ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1655/96 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Udvikling af Faellesskabets jernbaner

I henhold til artikel 15 i Raadets direktiv (91/440/EOEF) ((EFT L 237 af 24.8.1991, s. 25.)) om udvikling af Faellesskabets jernbaner skal medlemsstaterne vedtage de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1993. I direktivet hedder det, at for at goere jernbanetransporten mere effektiv skal medlemsstaterne traeffe de noedvendige foranstaltninger til, at jernbanevirksomhederne med hensyn til ledelse, forvaltning, administration samt administrativ, oekonomisk og intern regnskabsmaessig kontrol har en uafhaengig status. Kan Kommissionen derfor give foelgende oplysninger:

1. Hvilke foranstaltninger har Graekenland truffet paa nationalt niveau for at udvikle de graeske jernbaner?

2. Har Graekenland givet meddelelse om disse foranstaltninger og i givet fald hvornaar?

3. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen traeffe, hvis den konstaterer manglende gennemfoerelse af ovennaevnte direktiv fra de ansvarlige graeske myndigheders side?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (31. juli 1996)

Graekenland har endnu ikke givet meddelelse om nationale foranstaltninger til gennemfoerelse af Raadets direktiv 91/440/EOEF om udvikling af Faellesskabets jernbaner.

Da medlemsstaterne skulle gennemfoere direktivet inden den 1. januar 1993, har Kommissionen indledt foranstaltninger over for Graekenland i henhold til EF-traktatens artikel 169.

I november 1995 sendte den en aabningsskrivelse til Graekenland. Kommissionen er paa nuvaerende tidspunkt i kontakt med de graeske myndigheder for at hoere om deres planer for at gennemfoere direktivet. Afhaengig af resultatet af disse kontakter vil den beslutte, om sagen skal indbringes for Domstolen eller ej.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1768/96 af Bryan Cassidy (PPE) og Giles Chichester (PPE) til Kommissionen (3. juli 1996)

Om: Smart Card-standarder

Har Kommissionen kendskab til artikelen »Delay on the Cards«, der blev offentliggjort i Computer Weekly den 25. april 1996?

Er den enig i kommentarerne i denne artikel om svagheden ved det nuvaerende standardsystem, hvorefter kort kan vaere underkastet de samme standarder, men paa grund af brugen af forskellige valgmuligheder inden for en standard vaere inkompatible paa transaktionsstedet?

Hvilke eventuelle skridt paataenkes for at hjaelpe europaeiske brugere (f.eks. detailhandlere, hoteller, restauranter, transport- og rejseorganisationer og regeringsorganer) og sikre fordelene ved brugen af faelles Smart Card-baserede transaktionssystemer fra et tidspunkt, der ikke ligger senere end det tidspunkt, hvor deres modparter i Nordamerika har indfoert saadanne systemer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (18. september 1996)

Kommissionen er bekendt med artiklen »Delay on the cards« (offentliggjort i Computer Weekly den 25. april 1996). De spoergsmaal, som artiklen kommer ind paa, gennemgaas med hensyn til deres driftskompatibilitet (»interoperability«), hvilket Kommissionen anser for at vaere et afgoerende element i opbygningen af det indre marked for betalingssystemer. Der skal i denne henseende skelnes mellem »teknisk« og »kommerciel« driftskompatibilitet.

Foerstnaevnte form for driftskompatibilitet vedroerer i al vaesentlighed tekniske standarder. I de europaeiske standardiseringsorganers arbejde paa dette omraade fokuseres der for oejeblikket isaer paa at opstille standarder, der er kompatible og samtidig tillader en hoej grad af sikkerhed. Isaer har de tre stoerste europaeiske sammenslutninger inden for banksektoren (European credit sector associations - ogsaa kaldet ECSAs) ((Medlemmer af ECSAs er: The Banking Federation of the European Union, The European Savings Banks Group og The European Association of Co-operative Banks. )) paa Kommissionens foranledning i 1993 nedsat et europaeisk udvalg for bankstandarder (European committee for banking standards - ogsaa kaldet ECBS). En af udvalgets opgaver er at fremme yderligere standardisering af plastickort og tilhoerende apparater, saavel traditionelle kredit- og kontokortsystemer og forudbetalte betalingskort (til elektronisk betaling). Paa begge omraader goeres der store fremskridt, som vil bidrage til at forbedre vilkaarene for europaeiske kommercielle brugere samt banker og forbrugere.

