ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0035/01

af María Izquierdo Rojo (PSE) til Kommissionen

(16. januar 2001)

Om: Forskelsbehandling af mandlige pensionister i forbindelse med udbetaling af børnepenge

Den i Frankrig gældende lovgivning vedrørende udbetaling af børnepenge til mandlige pensionister er diskriminerende og uretfærdig, fordi de nationale bestemmelser om civile og militære pensioner forudser, at børnepenge udelukkende betales til kvinder eller under diskriminerende forudsætninger. I Tyskland derimod anvendes korrekte bestemmelser for tilkendelse af børnepenge, idet der udbetales det samme beløb til mænd og kvinder uden forskelsbehandling.

Denne diskriminerende behandling af mænd er en overtrædelse af unionstraktatens bestemmelser om ligestilling mellem mænd og kvinder med hensyn til social sikring og løn. Da Kommissionen burde overvåge håndhævelsen af princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder, og da de europæiske mænd også burde nyde godt af ligestillingspolitikken, bedes Kommissionen oplyse, om den ikke mener, at der burde sættes en stopper for denne forskelsbehandling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(7. marts 2001)

Vedrørende det spørgsmål, det ærede medlem rejser, kan Kommissionen oplyse, at den allerede den 5. april 2000 har stævnet de franske myndigheder for deres manglende overholdelse af artikel 141 (tidligere artikel 119) i EF-traktaten, således som den fortolkes af Domstolen, bl. a. i sagerne C-7/93 (Bestuur van het Algemeen burgerlijk pensioenfonds mod G.A. Beune)(1) og C-147/95 (DEI mod Efthimios Evrenopoulos)(2), og for manglende overholdelse af Rådets direktiv 96/97/EF af 20. december 1996 om ændring af direktiv 86/378/EØF af 24. juli 1986 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger(3), som udtryk for denne retspraksis. Det bemærkes, at Domstolen allerede dømte Frankrig ved dom af 8. juli 1999 i sag C-354/98 (Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik)(4) for ikke at have meddelt foranstaltninger til gennemførelse af direktiv 96/97/EF.

Specielt i spørgsmålet om pensioner, såvel civile som militære, har Domstolen allerede modtaget to præjudicielle forelæggelser fra de nationale franske domstole (C-366/99 Criesmar og C-206/00 Moufflin).

(1) Samling af Domstolens Afgørelser 1994 I-4471.

(2) Samling af Domstolens Afgørelser 1997 I-2057.

(3) EFT L 46 af 17.2.1997.

(4) Samling af Domstolens Afgørelser 1999 I-4927.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0255/01

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Rådet

(14. februar 2001)

Om: Følgeretten

Agter Rådet at oprette et centralt EU-register over alle kunstnere og deres arvinger, som opfylder betingelserne i forslaget til direktiv? Hvorledes forventes de fysiske eller juridiske personer, som omtales i artikel 9, i benægtende fald at afgøre rettighederne til et værk i tilfælde af krav fra to eller flere personer uden for den pågældende medlemsstats jurisdiktion?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0125/01 og E-0255/01

(14. maj 2001)

1. Rådet betragter artikel 295 i TEF, hvori det hedder, at de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke berøres af denne traktat, som en undtagelsesbestemmelse, der udgør et egentligt suverænitetsforbehold. Som alle fællesskabsrettens undtagelser fortolkes artikel 295 strengt. Således har Domstolen fundet, at artikel 295 giver Fællesskabet mulighed for at vedtage regler om opstilling eller brug af ejendomsretlige regler, herunder udøvelsen af national intellektuel ejendomsret. Domstolen har navnlig fundet, at Fællesskabets konkurrenceregler, som ikke tillader misbrug af rettigheder i henhold til national varemærkelovgivning med henblik på at neutralisere Fællesskabets retsregler om karteller, er forenelige med artikel 295(1).

Rådet finder ligeledes, at det foreslåede direktiv om følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 295, da dets formål er at tilnærme nationale bestemmelser til hinanden for bl.a. at fjerne konkurrenceforvridning inden for det indre marked samt give mulighed for, at kunstneren kan udøve sin følgeret uden forskelsbehandling på grundlag af nationalitet.

2. Med hensyn til spørgsmålet om oprettelse af et centralt EU-register skal Rådet påpege, at Kommissionen ikke i sit forslag til direktiv om følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk har foreslået et register af den art, som det ærede medlem omtaler; Europa-Parlamentet har heller ikke stillet ændringsforslag herom, hverken under første- eller andenbehandlingen.

