SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2231/01

af Hans Kronberger (NI) til Kommissionen

(18. juli 2001)

Om: Liberalisering af butiksåbningstider

Kommissionen har i sine retningslinjer for den økonomiske politik opfordret Østrig til at foretage en yderligere liberalisering af butiksåbningstiderne. Det er et faktum, at Østrig, der i øjeblikket opererer med en åbningstidsramme på 66 timer, ligger på sidstepladsen blandt alle medlemsstaterne, hvilket ikke blot går ud over købekraften, turismen og Østrigs tiltrækningskraft som erhvervscenter, men også beskæftigelsessituationen inden for handel og etableringen af supplerende arbejdspladser inden for beslægtede områder. Navnlig lokaliteter i grænseområderne er hårdt ramt. Desuden bliver det stadig mere almindeligt, at tankstationer udvider deres sortiment til at omfatte levnedsmidler, således at der sker markedsfordrejninger. Regeringen har undertegnet en regeringsaftale, som opererer med en udvidelse af åbningstiderne til 72 timer, men denne aftale er indtil videre ikke ført ud i livet.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at undgå konkurrencefordrejninger i de situationer, hvor butiksåbningstiderne ikke liberaliseres i samme grad og samtidig overalt?

Vil Kommissionen gribe ind over for de medlemsstater, som ikke opfylder kravet om rettidig liberalisering? Hvordan agter Kommissionen i givet fald at gribe ind?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(5. september 2001)

Kommissionen er bekendt med de problemer, der skyldes forskelle i landenes lukkelove. Det skal påpeges, at dette område henhører under medlemsstaternes kompetence, men fællesskabsretten skal ikke desto mindre overholdes. EF-Domstolen har udviklet en retspraksis vedrørende problemerne omkring butiksåbningstiderne. Af denne retspraksis fremgår det klart, at Domstolen afviser at erklære nationale lukkelove uforenelige med EF-traktatens artikel 28 (tidl. artikel 30)(1), hvilket dog ikke gælder EF-traktatens artikel 49 (tidl. artikel 59) om den frie udveksling af tjenesteydelser. Domstolen har endvidere slået fast, at EF-traktatens artikel 43 (tidl. artikel 52) om etableringsretten

finder anvendelse på bestemmelser vedrørende lukning af detailforretninger på søn- og helligdage. Dog finder den, at disse bestemmelsers begrænsende virkninger på etableringsretten er for tilfældige og indirekte til at kunne betragtes som en hindring for denne ret(2).

Kommissionen vil på baggrund heraf undersøge problemerne omkring butikkers åbningstider i forbindelse med opfølgningen af dens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om en strategi for tjenester i det indre marked(3). Kommissionen har nemlig for nylig vedtaget en ny strategi i to faser med henblik på at forbedre det indre marked for tjenesteydelser: Første fase består i at afdække de eksisterende hindringer for tjenesteydelsesaktiviteter på tværs af grænserne; anden fase består i at foreslå initiativer til fjernelse af disse hindringer.

(1) Dom af 16. december 1992, sag C-169/91, B & Q, Sml. 1992 I, s. 6635; dom af 2. juni 1994, forenede sager C-401/92 og C-402/92, Boermans, Sml. 1994 I, s. 2199.

(2) Dom af 20. juni 1996, forenede sager C-418/93 ff., Semeraro Casa Uno, Sml. 1996 I, s. 2975.

(3) KOM(2000) 888 endelig.