ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0774/00 af Jens-Peter Bonde (EDD) til Rådet. Finansiering af forsvarsministermøde.



EF-Tidende nr. 046 E af 13/02/2001 s. 0041 - 0041



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0774/00 af Jens-Peter Bonde (EDD) til Rådet (15. marts 2000) Om: Finansiering af forsvarsministermøde Er der på nogen måde afholdt udgifter over EU's budget til forsvarsministrenes uformelle møde i Portugal den 28. februar 2000, og i givet fald hvilke? Svar (10. juli 2000) Der har ikke været afholdt udgifter over EU's budget til forsvarsministrenes uformelle møde i Portugal den 28. februar 2000. Formandskabet betalte omkostningerne, bortset fra enkelte tjenestemænds udgifter i forbindelse med tjenesterejse, der sorterer under tjenesternes almindelige forvaltning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0516/00

af Michael Gahler (PPE-DE) til Kommissionen

(28. februar 2000)

Om: Statsborgerskab i forbindelse med dobbeltbeskatning

I filialen for det østrigske Wirtschaftskammer i Frankfurt, et organ for offentlig ret, arbejder en tysker og en østriger. Mens østrigeren, som ansat i et offentligt organ, behandles som om han havde sin bopæl i Østrig, er den tyske ansatte underlagt den østrigsk-tyske aftale om dobbeltbeskatning. I følge denne er han også i Østrig skattepligtig i begrænset omfang, med mindre han i henhold til EF-Domstolens Schumacker-dom indsender en ansøgning om ubegrænset skattepligt.

Den situation byder på konkrete fordele for den østrigske ansatte, for eksempel betalingen af de i Østrig fradragsberettigede børnepenge eller muligheden for at trække den lovpligtige sygesikring fra skatten også udover den i Tyskland gældende bidragsgrænse.

Er det i overensstemmelse med EU-lovgivning, at en østrigsk alene på grund af sit statsborgerskab er bedre stillet end tyskeren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(19. april 2000)

Som Domstolen har fastslået flere gange, befinder en EU-medlemsstats statsborgere og statsborgere fra et andet EU-land sig normalt i en forskellig situation, der berettiger en forskellig beskatningsmæssig behandling(1).

I henhold til artikel 3 i den østrigske lov om beskatningsprocedurer (Bundesabgabenordnung BAO) betragtes østrigske tjenestemænd, der gør tjeneste i udlandet, som bosiddende i Østrig, selv om deres faktiske bopæl befinder sig i udlandet. Derfor er disse personer fuldt skattepligtige i Østrig. Tilsvarende regler findes i alle andre EU-medlemsstater.

Denne ordning er ikke i strid med fællesskabsretten, eftersom de statsborgere fra andre medlemsstater, som ikke er statsborgere i Østrig, og som modtager betaling fra de offentlige østrigske kasser, som f.eks. en ansat ved det østrigske Wirtschaftskammer i Frankfurt (Tyskland), kan vælge at være fuldt skattepligtige i Østrig (artikel 1, stk. 4, i ÖEStG), såfremt indtægten fra Østrig udgør så godt som 100 % af de pågældende personers samlede indtægt.

Hvis den østrigske indtægt ikke udgør en så stor andel af den samlede indtægt, og hvis det således ikke er muligt at vælge denne løsning, beskattes den ansatte i modsætning til den østrigske tjenestemand som ikke-østrigsk statsborger (med hensyn til hans indtægt som ansat ved Wirtschaftskammer). Til gengæld behandles han i Tyskland som skattepligtig tysk statsborger. I denne situation kan der opstå visse forskelle i den skattemæssige behandling, som fremhævet i det ærede medlems forespørgsel, som følge af, at en medlemsstats statsborgere har en anden beskatningsmæssig stilling end ikke-statsborgere. Dette er en uundgåelig følge af, at de bestående forskellige nationale beskatningssystemer ikke er blevet harmoniseret.

(1) (De Europæiske Fællesskabers Domstol, dom af 14.2.1995, sag C-279/93 Schumacker, dom af 12.5.1998, sag C-336/96 Gilly).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0632/00

af María Ayuso González (PPE-DE) til Kommissionen

(3. marts 2000)

Om: De sociale og økonomiske følger af reduktionen af eksportrestitutioner for produktions- og forarbejdningssektorerne

Kan Kommissionen oplyse, hvilke følger reduktionen eller afskaffelsen af eksportrestitutioner vil få for hvert enkelt landbrugsprodukt inden for produktions- og forarbejdningssektorerne, og er der planer om at indføre alternative ordninger eller en eller anden form for støtte til afhjælpning af følgerne heraf?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Erkki Liikanen

(14. april 2000)

Det ærede medlem henviser til de specifikke foranstaltninger, som Kommissionen har bebudet i sin meddelelse til Rådet(1), og til eksportrestitutionerne for produkter uden for bilag I, for hvilke satserne er blevet reduceret med 4,5 % fra 1. november 1999.

