SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1766/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(21. juni 2002)

Om: Forholdet mellem EU og USA på baggrund af Europas mindskede forsvarsbudgetter

Der er fra visse kredse i Europa rettet voksende kritik mod det, der opfattes som unilateralisme i USA's udenrigspolitik, en kritik, der ikke er fuld forståelse for i USA.

Den 23. maj 2002 gav International Herald Tribune udtryk for, at Europa må ophøre med at hyle op om amerikansk unilateralisme og i stedet optræde som en troværdig partner i sværvægtsklassen, og tilføjede,

at når Europa taler med én stemme i udenrigspolitikken og følger sine forsvarspolitiske erklæringer op med de nødvendige bevillinger, vil Amerika tage det alvorligt, ikke før.

Det tyske dagblad Die Welt har i en kommentar til det, det kalder begyndelsen på en ny tidsalder med snævert amerikansk-russisk samarbejde, bemærket, at Europa på baggrund af det nye venskab mellem præsident Bush og præsident Putin fremtræder som en gammel mand, der ikke kan holde trit med de nye ideer, og at Europa, hvis det ikke ønsker at sakke helt agterud, må genopruste, genopbygge sin militære kapacitet og spille den rolle, der tilkommer det i forsvaret mod globale trusler.

Er Kommissionen enig i, at det er langt mere sandsynligt, at USA vil behandle Europa som en fuldgyldig partner på det udenrigspolitiske område, hvis det kan demonstrere en reel vilje til at tage sin del af byrderne på forsvarsområdet, og er den i bekræftende fald også enig i, at anklager om unilateralisme indtil da formentlig ikke blot vil blive modtaget med vrede, men virke stik imod deres hensigt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(26. juli 2002)

Det er helt klart, at jo mere EU kan bidrage på det sikkerhedspolitiske område, herunder det militære, jo mere alvorligt vil det blive taget i verden. Det er en af grundene til, at det er vigtigt at nå de overordnede mål, der blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Helsinki.

Men det er også vigtigt at være klar over omfanget af det bidrag, som EU allerede yder til internationale sikkerhedsoperationer. Der er i dag 39 000 fredsbevarende tropper fra medlemsstaterne i Balkanlandene, omkring 67 % af de samlede udsendte tropper i NATO-operationer. I Afghanistan omfatter den internationale sikkerhedsstyrke 3 500 tropper fra EU-landene 68 % af det samlede antal. Tropper fra forskellige medlemsstater har også deltaget i bekæmpelsen af Al Qaeda i Afghanistan. Desuden er sikkerhed et mere omfattende begreb. EU yder sammen med medlemsstaterne et massivt beløb i udviklingsbistand, omkring 55 % af den samlede internationale bistand og helt op til to tredjedel af al gavebistand. Også dette er et bidrag til international sikkerhed, som EU spiller en bærende rolle i.

Kommissionen accepterer ikke, at det skulle virke mod hensigten at give udtryk for sin opfattelse, når der er store uoverensstemmelser med USA: det er en pligt for virkelige venner og allierede. I en verden, som bindes mere og mere sammen, er det så meget desto vigtigere at arbejde sammen med dem, der deler ens værdier.

Kommissæren for eksterne forbindelser gav en detaljeret redegørelse for de spørgsmål, som det ærede medlem har rejst, i en tale om EU's udenrigspolitik og globaliseringens udfordringer på et møde i Asien-Europa-fonden i Singapore den 5. april 2002. Den findes på Kommissionens webside(1).

(1) http://europa.eu.int/comm/external_relations/news/patten/sp04_02global.htm.