SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3396/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(12. december 2001)

Om: Begreberne mindreårig og myndig i EU

Kommissionsmedlem Vitorino undlod helt at svare på min forespørgsel E-2821/01(1), idet han skriftligt meddelte mig (den 20. november 2001), at definitionen af begreberne mindreårig og myndig udelukkende henhører under de nationale myndigheders og ikke Fællesskabets ansvarsområde.

Dette standpunkt er kompromitterende for Kommissionen og kommissæren, idet det forståeligt nok sætter spørgsmålstegn ved årsagerne til, at EU og de kommissionsmedlemmer, der nu i længere tid har været ansvarlige for socialpolitikken og de indre anliggender, har anstrengt sig sådan og med stor vrede fordømt f.eks. børnearbejde i lande i den tredje verden, mens de samtidig stiller sig totalt ligegyldige og uengagerede over for definitionen af begreberne mindreårig og myndig i samme Union. Det er endvidere bemærkelsesværdigt, at Kommissionen ligegyldig over for den forvirring, der hersker på dette område, samt den deraf følgende manglende troværdighed af de statistiske oplysninger endda bruger disse begreber i de officielle dokumenter, som den selv forelægger, samt i de beskæftigelsesindikatorer, som den offentliggør.

I min forespørgsel anmodede jeg om detaljerede oplysninger om definitionen af begreberne mindreårig og myndig i de enkelte medlemsstater og spurgte, om Kommissionen havde tænkt sig at foreslå en harmonisering af denne aldersgrænse, så denne kunne blive ens i alle EU-medlemslande.

Jeg gentager disse spørgsmål i håb om ikke at blive nødsaget til at bringe dette emne på bane igen med en ny forespørgsel i Parlamentets plenarforsamling. Kan Kommissionen oplyse, hvorledes begreberne myndig og mindreårig defineres i medlemsstaterne? Hvilke aldersgrænser gælder i de enkelte medlemsstater? Hvorfor foreslår Kommissionen ikke, at de harmoniseres? Finder Kommissionen det rimeligt, at der i de enkelte medlemsstater gælder forskellige aldersgrænser, og hvad betyder dette for troværdigheden af de oplysninger, som Kommissionen selv så ofte påberåber sig?

(1) EFT C 93 E af 18.4.2002, s. 201.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(7. marts 2002)

Kommissionen bekræfter, at Fællesskabet ikke har kompetence til at harmonisere myndighedsalderen i Unionen, jf. formandens svar på det ærede parlamentsmedlems skriftlige forespørgsel E-2821/01(1).

Det er dog korrekt, at flere af Kommissionens forslag henviser til myndighedsalderen, således som den defineres i medlemsstaterne, eller til personer i en vis aldersklasse. Det gælder f.eks. for Rådets direktiv 2001/55/EF af 20. juli 2001 om minimumsstandarder for midlertidig beskyttelse i tilfælde af massetilstrømning af fordrevne personer og om foranstaltninger, der skal fremme en ligelig fordeling mellem medlemsstaterne af indsatsen med hensyn til modtagelsen af disse personer og følgerne heraf(2), som henviser til mindreårige under 18, eller for Kommissionens forslag om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi(3) og Rådets rammeafgørelse 2001/220/RIA af 15. marts 2001 om ofres stilling i forbindelse med retssager(4), hvor det hedder, at der skal sørges for specifik beskyttelse af særligt sårbare, f.eks. børn, som er ofre for menneskesmugling, mod eventuelt negative følger af at optræde som vidne i forbindelse med offentlig retsforfølgelse, og at de skal have adgang til særlig behandling.

Det er dog vigtigt at understrege, at udtrykkene myndig/mindreårig opfattes forskelligt, og at begrebet myndig ikke er det mest relevante på nogle områder, hvor man snarere henviser til begrebet civil- eller strafferetligt ansvar.

Med hensyn til definitionen af myndig ønsker Kommissionen at minde om, at artikel 24 i EU-chartret om grundlæggende rettigheder vedrører beskyttelse af barnets rettigheder. Denne artikel er baseret på FN-Konventionen om Barnets Rettigheder, der blev undertegnet den 20. november 1989, og som er ratificeret af alle medlemsstaterne. I konventionens artikel 1 hedder det: I denne konvention forstås ved et barn ethvert menneske under 18 år, medmindre barnet bliver myndigt tidligere efter den lov, der gælder for barnet.