Denne reduktion skal afløses af førnævnte specifikke foranstaltninger, som skal sikre, at restitutionsudgifterne for sektoren uden for bilag I holdes inden for rammerne af de budgetmidler, budgetmyndigheden har fastsat.

Disse specifikke foranstaltninger består dels i en række besparelser, dels i oprettelsen af en supplerende facilitet, som giver lettere adgang til proceduren for aktiv forædling, således at EU's forarbejdningsindustri kan bevare sin konkurrenceevne på markederne uden for EU.

De nærmere bestemmelser om disse foranstaltninger og deres indvirkning på de forskellige sektorer vil blive drøftet med eksperterne fra de forskellige medlemsstater inden for rammerne af forvaltningskomiteerne.

(1) KOM(1999) 625 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0338/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. februar 2000)

Om: Arbejdsløsheden i Grækenland

Europa genoffentliggjorde den 20. december 1999 under titlen Europe weekly Selected Statistics No 1128 fra Eurostats publikationer Eurostat News Release No 120/99 oplysninger om arbejdsløsheden i EU-landene, Japan og USA. Som det gentagne gange er blevet påpeget, mangler der i disse statistikker oplysninger om arbejdsløsheden i Grækenland. Eftersom det i et tidligere svar fra Kommissionen på min forespørgsel (E-1448/97)(1) hed følgende: Det græske nationale statistiske institut påtænker fra 1998 at iværksætte en kontinuerlig arbejdsstyrkeundersøgelse, der vil give en arbejdsløshedsprocent for hvert kvartal,

bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Hvad er årsagen til, at der stadig mangler oplysninger om arbejdsløsheden i Grækenland?

2. Har Grækenland forpligtet sig til at forelægge præcise og pålidelige oplysninger om arbejdsløsheden for de forskellige EU-publikationer og tjenester?

3. Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen for at sørge for, at de græske oplysninger vedrørende arbejdsløsheden rettidigt og på pålidelig vis offentliggøres i de forskellige publikationer?

4. Er der ydet støtte til tjenester i Grækenland med henblik på registrering og forelæggelse af oplysninger om arbejdsløsheden, og i bekræftende fald fra hvilke programmer?

(1) EFT C 373 af 9.12.1997, s. 133.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(29. marts 2000)

I overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 577/98 af 9. marts 1998 om gennemførelsen af en stikprøveundersøgelse vedrørende arbejdsstyrken i Fællesskabet(1) har Grækenlands statistiske kontor gennemført en løbende arbejdsstyrkeundersøgelse, der leverer data for hvert kvartal.

Grækenlands statistiske kontor modtog i 1997, 1998 og 1999 fællesskabsstøtte til overgangen til en løbende arbejdsstyrkeundersøgelse i overensstemmelse med den græske handlingsplan for statistik.

Der foreligger nu kvartalsdata for arbejdsløsheden i Grækenland for de fire kvartaler i 1998. For at kunne få sæsonregulerede arbejdsløshedstal må der imidlertid indsamles kvartalsdata over et tidsrum på mindst tre år, inden der kan offentliggøres datasæt, der er justeret for at tage højde for sæsonudsving.

I mellemtiden offentliggøres de årlige data for arbejdsløsheden frem til 1998 fra arbejdsstyrkeundersøgelsen i den fælles rapport om beskæftigelsen 1999, som Rådet vedtog den 29. november 1999(2).

(1) EFT L 77 af 14.3.1998.

(2) http://ue.eu.int/newsroom/main.cfm?LANG=1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0366/00

af Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) til Kommissionen

(14. februar 2000)

Om: Manglende viden om indførsel af tunfisk

På baggrund af den nyligt fremsatte anmodning fra de thailandske myndigheder til Den Europæiske Union om åbning af et nyt kontingent for import af 8 000 tons varer under position 1604.14.00 (tunfisk og tunfiskekonserves), og fordi det fælles marked for tun synes at være tilstrækkeligt forsynet, som det netop er blevet godtgjort af en undersøgelse, Kommissionen havde bestilt, rettede jeg en skriftlig forespørgsel E-2310/99(1) hvori jeg bl.a. udbad mig oplysninger om, hvor store mængder tunfisk og tunfiskekonserves Thailand havde udført til EU og hvilke virksomheder i EU-landene, der havde købt disse varer under de seneste to kontingenter.

