ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0166/99

af Ludivina García Arias (PSE) til Kommissionen

(11. februar 1999)

Om: Fastslaaede rettigheder for virksomhederne som foelge af aendringen af bestemmelser og indfoerelsen af liberaliseringsordninger

Mener Kommissionen ikke, at det retsprincip, der er fremfoert af visse europaeiske elektricitetsvirksomheder om, at overgangsomkostningerne til fri konkurrence inden for elektricitetssektoren udgoer fastslaaede rettigheder, der skal anerkendes ud fra et godtgoerelsessynspunkt og paa forbrugernes bekostning, udgoer en alvorlig juridisk praecedens for alle de sektorer, der liberaliseres, idet traktaterne bl.a. fastslaar princippet om ligebehandling?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis paa skriftlige forespoergsler E-0164/99, E-0165/99 og E-0166/99

(12. april 1999)

Det er korrekt, at Kommissionen har udarbejdet et dokument med titlen "Vejledende retningslinjer for overgangsordninger - Artikel 24 af direktiv nr. 96/92/EF", som er blevet droeftet med medlemsstaterne paa moedet i opfoelgningsgruppen vedroerende gennemfoerelsen af eldirektivet 96/92/EF den 13. maj 1998. Det er udarbejdet af generaldirektoratet for energi (GDXVII) i naert samarbejde med generaldirektoratet for konkurrence (GDIV) og den juridiske tjeneste, og det forpligter ikke Kommissionen i forbindelse med beslutninger i medfoer af direktivets artikel 24 eller EF-traktatens artikel 92. Med dette forbehold kan dokumentet stilles til raadighed for Europa-Parlamentets medlemmer.

Direktivets artikel 24 behandler saakaldte "strandede omkostninger" eller "omkostninger ved overgangen til fri konkurrence" i lyset af de driftsforpligtelser eller -garantier, der er afgivet forud for direktivets ikrafttraeden, og som maaske ikke vil blive opfyldt paa baggrund af dette direktivs bestemmelser, ved at tilvejebringe undtagelsesbestemmelser fra direktivets kapitel IV, VI og VII. Medlemsstaterne vil maaske vaelge ikke at anvende undtagelsesbestemmelser, dvs. at forsinke aabningen af markedet, men derimod anvende direktivet fuldt ud og kompensere elselskaber med overfoerselsbetalinger. Kommissionen er af den opfattelse, at saadanne foranstaltninger, som ikke er undtagelsesbestemmelser fra direktivet, men betalinger til elselskaber, skal undersoeges i henhold til reglerne om statsstoette.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0532/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(8. marts 1999)

Om: Konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union

Europa-Parlamentet droeftede og vedtog paa plenarmoedet i juni 1998 en initiativbetaenkning om konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union (A4-0137/98)(1), hvori det bl.a. opfordrede Kommissionen til at tage de noedvendige initiativer til at oprette et referencelaboratorium paa faellesskabsplan, der kan sikre kvaliteten og soerge for, at baade EU-produkterne og de produkter, der kommer fra tredjelande og markedsfoeres frit paa Unionens omraade, overholder de teknisk-sundhedsmaessige standarder.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke skridt den har taget til at efterkomme Europa-Parlamentets opfordring?

(1) EFT C 210 af 6.7.1998, s. 295.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 874/99 af James NICHOLSON RETEX II-initiativet - Nordirland



EF-Tidende nr. C 370 af 21/12/1999 s. 0134



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0874/99 af James Nicholson (PPE) til Kommissionen (8. april 1999) Om: RETEX II-initiativet - Nordirland Hvor mange midler er der i medfoer af RETEX II-initiativet i loebet af indevaerende programperiode stillet til raadighed i Nordirland?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0187/99

af Angela Sierra González (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. februar 1999)

Om: Anmodning om stoette til forebyggelse af skovbrande

For nylig indgav Spanien syv ansoegninger for Europa-Kommissionen om finansiering af forebyggelse af skovbrande i henhold til forordningen om beskyttelse af skovene i Faellesskabet mod brande.

