ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4094/98

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. januar 1999)

Om: Projekter ved Nestos-deltaet

I forlaengelse af mit tidligere spoergsmaal vedroerende bygningen og driften af daemningerne ved Nestos (E-1648/98) oensker jeg at oplyse Kommissionen om, at DEI (det statslige elektricitetsselskab) i begyndelsen af oktober 1998 afbroed vandtilfoerslen til daemningen ved Platanovrisi med det resultat, at flodlejet toerlagdes, og en masse fisk maatte lade livet. Dette havde skadelige virkninger for miljoeet omkring Nestos-deltaet, som er omfattet af den nationale og internationale lovgivning samt EU-bestemmelserne.

Gennem denne handling overtraeder DEI ligeledes den faelles ministerielle afgoerelse 16492/1996, ifoelge hvilken DEI er forpligtet til altid at sikre, at der selv ved opfyldning af vandreservoirerne er en gennemstroemning paa 6 m3 i sekundet i hele flodens laengde som et mindstekrav for projektets gennemfoerelse.

Har Kommissionen kendskab til disse oplysninger? Hvordan agter den at reagere over for de ansvarlige graeske myndigheder for at faa defineret de forskellige instansers opgaver? I sit svar (26. juni 1998) paa min tidligere forespoergsel naevnte Kommissionen, at den i tilfaelde af, at der blev konstateret overtraedelser, ville traeffe de foranstaltninger, der var fastlagt i EU-traktatens artikel 169. Vil de ovennaevnte skridt, som DEI har foretaget, kunne betegnes som en overtraedelse, der noedvendiggoer, at sagen indbringes for Domstolen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(17. marts 1999)

Som foelge af indgivelsen af en klage over betingelserne for anlaeggelsen af fire daemninger under DEI (det graeske offentlige elektricitetsselskab) paa Nestos-floden har Kommissionen indledt en overtraedelsesprocedure mod Graekenland.

Som led i behandlingen af denne klage har de graeske myndigheder i september 1998 sendt Kommissionen en detaljeret rapport om anlaegsarbejdernes fremadskriden, herunder isaer igangsaettelsen af nye undersoegelser i overensstemmelse med ministeriel afgoerelse af 19. september 1996 om godkendelse af de miljoemaessige betingelser.

Kommissionen takker det aerede medlem for de nye oplysninger, der er fremkommet i sagen. Kommissionen vil tage hensyn til disse oplysninger, naar den traeffer beslutning om, hvorledes den skal foelge sagen op.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2982/98 af John McCARTIN National støtte til svinekødsproducenter



EF-Tidende nr. C 320 af 06/11/1999 s. 0020



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2982/98 af John McCartin (PPE) til Kommissionen (8. oktober 1998) Om: National stoette til svinekoedsproducenter Hvad mener Kommissionen om den nationale stoette til svinekoedsproducenter, som den franske og den tyske regering for nylig har bebudet, og er nationale stoetteordninger af denne art i overensstemmelse med principperne om det indre marked for landbrugsprodukter? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (23. oktober 1998) Kommissionen har anmodet de franske og de tyske myndigheder om at fremsende naermere oplysninger om de stoetteforanstaltninger for svinesektoren, som de paagaeldende medlemsstater har bebudet, for at fastslaa, om foranstaltningerne omfatter statsstoette, og om de i saa fald er forenelige med EF-traktatens artikel 92 til 94.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-4071/98

af Heidi Hautala (V) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Bibeskaeftigelse blandt Kommissionens tjenestemaend

Af Kommissionens svar paa forespoergslen om hoejt placerede tjenestemaends bibeskaeftigelse (E-2930/98(1)) fremgaar det, at Kommissionen har fastsat regler for anmodninger fra sine tjenestemaend og oevrige ansatte om tilladelse til at paatage sig bibeskaeftigelse i en beslutning af 7. maj 1992. Kommissionen har imidlertid ikke offentliggjort den oenskede liste over bibeskaeftigelse blandt tjenestemaend paa generaldirektoeniveau.

