SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2944/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. oktober 2002)

Om: Søerne ved Makedoniens sydlige grænse udtørrer og forsvinder som følge af landbrugets vandudvinding på den græske side af grænsen

1. Har Kommissionen kendskab til, at vandstanden i søen Dojransko Evero i distriktet (opsjtina) Gevgelija i den sydøstlige del af Makedonien på grænsen til distriktet (nomos) Kilkis i den græske region Kentriki Makedonia, som oprindelig havde et areal på 42 km2, siden 1988 er faldet syv meter, hvorved det resterende vand er blevet forvandlet til en mudderpøl med en høj koncentration af de giftige alger Microcystis og Anabaena?

2. Kan Kommissionen bekræfte, at dette fald i vandstanden, der har betydet, at såvel fiskeriet som turismen og søens rekreative funktioner er forsvundet, i høj grad skyldes det forhold, at der siden det tidligere Jugoslavien faldt fra hinanden, fra den græske side af grænsen årligt er pumpet 9 mio. m3 ud af søen til vanding i landbruget?

3. Er et lignende fald af vandstanden i søen Prespansko Ezero ved Makedoniens sydvestlige grænse til Grækenland på vej som følge af det græske vandforbrug, der på sigt også kan føre til et fald af vandstanden i den blandt turister populære sø Ohridsko Ezero ved byen Ohrid, fordi de to søer er underjordisk forbundet?

4. Er det rigtigt, at den løsning med hensyn til Dojran-søen, Makedonien har valgt, nemlig at tappe en underjordisk sø på vestsiden ved Bogdanci og transportere vandet 20 km, således at den gamle vandstand som følge af tilstrømningen af 1 000 liter vand i sekundet på otte år kan reetableres, har kostet 13 mio. EUR, og at Grækenland ikke er med til at finansiere dette beløb?

5. Ved Kommissionen, hvornår vandforekomsten i den underjordiske sø ved Bogdanci vil være udtømt? Hvilke følger vil det få for omgivelserne og den nærliggende flod Vardar (Axiós), hvis den underjordiske sø på sigt løber tør?

6. Finder Kommissionen det acceptabelt, at en EU-medlemsstat som følge af grænseoverskridende aktiviteter tilføjer en nabostat alvorlig skade, ikke sørger for tilstrækkelig kompensation og nu også kommer til at nyde godt af de foranstaltninger, som en lille fattig nabostat har truffet for at begrænse den indenlandske skade?

7. Hvilke bæredygtige løsninger er påkrævet for at hindre, at der i det nuværende og eventuelt også kommende EU sker en katastrofe, sådan som det er sket i forbindelse med den udtørrede Aralsø i det tidligere Sovjetunionen på grænsen mellem Kasakhstan og Usbekistan? Hvem tilvejebringer disse løsninger?

Kilde: Rotterdams Dagblad af 5.10.2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. november 2002)

Kommissionen er bekendt med faldet i vandstanden i Dojran-søen på grund af pumpning til vanding i landbruget. Situationen kan ifølge de foreliggende oplysninger ikke sammenlignes med situationen for Prespa-søen, da der ikke pumpes vand ud af søen på den græske side. Kommissionen har fra myndighederne i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM) fået oplyst, at vandoverførselsprojektet udelukkende finansieres af landet selv. Kommissionen finansierede en indledende gennemførlighedsundersøgelse via faciliteten for små projekter under Phare's grænseoverskridende program for samarbejde. Målet var at fastlægge en strategi for en fremtidig detaljeret gennemførlighedsundersøgelse vedrørende genoplivningen af Dojran-søen som en regional økologisk enhed. Der foreligger ikke Kommissionen nogen tekniske oplysninger, som gør den i stand til at vurdere sandsynligheden for, at den underjordiske sø nær Bogdanci løber tør eller andre potentielle konsekvenser. FYROM har dog sagt, at der ikke er nogen risiko, da brøndene er placeret i det tilstødende alluvium ved Vardar-(Axios)floden, og at grundvandet suppleres med tilstrømmende flodvand. En langsigtet løsning kunne være etableringen af en fælles forvaltningsplan for søområdet og et forvaltningsudvalg på linje med bestemmelserne i EU-rammedirektivet om vand(1).

Hvis FYROM's myndigheder gør vandforvaltningsforanstaltninger for søen til en bistandsprioritet, er Kommissionen parat til at overveje, i hvilket omfang de nuværende finansielle instrumenter kan yde et bidrag.

Uanset en eventuel støtte fra Fællesskabet er det de to berørte landes myndigheder, som har ansvaret for at gennemføre afhjælpningsforanstaltninger. Kommissionen ser i denne forbindelse positivt på den erklæring, der blev afgivet i Athen den 5. juli 2002, om redning af Dojran-søen og en bæredygtig forvaltning og udvikling af Axios-floden og dens omgivelser. Det er et opmuntrende tegn på, at de to parter er parate til at samarbejde om at løse problemet i fællesskab.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EFT L 327 af 22.12.2000.