ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0073/02

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(25. januar 2002)

Om: Hjemsendelse af døde mellem medlemsstaterne

Er Kommissionen klar over, at der ofte forekommer forsinkelser og er udgifter og lidelser for familier forbundet med forsøg på at hjemsende døde til hjemlandet fra andre medlemsstater?

Agter Kommissionen, eftersom strategier og bestemmelser er forskellige mellem medlemsstaterne, at undersøge dette emne og fremsætte forslag til vedtagelse af en fælles politik?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkesteinpå skriftlige forespørgsler E-0073/02, E-0087/02,E-0210/02, E-0344/02, E-0346/02, P-0407/02 og E-0679/02

(25. marts 2002)

Kommissionen er klar over, at grænseoverskridende hjemsendelse af døde er et følsomt og vanskeligt emne, der kan medføre betydelige lidelser for den afdødes familie.

Kommissionen er også bekendt med en række tilfælde, belyst af en række aktuelle skriftlige forespørgsler, hvor hjemsendelse af døde fra én medlemsstat til en anden har budt på vanskeligheder. Kommissionen råder imidlertid ikke over oplysninger eller statistikker, der kan give et overblik over dette problem og dets omfang.

I forbindelse med dette emne opstår der en række spørgsmål, nogle af disse i relation til forskellige fællesskabspolitikker som f.eks. transport, sundhed, fri bevægelse osv. der synes imidlertid ikke at være en klar fællesskabskompetence for alle disse aspekter. Hertil kommer, at bestemmelserne omkring grænseoverskridende transport af døde findes i den internationale aftale fra Berlin (1937, nr. 4391 i Folkeforbundets samling af traktater) samt ved Europarådets aftale om overførsel af døde fra september 1973. Under alle omstændigheder må man erindre sig, at medlemsstaterne i forbindelse med udarbejdelsen af bestemmelser vedrørende transport af døde i henhold til Domstolens retspraksis skal sørge for at håndhævelsen af disse sker på en ikke-diskriminerende basis. Undtagelser med begrundelse i hensynet til den offentlige sundhed skal også ske i overensstemmelse med Domstolens retspraksis.

Med baggrund i ovennævnte forhold agter Kommissionen fortsat at følge disse emner nøje, men den vil ikke umiddelbart indlede nogen specifik foranstaltning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0335/02

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(12. februar 2002)

Om: Import af heste

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange levende heste der blev importeret til Den Europæiske Union fra de central- og østeuropæiske lande i (a) 2000 og (b) 2001?

Hvorvor mange levende heste blev der importeret til Den Europæiske Union i hvert af de to år fra:

1. Polen

2. Litauen

3. Rumænien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. marts 2002)

Som følge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0223/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2002)

Om: Barbados

Kan Kommissionen opstille en liste over de projekter, der er godkendt til finansiering over EU-budgettet i 2001, og oplyse det samlede beløb til investeringer i samme år?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 og E-0228/02

(25. marts 2002)

Som følge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0099/02

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(29. januar 2002)

Om: Vækst i det regionale BNP

Vil Kommissionen endvidere for de pågældende ti år for hver enkelt region beregne det regionale BNP's dispersion om middelværdien og placere hver enkelt region i fire kvartiler, alt efter hvor langt de har ligget fra den gennemsnitlige vækst i det nominelle BNP?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mirapå skriftlige forespørgsler E-0098/02 og E-0099/02

(20. marts 2002)

Det ærede parlamentsmedlem kan i de tabeller, som han selv og Europa-Parlamentets Generalsekretariat vil få tilsendt direkte, finde de ønskede oplysninger.

Opmærksomheden henledes på følgende:

- Beregningerne er foretaget på grundlag af bruttonationalproduktet (BNP) i nationale valutaer (i euro for EUR 15), for at udelukke ændringer i væksten, som skyldes udsving i valutakurserne og befolkningstallet i regionerne.

