ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0219/99

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(12. februar 1999)

Om: Svig over for aeldre i forbindelse med euroens indfoerelse

Euroens indfoerelse har givet anledning til bekymring i nogle befolkningslag paa grund af manglende information om indfoerelsen af den faelles moent. Saaledes er der i Barcelona og dens industriomraader konstateret talrige tilfaelde af svig over for pensionister, som bedrages af personer, der udgiver sig for bankansatte. Disse forbrydere tilbyder at omveksle aeldres pengebeholdning i national valuta til den nye europaeiske moent, som endnu ikke findes.

I en betaenkning (A4-0415/97)(1) vedtaget af Europa-Parlamentet i slutningen af 1997 henstillede dette til Kommissionen, at den burde vaere saerlig opmaerksom paa de aeldre, naar den gennemfoerte informationskampagner, som ikke burde begraenses til reklameagtige kampagner, men udvides til at omfatte vigtige oekonomiske aspekter, som disse grupper, der er saerligt udsatte for svig og misbrug, kommer i beroering med, naar de anvender penge. I samme betaenkning anmodede Europa-Parlamentet om, at der paa unionsplan gennemfoertes yderligere foranstaltninger til forbrugerbeskyttelse.

Har Kommissionen foretaget sig noget for at forberede de grupper, som er mest udsatte for svig og misbrug, paa euroens indfoerelse? Har Kommissionen udarbejdet saerlige kampagner henvendt til forskellige befolkningsgrupper, f.eks. de aeldre?

Hvilke andre foranstaltninger paa unionsplan vil Kommissionen gennemfoere for at beskytte forbrugerne, saaledes som Europa-Parlamentet anbefalede det ved sin vedtagelse af den naevnte betaenkning?

(1) EFT C 34 af 2.2.1998, s. 38.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0990/99

af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen

(15. april 1999)

Om: Import af eksotiske fugle

Efter Jackson-betaenkningen fra 1991, som kraevede et stop for import af eksotiske fugle (A3-0212/91), og med tanke paa den fortsatte udtynden af arter, specielt visse eksotiske fugle, er der en stigende frygt for, at de foranstaltninger, som blev nedfaeldet i forordningen om besiddelse af og handel med eksemplarer af truede arter af eksotisk flora og fauna, ikke er tilstraekkelige til at stoppe denne grusomme handel.

Hvilke yderligere foranstaltninger vil Kommissionen foreslaa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(6. maj 1999)

Alle de noedvendige bestemmelser vedroerende handel og transport af vilde dyr og plantearter, herunder ogsaa importrestriktioner, er indeholdt i Raadets forordning (EF) 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed og Kommissionens forordning (EF) 939/97 af 26. maj 1997 om fastsaettelse af gennemfoerelsesbestemmelser til Raadets forordning (EF) 338/97(1). Disse forordninger er resultatet af adskillige aars detaljerede droeftelser mellem Kommissionen, Raadet og Parlamentet med det formaal at forbedre situationen med hensyn til bevarelsen af de beroerte arter, og ikke kun fugle.

Kommissionens maal er en fuldstaendig og korrekt implementering af disse bestemmelser i Faellesskabet, herunder en dialog med udviklingslandene om de beroerte arters bevarelsesmaessige status.

(1) EFT L 61 af 3.3.1997 EFT L 140 af 30.5.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0613/99

af Patricia McKenna (V) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: Den tibetanske antilope - uddoeen og pelshandel

Den tibetanske antilope truer med at uddoe og er derfor blevet opfoert paa listen over arter, som det i henhold til CITES siden 1979 har vaeret strengt forbudt at handle med.

Til trods for dette forbud blev dyrets pels, der er kendt som Shahtoosh, meget populaer i 1980'erne og kan i henhold til "Friends of Nature" koebes paa en raekke markeder i Den Europaeiske Union, bl.a. i London.

I denne situation og under henvisning til, at den britiske premierminister, Tony Blair, har lovet at rejse spoergsmaalet over for de relevante myndigheder i Storbritannien og Den Europaeiske Union, bedes Kommissionen oplyse, hvad den har gjort for at bringe denne handel til ophoer, der er en klar overtraedelse af CITES-forbuddet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(26. april 1999)

Konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) haandhaeves meget strengt i Faellesskabet via Raadets forordning (EF) 338/97(1) og Kommissionens forordning (EF) 939/97(2).

