SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0770/01

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(13. marts 2001)

Om: Kommissionens kritik af den irske regerings skattepolitik

Accepterer Kommissionen Den Europæiske Centralbanks opfattelse, at inflation først og fremmest er et monetært fænomen og, i bekræftende fald, accepterer den, at den nuværende inflations omfang og overophedning af økonomien i Irland ikke skyldes den irske regerings skattepolitik (idet det accepteres, at skattepolitikken ændrer balancen mellem den private og offentlige sektor og derfor effektiviteten ved fordelingen af midler og økonomiens fremtidige produktionskapacitet), men det uhensigtsmæssige i den ensartede rentesats inden for eurozonen, som ville betyde væsentlige problemer for Det Forenede Kongerige, dersom det skulle deltage i euroen?

Kan Kommissionen ligeledes gøre rede for, hvorfor den har valgt at kritisere Irland, som, hvad der hersker almindelig enighed om, har en af de mest vellykkede økonomier i eurozonen, og ikke Frankrig, som har meget høje offentlige udgifter eller Spanien, som har en højere inflationsrate end Irland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(16. maj 2001)

Kommissionen mener, at finanspolitikken kan bidrage positivt eller negativt til den økonomiske stabilitet, herunder prisstabiliteten. Endvidere indebærer den manglende nationale monetære politik i Den Monetære Union, at de redskaber i den økonomiske politik, der fortsat falder ind under de nationale regeringers egne beføjelser, som f.eks. finanspolitikken, skal benyttes mere aktivt med henblik på at opnå makroøkonomisk stabilisering.

De bemærkelsesværdige vækstrater, der er opnået i den irske økonomi, har for nylig ført til overophedning med et positivt produktionsgab, en stramning af arbejdsmarkedet og høj inflation. I de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for 2000 forpligtede de irske myndigheder sig til at afpasse budgetpolitikken efter målsætningen om økonomisk stabilitet, hvilket på baggrund af overophedningens omfang bør fortolkes som et behov for en neutral, eller snarere strammere finanspolitik.

Stabilitets-/konvergensprogrammerne og gennemførelsen af budgetplanerne i alle EU-landene undersøges nøje af Kommissionen og Rådet. Sidstnævnte kan beslutte at udstede og offentliggøre henstillinger, når det vurderer, at der er uoverensstemmelse med de vedtagne overordnede retningslinjer for den økonomiske politik.

Efter Kommissionens og Rådets mening er de irske budgetplaner for 2001, som blev bekendtgjort i december 2000, stimulerende og konjunkturforstærkende og derfor ikke i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer. Rådet udstedte derfor for første gang en henstilling om, at den manglende overensstemmelse med de overordnede retningslinjer skal bringes til ophør.

Den økonomiske situation i Frankrig og Spanien er forskellig, og politikken anses ikke for at være i strid med de overordnede retningslinjer. Den franske økonomi har en af de laveste inflationsrater i euroområdet. Endvidere kan den franske finanspolitik ikke anses for at være konjunkturforstærkende. Spanien oplever ganske vist i øjeblikket en høj inflationsrate, men finanspolitikken har været og er fortsat restriktiv og derfor heller ikke konjunkturforstærkende.