ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0332/96 af Susan Waddington (PSE) til Raadet (26. februar 1996)

Om: Indvandringslovgivning og koensdiskrimination

Hvilke foranstaltninger inden for afsnit VI i Traktaten om Den Europaeiske Union (TEU) vil Raadet traeffe for at sikre, at medlemsstaternes indvandringslovgivning er i overensstemmelse med artikel K.2, stk. 1, i TEU og med den europaeiske konvention om menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder?

Hvad goer Raadet for at tilskynde medlemsstaterne til at vedtage ikke-diskriminerende love paa indvandringsomraadet og navnlig ophaeve bestemmelser, der indebaerer forskelsbehandling paa grundlag af koen, som f.eks. den britiske lov om indvandring, hvorefter kvindelige britiske »eksterne« statsborgere (British Overseas Citizens) ikke kan anerkendes som forsoergere?

Svar (7. august 1996)

Alle de tekster, Raadet vedtager inden for rammerne af afsnit VI, er i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten om Den Europaeiske Union og navnlig artikel K.2, stk. 1, om overholdelse af den europaeiske konvention om menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder, herunder dens princip om ikke-forskelsbehandling paa grundlag af koen.

Raadet har allerede truffet foranstaltninger til en bedre, ikke-diskriminerende integrering af personer, der har opholdt sig lovligt paa en medlemsstats omraade i laengere tid (jf. EFT C 80 af 18.3.96), og vil behandle andre foranstaltninger paa omraadet, som ikke giver og afgjort heller ikke i fremtiden vil give anledning til forskelsbehandling paa grundlag af koen. Raadet er dog kun ansvarlig for de retsakter, det vedtager.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0222/96 af Lissy Groener (PSE) til Raadet (12. februar 1996)

Om: Boerneudvandring fra Europa til oversoeiske lande

Efter hvad den britiske hjaelpeorganisation »Child Migrant Trust« har erfaret, sendte Det Forenede Kongerige i efterkrigstiden naesten 10.000 britiske boern til Australien som arbejdskraft, ofte uden foraeldrenes samtykke. Mange af disse boern blev misbrugt fysisk og seksuelt. I 1967 sendte Storbritannien den sidste gruppe boern af sted.

1. Har Raadet kendskab til denne form for boerneudvandring?

2. Hvordan agter Raadet at hjaelpe de paagaeldende?

3. Har de ansvarlige sociale myndigheder taget sagen op?

4. Kan de ansvarlige sociale myndigheder eventuelt yde de paagaeldende hjaelp?

Svar (7. august 1996)

Raadet ligger ikke inde med de oplysninger, det aerede parlamentsmedlem naevner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0124/96 af María Aramburu del Río (GUE/NGL), Laura González Álvarez (GUE/NGL), Angela Sierra González (GUE/NGL), María Sornosa Martínez (GUE/NGL) og Carlos Carnero González (GUE/NGL) til Raadet (7. februar 1996)

Om: Situationen i Vestsahara

Det er i disse dage tyve aar siden, at trepartsaftalen om Vestsahara blev indgaaet, og der er endnu ikke fundet en loesning, som opfylder FN's resolutioner.

Hvad foretager Raadet sig for at stoette en gennemfoerelse af FN's resolutioner og afholdelse af folkeafstemning om omraadets fremtid med fuld sikring af de demokratiske rettigheder?

Hvilken stoette ydes der til Vestsaharas befolkning, indtil der naas en endelig loesning vedroerende anerkendelsen af dens selvbestemmelsesret?

Svar (7. august 1996)

1. Raadet foelger noeje situationen i Vestsahara. Den Europaeiske Union har stoettet og stoetter fuldt ud De Forenede Nationers fredsplan, som omfatter afholdelse af en fri, retfaerdig og upartisk folkeafstemning om det sahariske folks selvbestemmelsesret, samt De Forenede Nationers generalsekretaers indsats for at finde en loesning paa problemet i Vestsahara. Raadet har allerede flere gange appelleret og vil fortsat appellere til parterne om at samarbejde med De Forenede Nationer og navnlig med MINURSO om at goere fremskridt i bilaeggelsen af striden.