Er Kommissionen ikke i besiddelse af en liste over tjenestemaendenes bibeskaeftigelse? Agter Kommissionen at udarbejde en saadan liste, og vil den fastsaette en tidsfrist, inden for hvilken listen vil blive offentliggjort?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. februar 1999)

Som allerede naevnt i besvarelsen af det aerede medlems skriftlige forespoergsel E-2930/98, skal enhver tjenestemand, der oensker at paatage sig bibeskaeftigelse, have tilladelse fra ansaettelsesmyndigheden, saaledes at Kommissionen kan sikre sig, at bibeskaeftigelsen er i overensstemmelse med vedtaegtens artikel 12 og Kommissionens beslutning af 14. maj 1992.

For de fleste tjenestemaends vedkommende (tjenestemaend op til grad A4), blev ansaettelsesmyndigheden fra 1. januar 1998 inden for rammerne af MAP 2000 uddelegeret til generaldirektoeren for det generaldirektorat, tjenestemanden er ansat i. Formaalet hermed er at sikre den bedst mulige bedoemmelse af, om bibeskaeftigelsen er forenelig med den paagaeldende tjenestemands hovedbeskaeftigelse og med ovennaevnte regler. Det ville vaere muligt at udarbejde en liste over bibeskaeftigelsen for tjenestemaend op til grad A4 ved at indhente oplysninger fra alle generaldirektoranter.

Under alle omstaendigheder er en tilladelse til bibeskaeftigelse gyldig hoejst et aar. Som allerede naevnt i Kommissionens svar paa det aerede medlems forespoergsel E-2930/98 kan der ikke gives tilladelse til hverken loennet eller uloennet bibeskaeftigelse inden for de saakaldte liberale erhverv eller en stilling i en erhvervsvirksomhed. Endvidere er det maksimale loft for en tjenestemands bibeskaeftigelse en samlet nettoindkomst paa 3,500 [fmxeuro] pr. aar. Beloeb over denne graense skal tilbagebetales til Kommissionen. Hvis bibeskaeftigelsen fortsaetter, efter at aaret er omme, skal tjenestemanden indgive en ny anmodning, hvorefter ansaettelsesmyndigheden igen traeffer afgoerelse. Der indsaettes altid en kopi af ansaettelsesmyndighedens afgoerelse med hensyn til anmodningen i den paagaeldende tjenestemands personlige aktmappe.

Listen over tjenestemaend i grad A1, der har faaet tilladelse til bibeskaeftigelse i 1998, ser ud som foelger:

- M. Micossi, DG 3, undervisning (et universitet i Rome)

- M. Micossi, DG 3, undervisning paa Natolin Europakollegiet

- Mme Flesch, SdT, medlem af Det Raadgivende Raad for Club Monnet Luxembourg

- M. Vanden Abeele, DG XXI, undervisning paa l'université Libre de Bruxelles.

(1) EFT C 135 af 14.5.1999, s. 139.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3959/98

af Raimo Ilaskivi (PPE) , Marjo Matikainen-Kallstroem (PPE) og Jyrki Otila (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Ligebehandling inden for visse tjenester (fortsat)

Kommissionsmedlem Bangemann har underskrevet svaret til den skriftlige forespoergsel nr. E-2554/98(1), som de undertegnede medlemmer af Parlamentet har stillet. Det svar, som kommissionsmedlemmet forhaabentlig i det mindste har laest, er sagligt og stilmaessigt ringe. I svaret opfordredes stillerne af forespoergslen blot til at saette sig ind i det svar, som blev givet til forespoergsel nr. E-3942/97(2) af Raimo Ilaskivi. I dette svar tages der imidlertid ikke med et ord stilling til den ulige behandling, som finder sted mellem fastboende sommergaester og de oevrige fastboende beboere, med hensyn til fastsaettelsen af bl.a. renovationsafgift og ejendomsskat, hvilket langt fra er foreneligt med en ligebehandling af borgerne.

