ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0136/99

af Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. februar 1999)

Om: CFA-francen

Med indfoerelsen af euroen forsvinder den franske franc og den franske centralbank. Under den 27. Paritetiske Forsamling AVS-EU den 21.-24. september 1998, blev der vedtaget en endelig beslutning om spoergsmaalet om euroen og CFA-francen. Det henstilles heri til Kommissionen at undersoege de potentielle virkninger af medtagelsen af CFA-francen i euroen.

Hvilken gyldighed vil CFA-francen faa, og hvem skal kontrollere denne franc, som anvendes i alle de lande, der tidligere har vaeret franske kolonier. Hvem indkasserer valutaen fra den afrikanske ekport?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(10. marts 1999)

Frankrig havde indgaaet en raekke valutakursaftaler med "Union économique et monétaire ouest-africaine" (UEMOA), "Communauté économique et monétaire de l'Afrique Centrale" (CEMAC) og Republikken Comorerne. Eftersom Faellesskabet siden den 1. januar 1999 har eksklusive befoejelser paa valutakursomraadet for medlemsstater, der har vedtaget euroen, var det noedvendigt med en raadsbeslutning for at bekraefte, at de nuvaerende ordninger vedroerende CFA-francen og den comoriske franc kunne fortsaette.

I forlaengelse af raadslagninger med medlemsstaterne vedtog Kommissionen den 1. juli 1998 en henstilling til Raadet om at bekraefte de fremtidige forbindelser mellem euroen og CFA-francen og den comoriske franc. Efter at have hoert Den Europaeiske Centralbank vedtog Raadet beslutningen den 23. november 1998.

I beslutningen bekraeftes det, at Frankrig kan fortsaette de nuvaerende aftaler med UEMOA, CEMAC og Comorerne. Der staar ogsaa, at Frankrig og de afrikanske aftalekontrahenter er eneansvarlige for disse aftalers gennemfoerelse. Dette indebaerer, at CFA-francens og den comoriske francs retlige stilling ikke er aendret ved euroens indfoerelse, og at centralbankerne for UEMOA, CEMAC og Comorerne fortsat er forpligtede til i overensstemmelse med bestemmelserne i aftalerne at beholde en del af deres udenlandske aktiver i deres driftsregnskaber med det franske finansministerium.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0992/99

af Patricia McKenna (V) til Kommissionen

(15. april 1999)

Om: Hjaelp til Kasakhstan

Agter Kommissionen i betragtning af rapporter om, at visse omraader af Kasakhstan stadig lider under de frygtelige eftervirkninger fra det tidligere Sovjetunionens atomproevespraengninger, at yde bistand gennem Tacis og lignende hjaelpeprogrammer for at lette de problemer, som Kasakhstan staar over for?

En nylig undersoegelse har vist, at det omraade, hvor atomproevespraengningerne fandt sted for over 20 aar siden, nu er et af de mest forurenede omraader paa jorden. Skoensmaessigt 1,5 millioner mennesker menes at vaere blevet ramt af kraeft, luftvejssygdomme og sindslidelser, men pga. fattigdom har de vaerst ramte ikke mulighed for at modtage laegehjaelp eller flytte til andre omraader. Har Kommissionen paa den baggrund paataenkt nogen form for humanitaer hjaelp?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(5. maj 1999)

Kommission er helt klar over virkningerne af det tidligere Sovjetunionens atomproevespraengninger i Kasakhstan. Paa et moede i Det Blandede Udvalg i maj 1998 forelagde den kasakhiske viceminister for miljoespoergsmaal en oversigt over foelgerne af atomproevespraengningerne i Kasakhstan. I november 1998 aflagde Kasakhstans oekologiminister besoeg i Bruxelles og oplyste Kommissionen om situationen i Semipalatinsk, hvor atomproevespraengningerne fandt sted. Han anmodede om Tacis-bistand til dette omraade.