Kommissionens svar lød overraskende nok, at den ikke var i stand til at forelægge den information, der var anmodet om, for da der var tale om private virksomheder, havde man ikke kendskab til oplysningerne.

Kommissionen bedes derfor oplyse:

- Hvordan er det muligt, at Kommissionen gentagne gange kan anmode Rådet om åbning af toldkontingenter, når den hverken ligger inde med nogen som helst oplysninger om, hvor store mængder der er indført i EU i henhold til tidligere kontingenter eller om de importerende virksomheder eller medlemsstater.

- Hvilken form for kontrol udøver Kommissionen af denne indførsel, når der desuden er tale om direkte konkurrence med et vigtigt erhverv i EU, hvor mange arbejdspladser og investeringer står på spil?

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 95.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. marts 2000)

Det ærede medlem anmodede i skriftlig forespørgsel E-2310/99(1) udelukkende Kommissionen om oplysninger om private virksomheder, dels i Thailand (liste over virksomheder, som har eksporteret tunfisk til EU, med angivelse af de eksporterede mængder for hver virksomhed), dels i EU (liste over EU-importører med angivelse af disse virksomheders beliggenhed).

Som anført i svaret kan Kommissionen ikke give oplysninger om private virksomheders kommercielle aktiviteter, da sådanne oplysninger ikke meddeles til Kommissionen.

Ved udarbejdelsen af forslag om åbning af toldkontingenter for fiskerivarer støtter Kommissionen sig bl.a. på de samlede tal om udnyttelsen af sådanne kontingenter og på de ansøgninger, der indgives af medlemsstaternes myndigheder.

Hvad angår kontrollen med de indførsler, der foretages under kontingentet, anvender Kommissionen og medlemsstaterne artikel 308a 308c i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks(2).

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 95.

(2) EFT L 253 af 11.10.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0494/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: Sikkerheds- og kompetenceproblemer

Kommissionen anfører i sit svar på skriftlig forespørgsel E-2160/99(1), at det mål, der blev nævnt af Det Europæiske Råd i Tampere, med at give borgerne en høj grad af sikkerhed bl.a. skal gennemføres ved at udvikle fælles aktioner mellem medlemsstaterne inden for politisamarbejdet, og at dette ville omfatte samarbejde og fælles initiativer, blandt andet i forbindelse med anvendelsen af visse instrumenter. Kommissionen tilføjer imidlertid, at de igangsatte aktioner i denne sammenhæng ikke må gribe ind i udøvelsen af det ansvar, der påhviler medlemsstaterne med hensyn til opretholdelse af lov og orden og beskyttelse af den indre sikkerhed. Kommissionen konkluderer, at de foranstaltninger, der er foreslået af stilleren af den skriftlige forespørgsel, synes at falde ind under medlemsstaternes ansvarsområde.

1. Kan Kommissionen præcisere, om disse foranstaltninger synes at falde ind under eller rent faktisk falder ind under dette område?

2. Hvis de falder ind under dette område, hvordan kan man da samordne bestemmelser, der er forskellige fra stat til stat, vedrørende brugen af visse selvforsvarsinstrumenter såsom spraydåser?

3. Hvorledes kan man begrunde den påståede tilstedeværelse af et fælles marked, når visse selvforsvarsinstrumenter, som anvendes og sælges i Frankrig, f.eks. ikke kan overskride grænsen til Italien, der forbyder brugen heraf?

4. Hvilket indtryk får borgeren af EU, hvis han anvender et lovligt instrument i Frankrig, og anvendelsen af samme instrument er ulovlig i Italien?

5. Hvilke forslag agter Kommissionen at fremsætte for at overvinde disse uoverensstemmelser og fremskynde gennemførelsen af et fælles område med frihed, sikkerhed og retfærdighed?

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 61.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(3. maj 2000)

Kommissionen har ikke for indeværende planer om initiativer til harmonisering af medlemsstaternes lovgivning vedrørende anvendelsen af selvforsvarsanordninger, såsom sprays og elektriske lavspændingshegn, som er tilladt i visse medlemsstater. Kommissionen er af den mening, at det er op til de enkelte medlemsstater at lovgive om anvendelsen af sådanne anordninger på deres eget territorium, så længe det drejer sig om opretholdelsen af den offentlige orden eller den indre sikkerhed i landet.

