ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0863/00

af Gianfranco Dell'Alba (TDI) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Forenelighed mellem vedtægten for pengeinstituttet Monte dei Paschi di Siena og lov 461 af 1998 og EU's bestemmelser vedrørende det indre marked og konkurrence

Den 5. februar 2000 vedtog fonden for pengeinstituttet Monte dei Paschi di Siena en ny vedtægt efter et krav i lov 461 af 23. december 1998. Ifølge den nye vedtægt udgøres fondens bestyrelse af fem medlemmer udpeget af kommunen, fire udpeget af provinsen og en udpeget af regionen, hvorved medlemmer udpeget af andre organer udelukkes.

Lov 461 samt dekretet og retningslinjerne, der er knyttet dertil, fastsætter derimod, at bestyrelser for denne type fonde skal have en passende repræsentation af lokale myndigheder og erhvervskategorier og -personer fra andre samfundsområder.

Ingen andre vedtægter for pengeinstitutsfonde foregiver at udtømme repræsentationskravene til fondsbestyrelsen ved udelukkende at udnævne repræsentanter for lokale myndigheder.

Den pågældende vedtægt indeholder til gengæld ikke nogen bestemmelser om uforenelighed, hvilket betyder, at selv personer, der har været med til at udpege andre bestyrelsesmedlemmer, som f.eks. borgmesteren i Siena, vil kunne få sæde i selvsamme bestyrelse.

Lov 461 og dekretet dertil foreskriver derimod uafhængighed og undgåelse af interessekonflikter, hvorfor ledelse og medarbejdere i udpegende organer ikke kan få sæde i fondsorganer.

Kommissionen er i færd med at undersøge, om den italienske lov 461 om omstruktureringer i banksektoren er i overensstemmelse med EU's bestemmelser.

Er vedtægten for fonden for Monte dei Paschi di Siena, navnlig hvad angår de to ovenfor omhandlede tilfælde, efter Kommissionens opfattelse forenelig med traktatens bestemmelser og EU's regler om konkurrence og det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(8. maj 2000)

Kommissionen er i færd med at undersøge foreneligheden mellem den italienske lov nr. 461/98 og EU's konkurrencebestemmelser, især reglerne om statsstøtte.

Efter at have gennemgået de af de italienske myndigheder fremsendte dokumenter sendte Kommissionen den 23. marts 2000 de italienske myndigheder en anmodning om supplerende oplysninger med hensyn til de skattemæssige fordele, som nævnte lov indebærer til fordel for pengeinstitutter og for banker, der er genstand for fusionsbestræbelser.

Det af det ærede medlem rejste problem vedrører foreneligheden mellem vedtægten for et pengeinstitut (Monte dei Paschi de Siena) og lov nr. 461/98 for så vidt angår udnævnelsen af repræsentanter for de lokale myndigheder til det pågældende pengeinstituts bestyrelse.

Et sådant problem vedrørende foreneligheden mellem en vedtægt for en bank og en italiensk national lov henhører ikke under EU-reglerne for statsstøtte eller for gennemførelsen af et fælles marked for bankmæssige tjenesteydelser. Det falder derfor uden for Kommissionens beføjelser og henhører under den nationale jurisdiktion.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0932/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet

(30. marts 2000)

Om: Tratatovertrædelser begået af Frankrigs og Belgiens regeringer

Frankrigs og Belgiens regeringer har i den seneste tid gjort sig bemærket ved i stadig højere grad at kræve Unionstraktaterne overholdt. Der er i og for sig tale om et rosværdigt initiativ. Det er imidlertid ikke henvendt til offentligheden, men udelukkende rettet mod Østrig. De grundlæggende værdier, som den europæiske enhed bygger på, må imidlertid gælde for alle.

Ifølge de i øjeblikket til rådighed stående officielle oplysninger(1) blev der i årene 1995-1998 indledt 724 traktatovertrædelsesprocedurer mod Frankrig, i hvilken forbindelse der indbragtes 463 åbningsskrivelser, 206 begrundede udtalelser og 55 klager for Domstolen. Der blev i samme tidsrum indledt 589 procedurer mod den belgiske regering: der indbragtes 333 åbningsskrivelser, 192 begrundede udtalelser og 64 klager for Domstolen. Belgiens og Frankrigs regeringer er således ikke kun gået i spidsen som nye selvbestaltede traktatvogtere, men har også i mange år været førende, hvad angår overtrædelse af traktaterne. I denne bedrøvelige statistik er de to stater med helt fremme i førerfeltet og står til medaljeoverrækkelse på sejrsskamlerne.