Hvad er de grundlaeggende oplysninger i de forelagte aktioner? Hvilke egne af Spanien beroerer de?

Skal nogen af disse projekter gennemfoeres i regionen Canarias?

Har Kommissionen modtaget saerligt hastende ansoegninger om laan til at raade bod paa de skovbrande, der i aarenes loeb har vaeret i den autonome region Canarias, og hvortil forordningen om beskyttelse af skovene i Faellesskabet mod brande har vaeret anvendt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. marts 1999)

Af de syv ansoegninger om finansiering, som Spanien indgav i forbindelse med forordning (EF) 308/97 af 17. februar 1997 angaaende beskyttelse af skovene i Faellesskabet mod brande, vedroerer tre projekter Baskerlandet, hvortil der anmodes om et tilskud paa 1 655 603 euro, et projekt Catalonien, hvortil der anmodes om et tilskud paa 30 351 euro, og generaldirektoratet for bevarelse af naturen foreslaar tre projekter, hvortil der anmodes om et tilskud paa 1 293 822 euro.

De indgivne projekter vedroerer en national informationskampagne om skovbrande, en national aktion for land- og luftovervaagning og et kursus for uddannelse af personale, der staar for overvaagning og den foerste intervention, for saa vidt angaar de projekter, som generaldirektoratet for bevarelse af naturen foreslaar, en undersoegelse om beskyttelsen af skovene mod brand, for saa vidt angaar projektet i Catalonien, og en regional informationskampagne, anlaeggelse af veje, brandbaelter og vandforsyningssteder samt en regional aktion for overvaagning i Baskerlandet.

Intet projekt vedroerer De Kanariske OEer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0231/99

af Ana Miranda de Lage (PSE) til Kommissionen

(12. februar 1999)

Om: Forhoejelse af toldsatserne for bestemte europaeiske produkter i USA

Som foelge af uoverensstemmelsen mellem USA og EU paa grund af deres forskellige holdning til handelen med bananer er en raekke europaeiske produkter blevet paalagt en vaerditold paa 100 %.

Vil Kommissionen oplyse, hvorledes den har taenkt sig at reagere paa denne nye krise? Hvilke foranstaltninger agter den at ivaerksaette for at forsvare den europaeiske eksport paa det amerikanske marked?

Hvad agter Kommissionen at goere for at undgaa arbejdsloeshed som foelge af produktionsnedgangen inden for en raekke sektorer, der ligeledes har eksportproblemer paa grund af krisen i Rusland?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0885/99

af Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) til Kommissionen

(8. april 1999)

Om: Belgiens gennemfoerelse af direktiv 93/89/EOEF om opkraevning af afgifter for erhvervskoeretoejers benyttelse af visse veje

Ved kongelig anordning af 21. oktober 1997 gennemfoerte Belgien direktiv 93/89/EOEF(1). Heri fastsaettes det, at "euro-vignetten" i Belgien bl.a. skal anvendes paa N8 Kortrijk-Ieper-Koksijde, som i Flanderns strukturplan defineres som en landevej.

Er det i henhold til ovennaevnte direktiv tilladt, at en medlemsstat lader "euro-vignetten" finde anvendelse paa en vej, der betragtes som landevej?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(7. maj 1999)

Artikel 7, stk. d, tredje afsnit i Raadets direktiv 93/89/EOEF af 25. oktober 1993 om opkraevning i medlemsstaterne af afgifter paa visse koeretoejer, der anvendes til vejgodstransport, samt af vejafgifter og brugsafgifter for benyttelse af visse infrastrukturer bestemmer, at medlemsstaterne efter droeftelser med Kommissionen og i overensstemmelse med en saerlig procedure kan paalaegge brugerbetaling (dvs. euro-vignetten) for anvendelse af andre straekninger af hovedvejsnettet, saerlig naar sikkerhedsmaessige grunde taler for det.

