ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/783

(2004/C 84 E/0880)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0397/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. februar 2004)

Om: Lovliggørelse af papirløse indvandrere i EU

I EU arbejder der flere tusinde papirløse indvandrere, uden at EU-institutionerne til dato har taget initiativer i lighed med den amerikanske præsidents, idet denne netop har foreslået Kongressen en ny politik med henblik på, at flere millioner papirløse arbejdstagere skal kunne opnå lovlig status. Selv om der kan være visse kritisable aspekter af gennemførelsen, er der ingen tvivl om, at der er tale om et vigtigt skridt til løsning af et særdeles alvorligt problem af økonomisk og humanitær karakter. Planlægger Kommissionen et lignende initiativ med henblik på at lovliggøre tilstedeværelsen af papirløse indvandrere i EU? Hvilken form for initiativ vil der i bekræftende fald være tale om?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(6. april 2004)

For at gennemføre Amsterdam-traktaten og mandatet fra Tammerfors har Kommissionen fremlagt en række forslag til direktiv om tredjelandsstatsborgeres ret til indrejse og ophold i EU.

Ingen af disse forslag har indtil nu indeholdt bestemmelser om legalisering af den retlige status for ulovlige indvandrere, der allerede befinder sig inden for Den Europæiske Unions territorium, og der er ikke planer om noget sådant forslag i den nærmeste fremtid.

I sin meddelelse om indvandring, integration og beskæftigelse (1) fastslår Kommissionen, at den eneste sammenhængende strategi i den fælles indvandringspolitik for at behandle ulovlige indvandrere er at sikre, at de vender tilbage til deres hjemland. Nogle medlemsstater har gennemført foranstaltninger for at lovliggøre ulovlige indvandreres status. Sådanne legaliseringsprocedurer kan betragtes som en faktor, der fremmer integrationsprocessen, men kan også betragtes som en tilskyndelse til yderligere ulovlig indvandring.

Med disse potentielle virkninger in mente vil spørgsmålet om legalisering indgå i en undersøgelse om forbindelserne mellem lovlig og ulovlig migration, der bliver offentliggjort af Kommissionen under det irske formandskab.

(1) KOM(2003) 336 endelig udg.
4.

Hvad angår forslaget om en krisegruppe for skibsbygning, står det ikke helt klart for Kommissionen, hvordan en sådan gruppe skal kunne arbejde, praktisk og juridisk set. Det ærede medlem kan imidlertid være sikker på, at anklager om uretfærdig konkurrence på skibsbygningsmarkedet i EU tages meget alvorligt i Kommissionen, og at der allerede anvendes tilstrækkelige menneskelige ressourcer i statsstøtteafdelingerne til at følge værftsindustrien.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/453

(2004/C 84 E/0528)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0865/04

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om: EU- støtte til det flamske sprogsamfund (de Vlaamse Gemeenschap — Belgien)

Kan Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvor stor en procentdel af den samlede EU-støtte er der årligt gået til det flamske sprogsamfund (Belgien) fra 1999 til og med 2003?

2. Hvilke beløb (i euro) har det flamske sprogsamfund i samme periode modtaget: — i form af landbrugsstøtte; — som støtte fra strukturfondene, opdelt pr. mål og pr. fælles initiativ?

3. Hvilke beløb (i euro) har EU tilført det flamske sprogsamfund i den samme periode til: — forskning og teknologisk udvikling (rammeprogrammer); — transeuropæiske net; — uddannelse og ungdom; — andre mål?

4. Hvor stor en andel af det samlede støttebeløb blev der i de enkelte år i perioden 1999 til og med 2003 udbetalt: — ad officielle (offentlige) kanaler (Vlaamse Gemeenschap, provinser, etc.); — via private operatører (almennyttige organisationer, universiteter, højere læreanstalter, o.lign.)?

5. Hvilke meddelelser om svig og uregelmæssigheder i forbindelse med denne støtte er der indgået og hvilke krav om tilbagebetaling af støtte inden for de ovennævnte områder er der iværksat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. april 2004)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
Flytning af arbejdspladser fra én del af EU til en anden bør ikke ses som et resultat af strukturfondsinterventioner. Sådanne flytninger hænger snarere sammen med globalisering og forskelligheder med hensyn til national politik (f.eks. arbejdsmarkeds- og skattelovgivning) og praksis.