Den anden form for driftskompatibilitet vedroerer de kommercielle aftaler, der indgaas mellem operatoerselskaberne med henblik paa at aabne systemerne for hinanden paa et gensidigt grundlag og fastlaegge betingelserne for driften. Kommissionen tror paa markedskraefternes frie regulering og mener, at alle saadanne aftaler skal overholde EF's konkurrenceregler, herunder isaer EF-traktatens artikel 85 og 86, da det er klart, at driftskompatibiliteten boer bidrage til det tekniske og oekonomiske fremskridt, som det aerede medlem gerne ser gennemfoert.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2086/96 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (26. juli 1996)

Om: Gibraltar

Vil Kommissionen bekraefte, at Gibraltar er en del af Den Europaeiske Union?

Vil Kommissionen underrette den europaeiske ombudsmand, der i sin aarsberetning for 1995 opfoerte klager fra Gibraltar som stammende fra et omraade uden for Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (19. september 1996)

I henhold til artikel 227, stk. 4 i EF-traktaten og artikel 79, stk. 1 i Euratom-traktaten finder traktaternes bestemmelser anvendelse paa Gibraltar, idet dette er et europaeisk omraade, hvis udenrigsanliggender varetages af en medlemsstat. Det samme gaelder dog ikke for alle afledte retsakter. F. eks. gaelder institutionernes retsakter om landbrugspolitikken og akterne om harmonisering af medlemsstaternes lovgivninger om omsaetningsafgifter i henhold til artikel 28 i akten om Det Forenede Kongeriges tiltraedelse af De Europaeiske Faellesskaber ikke for Gibraltar, medmindre Raadet med enstemmighed paa forslag af Kommissionen traeffer anden afgoerelse.

Ombudsmandens rapport tilsendes Parlamentet, og det foreslaas derfor det aerede medlem at henvende sig direkte til ombudsmanden om indholdet af hans rapport.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2345/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (27. august 1996)

Om: Europaeiske finansielle midler til mentalhygiejne

Er Kommissionen i besiddelse af en oversigt over, hvor mange ECT-behandlinger og/eller lobotomi-operationer der er blevet gennemfoert i medlemsstaterne inden for de seneste 10 aar?

Har Kommissionen en oversigt over, hvor mange doedsfald der er sket paa psykiatrisk/mentalhygiejniske behandlingssteder inden for de seneste 10 aar med angivelse af doedsaarsagen?

Har Kommissionen til hensigt at foreslaa et europaeiske direktiv om beskyttelse af de rettigheder, der tilkommer borgere i psykiatrisk behandling?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (3. oktober 1996)

Kommissionen er ikke i besiddelse af de af det aerede parlamentsmedlem efterlyste oplysninger. Eftersom ansvaret for sundhedsvaesen ligger hos medlemsstaterne, har Kommissionen ingen hensigter om at stille forslag til lovgivning paa dette omraade.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1824/96 af José Apolinário (PSE) til Kommissionen (5. juli 1996)

Om: Begraensning af fiskeriet efter sardin

Kommissionen har erklaeret at have til hensigt at gennemfoere en begraensning af sardinfiskeriet ud for Portugals kyst paa 40% frem til 2002 paa grundlag af en uafhaengig videnskabelig undersoegelse. Da undertegnede er i besiddelse af undersoegelsen, men ikke er i stand til at finde de videnskabelige oplysninger, der skulle begrunde det naevnte forslag, bedes Kommissionen oplyse, paa hvilket videnskabeligt grundlag, den er naaet frem til de omtalte 40%.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (30. juli 1996)