Kommissionen var villig til at stoette et projekt, hvis de kasakhiske myndigheder skulle anmode herom ved forhandlingerne om handlingsprogrammet for 1999. Under forhandlingerne om Tacis-handlingsprogrammet fremsatte Kasakhstans regering dog ikke nogen anmodning vedroerende virkningerne af atomproevespraengningerne i Semipalatinsk, hvorfor der ikke indgaar noget projekt herom i Tacis-handlingsprogrammet for 1999.

I forbindelse med forberedelsen af det naeste handlingsprogram vil Kommissionen minde den kasakhiske regering om, at projekter vedroerende virkningerne af atomproevespraengningerne vil kunne komme i betragtning.

Kommissionen er ogsaa blevet kontaktet af de kasakhiske myndigheder angaaende humanitaer bistand. Kommissionen har meddelt myndighederne, at den inden for rammerne af sit mandat er parat til at undersoege enhver anmodning i den forbindelse, som bliver forelagt af partnere, der kan komme i betragtning. Paa grund af problemets omfang boer ethvert program dog ogsaa indeholde en kapacitetsoversigt og fremlaegges og gennemfoeres af en partner, som er en ikke-statslig eller international organisation. Desvaerre har Kommissionen endnu ikke modtaget noget forslag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0332/99

af Gianni Tamino (V) til Kommissionen

(23. februar 1999)

Om: Raadets direktiv 98/58 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformaal

I Italien vedtog Deputeretkammeret sidste aar endeligt "faellesskabslovgivningen 1998".

Blandt de direktiver, som ikke blev omsat til national lovgivning, var Raadets direktiv 98/58/EF om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformaal(1), ifoelge hvis artikel 10 den 31. december 1999 er sidste frist for at efterkomme direktivet.

Det er indlysende, at den kommende "faellesskabslovgivning 99" ved aarets udgang vil fastsaette en etaarig frist for omskrivning i national ret fra datoen for denne lovs vedtagelse, og Italien vil saaledes ikke faa den noedvendige tid til at overholde den i dette vigtige direktiv fastsatte frist.

Har Kommissionen kendskab til denne situation? Hvordan bedoemmer den situationen, og hvad har den til hensigt at foretage sig?

Har Kommissionen ivaerksat det arbejde, som er noedvendigt for at kunne overholde den i artikel 8 i direktivet fastsatte frist, og vil den orientere Parlamentet om reaktionen herpaa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. april 1999)

Kommissionen var ikke klar over det naevnte problem. Det er Kommissionens praksis at minde medlemsstaterne om, at de har pligt til at gennemfoere direktiverne inden udloebet af fristen. Hvis et direktiv ikke er blevet gennemfoert korrekt inden denne dato, bliver der automatisk indledt en overtraedelsesprocedure.

Kommissionen er gaaet i gang med at udfaerdige rapporten, som skal forelaegges Raadet inden den 30. juni 1999 i henhold til artikel 8 i Raadets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformaal(2). Kommissionen har anmodet om, at alle tredjelande, som har tilladelse til at eksportere dyr eller animalske produkter til EU, fremsender oplysninger om enhver lovgivning eller andre regler, som anvendes med henblik paa velfaerd for dyr paa landbrugsbedrifter, under transport og ved slagtning. Naar disse oplysninger modtages, vil de blive vurderet i henhold til artikel 8 i Raadets direktiv 98/58/EF og forpligtelserne under Verdenshandelsorganisationen. Rapporten vil ogsaa blive tilstillet Parlamentet.

(1) EFT L 221 af 8.8.1998, s. 23.

(2) EFT L 221 af 8.8.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0657/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1999)

Om: Strukturfondene

De regioner, hvis bruttonationalprodukt pr. indbygger er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, falder ind under "maal 1-regioner" og nyder godt af betydelig faellesskabsstoette.

For at kunne konstatere, om dette niveau er overskredet eller ikke, indeholder forslaget til Raadets forordning, KOM(98) 0131(1) om generelle bestemmelser om strukturfondene, bestemmelse om, at der skal tages hensyn til data for de seneste tre aar, hvor der foreligger tal fra Eurostat.

For oejeblikket foreligger der kun data for regnskabsaarene 1994, 1995 og 1996.

Kan Kommissionen oplyse data for disse aar for den selvstyrende region Valencia?