Begien har anvendt denne bestemmelse og droeftet en udvidelse af det vejnet, hvor euro-vignetten skal anvendes, med Kommissionen, med henblik paa at faa det udvidet til at omfatte N-veje ("routes nationales").

Efter at have gennemgaaet den belgiske anmodning har Kommissionen i sin udtalelse af 15. februar 1996 konkluderet, at en storstilet udvidelse af euro-vignette-nettet, som den belgiske regering foreslog, ikke er rimelig. Kommissionen fandt det dog rimeligt, at udvide anvendelsen af euro-vignetten til et begraenset antal N-veje (17), hvor der kunne forventes en stigning i den tunge godstrafik, hvis de blev holdt uden for ordningen. Kommissionen mente, at en omlaegning af den tunge trafik til disse N-veje i kombination med visse af vejenes egenskaber kunne medfoere hoejere sikkerhedsrisici.

For at forhindre dette og bidrage til at sikre vejsikkerheden i hele Belgien har Kommissionen derfor godkendt, at euro-vignetten skal anvendes paa disse 17 N-veje (foruden paa motorvejene), herunder paa N 8 Brussel-Ninove-Oudenaarde-Kortrijk-Ieper-Koksijde.

(1) EFT L 279 af 12.11.1993, s. 32.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0731/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(29. marts 1999)

Om: Strukturfondene

Regioner, hvis koebekraftstandarder er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, klassificeres som "maal 1-regioner" og modtager betydelige EF-stoettemidler.

Beregningen af, hvorvidt dette loft er overskredet eller ej, foretages som fastsat i forslag til Raadets forordning (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene, KOM(98) 0131(1) paa grundlag af EUROSTATs statistiske oplysninger for de seneste tre aar.

I oejeblikket foreligger der kun tal for regnskabsaarene 1994, 1995 og 1996.

Hvilke regioner i Graekenland mener Kommissionen ikke vil opfylde kriterierne for maal 1-regioner i denne periode?

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Monica Wulf-Mathies paa skriftlige forespoergsler E-0717/99, E-0718/99, E-0719/99, E-0720/99, E-0721/99,E-0722/99, E-0723/99, E-0724/99, E-0725/99, E-0726/99, E-0727/99, E-0728/99,E-0729/99, E-0730/99 og E-0731/99

(5. maj 1999)

Kommissionen fastlaegger listen over regioner, der er stoetteberettigede under maal 1 for perioden 2000-2006, saa snart Raadet har vedtaget forordningen om de generelle bestemmelser for strukturfondene. I henhold til det forslag, Kommissionen fremlagde den 19. marts 1998, er regioner, som hoerer under maal 1, regioner paa NUTS II-niveau med et bruttonationalprodukt pr. indbygger maalt i koebekraftstandarder og beregnet ud fra tal fra de sidste tre aar paa under 75 % af EF-gennemsnittet. De tal, som bruges til beregningen, vedroerer 1994, 1995 og 1996.

Desuden har Kommissionen ligeledes foreslaaet, at meget afsidesliggende regioner og omraader, der hoerer under maal 6, i loebet af perioden 1995-1999 ligeledes vil vaere stoetteberettigede under maal 1.

Den tabel, som sendes direkte til det aerede parlamentsmedlem og Parlamentets Generalsekretariat, indeholder for hver medlemsstat en liste over regioner, som paa grundlag af Kommissionens forslag bliver stoetteberettigede under maal 1 i perioden 2000-2006. Regioner, der ikke er opfoert i denne tabel, er ikke stoetteberettigede under dette maal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0082/99

af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen

(27. januar 1999)

Om: Pakkerejsedirektivet

Vil Kommissionen stoette krav om skaerpede sikkerhedsforanstaltninger til at beskytte kunderne mod pakkerejsearrangoerers konkurs ved at fremsaette forslag om aendring af pakkerejsedirektivet med henblik paa at give kunderne yderligere information om sikringen af forudbetalinger, goere det muligt at flytte bookinger, hvis deres ferie oedelaegges, og sikre, at feriegaester bringes hjem, hvis firmaet gaar konkurs?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino paa skriftlige forespoergsler E-4002/98 og E-0082/99

