SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1680/00

af Michel Hansenne (PPE-DE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Merværdiafgift forarbejdning

Når en virksomhed, der er etableret i medlemsstat A, afsender goder til medlemsstat B med henblik på at lade disse forarbejde af en uafhængig virksomhed, og når disse goder efter forarbejdningen afsendes direkte til en køber, der er etableret i medlemsstat C, for den virksomheds regning, der er etableret i medlemsstat A,

- skal den virksomhed, der er etableret i medlemsstat A, da i henhold til sjette momsdirektiv tage hensyn til momsen i medlemsstat B?

- Findes der i bekræftende fald forenklede regler til at undgå at den virksomhed, der er etableret i medlemsstat A, skal tage hensyn til momsen i medlemsstat B? Skal der sondres mellem, om forarbejdningsvirksomheden fakturerer forarbejdningen til den virksomhed, der er etableret i medlemsstat A, eller til dennes endelige aftager, der er etableret i medlemsstat C?

- Hvis disse forenklede regler eksisterer, hvor er de da blevet offentliggjort? Er de vedtaget af samtlige medlemsstater?

- Hvis Kommissionen ikke har offentliggjort disse eventuelle forenklede regler, hvorfor da ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(18. juli 2000)

Der skal først og fremmest henvises til, at begrebet lønarbejde som anvendt i den tidligere artikel 5, stk. 5, litra a), i sjette momsdirektiv (77/388/EØF(1)), og sidestillelsen af denne transaktion med levering af goder blev ophævet fra den 1. januar 1996 ved artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 95/7/EF af 10. april 1995 om ændring af direktiv 77/388/EØF og om nye forenklingsforanstaltninger vedrørende moms anvendelsesområdet for visse fritagelser og reglerne for deres praktiske gennemførelse(2). Dette indebærer, at lønarbejde fra den 1. januar 1996 betragtes som levering af tjenesteydelser udført på løsøregenstande.

I det foreliggende tilfælde fastsættes leveringsstedet for lønarbejderens tjenesteydelse i henhold til artikel 28b, litra F, i sjette momsdirektiv og afhænger af aftageren af den pågældende tjenesteydelse. Beskatningsstedet er medlemsstat A, hvis tjenesteydelserne leveres af lønarbejderen til en virksomhed, der er momsregistreret i medlemsstat A, eller medlemsstat C, hvis tjenesteydelsen faktureres til en endelig aftager, som er momsregistreret i medlemsstat C. Den momspligtige vil i begge tilfælde være aftageren af tjenesteydelsen i henhold til artikel 21, stk. 1, litra b), i sjette momsdirektiv. Hverken den virksomhed, der er momeregistreret i medlemsstat A, eller den virksomhed, der er momsregistreret i medlemsstat C, har således nogen forpligtelse til at lade sig momsregistrere i medlemsstat B.

Hvis de pågældende varer imidlertid forsendes til en anden medlemsstat, vil konsekvenserne for momsen i det ovenstående eksempel afhænge af de kontraktlige forhold mellem de pågældende partnere.

Som følge af vedtagelsen af direktiv 95/7/EF har momsudvalget drøftet fortolkningen af de nye bestemmelser med henblik på at sikre, at de forenklinger, der blev aftalt i 1993 for så vidt angår lønarbejde, fortsat kan anvendes, men medlemsstaterne har ikke kunnet nå til enighed om dette spørgsmål.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977.

(2) EFT L 102 af 5.5.1995.