Uden at gentage det ubesvarede spoergsmaal, bedes Kommissionen oplyse:

- om kommissionsmedlemmet virkelig har sat sig ind i hele teksten i det foernaevnte nye spoergsmaal inden han underskrev svaret, og i bekraeftende fald,

- om han mener, at det svar, som den paagaeldende tjenestemand har forelagt ham til underskrift, er egnet til at etablere et tillidsfuldt forhold mellem Kommissionen og Parlamentet og endvidere, hvorvidt

- kommissionsmedlemmet mener, at hvis et medlem af Parlamentet stiller tillaegsspoergsmaal til det svar, som paagaeldende har modtaget, at man ikke laengere behoever at tage stilling til dem, men at det er tilstraekkeligt med en nonchalant henvisning til et tidligere svar?

Vi sender for en sikkerheds skyld en uofficiel engelsk oversaettelse af denne forespoergsel direkte og personligt til kommissionsmedlem Bangemann, for at eventuelle kommunikationsbrist kan undgaas.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jaques Santer

(6. april 1999)

Kommissionen vil gerne benytte lejligheden til at forsikre det aerede medlem om, at det tager sin pligt til at besvare parlamentsmedlemmernes forespoergsler i henhold til EF-traktatens artikel 140 meget alvorligt, og at den beklager, hvis visse forespoergsler kunne opfattes som ikke vaerende besvaret.

Enhver forespoergsel til Kommissionen cirkuleres til alle kommissaerer, deres kabinetter og tjenestegrene. Hvert eneste svar godkendes af den kompetente kommissaer, foer det vedtages af Kommissionen som helhed. De procedurer, der er fastsat af Kommissionen, har til formaal at sikre, at alle forespoergsler besvares korrekt.

Beklageligvis forekommer det i forbindelse med visse forespoergsler, at Kommissionen ikke har noget at tilfoeje til sit svar paa en tidligere forespoergsel. Naar Kommissionen henviser til en tidligere forespoergsel, har den ikke til hensigt at vaere arrogant, og den beklager, hvis den har kunnet opfattes saadan.

I forbindelse med de spoergsmaal, Raimo Ilaskivi rejser i skriftlig forespoergsel nr. E-2554/98, kan det kun siges, at medmindre det kan bevises, at der er sket diskriminering paa grund af nationalitet, er der ikke grundlag for, at Kommissionen intervenerer.

(1) EFT C 31 af 5.2.1999, s. 149.

(2) EFT C 223 af 17.7.1998, s. 35.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3369/98

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(16. november 1998)

Om: Letmaelk

Kan Kommissionen bekraefte, at svaret paa spoergsmaal E-1368/98(1) er korrekt?

Kan medlemsstaterne tage forskellige priser for soedmaelk og letmaelk?

Blev hensynet til boerns sundhed inddraget i overvejelserne i forbindelse med udarbejdelsen af forordning (EOEF) 3392/93(2), artikel 4, stk. 1 litra b)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. december 1998)

Kommissionen kan bekraefte, at svaret paa den skriftlige forespoergsel E-1368/98 er korrekt.

I henhold til EU's lovgivning om skolemaelkssubvention skal stoetten til de forskellige mejeriprodukter fastlaegges paa grundlag af maelkeindholdet i de paagaeldende produkter. Stoetten skal med andre ord staa i forhold til produkternes vaerdi. Det grundlaeggende maal er at sikre, at nettosalgsprisen for de forskellige produkter er nogenlunde den samme, saa det undgaas, at prisen faar indflydelse paa skoleelevernes valg af det ene eller andet produkt. I henhold til forordningerne er medlemsstaterne imidlertid ikke forpligtet til at fastsaette den samme salgspris for forskellige produkter. De forpligter blot medlemsstaterne til at traeffe foranstaltninger til at sikre, at stoetten afspejles i den pris, der betales af koeberen. Det er derfor tilladt at saelge letmaelk og soedmaelk til forskellig pris.

Kommissionen er overbevist om, at skolemaelksordningen er i overensstemmelse med EU's sundhedspolitik.

(1) EFT C 402 af 22.12.1998, s. 119.

