SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2960/01

af Samuli Pohjamo (ELDR) og Mikko Pesälä (ELDR) til Kommissionen

(25. oktober 2001)

Om: Forbedring af handicappedes situation

I Rådets direktiv 2000/78/EF(1) af 27. november 2000 foreskrives følgende: Formålet med dette direktiv er at fastlægge en generel ramme for bekæmpelsen af forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv på grund af religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Herudover foreskrives det i artikel 5 i det samme direktiv (Tilpasninger til handicappede i rimeligt omfang), at Med henblik på at sikre, at princippet om ligebehandling af handicappede overholdes, foretages der tilpasninger i rimeligt omfang. Det betyder, at arbejdsgiveren skal træffe de foranstaltninger, der er hensigtsmæssige i betragtning af de konkrete behov, for at give en handicappet adgang til beskæftigelse, til at udøve den eller have fremgang i den eller for at give vedkommende adgang til uddannelse, medmindre arbejdsgiveren derved pålægges en uforholdsmæssig stor byrde . Det er særdeles vigtigt, at direktivet bliver omsat, idet handicappede stadig bliver mødt med en negativ indstilling både i arbejdslivet og samfundet generelt. Rådet har taget stilling til sagen i sin resolution af 17. juni 1999(2), hvori det opfordrer medlemsstater til at lægge særlig vægt på at fremme beskæftigelsesmuligheder for mennesker med handicap.

1. Hvordan sikres direktivets gennemførelse? Vi er i denne forbindelse navnlig interesseret i bekæmpelse af forskelsbehandling af handicappede med hensyn til beskæftigelse og erhverv og de i artikel 5 nævnte rimelige tilpasninger.

2. Hvad er den præcise mening med ordlyden i artikel 5 medmindre arbejdsgiveren derved pålægges en uforholdsmæssig stor byrde? Hvis arbejdsgiveren har eneret til at vurdere, hvorvidt denne pålægges en uforholdsmæssig stor byrde, hvordan kan det forhindres, at den handicappede dermed urimeligt udsættes for forskelsbehandling, f.eks. i ansættelsesfasen?

3. Hvilke er de EU-foranstaltninger, der nævnes i artikel 26 i chartret om grundlæggende rettigheder, for at fremme en selvstændig tilværelse, erhvervsmæssig og social integration samt deltagelse i samfundslivet for handicappede? Hvordan er disse hidtil blevet gennemført og kan gennemførelsen forbedres?

4. Har man i nær fremtid planer om projekter, der svarer til førnævnte beskrivelse, og som navnlig har til formål at forbedre handicappedes situation, og i bekræftende fald, hvordan er disse?

(1) EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

(2) EFT C 186 af 2.7.1999, s. 3.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(12. december 2001)

1. I henhold til artikel 18 i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, skal medlemsstaterne vedtage de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 2. december 2003. For at tage hensyn til særlige forhold kan medlemsstaterne om nødvendigt få en yderligere frist på tre år til at iværksætte direktivets bestemmelser om forskelsbehandling på grund af alder og handicap.

Kommissionen har nedsat en arbejdsgruppe af embedsmænd fra medlemsstaterne, som har ansvaret for direktivets gennemførelse. Gruppen skal i første række lette direktivets omsætning til national lovgivning ved at organisere et forum for drøftelser, udveksling af informationer og koordinering af arbejdet.

Omsætning af direktivet i national lovgivning vil direkte medføre en juridisk bindende ret til beskyttelse mod forskelsbehandling på grund af handicap, herunder ret til at indbringe en sag for Domstolen i tilfælde af unfair forskelsbehandling.

For mange handicappede kan en væsentlig barriere mod lige muligheder, lige deltagelse eller lige præstationer på arbejdet være et træk ved arbejdssituationen, som hindrer handicappede i at deltage på lige fod.