Kommissionen kan meddele, at den ikke har foreslaaet en saadan begraensning af sardinfiskeriet ud for Portugals kyst. Forslaget gaar naermere bestemt ud paa at saette et overordnet maal for indskraenkning paa mellemlang sigt af fiskerikapaciteten med 40% i perioden 1997-2002 for flaader, der fisker efter sardin ud for atlanterhavskysten paa den iberiske halvoe. Foelgerne for sardinfiskeriet i det portugisiske omraade vil hovedsagelig afhaenge af, hvordan kapacitetsindskraenkningen tilrettelaegges i enkeltheder, et spoergsmaal, som skal droeftes med de portugisiske myndigheder, og af bestandens omfang.

Kommissionens forslag er baseret paa udtalelsen fra Den Raadgivende Komité for Forvaltning af Fiskeriet (ACFM) og paa rapporten fra en gruppe af uafhaengige eksperter, populaert betegnet som »Lassen-rapporten«, som blev forelagt for Parlamentet den 15. maj 1996. Disse eksperter, heriblandt portugisiske videnskabsmaend, har udarbejdet deres rapport paa grundlag af de seneste vurderinger, der er foretaget af Det Internationale Havundersoegelsesraad, og ifoelge hvilke der ikke laengere er sikre biologiske graenser, naar det gaelder sardinbestanden. Gydebestandens biomasse i 1995 var den laveste nogensinde, og siden 1992 har alle aargange vaeret smaa.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2467/96 af Ben Fayot (PSE) til Kommissionen (23. september 1996)

Om: Vaegtafgift opkraevet i Belgien

Firmabiler, der er indregistreret i Luxembourg, og som benyttes af belgiske graensearbejdere, der arbejder i Luxembourg, paalaegges vaegtafgift af de belgiske toldmyndigheder.

Er de belgiske myndigheders fremgangsmaade i overensstemmelse med bestemmelserne for det indre marked? Er der i virkeligheden ikke tale om en hindring for personers fri bevaegelighed inden for det indre marked?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (23. oktober 1996)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-1979/96 fra Martin Schulz ((Se side 59. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2183/96 af Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) til Kommissionen (2. august 1996)

Om: EU-medlemskab af CITES-konventionen

Den Europaeiske Unions medlemsstater er selvstaendige medlemmer af den internationale CITES-konvention om arternes beskyttelse. Der har tidligere vaeret bestraebelser paa at EU som saadant skulle vaere medlem af CITES.

1. Findes der fortsat officielle bestraebelser fra EU's side paa at blive medlem af CITES?

2. I bekraeftende fald, hvordan er tidsplanen desangaaende, og hvilke virkninger ville et EU-medlemskab have for gennemfoerelsen af den europaeiske forordning om arternes beskyttelse?

3. I benaegtende fald, hvad taler imod et saadant EU-medlemskab af CITES?

4. Vanskeliggoer det ikke gennemfoerelsen af den europaeiske forordning om arternes beskyttelse, hvis EU staar udenfor?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (13. september 1996)

En aendring af konventionen, hvorefter det skulle blive muligt for Faellesskabet at blive medlemsstat af denne, blev vedtaget paa det ekstraordinaere moede i parternes konference i 1983. Denne aendrings ikrafttraedelse kraever formel vedtagelse ved to tredjedele af de stater, der var medunderskrivere paa tidspunktet for vedtagelsen af aendringen (dvs.: to tredjedele af 81 = 54, hvoraf til dato 33 har accepteret aendringen). I forbindelse med vedtagelsen af den faelles holdning (EF) nr. 26/96, som Raadet vedtog med henblik paa ved-tagelse af Raadets forordning (EF) om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed ((EFT C 196 af 6.7.1996, s. 58. )), enedes Raadet og Kommissionen om, at der var et yderst paatraengende behov for, at Faellesskabet tiltraadte konventionen, og paatog sig at handle med henblik paa at opfylde dette formaal.