Sjaler med indhold af haar fra den tibetanske antilope har ganske rigtigt vaeret udbudt til salg i Europa trods det totale forbud mod import og forhandling heraf i henhold til de paagaeldende forordninger. Kommissionen kender intet til, at dette problem skulle have vaere aktuelt, men vil paa ny tage sagen op i Udvalget for Vilde Dyr og Planter, som er nedsat i medfoer af den ovennaevnte raadsforordning, og vil anspore medlemsstaterne til at tage de noedvendige skridt til at forhindre, at denne handel finder sted.

(1) EFT L 61 af 3.3.1997.

(2) EFT L 140 af 30.5.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0779/99

af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen

(29. marts 1999)

Om: Privatiseringer og monopoler i sektoren for mejeriprodukter

Selskabet Parmalat har for nylig opkoebt en raekke italienske maerker inden for sektoren for mejeriprodukter, lige fra Polenghi til Maelkecentralen i Rom for Italiens vedkommende, og det har ivaerksat en ekspansionspolitik i udlandet, saerlig i Brasilien. Disse opkoeb har medfoert en oegning af selskabets gaeld og har reelt skabt en monopolsituation inden for maelkesektoren.

Kommissionen intervenerede med rette i forbindelse med det foerste salg af Maelkecentralen i Rom, der i sin tid blev betragtet som en statsstoette. Kan den meddele, om den nu agter at intervenere for at blokere et koeb, som vil skabe et monopol i maelkesektoren eller i det mindste en dominerende stilling, som er til skade for forbrugerne og i modstrid med princippet om produktets fri konkurrence?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(4. maj 1999)

I henhold til fusionsforordningen(1) har alene Kommissionen befoejelser til at kontrollere fusioner, virksomhedsopkoeb og oprettelse af selvstaendigt fungerende joint ventures, som har faellesskabsdimension, forudsat at de implicerede virksomheders samlede omsaetning overstiger de taerskler, der er fastsat i forordningen. Hvis omsaetningen er under de paagaeldende taerskler, anvendes medlemsstaternes nationale lovgivning om fusioner.

Alle fusioner, der er omfattet af fusionsforordningen, skal anmeldes til Kommissionen inden gennemfoerelsen.

Kommissionen undersoeger alle anmeldte fusioner for at vurdere hvorvidt de vil skabe eller styrke en dominerende stilling, som vil haemme konkurrencen paa faellesmarkedet eller en vaesentlig del deraf betydeligt. Paa baggrund af resultatet af denne undersoegelse traeffer Kommissionen beslutning om, hvorvidt fusionen er forenelig eller uforenelig med faellesmarkedet.

Kommissionen har endnu ikke modtaget nogen anmeldelse af firmaet Parmalats virksomhedskoeb, som det aerede medlem henviser til. Det skyldes sandsynligvis, at de paagaeldende erhvervelser ikke har faellesskabsdimension, og Kommissionen er da ogsaa bekendt med, at de italienske konkurrencemyndigheder (Autorità Garante della Cocorrenza e del Mercato) har indledt undersoegelser af disse koeb. Myndighederne har for eksempel allerede besluttet at afslutte proceduren om koebet af Maelkecentralen i Rom, mens undersoegelsen med hensyn til Polenghi endnu ikke er fuldendt.

Kommissionen foreslaar, at det aerede medlem henvender sig til de kompetente italienske myndigheder.