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0248/99

af Paul Ruebig (PPE) til Kommissionen

(12. februar 1999)

Om: Welser Westspange

Maalet med nord-syd-forbindelsen er at skabe et integreret vejnet fra Nordsoeen til Graekenland. Den 1.600 km lange straekning mellem Hamburg og Belgrad er fuldt udbygget bortset fra to afsnit i OEstrig. Welser Westspange skal derfor forbinde A8 (Innkreisautobahn) med A9 (Phyrnautobahn) ved byen Wels. For oejeblikket maa den gennemgaaende trafik koere en betydelig omvej eller tage vejen over Welser Osttangente, en landevej, som gaar igennem et taet bebygget omraade.

Welser Westspange vil oege faerdselssikkerheden enormt. Der vil aarligt blive koert 100 mio. km mindre, og koeretiden vil blive reduceret med ca. 900.000 timer. Den nationaloekonomiske gevinst anslaas at beloebe sig til naesten en halv milliard schilling. Der bliver tale om en varig aflastning af miljoeet. Braendstofforbruget pr. 5.000 koeretoejer vil falde med 10.000 tons aarligt.

Welser Westspange befinder sig stadig i planlaegningsfasen. Hvordan agter Kommissionen at stoette og fremskynde projektets gennemfoerelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(13. april 1999)

Vejprojektet "Westspange Wels" betegnes som projekt af faelles interesse i Parlamentets og Raadets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Faellesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropaeiske transportnet(1). Disse retningslinjer udgoer en generel referenceramme, som skal tilskynde de paagaeldende medlemsstater til at udfoere de projekter af faelles interesse, de identificerer.

Beslutningen om at gennemfoere det paagaeldende vejprojekt og finansieringen heraf er den oestrigske regerings ansvar.

I henhold til Raadets forordning (EF) 2236/95 af 18. september 1995 om generelle regler for Faellesskabets finansielle stoette inden for transeuropaeiske(2) net kan Faellesskabet stoette dette projekt under forudsaetning af, at en raekke betingelser og kriterier er opfyldt. Ansoegninger om finansiel stoette i henhold til denne forordning skal sendes til den paagaeldende medlemsstat. Kriterierne for udvaelgelse med henblik paa EF-stoette omfatter bl.a. projektets modenhed, den finansielle pakkes soliditet eller foelgerne for miljoeet. Indtil nu har den oestrigske regering ikke anmodet om oekonomisk stoette fra EF til "Westspange Wels"-projektet.

Projektet er ikke blevet taget i betragtning i henhold til OEstrigs strukturfondsprogram, da det paagaeldende omraade ikke kan komme i betragtning.

(1) EFT L 228 af 9.9.1996.

(2) EFT L 228 af 23.9.1995.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0695/99

af Christine Crawley (PSE) til Kommissionen

(9. marts 1999)

Om: Deltidsansatte arbejdstageres pension

I 1995 henviste det engelske Overhus én proevesag til EU-Domstolen ud af 45.000 sager ved Arbejdsretterne vedroerende deltidsansatte arbejdstageres pensionskrav over for tidligere arbejdsgivere med henvisning til, at de mistede pensionsrettigheder var en forskelsbehandling.

Kan Kommissionen laegge pres paa EU-Domstolen med henblik paa en snarlig afgoerelse, da nogle af disse pensionister, der afventer udfaldet, risikerer at afgaa ved doeden, inden resultatet af deres anke foreligger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pàdraig Flynn

(1. april 1999)

Den sag, det aerede medlem henviser til, og som endnu ikke er afgjort, viser sig at vaere sag C-78/98 Preston m.fl., som endelig naaede frem til Domstolen i marts 1998. Retsmoedet om denne sag fandt sted den 23. marts 1999.

Sagen drejer sig om anvendelse af artikel 119 i EF-traktaten, som den er fortolket af Domstolen i Barber-dommen af 17. maj 1990(1) og de fortolkninger, der har fulgt den, herunder dommene af 28. september 1994 i sag C-57/93 Vroege(2) og sag C-128/93 Fisscher(3). Den britiske domstol har anmodet om Domstolens vurdering af disse to dommes virkelige raekkevidde, nemlig retten til at vaere tilknyttet en erhvervstilknyttet pensionsordning siden den 8. april 1976, datoen for Defrenne-dommen(4) for arbejdstagere paa deltid, hvoraf stoerstedelen er kvinder.