(2) EFT L 306 af 11.12.1993, s. 27.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3815/98

af Concepció Ferrer (PPE) til Kommissionen

(22. december 1998)

Om: Programmer og projekter vedroerende landbrug i Katalonien

Kan Kommissionen i betragtning af den aabenhedspolitik, den foerer i forbindelse med sine udgifter, oplyse, hvilke af de projekter, der i perioden 1994-1999 er blevet gennemfoert i Katalonien, har modtaget tilskud fra de forskellige stoetteordninger paa landbrugs- og fiskeriomraadet?

Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvilke beloeb der er blevet bevilliget til de enkelte projekter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(18. januar 1999)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2862/98

af Karin Riis-Joergensen (ELDR) til Kommissionen

(14. september 1998)

Om: Fjernsalg af finansielle tjenester

Oprindeligt skulle de finansielle tjenester have vaeret medtaget i det generelle fjernsalgsdirektiv, men da dette ikke skete, opfordrede Europa-Parlamentet Kommissionen til at udarbejde et saerligt direktiv vedroerende finansielle tjenester. Udkastet til direktiv blev forkastet d. 15. juli 1998. I praksis betyder det, at den almindelige forbruger vil faa svaert ved at drage fordel af det indre marked for finansielle tjenester og derved drage fordel af indfoerelsen af Euroen paa de finansielle markeder.

Hvad er Kommissionens begrundelse for, at den finansielle sektor ikke skal vaere en del af det indre marked? Og med hvilken begrundelse har Kommissionen valgt at forkaste udkastet til direktiv om finansielle tjenester? Endelig bedes Kommissionen redegoere for, hvad den agter at foretage for at afboede den situation, den nu har efterladt forbrugerne i?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti paa skriftlige forespoergsler E-2764/98 og P-2862/98

(17. november 1998)

Kommissionen vedtog den 14. oktober 1998 et forslag til direktiv om aftaler om fjernsalg mellem udbydere og forbrugere af finansielle tjenesteydelser(1), som paa nuvaerende tidspunkt er til behandling i Europa-Parlamentet som led i den faelles beslutningsprocedure.

(1) KOM(98) 468.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4036/98

af Ursula Schleicher (PPE) til Kommissionen

(8. januar 1999)

Om: Forbrugerbeskyttelses-straaling fra solarier

I Forbundsrepublikken Tyskland fremkommer gang paa gang beretninger om, at straalingen i solarier er hoejere end de ved lov fastsatte graensevaerdier, da personalet ikke er tilstraekkelig uddannet, og at kunderne ikke i tilstraekkelig grad goeres opmaerksom paa risici og forholdsregler. Da for mange ultraviolette straaler kan bevirke hudkraeft, burde der foretages en mere intensiv kontrol. I Tyskland bliver solarierne kun kontrolleret paa frivillig basis. Institutionen "TUEV Rheinland" tildeler certifikatet "kontrolleret solarium" paa grundlag af kontrollen af sikkerhedsbestemmelserne og personalets kompetence. Af 9.000 solarier i Tyskland har ganske vist kun 45 et saadant certifikat.

1. Har Kommissionen overblik over antallet af solarier i medlemslandene?

2. Hvordan bedoemmer Kommissionen de helbredsmaessige risici paa grund af solarier som drives usagkyndigt?

3. Ville det ikke vaere paa sin plads i mindste i form af en henstilling til medlemsstaterne at goere opmaerksom paa denne problematik og at forpligte medlemsstaterne til oeget kontrol?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(16. marts 1999)

1. Kommissionen har ingen oplysninger om, hvor mange solarier der findes i medlemsstaterne. En undersoegelse heraf ville i oevrigt vanskeliggoeres ved at der, foruden de strukturer, der er specifikke for denne ydelse, findes andre, hvor solariet kun er en del af de leverede tjenesteydelser.

2. og 3. Selv om det foerst og fremmest er medlemsstaterne, der har ansvaret for deres borgeres sikkerhed, har Kommissionen allerede taget en raekke initiativer, som gaar i retning af stoerre sikkerhed for denne type af apparater og de dermed forbundne risici. Det aerede medlem henvises for yderligere enkeltheder herom til det svar, Kommissionen gav paa skriftlig forespoergsel E-1602/98 af Siso Cruellas(1).

Kommissionen har ikke i oejeblikket planer om andre specifikke initiativer.