Strukturfondene har til formål at styrke den økonomiske og sociale samhørighed i hele EU. I den forbindelse er støtte til jobskabelse et redskab af stor betydning inden for de overordnede rammer for de finansierede interventioner. Navnlig finansierer Den Europæiske Socialfond (ESF) støtte til beskæftigelse (i henhold til artikel 3, stk. 2, litra b, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1784/1999 af 12. juli 1999 om Den Europæiske Socialfond (1)). Virksomhederne kan gives en sådan støtte til jobskabelse og bevarelse af arbejdspladser samt rekruttering af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere. Støtte til beskæftigelse skal naturligvis være i overensstemmelse med fællesmarkedsreglerne og de statsstøtteregler, der er beskrevet i EF-traktatens artikel 87 og 88 og gennemført i de relevante forordninger (f.eks. Kommissionens forordning (EF) nr. 2204/2002 af 12. december 2002 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til beskæftigelse (2)).

ESF fremmer også iværksætterkultur. ESF-støtten til forskellige foranstaltninger, herunder erhvervsuddannelse og vejledning, giver enkeltpersoner mulighed for at opnå den viden og de kvalifikationer, som er nødvendige for at etablere og drive en virksomhed. Der gives også støtte til iværksættere med henblik på at sætte dem i stand til at udvide deres økonomiske aktiviteter. Dette medfører, at der skabes nye og bedre arbejdspladser.

Derudover blev reglen, som har til formål at forhindre illoyal konkurrence mellem regionerne, indført i kraft af artikel 30, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (3). I henhold til denne skal medlemsstaterne sikre, at fondene kun deltager finansielt i en operation, hvis operationen ikke inden for et tidsrum på fem år fra tidspunktet for den kompetente nationale myndigheds eller forvaltningsmyndighedens afgørelse om deltagelse fra fonden undergår en væsentlig ændring, der påvirker arten af operationen eller betingelserne for dens iværksættelse eller giver en virksomhed eller et offentligt selskab en uretmæssig fordel. Derudover må ændringen ikke skyldes enten en ændring i de ejendomsretlige forhold for en infrastruktur eller ophør eller ændring af lokalisering for en produktionsvirksomhed.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/591

(2004/C 84 E/0666)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0451/04

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om: Program for fødevarehjælp og fødevaresikkerhed

I 2001 var målsætningen for programmet for fødevarehjælp og fødevaresikkerhed med et samlet rammebeløb på 454 mio. EUR at forbedre fødevaresikkerheden som en del af den globale udviklingsstrategi for modtagerlandene. Der blev sat 25,2 mio. EUR af til faglig bistand på dette område. Kan Kommissionen oplyse, hvilke faglige bistandsprojekter der er givet tilskud til, og om de har vist sig at være en succes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(18. marts 2004)

Størstedelen (ca. 80 %) af de 25,2mio.EUR, der var afsat til faglig bistand på 2001-budgettet til fødevarehjælp og fødevaresikkerhed, er blevet anvendt til finansiering af kontrakter til individuelle eksperter, der har været tilknyttet fødevaresikkerhedsprogrammerne i 23 af de lande, der modtager bistand fra EU.

Resten af rammebeløbet er blevet anvendt til finansiering af kontrakter til overvågning af fødevarehjælpen (ca. 10 %) og kontrakter til overvågning og/eller evaluering af EU's fødevaresikkerhedsprogrammer (ca. 10 %).

Hvert fødevaresikkerhedsprogram omfatter en midtvejsevaluering og en endelig evaluering, der udføres af uafhængige bureauer. Disse evalueringer, der naturligvis også vedrører den faglige bistandskomponent, gennemføres på grundlag af EU's system med rammekontrakter og forelægges regelmæssigt for udvalgene for fødevarehjælp og fødevaresikkerhed.

Den faglige bistandskomponent evalueres også i forbindelse med Kommissionens globale evaluerings-aktioner.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/376

(2004/C 84 E/0436)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0363/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om: Klage P2000/4974

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt den er nået med klage nr. P2000/4974 vedrørende miljøvurderings-undersøgelsen i forbindelse med forslagene om renovering af Eyre Square, Galway? Hvilke konklusioner er Kommissionen nået frem til, og hvornår forventer den at træffe sin endelige afgørelse i sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. marts 2004)

Denne klage vedrørte en manglende vurdering af miljøvirkninger (VVM) i forbindelse med et byudviklings-projekt, der består af fornyelsesarbejder på Eyre Square, som er Galways vigtigste torv. I 2003 bekræftede de irske myndigheder, at der var blevet foretaget en VVM for projektet. Da der ikke kunne fastslås nogen overtrædelse af direktiv 85/337/EØF (1), blev klagesagen efterfølgende lukket.