Tidsrammen for Faellesskabets tiltraedelse heraf vil afhaenge af, hvilket gunstigt resultat der kommer ud af disse faelles bestraebelser med henblik paa at sikre accept af aendringen fra 1983 ved hjaelp af et tilstraekkelig stort antal yderligere parters godkendelse.

Som medunderskriver af konventionen vil Faellesskabet vaere retligt forpligtet til - i mod-saetning til den helt autonome fortolkning af konventionen siden 1984 - at overholde denne og staa til regnskab for problemer med dens praktiske gennemfoerelse og haandhaevelse. Faellesskabets medlemskab vil ligeledes bringe Faellesskabets juridiske status i konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) helt

i traad med dets kompetence med hensyn til anliggender i forbindelse med konventionen og goere denne status mere gennemsigtig over for tredjelande i relation til konventionen.

Den nuvaerende observatoerstatus paa moederne i medlemsstaternes konference samt i dennes mange udvalg og arbejdsgrupper er i forbindelse hermed rent faktisk en negativ faktor.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1561/96 af Ernesto Caccavale (UPE) til Raadet (11. juni 1996)

Om: Udlevering af den italienske statsborger Pietro Venezia til USA, hvor han er i fare for at blive doemt til doeden

Den Europaeiske Union respekterer individets grundlaeggende rettigheder, hvoriblandt retten til livet, der er fastsat i internationale aftaler, bl.a. den europaeiske menneskerettighedskonvention, og anerkendt i Unionens medlemsstaters forfatninger og retsordener.

Pietro Venezia risikerer at blive udleveret af de italienske myndigheder til USA, hvor han hoejst sandsynligt vil blive doemt til doeden.

Hvad vil Raadet goere for at forhindre, at en EU-borger udsaettes for en saa aabenlys kraenkelse af en af de grundlaeggende menneskerettigheder?

Svar (14. oktober 1996)

Selv om Unionen i henhold til artikel F, stk. 2, i traktaten om Den Europaeiske Union »respekterer de grundlaeggende rettigheder, saaledes som det garanteres ved den europaeiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder«, og »som de foelger af medlemsstaternes faelles forfatningsmaessige traditioner«, tilkommer det ikke Unionen at gribe ind over for medlemsstaternes anvendelse af konventionen paa omraader, der henhoerer under disses nationale kompetence. Raadet har altsaa ikke kompetence til at svare paa det aerede parlamentsmedlems spoergsmaal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1696/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Verdenshandelsorganisation/ris

Ved undertegnelsen af aftalen efter Uruguay-Runden forpligtede Den Europaeiske Union sig til gradvis at nedsaette toldafgifter paa rismarkedet. GATT-aftalerne medfoerer for Unionen overgang fra en mindstepris, der er baseret paa en importpris, til en maksimalpris. Dette foerer for Europa til stoerre international konkurrence baade inden for landbrugsproduktionen og den industrielle forarbejdning af den raa ris til det forarbejdede produkt. Dette er grunden til, at Kommissionen overvejer en ny ordning, der er baseret paa nedenstaaende:

1. reduktion af produktionsprisen

2. produktionsudligningsbeloeb.

Reduktion af produktionsprisen vil noedvendigvis faa negative virkninger paa rentabiliteten inden for Faellesskabets risproduktion. For at opretholde det nuvaerende indtaegtsniveau er det noedvendigt at indfoere en kompensationsordning, samtidig med et produktionsniveau, der er kompatibelt med efterspoergslen. Af denne grund fastsaettes der stoette pr. ha ristilsaaet areal, der dog er afhaengig af et af Faellesskabets garanteret makmimumareal (SMGC).