Hvad angaar De Forenede Nationers tilstedevaerelse i Vestsahara, stoetter Raadet Sikkerhedsraadets resolution 1056, som forlaenger MINURSO's mandat med seks maaneder efter henstilling fra De Forenede Nationers generalsekretaer, samtidig med at der sker en reduktion af personalet.

2. Hvad angaar stoetten og den humanitaere bistand, som Det Europaeiske Faellesskab yder det sahariske folk, hoerer de ind under Kommissionens ansvar og navnlig under Det Europaeiske Faellesskabs Kontor for Humanitaer Bistand (ECHO) med hensyn til den humanitaere bistand.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1489/96 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (12. juni 1996)

Om: Suspension af udbetalingen af den tredje del af statsstoetten til Olympic Airways

Ifoelge en afgoerelse fra Kommissionen den 30. april 1996 blev udbetalingen af den tredje del af statsstoetten til Olympic Airways til foroegelse af flyselskabets kapital som et led i saneringen suspenderet. Hovedaarsagen til denne suspension er, at der fra det offentlige budget blev stillet 11 mia drakmer til raadighed til foroegelse af pensionerne for de ansatte, der oenskede at lade sig foertidspensionere.

Da regeringen som reaktion paa Kommissionens afgoerelse haevder, at stoetten godt kan betragtes som socialhjaelp, selvom den maade, afgoerelserne i den paagaeldende lov (2271/94) er formuleret paa, godt kunne give anledning til at tro, at det drejer sig om statsstoette, bedes Kommissionen besvare foelgende:

1. Agter den at tage sin afgoerelse op til fornyet overvejelse?

2. Hvilke andre konkrete problemer har den lokaliseret under gennemfoerelsen af programmet for sanering af Olympic Airways?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (23. juli 1996)

I sin beslutning af 30. april 1996 genoptog Kommissionen proceduren i EF-traktatens artikel 93, stk. 2, med henblik paa den stoette til Olympic Airways, som den havde godkendt i sin tidligere beslutning af 7. oktober 1994. Den indledte desuden den samme procedure over for den nye stoette, der var blevet konstateret i forbindelse med efterproevningen forud for udbetalingen af den anden del af den godkendte stoette. I forbindelse med denne procedure venter Kommissionen nu paa den graeske regerings bemaerkninger og paa kommentarer fra de oevrige medlemsstater og andre beroerte parter. Naar den traeffer sin endelige afgoerelse om disse stoetteforanstaltninger, vil den tage hensyn til alle relevante elementer.

Baggrunden for Kommissionens beslutning af 30. april 1996 er, at nogle af betingelserne i dens beslutning af 7. óktober 1994 ikke er blevet overholdt. Den graeske regering tildelte Olympic Airways en ny stoette paa 11 000 mio. drachmer for at opveje en forbedring af Olympic Airways' ansattes pensionsvilkaar, som var blevet vedtaget af det graeske parlament. Det aerede medlem goeres opmaerksom paa, at en stoettes sociale karakter ud fra et juridisk synspunkt ikke beroerer dens karakter af statsstoette.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1233/96 af Peter Crampton (PSE) til Kommissionen (23. maj 1996)

Om: Undtagelser fra direktiv 91/497/EOEF i medlemsstaterne

Ved udgangen af 1995 var ca. 160 slagterier i England midlertidigt undtaget fra bestemmelserne fra 1992 om fersk koed (hygiejnekontrol) (der udgoer gennemfoerelsesbestemmelserne for direktiv 91/497/EOEF ((EFT L 268 af 24.9.1991, s. 69.))).

(Pr. 1. marts 1996 var der i alt 477 godkendte slagterier i England, Skotland og Wales.)

Kommissionen bedes oplyse foelgende:

1. Hvor mange godkendte slagterier er der i de enkelte medlemsstater?

2. Hvilke medlemsstater har endnu ikke afsluttet gennemfoerelsen af direktiv 91/497/EOEF?

3. Hvor mange undtagelser fra direktiv 91/497/EOEF er der udstedt i de enkelte medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (13. juni 1996)

1. Kommissionen kan oplyse det aerede medlem om, at antallet af ferskkoedvirksomheder, der er godkendt efter direktiv 91/497/EOEF (slagterier, opskaeringsvirksomheder, koelehuse), er foelgende:

>TABLE>

2. Fjorten af medlemsstaterne har meddelt deres nationale bestemmelser til gennemfoerelse af direktiv 91/497/EOEF. Kun Finland har endnu ikke gjort det.