- Der er oplyst tal fra og med 1995, idet der foreligger tal fra dette tidspunkt i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab(1). Data over en længere periode ville desuden have været påvirket af ændringerne i den anvendte regionalnomenklatur (NUTS 2).

- Samtlige basisoplysninger, der har været anvendt ved beregningerne, findes på: http://europa.eu.int/comm/eurostat/Public/datashop/print-catalogue/EN?catalogue=Eurostat, som det ærede parlamentsmedlem henvises til. Denne database indeholder i øvrigt også mere detaljerede oplysninger (f.eks. på NUTS-niveau 3).

Dataene for 2000 vil foreligge i januar 2003.

(1) EFT L 310 af 30.11.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0218/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2002)

Om: Angola

Kan Kommissionen oplyse, hvilke projekter i Angola der i 2000 blev finansieret over EU-budgettet?

Kan Kommissionen oplyse det samlede omfang af den støtte til de forskellige projekter, Angola modtog i 2000?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 og E-0228/02

(25. marts 2002)

Som følge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0275/02

af Jannis Sakellariou (PSE) til Kommissionen

(8. februar 2002)

Om: Anerkendelse af tysk speciallægeeksamen i Korfu, Grækenland

Efter en afgørelse fra det græske sundhedsministerium i Athen af 13.10.2000 (nr. Y9a/6376) kan en gynækolog, der har bestået en speciallægeeksamen i Tyskland og således er kvalificeret til at foretage ultralydsundersøgelser, ikke straks få anerkendt dette eksamensbevis i Grækenland. Speciallægen skal først videreuddanne sig i 6 måneder på et hospital og derefter op til en ny eksamen. Er dette i overensstemmelse med EF-direktiverne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(7. marts 2002)

Rådets direktiv 93/16/EØF af 5. april 1993 om fremme af den frie bevægelighed for læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser(1) bygger på minimumskriterier for uddannelsen og på automatisk anerkendelse i fagligt øjemed af de af læger opnåede kvalifikationsbeviser, som er opført heri. Det vedrører alment praktiserende læger og de speciallægeuddannelser, der er omhandlet i direktivet. Speciallægeuddannelser kan være fælles for alle eller fælles for mindst to medlemsstater. Mens den første type giver ret til automatisk anerkendelse i alle medlemsstater, giver den anden type kun ret til automatisk anerkendelse i de medlemsstater, som er opført i direktivet med angivelse af den pågældende specialisering.

Specialisering i gynækologi er fælles for alle medlemsstater og opnås efter et uddannelsesforløb på mindst fire år.

Det tyske eksamensbevis Frauenheilkunde und Geburtshilfe skal derfor automatisk anerkendes af de græske myndigheder, hvis indehaveren af dette bevis er statsborger i en medlemsstat eller statsborger i et tredjeland, som kan gøre brug af de supplerende rettigheder i artikel 11 i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet(2). Yderligere eksaminer inden anerkendelse af dette eksamensbevis er derfor i modstrid med direktiv 93/16/EØF.

(1) EFT L 165 af 7.7.1993.

(2) EFT L 257 af 19.10.1968.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3196/01

af Jens-Peter Bonde (EDD) til Kommissionen

(20. november 2001)

Om: Information

Vil Kommissionen oplyse, hvad EU, regeringerne og samarbejdspartnere bruger af penge på information i ansøgerlandene, og vil Kommissionen fremsende kopi af alle annoncer, som er indrykket mod betaling, samt kopi af reklamer i radio og tv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(16. januar 2002)

Kommissionen skal henvise det ærede medlem til sit svar på hans skriftlige forespørgsel E-3014/01(1), i hvilket Kommissionen oplyser om aktiviteterne som led i kommunikationsstrategien for udvidelsen i kandidatlandene og de formål, hvortil der er afsat midler.