Heraf følger, at konventionens parter, herunder medlemsstaterne, kan sænke myndighedsalderen fra de omtalte 18 år.

Det ærede medlem bør dog være opmærksom på, at FN-Konventionen om Barnets Rettigheder ikke finder anvendelse på politiske rettigheder. Derfor kan medlemsstaterne også hæve myndighedsalderen på dette område. Dette er en beslutning om at fastsætte en alder for, hvornår man er stemmeberettiget, og spørgsmålet sorterer normalt under forfatningsretten.

I langt de fleste medlemsstater er man nu stemmeberettiget, når man er 18, selvom der kan kræves en højere alder i forbindelse med visse valgfunktioner. På den anden side kan man være stemmeberettiget, selvom man er under 18, f.eks. i forbindelse med lokalvalg.

Da lovgivning til regulering af myndighedsalderen henhører under medlemsstaternes kompetence, og medlemsstaterne ikke er forpligtet til at informere Kommissionen om de nationale bestemmelser, råder Kommissionen ikke over udtømmende informationer om definitioner af mindreårig og myndig i medlemsstaterne i almindelighed og heller ikke i relation til stemmeret.

Inden for et andet område, nemlig strafferetten, er det ikke altid lige relevant at anvende begrebet myndig. Her er det bedre at henvise til den alder, man skal have for at kunne stilles til ansvar i strafferetlig henseende. Denne alder er forskellig fra medlemsstat til medlemsstat. I visse lovgivninger er den sat til 21 år. Indtil da har man alt efter de forskellige retssystemer enten intet strafferetligt ansvar overhovedet (for børn under en bestemt alder, som er fastsat i medlemsstaternes lovgivning), eller et begrænset strafferetligt ansvar efter nærmere bestemmelser, som også er fastsat i medlemsstaternes lovgivning. Unge lovovertræderes alder kan således få betydning for, hvilke strafferetlige foranstaltninger der træffes (f.eks. uddannelse frem for afstraffelse), eller hvilken procedure der anvendes (eventuelt behandling for lukkede døre, særlige domstole ).

Når offeret er en mindreårig, kan alderen også være en skærpende omstændighed for lovovertræderen. Efter forslag fra Kommissionen er Rådet i øjeblikket ved at undersøge, i hvilken udstrækning offerets alder kan være en skærpende omstændighed ved kriminelle handlinger over for et barn.

Endelig skal Kommissionen fremhæve, at udtrykkene myndig og mindreårig refererer til et begreb, som blev skabt inden for juridiske rammer uden statistiske hensyn. Begreberne myndig og mindreårig anvendes f.eks. ikke på beskæftigelsesområdet. Kategorien erhvervsaktiv befolkning er et økonomisk begreb. For at sikre sammenlignelige oplysninger er det blevet bestemt på internationalt plan, at denne kategori vedrører aldersklassen 15-64 årige. Alle de internationale organisationer (ILO, FN, Eurostat, OECD, ) har fulgt denne beslutning i årevis. I Kommissionens forordning (EF) nr. 1897/2000 af 7. september 2000 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 577/98 om gennemførelse af en stikprøveundersøgelse vedrørende arbejdsstyrken i Fællesskabet for så vidt angår en arbejdsdefinition af arbejdsløshed(5) defineres personer over en bestemt alder (15 år) som arbejdsløse, hvis de er uden beskæftigelse, aktivt søger beskæftigelse og står til rådighed for arbejdsmarkedet.

Grænserne er fastsat således, at de svarer til dels den alder, hvor man i de fleste medlemsstater kan blive erhvervsaktiv, dels den alder, hvor man i henhold til lovgivningen forventes at ophøre med at være erhvervsaktiv: den nedre grænse på 15 år svarer normalt til den alder, hvor skolepligten ophører, mens den øvre grænse på 64 år normalt svarer til den alder, hvor man ophører med at være erhvervsaktiv.

Når det drejer sig om børnearbejde, henvises der til erhvervsaktive børn i den skolepligtige alder.

(1) EFT C 93 E af 18.4.2002, s. 201.

(2) EFT L 212 af 7.8.2001.

(3) KOM(2000) 854 endelig udg./2.

(4) EFT L 82 af 22.3.2001.

(5) EFT L 228 af 8.9.2000.