DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/181

(2004/C 88 E/0188)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0384/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om: Ansaldo Breda-fabrikkens overtrædelse af regler om beskyttelse af arbejdstagere udsat for asbest

I Ansaldo Breda-fabrikken i Pistoia, der er en italiensk togvognsfabrik, gennemførtes i perioden 1987 til 1991 en udskiftning af fabrikkens eternittag for at få arbejdspladsen til at leve op til de europæiske regler på sikkerhedsområdet.

Alt dette foregik uden at afbryde den normale arbejdsrutine, og uden at arbejderne blev forsynet med beskyttelsesudstyr og informeret om den reelle risiko ved under arbejdet at være udsat for asbeststøv. De ansatte fortæller, at de i den pågældende periode blev tvunget til dagligt at gøre deres arbejdsborde rene med trykluftsmaskiner, som fik det asbeststøv til at hvirvle op, som dryssede ned fra tagbelægningen.

Alt dette har bevirket, at dødeligheden af lungehindekræft, der en sjælden kræftform, som skyldes udsættelse for asbest, i disse år ligger betragteligt over landsgennemsnittet. De ansatte på fabrikken i Pistoia er derfor blevet tilkendt skadeserstatning for erhvervsbetinget sygdom inden for rammerne af den italienske lov nr. 257/92 i form af pensions- og forsikringsydelser, dog kun beregnet på grundlag af en periode indtil 1990.

I virkeligheden er noget af tagarbejdet først blevet udført efter 1991, og det er stadig i gang, men der er ikke er fastsat en lignende skadeserstatning for perioden fra 1991 og frem til i dag for de arbejdere, der fortsat er beskæftigede på fabrikken, for perioden fra 1991 og frem til i dag.

De italiensk retslige myndigheder er i færd med at undersøge sagen, og det fremgår af disse undersøgelser, at det lokale sundhedstilsyn efter at have kontrolleret graden af asbest-eksponering skal have vurderet den som acceptabel på nuværende tidspunkt. Denne oplysning strider dog imod det faktum, at tyve ansatte er døde af lungehindekræft i de sidste år.

Vil Kommissionen — i betragtning af EU's indsats for at beskytte arbejdstagerne, jf. for eksempel Europa-Parlamentets beslutning af 23. oktober om en ny fællesskabsstrategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen (2002-2006) (1) og Rådets afgørelse af 22. juli 2003 om nedsættelse af et rådgivende udvalg for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen (2) — oplyse:

1. om den ikke mener, at dette strider imod artikel 137 i EF-traktaten og især direktiv 83/477/EØF (3), gennemført i italiensk lovgivning med dekret nr. 277/91?

2. om den ikke mener, at dette strider imod direktiv 2003/18/EF (4)?

3. om den har kendskab til den asbestsanering, som virksomheden har iværksat, og hvor længe den har varet, om den stadig er i gang, om den er blevet udført under sikre forhold, og om de ansatte er blevet informeret ordentligt?

4. om de lokale tilsynsmyndigheder fører korrekt tilsyn med, at EU's sikkerhedsbestemmelser overholdes på arbejdspladser med problemer med asbest?

5. hvilke foranstaltninger der kan træffes for at sikre, at der tilkendes skadeserstatninger ud over den periode, der indtil nu er givet tilsagn om?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(19. april 2004)

Bestemmelserne vedrørende arbejdstagernes eksponering for asbest er indeholdt i Rådets direktiv 83/477/EØF af 19. september 1983 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest. Direktivet har til formål at beskytte arbejdstagerne mod farer for deres sundhed, herunder at forebygge farer, som opstår eller kan opstå ved under arbejdet at være udsat for asbest. I direktivet er der fastsat grænseværdier og andre særlige forskrifter. Direktivet er ikke til hinder for, at medlemsstaterne kan anvende eller indføre love eller administrative bestemmelser, der giver arbejdstagerne en bedre beskyttelse.

Gennemførelsen af direktivet er de enkelte medlemsstaters ansvar. Det er i første omgang op til de nationale myndigheder i Italien at sikre, at direktiver anvendes korrekt, samt at fastsætte bestemmelser om klageadgang og retsmidler i den nationale lovgivning. Hvis der er dokumentation for en generel tilsidesættelse af de nationale bestemmelser til gennemførelse af EF-direktiverne, kan Kommissionen dog i sin egenskab af EF-traktatens vogter gøre brug af mulighederne i traktaten, navnlig i artikel 226.

Italien har tilsendt Kommissionen de nationale bestemmelser, der er vedtaget for at efterkomme direktiv 83/477/EØF.

1. Det ærede medlems oplysninger vedrører gennemførelsen i praksis af den italienske lovgivning til gennemførelse af direktivet. Kontrollen med og overvågningen af disse gennemførelsesbestræbelser henhører helt og holdent under de nationale myndigheders kompetence. Det påhviler medlemsstaternes at sørge for, at myndighederne udfører deres opgaver på rette vis og fører effektiv kontrol med, at de nationale bestemmelser anvendes korrekt. Kommissionen kan ikke på grundlag af de foreliggende oplysninger vurdere de ansvarlige italienske myndigheders indsats i den konkrete sag.

2. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/18/EF af 27. marts 2003 om ændring af Rådets direktiv 83/477/EØF er et meget væsentligt skridt inden for beskyttelsen af udsatte arbejdstagere, for så vidt som direktivet indeholder bestemmelser om styrket forebyggelse.

Da fristen for at efterkomme direktivet først udløber i april 2006, kan der ikke på nuværende tidspunkt tales om overtrædelser. Under alle omstændigheder vedrører den sag, det ærede medlem henviser til, gennemførelsen i praksis af italiensk lovgivning, som allerede nævnt i punkt 1.

3. Kommissionen ligger ikke inde med officielle oplysninger fra de nationale myndigheder om den konkrete sag, der er genstand for denne skriftlige forespørgsel. Kommissionen agter derfor at anmode de italienske myndigheder om specifikke oplysninger om de forhold, der beskrives af det ærede medlem.

4. For så vidt angår spørgsmålet om anerkendelse af og erstatning for erhvervssygdomme er det de nationale myndigheder, der er eneansvarlige. I EF-regi har Kommissionen vedtaget henstillingen til medlemsstaterne af 19. september 2003 om den europæiske liste over erhvervssygdomme (5), som omfatter visse asbestfremkaldte sygdomme. Denne henstilling er imidlertid ikke bindende for medlemsstaterne, som fortsat har enekompetencen på dette område.

(1) EUT C 300 E af 11.12.2003, s. 290.

(2) EUT C 218 af 13.9.2003, s. 1.

(3) EFT L 263 af 24.9.1983, s. 25.

(4) EUT L 97 af 15.4.2003, s. 48.

(5) EUT L 238 af 25.9.2003.