Med hensyn til radio og tv optræder repræsentanter for Kommissionen i kandidatlandene og tjenestemænd fra Kommissionen på besøg i kandidatlandene med regelmæssige mellemrum i disse medier i betragtning af den interesse, der er for Unionen. En stor del af hensigten hermed er at gøre reklame i bred forstand, når de indbydes til at redegøre for anliggender vedrørende Unionen og udvidelsesprocessen. Kommissionen benytter dog i almindelighed i sin kommunikationsstrategi i kandidatlandene ikke annoncer, som er indrykket mod betaling, som et middel til at informere offentligheden.

Der kan forekomme en del annoncer i pressen om f.eks. afholdelse af en debat eller et oplysningsmøde i forbindelse med et af de hundredvis af arrangementer, der indtil nu er afholdt i kandidatlandene. Der er eventuelt indirekte betalt for nogle af disse som en del af et fælles informationsarrangement, som f.eks. er tilrettelagt af Kommissionens delegation og den lokale borgmester.

Kommissionen er i færd med at udarbejde et register over alt fysisk materiale, som offentliggøres af delegationerne i kandidatlandene som led i deres kommunikationsstrategi. Det vil blive vedlagt et notat, som det medlem af Kommissionen, som har ansvaret for udvidelsen, i nærmeste fremtid vil sende til Parlamentet for at holde budgetmyndigheden underrettet om, hvordan kommunikationsstrategien gennemføres.

(1) EFT C 309 E af 12.12.2002, s. 3.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3632/01

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(9. januar 2002)

Om: Vildledende oplysninger i MED-sagen

I min skriftlige forespørgsel E-2043/01(1) gjorde jeg Kommissionen opmærksom på, at den i den såkaldte MED-sag (anslået skade: 20 mio. EUR) eventuelt var blevet vildledt at den tjenestegren, der er ansvarlig for bedrageribekæmpelse. Inden for Kommissionen, men også over for Europa-Parlamentet gav man indtryk af, at sagen allerede var overdraget til de belgiske justitsmyndigheder i 1996, selv om denne overdragelse rent faktisk blev forsinket til slutningen af 1999, dvs. kort før forældelsesfristen trådte i kraft.

I sit svar afviste Schreyer dette på Kommissionens vegne og påstod, at de kompetente, belgiske justitsmyndigheder allerede i 1996 af UCLAF var blevet anmodet om at vurdere spørgsmålet om eventuelle strafferetlige konsekvenser.

Af svar på min skriftlige forespørgsel P-2784/01(2) fremgår nu det, at de belgiske justitsmyndigheder i 1996 helt uformelt skulle være blevet anmodet om en udtalelse, at der ikke findes nogen korrespondance i den anledning og at der ikke en gang foreligger nogen oplysninger om, hvilken tjenestegren inden for de belgiske justitsmyndigheder der blev taget kontakt til.

1. Er Kommissionen fortsat af den opfattelse, at den i sin tid blev informeret korrekt og i overensstemmelse med sandheden i UCLAF-notat nr. 6039 af 19. november 1996? Er Kommissionen navnlig af den opfattelse, at man virkelig kan betegne en uformel høring som en inddragelse af de kompetente justitsmyndigheder, sådan som det er sket i ovennævnte notat?

2. Har Kommissionen en fornuftig forklaring på, hvorfor den påståede inddragelse af de belgiske justitsmyndigheder ikke nævnes med et eneste ord i den afsluttende UCLAF-beretning (nr. 2803 af 15. maj 1997)?

3. Hvorfor har Kommissionen trods talrige anmodninger ikke sendt mig en kopi af skrivelsen af 13. december 1999 til statsadvokat Djemeppe i Bruxelles?

4. Er det korrekt, at en kopi af denne skrivelse allerede blev forelagt for andre medlemmer af Europa-Parlamentet for mere end et år siden?

(1) EFT C 40 E af 14.2.2002, s. 170.