Kommissionen kan ikke gribe ind over for Domstolen paa den maade, det aerede medlem anmoder om.

(1) C-262/88, S 1990, s. I-1889.

(2) S 1994, s. I-4541.

(3) S 1994, s. I-4583.

(4) C-43/75, S 1976, s. 455.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0078/99

af Graham Mather (PPE) til Kommissionen

(27. januar 1999)

Om: Direktiv 95/29/EF om beskyttelse af dyr under transport

1. Er Kommissionen fuldt ud tilfreds med gennemfoerelsen og haandhaevelsen af direktiv 95/29/EF(1) om beskyttelse af dyr under transport?

2. Har Kommissionen modtaget nogen formelle klager angaaende en medlemsstats manglende opfyldelse af sine forpligtelser under dette direktiv?

3. Kan Kommissionen - med hensyn til ovenstaaende spoergsmaal 1 og 2 - oplyse, hvilke bestemmelser i direktivet og hvilke medlemsstater det drejer sig om?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. marts 1999)

1. De fleste medlemsstater har korrekt gennemfoert Raadets direktiv 95/29/EF. Overtraedelsesprocedurer loeber fortsat for to medlemsstater, fordi de ikke har overfoert nogle krav i direktivet til deres nationale bestemmelser. Kommissionen har gennemfoert en raekke kontrolbesoeg i medlemsstaterne for at efterproeve gennemfoerelsen og haandhaevelsen af EF-kravene til dyrs velfaerd under transport. Efter besoegene blev der rapporteret tilfaelde af utilstraekkelig gennemfoerelse eller haandhaevelse i mange medlemsstater.

2. Kommissionen modtager mange henvendelser om dyrs velfaerd, herunder en raekke klager over medlemsstaters manglende haandhaevelse af Raadets direktiv 95/29/EF og klager over en medlemsstat, der, haevdes det, overtraeder reglerne ved at anvende regler om koeretider, som er strengere end direktivets regler, og klager over en medlemsstat, som efter sigende anvender for strenge regler for soegaaende skibe til dyretransport.

3. I klagerne tales der om for lange koeretider, utilstraekkelig vanding, fodring, aflaesning og hvile for dyrene, overlaessede og utilstraekkelige transportmidler, unoedvendige lidelser for transporterede husdyr og manglende ledsagedokumenter for dyrene. Klagerne har paa det ene eller andet tidspunkt vedroert alle medlemsstater undtagen Finland, Sverige og Danmark, og de har isaer koncentreret sig om hoejtrafikomraader som transport af svin mellem Nord- og Sydeuropa, landevejstransport af kvaeg, faar og heste fra OEsteuropa til EF og transport af kvaeg fra EF til lande i Mellemoesten og Nordafrika.

Bevis for medlemsstaternes utilstraekkelige gennemfoerelse og haandhaevelse af deres forpligtelser ifoelge direktivet er ogsaa fremkommet under veterinaerinspektioner, som Kommissionen har gennemfoert. Den manglende overholdelse blev konstateret paa flere omraader som f.eks. daarlige transportmidler, transport af dyr uegnet til transport, daarlig behandling af dyr, utilstraekkeligt tilsyn fra myndighedernes side og manglende overholdelse af forpligtelserne til at aflaesse og hvile dyrene under fjerntransport.

Kommissionen er nu begyndt at offentliggoere kontrolrapporterne paa Internettet (http://europa.eu.int/comm/dg24/).