3. Kommissionen har endnu ikke fra alle medlemsstaterne modtaget listen over virksomheder, der er indroemmet undtagelse fra direktiv 91/497/EOEF.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1036/96 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (3. maj 1996)

Om: Automatisk erstatning til ulykkesofre

Har Kommissionen undersoegt, hvilke ordninger der i de forskellige medlemsstater gaelder for erstatning til ulykkesofre?

Agter Kommissionen - eftersom det i Det Forenede Kongerige i oejeblikket forholder sig saadan, at det er op til ulykkesofret selv at indgive anmodning om erstatning til forsikringsselskabet, hvilket konstant foerer til langvarige retssager - at behandle dette problem for at forbedre den enkeltes rettigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (17. juni 1996)

Kommissionen er klar over, at medlemsstaternes ordninger for erstatning til ulykkesofre er forskellige.

Risikoen for skade efter en trafikulykke er i alle medlemsstater daekket af en obligatorisk ansvarsforsikring. Dette betyder, at forsikringsselskabet skal betale, hvis den forsikrede er ansvarlig. I de fleste medlemsstater er ansvar forbundet med en »fejl« begaaet af foereren. Spoergsmaalet om, hvorvidt foereren er skyldig, kan ofte lede til langvarige retssager, og det samme gaelder for opgoerelsen af erstatningsbeloebet.

Disse problemer kan kun loeses ved indfoerelsen af et »ansvar uden skyld«-system for ulykker, som sandsynligvis ville foere til en tilnaermelse eller endda en harmonisering mellem medlemsstaternes forskellige ansvarslovgivninger. Som Klaus Haensch allerede meddelte i Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel nr. 1334/87 ((EFT C 57 af 6.3.1989. )), har Kommissionen grundet kompetencespoergsmaalet og af tekniske aarsager ingen planer om at inddrage paa dette omraade i sit arbejde.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1361/96 af Jean-Yves Le Gallou (NI) til Kommissionen (3. juni 1996)

Om: Faellesskabsstoette til foreninger, NGO'er og diverse organisationer

Vedroerende budgetpost B7-5076 (rehabilitering og genopbygning til fordel for udviklingslandene) bedes Europa-Kommissionen fremlaegge en fuldstaendig fortegnelse over, hvilke foreninger, NGO'er eller organisationer der har modtaget faellesskabsstoette, samt det noejagtige stoettebeloeb for det senest afsluttede regnskabsaar?

Samlet Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro paa skriftlige forespoergsler E-1360/96 og E-1361/96 (21. juni 1996)

Et skema med de oenskede oplysninger sendes direkte til det aerede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1089/96 af Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) til Kommissionen (13. maj 1996)

Om: Beskyttelse af vandrende arbejdstageres og deres familiers rettigheder

Kommissionen anfoerer i sin meddelelse om socialt handlingsprogram paa mellemlang sigt 1995-1997 (KOM(95)0134), at den i foerste halvaar af 1995 vil vedtage en henstilling til medlemsstaterne om at underskrive den internationale FN-konvention af 1990 om beskyttelse af vandrende arbejdstageres og deres familiers rettigheder for at forbedre retsstillingen for denne gruppe borgere i Unionen, og sikre, at de rettigheder, de indroemmes, svarer til de internationale standarder.

Kan Kommissionen oplyse, hvad der er sket med hensyn til denne henstilling, og hvorledes de forskellige medlemsstater har reageret?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (26. juni 1996)

De Forenede Nationers konvention om beskyttelse af vandrende arbejdstageres og deres familiers rettigheder er ikke ratificeret af Faellesskabets medlemsstater.

Det er rigtigt, at Kommissionen i sit sociale handlingsprogram paa mellemlang sigt ((KOM(95)134. )) har meddelt, at den vil vedtage en henstilling til medlemsstaterne om at ratificere FN-konventionen for at forbedre vandrende arbejdstageres og deres familiers rettigheder i Faellesskabet for at sikre, at deres rettigheder svarer til internationale standarder.