(2) EFT C 147 E af 20.6.2002, s. 54.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(11. april 2002)

1. I Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-2043/01(1) og P-2784/01(2) fra det ærede medlem har Kommissionen ikke oplyst, at notatet af 19. november 1996 omtalte nogen inddragelse af de belgiske justitsmyndigheder, men at der var blevet foretaget en uformel høring af disse. Kommissionen kan yderligere oplyse, at der ikke er nogen retssag i gang i den sag, det ærede medlem omtaler.

2. Kommissionen er ikke i stand til at forklare, hvorfor UCLAF i sin beretning af 15. maj 1997, der blev udarbejdet og fremsendt uden nogen form for indblanding, ikke beskæftiger sig med det aspekt, det ærede medlem kommer ind på.

3. Med hensyn til spørgsmål 3 og 4 fra det ærede medlem må det konstateres, at der er tale om et dokument i OLAF's besiddelse. Kommissionen har taget de nødvendige kontakter med OLAF med hensyn til det ærede medlems anmodning.

(1) EFT C 40 E af 14.2.2002, s. 170.

(2) EFT C 147 E af 20.6.2002, s. 54.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3637/01

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(9. januar 2002)

Om: Handel med diamanter

Ofte støder man på opfattelser og udtalelser, som ikke altid kan bekræftes, om ulovlig eksport og handel med diamanter fra de østafrikanske lande. Hyppigst nævnes Den Demokratiske Republik Congo (Kinshasa), Angola og Sierra Leone. Diamanterne afsættes på det sorte marked i europæiske byer. Det er opfattelsen hos myndighederne i nogle af de nævnte lande og hos europæiske diplomater, som jeg personligt har haft lejlighed til at tale med ved flere lejligheder, at overskuddet fra salget af diamenter på det sorte marked undertiden anvendes til finansiering af krigshandlinger og guerillakrig i nogle af de nævnte lande.

Hvilket kendskab har Kommissionen til disse reelle eller fiktive forhold? Hvilke initiativer fra europæiske lande og EU til bekæmpelse af denne fremgangsmåde har den kendskab til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(25. februar 2002)

I løbet af de senere år er der fremkommet omfattende beviser for, at rå diamanter giver brændstof til nogle af de længste og mest grusomme konflikter i Afrika. I forbindelse med disse konflikter finansieres oprørsbevægelser, som kæmper mod lovlige regeringer, delvis af udbyttet fra salget af rå diamanter, som udvindes i områder under de pågældende gruppers kontrol.

FN's Sikkerhedsråd har vedtaget sanktioner mod oprørsbevægelserne i Sierra Leone og Angola og mod Liberias regering for dens støtte til oprørerne. Sanktionerne omfatter forbud mod import af rå diamanter fra Liberia og fra Angola og Sierra Leone, hvis de ikke er ledsaget af et oprindelsescertifikat udstedt af de respektive lovlige regeringer.

Sanktionerne har hverken været i stand til at standse strømmen af bloddiamanter i den lovlige handel eller til at bringe konflikterne til ophør.

Som et supplement til sanktionsordningerne har man i næsten to år ført drøftelser om en kontrolordning inden for den såkaldte Kimberley-proces. FN's generalforsamling anmodede deltagerne i Kimberley-processen om at fremsætte forslag til en enkelt og brugelig international certificeringsordning for rå diamanter. Formålet med processen er, at deltagerne skal finde ud af, hvordan og med hvilke midler man kan skabe et system, der kan beskytte den lovlige diamanthandel mod strømmen af bloddiamanter.

Kommissionen har deltaget aktivt i forhandlingerne på EU's vegne.

Kimberley-processen forelagde et forslag til en certificeringsordning for rå diamanter for FN's Generalforsamling ved udløbet af 2001. Det forventes, at Generalforsamlingen får forslaget til behandling i marts 2002.

