ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3540/01

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Sikkerheden ved atomkraftværker

I den seneste tid er atomkraftværkers sikkerhed blevet drøftet. Da EU via Euratom skal bidrage til at opretholde og forbedre den nukleare sikkerhed, bedes Kommissionen derfor oplyse, hvorvidt kølesystemselektronikken i de atomkraftværker og behandlingsanlæg for nukleart affald, som er drift i EU, er beskyttet mod terrorangreb med såkaldte mikrobølgebomber (flux compressor eller microwave bomb)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(8. februar 2002)

Først og fremmest må Kommissionen minde det ærede medlem om, at Unionens kompetence på det nukleare område er nedfældet i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom-traktaten), hvis kapitel 3 (under Afsnit II) omhandler sundhedsbeskyttelse.

Siden da er der blevet vedtaget forordninger, direktiver m.v. med henblik på at beskytte mod eventuelle sundhedsskadelige virkninger som følge af udsættelse for ioniserende stråling.

Alle de ovennævnte bestemmelser har relation til strålingsbeskyttelse, eftersom sikkerheden i forbindelse med atomkraftværker sorterer under driftsherrerne under tilsyn af sikkerhedskontrolmyndighederne inden for rammerne af den nationale lovgivning. Med andre ord påhviler ansvaret for udstedelse af tilladelser og de nærmere bestemmelser for lokalisering, konstruktion, opførelse, drift samt afvikling af atomkraftværker fremdeles medlemsstaterne og specielt disses nukleare myndigheder.

På denne baggrund henhører konstruktionen af de instrumenter og det kontroludstyr, der er forbundet med kølesystemerne, under den enkelte medlemsstats ansvar.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2589/01

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(25. september 2001)

Om: Miljøødelæggelse i naturparken Los Tilos på Gran Canaria

Naturparken Los Tilos på Gran Canaria fik status som særligt naturreservat i kraft af lov 12/1994 om naturområder på De Kanariske Øer. Flora og fauna er typisk for en særlig form for subtropisk skov (laurisilva) og omfatter særlige planter og dyr (over 50 planter og et betydeligt antal hvirvelløse dyr), hvoraf nogle er udryddelsestruede.

I de senere år har man med EU-midler lagt rør for at lede det vand, der tjente som næring for skoven, væk for at udnytte det intensivt, og undertiden har private tilegnet sig dette vand, selv om det er offentlig ejendom.

De projekter, der samfinansieres af EU, skal generelt respektere Fællesskabets miljøregler.

I det foreliggende tilfælde rejser følgende spørgsmål sig:

- Er direktiv 85/337/EØF om vurdering af virkningerne på miljøet(1) blevet overholdt?

- Har de kompetente myndigheder overholdt EU-bestemmelserne om beskyttelse af naturen og navnlig rammedirektivet om vand?

- Er direktiv 92/43/EØF(2), hvori denne naturpark klassificeres som en prioriteret naturtype, blevet overholdt?

Hvilke foranstaltninger kan Kommissionen træffe for at garantere, at fællesskabsretten overholdes i forbindelse med dette projekt, og at EU-midlerne anvendes på en måde, der medvirker til at beskytte Los Tilos?

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. november 2001)

Lokaliteten Los Tilos de Moya, ES7010005 med et samlet areal på 83 ha er af Spanien blevet foreslået medtaget som en lokalitet af fællesskabsbetydning i Natura 2000-nettet i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (habitatdirektivet).

Lokaliteten rummer eksempler på følgende naturtyper af fællesskabsbetydning: Lavamarker og naturlige huledannelser (8320), makaronesisk laurbærskov (9363) samt endemiske makaronesiske heder.

Det anbefales medlemsstaterne at sikre, at de lokaliteter, der er opført på deres nationale liste over foreslåede lokaliteter af fællesskabsbetydning, ikke risikerer at blive forringet, før den endelige fællesskabsliste over sådanne lokaliteter er blevet vedtaget.

I artikel 6, stk. 3, i habitatdirektivet hedder det: Alle planer eller projekter, der ikke er direkte forbundet med eller nødvendige for lokalitetens forvaltning, men som i sig selv eller i forbindelse med andre planer og projekter kan påvirke en sådan lokalitet væsentligt, vurderes med hensyn til deres virkninger på lokaliteten under hensyn til bevaringsmålsætningerne for denne.

