SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0110/01

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(1. februar 2001)

Om: Luftforurening og klimatiske ændringer

På verdenskonferencen om klima i Haag for nylig nåede man ikke frem til nogen aftale om en strategi til bekæmpelse af luftforurening, hvilket kunne føre til en yderligere forværring af klimaet og fremkalde enorme katastrofer. I en rapport om klimaændringer udarbejdet af videnskabsmænd fra IPCC (FN) slås der alarm med hensyn til de forudsigelige katastrofale følger af disse ændringer, hvis der ikke snarest gribes ind for at fjerne årsagerne hertil. I mellemtiden optræder der også her i Europa stadig hyppigere klimatiske fænomener, som vender op og ned på miljøet og befolkningens dagligdag, f.eks. oversvømmelser og kraftige snefald, som forårsager jord- eller sneskred, også på steder, hvor sådanne fænomener normalt ikke optræder. Kan Kommissionen oplyse:

1. om den deler FN-eksperternes frygt?

2. hvilken mening den har med hensyn til den manglende enighed i Haag og med hensyn til det internationale politiske systems manglende evne til at forvalte globaliseringen af miljøkatastrofer og træffe beslutninger på alles vegne?

3. om den agter at holde fast ved den i Kyoto fastlagte målsætning om inden 2008 at begrænse kuldioxidemissionerne med 5 %?

4. hvilke initiativer den efter ovennævnte fejlslagne forsøg agter at foreslå regeringerne for så vidt muligt at undgå de frygtede miljøkatastrofer?

5. om ikke den mener, at det i Haag uløste spørgsmål straks bør forelægges FN?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. marts 2001)

Kommissionen betragter den tredje vurderingsrapport fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) som en vigtig advarsel om, at klimaændringerne finder sted hurtigere og i en mere alvorlig grad end oprindelig forventet. Rapporten understreger klart, at det er vigtigt at handle hurtigt og gennemføre en betydelig reduktion i emissionen af drivhusgasser.

De afsluttende forhandlinger koncentrerede sig især om forholdet mellem Kyoto-mekanismerne og de nationale tiltag (suppleringsprincippet) og om ændringer i arealanvendelsen samt skovbruget (dræn). Med hensyn til de kompromisforslag om brug af dræn, der blev fremsat i sidste øjeblik, var der imidlertid

ikke tid nok til en tilbundsgående undersøgelse af deres virkning for lande i og uden for EU. Det stod dog tilstrækkelig klart, at slutforslagene ville have bragt miljøintegriteten i alvorlig fare, og derfor besluttede Fællesskabet ikke at acceptere dem.

Kommissionen beklager stærkt, at det ikke var muligt at nå til enighed i Haag. Resultatet af den sjette partskonference var dog ikke udelukkende negativt, og der blev opnået visse gode resultater: F.eks. blev der udarbejdet en række forslag som reaktion på udviklingslandenes behov og bekymringer. Også i andre spørgsmål, såsom strategier og tiltag for at reducere emissioner, opbygning af kompetence, teknologioverførsel, handel med emissioner, fælles gennemførelse og overholdelse af bestemmelserne, skete der fremskridt på det tekniske plan. Indsatsen bør nu koncentreres om at lægge sidste hånd på disse beslutninger, når den sjette partskonference genoptages.

Fællesskabet har forpligtet sig til at opfylde Kyoto-målene, og som erklæret ved den femte partskonference vil det gøre sit yderste for at ratificere Kyoto-protokollen hurtigt, så den kan træde i kraft i 2002. For at nå det mål, der er sat for Fællesskabet en reduktion på 8 % er det nødvendigt med en effektiv gennemførelsesstrategi. Med det europæiske klimaændringsprogram har Kommissionen taget et vigtigt skridt i denne retning. Første fase af programmet slutter i maj, og resultatet heraf bliver klare politiske henstillinger til alle vigtige økonomiske sektorer, bl.a. energisektoren og transportsektoren. I andet halvår af 2001 vil Kommissionen præsentere sin gennemførelsesstrategi, ledsaget af et forslag om Fællesskabets ratificering af Kyoto-protokollen.

Forhandlingerne mellem parterne i De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer er midlertidigt udsat, men vil blive genoptaget senere i år. Formanden for den sjette partskonference, Jan Pronk, fører for tiden drøftelser med de forskellige regionale grupper om, hvornår det er bedst at genoptage forhandlingerne, og hvordan man bedst viderefører processen.

Fællesskabet opfordrer indtrængende alle parter, og navnlig USA's nye regering, til at deltage i forhandlingerne på en konstruktiv måde med henblik på hurtigst muligt at nå til generel enighed.

For at de videre forhandlinger kan blive en succes, er en konstruktiv holdning en nødvendighed. Udfordringen er at finde kompromiser, der skaber den rette balance mellem parternes ønsker. Alle vil have omkostningseffektive tiltag, men vi må ikke gå på kompromis med miljøintegriteten i Kyoto-protokollen, og vi må give udviklingslandene den nødvendige støtte til at sikre en bæredygtig udvikling.