Endelig minder Rådet det ærede medlem om, at et fællesskabsdirektiv ikke skal indeholde detaljerede bestemmelser om, hvordan det skal gennemføres.

(1) Jf. dom af 13. juli 1966, Consten og Grundig mod Kommissionen, Forenede sager 56 og 58/64, Sml. 1966, s. 299.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0389/01

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(15. februar 2001)

Om: Forskriftsmæssige miljøindvirkningsvurderinger

Hvilke forskriftsmæssige miljøindvirkningsvurderinger gennemførte Kommissionen, inden den forelagde forslaget til direktiv om fysiske agenser og forslaget til direktiv om elektronisk affald? Vil Kommissionen i givet fald stille disse miljøindvirkningsvurderinger til rådighed? Hvis sådanne vurderinger ikke er blevet gennemført, vil Kommissionen da give en begrundelse herfor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. marts 2001)

Forslagene til direktiver om affald af elektrisk og elektronisk udstyr samt om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr blev vedtaget den 13. juni 2000(1). De er ledsaget af en 55-siders begrundelse, som er stillet til rådighed for offentligheden(2).

Der er tale om en detaljeret begrundelse for forslagene med henvisninger til alle de undersøgelser, som forslagene er baseret på. Der er ligeledes oplysninger om aktuelle miljøproblemer, aspekter vedrørende det indre marked og internationale forhold, nærheds- og proportionalitetsprincippet, en økonomisk vurdering (cost-benefit), høring af interesserede parter og data og videnskabeligt grundlag. Bilaget til begrundelsen rummer bl.a. en specifik vurdering af forslagenes konsekvenser for virksomhederne, især små og mellemstore virksomheder og et memorandum om videnskabelig evaluering.

(1) EFT C 365 E af 19.12.2000.

(2) KOM(2000) 347 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0679/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(8. marts 2001)

Om: Procedurer for europæisk anerkendelse af sproget venetisk

Sproget venetisk er blevet anerkendt i betydelige sprogvidenskabelige skrifter som UNESCO's Red Book of Endangered Languages af Tapani Salminen Helsinki Universitet (Finland) og The Ethnologue Languages of the World, 13th Edition Summer Institute of Linguistics Dallas, Texas (USA).

En variant af venetisk er en uge om året udråbt til officielt sprog i Serafina Correa i Rio Grande do Sol i Brasilien til ære for de hundrede tusinder indvandrere fra regionen Veneto, der bor i Brasilien og stadig taler dette sprog.

Ifølge en undersøgelse fra Italiens statistiske institut (ISTAT) fra 1998 benytter 52 % af indbyggerne i Veneto venetisk og ikke italiensk i uformelle situationer, på kontorer og på arbejdspladsen.

Venetos regionalråd offentliggjorde i marts 1995 en vejledning i skriftligt venetisk.

Venetos regionalråd godkendte den 22.11.1999 med stort flertal en beslutning (nr. 262), hvori den italienske stat anmodedes om at anerkende venetisk som regionalsprog.

Venetisk var modersmål for store personligheder som den opdagelsesrejsende Marco Polo og forfatteren Carlo Goldoni.

Trods disse kendsgerninger har den italienske stat og Det Europæiske Kontor for Mindretalssprog stadig ikke indrømmet venetisk status som regionalsprog.

Vil Kommissionen på denne baggrund oplyse, hvilke procedurer og initiativer der er nødvendige for, at venetisk så hurtigt som muligt kan blive anerkendt som regionalsprog?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(17. april 2001)

Anerkendelse af regionale sprog og mindretalssprog henhører under medlemsstaternes kompetence, og medlemsstaterne behandler problemet forskelligt. Italien ratificerede Europa-Rådets europæiske charter om regional- og mindretalssprog den 27. juni 2000 og har opstillet en liste over sprog, der anerkendes i denne sammenhæng, men som ikke omfatter venetiansk.

Det Europæiske Kontor for Mindre Udbredte Sprog (BELMR) samfinansieres af Fællesskabet og repræsenterer regional- og mindretalssprogområder i Fællesskabet. Dette kontor er et uafhængigt organ, som er sammensat af de nationale komitéer, der repræsenterer de forskellige kultursammenslutninger og -organer, der arbejder i nationale sprogsamfund. De fastsætter selv deres sammensætning, og Fællesskabet blander sig ikke i dette organs arbejde.

