SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4137/00

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(16. januar 2001)

Om: Havfiskeri med langliner

Jeg er af personer, der bekymrer sig for de farer, der truer havfuglene, blevet orienteret om, at følgende løsninger i forbindelse med fiskeri med langliner kunne bidrage til at undgå, at titusinder af havfugle årligt dræbes:

- anbringelse af plastikbånd på langlinerne for at skræmme fuglene bort

- påsætning af lodder på langlinerne, så de synker hurtigere, og faren for at fange havfugle mindskes

- udsætning af linen gennem et rør under vandet, således at fugle i vandoverfladen ikke kan komme i berøring med den

- forbud mod udsmidning af affald fra fiskerfartøjerne, da dette tiltrækker havfuglene til langlinerne

- udsætning af langliner om natten, når de store albatrosser ikke søger efter føde.

Påtænker Kommissionen at træffe nogle af eller alle disse foranstaltninger eller eventuelt andre for at mindske de farer, som havfuglene udsættes for i forbindelse med fiskeri med langliner?

Er Kommissionen i stand til at træffe praktiske foranstaltninger imod den trussel mod havfuglene, som piratfiskeriet betyder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. februar 2001)

For at løse problemet med utilsigtede bifangster af havfugle under langlinefiskeri har EU allerede inkorporeret følgende afhjælpende foranstaltninger i EF-lovgivningen(1),(2): anvendelse af fugleskræmmer-liner, som er påhæftet plasticbånd, tyngning af linerne, så de synker hurtigere og udgør en mindre risiko, forbud mod udledning af affald til søs, da dette tiltrækker havfuglene til linerne, påbud om at udsætte langliner om natten, hvor færre albatrosser og andre havfugle søger føde, samt om kun at anvende optøet agn.

Disse foranstaltninger, som er obligatoriske for EU's fiskerivirksomheder, er fastlagt af Kommissionen for Bevarelse af de Maríne Levende Ressourcer i Antarktis (CCAMLR), som tager sig af spørgsmål vedrørende de antarktiske farvande, og hvori EU er kontraherende part.

Udsætning af linerne gennem rør under vandet er den eneste foranstaltning, som ikke er taget med i EF-lovgivningen, da man kan opnå den samme virkning ved at tynge linerne og bruge optøet agn.

Det ligger i sagens natur, at der ikke er meget at stille op over for piratfiskerfartøjer. Flere regionale fiskeriorganisationer og Kommissionen, som er kontraherende part, er opmærksomme på problemet og forsøger at bekæmpe disse ulovlige aktiviteter. Kommissionen er klar over, at ordningen med

bekvemmelighedsflag er med til at opretholde piratfiskeri, og opfordrer medlemsstaterne til omgående at ratificere aftalen om fremme af fiskerfartøjers overholdelse af internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger på det åbne hav. Aftalen blev allerede ratificeret af EU i 1996. Desuden findes der bestemmelser i EF-lovgivningen om kontrol, flåder og markedspolitik, som ville kunne anvendes til at løse problemet med ulovligt fiskeri, når og hvis det finder sted fra EU-fartøjer eller tredjelandsfartøjer, der har tilladelse til at fiske i EU-farvande. Medlemsstaterne har det retlige ansvar for, at disse regler bliver gennemført, og for at sikre, at de overholdes.

Desuden deltager Kommissionen aktivt i udformningen af en international handlingsplan inden for rammerne af FAO's adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri for at dæmme op for ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. På dette punkt er Kommissionen særlig bekymret, ikke blot over fartøjer, der fører bekvemmelighedsflag, men også over bekvemmelighedshavne.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 66/98 af 18. december 1997 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2113/96, EFT L 6 af 10.1.1998.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 2479/98 af 12. november 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 66/98 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis, EFT L 309 af 19.11.1998.