SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3354/98

af Maartje van Putten (PSE) til Kommissionen

(16. november 1998)

Om: Maerkning af visse levnedsmidler, der er fremstillet paa grundlag af genetisk modificerede organismer

Ved udstedelsen af forordning 1139/98(1) konstateredes det, at det er noedvendigt at fastsaette en taerskel for sporing af DNA eller protein fra genetisk modifikation. Desuden hedder det i forordningens artikel 2, at der skal udarbejdes en liste over produkter, der ikke er omfattet af de saerlige supplerende maerkningskrav.

1. Har Kommissionen i mellemtiden kunnet fastsaette en saadan taerskel? Hvad er denne taerskel i bekraeftende fald baseret paa? Hvorfor har Kommissionen i benaegtende fald ikke kunnet fastsaette en taerskel, og hvornaar vil man kunne forvente en saadan taerskel?

2. Har Kommissionen ogsaa planer om at fastsaette en oevre graense for den maksimale kontamination med GMO-materiale i tilfaelde af, at maerkningen ikke indeholder GMO-oplysninger? Vil denne oevre graense falde sammen med den allerede naevnte taerskel for obligatorisk maerkning af levnedsmidler, der indeholder genmanipulerede planter?

3. Kan Kommissionen oplyse, om ovennaevnte liste allerede er udarbejdet? Hvornaar vil man i benaegtende fald kunne forvente en saadan liste, og hvorledes kontrolleres det for oejeblikket, at forordningen overholdes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(12. februar 1999)

1. Forordning (EF) 1139/98 (traadt i kraft den 1. september 1998) om maerkning af levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, der er fremstillet paa grundlag af genmodificerede sojaboenner eller majs, indeholder bestemmelser om obligatorisk maerkning, naar levnedsmidlet eller levnedsmiddelingrediensen indeholder spor af DNA eller protein hidroerende fra den genetiske modifikation.

I forbindelse med vedtagelsen af forordning (EF) 1139/98 opfordrede Raadet Kommissionen til at:

- anspore til udvikling af validerede metoder til detektion af DNA eller protein hidroerende fra genetisk modifikation

- undersoege muligheden for at fastsaette en de minimis-taerskel for tilstedevaerelsen af DNA eller protein hidroerende fra genmodifikationen, saa der kan tages hensyn til problemet med uforsaetlig kontamination

- opstille en negativ-liste som omhandlet i forordningens artikel 2, stk. 2.

2. Som naevnt er Kommissionen blevet opfordret til at undersoege muligheden for at fastsaette en de minimis-taerskel for spor af DNA eller protein, under hvilken der ikke skal kraeves maerkning, naar en saadan tilstedevaerelse af DNA eller protein i et levnedsmiddel skyldes uforsaetlig kontaminering. Kommissionen er nu i faerd med at undersoege dette spoergsmaal for hurtigt, dvs. inden udgangen af marts, at naa frem til et forslag. Dette sker i samraad med medlemsstaterne og de beroerte industrigrene og paa grundlag af alle de erfaringer, der hidtil er indhentet paa omraadet.

3. Samtidig har Kommissionen ivaerksat en raekke initiativer, bl.a. i Det Faelles Forskningscenters regi, for at udvikle detektionsmetoder. Man har saaledes allerede valideret en metode til detektion af genetisk modificeret materiale i soja- og majsmel. Der er endvidere fortsat undersoegelser i gang for at udvikle en kvalitativ metode for levnedsmidler, der indeholder genetisk modificeret soja eller majs, en kvantitativ metode for genetisk modificeret soja og majs samt kvantitative metoder for en lang raekke forarbejdede produkter.

4. Hvad negativ-listen angaar har Kommissionen endelig, paa grundlag af bidrag fra medlemsstaterne og erhvervslivet, anmodet Den Videnskabelige Levnedsmiddelkomité om, i medfoer af artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) 1139/98, at afgive udtalelse om en raekke levnedsmidler eller levnedsmiddelingredienser, som ikke laengere indeholder DNA-spor eller protein, og som derfor ikke omfattes af maerkningskravet. Saa snart komitéen har afgivet udtalelse, vil Kommissionen traeffe foranstaltninger til at opstille denne negativ-liste.

5. Saa laenge disse undersoegelser ikke er afsluttet, gaelder forordningen og bestemmelserne heri (fra 1. september 1998), dvs. krav om obligatorisk maerkning, naar et levnedsmiddel eller en levnedsmiddelingrediens indeholder spor af DNA eller protein. Det er under alle omstaendigheder de enkelte medlemsstater, der har ansvaret for at kontrollere, om disse bestemmelser om maerkning overholdes.

(1) EFT L 159 af 3.6.1998, s. 4.