(1) Raadets forordning (EOEF) 4064/89 af 21. december 1989, EFT L 395 af 30.12.1989, berigtiget udgave EFT L 257 af 21.9.1990, senest aendret ved Raadets forordning nr. (EF) 1310/97 af 30.6.1997 om aendring af forordning (EOEF) 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, EFT L 180 af 9.7.1997, berigtigelse i EFT L 40 af 13.2.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 567/99 af Roberta ANGELILLI Den seneste udvikling omkring mælkecentralen i Rom



EF-Tidende nr. C 348 af 03/12/1999 s. 0102



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0567/99 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (12. marts 1999) Om: Den seneste udvikling omkring maelkecentralen i Rom Kan Kommissionen paa baggrund af diverse forespoergsler om det lovlige i privatiseringen af maelkecentralen i Rom og navnlig svaret paa forespoergsel E-3408/97(1), hvor kommissaer Fischler henledte opmaerksomheden paa en klage vedroerende ydelse af offentlige midler til sanering af maelkecentralen i Rom, oplyse, hvad der i mellemtiden er sket med denne klage, og hvilke forholdsregler den eventuelt agter at gaa ind for? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (31. marts 1999) Efter indledning af fremgangsmaaden i EF-traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til den stoette, som Rom kommune har ydet i forbindelse med drift og privatisering af maelkecentralen i Rom (Centrale del Latte di Roma), haaber Kommissionen snarest at kunne traeffe en endelig beslutning i denne sag. (1) EFT C 158 af 25.5.1998, s. 103.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0103/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(22. januar 1999)

Om: Pligt til at gaa til Den Internationale Domstol i Haag for at opnaa en fredelig loesning paa uoverensstemmelser i henhold til New York-aftalen fra 1995 om faelles bestande og bestande af staerkt vandrende fiskearter

Kommissaer Emma Bonino sagde i sit svar paa mit spoergsmaal til spoergetiden nr. H-1189/98(1) paa plenarmoedet den 12. januar 1999, at EU's ratifikation af New York-aftalen fra 1995 om faelles bestande og bestande af staerkt vandrende fiskearter ville betyde, at den obligatoriske ordning for loesning af uoverensstemmelser, som er indeholdt i denne aftale, klart ville forhindre Canada i at unddrage sig domstolens domsmyndighed, saadan som landet gjorde det i 1994/95.

Kommissionen bedes oplyse, paa grundlag af hvilke lovbestemmelser den mener, at Canada er forpligtet til at underkaste sig Den Internationale Domstol i Haag for at loese en uoverensstemmelse, som er opstaaet mellem EU og Canada, inden for rammerne af denne aftale, naar foerst begge parter er deltagere i den omtalte New York-aftale fra 1995, og denne aftale er traadt i kraft.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(4. marts 1999)

Obligatorisk og bindende tvistbilaeggelse er blevet en grundpille i De Forenede Nationers aftale af 1995 om faelles fiskebestande og staerkt vandrende fiskearter. Tvistbilaeggelse omhandles i kapitel IX, naermere betegnet i bestemmelserne i aftalens artikel 30, som henviser til bestemmelserne om tvistbilaeggelse i kapitel XV i de Forenede Nationers havretskonvention.

Obligatorisk og bindende tvistbilaeggelse betyder i denne sammenhaeng, at stater, der er indblandet i internationale tvister, som er opstaaet inden for rammerne af disse juridiske instrumenter, selv kan vaelge midlerne til, hvordan saadanne tvister loeses, men den valgte procedure skal i sidste ende indebaere en bindende beslutning for de i tvisten involverede parter. I forbindelse med juridiske tvister som fastsat i artikel 36 i statutten for Den Internationale Domstol er der inden for dette system i princippet ikke plads til forbehold og undtagelser i modsaetning til systemer med valgfri jurisdiktion.

Det er klart, at obligatorisk og bindende tvistbilaeggelse under aftalen af 1995 ikke vil blive tilgaengeligt, foer denne aftale er traadt i kraft, og det vil kun omfatte de lande, som har ratificeret aftalen.