I henhold til artikel 33 i traktaten om Den Europæiske Union er bestemmelserne om politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager (afsnit VI) ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan udøve deres beføjelser med hensyn til opretholdelse af lov og orden og beskyttelse af den indre sikkerhed.

I det foreliggende tilfælde mener Kommissionen ikke, at anvendelsen af artikel 33 berører implementeringen af EU-traktaten med udgangspunkt i handlingsplanen fra Wien og de politiske retningslinjer og den konkrete målsætning, der blev opnået enighed om på Det Europæiske Råd i Tammerfors, og som skal sikre EU's borgere en høj grad af sikkerhed i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0836/00

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(21. marts 2000)

Om: Miljøkatastrofen i Donau og de omkringliggende områder som følge af NATOs bombardementer

Ifølge erklæringer fra den rumænske miljøminister, Liliane Mara, er Donau som følge af NATOs bombardementer, som ødelagde broer, olieraffinaderier og kemiske fabrikker, blevet ramt af en større miljøkatastrofe end den, der forårsagedes af det nylige cyanidudslip. Ødelæggelsen af flodregionens miljø, økonomi og kulturarv rækker langt videre end til Serbien og berører samtlige områder omkring Donau og vil få alvorlige konsekvenser i adskillige år fremover.

Har Kommissionen kendskab til ødelæggelsernes omfang, og med hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at bistå de pågældende lande i arbejdet med så hurtigt som muligt at få genoprettet den miljømæssige og økonomiske ligevægt samt restaurere kulturværdierne i dette følsomme område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. april 2000)

Under Kosovo-konflikten finansierede Kommissionen en foreløbig vurdering af konfliktens miljømæssige virkninger. Undersøgelsen blev udført af Det Regionale Miljøcenter for Central- og Østeuropa og kan findes på dettes netsted (http://www.rec.org). En yderligere og mere detaljeret vurdering af krigens miljømæssige konsekvenser blev foretaget af Balkan-Taskforcen under FN's Miljøprogram (UNEP) og kan ligeledes findes på denne organisations netsted (http://www.grid.unep.ch). Begge rapporter konkluderede, at Kosovo-konflikten ikke resulterede i nogen miljøkatastrofe for Balkan-regionen som helhed.

Kommissionen yder fremover støtte til et regionalt miljøgenopretningsprogram inden for rammerne af stabilitetspagten for det sydøstlige Europa, hvilket kommer Balkan-regionen som helhed til gode.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1376/00

af Giles Chichester (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Betaling af pension til en EU-borger, der flytter til Australien

En hollænder, født som nederlandsk statsborger, giftede sig og fik engelsk statsborgerskab i 1954. Hun er nu i 70'erne, skilt og ønsker at flytte til Australien for at leve sammen med sine børn. Hendes engelske pension vil blive indefrosset på den sats, der gælder, når hun forlader Det Forenede Kongerige, men vil fortsat blive udbetalt. Den lille pension fra Nederlandene, som hun nu har ret til, vil imidlertid bortfalde, såfremt hun flytter uden for EU til Australien.

En utilfredsstillende forklaring er, at den nederlandske alderspension indførtes i 1957, hvilket var efter den dato, hvor denne dame forlod Nederlandene, og hun har derfor ikke i henhold til nederlandsk, men kun i henhold til europæisk lov, ret til sin pension.

Er dette ikke et tilfælde af forskelsbehandling på grund af nationalitet? Mener Kommissionen ikke, at EU-pensionsrettigheder bør gælde i lige høj grad for alle borgere overalt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(5. juni 2000)

Det ærede medlem stiller et spørgsmål vedrørende udbetaling af alderspension i henhold til nederlandsk lov til en tidligere nederlandsk statsborger, som har fået britisk statsborgerskab og nu ønsker at skifte bopæl til Australien.

Fællesskabets lovgivning omfatter ikke et samlet europæisk socialsikringssystem. Hver medlemsstat er ansvarlig for sine egne sociale sikringsordninger og fastsætter ydelsernes art, betingelserne for at komme i betragtning og ydelsernes størrelse.

Der er imidlertid fastsat fællesskabsbestemmelser for koordinering af disse systemer i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet(1), og Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, som flytter inden for Fællesskabet(2), som sikrer, at vandrende arbejdstagere og deres familiemedlemmer ikke mister deres socialsikringsbeskyttelse, når de flytter inden for Fællesskabet.

Disse forordningers anvendelsesområde omfatter altså ikke udførsel af ydelser til personer, som ikke er bosiddende i Unionen.

