SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0091/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. januar 2000)

Om: Mælkeproduktionsoverskud og kvoter for de forskellige lande

Mener Kommissionen, at det i lyset af den forestående åbning af de europæiske markeder udadtil er hensigtsmæssigt og svarende til behovene i forbindelse med en velafbalanceret udvikling af Den Europæiske Union at fastholde den forskelsbehandling, der i øjeblikket praktiseres, hvad angår fordelingen af mælkekvoterne, hvor der ikke en gang tages hensyn til landets hjemmeforbrug, hvilket fremgår af den kendsgerning, at lande som Nederlandene, Irland og Danmark i de senere år har haft en overskydende produktion på hhv. 6.746, 4.301 og 2.507 tons, mens Spanien har haft et underskud på 1.004 tons om året, som meget vel kunne være blevet produceret i områder inden for Fællesskabet, især i de lande og regioner, som er egnede og i stand til det, herunder især mål 1-områder som for eksempel Galicien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. februar 2000)

I mælkesektoren er produktionskvoterne ikke blevet fordelt ud fra forbruget i hvert geografisk område, men ud fra den enkelte producents produktion i en referenceperiode. Det var den eneste effektive fremgangsmåde. Hvis der var blevet lagt loft over produktionskvoterne efter det hypotetiske interne forbrug i hver medlemsstat, ville de berørte producenter have lidt alvorlig skade, det ville ikke have været muligt at fordele kvoterne rimeligt, og en betydelig del af det europæiske landbrug ville have måttet ophøre. Desuden ville forsyningen af Fællesskabet som helhed ikke længere have været sikret.

Det er også ud fra ønsket om effektivitet, at kvoterne fastlægges og administreres i hver medlemsstat. En fællesskabsforvaltning ville kræve et betydeligt fællesskabspersonale og medføre mange ulemper som følge af, at alle forsinkelser og fejl i den ene eller den anden medlemsstat ville blive kumuleret og sluttelig lamme systemet.

Med varernes frie bevægelighed lader det sig i øvrigt let gøre at afhjælpe eventuelle regionale ubalancer mellem produktion og forbrug, og det svarer til princippet for det indre marked, der sikrer den bedste fordeling af produktionsfaktorerne.

Kommissionen skal anføre, at i 1999 er der 1 150 ton skummetmælkspulver på interventionslager, og der er opkøbt 12 631 ton smør til intervention i Spanien. Selv inden ikrafttrædelsen af den forhøjelse af den spanske kvote, der er besluttet i forbindelse med Agenda 2000, synes der således allerede at være overskud på det spanske marked for disse produkters vedkommende. Til sammenligning er der i samme periode i Danmark, som det ærede medlem nævner, ingen offentlige lagre, og der er ikke opkøbt mejeriprodukter til intervention.

Det skal også anføres, at referencemængderne i de af det ærede medlem nævnte medlemsstater siden indførelsen af kvoteordningen er blevet stabiliseret (Irland) eller formindsket (Danmark og Nederlandene). For Spaniens vedkommende er referencemængderne derimod blevet stærkt forøget: +17 % i perioden 1986-1999 og +29 % i perioden 1986-2001, mens de europæiske gennemsnit for de tilsvarende perioder er henholdsvis -4 % og -2 %. Hvad angår kvotens fordeling mellem regioner og producenter i den enkelte medlemsstat, skal den foretages af medlemsstaten ud fra objektive kriterier.