(1) Det fuldstaendige forhandlingsreferat (januar 1999).
funktioner, der vil være nłdvendige, for at EU kan påtage sig sit nye ansvar i forbindelse med Petersberg-
opgaverne. Målet er at træffe de nłdvendige afgłrelser inden udgangen af år 2000. EUs formandskab vilforelægge en situationsrapport på Det Europæiske Råds młde i Helsingfors.
3. Det ærede parlamentsmedlem vil erindre, at artikel 11 i TEU nævner bevarelse af freden og styrkelse
af den internationale sikkerhed i overensstemmelse med i De Forenede Nationers pagt som et af målene forden fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Det Europæiske Råd i Kłln bekræftede endnu engang detteprincip.
Det Europæiske Råds mål var helt klart at styrke den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik ved at give den
de nłdvendige midler til at varetage krisestyringsopgaver.
Lige så klart er det, at spłrgsmålet om medlemsstaternes kollektive forsvar ikke blev behandlet, idet Det
Europæiske Råds konklusioner mindede om, at det er NATO, der fortsat vil være grundlaget for sinemedlemmers kollektive forsvar, og ikke EUs politik.
(2000/C 27 E/042) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1385/99
af Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Diskriminering af nederlandske virksomheder via den tyske skattelovgivning
1. Er Kommissionen bekendt med, at det tyske Forbundsråd den 19. marts 1999 har vedtaget et
lovforslag om ny skattelovgivning, herunder artikel 50a, stk. 7 og 8 i den tyske »Einkommensgesetz«?
2. Er det korrekt, at denne ordning medfłrer, at ordregivere til udenlandske virksomheder, der udfłrer
arbejde i Tyskland (evt. som underentreprenłrer), skal tilbageholde 25 % af bruttokontraktsummen ogoverfłre dem til skattemyndighederne?
3. Er Kommissionen ikke enig i, at udenlandske virksomheder som fłlge af denne foranstaltning vil
være tilbageholdende med at påtage sig opgaver i Tyskland, og at foranstaltningen dermed udgłr enhindring for den frie bevægelighed for personer, varer og tjenesteydelser?
4. Hvad er Kommissionens holdning til denne ordning, mener Kommissionen, at den er acceptabel, og
hvilke foranstaltninger har den eventuelt til hensigt at træffe?
(2000/C 27 E/043) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1389/99
af Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Diskriminering af EU-borgere i Forbundsrepublikken Tyskland
Pr. 1. april 1999 er indkomstskatteloven i Tyskland blevet ændret. I henhold til dennes §50 a, stk. 7, er
tyske ordregivere, der indgår kontrakter med udenlandske ordremodtagere  herunder også EU-borgere ogEU-erhvervsdrivende  forpligtet til kun at udbetale 75 % af den aftalte arbejdslłn og at indbetale dełvrige 25 % direkte til skattemyndighederne i Tyskland til dækning af de udenlandske erhvervsdrivendeseventuelle skattegæld. Denne ordning medfłrer diskriminering af ordremodtagere fra andre EU-lande.
Kommissionen bedes derfor oplyse fłlgende:
1. Hvorledes ser Kommissionen på disse nye bestemmelser fra den tyske lovgivende myndighed?2. Hvad påtænker Kommissionen at foretage sig mod disse bestemmelser, der diskriminerer andre EU-
borgere?29.1.2000 DA C 27 E/37 De Europæiske Fællesskabers Tidende
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 646/99 af Ian WHITE Skat på beskæftigelsen af udenlandske statsborgere



EF-Tidende nr. C 341 af 29/11/1999 s. 0137



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0646/99 af Ian White (PSE) til Kommissionen (16. marts 1999) Om: Skat paa beskaeftigelsen af udenlandske statsborgere Er Kommissionen klar over, at det ser ud til, at beskaeftigelsen af udenlandske statsborgere i den tyske teaterverden beskattes med 20 %? Kan Kommissionen bekraefte, at dette er tilfaeldet, og er den enig i, at denne fremgangsmaade diskriminerer andre EU-borgere i Forbundsrepublikken Tyskland? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (19. april 1999) Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1104/99

af Patricia McKenna (V) til Kommissionen

(21. april 1999)

Om: Tibetansk uafhaengighed

Hvordan overvaager Kommissionen menneskerettighedssituationen i Tibet?

Hvordan agter Kommissionen at fremme en fredelig loesning mellem Kina og Tibet, hvor Tibet faar tildelt retten til autonomi?