(1) Direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkninger på miljøet, EFT L 175 af 5.7.1985, som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, EFT L 73 af 14.3.1997.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/449

(2004/C 84 E/0524)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0799/04

af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Kommissionen

(5. marts 2004)

Om: Det Forenede Kongeriges gennemførelse af direktiv 2000/78/EF

Er Det Forenede Kongeriges bestemmelser om »ligestilling med hensyn til beskæftigelse (seksuel orientering)«, især med hensyn til Section 7 (3), i fuld overensstemmelse med direktiv 2000/78/EF (1), navnlig artikel 4, stk. 2?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe, såfremt bestemmelserne ikke fuldt ud er i overensstemmelse med direktivet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(31. marts 2004)

Kommissionen er i færd med at gennemgå medlemsstaternes lovgivning til gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, herunder Det Forenede Kongeriges lovgivning om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse (seksuel orientering) fra 2003.

Kommissionen forventer, at alle medlemsstaterne gennemfører direktivet fuldt og helt i deres lovgivning. Kommissionen vil navnlig være opmærksom på, hvordan medlemsstaterne udnytter de undtagelser, der hjemles i direktivet, bl.a. i artikel 4, stk. 2, om regulære, legitime og berettigede erhvervsmæssige krav. Som det er tilfældet med alle undtagelser fra princippet om ligebehandling, skal artiklens bestemmelser fortolkes konsekvent.

Første afsnit i artikel 4, stk. 2, giver medlemsstaterne mulighed for at opretholde den lovgivning, som gælder på datoen for vedtagelsen af direktivet, i henhold til hvilken ulige behandling på grund af en persons religion eller tro ikke udgør forskelsbehandling, når denne religion eller tro, under hensyn til disse aktiviteters karakter eller den sammenhæng de indgår i, udgør et regulært, legitimt og berettiget erhvervsmæssigt krav på baggrund af organisationens etik. Det gælder også, hvis medlemsstaterne vedtager ny lovgivning, men kun hvis der allerede fandtes national praksis på området på det tidspunkt, direktivet blev vedtaget.

Det er også vigtigt at understrege, at dette afsnit alene vedrører forskelsbehandling baseret på en persons religion eller tro. Forskelsbehandling baseret på andet er ikke nævnt. Det hedder desuden i afsnittet, at den ulige behandling ikke kan berettige til forskelsbehandling med anden begrundelse. Forskelsbehandling, som ikke skyldes en persons religion eller tro, er derfor forbudt i medfør af artikel 4, stk. 2.

Som allerede anført er Kommissionen i færd med at gennemgå medlemsstaternes lovgivning. Hvis medlemsstaterne vælger at udnytte undtagelserne fra princippet om ligebehandling som fastsat i direktivet, og Kommissionen konkluderer, at deres lovgivning ikke opfylder direktivets strenge krav til undtagelser, herunder artikel 4, stk. 2, vil Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger i henhold til EF-traktaten for at sikre, at medlemsstaterne overholder lovgivningen.

(1) EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/684

(2004/C 84 E/0770)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0846/04

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. marts 2004)

Om: Indførelse af en fællesskabsordning for anvendelse af artikel 2 i Schengen-konventionen

Ifølge Kommissionens resultattavle (scoreboard) over undersøgelserne af fremskridtene mod indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i EU ville der inden udgangen af 2001 blive forelagt et lovgivningsinitiativ med henblik på indførelse af en fællesskabsordning for anvendelse af artikel 2 i Schengen-konventionen (beskyttelsesklausul, der berettiger midlertidig genindførelse af kontrol ved grænserne). Mere end to år efter denne frist har Europa-Parlamentet stadig ikke modtaget noget forslag.

I mellemtiden har medlemsstaterne systematisk og i overdreven grad anvendt denne beskyttelsesklausul i forbindelse med europæiske topmøder og andre internationale forsamlinger, som f.eks. G8-topmødet i Genova i 2001. Dette beviser, såfremt der skulle være behov for det, at det er nødvendigt at indføre en fællesskabsordning på området.

Kan Kommissionen forklare årsagerne til denne forsinkelse?

Påtænker den at stille forslag til indførelse af en fællesskabsordning for anvendelse af artikel 2 i Schengenkonventionen, og i givet fald hvornår?

Kan den allerede nu forelægge hovedlinjerne i et sådant forslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(13. april 2004)

Til trods for den forsinkelse, der er opstået, er Kommissionen fortsat overbevist om, at det er nødvendigt at indføre en fællesskabsordning for anvendelse af artikel 8 i Schengen-konventionen. Den har derfor i forbindelse med den seneste halvårlige ajourføring af resultattavlen vedrørende fremskridt hen imod oprettelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i EU meddelt, at den ville integrere en sådan procedure i forslaget til forordning om omarbejdning af den fælles håndbog, som vil blive fremlagt inden udgangen af første halvår 2004 (1).