Der boer gives fuld finansiel kompensation for den foreslaaede reduktion af interventionsprisen for at opretholde producenternes indtaegtsniveau og sikre dem tilstraekkelig til livets opretholdelse, og beregningen af kompensationsbeloebet boer ske paa grundlag af et gennemsnit over de tre seneste produktionsaar (93, 94 og 95) i hver af de producerende medlemsstater under hensyntagen til udviklingen i forbruget og tiltraedelsen af nye lande til Den Europaeiske Union.

Mener Europa-Kommissionen derfor ikke, at det er noedvendigt igen at undersoege de boeder, der er fastsat i tilfaelde af overskridelse af det garanterede maksimumareal (SMGC)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (9. juli 1996)

I den nuvaerende forordning (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den faelles markedsordning for ris ((EFT L 329 af 30.12.1995. )), som skal anvendes fra den 1. september 1996, fastsaettes i artikel 6, stk. 5, at »Hvis arealerne med ris i et aar overstiger et af de basisarealer, der er anfoert i stk. 4, anvendes for samme hoestaar for alle producenter fra det paagaeldende basisareal en nedsaettelse af godtgoerelsen med:

- tre gange satsen for overskridelsen, hvis den er under 1 %

- fire gange satsen for overskridelsen, hvis den er 1 % eller derover, men under 3 %

- fem gange satsen for overskridelsen, hvis den er 3 % eller derover, men under 5 %

- seks gange satsen for overskridelsen, hvis den er 5 % eller derover«.

Kommissionen har ingen planer om at aendre de paagaeldende kriterier for opkraevning af boeder, da den i sit oprindelige forslag gik ind for, at nedsaettelsen af godtgoerelsen skulle have vaeret lig med seks gange satsen for overskridelse for at opretholde en vis proportionalitet mellem den procentvise overskridelse og boeden udtrykt i procent af interventionsopkoebsprisen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1706/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (25. juni 1996)

Om: Soetransport over korte afstande

I hvidbogen om den faelles transportpolitiks fremtidige udvikling fra december 1992 fremlagde Kommissionen en raekke lovgivningsmaessige forslag med henblik paa fremme af soetransport over korte afstande som et energieffektivt og ikke forurenende alternativ til landevejstransport. Selv om vi anerkender vaerdien af Kommissionens meddelelse til Parlamentet, Raadet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, understreges det, at foelgende elementer maa vises saerlig opmaerksomhed:

- etablering af en konkurrencemaessig ramme, inden for hvilken stoettens gennemskuelighed og den fremtidige internalisering af de eksterne omkostninger vil goere det muligt at stille soetransport over korte afstande paa lige fod med andre transportformer;

- fuldstaendig integration af soetransport over korte afstande i de transeuropaeiske net, hvori denne form for transport maa indgaa som en integrerende del paa lige fod med andre transportformer;

- udarbejdelse af konkrete loesninger paa de administrative problemer inden for soetransport over korte afstande (f.eks. i forbindelse med told- eller transitprocedurer);

- opgradering af smaa og mellemstore havnes rolle for at aflaste de store havne og de vigtigste landevejsforbindelser.

For at naa disse maal mener vi, at der maa udarbejdes en liste over prioriteringer og sikres en permanent opfoelgning af de indledte bestraebelser gennem et snaevert samarbejde mellem Kommissionen, medlemsstaterne og FIM-gruppen om soetransport over korte afstande. Vil Kommissionen paatage sig dette?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (9. juli 1996)

Kommissionens meddelelse om short sea shipping ((KOM(95) 317. )) indeholdt et handlingsprogram med forslag til initiativer, som boer traeffes af Kommissionen, af medlemsstaterne, af lokale og regionale myndigheder og af de maritime erhverv.