(1) EFT L 148 af 30.6.1995, s. 52.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 296/99 af Mihail PAPAYANNAKIS Forarbejdede levnedsmidler på basis af korn til ernæring af spædbørn



EF-Tidende nr. C 341 af 29/11/1999 s. 0084



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0296/99 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (17. februar 1999) Om: Forarbejdede levnedsmidler paa basis af korn til ernaering af spaedboern Kan Kommissionen oplyse, om og hvornaar Graekenland har offentliggjort de noedvendige, lovgivningsmaessige, normative og administrative bestemmelser med henblik paa at gennemfoere Kommissionens direktiv 96/4/EF og 96/5/EF af 16. februar 1996? Hvilke foranstaltninger agter den at traeffe i tilfaelde af, at den konstaterer, at der er tale om mangelfuld gennemfoerelse af de paagaeldende bestemmelser?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0345/99

af Paul Ruebig (PPE) til Kommissionen

(23. februar 1999)

Om: Diskriminerende faergetakster fra offentlige virksomheders side

Spoergeren takker det kompetente medlem af Kommissionen for besvarelsen af spoergsmaal H-1068/98(1) paa plenarmoedet den 15. december 1998 samt i skrivelse (nr. 0207) af 1. februar 1999. Han er enig i bemaerkningerne om overtraedelse af EU-retten fra private virksomheders side, som ikke har en dominerende stilling paa markedet.

To delaspekter er endnu ikke fuldt klarlagt:

1. Har Kommissionen i den konkrete sag heller ingen betaenkeligheder ved aftaler, som strider mod artikel 85?

2. Hvordan ville situationen aendre sig, hvis det er en offentlig virksomhed, der driver overfarten? Maa det paagaeldende faergeselskab klassificeres som offentlig virksomhed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(31. marts 1999)

Med henblik paa at forebygge misforstaaelser skal det understreges, at det klart fremgaar af det svar og den forespoergsel, som det aerede medlem henviser til, at Kommissionen ikke finder, at EU's konkurrenceregler er blevet overtraadt af en privat virksomhed, der ikke har en dominerende stilling paa markedet.

1. Hvad angaar EF-traktatens artikel 85 har Kommissionen ikke noget bevis for, at der foreligger en horisontal kartelaftale mellem operatoererne.

2. Offentlige virksomheder er i lighed med andre virksomheder bundet af EU's konkurrenceregler. I henhold til artikel 90 skal medlemsstaterne, for saa vidt angaar offentlige virksomheder, afstaa fra at traeffe eller opretholde foranstaltninger, som er i strid med konkurrencereglerne, bortset fra de i artikel 90, stk. 2, anfoerte tilfaelde. Det ser ikke ud til, at en privat virksomhed har overtraadt EU-retten, og der vil heller ikke vaere tale om en anden situation, hvis faergeforbindelsen blev drevet af en offentlig virksomhed.

I det foreliggende tilfaelde er det faergeselskab, som det aerede medlem omtaler, et privat selskab, som hverken ejes eller kontrolleres af de offentlige myndigheder. Det er derfor ikke en offentlig virksomhed.

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger ( december 1998).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0856/99

af Marilena Marín (UPE) til Kommissionen

(7. april 1999)

Om: Faengsling af Veneto-borgere som foelge af deres frie meningstilkendegivelse

Tre Veneto-borgere er blevet faengslet, efter at det blev dem naegtet at goere samfundstjeneste som omhandlet i loven af 8. marts 1999. De havde deltaget i en aabenlys ikke-voldelig og diplomatisk demonstration paa San Marco-pladsen i Venezia i 1997 for stoerre autonomi til Veneto og er ikke farlige; tvaertimod deltager de som medlemmer af en behoerigt anmeldt sammenslutning i kulturelle, sociale og politiske aktiviteter, der tager sigte paa at saette spoergsmaalet om regional autonomi paa dagsordenen.

De har udoevet erhvervsarbejde siden indgaaelsen af en paastandsaftale, efter at den offentlige anklager i Venezia havde omstoedt appelrettens afgoerelse, og er omfattet af princippet som omhandlet i forfatningen, i henhold til hvilket man betragtes som uskyldig, indtil det modsatte er bevist, og at der foerst kan foretages faengsling, efter at alle sagens elementer er faerdigbehandlet, eller i tilfaelde af alvorlig fare.

