SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1100/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(18. april 2002)

Om: Bifangster af delfiner og andre hvaler i europæiske farvande, navnlig de stigende bifangster som følge af anvendelse af flydetrawl

Regeringen i Det Forenede Kongerige har anslået, at der dagligt fanges op til 50 delfiner i forbindelse med europæisk barsfiskeri, og et ukendt antal fanges i forbindelse med anden havfiskeri i Den Engelske Kanal

og Biscayabugten. Rapporten om det irske forsøg med partrawlfiskeri efter hvid tun(1) viser en bifangstrate på 145 hvaler fanget af kun fire par trawlere i 1999-sæsonen. Kommissionsmedlem Fischler anfører i sit svar på skriftlig forespørgsel E-0500/02(2), at det er klart, at der er et behov for at indføre beskyttelsesforanstaltninger og koncentrere disse i Østersøen, den sydlige del af Nordsøen, Den Engelske Kanal og Det Irske Hav.

Ifølge bestemmelserne i direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(3) (habitater), skal medlemsstaterne indføre en ordning med tilsyn med uforsætlig indfangning eller drab af disse dyrearter. På grundlag af de indhentede oplysninger gennemfører de yderligere undersøgelser eller træffer de bevaringsforanstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at uforsætlig indfangning eller drab ikke får en væsentlig negativ virkning for de pågældende dyrearter. De skal ligeledes aflægge beretning til Kommissionen om gennemførelse af direktivets bestemmelser inden den 30. september 2001, men flere medlemsstater har rent faktisk undladt at gøre det. Kan Kommissionen oplyse, hvilke medlemsstater det drejer sig om?

Er Kommissionen tilfreds med at lade medlemsstater ustraffet undlade at opfylde deres forpligtelser i henhold til direktivet, og i modsat fald, hvilke sanktionsmuligheder har Kommissionen? Har Kommissionen nogen som helst beføjelser til at sætte sig igennem over for medlemsstaterne og pålægge uafhængige observatører (herunder tjenestemænd fra Kommissionen) at kontrollere bifangstniveauet?

Endelig stilles der nationale midler og fællesskabsmidler til rådighed som støtte til bygning af fiskerfartøjer, herunder fartøjer, som anvender flydetrawl på et tidspunkt, hvor fiskebestandene i fællesskabets farvande hurtigt svinder ind og nogle arter er truet af udryddelse. Har Kommissionen beføjelser til kræve, at der kun stilles midler til rådighed for visse typer fartøjer, og hvad er den generelle begrundelse for en sådan støtte, hvis den tjener til at formindske de bestande, det er stærkt nødvendigt at genopbygge, hvis Fællesskabets fiskerflåde fortsat skal være levedygtig i lang tid fremover?

(1) Diversificeringsforsøg med alternative tunfiskerimetoder, herunder anvendelse af telemålingsteknologi. Endelig rapport til Europa-Kommissionen, Genereldirektoratet for Fiskeri. EU-kontraktnr. 98/010.

(2) EFT C 229 E af 26.9.2002, s. 93.

(3) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. maj 2002)

Det ærede medlem henviser til et brev fra kommissæren med ansvar for fiskeri og landbrug til medlemsstaternes fiskeriministre i december 2000, hvori Kommissionen udbad sig oplysninger om, hvilke foranstaltninger medlemsstaterne havde truffet til vurdering af bifangsternes størrelse. Spanien, Frankrig, Irland, Italien og Portugal har ikke svaret på henvendelsen.

Ud fra de oplysninger, Kommissionen har modtaget indtil nu, kan det konkluderes, at kun kontrol- og afbødningsforanstaltninger, der er koordineret på EU-plan, og som benytter sig af forvaltningsinstrumenterne i den fælles fiskeripolitik, er effektive. Kommissionen er for øjeblikket ved at sammensætte de tekniske elementer, der skal bane vej for et forslag om effektive og afbalancerede forvaltningsforanstaltninger. Forslaget forventes at ligge klart i løbet af nogle måneder og kan komme til at indeholde et krav om, at fiskerfartøjer skal tage observatører om bord.

Det betyder dog ikke, at Kommissionen vil undlade at benytte sig af alle sine politiske og retslige midler, herunder fx indledning af overtrædelsesprocedurer ved Domstolen, for at sikre, at alle medlemsstater opfylder deres forpligtelser i henhold til EU-retten.

Det ærede medlem nævner endvidere, at EU yder støtte til bygning af fiskerfartøjer. Kommissionen ønsker at understrege, at offentlig støtte til skibsbygning ifølge de gældende bestemmelser kun kan ydes, mod at der elimineres tilsvarende kapacitet fra de pågældende fartøjskategorier. Desuden ydes der kun offentlig støtte til ophugning af fartøjer, hvis den ophuggede kapacitet ikke erstattes af ny kapacitet. Disse foranstaltninger gælder også for fartøjskategorien for pelagiske trawlere, hvis kapacitet således heller ikke må forøges. Kommissionen overvejer som led i den kommende reform af den fælles fiskeripolitik at foreslå en metode til forvaltning af flådekapacitet, der bl.a. indebærer, at al støtte til nybygning af fartøjer fjernes.