I sammenligning hermed er der i årene 1995-1998 kun indbragt 5 klager mod Østrig for Domstolen set i forhold til de 64 klager mod Belgien og 55 mod Frankrig. Endvidere blev der kun indbragt 78 begrundede udtalelser mod Østrig over for 206 mod Frankrig og 192 mod Belgien. Ligeledes er Østrigs optræden kun blevet påtalt med 321 åbningsskrivelser set i forhold til Frankrigs 463 og Belgiens 333. Frankrigs og Belgiens regeringer har et klart efterslæb i den europæiske integrationsproces i forhold til Østrig, som kun har været medlem af EU siden 1995 og i høj grad har udmærket sig med hensyn til overholdelse af traktaterne.

Hvad vil rådsformandskabet gøre for at henlede Frankrigs og Belgiens opmærksomhed på det forhold, at de snarere bør erkende deres egne underskud i den europæiske integrationsproces end påpege disse hos andre?

Hvad vil rådsformandskabet gøre for også offentligt at henlede opmærksomheden på og rose de lande, der har gjort en positiv indsats i forbindelse med gennemførelsen af fællesskabsretten?

(1) EFT C 354 af 7.12.1999, s. 75.

Svar

(8. juni 2000)

Rådet henleder det ærede parlamentsmedlems opmærksomhed på, at det er Kommissionen, traktaternes vogter, og ikke Rådets formandskab, som skal drage omsorg for gennemførelsen af de i traktaten indeholdte bestemmelser og for, at medlemsstaterne overholder de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til traktaten (artikel 211 og 226 i EF-traktaten).

Der erindres desuden om, at Kommissionen to gange om året offentliggør en Resultattavle for det indre marked, som indeholder en detaljeret oversigt over, hvor langt medlemsstaterne er kommet med gennemførelsen af direktiverne vedrørende det indre marked, samt over de overtrædelsesprocedurer, som Kommissionen har indledt mod medlemsstaterne. Hver enkelt udgave af resultattavlen drøftes i Rådet (det indre marked).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0815/00 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen. Administration af Recite II-programmet.



EF-Tidende nr. 026 E af 26/01/2001 s. 0112 - 0112



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0815/00 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen (21. marts 2000) Om: Administration af Recite II-programmet Kan Kommissionen oplyse årsagerne til de uacceptable forsinkelser i behandlingen af ansøgningerne og udbetalingen af midlerne til støttemodtagerne som led i Recite II-programmet? Finder Kommissionen det acceptabelt, at ansøgninger om støtte til projekter, som blev indgivet i midten af november 1999, stadig ikke er blevet behandlet? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier (28. april 2000) I løbet af november måned 1999 modtog Kommissionen fire ansøgninger om udbetaling af støtte vedrørende projekter for interregionalt samarbejde under Recite II-programmet. To af disse ansøgninger var fuldstændige, og støtten blev udbetalt inden for 45 dage. Med hensyn til de to andre ansøgninger indsendte støttemodtagerne et ufuldstændigt dossier, som ikke overholdt deres kontraktlige forpligtelser. Senest fem dage efter modtagelsen underrettede Kommissionen de to støttemodtagere om problemerne. Efter flere påmindelser modtog Kommissionen de yderligere oplysninger i februar 2000, og betalingsproceduren blev indledt denne dato.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0132/00

af Francesco Speroni (TDI) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Trafikskilte på de italienske motorveje

Overalt på de italienske motorveje findes der trafikskilte vedrørende en hastighedsbegrænsning til 50 km i timen med et mindre skilt med den oplysning, at dette kun gælder ved tåge. Da denne oplysning kun står på italiensk, forstås den ikke af bilister, som ikke forstår italiensk.

Finder Kommissionen det hensigtsmæssigt at sørge for, at oplysninger af hensyn til sikkerheden formuleres, så de er forståelige for alle?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(2. marts 2000)

Trafiksikkerhed er et hovedemne i den europæiske transportpolitik, og Kommissionen forstår fuldt ud det ærede medlems bekymring over trafikskiltning.

Skiltenes egenskaber som f.eks. størrelse, form og farve er underlagt en international aftale, som administreres af De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa, og skiltene er normalt udformet som piktogrammer for at undgå misforståelser som den, der nævnes af det ærede medlem.

