DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/396

(2004/C 78 E/0419)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2123/03

af Isabelle Caullery (UEN) til Kommissionen

(25. juni 2003)

Om: Fremme af vedvarende energi og oparbejdningsanlæg på Ile Maurice

Kan Kommissionen oplyse, hvilke former for støtte, aktioner, programmer og/eller budgetposter der kan ansøges om til fremme af udvikling af vedvarende energi og navnlig vindkraft på Ile Maurice? Kan EUF (Den Europæiske Udviklingsfond) bidrage og i så fald i efter hvilken fremgangsmåde?

Kan Kommissionen, eftersom affaldsdumpning ikke længere synes at være en holdbar løsning på længere sigt på Ile Maurice, besvare samme spørgsmål som ovenfor for så vidt angår installation af affaldsforbrændingsanlæg, der kan producere ren energi?

Kan EIB's såvel traditionelle som nye instrumenter bruges til at fremme en ikke-forurenende og holdbar udvikling på Ile Maurice ved hjælp af vedvarende energi og affaldsforbrændingsanlæg?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(1. august 2003)

Siden den 5. Europæiske Udviklingsfond (EUF) er der gennemført adskillige programmer vedrørende vedvarende energi i Mauritius og østaterne i det sydlige Stillehav. De indgår i det regionale Denroi-projekt (Développement des énergies renouvelables pour la zone Océan Indien). Et vindenergipilotprogram blev finansieret i Mauritius sidst i 80'erne. Dette pilotprojekt led under, at der manglede ejerskab og vedligeholdelse, hvilket medførte, at enhederne blev beskadiget, når cyklonerne hærgede.

Den private sektor har stået tøvende over for at oprette landbrug med vindenergi. Det skyldes formentlig, at øen det halve af året er ramt af storme med en cyklons vindstyrke.

Der har været større succes med elektricitetsfremstilling i varmeværker, hvor brændstoffet er udpressede, knuste sukkerrør, som er et naturligt biprodukt af sukkerfremstillingen. Denne teknologi, der helt fungerer på privat basis, tegner sig i dag for ca. 30 % af den energi, der leveres til ledningsnettet, og det er planen at erstatte de kraftværker, der forsynes med fossile brændstoffer, med denne teknologi, således at den kommer til at opfylde indtil 50 % af det nationale energibehov. Den Europæiske Investeringsbank (EIB) er den vigtigste partner, når det drejer sig om at finansiere disse private initiativer.

Kommissionen har finansieret undersøgelser vedrørende forvaltning af fast affald i Mauritius, hvilket har affødt en national plan for deponering af fast affald med klare strategier på både kort, mellemlang og lang sigt. Medens den kortsigtede strategi gik ud på en fortsat anvendelse af lossepladser, foreslog den fællesskabsfinansierede undersøgelse som langsigtet strategi opførelsen af et stort affaldsforbrændingsanlæg (ca. 220 000 t/år) på den vestlige del af øen og et mellemstort anlæg (ca. 74 000 t/år) på den nordlige del af øen. Undersøgelsen anbefalede, at affaldsforbrændingsanlægget skulle bygges på DBFO-basis (design, build, finance and operate) under hensyntagen til de potentielle indtægter fra affaldsforbrændingsanlæggets elektricitetssalg (anslået til 106 gigawatttimer (GWh) pr. år). Verdensbanken er i gang med at yde støtte til sektoren for fast affald i Mauritius, og der vil kunne ydes supplerende støtte (via et lån til omstrukturering af offentlige udgifter), som kan gøre det muligt at opføre et anlæg til forbrænding af fast affald. Kommissionen har inden for rammerne af 9. EUF koncentreret sig om at yde støtte til gennemførelse af Mauritius' nationale kloakeringsprogram.

EIB prioriterer en stigning i Bankens långivning til projekter vedrørende vedvarende energi og andre projekter, der fremmer en bæredygtig udvikling på miljøområdet både i EU og i partnerlandene. Inden for rammerne af Cotonou-aftalen, som Banken opererer under på Mauritius — som under dens forløber, Lomé-konventionen — har Banken bemyndigelse til at støtte økonomisk, finansielt, teknisk og miljømæssigt levedygtige projekter i alle økonomiske nøglesektorer, herunder vedvarende energi og affaldsforbrænding.

I Mauritius har EIB bidraget væsentligt til diversificeringen af landets elektricitetsproduktion væk fra varmeproduktion fra oliefyring og over til varmeproduktion fra udpressede, knuste sukkerrør — der er en form for vedvarende energi, som landet er rig på — ved medfinansiering af opførelsen af et kul/sukkerrørsfyret kraftværk på den nordlige del af øen. Projektet blev afsluttet til tiden, og den kommercielle drift indledtes i 2000. Banken er rede til at se på andre bæredygtige forslag vedrørende vedvarende energi i fremtiden.