SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0080/02

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(25. januar 2002)

Om: Annullering af fly på grund af dårligt vejr i Elefterios Venizelos-lufthavnen

De dårlige vejrforhold i Grækenland i begyndelsen af januar medførte bl.a. alvorlige problemer for den nye Elefterios Venizelos-lufhavn. De fleste faste ruteforbindelser blev annulleret, passagerer måtte vente i flere timer i flyet på startbanen og flere hundrede rejsende måtte tilbringe flere dage i lufthavnsbygningen. Det fremgår af journalisters undersøgelser, at lufthavnens ledelse havde undladt at anskaffe det fornødne udstyr til afisning af fly og rydning af start- og landingsbaner.

Vil Kommissionen, eftersom passagerne har ret til at kræve erstatning fra flyselskabet i tilfælde af annullering eller forsinkelse af et fly, undersøge om disse påstande om, at lufthavnen ikke var forberedt på disse vejrforhold, er rigtige og afgøre om luftselskaberne og lufthavnens ledelse i så fald ikke skal betale en erstatning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. marts 2002)

Spørgsmålet går på, hvorvidt der kan kræves erstatning hos luftfartsselskaberne eller Athen-lufthavnens ledelse i forbindelse med de forsinkelser eller aflysninger af flyvninger, der var forårsaget af uvejret i begyndelsen af januar 2002.

I øjeblikket indeholder fællesskabslovgivningen ingen bestemmelser om skadeserstatning i forbindelse med forsinkelse eller aflysning af flyvninger. I øjeblikket omfattes internationale flyvninger af Warszawa-konventionen, der gør luftfartsselskaber ansvarlige for skader forårsaget af forsinkelser, herunder dem der forårsages af aflysninger. Konventionen anfører ligeledes, at luftfartsselskaber ikke er ansvarlige, hvis de kan bevise, at de traf alle nødvendige foranstaltninger for at undgå skader, eller at det var umuligt at træffe dem. En skadeserstatningssag skal anlægges for et domstol, og konventionen præciserer, hvilken domstol der kan dømme i sådanne tilfælde. Domstolen afgør, om luftfartsselskabet var ansvarlig. Kommissionen kan derfor ikke give yderligere kommentarer til det tilfælde, der bringes på bane i forespørgslen.

Der blev i 1999 undertegnet en ny aftale, Montreal-konventionen, og den vil gradvis erstatte den gældende Warszawa-konvention, som den er ratificeret af signatarstater, således at Warszawa-konvention til sin tid kun vil dække de luftfartsselskaber i tredjelande, der ikke har ratificeret Montreal-konventionen (og også luftfartsselskaber i de lande, der har ratificeret, når de flyver til eller fra et land, der endnu ikke har gjort det).

Fællesskabet forventes snart at vedtage en forordning om ændring af forordning (EF) 2027/97 om luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker, hovedsagelig for at tilpasse den til Montreal-konventionen. Den nye forordning vil bl.a. gøre Fællesskabets luftfartsselskaber ansvarlige for skader forårsaget af forsinkelser, herunder aflysning af flyvninger. Luftfartsselskaber vil imidlertid ikke være ansvarlige, hvis de kan bevise, at de har taget alle nødvendige forholdsregler for at undgå skaden, eller at det ikke har været muligt for det eller dets ansatte at tage sådanne forholdsregler. Forordningen fastsætter ligeledes et finansielt loft for erstatningsansvaret på ca. 5 800 EUR.

Et væsentlig træk i den nye forordning er, at som forordning (EF) 2027/97 vil den gælde for EF-luftfartsselskaber uden skelnen mellem flyvningens oprindelse eller destination. Det betyder, at den vil behandle flyvninger i en medlemsstat, mellem to medlemsstater og mellem en medlemsstat og et tredjeland på samme måde. Den vil hermed supplere Warszawa- og Montreal-konventionerne, der kun dækker internationale flyvninger.

Den nye forordning vil gælde, så snart Montreal-konventionen træder i kraft for Fællesskabet. Rådet har i konklusioner anbefalet, at Fællesskabet og dets medlemsstater deponerer deres ratifikationsinstrumenter samtidigt, og senest ved udgangen af dette år. Forordningen skulle derfor kunne gælde fra begyndelsen af 2003 og fremover.