SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1821/01

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(21. juni 2001)

Om: Omkostningerne ved bekæmpelse og forebyggelse af BSE i Den Europæiske Union

1. Kan Kommissionen oplyse, hvor meget de BSE-tests, der er gennemført i EU's medlemsstater, har kostet?

2. Kan Kommissionen oplyse, hvem der har båret disse omkostninger i EU's medlemsstater, kvægavlerne, forarbejdningsvirksomhederne, forbrugerne eller de regionale eller nationale regeringer?

3. Kan Kommissionen oplyse, hvilke regler der anvendes i de enkelte medlemsstater, hvad angår erstatning til de landbrugere, hvis besætninger er ramt af BSE (nedslagtning af dyr og tabt indtægt)?

4. Kan Kommissionen oplyse, hvem der betaler tilintetgørelsen af de BSE-smittede dyrekroppe?

5. Kan Kommissionen oplyse, hvilke omkostninger der er forbundet med den manglende anvendelse og deraf følgende tilintetgørelse af kød- og benmel, og hvem der bærer disse omkostninger i de enkelte medlemsstater?

6. Mener Kommissionen, at det af svarene på ovenstående spørgsmål kan konkluderes, at kvægavlerne i EU arbejder under ensartede konkurrenceforhold?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. september 2001)

1. Kommissionen har ikke for øjeblikket oplysninger om alle medlemsstaterne. På grundlag af de foreliggende oplysninger anslår medlemsstaterne omkostningerne ved kontrol for bovin spongiform encephalopati (BSE) (prøveudtagning på slagtelinjen, transport, køb af testkit, laboratorieanalyse mv.) til mellem ca. 43 EUR og 90 EUR, men helt op til 350 EUR i Det Forenede Kongerige.

2. Medlemsstaterne har indført forskellige ordninger for at finansiere disse omkostninger. I nogle medlemsstater betales de helt og holdent af staten eller de regionale myndigheder. I andre medlemsstater betaler producenterne og/eller slagterierne og/eller alle erhvervsdrivende i branchen en del af eller alle omkostningerne. EU dækker 100 % af udgifterne (ekskl. moms) til køb af testkit og reagenser, dog højst 15-30 EUR pr. test afhængigt af målgruppen for testen.

3. Flere medlemsstater har givet meddelelse om statsstøtteordninger, hvorefter landbrugerne får godtgjort værdien af dyr, som er destrueret, fordi der er fundet et tilfælde af BSE på bedriften, tillige med omkostningerne ved de hygiejneforanstaltninger, der skal træffes på bedriften, omkostningerne ved genindsættelse af ny besætning og eventuelt støtte for tabt indkomst før og under genindsættelsen. Medlemsstaterne afholder også hyppigt omkostningerne ved tilintetgørelse af dyrene og dermed forbundne omkostninger som fx transportomkostninger. Ifølge artikel 13, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2201 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier(1) udbetales der siden den 1. juli 2001 straks kompensation til ejerne for tabet af dyr, der aflives, eller animalske produkter, der destrueres som følge af, der er fundet et positivt tilfælde af BSE.

4. Medlemsstaterne kan selv bestemme, hvem der skal afholde omkostningerne ved tilintetgørelse af BSE-ramte kadavere. Kommissionen har ikke noget overblik over, hvordan dette finansieres i de forskellige medlemsstater. Er der tale om statsstøtte, skal Kommissionen underrettes i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, så den kan vurdere, om foranstaltningen er forenelig med reglerne om statsstøtte.

5. Kommissionen har ikke præcise oplysninger om dette spørgsmål. Som eksempel kan nævnes, at omkostningerne ved tilintetgørelse af kød- og benmel fra dyr på over 30 måneder i Det Forenede Kongerige beløber sig til mellem 60,00 og 90,00 GBP/ton. Med hensyn til hvem, der afholder omkostningerne, henvises der til svaret på spørgsmål 4.

6. Længerevarende markante forskelle mellem, hvor store offentlige midler der ydes til disse foranstaltninger, kan meget vel få indflydelse på konkurrenceforholdet mellem producenterne. Derfor er det vigtigt, at Kommissionen fører kontrol med og undersøger al statsstøtte for at sikre sig, at eventuelle fordrejninger af konkurrencevilkårene forårsaget af statsstøtte opvejes af støttens positive virkninger.

(1) EFT L 147 af 31.5.2001.