(15. februar 1999)

Ordlyden af artikel 7 i direktiv 90/314/EOEF, som paalaegger arrangoerer og formidlere af pakkerejser, at "godtgoere, at han stiller tilstraekkelig garanti til i tilfaelde af insolvens eller konkurs at sikre tilbagebetaling af erlagte beloeb og hjemtransport af forbrugeren" giver vide muligheder for fortolkning.

Ved implementeringen af denne bestemmelse har medlemsstaterne brugt meget forskellige metoder. Kommissionen foelger implementeringen i alle medlemsstater noeje. For oejeblikket verserer overtraedelsesprocedurer mod Italien, hvor den i lov nr. 111/95 omhandlede rejsegarantifond ikke er blevet oprettet endnu, og mod Graekenland, hvor firmaer, som beskaeftiger sig med passagertransport til soes, er helt fritaget fra kravet om at stille garanti i tilfaelde af insolvens.

Det skal dog bemaerkes, at Kommissionen kun kan paabegynde overtraedelsesprocedurer i tilfaelde, hvor lakuner i gennemfoerelsen og anvendelsen af direktivets artikel 7 er aabenbare, for eksempel hvor der slet ikke er nogen implementering (som i Italien) eller hvor den garanti, som skal stilles af arrangoerer og formidlere, er klart utilstraekkelig. Det er naeppe muligt at argumentere for, at et garantisystem er utilstraekkeligt, hvis man ikke har konstateret nogen lakuner.

Faktisk har Kommissionen ikke modtaget klager fra forbrugere eller forbrugerforeninger, hverken i Det Forenede Kongerige eller nogen anden medlemsstat, som drejer sig om utilstraekkelig implementering af artikel 7. Paa denne baggrund synes alvorlige problemer endnu ikke at vaere forekommet i praksis.

Ikke desto mindre overvaager Kommissionen stadig omraadet noeje. Den seneste udvikling, isaer Domstolens afgoerelser i sagerne Dillenkofer (sag C-178/94), VKI mod OEsterreichische Kreditversicherung (sag C-364/96) og Ambry (sag C-410/96) giver grund til at tro, at de foranstaltninger, som nogle medlemsstater har valgt for at implementere artikel 7, ikke er i overensstemmelse med Domstolens fortolkning af denne bestemmelse. Kommissionen indbyder medlemsstaterne til at droefte omraadet i begyndelsen af 1999 og traeffer saa yderligere foranstaltninger om noedvendigt.

Med hensyn til artikel 4, stk. 4, i direktiv 90/314/EOEF angaaende aendring af opgivne priser beder Kommissionen det aerede medlem angive, hvad der faar hende til at mene, at denne bestemmelse ikke implementeres korrekt i Det Forenede Kongerige.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0014/99

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(12. januar 1999)

Om: Elendig behandling af foraeldreloese boern i Rusland - umenneskelige vilkaar i institutionerne

Ifoelge en nylig meddelelse fra organisationen Human Rights Watch er der over 600.000 foraeldreloese boern i Rusland, hvoraf en tredjedel ender paa institutioner og boernehjem, hvor de udsaettes for en brutal og umenneskelig behandling og ofte bliver ofre for seksuelt misbrug.

Disse frygtelige vilkaar medfoerer i bedste fald, at normale boern bliver aandeligt retarderede. De boern, der modsaetter sig denne brutale behandling, betegnes som kriminelle ("recidivister") og behandles som dissidenterne i Sovjetunionen. Af de 15.000 unge, der hvert aar forlader boernehjemmene, er de 5.000 arbejdsloese, 6.000 uden fast bopael, 3.000 kommer ud i kriminalitet og 1.500 begaar selvmord ifoelge oplysningerne fra den russiske statsadvokat!