I begge tilfælde skal man således henvende sig direkte til de kompetente myndigheder eller personer: til den italienske regering vedrørende anerkendelse fra den italienske stats side, og til BELMR for at få oplysninger om den italienske stats repræsentation i dette organ.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0361/01

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(8. februar 2001)

Om: Direktiv 1999/94/EF om adgang til forbrugeroplysninger om brændstoføkonomi og CO2-emissioner i forbindelse med markedsføring af nye personbiler

Bestemmelserne om gennemførelse af direktiv 1999/94/EF(1) om adgang til forbrugeroplysninger om brændstoføkonomi og CO2-emissioner i forbindelse med markedsføring af nye personbiler skulle sættes i kraft i national ret senest den 18. januar 2001.

Er det korrekt, at de lovgivningsmæssige forpligtelser kun var efterkommet og direktivet kun var korrekt gennemført i fire medlemsstater den 18. januar 2001?

Hvis det er tilfældet, hvad agter Kommissionen at foretage sig med henblik på at sikre, at direktivet gennemføres, og at alle forbrugere i Europa i overensstemmelse med CO2-nedbringelsesstrategien hurtigst muligt får de nødvendige oplysninger om brændstoføkonomi og CO2-emissioner?

(1) EFT L 12 af 18.1.2000, s. 16.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. marts 2001)

I medfør af EF-traktatens artikel 211 (tidl. artikel 155) overvåger Kommissionen medlemsstaternes gennemførelse af EU-retten.

Det sker bl.a. ved, at medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om de nationale retsforskrifter, de vedtager til gennemførelse af EF-direktiver.

Kommissionen kontrollerer de nationale gennemførelsesforanstaltninger, som medlemsstaterne giver meddelelse om som værende til gennemførelse af EF-direktiver. Over for de medlemsstater, der ikke har givet meddelelse om foranstaltninger til gennemførelse af EF-direktiver, inden fristen for gennemførelsen er udløbet, indleder Kommissionen overtrædelsesprocedurer i henhold til artikel 226 (tidl. artikel 169) i EF-traktaten.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/94/EF af 13. december 1999 om adgang til forbrugeroplysninger om brændstoføkonomi og CO2-emissioner i forbindelse med markedsføring af nye personbiler skulle være gennemført i den nationale lovgivning senest den 18. januar 2001.

På nuværende tidspunkt (12. februar 2001) har tre af medlemsstaterne (Nederlandene, Finland og Danmark) givet Kommissionen meddelelse om nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktivet.

Kommissionen sætter sin sædvanlige overvågning af manglende gennemførelse af direktivet i gang, og der bliver sendt en åbningsskrivelse til de medlemsstater, der på det pågældende tidspunkt ikke har givet meddelelse om gennemførelsen. Besvares denne skrivelse ikke positivt, retter Kommissionen henvendelse til de medlemsstater, der på det pågældende tidspunkt ikke har givet meddelelse om gennemførelsen, i form af en begrundet udtalelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0578/01

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(1. marts 2001)

Om: EU-støtte til tunnelen under Gibraltar-strædet

Den nyligt indgåede aftale mellem Frankrig og Italien om at bygge en 52 km lang tunnel under Alperne, som skal forbinde Torino og Lyon med jernbane, har atter vist, at en tunnelinfrastruktur er noget af det mest velegnede til at fremme vanskelige forbindelser.

Der bør i denne forbindelse erindres om det gamle ønske om at bygge en tunnel under Gibraltar-strædet, der ville skabe en fast forbindelse mellem det afrikanske og det europæiske kontinent og fremme de økonomiske strømme, som ville følge af et tættere forhold mellem Mahgreb og den sydlige del af Den Europæiske Union.

Mener Kommissionen, at den bør foreslå, at der gennemføres de nødvendige undersøgelser af, hvilken rækkevidde arbejdet med en tunnel under Gibraltar-strædet ville få, herunder fordelene ved at nærme Mahgreb til Fællesskabets sydlige flanke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. marts 2001)

Det vejledende MEDA-program 2000-2002 for Marokko blev vedtaget af Kommissionen i december 2000, efter at den havde holdt samråd med den marokkanske regering og med medlemsstaterne.

