(2000/C 27 E/010) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2984/98
af John McCartin (PPE) til Kommissionen
(8. oktober 1998)
Om: Undtagelser for bilforsikringsmarkedet i Irland
Kan Kommissionen oplyse, om der for det irske bilforsikringsmarked gælder undtagelser fra EUs
konkurrencepolitik eller anden lovgivning, og hvornår vil sådanne undtagelser blive bragt til ophłr?
Samlet supplerende svar
afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti
på skriftlige forespłrgsler E-2983/98 og E-2984/98
(5. august 1999)
Som supplement til sit svar af 4. december 1998 (1) kan Kommissionen nu give fłlgende yderligere
oplysninger.
Bilforsikring er omfattet af Rådets tredje skadesforsikringsdirektiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 om
samordning af love og administrative bestemmelser vedrłrende direkte forsikringsvirksomhed bortset fralivsforsikring og om ændring af direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF (
2) (klasse 10: ansvarsforsikring for
motordrevne landkłretłjer), som indfłrte en ordning med en enkel administrativ tilladelse udstedt afmyndighederne i den medlemsstat, hvor forsikringsselskabet har sit hjemsted. På grundlag af dennetilladelse kan forsikringsselskabet udłve sin virksomhed overalt i Fællesskabet i henhold til enten reglerneom fri etableringsret eller reglerne om fri udveksling af tjenesteydelser. Formålet med indfłrelsen af denne
ordning (artikel 4 og 5 i direktiv 92/49/EØF) er at sikre en skærpet konkurrence på de nationale markeder,
således at forbrugerne kan vælge det forsikringsprodukt, som passer dem bedst, og det forsikringsselskab,som de foretrækker uanset hjemland.
I praksis forhindrer situationen på det enkelte marked dog undertiden udviklingen af en tilfredsstillende
konkurrence. Det stłrste problem er, at der i de forskellige medlemsstater er forskelle i fastsættelsen afpræmier for ansvarsforsikring for biler. Dette er ikke uforeneligt med bestemmelser i fællesskabsretten,
eftersom de kriterier, som det enkelte forsikringsselskab anvender i forbindelse med fastsættelse af sine
præmier, såvel som kundernes skadeshyppighed varierer i de forskellige medlemsstater. Forskellige faktorerhar indflydelse på fastsættelsen af præmier i de enkelte medlemsstater, hvilket resulterer i til tiderbetydelige prisforskelle.
For det fłrste kan forskelle i erstatningsniveauerne mellem medlemsstaterne have indflydelse på præmie-
fastsættelsen. Kommissionen er i gang med at undersłge dette problem med henblik på at finde enpassende lłsning og eventuelt fremsætte et forslag til direktiv om tilpasning af de minimumsgrænser for
beskyttelse vedrłrende omfanget af dækningen i forbindelse med ansvarsforsikringer for biler, som er
fastlagt i Rådets andet bilforsikringsdirektiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse afmedlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkłretłjer (
3). Dette direktiv omfatter dog ikke
nogen forpligtelse med hensyn til erstatningers stłrrelse og vilkår, som skal overholdes på ensartet vis i allemedlemsstater. Det står disse frit for at fastsætte et mere eller mindre hłjt erstatningsniveau, mennaturligvis aldrig under de belłbsgrænser, der er anfłrt i direktiv 84/5/EØF. Det forhold, at vissemedlemsstater har en mere omfattende forsikringsdækning eller anvender andre metoder til vurdering afskader end i nabolandene, kan bl.a. medfłre fastsættelse af hłjere præmier.
For det andet er der med de tredje forsikringsdirektiver indfłrt en ensartet ordning for finansielt tilsyn, der
skal foretages af det medlemsland, hvor forsikringsselskabet har sit hjemsted. Imidlertid har de enkeltemedlemsstater forskellige kriterier for bedłmmelse af den łkonomiske soliditet i de virksomheder, derhenhłrer under deres kompetence. Det påhviler de kompetente myndigheder i hjemlandet at fłre tilsynmed forsikringsselskabets łkonomiske soliditet, navnlig med dets solvens og oprettelse af tilstrækkeligeforsikringsmæssige hensættelser. De anslåede præmier skal sammen med andre finansielle midler dækkeselskabets forpligtelser og solvensmargen (artikel 7 i direktiv 92/49/EØF). Disse direktiver fastsætterligeledes minimumsnormerne for forsikringsmæssige hensættelser. Den medlemsstat, der har meddelttilladelsen, kan foreskrive strengere regler for de forsikringsselskaber, der henhłrer under deres kompe-tence (artikel 9 i direktiv 92/49/EØF).29.1.2000 DA C 27 E/9 De Europæiske Fællesskabers Tidende