undersoege beskyldningerne i medfoer af faellesskabslovgivningen og anmode de graeske myndigheder om yderligere oplysninger.

Kommissionen vil navnlig undersoege, om forringelsen af miljoeet som foelge af emissioner til luften fra driften af det offentlige graeske elektricitetsselskabs (DEI's) anlaeg er i modstrid med Raadets direktiv 94/66/EF af 15. december 1994 om aendring af direktiv 88/609/EOEF om begraensning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlaeg ((EFT L 337 af 24.12.1994. )) og Raadets direktiv 84/360/EOEF af 28. juni 1984 om bekaempelse af luftforurening fra industrianlaeg ((EFT L 188 af 16.7.1984. )).

Saafremt det konstateres, at faellesskabslovgivningen er overtraadt, indleder Kommissionen overtraedelsesproceduren i henhold til EF-traktatens artikel 169. Kommissionen modtager gerne yderligere oplysninger for at kunne naa til en afgoerelse paa dette punkt.

Det er vigtigt at bemaerke, at klagerne har mulighed for at goere brug af administrative retsmidler over for de graeske myndigheder eller opnaa en juridisk proevelse foran den kompetente domstol under graesk lov. Klagerne boer opfordres til at anvende denne mulighed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4103/97 af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen (16. januar 1998)

Om: Gennemfoerelse af superafgiften i Italien

1. Er Kommissionen bekendt med meddelelserne om, at den italienske regering er rede til at daekke 80% af den superafgift, de italienske malkekvaegholdere skal erlaegge?

2. Hvis dette er rigtigt, goeres der da ikke brud paa ordningen med superafgift, i henhold til hvilken den primaere producent selv er ansvarlig for overskridelsen af den maelkekvote, han har faaet tildelt?

3. Mener Kommissionen ikke, at malkekvaegholderne i alle medlemsstaterne burde overholde de forpligtelser, der er forbundet med maelkekvotesystemet, paa samme maade, og kan Kommissionen oplyse, om det eksisterende italienske system er i overensstemmelse hermed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (17. februar 1998)

Den 4. december 1997 informerede de italienske myndigheder Kommissionen om det lovdekret, i henhold til hvilket producenterne ville faa tilbagebetalt ca. 80% af tillaegsafgiften paa maelk og mejeriprodukter for perioden 1996-97. Dette lovdekret, der traadte i kraft den 2. december 1997, skulle i henhold til den italienske lovgivning droeftes i Parlamentet med henblik paa at goere det til lov. Dette skete den 23. januar 1998. I mellemtiden har Kommissionen opfordret de italienske myndigheder til snarest muligt at meddele deres bemaerkninger hertil.

Kommissionen er helt enig i, at producenterne i henhold til artikel 1 i Raadets forordning (EOEF) nr. 3950/92 om en tillaegsafgift paa maelk og mejeriprodukter ((EFT L 405 af 31.12.1992. )) skal betale tillaegsafgiften ved overskridelse af deres individuelle referencekvote. I tilfaelde af mistanke om overskridelse gennemfoerer Kommissionen en omhyggelig kontrol; hvis mistanken er begrundet, indledes der en overtraedelsesprocedure, saaledes som det skete over for Italien den 12. januar 1998. Italien har en maaned til at besvare de formulerede bemaerkninger og rette sig herefter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2729/97 af Marianne Thyssen (PPE) til Kommissionen (30. juli 1997)

Om: Kompensationsordning for nederlandske tankstationsindehavere langs den belgiske og tyske graense

Ifoelge forlydender er der den 23. juli 1997 traadt en ordning i kraft, hvorefter nederlandske tankstationsindehavere langs den belgiske og tyske graense kompenseres for det tab, de er blevet paafoert, efter at en afgiftsforhoejelse har gjort benzinen dyrere i Nederlandene.

Kan Kommissionen oplyse, om denne ordning, der ikke finder generel geografisk anvendelse paa Nederlandenes omraade, men er geografisk begraenset til graenseomraaderne, er i overensstemmelse med de europaeiske konkurrenceregler?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (16. februar 1998)

Som opfoelgning paa sit svar af 11. september 1997 ((EFT C 82 af 17.3.1998, s. 133. )) kan Kommissionen nu give foelgende supplerende oplysning.