Hvordan agter Kommissionen at skride ind for at beskytte menneskerettighederne for disse boerns vedkommende og soerge for menneskelige vilkaar i de russiske boernehjem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(5. februar 1999)

Kommissionen deler det aerede medlems bekymring for menneskerettighedsituationen i Rusland og specielt over forholdene paa hjemmene for foraeldreloese boern. Spoergsmaal om menneskerettighederne bliver regelmaessigt rejst paa topniveau over for de russiske myndigheder som led i den politiske dialog mellem EU og Rusland. Kommissionen ydede i perioden 1994-1998 via ECHO-programmet omkring 53 mio. euro til humanitaer hjaelp, beregnet specielt til saerlig foelsomme grupper saasom foraeldreloese boern paa boernehjem, og fanger som lider af tuberkulose. Et gennemgaaende problem er dog den - i forhold til Ruslands stoerrelse - relative mangel paa paalidelige ngo'er til at identificere behovene og formidle hjaelpen, samt de ofte vanskelige officielle procedurer og forskrifter. Til trods herfor vil Kommissionen imidlertid fortsaette med sin indsats for at yde humanitaer hjaelp. Kommissionen staar ogsaa over for at lancere et omfattende foedevarehjaelpeprogram, rettet specielt mod en raekke saerlig udsatte omraader.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0029/99

af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen

(20. januar 1999)

Om: Menneskerettigheder for husejere uden byggetilladelse

Antallet af illegale bygninger i Graekenland naar op paa 800.000, og antallet af personer, (husejere sammen med deres familier), som bebor huse uden tilladelse, er paa over 2 millioner mennesker.

Disse husejere har gentagne gange modtaget forsikringer fra de graeske myndigheder om, at problemet med lovligheden af deres bygninger vil blive bragt i orden, og at de vil blive integreret i byplanen, uden at der indtil i dag er sket noget saadant. De love og praesidentielle dekreter, som er blevet udstedt siden 1977 og indtil i dag (den nyeste var praesidentielt dekret nr. 267 af 1998) er af rent skattemaessig karakter, og paalaegger kaempe boeder til ejerne, skoent deres huse hverken er forbundet med vand-, kloakerings- eller elektricitetsnettet, noget som anses for at vaere selvfoelgeligt i et hvilket som helst land i verden. Denne situation udgoer en kraenkelse af endog de mest elementaere menneskerettigheder, og degraderer en femtedel af den graeske befolkning til "andenrangsborgere".

Kommissionen bedes oplyse, om den har kendskab til den situation, som illegale husejere befinder sig i i Graekenland, og hvad den har til hensigt at goere for at hjaelpe de over 2 millioner graekere, som er beroevet de mest elementaere samfundsydelser som vand, lys og kloakering?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(12. februar 1999)

Det ligger uden for Kommissionens kompetence at behandle dette spoergsmaal, som udelukkende sorterer under de paagaeldende nationale myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0285/99

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. februar 1999)

Om: Adgang for personer med den spanske eksamen "ingeniero técnico" til offentlig ansaettelse i Den Europaeiske Union

Kommissionen har via bilagene til det annullationssoegsmaal, der blev indbragt for Retten i Foerste Instans af Vicente Alonso Morales den 1. december 1997 (T-299/97), faaet kendskab til, at en person med den spanske eksamen "ingeniero técnico", Roberto Arce Recio, har faaet adgang til licentiat- og doktorstudierne i paa Paul Sabatier-universitetet i Toulouse, Frankrig, hvor han den 24. juni 1998 fik sin grad med udmaerkelse ("muy honorable").

Hvordan kan kommissaer Liikanen saa i sit svar af 10. februar 1998 paa skriftlig forespoergsel E-4186/97(1) anfoere, at en af Kommissionens grunde til ikke at acceptere personer med den spanske eksamen "ingeniero técnico" til offentlig ansaettelse i kategori A/LA i Den Europaeiske Union er, at denne eksamen ikke giver adgang til licentiat- og doktorstudier?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(3. marts 1999)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-2786/98 fra Ana Palacio Vellelersundi(2).