Kommissionen har ikke til dato modtaget nogen anmodning fra den marokkanske regering om finansiering af omkostningsundersøgelser eller forundersøgelser med henblik på etablering af en tunnel under Gibraltarstrædet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0006/01

af Kathleen Van Brempt (PSE) til Kommissionen

(17. januar 2001)

Om: Dumpning af flybenzin over havet

Det er alment kendt i fiskerikredse, at der ofte dumpes brændstof fra fly over Nordsøen. Denne dumpning omfatter ofte flere (ti)tusinde liter flybenzin. Der er i de seneste år gjort store fremskridt i forbindelse med et forbud mod dumpning i havet fra skibe, et forbud mod afbrænding på havet, osv. Brændstofdumpning fra fly er imidlertid ikke omfattet.

Kender man problemets omfang for økosystemet i Nordsøen og Middelhavet? Er det muligt at træffe foranstaltninger for at begrænse eller forbyde disse dumpninger eller kun at tillade dumpning i yderste nødstilfælde, og hvorfor er denne mulighed endnu ikke anvendt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(19. marts 2001)

Udtømning af brændstof fra fly under flyvningen er en procedure, der benyttes på langdistanceflyvninger for i nødsituationer at nedbringe vægten til under den maksimalvægt, der anses for sikker ved landing. Det sker udelukkende, hvis fly omdirigeres på grund af tekniske problemer, eller fordi der er en alvorligt syg passager om bord. Proceduren hidrører fra en forpligtelse i henhold til internationale standarder Joint Aviation Requirements/Operations (JAR-OPS), som fastsætter, at et flyselskab har pligt til at sikre, at et flys højst tilladte landingsmasse ikke overskrides. I sådanne tilfælde er dumpning af brændstof udtrykkeligt tilladt, når der benyttes en sikker fremgangsmåde.

Sædvanligvis anvises flyet et særligt nødluftrum, så vidt muligt over ubeboede områder. I betragtning af flyets højde og fart på det tidspunkt, hvor udtømningen foretages, såvel som turbulensen bag flyet, der omdanner flybenzinen til fint væskestøv, er det kun en meget lille procentdel af den samlede mængde flybenzin, der når jorden. Kommissionen har ikke kendskab til særlige miljøvirkningsvurderinger på dette område, men ifølge de foreliggende oplysninger skulle koncentrationsniveauet pr. kvadratmeter på landjorden eller på havet være så lavt, at en virkning på økosystemerne er usandsynlig.

Fordi udtømning af flybenzin kun sker i nødsituationer, hvor der står menneskeliv på spil, og i betragtning af den ubetydelige effekt på økosystemerne, forekommer et forbud mod udtømning af flybenzin ikke at være et realistisk forslag.

Endvidere betyder udtømning af flybenzin et stort økonomisk tab for flyselskabet, og derfor kan det antages, at der kun gøres brug af foranstaltningen som sidste udvej.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0161/01

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2001)

Om: Undgåelig børnedødelighed i verden

Ifølge Unicef's rapport for 2001 døde 11 millioner børn på under fem år i 1999 af grunde, der kunne have været forhindret. 177 millioner børn lider af vækstproblemer som følge af moderens underernæring under graviditeten.

Det understreges desuden, at ca. 100 millioner børn ikke får skoleundervisning. I de fattige lande modtager to ud af ti børn ikke undervisning i grundskolen, og ca. 20 millioner børn har måttet forlade deres hjem som følge af krig.

Stillet over for dette nedslående panorama, som det er vanskeligt at ignorere på grund af ansvarsfølelse og solidaritet med resten af menneskeheden, mener Kommissionen da ikke, at den bør give konkrete tilbud, således at EU-landene ændrer de fattige landes gældsbyrder til investeringer for at tilbagebetalingen af gælden ikke skal forhindre disse fattige lande i at sikre de grundlæggende sociale tjenesteydelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(23. marts 2001)

Kommissionen er klar over de problemer og udviklingsmæssige udfordringer, der belyses i årsberetningen fra De Forenede Nationers Børnefond (Unicef). Kommissionen støtter udviklingslandenes bestræbelser for at forbedre deres resultater på det sundheds- og uddannelsesmæssige område og med hensyn til fødevaresikkerhed. Det gør Kommissionen gennem direkte investering i de sociale sektorer og gennem støtten til internationale initiativer til lempelse af de fattigste landes gældsbyrder. Tidligere tilbagebetalinger af gæld bruges nu i de nationale budgetter til at finansiere fattigdomsbekæmpende foranstaltninger. Dette har ført til en forøgelse af de midler, der anvendes til de sociale sektorer, herunder sundheds- og uddannelsessektoren og fødevaresikkerheden.