Forberedelserne til dette forslag, som tager sigte på at udarbejde en grænsekodeks, er endnu ikke afsluttet. Kommissionen kan derfor endnu ikke give nærmere oplysninger om indholdet af dette forslag.

(1) KOM(2003) 812 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/628

(2004/C 84 E/0705)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0557/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om: Direktivet om socialbeskyttelse for de nye beskæftigelsesformer

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet som opfølgning på punkt 7 f) i Europa-Parlamentets beslutning (P5-TA(2003)0369) af 3. september 2003 om resultattavle for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, hvori Parlamentet opfordrede Kommissionen til at udarbejde et forslag til direktiv om socialbeskyttelse for de nye beskæftigelsesformer?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/265

(2004/C 33 E/275)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2479/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juli 2003)

Om: Tunfiskekonserves fra Thailand, Filippinerne og Indonesien

Thailand, Filippinerne og Indonesien har siden 1. juli 2003 kunnet udnytte et toldkontingent for indførsel i EU af tunfiskekonserves til en nedsat toldsats på 12 % med hjemmel i Rådets forordning (EF) nr. 975/2003 (1) af 5. juni 2003 om åbning og forvaltning af et toldkontingent for indførsel af tunfiskekonserves henhørende under KN-kode 1604 14 11, 1604 14 18 og 1604 20 70.

1. Kan Kommissionen oplyse, hvilke virksomheder der har tilladelse til at indføre denne type produkter i EU samt i hvert enkelt tilfælde angive oprindelsesland for denne konserves?

2. Kan Kommissionen oplyse om, hvilken form for kontrol der foretages eller vil blive foretaget af denne tunfiskekonserves og af producenterne for at garantere EU-forbrugernes fødevaresikkerhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(29. august 2003)

De sundhedsmæssige betingelser for import af fiskerivarer, herunder tunfisk, fra Indonesien, Filippinerne og Thailand er fastsat i Kommissionens beslutning 94/324/EF (2), 95/190/EF (3) og 94/325/EF (4) (ændret).

1. En liste over virksomheder, hvorfra det er tilladt at importere fiskerivarer fra Thailand, Filippinerne og Indonesien, findes i http://forum.europa.eu.int/Public/irc/sanco/vets/info/data/listes/ffp.html. Nævnte beslutninger bestemmer, at fiskerivarer, der importeres fra de nævnte lande, skal forsynes med eksportlandets navn (med blokbogstaver) og nummeret eller koden på den godkendte virksomhed.

2. Hvilken sundhedskontrol alle fiskerivarer (fra Fællesskabet eller importerede), der er bestemt til afsætning i Fællesskabet, skal underkastes, er fastsat i Rådets direktiv 91/493/EØF (5).

(1) EFT L 141 af 7.6.2003, s. 1.

(2) 94/324/EF: Kommissionens beslutning af 19. maj 1994 om særlige betingelser for import af fiskerivarer og akvakulturprodukter med oprindelse i Indonesien, EFT L 145 af 10.6.1994.

(3) 95/190/EF: Kommissionens beslutning af 17. maj 1995 om særlige betingelser for import af fiskerivarer og akvakulturprodukter med oprindelse i Filippinerne, EFT L 123 af 3.6.1995.

(4) 94/325/EF: Kommissionens beslutning af 19. maj 1994 om særlige betingelser for import af fiskerivarer og akvakulturprodukter med oprindelse i Thailand, EFT L 145 af 10.6.1994.

(5) Rådets direktiv 91/493/EØF af 22. juli 1991 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fiskerivarer, EFT L 268 af 24.9.1991.
2.