Mener Kommissionen ikke, at det er skinhelligt at fortsaette handlen med Kina, naar dette er ved at foretage en etnisk udrensning af den tibetanske befolkning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan

(4. maj 1999)

Kommissionen har rejst spoergsmaalet om Tibet, hver gang Kina og Faellesskabet har haft et moede i dialogen om menneskerettigheder. Som led i denne dialog har Faellesskabets ambassadoertroika besoegt Tibet ved flere lejligheder, senest i maj 1998, for at se paa situationen paa menneskerettighedsomraadet paa stedet. Faellesskabet er staerk tilhaenger af en fredelig loesning paa problemerne omkring Tibet gennem en direkte dialog mellem Beijing og repraesentanter for Dalai Lama, og opfordrer med jaevne mellemrum de kinesiske myndigheder til at acceptere Dalai Lamas tilbud om at indgaa i en saadan dialog.

Kommissionen er af den overbevisning, at en yderligere integration af Kina i verdensoekonomien vil kunne bidrage vaesentligt til at faa opbygget et aabent samfund, der er baseret paa retsstatsprincippet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0320/99

af John McCartin (PPE) til Kommissionen

(19. februar 1999)

Om: Eksport af okse- og kalvekoed fra Irland

Vil Kommissionen oplyse, hvor meget okse- og kalvekoed der i aar er blevet eksporteret fra Irland til lande uden for EU, og hvor meget eksportstoette der blev ydet i denne forbindelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. marts 1999)

Kommissionen raader ikke over endelige data om den faktiske eksport fra begyndelsen af det nuvaerende GATT-aar (juli 1998). Toldstatistikkerne for handelen med tredjelande indeholder oplysninger for perioden indtil november 1998. Ifoelge disse statistikker eksporterede Irland 108 000 tons oksekoed (udtrykt i slagtekropsvaegt) til tredjelande i perioden juli 1998 - november 1998.

Medlemsstaternes oplysninger om de eksportlicenser, hvorom der er ansoegt, giver et mere noejagtigt billede af situationen. Ifoelge disse oplysninger modtog de irske myndigheder i perioden 1. juli 1993-31. januar 1999 ansoegninger om eksportlicenser for 144 133,5 tons oksekoed (slagtekropsvaegt). De tilsvarende eksportrestitutioner andrager 162 227 890,6 EUR.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0315/99

af Patricia McKenna (V) til Kommissionen

(19. februar 1999)

Om: BSE-tilfaelde i Irland

Er Kommissionen klar over, at det af det portugisiske landbrugsministeriums nylige rapport fremgaar, at Irland har haft 232 BSE-tilfaelde og dermed ligger paa andenpladsen efter Det Forenede Kongerige, og at det irske landbrugsministeriums egne tal afsloerer 14 nye tilfaelde af sygdommen i denne maaned?

Mener Kommissionen ikke, at den paa baggrund af denne alvorlige situation og i betragtning af, at Portugal efter 168 registrerede tilfaelde af BSE for oejeblikket er underlagt et EU-forbud mod eksport af oksekoed, hurtigst muligt boer foretage en naermere undersoegelse af den irske situation, hvis vi skal sikre EU-borgernes sundhed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. marts 1999)

Kommissionen mener, at foranstaltningerne til bekaempelse af bovin spongiform encephalopati (BSE) og beskyttelse af folkesundheden boer baseres paa en vurdering ikke blot af forekomsten, dvs. antallet af BSE-tilfaelde pr. 1 000 000 stykker voksent kvaeg, men ogsaa de risikobegraensende foranstaltninger, der anvendes i det smitteramte omraade. Det samlede antal tilfaelde alene i en bestemt medlemsstat giver ikke et repraesentativt billede af den reelle sygdomsforekomst i den paagaeldende medlemsstat, fordi det ikke saettes i relation til stoerrelsen af medlemsstatens bestand. Kommissionen sender det aerede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat nogle tabeller med disse oplysninger.

Som foelge af en kombination af en hoej forekomst af BSE (for oejeblikket over 160 BSE-tilfaelde pr. 1 000 000 stykker voksent kvaeg) og mangler ved gennemfoerelsen af foranstaltningerne til bekaempelse af BSE-risikofaktorer foreslaar Kommissionen eksportrestriktioner for Portugals vedkommende og kraever ivaerksaettelse af skaerpede beskyttelsesforanstaltninger inden for Portugals graenser. Den tilsvarende forekomst i Irland er paa ca. 20 tilfaelde pr. 1 000 000 stykker voksent kvaeg, og ved Kommissionens kontrolbesoeg er der ikke blevet opdaget problemer med risikobegraensning, som er alvorlige nok til, at det maa overvejes at traeffe foranstaltninger paa EU-plan. Siden 1996 har situationen i Irland virket stabil, hvilket forekomsten paa ca. 20 BSE-tilfaelde pr. 1 000 000 stykker voksent kvaeg vidner om, mens forekomsten i Portugal er steget voldsomt fra ca. 60 BSE-tilfaelde pr. 1 000 000 stykker voksent kvaeg ved udgangen af 1997 til over 150 tilfaelde ved udgangen af 1998.