Kommissionen har ingen informationer vedrørende dette projekt, og derfor vil der nu tilgå den spanske regering en skrivelse med anmodning om yderligere oplysninger om kanaliseringsprojektet i området ES7010005.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3138/01

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(14. november 2001)

Om: Forbud mod drivgarn i EU

Kan Kommissionen bekræfte, at det pr. 1.1.2002 er forbudt at fiske med drivgarn i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. december 2001)

Rådets forordning (EF) nr. 1239/98 af 8. juni 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 894/97 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne(1) forbyder fra den 1. januar 2002, at der anvendes drivgarn til fiskeri efter visse arter, herunder tun, tunlignende fiskearter, sværdfisk, alle blækspruttearter og nogle pelagiske hajarter.

Fra den 1. januar 2002 vil Kommissionen tage de fornødne skridt til at kontrollere, at medlemsstaterne på passende vis håndhæver EF-bestemmelserne om forbudet mod at anvende drivgarn til fiskeri efter stærkt vandrende arter. Hvis det ikke er tilfældet, vil Kommissionen indlede en overtrædelsesprocedure over for den pågældende medlemsstat.

(1) EFT L 171 af 17.6.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2491/01

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. september 2001)

Om: Udsendelse af stråling fra mobiltelefoner

Kommissionen nævnte i sit svar på min forespørgsel (H-0012/2001(1)) om udsendelse af stråling fra mobiltelefoner blandt andet, at Den Videnskabelige Styringskomité agtede at afgive en ajourført udtalelse i juni 2001 for således at kunne tage alle de nye videnskabelige resultater i betragtning og sikre, at det videnskabelige grundlag, som Rådets henstilling bygger på, fortsat er pålideligt. Kan Kommissionen give oplysning om konklusionerne af denne udtalelse? Er der, som der var planer om, fastlagt en europæisk model for grænseværdien for strålingsudsendelse, og i bekræftende fald hvilken?

(1) Skriftligt svar af 13.2.2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(29. oktober 2001)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at det ikke i øjeblikket er muligt at give konklusionerne af Den Videnskabelige Styringskomités udtalelse, da udtalelsen forventes at blive vedtaget den 30. oktober 2001 og derefter vil blive offentliggjort på følgende internetadresse (http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/sct/outcome_en.html

opinions).

I spørgsmålet om sikkerhedsstandarder henledes opmærksomheden på, at der skal udvikles forskellige standarder, som dækker forskellige typer af produkter. Standarderne for mobiltelefoner er parat. Europæisk Standard (EN) 50360:2001 indeholder sikkerhedsgrænserne, mens EN 50361:2001 indeholder standardiserede afprøvningsmetoder. Andre standarder vil blive færdiggjort i løbet af det kommende år og vil dække andre former for radioudstyr, herunder basisstationerne under det globale system for mobil kommunikation (GSM).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2636/01

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(2. oktober 2001)

Om: EU-foranstaltninger mod menneskesmugling af unge fodboldspillere

I svaret på skriftlig forespørgsel E-1712/01(1) af Max van den Berg om menneskesmugling af unge fodboldspillere besvarer Kommissionen ikke spørgsmålet om, hvorvidt den er rede til at tage initiativ til en undersøgelse med henblik på at vurdere, om der er behov for supplerende EU-foranstaltninger, og i givet fald hvilke. Kommissionen refererer i sit svar hovedsagelig til direktiv 94/33/EF om beskyttelse af unge på arbejdspladsen, FIFA's nye regler om fodboldmæglere og de nylige aftaler mellem FIFA og Kommissionen, i hvilken forbindelse Kommissionen anfører, at det ikke er dens opgave at udforme sådanne rammeaftaler.

I en skrivelse til det nederlandske parlament oplyser den nederlandske justitsminister, at situationen i Nederlandene, selv om han fuldt ud overholder de nederlandske bestemmelser om godkendelse og beskæftigelse af unge spillere for at modvirke misforhold, alligevel kan påvirkes af andre bestemmelser i andre medlemsstater. Ministeren refererer i den forbindelse hovedsagelig til risikoen for, at spillere under 18 år parkeres i andre medlemsstater. Det ville glæde ham, hvis Kommissionen ville undersøge muligheden for en fælles europæisk løsning.

Er Kommissionen, også i lyset af skrivelsen fra den nederlandske justitsminister, rede til at undersøge mulighederne for at sikre en fælles europæisk løsning i forbindelse med den mulige handel med unge fodboldspillere?

(1) EFT C 364 E af 20.12.2001, s. 186.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(16. november 2001)

Kommissionen har taget de supplerende oplysninger fra det ærede medlem til efterretning, ikke mindst henvisningen til skrivelsen fra den nederlandske justitsminister til det nederlandske parlament. Kommissionen mener, at det er ganske nyttigt, at de nationale myndigheder træffer foranstaltninger mod smugling af unge fodboldspillere og dermed viser deres vilje til at sætte en stopper for en sådan praksis.

