SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2985/00

af Carlo Fatuzzo (PPE-DE) og Francesco Speroni (TDI) til Kommissionen

(20. september 2000)

Om: Hindringer for den frie bevægelighed for personer

Forordning (EØF) nr. 1247/92(1) annullerer alders- eller invalidepensionen for medlemsstaternes statsborgere, hvis disse flytter uden for deres hjemland.

Dette udgør en ofte uoverstigelig hindring for udnyttelsen af den ret til frit at opholde sig på medlemsstaternes område, der er fastlagt i artikel 18 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

Agter Kommissionen at foreslå ændringer til forordning (EØF) nr. 1247/92 for helt og fuldt at gennemføre bestemmelserne i artikel 18, også for borgere, der modtager ovennævnte sociale ydelser?

(1) EFT L 136 af 19.5.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(30. oktober 2000)

På fællesskabsplan findes forordning (EØF) nr. 1408/71 og gennemførelsesforordningen hertil, forordning nr. 574/72(1), som koordinerer de forskellige lovmæssige sociale sikringsordninger, som bl.a. sikrer princippet om, at sociale ydelser kan eksporteres til alle lande i EU.

Ved Rådets forordning (EØF) nr. 1247/92 af 30. april 1992 om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71, hvortil de ærede medlemmer henviser, er der i ovennævnte EF-regelsæt indført nye regler for særlige ikke-bidragspligtige ydelser, der enten dækker de omfattede risici i stedet for eller som tillæg til andre ydelser, eller udelukkende sikrer særlig beskyttelse af handicappede (se artikel 4, stk. 2a, i forordning (EØF) nr. 1408/71).

Ydelserne har på samme tid karakter af social sikring og social bistand, dels som følge af den omfattede personkreds, målene for ydelserne samt gennemførelsesbestemmelserne hertil, dels som følge af den nære sammenhæng mellem ydelserne og de økonomiske og sociale forhold i den medlemsstat, der leverer ydelserne, og som dermed er den ydelsesberettigedes bopælsland.

Derfor er der ved artikel 10a i forordning (EØF) nr. 1408/71 indført en særlig ordning for sådanne ydelser, som fraviger princippet om, at ydelserne kan eksporteres, med det resultat, at de berørte personer udelukkende kan modtage ydelserne i den medlemsstat, på hvis område de er bosat, såfremt disse ydelser er anført i forordningens bilag IIa.

Domstolen har allerede i sin dom af 4. november 1997 i sag C-20/96 (Snares mod Adjudication Officer)(2) haft lejlighed til at anerkende foreneligheden med EF-traktaten af de specifikke koordineringsbestemmelser, der er knyttet til de særlige ikke-bidragspligtige ydelser, herunder bl.a. bestemmelserne om, at der ikke er mulighed for at modtage ydelserne i et andet land.

Kommissionen har på nuværende tidspunkt ingen planer om at foreslå ændringer af forordning (EØF) nr. 1247/92.

(1) Seneste konsoliderede udgave: Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 om ændring og ajourføring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og af forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 EFT L 28 af 30.1.1997.

(2) Samling af afgørelser 1997, side I-6057.