SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1274/98

af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: EU-lande hindrer inddrivelse af børnebidrag

Den danske stat har børnebidrag for 323 millioner dkr. (1993) til gode hos fædre, der er flyttet til udlandet fra kone og børn i Danmark.

Det er meget dyrt og besværligt at inkassere pengene. Det er blandt andet Tyskland, der hindrer en effektiv opkrævning af pengene. Eksempelvis skal ethvert stykke papir til den tyske børnebidragsmyndighed være oversat af en autoriseret translatør, hvilket gør arbejdsgangen meget kostbar og besværlig.

Mener Kommissionen ikke, at der bør findes en løsning, så muligheden for inddrivelse af offentlig gæld fra personer, der flytter mellem medlemsstaterne, ikke hindres af besværlige arbejdsgange i medlemslandene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anita Gradin

(24. juli 1998)

Underholdspligt falder under Bruxelles-konventionen af 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager. I denne konvention fastlægges de gældende regler om kompetence på området (artikel 5.2) og det fastsættes, at retsafgørelser fra en retsinstans med myndighed til i en medlemsstat at afgøre sager om underholdspligt skal anerkendes fuldt ud. Desuden fastlægges der regler om en procedure for fuldbyrdelse af retsafgørelser truffet i en medlemsstat med henblik på tvangsfuldbyrdelse i en anden. Denne konvention, som er blevet ratificeret i alle medlemsstaterne, er således gældende i forholdet mellem Danmark og Tyskland. Konventionen indeholder dog ikke bestemmelser om alle dele af proceduren i den medlemsstat, hvor retsafgørelsen skal fuldbyrdes, og navnlig er det tilladt for medlemsstaterne at kræve en oversættelse af dokumenterne.

Konvention er under revision i Rådet. I denne sammenhæng har Kommissionen fremsat forslag til en revideret konvention(1), som særlig har til formål at forenkle og fremskynde anerkendelsen og fuldbyrdelsen af retsafgørelser især ved, at der indføres et dokument, der ledsager den oprindelige retsafgørelse, og som giver myndighederne i den medlemsstat, hvori afgørelsen skal fuldbyrdes, de nødvendige oplysninger hertil. Eventuel opretholdelse af kravet om oversættelse af dommen og tilhørende dokumenter er blevet diskuteret i Rådet, uden at der endnu er truffet nogen beslutning.

Der mindes om, at medlemsstaterne inden for det politiske samarbejde har udarbejdet en konvention om forenkling af procedurerne for inddrivelse af underholdsbidrag (1990). Denne konventions hovedindhold er i hver medlemsstat at etablere et centralt organ med ansvar for at finde frem til debitorer af underholdsbidrag, få afsagt en fuldbyrdelsesdom og lettet dens praktiske gennemførelse. Konventionen er ikke ratificeret i alle medlemsstater og er ikke trådt i kraft.

Et antal medlemsstater, særlig Danmark og Tyskland, har derimod ratificeret Haag Konventionen fra 1973 om anerkendelse og fuldbyrdelse af afgørelser vedrørende underholdspligt over for børn, samt New York-konventionen fra 1956 om inddrivelse af underholdsbidrag i udlandet. Sidstnævnte konvention er også baseret på et system af centrale organer, men har imidlertid den ulempe, at den kræver, at alle sagens akter skal oversættes, hvilket i en række tilfælde hindrer en effektiv gennemførelse.

(1) KOM(97) 609.