Hvor dette ikke er tilfældet, er det dog op til den enkelte medlemsstat som signatar til aftalen at foreslå, at et skilt med tekst ændres til et skilt med et pictogram.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0913/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(29. marts 2000)

Om: Risiko for en farlig udvikling i landbrugsbedrifterne i Frankrig

Siden 1994 har det franske landbrugsministerium gjort en betydelig indsats for at gennemføre en harmonisering af landbrugets nyttebygninger (stalde, ajlebeholdere osv.) Disse nyttebygningers niveau og kvalitet er alt for dårlig og utilstrækkelig, hvorfor der er fare for omfattende skader på miljøet. Inden for en overskuelig fremtid er der fare for, at disse bygninger, som ikke længere kan restaureres, under visse

omstændigheder falder sammen. De udgør derfor både i miljømæssig og i finansiel henseende en risiko. I mellemtiden har 50 % af landbrugsbedrifterne i Frankrig allerede tilpasset sig de standarder, som den franske regering har fastlagt, selv om disse synes at være i modstrid med EU-lovgivningen.

Kommissionen bedes oplyse, om den har kendskab til denne problematik, og om den agter at tage skridt til i givet tilfælde at bringe denne situation i orden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. maj 2000)

Siden gennemførelsen af den del af Agenda 2000, der vedrører udvikling af landdistrikterne ( juli 1999), ydes der kun støtte til investeringer i landbrugsbedrifter i EF, og derfor også i Frankrig, såfremt landbrugsbedrifterne opfylder mindstekrav med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd (artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(1)).

Kravene fastlægges i EF-lovgivningen og eventuelt i supplerende nationale bestemmelser. Der føres kontrol med, at de overholdes, og kun hvis dette er tilfældet, kan der ydes EF-støtte.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0616/00

af Joaquim Miranda (GUE/NGL) til Kommissionen

(3. marts 2000)

Om: Suspension af investeringsstøtte i Lissabon-regionen og Tejo-dalen

Kommissionen har ifølge mine oplysninger besluttet, at virksomheder i Lissabon-regionen og Tejo-dalen ikke må modtage investeringsstøtte, før der er truffet en endelig beslutning, som kan foreligge i juni 2001.

Disse virksomheder kan således ikke modtage støtte fra Pedip (det særlige program for udvikling af den portugisiske industri), Procom (støtteprogram for handlen) eller Sifit (støtteprogram for turismen).

Denne beslutning om suspension vil skabe store vanskeligheder for økonomien i regionen og de omliggende områder. Vil Kommissionen på den baggrund oplyse, hvorfor den har truffet denne beslutning, og hvornår og hvordan den agter at omgøre den?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. april 2000)

Efter vedtagelsen af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte(1) opfordrede Kommissionen de portugisiske myndigheder til i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88, stk. 3 (tidligere artikel 93) at indsende et nationalt regionalstøttekort over de portugisiske regioner, der foreslås omfattet af undtagelsesbestemmelserne i artikel 87, stk. 3 (tidligere artikel 92, litra a) og c), samt over intensitetslofterne for støtte til initialinvesteringer og jobskabelsesstøtte i forbindelse med investeringer i alle regioner samt de gældende lofter for kumulering.

Efter en gennemgang af udkastet til det portugisiske regionalstøttekort for 2000-2006 godkendte Kommissionen den 8. december 1999 den del af kortet, der vedrører støtteberettigede regioner i henhold til undtagelsesbestemmelsen i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) (Norte, Centro, Alentejo, Algarve, Acorerne og Madeira).

Kommissionen har derimod indledt proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, for den del af kortet, der vedrører den eneste portugisiske region, der er omfattet af undtagelsesbestemmelsen i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c) (Lissabon og Tejo-dalen), da det portugisiske forslag efter dens opfattelse ikke på dette stadium kan betragtes som foreneligt med retningslinjerne. Ifølge den portugisiske anmeldelse skulle hele denne region, dvs. 33,4 % af den portugisiske befolkning, være omfattet af den overgangsperiode, der er fastsat i retningslinjernes punkt 5.7 for tilpasning af støtteintensiteterne indtil udgangen af 1999 i medfør af artikel 87, stk. 3, litra a). Som følge af de begrænsninger, der er fastsat i note 43 til ovennævnte punkt 5.7 i retningslinjerne for denne bestemmelses geografiske rækkevidde, er det kun en del af denne region, svarende til 10,2 % af den portugisiske befolkning, der vil kunne være omfattet af en sådan periode.