Ulovlig handel med diamanter er en alvorlig forbrydelse, som kun kan bekæmpes effektivt gennem et tæt samarbejde på internationalt niveau. Selv om der ikke er blevet vedtaget særlige initiativer til håndhævelse af lovene på EU-niveau mod denne specielle form for forbrydelse, har større nyere aktioner og initiativer fokuseret på bekæmpelse af organiseret kriminalitet og terroristaktiviteter generelt, hvilket også omfatter, hvordan de finansieres.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3620/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Den enkelte borgers rettigheder i EU

Hvad er Kommissionens aktuelle syn på dobbeltbeskatning af en indkomst i EU (således som det f.eks. er tilfældet mellem Sverige og Det Forenede Kongerige)?

Kan en person, som har taget fast ophold i en anden medlemsstat end sit hjemland, frit vælge, i hvilken af disse to medlemsstater vedkommende ønsker at betale skat?

Strider dette i benægtende fald ikke mod ånden i de principper, som Den Europæiske Union bygger på, og hvormed formålet er at gøre det muligt for EU-borgere at søge beskæftigelse og slå sig ned, hvor som helst de måtte ønske i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(8. februar 2002)

Da der ikke i fællesskabslovgivningen findes bestemmelser vedrørende tilnærmelse og harmonisering i forbindelse med direkte beskatning, henhører dette område hovedsageligt under medlemsstaternes kompetence, som selvfølgelig også i den forbindelse er bundet af deres forpligtelser i henhold til EF-traktaten. Medlemsstaterne har indgået aftaler med henblik på at undgå dobbeltbeskatning og har på denne måde fordelt beskatningskompetencen imellem sig. EF-Domstolen har anerkendt legitimiteten af sådanne ordninger (sag C-336/96 Gilly, Sml. 1998, 2793; se navnlig præmis 30).

Som en konsekvens heraf kan en person, der har flyttet sin bopæl fra en medlemsstat til en anden, ikke vælge, i hvilken af disse medlemsstater vedkommende ønsker at betale skat. Dette kan ikke siges at være i modstrid med EU's grundlæggende principper. En borger bør imidlertid ikke pålægges dobbeltbeskatning ved at være skattepligtig i mere end en medlemsstat.

Man kan betragte indgåelsen af bilaterale aftaler som en effektiv metode til at undgå dobbeltbeskatning på, idet sådanne aftaler giver mulighed for at tage højde for samspillet mellem de involverede medlemsstater. Som Kommissionen imidlertid erkendte i sin meddelelse På vej mod et indre marked uden skattemæssige hindringer af 23. oktober 2001(1), er der behov for at forbedre medlemsstaternes eksisterende skatteaftaler, så de i højere grad stemmer overens med EF-traktatens principper for det indre marked. Spørgsmålet undersøges for øjeblikket yderligere af Kommissionen som led i en opfølgning til ovenstående meddelelse.

(1) KOM(2001) 582 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3284/01

af Francesco Rutelli (ELDR) til Kommissionen

(27. november 2001)

Om: Europæisk dag mod dødsstraf

Den Europæiske Union og særlig Europa-Parlamentet har gennem længere tid været stærkt engageret i initiativet mod anvendelse af dødsstraf.

For at bevidstgøre offentligheden og som et yderligere pressionsmiddel for afskaffelse af dødsstraf i de lande, hvor denne fremgangsmåde stadig er lovlig, har Europa-Parlamentet foreslået indførelse af en europæisk dag mod dødsstraf (beslutning R5-0401/2001 af 5. juli 2001).

Det bør også nævnes, at der på EU's budget er opført midler til afholdelse af kampagner og initiativer til fordel for et moratorium for henrettelser.

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes Europa-Parlamentets retningslinjer er blevet fulgt op?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(25. januar 2002)

Kommissionen har bemærket sig Parlamentets interessante forslag om at indføre en europæisk dag mod dødsstraf. Dette forslag er også blevet taget op af kendte ikke-statslige organisationer, såsom organisationen Together against the Death Penalty. Kompetencen til at afgøre, om en sådan dag skal indføres, ligger imidlertid hos medlemsstaterne.

