SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0316/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(12. februar 2002)

Om: Støtte til Afghanistan

Ifølge omfattende beretninger er der i de seneste par måneder blevet plantet store mængder valmuefrø i den nordlige del af Afghanistan. Udsigten til en rekordhøst sammen med frigivelsen af store lagre af opium, som Taleban har opbygget, har medført, at markedsprisen for et kilogram opium i Kandahar er faldet fra 1 600 USD til 330 USD. En landmand vil få omkring 300 USD pr. kg opium i forhold til under 1 USD for et kilogram hvede.

Hvilke foranstaltninger agter Den Europæiske Union at træffe for at tilskynde landmænd til at opnå en god indtægt ved at dyrke alternative afgrøder, og vil Den Europæiske Unions støtte være betinget af, at de afghanske tjenestemænd og krigsherrer er rede til at overholde den nye regerings dekret om forbud mod produktion af opium og at respektere den centrale regerings myndighed? Vil støtten også være betinget af, at man ikke genindfører den barbariske fremgangsmåde, hvor kvinder stenes til døde for utroskab?

Hvilken del af EU's støtte vil blive udbetalt via dens egne institutioner, og hvilken del vil blive stillet til rådighed for ngo'er? I det tilfælde, hvor Den Europæiske Union mener, at der er behov for støtte og hvor støtten fordeles via Kommissionen, hvilke skridt vil den da tage til at sikre, at støtten stilles til rådighed i god tid og ikke bliver stående på bankkonti eller bliver hængende et eller andet sted i bureaukratiets jungle, hvilket tidligere ofte har været tilfældet med budgetterne for europæisk støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(4. april 2002)

Kommissionen finder, at den afghanske midlertidige myndigheds forbud mod opiumvalmuer er et vigtigt skridt, som fortjener støtte.

Blandt de programmer, der skal finansieres af Fællesskabet og andre partnere involveret i genopbygnings- og genopretningsprocessen i Afghanistan, er programmer for udvikling af landdistrikterne, som skal bidrage til at forbedre befolkningens situation.

Med henblik herpå gennemføres der i øjeblikket en række evalueringsmissioner i Afghanistan, herunder af en landbrugs- og fødevaresikkerhedsekspert fra Fællesskabet, som studerer mulighederne for støtte på dette område.

Den vigtigste betingelse for at fortsætte bistanden til den afghanske forvaltning er, at den overholder betingelserne i Bonn/Petersburg-aftalen, herunder at den forpligter sig til en tidsplan for valg, indfører aftalte retlige rammer, nedsætter en menneskerettighedskommission, samarbejder om bekæmpelse af terrorisme, narkotika og organiseret kriminalitet og overholder de grundlæggende principper for menneskerettighederne og den internationale humanitære lovgivning, som Afghanistan har tilsluttet sig.

EU-bistanden består af bilaterale tilsagn fra medlemsstaterne og et tilsagn fra Kommissionen. Medlemsstaternes tilsagn har forskellige former og dækker en række sektorer i genopbygningsprocessen, herunder landbruget og foranstaltninger til narkotikabekæmpelse. På mødet i Tokyo i januar 2002 afgav medlemsstaterne tilsagn om at yde 400 mio. EUR i 2002, mens Kommissionen afgav tilsagn om 200 mio. EUR.

Kommissionen har afsat 13 mio. EUR fra sit første tilsagn i 2002 på 57,5 mio. EUR til genrejsning og udvikling af landbruget og landdistrikterne. Der er ved at blive udarbejdet nøjagtige projektplaner, som kan omfatte bistand til bønder og andre på landet, der tidligere har beskæftiget sig med dyrkning af opiumsvalmuer. Andre forslag på dette område vil blive overvejet med henblik på yderligere støtte senere på året. Kampen mod ulovlig narkotika er et vigtigt gennemgående tema i Fællesskabets bistand til Afghanistan.

Fællesskabet kanaliserer generelt sin humanitære bistand gennem ikke-statslige organisationer (ngo'er), FN's bistandsorganer og internationale bistandsorganisationer. Alt efter arten af de projekter eller programmer, der er udvalgt til finansiering, kan der nu om fornødent ydes en vis bistand (herunder faglig bistand) direkte til centrale regeringsorganer eller lokale myndigheder. Der er ikke truffet nogen afgørelse om fordelingen af bistanden mellem ngo'er og den centrale regering. Dette vil afhænge af individuelle beslutninger om, hvordan målene for bistanden bedst kan nås.

Det håbes, at etableringen af et fuldt decentraliseret EU-kontor i Kabul, der har været operationelt siden den 12. februar 2002, vil nedbringe den tid, det tager at godkende, vedtage og gennemføre Fællesskabets bistandsprogrammer i Afghanistan, til et minimum. En tidlig bistandspakke med projekter til en værdi af 4,9 mio. EUR blev godkendt i december 2001 i henhold til den hurtige reaktionsmekanisme, og beløbet er blevet udbetalt.