Kommissionen har indledt sit forberedende arbejde med spoergsmaalet, herunder udarbejdelse af en rapport om vanskelighederne ved og mulighederne for en ratificering i medlemsstaterne og om mervaerdien i forbindelse med en ratificering af denne konvention i forhold til andre internationale retsakter, der er vedtaget af ILO og Europa-Raadet.

Da Kommissionens arbejde stadig er i en forberedende fase, kan det endnu ikke lade sig goere at oplyse om medlemsstaternes reaktion.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0853/96 af Leen van der Waal (EDN) til Kommissionen (12. april 1996)

Om: Tvangslukning af religioes radiosender i Rumaenien

Ifoelge forlydender i »Nederlands Dagblad« og oplysninger fra den nederlandske hjaelpeorganisation »Dorkas Hulp aan Vervolgden« har den statslige rumaenske myndighed »Det Nationale Raad for Sendetilladelser« besluttet at inddrage sendetilladelserne for to radiostationer tilknyttet den religioese radiostation »Voice of the Gospel« i Bukarest og Cluj-Napoca. Radiostationerne i Timisoara og Suceava trues ligeledes med lukning, skoent Det Nationale Raad for Sendetilladelser i 1989 traf afgoerelse om for en femaarig periode at tildele Den Evangeliske Alliance for Rumaenien, hvori forskellige religioese grupper er samlet, sendetilladelser.

1. Kan Kommissionen bekraefte disse forlydender?

2. Er Kommissionen enig i, at disse foranstaltninger er i strid med den internationalt anerkendte og i den rumaenske medielov og forfatning fastsatte ret til religionsfrihed og ytringsfrihed?

3. Er Kommissionen ogsaa af den opfattelse, at de naevnte foranstaltninger er i strid med den Europaaftale, der er indgaaet med Rumaenien?

4. Hvilke skridt agter Kommissionen at tage?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (10. juni 1996)

Kommissionen forstaar, at dette er et teknisk problem, der gaar ud paa at finde frekvenser, der har tilstraekkelig sendekraft, og ikke et spoergsmaal om ytringsfrihed. De rumaenske myndigheder har tilbudt »Voice of Gospel« en ny frekvens.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1000/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (26. april 1996)

Om: Overholdelse af ILO's konventioner i de latinamerikanske lande

Hvilke droeftelser har og vil Kommissionen foere med regeringerne i de latinamerikanske lande om overholdelse af ILO's konventioner om boerne- og slavearbejde, organisationsfrihed, ikke-diskriminering og de oprindelige folks rettigheder?

Vil Kommissionen goere undertegnelse og overholdelse af disse konventioner til en betingelse for alle fremtidige bilaterale aftaler mellem EU og disse lande, enten enkeltvis eller samlet?

Vil Kommissionen ogsaa soerge for at laegge pres paa Verdenshandelsorganisationen for at sikre, at disse konventioner overholdes i en fremtidig social klausul paa internationalt plan?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (10. juni 1996)

Siden 1992 henvises der i alle aftaler mellem Faellesskabet og tredjelande til, at overholdelsen af de demokratiske principper og menneskerettighederne udgoer et vaesentligt led i disse aftaler.

En saadan bestemmelse indgaar ogsaa i samarbejdsaftalerne med de latinamerikanske lande og muliggoer, at Faellesskabet i givet fald kan ivaerksaette en raekke restriktive foranstaltninger, der om noedvendigt kan ophaeve eller suspendere aftalerne helt eller delvis.

Mere specifikt og med henblik paa helt konkret at overholde de bestemmelser, det aerede medlem henviser til, stoetter Kommissionen i alle de latinamerikanske lande alle projekter til fordel for daarligt stillede personer, saasom boern og indfoedte, samt projekter, der styrker organisationsfrihed og de indfoedtes rettigheder.