For så vidt angår foranstaltninger til støtte for et moratorium for henrettelser er der finansieret en række projekter over budgetpost B7-7 (europæisk initiativ for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR)). Nogle få eksempler på sådanne projekter er anført herunder.

Siden 1999 er der i fællesskab med Europarådet gennemført et program for bevidstgørelse af offentligheden (Fællesskabets bidrag: 334 850 EUR). Dette projekt, der omfatter Rusland, Tyrkiet og Albanien, uddanner bl.a. jurister og parlamentarikere om de virkninger, en afskaffelse af dødsstraffen har for forebyggelsen af kriminalitet.

En andet projekt omfatter aktiviteter i forbindelse med dødsstraf med henblik på at informere og støtte strategier om indførelse af alternativer til dødsstraffen. Dette projekt gennemføres i samarbejde med University of Westminster (Fællesskabets bidrag: 675 859 EUR).

Et tredje projekt yder bistand til dødsdømte fanger i Vestindien og gennemføres i samarbejde med Penal Reform International (Fællesskabets bidrag: 596 456 EUR).

Med hensyn til fremtiden er aktiviteter til støtte for afskaffelsen af dødsstraf blandt de fire tematiske prioriteter, der er fastlagt i Kommissionens EIDHR-planlægning for 2002-2004.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3346/01

af Astrid Thors (ELDR) til Kommissionen

(3. december 2001)

Om: Farligt affald i Rusland, Krasnij Bor

Anlægget for oplagring og håndtering af farligt affald, Krasnij Bor, som ligger ca. 40 km fra St. Petersborg og floden Neva, har modtaget 500 000 USD i Tacis-finansiering til sanering. Tacis har været med i Krasnij Bor lige siden begyndelsen af 1990'erne. Mener Kommissionen, at det er lykkedes at sanere oplagringsanlægget og håndteringen af det farlige affald i Krasnij Bor?

Overvåger Kommissionen til stadighed situationen? I hvilket omfang er Kommissionen rede til fortsat at deltage i finansieringen af anlægget for farligt affald?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(21. januar 2002)

Efter en forundersøgelse, der blev finansieret af Finland, har det tværnationale samarbejdsprogram under Tacis i perioden 1998-2000 finansieret den forberedende fase af Krasny Bor Toxic Waste Clean-Up Programme. Tacis-projektet Hazardous Waste Management in St Petersburg (1,5 mio. EUR) har rent faktisk ydet bistand til de lokale myndigheder til den tekniske, økonomiske og finansielle evaluering af oprensningen af området og affaldsbortskaffelsen. Det har også medvirket til at skærpe miljøbevidstheden og knytte forbindelser mellem potentielle donorer.

Efter Tacis-projektet undertegnede Skt. Petersborgs byråd i april 2001 en aftale om et lån på 6,5 mio. EUR med Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBGU). I maj 2001 undertegnede byrådet også en koordineringsaftale med EBGU, Miljøstyrelsen i Danmark, Sveriges internationale udviklingsstyrelse (SIDA), det nordiske miljøfinansieringsselskab (NEFCO), Finlands miljøministerium

og Tacis om understøttende tilskud (4,5 mio. EUR, herunder 0,6 mio. EUR fra Tacis til faglig og institutionel bistand). Dette program på 11 mio. EUR til miljømæssig sanering af Krasny Bor-området og til behandlingsanlæg vil blive gennemført i 2001-2004, og første rate af lånet fra EBGU vil blive udbetalt i februar 2002.

På dette stadium er der ikke planlagt yderligere større finansiering fra Kommissionen, som nøje vil følge fremskridtet med oprensningsprogrammet via Tacis. Saneringen af Krasny Bor kan betragtes som et eksempel på et vellykket samarbejde mellem de russiske myndigheder og forskellige donorer og finansieringsinstitutioner.