Kommissionen mener, at ansvaret for at fremme udviklingen af short sea shipping hovedsagelig maa ligge hos de maritime erhverv. Den erkender vigtigheden af de spoergsmaal, det aerede medlem naevner, men mener, at det ikke ville bidrage saerlig meget til den praktiske gennemfoerelse af handlingsprogrammet, hvis Kommissionen selv udarbejder en liste over prioriteter.

Kommissionen arbejder dog allerede naert sammen med short sea-gruppen under de maritime erhvervs forum (MIF) ved gennemfoerelsen af det handlingsprogram, der indgaar i meddelelsen. Denne forbindelse bygger paa de prioriteter, som gruppen har fastsat. MIF's syvende plenarmoede afholdes i Marseilles den 4. og 5. juli 1996, og man vil her foretage den foerste officielle vurdering af udviklingerne.

Alle de spoergsmaal der naevnes af det aerede medlem, indgaar i Kommissionens loebende arbejde. Navnlig understreges short sea shipping i saadanne kommissionsaktiviteter som det fjerde rammeprogram for forskning og udvikling, integrering af havne i det transeuropaeiske transportnet og stoette til short sea shipping pilotaktioner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1971/96 af Odile Leperre-Verrier (ARE) til Kommissionen (16. juli 1996)

Om: Europaeisk identitetskort

Kan Kommissionen redegoere for den videre behandling af forslag af Lombardi, formand for Raadet (undervisning), om at indfoere en europaeisk ordning for universitetsidentitetskort.

Er der gennemfoert feasibility-undersoegelser? Er forslaget blevet behandlet i de forskellige europaeiske instanser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (13. september 1996)

Kommissionen er ikke orienteret om det forslag, det aerede medlem henviser til.

Tidligere kontakter med studenterorganisationer til behandling af spoergsmaalet om det hensigtsmaessige i at etablere et universitetsidentitetskort har ikke overbevist Kommissionen om et saadan korts mervaerdi i forhold til de studenterkort, der allerede findes paa det europaeiske eller internationale plan.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1630/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: EU-stoette til Det Internationale Familieplanlaegningsforbund

Hvor mange penge giver EU til Det Internationale Familieplanlaegningsforbund (IPPF), og noejagtig hvad gaar pengene til?

Anvendes pengene direkte til befolkningskontrolprojekter i Kina eller anvendes de indirekte til f.eks. at sende tjenestemaend til konferencerne i Cairo og Beijing for at blokere for initiativer til beskyttelse af retten til liv, som er rettet mod Kinas et barn pr. par-politik?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (18. juli 1996)

I 1993 blev Kommissionen enig med Det Internationale Familieplanlaegningsforbund (IPPF) om at stoette et treaarigt projekt til 10,5 mio. ECU med titlen: »Stoette til IPPF med henblik paa raadgivning paa familieplanlaegningsomraadet med det formaal at nedbringe foedselstallet i de sydlige og oestlige Middelhavslande«. Der var tale om en gavebistand under budgetpost B7-4080 »Foranstaltninger med henblik paa multilateralt samarbejde paa regionalt og subregionalt plan i Middelhavsomraadet«.

Under dette projekt gennemfoerte familieplanlaegningsorganisationer fra Marokko, Tunesien, Algeriet, Egypten, Gazastriben og Vestbredden, Libanon og Tyrkiet integrerende aktiviteter, der tager sigte paa nedsaettelse af foedselstallene, forbedring af familieplanlaegningen, tilbud om seksualraadgivningsydelser og sundhedsydelser ved svangerskab og barsel samt en myndiggoerelse af kvinderne. Kommissionen har ikke stoettet andre IPPF-aktiviteter, og der er heller ikke nogen af pengene, der er blevet kanaliseret direkte over i projekter, der er gennemfoert i Kina.

Kommissionen har intet kendskab til nogen som helst indirekte brug af midlerne til blokering af initiativer, der er rettet mod Kinas et-barn-pr.-par-politik.