(1) EFT C 50 af 22.2.1999, s. 54.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4034/98

af Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) til Kommissionen

(8. januar 1999)

Om: Stoette til ekstensivt landbrug

1. Hvilke programmer findes der i Den Europaeiske Union til stoette af ekstensivt landbrug?

2. Findes der eksempler paa stoettede projekter, som beskaeftiger sig med gulvopdraetning af laeggehoens. I bekraeftende fald, hvilke projekter er der tale om, hvor blev de gennemfoert og med hvor stort et beloeb har EU stoettet disse projekter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. februar 1999)

1. Den faelles landbrugspolitik spiller en stor rolle ved stoetten til marginale omraader, der ofte dyrkes ekstensivt. Praemier for opdraet og i vist omfang ogsaa udligningsstoette til landmaend i ugunstigt stillede omraader er vigtige faktorer for landbrugsaktivitetens rentabilitet og opretholdelse i disse omraader. I forbindelse med de faelles markedsordninger ydes der bl.a. i oksekoedssektoren en supplerende ekstensiveringspraemie for besaetninger med en belaegningsgrad paa hoejst 1,4 storkreatur pr. ha ud over kravet om en belaegningsgrad paa hoejst 2,0 storkreatur pr. ha for ydelse af praemier. Medlemsstaterne opfordres dog isaer i forbindelse med programmerne for miljoebeskyttelse i landbruget (Raadets forordning (EOEF) 2078/92 af 30. juni 1992 om miljoevenlige produktionsmetoder i landbruget, samt om naturpleje(1)) til at udarbejde foranstaltninger til fremme af miljoevenlig ekstensiv produktion enten for at opretholde bestaaende ekstensive produktionsmetoder eller tilskynde til nedsaettelse af belaegningsgraden. Evalueringen af programmer har vist, at medlemsstaternes programmer hovedsageligt er koncentreret paa den sidste type foranstaltninger.

2. Forordning (EF) 950/97 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet(2) aabner mulighed for at yde landmaendene stoette til investeringer i forbedring af dyrs velfaerd i fjerkraesektoren, for saa vidt disse investeringer ikke oeger produktionskapaciteten. Betingelserne og de generelle stoettelofter i naevnte forordning gaelder for saadan stoette. Betingelserne for at udnytte denne mulighed afhaenger derimod af medlemsstaternes prioritering. Godkendelsen af individuelle sager henhoerer ogsaa under de nationale myndigheders kompetence. Kommissionen har derfor ikke kendskab til projekter for gulvopdraetning af laeggehoener og deres respektive omkostninger.

(1) EFT L 215 af 30.7.1992.

(2) EFT L 142 af 2.6.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2218/98

af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(16. juli 1998)

Om: Fartoejers endelige ophoer med fiskeri

Artikel 8, stk. 2, i forordning 3699/93(1) af 21. december 1993 om kriterier og betingelser for EF-strukturinterventioner inden for fiskeri, akvakultur og forarbejdning og afsaetning af fiskerivarer og akvakulturprodukter omhandler foranstaltninger i form af fartoejers endelige ophoer med fiskeri. Det hedder heri, at for fartoejer med en tonnage paa under 25 bruttoregisterton er ophugning af fartoejet den eneste maade, hvorpaa det kan omfattes af offentlig stoette.

Denne bestemmelse indebaerer, at man vil vaere noedt til ukritisk at ophugge fartoejer af stor etnologisk, historisk eller kunstnerisk vaerdi - som det er tilfaeldet med fartoejer i de baleariske og katalanske kystomraader - som fortsat ville kunne sejle, hvis der var garanti for, at de ikke laengere anvendtes til fiskeri.

