SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2819/96 af María Sornosa Martínez (GUE/NGL) til Raadet (23. oktober 1996)

Om: Kraenkelse af kvinders rettigheder i Afghanistan

Taleban-militsen, som allerede har erobret to tredjedele af Afghanistan og har indledt den administrative og oekonomiske genopbygning af det omraade, den kontrollerer, er i faerd med at gennemfoere en omlaegning af samfundet efter strenge islamiske principper. Der er dekreteret doedsstraf for utroskab og indtagelse af alkohol, kvinder maa ikke laengere arbejde, og piger maa ikke gaa i skole.

Soendag den 29. september 1996 blev de foerste kvinder, som ifoelge den ultrafundamentalistiske milits havde forladt deres hjem uden at vaere korrekt paaklaedt, pisket og sendt hjem.

Mener Raadet ikke, at landene i Den Europaeiske Union boer reagere paa denne situation?

Vil Raadet overveje muligheden af at goere enhver fremtidig politisk dialog mellem medlemsstaterne og Afghanistan betinget af, at landets myndigheder respekterer menneskerettighederne samt kvinders og pigers rettigheder?

Vil Raadet vaere parat til i medlemsstaterne at fremme oplysningskampagner vedroerende den uret, som kvinder i visse lande saasom Afghanistan lider paa saavel politisk, socialt og undervisningsmaessigt plan?

Svar (13. februar 1997)

Den 28. oktober 1996 offentliggjorde EU en erklaering om situationen i Afghanistan hvori den udtrykte sin bekymring over de tiltagende vaebnede fjendtligheder og indtraengende opfordrede alle parter til at soege en fredelig loesning gennem forhandlinger, der i sidste ende skal foere til en politisk loesning, som kan bringe fred og stabilitet til Afghanistan.

I den forbindelse understregede EU paa ny sin stoette til FN's saerlige mission i Afghanistan.

EU gav udtryk for sin saerlige bekymring over, at kraenkelser af menneskerettighederne var almindeligt forekommende, herunder navnlig diskriminering af kvinder og piger. EU mindede om FN's Sikkerhedsraads resulution 1076/1996, der netop fordoemmer saadan diskriminering og andre kraenkelser af menneskerettighederne i Afghanistan. EU opfordrede indtraengende lederne af de forskellige fraktioner i Afghanistan til at respektere og foelge principperne i verdenserklaeringen om menneskerettigheder og FN's pagt og alle de oevrige konventioner om menneskerettigheder, som Afghanistan har undertegnet.

Rent konkret understregede EU som en af de stoerste bidragydere til den humanitaere bistand til Afghanistan, at EU ser med stor bekymring paa de foelger, som kraenkelserne af mennekserettighederne kan faa for dem, der er omfattet af EU's hjaelpeprogram i Afghanistan, men ser frem til en dialog med alle de beroerte parter om samarbejdsregler, der skal sikre, at hjaelpen naar frem, og at kvaliteten af den stoette, der allerede ydes til det afghanske folk uanset koen og etnisk baggrund, opretholdes.

Kvindernes vilkaar og forskelsbehandlingen af kvinderne i baade politisk, social og uddannelsesmaessig sammenhaeng i visse lande er generelt noget EU foelger meget opmaerksomt i de institutionaliserede forbindelser med de paagaeldende lande. For saa vidt angaar Afghanistan foregaar der ikke nogen institutionaliseret politisk dialog mellem EU og Kabul. Den overordentlig ustabile og stadig skiftende politiske situation i Afghanistan har endvidere i laengere tid forhindret EU i at have nogen som helst form for politiske forbindelser med myndighederne i Afghanistan. Dette har dog ikke forhindret, at EU meget kraftigt baade i FN i New York og paa Teheran-konferencen om Afghanistan den 29. og 30. oktober samt senest under den politiske dialog mellem EU og Pakistan den 4. november i Dublin udtrykte sin bekymring over kvindernes haarde skaebne i de omraader, der kontrolleres af Taliban og generelt i hele Afghanistan.

EU vil fortsat give udtryk for denne holdning i alle fora, der beskaeftiger sig med situationen i Afghanistan, og overvejer for tiden, hvordan man konkret kan bidrage til et omsving i kvindernes elendige forhold i Afghanistan navnlig ved en aendring af vilkaarene for den humanitaere bistand.