Formålet med overtrædelsesprocedurerne i henhold til fællesskabsretten er at sikre, at national ret er eller bringes i overensstemmelse med fællesskabsretten. Det er derfor Kommissionens opgave at undersøge, om den nye ordning for regulering af og tilsyn med Lloyd's i henhold til Financial Services and Markets Act 2000 er i overensstemmelse med fællesskabsretten, ikke om den tidligere ordning var det eller ej. Det følger desuden af EF-Domstolens retspraksis, at overtrædelsesprocedurer i henhold til EF-traktatens artikel 226 alene tager sigte på at bringe en medlemsstats manglende overholdelse af fællesskabsretten til ophør og ikke teoretisk at fastslå, om der tidligere er sket en overtrædelse.
—

Den tyske forbundsforfatningsdomstol har besluttet, at kirkeskat kan opkræves hos konfessionsløse arbejdsløse, så længe et stort flertal af lønmodtagerne er medlem af kirken. Imidlertid kan det konstateres, at 49 % af den erhvervsaktive tyske befolkning ikke har betalt kirkeskat for 1999 ifølge dom af 8. november 2001 fra den tyske forbundsdomstol for sociale spørgsmål (»Bundessozialgericht«).
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/52

(2004/C 65 E/051)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0888/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(21. marts 2003)

Om: Fiumicino Kommunes udnyttelse af midler fra FIUF

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg en opgørelse over udnyttelsen af midler, der er stillet til rådighed af EU.

Af opgørelsen fremgår det, at udvælgelsen af projekter blandt nogle lokale myndigheder foregår foruroligende langsomt og ineffektivt.

Også Kommissionen har flere gange gjort opmærksom på de lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Der er specielt i visse lokalsamfund, heriblandt Fiumicino Kommune, hårdt brug for at kunne udnytte EU-midlerne til støtte for strukturforanstaltninger inde for fiskeri, fiskeopdræt og forarbejdning og markedsføring af fiskeprodukter. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Fiumicino Kommune har forelagt projekter med henblik på opnåelse af støtte fra FIUF?

2. om Fiumicino Kommune har opnået støtte til disse projekter?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/272

(2004/C 65 E/286)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3194/03

af Säid El Khadraoui (PSE) til Kommissionen

(22. oktober 2003)

Om: Kræftfremkaldende stof i babymad

Producenter af babymad må snarest muligt udskifte lågene på glassene. Lågene rummer store mængder semicarbazid, et stof, der kan fremkalde kræft hos mus. Det oplyser European Food Safety Agency (EFSA). Undersøgelser har vist, at en dosis, der er 40 000 gange så stor, som den, spædbørn indtager dagligt kan fremkalde tumorer hos mus. Ifølge EFSA er risikoen for spædbørn lille, men på den anden side er der aldrig foretaget undersøgelser af dette på mennesker. Problemet vedrører også visse mærker af frugtjuice, marmelade, grøntsager, majonæse og andre fødevarer i glas og flasker.

Hvad mener Kommissionen om EFSA's forskningsresultater? Hvor alvorlig mener den, risikoen er for spædbørn og voksne?

Hvad vil Kommissionen foretage sig? Kan Kommissionen med et tidsskema oplyse, præcis hvilke foranstaltninger den vil træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. november 2003)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) er en uafhængig myndighed, som har til opgave at stille videnskabelig rådgivning og teknisk bistand vedrørende fødevare- og fodersikkerhed til rådighed for Fællesskabets institutioner og for medlemsstaterne. Risikovurderingen af semicarbazid (SEM), som blev foretaget af EFSA, konkluderede, at risikoen for forbrugeren og specielt babyer er meget lille, men at det ville være klogt at reducere eksponeringen for SEM så hurtigt, som den teknologiske udvikling tillader uden risiko. Kommissionen handler på denne baggrund.

Så snart Kommissionen modtog de erklæringer fra EFSA om sikkerhedsvurderingen af fødevarer og specielt babymad i glas og flasker, indkaldte den til et møde med medlemsstaterne inden for Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, som fandt sted den 12. oktober 2003.

På dette møde blev man enige om udfasning af brugen af blæsemidlet azodicarbonamid så hurtigt som teknisk og juridisk muligt. Derfor vil Kommissionen forelægge et udkast til ændring af direktiv 2002/72/EF (1) (plastikdirektivet) for Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed inden udgangen af 2003.

På anmodning fra Kommissionen vil medlemsstaterne fortsætte med at overvåge tilstedeværelsen af SEM i færdigpakkede levnedsmidler, specielt babymad, og vil rapportere resultaterne til Kommissionen, som videresender dem til EFSA. På baggrund af disse resultater vil en reevaluering blive foretaget, hvis det er nødvendigt.

Desuden har Kommissionen bedt EFSA om at vurdere risikoen for SEM-niveauer, der for tiden rapporteres i forskellige fødevareprodukter, og om at færdiggøre vurderingen om risici ved semicarbazid af forskellige oprindelser og i alle typer fødevarer.

(1) Kommissionens direktiv 2002/72/EF af 6. august 2002 om plastmaterialer og -genstande bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler, EFT L 220 af 15.8.2002. Berigtigelse EFT L 39 af 13.2.2003.