Kommissionen holder et vaagent oeje med udviklingen i BSE-situationen i Irland, hvilket den ogsaa goer i de oevrige medlemsstater, og vil straks foreslaa yderligere foranstaltninger, naar som helst det anses for noedvendigt, for at beskytte folke- og dyresundheden.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0704/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1999)

Om: Strukturfondene

Regioner, hvis koebekraftstandarder er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, klassificeres som "maal 1-regioner" og modtager betydelige EF-stoettemidler.

Beregningen af, hvorvidt dette loft er overskredet eller ej, foretages som fastsat i forslag til Raadets forordning (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene, KOM(98) 0131(1) paa grundlag af EUROSTATs statistiske oplysninger for de seneste tre aar.

Generaldirektoeren for EF's statistiske kontor EUROSTAT oplyste paa moedet i Europa-Parlamentets Underudvalg om Monetaer Politik den 17. februar 1999, at der i de statistiske oplysninger for aarene 1994, 1995 og 1996 ogsaa var medtaget tal for den uformelle oekonomi i de analyserede regioner, uden at han dog praeciserede, hvilke kriterier der var anvendt for at anslaa eller vurdere denne type aktiviteter.

Hvilken andel af de regionale indtaegter henhoerer under henholdsvis den uformelle og den formelle oekonomi i den autonome region Cantabria for hvert af disse aar?

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0290/99

af Paul Ruebig (PPE) til Raadet

(17. februar 1999)

Om: Beskyttelse af den europaeiske granitindustri

De mellemstore granitvirksomheder i Europa har allerede i de seneste aar undergaaet betydelige forandringer. Den opstaaede konkurrence baade paa det indre marked og fra tredjelande har medfoert gennemsnitlige prisnedsaettelser paa 30-40 % og vedvarende praeget denne sektor.

Den seneste udvikling stiller denne branche over for nye udfordringer og kraever, at Raadet og medlemsstaterne handler resolut. Der kommer store maengder granit til vejanlaeg og brobygning samt opfoerelse af bygninger fra Kina og til gravmaeler fra Indien. Priserne for denne import er som foelge af de forskellige loenomkostninger vaesentlig lavere end for europaeiske produkter. Desuden beskytter disse tredjelande sig til dels med eksportafgifter mod eksport af raamateriale til videre forarbejdning.

Hvilke muligheder har Raadet for saa vidt angaar antidumping og beskyttelsetold for at reagere effektivt paa denne konkrete situation, og hvor hurtigt kan der i samraad med Kommissionen ivaerksaettes maalrettede foranstaltninger?

Svar

(26. april 1999)

1. Der erindres om, at Europa-Kommissionen ifoelge den fordeling af institutionelle befoejelser, der i Raadets forordning (EF) 384/96 er fastsat for antidumpingsager(1), har enekompetence til at drage foreloebige konklusioner og til at vedtage foreloebige foranstaltninger efter konsultationer i Antidumpingudvalget. Det er Raadet, der paa grundlag af forslag fra Kommissionen skal vedtage endelige foranstaltninger.

2. Med hensyn til muligheden for at forhoeje eksisterende afgifter findes der en saadan i henhold til forordning nr. 3286/94 (forordningen vedroerende handelshindringer(2)), ifoelge hvilken Kommissionen kan fremsaette forslag paa alle de betingelser og efter alle de procedurer, der er fastsat i denne forordning.

3. Kommissionen har paa indevaerende tidspunkt ikke forelagt Raadet nogen forslag hverken om antidumpingforanstaltninger eller i henhold til forordningen vedroerende handelshindringer.

(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

(2) EFT L 349 af 31.12.1994, s. 71.