SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1893/02

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) til Kommissionen

(1. juli 2002)

Om: Regionalstøtte og udvidelsen

Det forventes, at Den Europæiske Union udvides med ti lande i 2004. Kommissionen har i sin første situationsrapport om økonomisk og social samhørighed taget hensyn til dette aspekt, og i meddelelsen er også foreslået retningslinjer for samhørighedspolitikkens fremtidige indhold.

Befolkningen i kandidatlandene er fattige sammenlignet med EU og afhængig af landbruget. Da beregningerne er foretaget med en Union på 25 medlemmer, vil udvidelsen medføre, at i 7 af de nuværende 15 medlemsstater vil et eller flere områder miste deres status mål nr. 1-område. Kommissionen agter heller ikke at fortsætte med mål nr. 2-områder efter udvidelsen. Det er blevet understreget, at politikken i fremtiden frem for alt vil blive koncentreret om Unionens fattigste områder, som efter udvidelsen vil findes i de nye medlemsstater.

Et af de områder i Finland, som vil miste sin status som mål nr. 1-område, er bl.a. det østlige Finland, som også har brug for støtte efter udvidelsen. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at støtte de fattigste områder i de nuværende medlemsstater og bevare deres levedygtighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(14. august 2002)

Kommissionen skal minde det ærede parlamentsmedlem om, at indtil 2006 vil udvidelsen ikke have nogen følger for samhørighedspolitikken, navnlig ikke hvad angår de regioner i de nuværende medlemsstater, som er støtteberettigede i medfør af denne politik. For perioden efter 2006 vil Kommissionen fastlægge sine målsætninger for støtteberettigelse med status som mål 1-område i den tredje rapport om den økonomiske og sociale samhørighed, som den har til hensigt at vedtage inden udgangen af 2003.

På nuværende tidspunkt er der, som Kommissionen påpeger i den anden rapport om den økonomiske og sociale samhørighed(1) og i sin første situationsrapport(2), ikke noget pålideligt alternativ til kriteriet om bruttonationalprodukt pr. indbygger, som giver mulighed for at bestemme hvilke regioner med udviklingsefterslæb, der er støtteberettigede under mål 1. Spørgsmålet om fastsættelse af tærsklen for støtteberettigelse er endnu ikke afklaret. Desuden skal der findes en passende løsning for de regioner, som endnu ikke har afsluttet processen for at opnå økonomisk konvergens, og som vil blive berørt af den statistiske effekt i forbindelse med udvidelsen, som vil medføre, at en eller flere regioner i ni af de nuværende medlemsstater vil miste deres støtteberettigelse under mål 1.

Endvidere viser de første resultater af debatten om samhørighedspolitikkens fremtid, at der hersker bred enighed om ikke at begrænse denne politik til kun at gælde for regioner med udviklingsefterslæb. Der bør også tages hensyn til situationer som f.eks. konstante naturbetingede ulemper, svagt befolkede områder, byområder og områder under økonomisk omstrukturering. I denne sammenhæng og i overensstemmelse med principperne for god forvaltningspraksis bør disse tiltag i højere grad tage sigte på fællesskabets prioriterede områder, og iværksættelsen bør ske decentralt.

(1) KOM(2001) 24 endelig udg.

(2) KOM(2002) 46 endelig udg.