I realiteten er deres krav, som de goer gaeldende med ikke voldelige aktioner inspireret af Venetos autonomi, som har vaeret skrinlagt i italiensk lov siden 1971, absolut legitime og aktuelle (man behoever blot taenke paa det lovforslag, som det italienske Ministerraad vedtog i denne uge) og indgaar i udoevelsen af den forfatningssikrede ret til fredeligt at give sine meninger til kende.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen traeffe for som kraevet i Maastricht- og Amsterdam-traktaterne at sikre respekten for grundlaeggende rettigheder, som indgaar i de grundlaeggende principper, der er faelles for medlemsstaterne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(7. maj 1999)

Kommissionen henleder opmaerksomheden paa, at forholdet mellem en medlemsstat og dens borgere hvad angaar respekten for menneskerettighederne primaert er underkastet den europaeiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder, der blev undertegnet i Rom den 4. november 1950. De italienske borgere kan derfor, efter at alle de indenlandske retsmidler er udtoemt, forfoelge spoergsmaalet ved Den Europaeiske Menneskerettighedsdomstol.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1065/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(20. april 1999)

Om: Forenelighed mellem faellesskabsretten og de supplerende bestemmelser i den franske lov 97- 1051 af 18. november om retningslinjer for havfiskeri og havbrug

I forbindelse med det svar, Kommissionen afgav paa min forespoergsel E-0301/99(1), skal jeg understrege, at Kommissionen, naar den en gang har indhentet og undersoegt de lovbestemmelser, som min foregaaende forespoergsel drejede sig om, maa oplyse mig om, hvorvidt den mener, at disse supplerende bestemmelser og navnlig bestemmelserne i cirkulaeret om "stabil virksomhed" er i overensstemmelse med faellesskabsretten, saadan som den er blevet fortolket af Domstolen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(5. maj 1999)

Kommissionen skal herved oplyse det aerede medlem om, at den betragter den franske administrations cirkulaere om de nye betingelser for franske fiskekvoter, som blev sendt til fiskerivirksomhederne i slutningen af 1998, for at vaere i overensstemmelse med faellesskabsbestemmelserne.

Kommissionen har imidlertid gentagne gange over for de franske myndigheder understreget behovet for fleksibilitet i startfasen af anvendelsen af de nye betingelser for at tillade fiskerivirksomhederne gradvis at tilpasse sig den nye situation.

De franske myndigheder har forsikret Kommissionen om, at der vil blive udvist smidighed.

(1) EFT C( 341 af 29.11.1999, s. 87.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0344/99

af Ursula Schleicher (PPE) til Kommissionen

(23. februar 1999)

Om: Produktrelateret miljoebeskyttelse

Efter hvad der forlyder, har Generaldirektorat XI i Kommissionen ladet foretage en undersoegelse af de eksisterende instrumenter i den produktrelaterede miljoebeskyttelse, hvis konklusion bl.a. kraever en bredspektret produktpolitik, som er orienteret efter den samlede livscyklus.

1. Stoetter Kommissionen denne konklusion?

2. Hvilke andre konklusioner for den videre lovgivning paa miljoebeskyttelsesomraadet agter Kommissionen at drage af denne undersoegelse?

3. Findes der allerede konkrete lovgivningsprojekter paa grundlag af denne undersoegelse?

4. Findes der et kortfattet resumé af undersoegelsen, som kunne goeres tilgaengeligt for Europa-Parlamentet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(1. april 1999)

1. Kommissionen stoetter undersoegelsens konklusion, hvorefter man i forbindelse med integreret produktpolitik (IPP) boer tage hensyn til produkternes samlede livscyklus.

2. "IPP" diskuteres fortsat, og der er endnu ikke draget endelige konklusioner. Kommissionen afholdt en "workshop" om dette spoergsmaal i december 1988, og IPP vil blive taget op paa et uformelt moede mellem miljoeministrene i Weimar den 7. - 9. maj 1999. Kommissionen agter at forelaegge en groenbog om "IPP" i eftersommeren.

3. Der er indtil nu ikke taget lovgivningsmaessige initiativer.

4. Resuméet af undersoegelsen stiles direkte til det aerede medlem og til Europa-Parlamentets generalsekretariat.