Alle medlemsstater har forpligtet sig til at yde bestemte beløb til fonden for de stærkt gældstyngede lande (HIPC). Udbetalingerne må nu fremskyndes med henblik på at finansiere fattigdomsbekæmpelsesstrategier i disse lande. Fællesskabet har afsat 1 mia. EUR og har udbetalt 354 mio. EUR, hvilket udgør ca. en tredjedel af de samlede bidrag til dato. Kommissionen hilser yderligere bestræbelser fra alle donorlandene velkommen, især fra de G7-lande, hvis bidrag til HIPC-fonden ikke står i et rimeligt forhold til deres økonomiske formåen.

Fællesskabet yder en væsentlig og stadig større bistand til programmer inden for sundheds- og uddannelsessektoren i udviklingslandene. Denne bistand bruges til at støtte en bedre forvaltning af sundhedssystemerne og en forbedring af deres indsats, herunder gennemførelse af interventioner til højnelse af mødres og børns sundhed og med henblik på at skabe øget adgang til primærundervisningen, især for piger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0122/01 af Brian Crowley (UEN) til Rådet. EU's politik med henblik på afskaffelse af tortur.



EF-Tidende nr. 235 E af 21/08/2001 s. 0125 - 0126



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0122/01 af Brian Crowley (UEN) til Rådet (24. januar 2001) Om: EU's politik med henblik på afskaffelse af tortur Vil Rådet under det svenske formandskab indgå en forpligtelse til på EU-plan og internationalt at arbejde aktivt hen imod en bredt anlagt EU-politik, der som et nøglemål for EU's menneskerettighedspolitik skal føre til afskaffelse og forebyggelse af tortur og mishandling, idet man holder sig for øje, at tortur menes at finde sted i over halvdelen af verdens lande med kvinder, børn og mænd som ofre, og vil Rådet sikre, at det også gøres til et nøgleelement i en sådan EU-politik at få stillet de ansvarlige for en domstol? Svar (14. maj 2001) Menneskerettighedsgruppen under Rådet er ved at undersøge, hvordan man kan styrke EU's politik mod tortur, og er gået i gang med at udarbejde retningslinjer for en EU-politik over for tredjelande med hensyn til tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf. Det svenske formandskabs mål er, at disse udkast til retningslinjer skal vedtages i Rådet inden juli 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0152/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(31. januar 2001)

Om: Balkansyndromet EU-tjenestemændenes sikkerhed

Kommissionen har allerede givet udtryk for sin foruroligelse, hvad angår Balkansyndromet, eftersom en masse EU-tjenestemænd og medlemmer af ikke-statslige organisationer befinder sig i de farlige områder i Kosovo. Agter Kommissionen at undersøge muligheden for at overføre disse EU-tjenestemænd til Thessaloniki for at beskytte deres sundhed, eftersom Agenturet for Genopbygning af Balkan har sæde i Thessaloniki? Udvidelsen af agenturets aktiviteter til Serbien og Montenegro vil skabe problemer med kommunikationen mellem agenturets tjenestemænd. Vil det inden for rammerne af de gældende forordninger være muligt at yde tilskud til en flyrute, der forbinder Thessaloniki med Pristina, Beograd og Podgorica?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(23. april 2001)

Undersøgelsen af det påståede balkansyndrom pågår stadig i forskellige fora.

De Forenede Nationers miljøprogram og Fællesskabets artikel 31-udvalg har draget den slutning, at der ikke foreligger nogen umiddelbar miljømæssig eller helbredsmæssig risiko. Fællesskabet samarbejder med de internationale organisationer, der udfører disse undersøgelser. Til dato foreligger der ikke noget klart vidnesbyrd om eventuelle sundhedsmæssige konsekvenser. Det arbejde, der udføres af Det Europæiske Genopbygningsagentur, vil derfor fortsætte som hidtil, dvs. på de steder, hvor programmerne gennemføres.

Selv om transporten i regionen kan frembyde vanskeligheder, vil oprettelsen af kontorer under agenturer i Beograd og Podgorica ikke volde kommunikationsmæssige vanskeligheder. Bortset fra, at hvert af agenturets tre kontorer vil forvalte særskilte programmer ved hjælp af et særdeles kvalificeret personale, vil den moderne teknologi sikre fyldestgørende kontakter og en samlet koordinering.

For så vidt angår det ærede medlems andet forslag, må Kommissionen minde det ærede medlem om, at Fællesskabets konkurrencebestemmelser ikke tillader ydelsen af et sådant tilskud hverken med fællesskabsmidler eller nationale midler medmindre det er et resultat af en udbudsprocedure, der omfatter hele Fællesskabet.