Det ærede medlems spørgsmål er en sag, som udelukkende henhører under nederlandsk lovgivning.

(1) EFT L 149 af 5.7.1971.

(2) EFT L 74 af 27.3.1972, seneste koordinerede udgave: Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 EFT L 28 af 30.1.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0103/00

af Jo Leinen (PSE) til Kommissionen

(26. januar 2000)

Om: Foreneligheden mellem den danske lov om beskatning af aktiefortjeneste i forbindelse med flytning til et andet EU-land og EU-retten

I henhold til en dansk lov fra 1987 skal danske statsborgere betale skat af aktieudbytte i forbindelse med flytning til et andet EU-land. Personer, der af erhvervsmæssige eller andre årsager er tvunget til at arbejde og bo i et andet EU-land, udsættes således for forskelsbehandling.

1. Er § 13a i aktieavancebeskatningsloven (lovbekendtgørelse nr. 698, 5.11.1987, Karnovs Lovsamling 6 (1988), s. 5880 forenelig med EF-traktatens artikel 43, 56, 18 og 12?

2. Hvis dette ikke er tilfældet, hvad agter Kommissionen da at gøre, for at få Kongeriget Danmark til at overholde EF-retten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. marts 2000)

Kommissionen har kendskab til de danske regler om beskatning af ikke-realiseret fortjeneste ved afståelse af aktier i forbindelse med flytning til et andet land. Lignende regler findes i Tyskland, Frankrig og Østrig.

I henhold til dansk lovgivning skal der betales skat af fortjeneste ved afståelse af aktier i Danmark. For at skabe ligestilling mellem skatteydere, der flytter fra medlemsstaten til en medlemsstat, hvor der ikke betales skat af fortjeneste ved afståelse af aktier, fastsættes det latente skattetilsvar vedrørende fortjeneste ved afståelse af aktier, når vedkommende forlader Danmark. Denne skat skal dog ikke erlægges straks, men først når fortjenesten realiseres, dvs. når de pågældende aktier faktisk sælges. Skatten fastsættes på grundlag af den fortjeneste, der beregnes, når den pågældende forlader Danmark, men såfremt aktierne senere falder i værdi, tillader Danmark en ny beregning af skatten, således at der kun betales skat af den faktiske fortjeneste. Endvidere kan beskatning af fortjeneste ved afståelse af aktier pålagt i den nye bopælsmedlemsstat fuldt ud modregnes i det skattetilsvar, der fastsættes i Danmark.

Det er korrekt, at den skattepligtige skal stille garanti for den pålagte skat, når han forlader Danmark, men de danske myndigheder accepterer (en del af) aktierne som sikkerhed.

Der er tilsyneladende ingen væsentlige forskelle i den skattemæssige behandling af danske bosiddende og andre, som forlader Danmark.

Kommissionen vil under alle omstændigheder undersøge, om den danske lovgivning er forenelig med fællesskabslovgivningen, idet der er indgivet en klage om samme spørgsmål, som for øjeblikket er under behandling.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1496/00

af Per Gahrton (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. maj 2000)

Om: Den svenske udgave af Infeuro

Hvad koster den svenske udgave af Infeuro?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding på skriftlige forespørgsler P-1411/00, E-1495/00 og E-1496/00

(9. juni 2000)

Infeuro, Europa-Kommissionens nyhedsbrev om euroen, udkommer på 11 sprog i i alt 380 000 eksemplarer. Den svenske udgave kommer i 7 000 eksemplarer. Udgifterne til udgivelse og distribution af et nummer beløber sig til 65 000 EUR til forberedende arbejde, 45 000 EUR i trykkeriudgifter og 70 000 EUR til distribution (adressefiler) svarende til 180 000 EUR pr. nummer (0,47 EUR pr. eksemplar).

For så vidt angår oplysninger om budgettet, henvises det ærede medlem til de tabeller, som fremsendes direkte, dels til ham, dels til Europa-Parlamentets Generalsekretariat. Heri findes nærmere oplysninger om de aftaler, der er indgået med de medlemsstater, som har valgt at indgå i et samarbejde med EU. De indeholder desuden oplysninger om fordelingen pr. udgiftskategori af de aktiviteter, der er programmeret for 2000, og om udgiftsfordelingen for de to seneste regnskabsår.

En oversigt over de vigtigste aktiviteter findes i bilaget til Kommissionens meddelelse af 2. februar 2000 om kommunikationsstrategi i de sidste faser af gennemførelsen af ØMU(1).

(1) KOM(2000) 57 endelig udg.