Som nævnt af det ærede medlem har EF-traktatens artikel 88, stk. 3, opsættende virkning, indtil Kommissionen har truffet en endelig beslutning som led i ovennævnte procedure. Kommissionen vil snarest muligt meddele sin beslutning under overholdelse af de gældende regler.

(1) EFT C 74 af 10.3.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0410/00

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2000)

Om: Cambodja

Er Kommissionen klar over, at der stadig hævdes at være en lang række problemer i Cambodja spændende fra dyb fattigdom, sult i nogle områder, omfattende korruption og krænkelser af menneskerettigheder? Mener Kommissionen, at det er nødvendigt at fastsætte betingelsesklausuler på nuværende tidspunkt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(7. marts 2000)

Kommissionen er klar over, at Cambodja er blandt verdens mindst udviklede lande, og at det stadig kæmper med fattigdoms- og dertil relaterede problemer. Landet står over for store udfordringer i de kommende år, og det er nødvendigt hurtigt at gennemføre gennemgribende reformer. Kommissionen har haft regelmæssige konsultationer om sådanne reformer med den nye cambodjanske regering siden dens dannelse.

For indeværende har Kommissionen ingen planer om at stille nogen betingelser i forbindelse med sine udviklingsprogrammer, men den vil fortsat overvåge situationen i Cambodja nøje.

Hvad angår spørgsmål som menneskerettigheder, demokratiseringsprocessen og korruption, har Kommissionen til hensigt at føre indgående drøftelser med de cambodjanske myndigheder om disse emner i forbindelse med arbejdet i det første blandede udvalg EU/Cambodja, der efter planen skal finde sted i første halvår af 2000.

Med hensyn til fødevaresituationen i år 2000, mener internationale organisationer, at situationen i Cambodja generelt set stadig er tilfredsstillende, men fødevareknaphed udgør dog stadig en potentiel trussel mod en betydelig del af befolkningen, og Kommissionen følger fortsat situationen for at kunne være beredt, hvis der skulle opstå en nødsituation.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0654/00

af Marie-Noëlle Lienemann (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2000)

Om: Europa støtter ofre for forbrydelser

Hvorledes agter Kommissionen at sørge for, at ofre for kriminelle handlinger høres bedre, ledsages og støttes og bliver tilgodeset både under retsbehandlingen og i forbindelse med oprejsning, erstatning og menneskelig, social og psykologisk behandling i alle Den Europæiske Unions lande?

Et sådan løfte fra Kommissionen ville bidrage til at sikre navnlig ofrenes rettigheder som er en naturlig følge af den fri bevægelighed for personer, og til at udvikle borgernes Europa.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(15. maj 2000)

Kommissionen anfører i sin meddelelse med titlen Ofre for kriminalitet i Den Europæiske Union Overvejelser om standarder og tiltag(1), at både med hensyn til hjælp til ofre for kriminalitet og til ofrenes adgang til og deres stilling i retssager, bør der overvejes en række skridt til at forbedre deres situation. Kommissionen vil på baggrund af reaktioner på meddelelsen og eksportrådgivning, som indhentes under en række arrangementer, der skal afholdes på europæisk plan i de kommende måneder, beslutte, hvilke tiltag der kræves til at tackle dette vigtige anliggende. Kommissionen har med tilfredshed noteret sig, at Portugal allerede har taget initiativ til og foreslået en rammebeslutning om ofres stilling i kriminalretssager.

Med hensyn til erstatning til ofre for forbrydelser bestræber Kommissionen sig på den ene side på at få alle medlemsstaterne til at ratificere den europæiske konvention af 1983 om erstatning til ofre for voldsfor-brydelser og undersøger på den anden side spørgsmålet indgående for at sikre, at ofrenes situation forbedres.

(1) COM(1999) 349 final.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0381/00

af Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) til Kommissionen

(14. februar 2000)

Om: Forbedring af trafiksikkerheden ved hjælp af behandling af sorte pletter eller koncentrerede ulykkesstrækninger

De seneste oplysninger om den nye meddelelse om trafiksikkerhed, som Kommissionen er ved at udarbejde, tyder på, at det nye program indfører en klassificering af de foreslåede foranstaltninger alt efter deres effektivitet og på grundlag af den allerede populære målestok millioner euro.

I forhold til indholdet af de tidligere programmer (der var for generelle) kan Kommissionen med den kommende meddelelse imidlertid gå glip af en enestående mulighed for på mere afgørende måde at få indflydelse på infrastrukturen og specielt på de sorte pletter med (tekniske) foranstaltninger, som eksperterne vil kalde billige.