Den 18. august 1997 anmeldte de nederlandske myndigheder en stoette (N 558/97) til fordel for nederlandske tankstationer, der er beliggende naer den tyske graense. Fysiske eller juridiske personer, samt partnerskaber eller begraensede partnerskaber, for hvis regning én eller flere tankstationer drives, og deres efterfoelgere er berettiget til at oppebaere stoetten. Formaalet med stoette er at kompensere indehaverne af disse tankstationer for det paastaaede fald i omsaetningen, der skyldes den forhoejelse af punktafgiften paa benzin, der traadte i kraft den 1. juli 1997 i Nederlandene. Stoetteprojektet skal loebe over maksimalt tre aar, dvs. indtil 1. juli 2000.

Den 22. september 1997 udbad Kommissionen sig yderligere oplysninger for derved at undersoege: i) i hvilket omfang de anmeldte foranstaltninger kan fordreje konkurrencen i andre medlemsstater, herunder navnlig i Tyskland og i Belgien; og ii) hvorvidt stoetten kan have en kumulativ effekt. Endvidere hersker der tvivl om, hvorvidt disse kontrakter er forenelige med Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1984/83 af 22. juni 1983 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, paa kategorier af eksklusive koebsaftaler ((EFT L 173 af 30.6.1983. )). De nederlandske myndigheder afgav svar den 30. oktober 1997. Den 17. december 1997 udbad Kommissionen sig yderligere oplysninger, da den nederlandske regering ikke havde svaret tilfredsstillende paa alle de spoergsmaal, der var rejst i Kommissionens skrivelse af 22. september 1997. Kommissionen kan ikke paa nuvaerende tidspunkt tage stilling, da den afventer den nederlandske regerings svar paa skrivelsen af 17. december 1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3565/97 af Graham Mather (PPE) til Kommissionen (13. november 1997)

Om: Kommissionens meddelelse om skattesamordning (KOM(97)0495)

Paa OEKOFIN-moedet den 13. oktober 1997 blev denne meddelelse fra Kommissionen droeftet for foerste gang. I dokumentet forelaegges der en pakke til tackling af saakaldt »skadelig skattekonkurrence«. Raadet opfordrede Kommissionen til at forelaegge en ny meddelelse senest den 12. november under hensyntagen til de resultater, der blev opnaaet paa OEKOFIN-moedet og paa moedet i Skattepolitikgruppen den 20. oktober. Ministrene understregede enstemmigt, at de havde til hensigt at naa til politisk enighed om dette spoergsmaal paa OEKOFIN-moedet den 1. december.

Hvad angaar beskatning af kapitalindkomst, fastslaar meddelelsens punkt 19.III, at »alle medlemsstater boer enten have en minimumskildeskat eller levere oplysninger om renteindkomst til andre medlemsstater«. I punkt 19.VI hedder det: »Hvis en medlemsstat ikke benytter informationsudvekslingsoptionen, boer den i det mindste anvende kildeskatten paa et minimumsniveau. Denne minimumsskattesats boer fastsaettes paa et niveau, der er tilstraekkeligt til at sikre et acceptabelt niveau for beskatning af graenseoverskridende opsparing«.

Hvordan vil det »acceptable niveau« blive beregnet og aftalt?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti paa skriftlige forespoergsler E-3563/97, E-3564/97, E-3565/97, E-3566/97 og E-3567/97 (3. februar 1998)

Opmaerksomheden henledes paa Kommissionens nye meddelelse af 5. november 1997 ((KOM(97) 564 endelig udg. )) og konklusionerne af OEKOFIN-moedet den 1. december 1997 om skattepolitikken.

Inden for rammerne af disse konklusioner godkendte Raadet en tekst om beskatning af kapitalindkomst med fire punkter, der vil kunne danne grundlag for et nyt direktivforslag.

Som anfoert i ovennaevnte meddelelse agter Kommissionen at forelaegge et forslag meget hurtigt, principielt inden april 1998.

Ifoelge Kommissionen er det paa nuvaerende tidspunkt for tidligt at kommentere de foelsomme og delikate spoergsmaal, der rejses af det aerede medlem.

Kommissionen er stadig paa overvejelsesstadiet men vil noeje praecisere sin holdning i et kommende direktivforslag.