SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3158/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. november 2002)

Om: Forsinket opkrævning af skat for konti med udenlandske kontohavere som følge af det aldrig gennemførte valg mellem at ophæve bankhemmeligheden og at indføre kildeskat

1. Forhandler EU stadig med tredjelande som Schweiz og Liechtenstein om gennemførelse af den afgørelse, medlemsstaternes finansministre i 2001 traf om gensidigt at udveksle oplysninger om andre statsborgeres konti, forudsat at de for kontoforvaltningen relevante tredjelande inden udgangen af 2002 gav tilsagn om at medvirke?

2. Kan Kommissionen give nærmere oplysninger om de oplysninger, kommissionsmedlem Frederik Bolkestein gav Financial Times af 7. oktober 2002, ifølge hvilke EU's medlemsstater ganske vist insisterer på hårde aftaler med tredjelande om beskatning af udenlandske tilgodehavender gennem ophævelse af bankhemmeligheden, men at de muligvis i virkeligheden ikke selv er interesserede i en vellykket afslutning af disse forhandlinger, fordi det vil kræve, at de også selv opgiver bankhemmeligheden?

3. Vedrører de i spørgsmål 2 anførte pessimistiske forventninger Luxembourg, Østrig og Det Forenede Kongerige? Er der andre medlemsstater, der muligvis kunne være interesserede i, at der ikke opnås en aftale?

4. Hvilke ikke-EU-stater er nu rede til at medvirke?

5. Vil manglende opnåelse af en aftale med tredjelandene hvilket dog ikke vil være ønskværdigt betyde, at der fortsat er enighed om en kildeskat, der overalt i EU på forhånd trækkes fra renter inden udbetaling til sparerne? Hvilken dato vil en sådan ordning da blive indført?

6. Hvor stort er det beløb i EU, der ikke vil blive opkrævet i skat, fordi kildeskatten sandsynligvis vil blive lavere end de gængse nationale skattesatser?

7. Hvilke muligheder ser Kommissionen for dog hurtigst muligt at sikre, at EU-statsborgeres opsparing uden for det land, hvor de bor, ikke længere belønnes med, hvad der i praksis er fritagelse for eller stærk reduktion af pligten til at betale skat?

Kilde: Det nederlandske dagblad de Volkskrant af 8.10.2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(7. januar 2003)

Den 16. oktober 2001 bemyndigede Rådet (Økofin) Kommissionen til at indlede forhandlinger med USA og fem andre lande (Schweiz, Liechtenstein, Monaco, Andorra og San Maríno) for at opnå forsikringer om, at landene indfører foranstaltninger svarende til de foranstaltninger, EU overvejer at indføre i Fællesskabet med hensyn til beskatning af renteindtægter fra opsparing for andre statsborgere.

Disse forhandlinger blev indledt, efter at Rådet (Økofin) den 13. december 2001 enstemmigt godkendte teksten til et direktivudkast, som rummer samtlige bestemmelser for beskatning af indtægter fra opsparing, der skal tjene som grundlag for forhandlingerne med andre lande.

Siden begyndelsen af 2002 har Kommissionen flere gange haft møder med repræsentanter for de seks lande inden for rammerne af forhandlingsmandatet. Kommissionens mål var at opnå konkrete resultater så tidligt, at Rådet kunne vedtage direktivet om beskatning af opsparing inden udgangen af 2002 inden for rammerne af en helhedsaftale om skattepakken.

På baggrund af den frist, der blev fastsat på Det Europæiske Råds møde i Santa Maria da Feira i juni 2000, udarbejdede Kommissionen en rapport om forhandlingssituationen(1), som blev vedtaget den 27. november 2002. Rapporten er sendt til Rådet, og den er også blevet sendt Parlamentet til orientering. En kopi af rapporten er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

Under debatten på Rådets (Økofin) møder den 3. og 11. december 2002 havde medlemsstaterne mulighed for at fastlægge deres respektive holdninger til, hvordan man skal vurdere de tilbud om samarbejde, der er fremført af andre lande. Ministrene fandt dog, at det var nødvendigt at uddybe visse tekniske elementer yderligere, og foretrak at tillade en lettere forskydning i det arbejdsprogram, der blev udarbejdet i Feira, idet de aftalte at mødes i forbindelse med Økofin-mødet den 21. januar 2003 for at nå frem til en afgørelse. Kommissionen ser frem til at få resultaterne af de igangværende drøftelser i Økofin-rådet og fortsætter samtidig sine kontakter med landene for yderligere klarlæggelse af deres tilbud. Kommissionen er opsat på, at man hurtigt når frem til effektive løsninger, som kan sikre det indre markeds funktion.

(1) SEK(2002) 1287 endelig udg.