Hvilket effektivitetsniveau i trafiksikkerhedsfremmende henseende tillægger Kommissionen i sin nye meddelelse behandlingen af sorte pletter eller koncentrerede ulykkesstrækninger?

Agter Kommissionen at udarbejde anbefalinger på europæisk niveau i forbindelse med definition og klassifikation af såkaldte billige (tekniske) foranstaltninger?

Agter Kommissionen endelig at udarbejde anbefalinger på europæisk niveau for behandling af sorte pletter eller at oprette en budgetpost for samfinansiering på nationalt niveau af de projekter, der kan komme i betragtning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. marts 2000)

I Kommissionens kommende meddelelse om trafiksikkerhed lægges der særlig vægt på billige infrastrukturforbedringer, herunder bedre placering og udformning af genstande langs vejen så tilskadekomster ved ulykker bliver mindre alvorlige, og på håndtering af sorte pletter.

Sådanne foranstaltninger ser generelt ud til at være særdeles omkostningseffektive. Det anslås at ville koste fra omkring 80.000 euro at undgå ét trafikdrab.

Det må overlades til de lokale myndigheder at investere i disse infrastrukturforbedringer, men Kommissionen vil udarbejde retningslinjer for udveksling af erfaringer om bedste praksis. Desuden anbefales det myndigheder på alle niveauer at gennemføre målrettede finansieringsprogrammer for at udbyttet af sådanne foranstaltninger kan komme langt tættere på dem der skal beslutte at investere i dem.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0880/00

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Ulykke i europæisk skibstransport

To europæiske skibe, Zafir og Espresso Catania, kolliderede for nylig i italiensk farvand af endnu ukendte årsager, hvorved Zafir gik ned. Ti europæiske besætningsmedlemmer savnes, og ligene af dem befinder sig muligvis i resterne af det sunkne skib på ca. 400 meters dybde.

Har Kommissionen i betragtning af denne europæiske tragedie, som endnu en gang berører sikkerheden for skibstrafikken i europæisk farvand, for europæiske skibe og europæiske borgere, truffet nogen foranstaltninger til at opklare, hvad der er sket?

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger der er blevet truffet, og om de foranstaltninger, som de forskellige involverede medlemsstater eventuelt iværksætter, bliver koordineret på europæisk niveau?

Den passivitet, som både institutionerne i Fællesskabet og i de involverede medlemsstater lægger for dagen med hensyn til at bjærge ligene af de søfolk, der er fanget i det sunkne skib, og som deres familier med rette forlanger at få udleveret, skaber både harme og afmagt. Hvilke hasteforanstaltninger agter Kommissionen at iværksætte for at afhjælpe denne dramatiske situation?

Hvilke foranstaltninger mener Kommissionen der bør iværksættes for at undgå, at sådanne episoder gentager sig?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(2. maj 2000)

Kommissionen har ligesom det ærede parlamentsmedlem gennem medierne fået kendskab til fragtskibet Zafirs forlis ud for Calabriens kyst i Italien. Den beklager de forfærdelige konsekvenser af ulykken og de uerstattelige tab af menneskeliv. Kommissionen deler de efterladte familiers sorg.

Hvad angår årsagerne til ulykken, må man afvente resultaterne af den undersøgelse, som de italienske myndigheder har igangsat. Kommissionen må dog understrege, at den ikke er kompetent med hensyn til redningsaktioner til søs, hvilket forklarer, hvorfor de myndigheder, der står for opfølgning af ulykken, ikke har anmodet Kommissionen om hjælp.

For at undgå flere ulykker af denne type har Kommissionen den 21. marts 2000 vedtaget en meddelelse om sikkerhed til søs og olietransport(1), som foreslår en række kortsigtede og langsigtede foranstaltninger.

På kort sigt skal kontrollen med fartøjer, der anløber Fællesskabets havne, øges, og der skal træffes strengere foranstaltninger over for de fragtskibe, der ikke opfylder kravene. Klassifikationsselskaberne skal ligeledes under strengere kontrol.

Kommissionen foreslår endvidere at forbyde enkeltskrogede tankskibe i de europæiske farvande efter samme tidsplan, som den, der er vedtaget i USA.

På længere sigt har Kommissionen til hensigt at udarbejde yderligere forslag om systematisk udveksling af informationer mellem de forskellige aktører inden for søfart, strengere havovervågning, oprettelse af et europæisk organ for sikkerhed til søs samt foranstaltninger vedrørende de forskellige aktørers ansvar inden for olietransport.

(1) KOM(2000) 142 endelig udg.