SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0761/00

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(13. marts 2000)

Om: Forsyning af fællesskabsmarkedet med tunfileter

På baggrund af Rådets (fiskeri) møde den 30. marts 1999 forpligtede Kommissionen sig til at iværksætte en undersøgelse med henblik på at gøre status over forsyningen af fællesskabsmarkedet med tunfileter. Resultatet blev forelagt den 29. november 1999 med titlen Undersøgelse af udbud af og efterspørgsel efter tunfileter evaluering af forsyning af fællesskabsmarkedet med tunfileter på kort og mellemlang sigt.

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor den pågældende undersøgelse generelt koncentrerer sig mere om industrien for konserveret tunfisk i et bestemt land (Italien) end om Fællesskabets konservesindustri som helhed?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-0756/00, E-0757/00, E-0758/00, E-0759/00, E-0760/00 og E-0761/00

(27. april 2000)

Kommissionen mener, at den undersøgelse, det ærede parlamentsmedlem omtaler, giver en meget detaljeret status over forsyningen af fællesskabsmarkedet med tunfileter på kort og mellemlang sigt. Den svarer til den forpligtelse, Kommissionen påtog sig den 30. marts 1999.

For så vidt angår undersøgelsens mål, siges det i første afsnit i resuméet, at de er, at gøre status over forsyningen med tunfileter for at opnå en god forståelse af forsyningskæden og de vigtigste medvirkende i den. Allerede i begyndelsen af dokumentet fremgår det således klart, hvad dets rækkevidde er.

Den passage, det ærede medlem henviser til i forespørgsel E-759/00, svarer til sidste afsnit i resuméet. Den sammenfatter den nuværende problematik vedrørende fællesskabsmarkedets forsyning med dette produkt. Det konkurrenceunderskud, der konstateres i undersøgelsen, synes i særlig grad at berøre den italienske konservesindustri på grund af dennes omkostningsstruktur.

De andre aspekter, det ærede medlem omtaler i forespørgsel E-760/00 (økonomiske og sociale omkostninger), er taget i betragtning i dokumentet, selv om de ligger uden for den strengt handelsmæssige problematik. I undersøgelsens konklusioner siges det bl.a., at økonomiske og sociale omkostninger berører eller kan berøre virksomhederne i Fællesskabet: enten på grund af de vanskeligheder, nogle af dem har i forhold til den interne eller internationale konkurrence, eller på grund af, at en total åbning af fællesskabsmarkedet for dette produkt på lang sigt kunne skade de fileteksportørlande, der i øjeblikket nyder godt af en præferenceordning.

Det ærede medlem bemærker også, at undersøgelsen især tilgodeser den italienske konservesindustri snarere end konservesindustrien i Fællesskabet som helhed. Det er Kommissionens opfattelse, at undersøgelsen er velafbalanceret både for analysens vedkommende og for konklusionernes vedkommende: analysen dækker de medlemsstater, der er hovedproducenter eller hovedforbrugere af dette produkt (samt tredjelandene), og anbefalingerne vedrører også samtlige markedsaktører.

Kommissionen mener således, at denne undersøgelse har bidraget til at klarlægge vigtige aspekter vedrørende den nuværende struktur og funktionsmåde for fællesskabsmarkedet for tunfileter (vigtigste virksomheder, forsyningskanaler) og vedrørende sektorens udvikling på kort og mellemlang sigt.

Den stigende efterspørgsel efter fileter er til dels blevet imødekommet ved en stadig voksende import fra tredjelande. Kommissionen udleder heraf, at den tunge tendens på fællesskabsmarkedet for fiskeriprodukter, der består i en tiltagende afhængighed af tredjelande for råvareforsyningens vedkommende, også gælder på markedet for tun.

Undersøgelsen bekræfter også, at fællesskabsvirksomhedernes anvendelse af tunfileter som råvare til konservesproduktionen bidrager til at forbedre deres konkurrenceevne både internt og på det internationale marked. Det fremgår af undersøgelsen, og Kommissionen deler denne opfattelse, at denne forbedring af konkurrenceevnen er så meget mere nødvendig som nogle fællesskabsvirksomheder inden for tunkonserves må foretage strukturtilpasninger for at sikre, at de kan overleve på lang sigt.

Sluttelig konstaterer Kommissionen, at der er et begrænset, men reelt forsyningsunderskud, der kan vise sig sæsonmæssigt på fællesskabsmarkedet for dette produkt.

Kommissionen har for 2000 som for de foregående år forelagt forslag om åbning af et begrænset kontingent for tunfileter. Rådet har på sin side truffet beslutning om åbning af disse kontingenter.

Set på lidt længere sigt har Rådet og Kommissionen den 17. december 1999 indgået en aftale, ifølge hvilken der for perioden 2001-2003 vil blive åbnet et flerårigt kontingent på 4 000 ton med en toldsats på 6 %. Dette kontingent vil gøre det muligt for fællesskabsvirksomhederne at løse problemet med det ovenfor omtalte underskud. Det vil også for de fællesskabsvirksomheder, der må foretage strukturændringer, lette omstillingen til en øget konkurrenceevne på fællesskabsmarkedet og det internationale marked.