SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3161/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. november 2002)

Om: Internationale virksomheder såsom McDonald's, der kan modsætte sig den europæiske social- og arbejdsmarkedsmodel, nationale regler og grønbogen om social ansvarlighed

1. Er det Kommissionen bekendt, at den i Europa stærkt voksende amerikanske fast food-kæde McDonald's, som har tiltrukket mange unge arbejdstagere, truer McDonald's-restauranter i Tyskland med lukning, hvis de ansatte opretter et virksomhedsråd, og at koncernen i Det Forenede Kongerige udelukker fagforeningsmedlemmer fra ansættelse eller forfremmelse, nægter at indgå kollektive overenskomstaftaler og betaler mindre end de normale lønninger?

2. Har Kommissionen taget det til efterretning, at Den Frie Faglige Internationale (FFI) og de dertil knyttede fagforeninger mener, at disse problemer i mange tilfælde langt overstiger de enkelte EU-medlemsstaters muligheder for at gribe effektivt ind, og at det derfor er meget ønskeligt, at der nu gøres noget på europæisk plan mod disse metoder, som er i strid med det, der generelt opfattes som den europæiske social- og arbejdsmarkedsmodel?

3. Er Kommissionen i erkendelse af nationale myndigheders beføjelser og anvendelsen af national lovgivning villig til at tage initiativet til en europæisk samordning af aktiviteter, som har til formål at få denne store koncern og eventuelle andre internationale overtrædere af nationale bestemmelser sat på plads?

4. Hvad gør Kommissionen for at imødegå misbrug af indre grænser og undergravelse af det i Europa normale forhold mellem arbejdsgivere og arbejdstagere samt for at eliminere de med dette misbrug opnåede konkurrencefordele i forhold til andre virksomheder, som drives i fuld overensstemmelse med gældende lov og kollektive overenskomstaftaler?

5. Hvilke sanktionsmuligheder kan der ifølge grønbogen af 18. juli 2001 om fremme af en europæisk ramme for virksomhedernes sociale ansvar(1) tages i brug mod virksomheder, som konsekvent ønsker at fravige de henstillinger, der omfatter tiltrækkelse og fastholdelse af dygtige medarbejdere, foranstaltninger vedrørende livslang uddannelse, større indflydelse til medarbejderne, bedre information i hele virksomheden, bedre balance mellem arbejde, familie og fritid, større spredning i arbejdsstyrken, ligeløn og karriereudsigter for kvinder, overskudsdeling og medarbejderaktieordninger samt hensyntagen til beskæftigelsesegnethed og sikkerhed i ansættelse?

Kilde: Det nederlandske dagblad de Volkskrant af 8. oktober 2002.

(1) KOM(2001) 366.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(6. januar 2003)

De forhold, som det ærede parlamentsmedlem nævner med hensyn til bemeldte virksomheds praksis for så vidt angår foreningsfrihed og ret til kollektive forhandlinger samt angående dens lønpraksis, falder ikke ind under nogen fællesskabsretsakt, idet EF-traktaten faktisk udelukker en fællesskabsforanstaltning med henblik på at fastsætte minimumsforskrifter på disse områder på grundlag af artikel 137 (jf. stk. 6 i den nævnte artikel i traktaten). På denne baggrund og i betragtning af, at de omtalte forhold ikke kan henføres til fællesskabsretten, har Kommissionen ingen beføjelser til at gribe ind.

Under alle omstændigheder vil det altid være op til de nationale myndigheder at vurdere denne praksis, hvis det skulle vise sig, at den er i strid med et eller flere fællesskabsdirektiver om fastsættelse af minimumsforskrifter for ansættelsesforhold, og i givet fald at sørge for, at de pågældende rettigheder respekteres.

Strategien til fremme af virksomhedernes sociale ansvar (VSA) i EU, som foreslået af Kommissionen i dens grønbog og i den efterfølgende meddelelse(1), indebærer ikke forslag til sanktionsmekanismer, idet VSA defineres som en adfærdskodeks for virksomhederne, som ikke er omfattet af juridiske bestemmelser. Kommissionen har dog mindet om, at juridiske bestemmelser, som fastsat i lovgivningen, skal respekteres og håndhæves.

(1) KOM(2002) 347 endelig udg.