(1) EFT C 304 af 2.10.1998, s. 15.

(2) EFT C 50 af 22.2.1999, s. 150.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3786/98

af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Oplysning til offentligheden om passagerflys last

Jeg har erfaret, at der af og til transporteres radioaktive materialer som last i passagerfly.

1. Mener Kommissionen ikke, at offentligheden er berettiget til at vide, hvilke flyafgange der medtages last af denne type paa?

2. Hvorfor transporteres saadanne materialer ikke udelukkende paa fragtfly?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2307/98

af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: Graenseoverskridende samarbejde om behandling af kommunalt affald

1. Hvilke lovgrundlag paa nationalt og europaeisk plan - svarende til Tysklands gaeldende tekniske vejledning vedroerende luft, hhv. forbundsloven om beskyttelse mod immissioner - er forudsaetninger for godkendelse af anlaeg til navnlig varmebehandling og genanvendelse af kommunalt affald i de europaeiske nabolande?

2. Hvilke anlaeg til behandling og genanvendelse af kommunalt affald i EU stoettes via EU-midler, og i hvilket omfang?

3. Hvilke lovkrav gaelder for kommunalt affald fra Tyskland, som behandles og genanvendes i andre EU-landes anlaeg?

4. Anser Kommissionen en pris af 40 ecu/t for varmebehandling eller genanvendelse i et nyt anlaeg i Esbjerg (DK) for realistisk? Hvis ja, hvordan begrundes prisen, og hvordan vil disse priser ifoelge Kommissionen paavirke affaldsstroemmene i Tyskland?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(23. oktober 1998)

1. og 3. Ifoelge nugaeldende, europaeisk ret skal kommunale affaldsforbraendingsanlaeg o.lign. overholde bestemmelserne i direktiv 75/442/EOEF(1) om affald, i den nugaeldende udgave, samt i 89/369/EOEF(2) og 89/429/EOEF(3) om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale affaldsforbraendingsanlaeg. Efter ikrafttraedelse af direktiv 96/61/EF(4) om integreret forebyggelse og bekaempelse af forurening gaelder ogsaa bestemmelserne heri.

I henhold til strukturfondenes programbaserede fremgangsmaade godkender medlemsstater eller regioner paa eget ansvar individuelle projekter, der samfinansieres af strukturfondene, saasom affaldsforbraendings- eller genanvendelsesanlaeg. EU-lovgivningen skal overholdes. Kommissionen anslog i sin 7. aarsberetning om strukturfondene, at der i programmerne for 1994-1999 under maal nr. 1 blev bevilget omkring 225 mio. ecu til affaldsindsamlings- og behandlingssektorerne. Kommissionen har i denne forbindelse imidlertid ingen systematiske data om, hvor de enkelte anlaeg er beliggende, eller hvilke beloeb der er bevilget til anlaeg, der er samfinansieret af strukturfondene.

2. I oevrigt er forvaltning og behandling af byaffald blandt de prioriterede foranstaltninger i de projekter, Samhoerighedsfonden samfinansierer paa miljoeomraadet. De anslaaede samfinansieringsbeloeb for denne sektor ligger i perioden 1993-1997 paa 277 mio. ecu for Spanien, 268 mio. ecu for Portugal, 46 mio. ecu for Graekenland og 12 mio. ecu for Irland. Foelgende projekter er enten stadig i gang eller er for nylig blevet afsluttet:

>TABELPOSITION>

4. Det er ikke muligt at foretage en vurdering for det nyprojekterede anlaeg i Esbjerg, isaer fordi priserne er meget staerkt afhaengige af lokale faktorer.

(1) EFT L 194, 25. 7.1975.

(2) EFT L 163, 14. 6.1989.

(3) EFT L 203, 15. 7.1989.

(4) EFT L 257, 10.10.1996.