SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0455/01

af Cristiana Muscardini (UEN) og Gianfranco Fini (UEN) til Kommissionen

(19. februar 2001)

Om: Forurening og forsømmelighed

Sarno er atter gået over sine bredder. Det er den mest forurenede flod i Europa i henhold til nogle aviser. Den gik også over sine bredder den 28. december 2000. Nu er der opstået flere utætheder, og vandet har allerede oversvømmet de omkringliggende arealer. Der er i området konstateret en betydelig stigning i antallet af tumorer, som borgerne tillægger den øgede forurening som følge af oversvømmelserne.

I Caltanisetta derimod, har husstandene i årevis kun haft vand hver fjerde dag. Reservoiret i forbindelse med dæmningen, som nu har været lukket i årevis, og som burde sikre husstandene en regelmæssig tilførsel af vand, er endnu ikke færdigt. I lang tid har man ventet på de sidste underskrifter fra italienske ministre. Selv om arbejdet straks blev påbegyndt, ville vandforsyningerne ikke være sikret til sommer, således som det nu har været tilfældet i mange somre. Dette skaber ulemper for borgerne i form af krænkelse af deres personlige værdighed som følge af mangelen på hygiejnegarantier og de større udgifter, som familierne har til indkøb af mineralvand. Landbruget vil også lide under denne situation med betydelige skader for producenterne til følge.

Også i Torre Annunziata (Napoli) mangler der vand i husene. De ikke indsamlede bjerge af affald skæmmer landskabet og skaber så udbredt forurening, at myndighederne har lukket skolerne af frygt for epidemier. Et stadion, der har kostet ca. 100 mia. lire, er aldrig blevet indviet og bliver brugt som en stor losseplads under åben himmel. Regionspræsidenten, Bassolino, er også særlig kommissær for den katastrofale affaldssituation i Campania.

Ovenstående er blot nogle få eksempler på ringeagt for de bestemmelser, der sikrer, at et miljø er til at leve i, og at man kan føre en civil tilværelse.

1. Råder Kommissionen over hjælpemidler til at kontrollere rækkevidden af disse økologiske katastrofer?

2. Er Kommissionen udstyret med finansielle programmer, hvorover der kan ydes støtte til løsning af problemerne i ovennævnte tilfælde?

3. Mener Kommissionen ikke, at der må indledes overtrædelsesprocedure mod Italien i forbindelse med ovennævnte tre tilfælde for ikke at have overholdt bestemmelserne om beskyttelse af miljøet og borgernes sundhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. maj 2001)

Kommissionens beføjelser er begrænset til dem, den gives i henhold til EF-traktaten; den er bl.a. ansvarlig for at sikre, at Fællesskabets lovgivning anvendes korrekt i alle medlemsstaterne. Med udgangspunkt i artikel 211 (tidl. artikel 155) i EF-traktaten, skal Kommissionen for at sikre Fællesmarkedets funktion og udvikling drage omsorg for gennemførelse af de i denne traktat indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne træffes af institutionerne. Med udgangspunkt i EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169) Finder Kommissionen, at en medlemsstat ikke har overholdt en forpligtelse, der påhviler den i henhold til denne traktat, fremsætter den en begrundet udtalelse herom efter at have givet den pågældende stat lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger. Retter den pågældende stat sig ikke efter den fremsatte udtalelse inden for den frist, der er fastsat af Kommissionen, kan denne indbringe sagen for Domstolen. Kommissionen har beføjelse til at afgøre, om der skal indledes en sådan procedure(1).

Manglende vandforsyning i Caltanisetta og Torre Annunziata samt oversvømmelse fra floden Sarno omfattes ikke af gældende fællesskabsdirektiver eller bestemmelser.

Floden Sarnos forurening kunne være relevant i forbindelse med Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand(2), 75/440/EØF af 16. juni 1975 om kvalitetskrav til overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne(3) og 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø(4). På basis af de oplysninger, det ærede medlem har givet, ser det imidlertid ud til, at der ikke kan fastslås nogen overtrædelse af bestemmelserne i øjeblikket.

På basis af de oplysninger, det ærede medlem har givet, kunne affaldshåndteringsforholdene i Torre Annunziata være relevant for Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald(7), som ændret ved direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991(5), der har til formål at beskytte menneskers sundhed og miljøet mod de skadelige virkninger forårsaget ved indsamling, transport, håndtering, oplagring og dumpning af affald. Kommissionen har ikke kendskab til de af det ærede medlem beskrevne forhold, men vil tage passende skridt til at indsamle detaljerede oplysninger herom og drage omsorg for, at fællesskabslovgivningen overholdes.

Kommissionen kan ikke have kendskab til alle de forhold, der måtte anses for at være mangelfuld anvendelse af Fællesskabets miljølovgivning i medlemsstaterne. Sådanne forhold meddeles normalt Kommissionen gennem klagebreve, skriftlige spørgsmål fra parlamentsmedlemmer samt andragender til udvalget andragender. De forhold, der påstås ikke at være i overensstemmelse med relevant fællesskabslovgivning, skal imidlertid beskrives nøje, således at Kommissionen bliver i stand til at vurdere dem i forhold til Fællesskabets gældende miljølovgivning.

Foranstaltninger inden for affaldshåndtering, vandforsyning og miljøinfrastruktur kan samfinansieres af den Europæiske Regionaludviklingsfond (EFRU) i forbindelse med Fællesskabets støtteramme for mål 1 områder. I tilfælde af specielt Mezzogiorno deltager EFRU sammen med Fællesskabets andre strukturfonde i finansieringen af regionale programmer for Campania og Sicilien, der direkte forvaltes af de regionale

forvaltninger. I henhold til artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(6) er det op til hver enkelt medlemsstat at iværksætte interventionerne på det mest hensigtsmæssige geografiske niveau.

(1) Prioriteter og kriterier for Kommissionens beføjelser er anført i den fjortende beretning om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten 1996, EFT C 332 af 3.11.1997.

(2) EFT L 135 af 30.5.1991.

(3) EFT L 194 af 25.7.1975.

(4) EFT L 129 af 18.5.1976.

(5) EFT L 78 af 26.3.1991.

(6) EFT L 161 af 26.6.1999.

(7) EFT L 194 af 25.7.1975.