Kan Kommissionen oplyse, om den paataenker at goere bestemmelserne mere fleksible ved at ligestille endeligt ophoer med fiskeri og alternative anvendelser, saa det bliver muligt at bevare saadanne fiskerfartoejer, naar det ansoeges om at tage dem ud af drift i henhold til bestemmelserne om endeligt ophoer med fiskeri?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(21. september 1998)

I forbindelse med endeligt ophoer med fiskeri er ophugning den eneste foranstaltning, der giver ret til ydelse af stoette via det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF) for fiskerfartoejer med en tonnage paa under 25 bruttoregisterton, jf. Raadets forordning (EOEF) 3699/93 af 21. december 1993 om kriterier og betingelser for EF-strukturinterventioner inden for fiskeri, akvakultur og forarbejdning og afsaetning af fiskerivarer og akvakulturprodukter(2). Dog kan der i saerlige tilfaelde, hvor det skoennes, at fartoejet er bevaringsvaerdigt ud fra et nationalt, kulturhistorisk synspunkt, gives tilladelse til, at dets overdragelse til et museum sidestilles med ophugning.

Kommissionen deler det aerede medlems frygt for, at fartoejer af etnologisk og historisk vaerdi gaar tabt, men har dog ingen planer om at aendre de nuvaerende bestemmelser inden indledningen af den nye programmeringsperiode for strukturfondene.

Kommissionen henleder dog opmaerksomheden paa, at den i naer fremtid vil forelaegge et forslag til en gennemfoerelsesforordning, som vil fastlaegge den noejagtige raekkevidde af strukturinterventionerne i fiskerisektoren i perioden 2000-2006.

(1) EFT L 346 af 31.12.1993, s. 1.

(2) EFT L 346 af 31.12.1993.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2967/98

af Gisèle Moreau (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Anvendelse af forordning nr. 1408/71 paa overfoersel af erhvervede rettigheder

Stilleren af denne forespoergsel har modtaget en henvendelse fra en italiensk statsborger, der er bosiddende i Turino, og som har betalt pensionsbidrag i 102 kvartaler i Italien ("Fondo Pensioni Ferroneri dello Stato") og 78 kvartaler i Frankrig (CRAV). Man havde fortalt ham, at forordning nr. 1408/71 ikke fandt anvendelse i hans saerlige tilfaelde. Er Kommissionen, paa det tidspunkt hvor den, med rette, foreslaar, at bestemmelserne i forordning nr. 1408/71(1) udvides til at omfatte borgere fra tredjelande, som har lovlig bopael i en medlemsstat, villig til at tage initiativer, for at forordning nr. 1408/71 kan finde anvendelse paa alle Den Europaeiske Unions borgere, hvilken social sikringsordning de end hoerer ind under?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pàdraig Flynn

(2. december 1998)

Forordning nr. 1606/98 af 29. juni 1998(2) udvider anvendelsesomraadet af forordning (EOEF) 1408/71(3) om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet, og af forordning (EOEF) 574/72 om regler til gennemfoerelse af forordning (EOEF) 1408/71(4) med henblik paa at udvide dem til at omfatte saerlige ordninger for tjenestemaend, og den traeder i kraft den 25. oktober 1998.

Den paagaeldende kan saaledes fra den 29. juni 1998 paaberaabe sig bestemmelserne i artikel 51 a i denne forordning for at faa sammenlagt de forsikringsperioder, der er tilbagelagt under den saerlige ordning for tjenestemaend i Italien og under den almindelige ordning i Frankrig. Forsikringsordningen er principielt forblevet den samme, selv om de italienske statsbaner er blevet privatiseret fra den 1. januar 1993, og forvaltes for regning af Finansministeriet.

Det synes, at det stillede spoergsmaal vedroerer aabningen af ret til italiensk alderspension. Saafremt den paagaeldende sammenlaegger de forsikringsperioder, der er tilbagelagt i Italien og i Frankrig, vil han selvfoelgelig faa ret til italiensk alderspension, men forholdsberegningen vil blive foretaget under den almindelige ordning, fordi han ikke kan godtgoere, at han har betalt bidrag i 35 aar til den saerlige ordning for tjenestemaend.

Til gengaeld vil han have ret til en alderspension udbetalt fra den saerlige ordning for tjenestemaend i Italien, naar han kan godtgoere, at han har indbetalt til denne ordning i 25 aar og 5 maaneder.

(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

(2) EFT L 209 af 25.7.1998.

(3) EFT L 149 af 5.7.1971.

(4) EFT L 74 af 27.3.1972.