Som anført i svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-1712/01(1) mener Kommissionen, at det er mest hensigtsmæssigt, at der gribes ind på nationalt plan. Derfor har Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt planer om at tage nye fællesskabsinitiativer til at bekæmpe smuglingen af unge fodboldspillere.

Kommissionen mener endvidere, at Rådets direktiv 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge på arbejdspladsen bidrager til at sikre beskyttelsen af de pågældende unge. Dette direktiv tager sigte på at forbyde børnearbejde, fastsætte regler for og beskytte unge på arbejdspladsen og generelt sørge for, at alle arbejdsgivere garanterer unge arbejdsvilkår, der er tilpasset deres alder. Hovedformålet med direktivet er således at forbedre de unges arbejdsvilkår. Der er ikke fastsat bestemmelser om et fuldstændigt forbud mod børnearbejde, men direktivet indeholder visse muligheder for fravigelse herfra for medlemsstaterne.

(1) EFT C 364 E af 20.12.2001, s. 186.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2892/01

af James Fitzsimons (UEN) til Kommissionen

(12. oktober 2001)

Om: Import af kød fra Argentina

Vil Kommissionen give detaljerede oplysninger om, hvor store mængder kød der er blevet importeret fra Argentina til EU-medlemsstaterne i løbet af det sidste år?

Vil Kommissionen oplyse, om denne import ledsages af veterinær- og sundhedscertifikater eller ej, og hvilken kontrol der foretages i forbindelse med denne import?

Vil Kommissionen på grundlag af sine egne informationer oplyse, om og i hvilket omfang mund- og klovsyge findes i Argentina? Overvejer Kommissionen at forbyde denne import i tilfælde af, at mund- og klovsyge findes i Argentina?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(12. november 2001)

Ifølge de oplysninger, der er til rådighed (Eurostat), blev der i 2000 indført 52 361 tons kød fra Argentina til medlemsstaterne.

Kød, der udføres fra Argentina til Fællesskabet, skal opfylde visse dyresundhedsmæssige betingelser, som er fastsat i Kommissionens beslutning 93/402/EØF af 10. juni 1993 om sundhedsmæssige betingelser og udstedelse af sundhedscertifikat ved indførsel af fersk kød fra bestemte lande i Sydamerika. Disse betingelser gælder bl.a. sygdomsfrihed samt udbening og hængning af kødet.

Det er i bilaget til Rådets direktiv 72/462/EØF af 12. december 1972 om sundhedsmæssige og veterinærpolitimæssige problemer i forbindelse med indførsel af kvæg og svin samt fersk kød fra tredjelande fastsat, at der skal udfyldes og underskrives et dyresundhedscertifikat og et certifikat om kødets egnethed som menneskeføde, som skal ledsage kødet til grænsekontrolstederne i Fællesskabet. På grænsekontrolstederne udføres der en indførselskontrol af partierne, som indebærer 100 % kontrol af dokumentation og identitetspapirer, og der udføres også fysiske kontroller af en vis procentdel af disse partier.

De argentinske myndigheder bekræftede den 23. april 2001 i Buenos Aires, at der var forekommet en række udbrud af mund- og klovsyge, og eksporten af kød fra hele landet blev suspenderet. Medlemsstaterne blev straks underrettet herom, og for at give denne suspension virkning traf Kommissionen sin beslutning af 4. april 2001 om ændring af beslutning 93/402/EØF om dyresundhedsmæssige betingelser og udstedelse af sundhedscertifikat ved indførsel af fersk kød fra bestemte lande i Sydamerika(1).

(1) EFT L 95 af 5.4.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2698/01

af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen

(3. oktober 2001)

Om: Støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse

Kan Kommissionen opstille en liste over de projekter, som de italienske regioner Liguria, Lombardia, Piemonte og Valle d'Aosta i løbet af 2000-2001 har fremlagt i forbindelse med støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse, og over de projekter, der efterfølgende er blevet godkendt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(31. januar 2002)

Der kan opnås støtte fra Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse (GD SANCO) inden for de to aktivitetsområder, nemlig sundhed og forbrugerbeskyttelse (derudover forvalter GD SANCO også midler, som hovedsageligt anvendes til kompensationer for udryddelse af dyresygdomme inden for veterinær- og plantesundhedsområdet; kapitel B1-33 på budgettet):

- økonomisk støtte kan tildeles organisationer inden for rammerne af de enkelte folkesundhedsprogrammer

- i henhold til artikel 2, litra b) og artikel 2, litra c) i Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 283/1999/EF af 25. januar 1999 om etablering af en generel ramme for Fællesskabets aktiviteter til fordel for forbrugerne(1), yder SANCO ligeledes støtte til projekter og aktioner, der gennemføres af forbrugerorganisationer og andre relevante instanser.