Hvad angaar sociale klausuler inden for handel, skal det understreges, at Faellesskabets nye generelle toldpraeferenceordninger (GSP) fra 1. januar 1998 fastsaetter yderligere praeferencer til de begunstigede lande, der anvender en mere avanceret socialpolitik, og som navnlig overholder Den Internationale Arbejdsorganisations konvention nr. 138 vedroerende mindstealderen for adgang til beskaeftigelse. Denne foranstaltning har til formaal at kompensere for de yderligere udgifter, som tilpasningen af den politiske udvikling i de begunstigede lande til kravet om sociale fremskridt indebaerer.

I oevrigt indeholder GSP-ordningen ligeledes en bestemmelse, ifoelge hvilken praeferenceordningen paa ethvert tidspunkt helt eller delvis kan ophaeves, hvis de begunstigede lande foelger en uacceptabel praksis. Det drejer sig bl.a. om slaveri (tvangsarbejde) som defineret i Genève-konventionen af 25. september 1926 og 7. september 1956 og i ILO's konventioner nr. 29 og nr. 105.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0948/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (26. april 1996)

Om: Politik og beskaeftigelse

De formindskede faellesskabspriser og den kraftige produktionsnedgang, som landbrugsproducenterne i Den Europaeiske Union har maattet acceptere som led i reformen af den faelles landbrugspolitik og aftalerne under GATT's Uruguay-runde, har betydet en kraftig nedgang i beskaeftigelsen i landbrugssektoren og i Unionens landbrugsomraader.

Nedgangen i antallet af arbejdspladser, der ikke alene rammer ansatte i landbruget, men ogsaa selvstaendige producenter, maerkes foerst og fremmest i de sektorer, der hidtil er blevet massivt stoettet. Der er endvidere afledte virkninger i de sektorer, hvis beskaeftigelse afhaenger af landbruget.

Det er derfor noedvendigt at fremme beskaeftigelsen i landbruget, og Kommissionen bedes

1. anerkende den medhjaelpende kvindelige aegtefaelles erhvervsmaessige status i landbruget gennem en aendring af direktiv 86/613/EOEF ((EFT L 359 af 19.12.1986, s. 56. )), saaledes at medlemsstaterne opfordres til at give specifikke rettigheder til selvstaendige arbejdstageres hustruer;

2. fremme oprettelse af sociale tjenesteydelser i form af boernepasning og aeldrepleje, transport, sundhedsarbejde, vikarpersonale, arbejdsproduktionscentre og ivaerksaettervirksomhed med henblik paa at give kvinder mulighed for at finde nye beskaeftigelsesmuligheder;

3. tage initiativer til at tilskynde medlemsstaterne til at vedtage bestemmelser i deres lovgivning om arbejdssikkerhed, bistand i sikkerhedstekniske spoergsmaal og i arbejdsmedicin inden for familiedrevne landbrugsvirksomheder.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (14. juni 1996)

I Faellesskabets fjerde handlingsprogram paa mellemlang sigt for lige muligheder for kvinder og maend (1996-2000) ((Raadets afgoerelse 95/593/EF af 22.12.1995 - EFT L 335 af 30.12.1995. )) fremstaar en forbedring af kvinders stilling inden for familielandbrug i landdistrikter som en fremtidig udfordring.

I den forbindelse synes Raadets direktiv 86/613/EOEF af 11. december 1986 ((EFT L 359 af 19.12.1986. )) om anvendelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder i selvstaendige erhverv, herunder i landbrugserhverv, ikke at have faaet den forventede virkning, fordi direktivet paalaegger begraensede forpligtelser. Kommissionen vil dog fortsat undersoege fremskridt med hensyn til det paagaeldende direktivs virkning og vil fremsaette forslag om aktioner, der tager sigte paa at fremme de opstillede maal. Naar Kommissionen har vurderet situationen noejere og hoert de involverede parter, fremsaetter den et forslag til direktiv om aendring af direktiv 86/613/EOEF med henblik paa at imoedekomme de faktiske behov paa omraadet, bl.a. med hensyn til anerkendelse af kvindelige landbrugeres erhvervsmaessige stilling og indfoerelse af stoette- og afloesningstjenester samt informationsordninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0744/96 af Josu Imaz San Miguel (PPE) til Kommissionen (26. marts 1996)

Om: Affald fra skibe der fisker med pelagiske drivgarn

De seneste udtalelser fra den franske videnskabsmand Anne Collet, direktoer for det videnskabelige institut for havpattedyr i La Rochelle, i avisen Sud-Ouest i februar 1996, har skabt uro omkring betydningen af affaldet fra skibe, der fisker med pelagiske drivgarn i Biscayabugten. Af udtalelserne fremgaar det, at der er stor doedelighed blandt pattedyrene paa grund af disse redskaber.

