SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0473/02

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(22. februar 2002)

Om: EU og sparekasserne

En institution, som er af stor betydning for den finansielle udvikling i EU er sparekasserne, der til stadighed er genstand for debat i forbindelse med deres sociale og økonomiske sammenknytning.

Henvendelsen til EU for nylig fra den tyske Privatbank, hvori denne klager over offentlig støtte til sparekasserne og over, at dette kan forvride konkurrencen har klart afsløret, at det er nødvendigt at klarlægge sparekassernes rolle i det offentlige og private liv og i det hele taget at se nærmere på denne inden for finansverdenen i EU.

Kan Kommissionen oplyse, om der foreligger en principerklæring fra EU's side om sparekasser i medlemsstaterne, hvornår en sparekasse er offentlig i EU's forstand, og om den mener, at tidspunktet er kommet, hvor der skal udarbejdes et overordnet dokument, der skal tjene som ramme for, at sparekasserne kan udøve deres aktiviteter, uden at det griber ind i de private bankers aktiviteter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(18. april 2002)

Den europæiske banksammenslutning indgav den 21. december 1999 en klage til Kommissionen vedrørende det statsgarantisystem, Anstaltslast og Gewährträgerhaftung, der gælder for tyske offentlige banker, herunder tyske sparekasser. Kommissionen vedtog den 8. maj 2001 en henstilling om passende foranstaltninger for at sikre, at støtteordningen er i overensstemmelse med EF-traktatens statsstøtteregler, som blev godkendt af den tyske regering den 18. juli 2001.

Kommissæren med ansvar for konkurrence og repræsentanter for den tyske regering er senere blevet enige om en række detailspørgsmål i forbindelse med iværksættelsen af de passende foranstaltninger, herunder især overgangsordninger. Aftalen dannede grundlag for en ændring til Kommissionens henstilling, der blev vedtaget 27. marts 2002.

Kommissionen er overbevist om, at denne løsning sikrer, at der i fremtiden gælder lige vilkår for private og offentlige banker, herunder sparekasser. Sparekasserne vil kunne omstrukturere deres nuværende aktiviteter og struktur under hensyntagen til de ændrede retlige og økonomiske rammer.

Ovennævnte løsning truer på ingen måde sparekassernes eksistens eller kommercielle operationer i Tyskland eller andre medlemsstater. Hvis medlemsstaterne ønsker at overdrage visse tjenesteydelser af almen økonomisk interesse eller andre offentlige opgaver til bestemte pengeinstitutter, f.eks. sparekasser, kan de frit gøre dette i overensstemmelse de krav, der er fastlagt i EF-traktaten, især artikel 86, stk. 2.

Kommissionen henviser i denne forbindelse også til følgende erklæring, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd på samlingen i Amsterdam den 18. juni 1997 vedrørende offentlige pengeinstitutter i Tyskland, som fuldt ud afspejler Kommissionens holdning og som ifølge Luxembourg og Østrig fuldt ud gælder deres respektive pengeinstitutter:

Konferencen noterer sig, at Kommissionen er af den opfattelse, at Fællesskabets gældende konkurrenceregler tillader, at der tages fuldt hensyn til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, som offentlige kreditinstitutter i Tyskland præsterer, samt til de faciliteter, der ydes dem som kompensation for de omkostninger, der er forbundet med disse ydelser. Hvordan man i Tyskland vil sikre, at de lokale myndigheder kan udføre den opgave, det er at tilvejebringe en omfattende og effektiv økonomisk infrastruktur, er i den forbindelse et spørgsmål, der må afgøres af medlemsstaten selv. Sådanne faciliteter må ikke skade konkurrenceforholdene i et omfang, der går ud over det nødvendige for at udføre disse særlige opgaver eller strider mod Fællesskabets interesser.

Ifølge Kommissionen er der derfor ikke behov for endnu en principerklæring om sparekasser eller indførelse af et enkelt sæt regler som ramme for deres aktiviteter i fællesmarkedet, da spørgsmålet allerede er tilstrækkeligt dækket ind af de eksisterende regler.