Der kan ikke opstilles en udtømmende liste over de typer af tilpasninger, der kræves for at standse forskelsbehandling mod handicappede på arbejdsmarkedet. Hvert tilfælde må bedømmes ud fra de på stedet gældende omstændigheder. Når dette er sagt, gives der dog i den tyvende betragtning i direktivet en vis vejledning, idet det fastslås, at der bør vedtages passende, dvs. effektive og praktiske foranstaltninger med henblik på at tilpasse arbejdspladsen til en handicappet, f.eks. ved at indrette lokaler eller tilpasse udstyr, arbejdsmønstre, opgavefordeling, samt adgang til uddannelse og instruktion.

2. I artikel 5 i direktivet fastsættes det, at hvis arbejdsgiveren kan bevise, at en tilpasning ville være en uforholdsmæssig stor byrde for virksomheden, er det ikke en forskelsbehandling at undlade at gennemføre tilpasningen. Bevisbyrden med hensyn til at demonstrere, at en given tilpasning ville være en uforholdsmæssig stor byrde, ligger hos arbejdsgivere, og handicappede kan kræve, at der tages stilling til en sådan tilpasning. I betragtning 21 fastslås det, at når det vurderes, om disse tilpasninger medfører en uforholdsmæssig stor byrde, bør der navnlig tages hensyn til de finansielle og andre omkostninger, der er forbundet hermed, samt til organisationens eller virksomhedens størrelse og finansielle midler samt muligheden for at opnå offentlige tilskud eller anden støtte. Hvad en uforholdsmæssig stor byrde er, vil således være et konkret spørgsmål, der skal afgøres på grundlag af den enkelte sags egne kendsgerninger.

3. Foruden de nævnte foranstaltninger, der tager sigte på at bekæmpe forskelsbehandling, gennemfører Fællesskabet en række aktioner, som tager sigte på at begunstige handicappedes sociale og erhvervsmæssige integration. Den Europæiske Socialfond, som er Fællesskabets vigtigste redskab for finansiel støtte til handicappede, støtter således en lang række aktioner, der omfatter programmer til indføring i erhvervslivet, midlertidige beskyttede arbejdspladser og andre overgangstrin samt ulønnet beskæftigelse og skabelse af kooperativer for personer med alvorlige mentale eller fysiske handicap.

Der gives ligeledes en væsentlig støtte gennem fællesskabsinitiativet EQUAL, som har til formål at fremme det tværnationale samarbejde om at finde nye veje til bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling og uligheder, der knytter sig til arbejdsmarkedet. Desuden modtager et betydeligt antal projekter centreret omkring handicappedes behov støtte gennem Fællesskabets forskningsprogrammer og andre almene programmer, som f.eks. Socrates, Leonardo da Vinci, fremme af folkesundheden, Daphne, Phare, Tacis, osv.

Der er endvidere igangsat forskellige initiativer for at lette adgangen til infrastrukturer, transportmidler og nye teknologier. Disse initiativer er bl.a. behandlet i Kommissionens meddelelse af 12. maj 2000 På vej mod et Europa uden barrierer for handicappede(1).

4. Fællesskabets handlingsprogram for bekæmpelse af forskelsbehandling (2001-2006) (Rådets afgørelse 2000/750/EF 27. november 2000)(2), fastsætter en række foranstaltninger, der tager sigte på at understøtte og supplere medlemsstaternes bestræbelser og Fællesskabets indsats for at udvikle en effektiv lovgivning og politik for bekæmpelse af forskelsbehandling frem til 2006. Blandt disse foranstaltninger findes aktiviteter, der tager sigte på at styrke handicaporganisationers aktionsmuligheder, men også at styrke de handicappedes egne muligheder for at bekæmpe den forskelsbehandling, de udsættes for.

Kommissionen har endvidere med det formål at fremme en bedre forståelse for handicap, og på alle niveauer fremme en mobilisering af alle involverede parter, foreslået, at 2003 gøres til Det Europæiske Handicapår(3). Formålet med Det Europæiske År er bl.a. at lægge grundlaget for varige fremskridt gennem information og påvirkning af befolkningen, og således åbne for nye lovgivningsmæssige og politiske initiativer.

(1) KOM(2000) 284 endelig udg.

(2) EFT L 303 af 2.12.2000.

(3) EFT C 240 E af 28.8.2001.