Kender Kommissionen indholdet af fru Collets udtalelser?

Arbejder Kommissionen med undersoegelser og indsamling af resultater om virkningerne af fiskeaffald, naermede bestemt det, der stammer fra brugen af pelagiske drivgarn i Biscayabugten?

Har Kommissionen i dette tilfaelde oplysninger om, hvor meget affald denne flaade producerer? Kan Kommissionen i bekraeftende fald oplyse Parlamentets medlemmer om virkninger af dette affald?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (7. maj 1996)

Kommissionen har kendskab til disse udtalelser til pressen. Den er ogsaa bekendt med resultaterne af adskillige studier over virkningerne af visse former for fiskeredskaber for marine pattedyr, og den har taget et antal initiativer (baade videnskabelige og i form af vedtagelse af bestemmelser), som skal fremme studiet af disse virkninger og i saerlige tilfaelde, hvor der foreligger videnskabelige beviser, forbyde bestemte fangstmetoder.

I denne sammenhaeng har Kommissionen udarbejdet en rapport om evaluering af fiskeriets biologiske indvirkning og en meddelelse til Raadet om samme emne ((KOM(95)40 endelig udg. )), hvoraf det fremgaar, at de videnskabelige beviser for fiskeriets indvirkning paa marine pattedyr stadig er meget ringe, og det foreslaas derfor at stoette kvantitative undersoegelser paa dette omraade. Parlamentets fiskeriudvalg har droeftet dette spoergsmaal indgaaende og forelagt en rapport ((Langenhagen-rapporten - A4-0006/96. )), som blev vedtaget paa plenarmoedet den 16. februar 1996 ((EFT C 65 af 4.3.1996. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1260/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (24. maj 1996)

Om: Priser paa forbrugsgoder

Reglerne for angivelse af salgspriser paa varer er fastlagt i de to direktiver 79/581/EOEF ((EFT L 158 af 26.6.1979, s. 19. )) og 88/314/EOEF ((EFT L 142 af 9.6.1988, s. 19. )), der omhandler henholdsvis levnedsmidler og ikke-levnedsmidler. Disse direktiver indeholder et generelt krav om angivelse af prisen pr. maaleenhed paa faerdigpakkede varer, dog saaledes at en raekke varer fritages herfor i en overgangsperiode. Denne overgangsperiode skulle vaere udloebet den 6. juni 1995, men er for nylig paa forslag af Kommissionen (direktiv 95/58/EF) ((EFT L 299 af 12.12.1995, s. 11. )) blevet forlaenget med to aar.

Vil Kommissionen i den forbindelse foranledige, at den toaarsfrist, der med det nye direktiv er givet til opfyldelse af reglerne, kommer til at gaelde fra tidspunktet for direktivets offentliggoerelse og ikke fra den 7. juni 1995?

Vil den ligeledes soerge for, at medlemsstaterne forpligtes til at omsaette direktivet til national lov inden for seks maaneder fra tidspunktet for dets offentliggoerelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (20. juni 1996)

Det aerede medlem har overtaget den betaenkelighed, der kom til udtryk i Parlamentets aendringsforslag nr. 21, der blev vedtaget den 18. april 1996 ((EFT C 141 af 13.5.1996. )) i forbindelse med Kommissionens forslag om forbrugerbeskyttelse, naermere betegnet prisangivelse paa varer, der tilbydes forbrugerne ((EFT C 260, 5.10.1995. )). Kommissionen er nu, som Parlamentet anmodede om, i faerd med at forberede et aendret forslag, som snart vil blive oversendt til Parlamentet.

Kommissionen tror ikke, at en frist paa seks maaneder efter offentliggoerelsen er tilstraekkelig for medlemsstaterne til omsaetning af direktivet i national lovgivning.