I begge ovenstående tilfælde ydes den økonomiske støtte udelukkende efter gennemførelse af en indkaldelse af forslag og i henhold til de officielle ansøgnings- og udvælgelsesprocedurer. Finansieringskriterierne er fastlagt i de enkelte retsakter. Når Kommissionen udvælger de projekter, der modtager støtte, bistås den af en række programudvalg med deltagelse af repræsentanter for medlemsstaterne.

Folkesundhed

Der findes for øjeblikket otte folkesundhedsprogrammer. Et nyt handlingsprogram om folkesundhed er til debat i Parlamentet og Rådet. Når dette vedtages, ophæves de nuværende otte programmer.

Et bilag indeholdende oplysninger om de projekter, som de italienske regioner i Liguria, Lombardia, Piemonte og Valle d'Aosta har fremlagt i 2000 og 2001 og som har modtaget eller vil modtage støtte, er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Generelle oplysninger samt oplysninger om de projekter, der indtil 2000 har modtaget støtte fra de otte folkesundhedsprogrammer, kan ligeledes findes på GD SANCO's websider(2).

Forbrugerbeskyttelse

Et yderligere bilag indeholdende oplysninger om de projekter, som de italienske regioner i Liguria, Lombardia, Piemonte og Valle d'Aosta har fremlagt, og om de projekter, der modtog støtte i 2000 og 2001, er ligeledes sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Generelle oplysninger samt oplysninger om de projekter, der indtil 2001 har modtaget støtte, kan ligeledes findes på GD SANCO's websider(3).

(1) EFT L 34 af 9.2.1999.

(2) http://europa.eu.int/comm/dgs/health_consumer/index_da.htm.

(3) http://europa.eu.int/comm/dgs/health_consumer/index_da.htm.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2413/01

af James Nicholson (PPE-DE) til Kommissionen

(3. september 2001)

Om: Undertrykkende lovgivning mod kristne i Turkmenistan

På baggrund af den vedvarende forfølgelse af kristne i Turkmenistan bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvilke skridt har man taget over for de relevante myndigheder?

2. Er der afgivet nogen løfter om, at de repressive love vil blive ophævet?

3. Hvad agter Turkmenistan at foretage sig over for de sikkerhedsofficerer, som har beslaglagt ejendom tilhørende såvel kirken som private?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(1. oktober 2001)

Kommissionen er fuldstændig klar over de religiøse mindretals, herunder de kristnes, stadig dårligere vilkår i Turkmenistan.

Kommissionen er bekymret over de turkmenske myndigheders manglende vilje til at forbedre situationen. Turkmenistan praktiserer ikke den religionsfrihed, som er knæsat i den turkmenske forfatning og godkendt af landets regering i forbindelse med dets internationale forpligtelser, f.eks. inden for rammerne af Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).

Kommissionen tager regelmæssigt dette spørgsmål op med de turkmenske myndigheder på bilaterale møder og vil også gøre det fremover. Desuden har Unionen foretaget adskillige diplomatiske henvendelser til de turkmenske myndigheder om dette emne, både lokalt i Asjkhabad og inden for rammerne af OSCE's permanente råd i Wien. Imidlertid har Kommissionen aldrig modtaget nogen oplysninger om de skridt, som Turkmenistans regering har taget over for lovovertrædere, især de sikkerhedsofficerer, som har gjort sig skyldige i beslaglæggelse af privat og kirkelig ejendom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2587/01

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(25. september 2001)

Om: Europæisk informationskampagne om den europæiske kræftkodeks

Nu om dage er det i stigende grad op til den enkelte selv at passe på sit helbred, men for at gøre det, har man brug for information. Forebyggelse og viden er af afgørende betydning for en tidlig diagnose, og derfor er det nødvendigt at vide, at disse ting eksisterer. I 1988 vedtog man f.eks. den europæiske kræftkodeks. Denne kodeks består af 10 gode råd, og hvis man følger dem, kan forekomsten af kræft reduceres med 15 %, hvilket svarer til tusinder af menneskeliv. En undersøgelse, der blev foretaget for nylig, viste, at ud af en gruppe på 600 personer, havde kun 9 % kendskab til denne kræftkodeks og dens indhold.

