SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2077/02

af Philippe Herzog (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. juli 2002)

Om: Kommissionens praksis med hensyn til konsulenter med personlig indplacering

I juli 2001 blev en task force på højt niveau dannet med henblik på at undersøge den aktuelle situation for konsulenter i Kommissionen og deres fremtidige rolle. I task forcens rapport af 14. november 2001 nævnes flere ledelsesmæssige fejl inden for de sidste to år. Den sætter ligeledes spørgsmålstegn ved Kommissionens praksis med hensyn til konsulenter med personlig indplacering og påpeger, at denne betegnelse ikke er omfattet af vedtægten. Den anbefaler, at stillingerne for alle personligt indplacerede konsulenter (hvoraf mange har været afdelingschefer og/eller konsulenter) samt for mange af de nuværende konsulenter ændres til ekspeditionssekretærer eller fuldmægtige uden for kategori.

1. Hvad er Kommissionens konkrete begrundelse for at overføre tjenestemænd fra en officiel funktion til en personlig funktion, der ikke er anerkendt i vedtægten?

2. På baggrund af task forcens oplysninger har konsulenter og konsulenter med personlig indplacering muligvis været eller er fortsat udsat for faglig og moralsk chikane. Presser Kommissionen dem ikke til at gå på førtidspension?

3. Det nævnes i task forcens rapport, at mellem halvdelen og to tredjedele af konsulenterne udfører ubetydelige eller dårligt definerede opgaver eller overlapper afdelingernes arbejdsopgaver. Hvad gør Kommissionen for, at disse konsulenter og konsulenter med personlig indplacering får ansvar, herunder ledende stillinger, der svarer til deres faglige kompetence og erfaring? Har Kommissionen ikke gjort problemet større ved at oprette nye konsulentstillinger, siden rapporten er afsluttet?

4. Er Kommissionen parat til at anmode om nye analyser og samråd med henblik på at løse de ovennævnte forvaltningsproblemer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(16. oktober 2002)

Med hensyn til den omtalte task force på højt niveau, skal Kommissionen henvise det ærede medlem til sit svar på skriftlig forespørgsel E-1531/02 fra Robert Goebbels(1).

Hvad de konkrete spørgsmål angår, kan der gives følgende svar:

1. Kommissionen skal påpege, at udtrykket konsulent med personlig indplacering hverken er betegnelsen på en funktion eller en stilling, men derimod er en titel. Denne titel blev indført i forbindelse med rotationsordningen i Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser.

Muligheden for uden for rotationsordningen at udnævne tjenestemænd til konsulenter med personlig indplacering fremgår udtrykkeligt af to kommissionsafgørelser af 18. og 29. december 1999 om reorganisering af Kommissionens tjenestegrene. Disse afgørelser skaber et retsgrundlag, ifølge hvilket de enkelte ansættelsesmyndigheder (ansættelsesmyndigheden generaldirektørerne) har de rettigheder og beføjelser, som de er tillagt ved bestemmelserne om ansættelsesmyndigheden.

Som det fremgår af en nylig dom fra Retten i Første Instans i en sag, der netop vedrørte en konsulent med personlig indplacering, er det princip om en sammenhæng mellem lønklasser og stillinger, der er fastlagt i personalevedtægtens artikel 5, ikke til hinder for, at ansættelsesmyndigheden kan pålægge en tjenestemand opgaver, der er forskellige fra dem, han tidligere har varetaget, og som den pågældende tjenestemand måtte betragte som en indskrænkning af sit hidtidige ansvarsområde (dom af 16. april 2002 i sag T-51/01, Fronia, præmis 53).

2. Kommissionen er ikke enig i det ærede medlems fortolkning af task forcens rapport. Kommissionen har således ikke modtaget nogen officiel klage fra konsulenter eller konsulenter med personlig indplacering vedrørende faglig eller moralsk chikane, og Kommissionen presser dem på ingen måde til at gå på førtidspension. Når de relevante bestemmelser er vedtaget, vil de naturligvis finde samme anvendelse på konsulenter som på enhver anden tjenestemand.

3. Kommissionen oprettede task forcen for at evaluere de opgaver, der udføres af konsulenter og konsulenter med personlig indplacering, og for at analysere problemer og fremsætte henstillinger. Task forcen har anmodet hvert generaldirektorat om på ny at overveje situationen for alle stillinger, der er besat med konsulenter og konsulenter med personlig indplacering, og om at finde en løsning, der sikrer, at hver enkelt tjenestemand sættes til at varetage en funktion, der svarer til vedkommendes kvalifikationer. Ifølge personalevedtægtens artikel 5 gælder det også for ekspeditionssekretærer og fuldmægtige uden for kategori.

Konsulenter kan altid ansøge om enhver ledig lederstilling, og beslutningerne om besættelsen af sådanne ledige stillinger er nu decentraliseret, idet de træffes af den enkelte generaldirektør. Generaldirektørerne er blevet opfordret til, hvor det er muligt, at udnævne og integrere konsulenter i hierarkiske lederstillinger i forbindelse med reorganiseringen af tjenestegrene.

De meget få konsulentstillinger, der er blevet oprettet siden task forcens rapport, har haft til formål at løse de administrative problemer i helt specifikke situationer. Stillinger som konsulenter med personlig indplacering kan kun komme på tale, hvis de er i tjenestens interesse, og der er knyttet klare ansvarsområder til stillingen. Dette princip sikrer, at de tjenestemænd, der får sådanne stillinger, tillægges passende ansvarsområder.

4. Hvad opfølgningen af den nævnte rapport angår, skal Kommissionen henvise det ærede medlem til svaret på ovennævnte skriftlige forespørgsel (E-1531/02 fra Robert Goebbels).

(1) Se side 19.