SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3248/98

af Ernesto Caccavale (UPE) til Kommissionen

(28. oktober 1998)

Om: Telecoms monopol inden for bytelefoni

Telecom Italia, som er den foerende virksomhed inden for italiensk telekommunikation, har officielt givet meddelelse om en forhoejelse paa 22 % af bytaksterne og en forhoejelse paa 11 % i abonnementsafgiften for boliger med en raekke rabatmuligheder for saerlige kunder. Disse stigninger har igen gjort det aktuelt at se paa den monopolstilling, som Telecom stadig indtager inden for bytelefonien, hvilket staar i et tydeligt misforhold til de nye telefonselskaber, som for nylig er kommet ind paa det italienske marked, og som kun tilbyder mellembys og internationale samtaler. Alt dette er klart til ulempe for brugerne/forbrugerne og isaer de svageste sociale grupper, som er de forbrugere, som drager mindst fordel af de lovede prislettelser paa mellembys og internationale samtaletakster, og det vil under alle omstaendigheder tage nogen tid, foer de slaar helt igennem som foelge af liberaliseringen af telekommunikationsmarkedet.

Mener Kommissionen ikke,

- at Telecom, som i oevrigt indtager den saerstilling, at det kan opkraeve en fast abonnementsafgift, som hvert aar indbringer over 5.000 mia lire, overtraeder de europaeiske konkurrenceregler?

- Mener den ikke, at forhoejelserne af bytaksterne, i betragtning af Telecoms klart dominerende stilling paa markedet for det faste telefonnet, er et misbrug af en dominerende stilling i henhold til traktatens artikel 86?

- Er det ikke muligt at forhindre denne takstforhoejelse, da den udgoer en stor udgift for forbrugerne, som ikke har mulighed for at finde alternative udbud?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(11. december 1998)

Kommissionen er i ganske saerlig grad opmaerksom paa de takster, der anvendes af teleselskaberne i dette tidsrum, hvor der aabnes for konkurrencen. I Kommissionens direktiv 96/19/EF af 13. marts 1996 om aendring af direktiv 90/388/EOEF, for saa vidt angaar gennemfoerelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester(1), anmodes medlemsstaterne f.eks. om at goere det muligt for de gamle teleselskaber at udligne deres takster for at bringe det forhold til ophoer, at visse tjenester yder tilskud til andre tjenester, der udfoeres til kunstigt lave takster. Saadanne fremgangsmaader for takstfastsaettelse indskraenker konkurrencen, eftersom eventuelle nytilkomne ingen interesse har i at gaa ind i denne del af markedet.

Taksttilpasninger, der kun gaar ud paa at gennemfoere princippet om, at taksterne skal svare til udgifterne, hvilket i oevrigt er obligatorisk i henhold til artikel 17, stk. 2, i Parlamentets og Raadets direktiv 98/10/EF af 26. februar 1998 om ONP-vilkaar for taletelefonitjenesten og om udbud af forsyningsforpligtelser paa teleomraadet under konkurrenceforhold(2), i forbindelse med anvendelsen af ONP-ordningen paa taletelefoni, kan saaledes ikke udgoere misbrug. Ifoelge dette direktiv tilkommer det de nationale myndigheder at overvaage, at princippet om, at taksterne skal svare til udgifterne, overholdes. Princippet er optaget i de italienske bestemmelser, og den italienske kommunikationsmyndighed er for tiden i faerd med at undersoege, om Telecom Italias takster svarer til udgifterne, og om de gradvis udlignes.

Som led i denne undersoegelse vil den italienske kommunikationsmyndighed, der har haft kontakt til Kommissionen desangaaende, tage hensyn til de europaeiske konkurrencebestemmelser, herunder EF-traktatens artikel 86.

Ansvaret for takstudligning hviler helt og holdent paa den italienske kommunikationsmyndighed, og Kommissionen agter ikke at tage stilling til eventuelt tilladte forhoejelser, for saa vidt som de bidrager til, at taksterne kommer til at svare til udgifterne.

(1) EFT L 74 af 22.3.1996.

(2) EFT L 101 af 1.4.1998.