Mener Kommissionen, at den burde holde fast ved sin europæiske informationskampagne om kræftforebyggende foranstaltninger, for at en større del af befolkningen kan få kendskab til nyttige redskaber som den nævnte kodeks, og for at udbrede de 10 gode råd, der kan redde så mange menneskeliv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(12. november 2001)

Det ærede medlem støtter Kommissionens mangeårige indsats for at forebygge kræft gennem oplysning af de europæiske borgere ved hjælp af de såkaldte ti bud i den europæiske kræftkodeks. Siden den europæiske kræftkodeks første gang blev offentliggjort i 1988, er den gennem årene blevet udbredt og formidlet af næsten alle organisationer i medlemsstaterne, der er beskæftiget med kræftbekæmpelse.

Det er mindre vigtigt i forebyggelsen af kræft at vide, hvor kodeksen kommer fra. Det er imidlertid vigtigt, at kodeksens budskab om forebyggende forholdsregler indgår aktivt i de europæiske borgeres liv. Den europæiske kræftkodeks er et vigtigt element i den samlede strategi for Fællesskabets handlingsplaner for kræftbekæmpelse. Med hensyn til fremme af de europæiske borgeres sundhed ved hjælp af offentlige informationskampagner støtter Fællesskabet også to netværker, der tager sigte på begrænsning af rygning.

Efter en toårig forlængelse vil den tredje handlingsplan for bekæmpelse af kræft blive endeligt afsluttet i 2002. Kommissionen vil da aflægge beretning om resultaterne af alle de aktioner, der blev støttet gennem planen. De ti bud i den europæiske kræftkodeks vil blive genstand for en særlig undersøgelse af, hvordan offentligheden opfatter dem, og hvordan de påvirker offentligheden.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2256/01

af Richard Balfe (NI) til Rådet

(3. august 2001)

Om: Tilbagelevering af Aksum-obelisken til Etiopien

I henhold til artikel 37 i den italienske fredsaftale, der trådte i kraft i september 1947, skulle Italien returnere alt krigsbytte fra Etiopien inden for 18 måneder. Endvidere blev det i den italiensk-etiopiske aftale fra 1997 fastsat, at Aksum-obelisken, der efter ordre fra Mussolini blev taget som krigsbytte i 1937 og opstillet i Rom til minde om Marchen mod Rom, skulle returneres i 1997. Vil Rådet på baggrund af ovennævnte drøfte spørgsmålet om tilbagelevering af obelisken med det italienske udenrigsministerium og anmode det om at oplyse, hvornår dette løfte kan forventes indfriet?

Vil Rådet endvidere anmode ministeriet om at udtale sig om tilbageleveringen af andre genstande, der blev taget som krigsbytte fra Etiopien, og især om, hvornår de etiopiske nationale arkiver fra perioden før krigen, som nu er indlemmet i de italienske statsarkiver, samt den etiopiske flyvemaskine Tsehai fra før krigen, som befinder sig på det italienske luftfartsmuseum, vil blive returneret?

Svar

(17. december 2001)

De særlige spørgsmål, som det ærede parlamentsmedlem rejser vedrørende Aksum-obelisken og andre etiopiske kulturværdier i Italien, henhører ikke under fællesskabskompetencen og skal snarere tages op bilateralt mellem de etiopiske og de italienske myndigheder.

Rådet er sig imidlertid bevidst, at de kulturelle spørgsmål har stor betydning i samarbejdet mellem Afrika og Den Europæiske Union. Der er en særlig henvisning til problematikken omkring tilbagelevering af kulturværdier i handlingsplanen fra Kairo, som blev udarbejdet på baggrund af topmødet mellem Afrika og Europa den 3.-4. april 2000 i Kairo:

Vi giver tilsagn om at lægge vægt på kulturelt samarbejde mellem Afrika og Europa som et integrerende aspekt af udviklingen.

Med hensyn til stjålne eller ulovligt eksporterede kulturværdier har vi noteret os de afrikanske staters bekymring og beder højtstående embedsmænd i den biregionale gruppe om at behandle de retlige og praktiske konsekvenser af yderligere foranstaltninger på dette område og at udarbejde en rapport, der skal vurderes på ministerplan som led i opfølgningsmekanismen inden for en rimelig tid.(1)

Spørgsmålet om stjålne eller ulovligt eksporterede kulturværdier blev taget op igen generelt på midtvejsmødet på ministerplan mellem EU og Afrika den 11. oktober 2001 i Bruxelles, der indgår som led i den proces, der blev indledt i april 2000 i Kairo.

(1) Dok. 7678/00, punkt 125, s. 15.