SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1713/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: Fastsaettelse af regler vedroerende private bevaebnede vagtvaern i Italien

I Italien stammer reglerne vedroerende erhvervet som privat edssvoren sikkerhedsvagt (privat bevaebnet vagtvaern) fra 1932, og der er i lovgivningen stadig ikke blevet fastlagt klare retningslinjer for disse vagters erhvervsmaessige status eller de firmaer, som administrerer deres arbejde.

Ud fra et arbejdskontraktligt synspunkt sidestilles disse arbejdstagere saaledes med en hvilken som helst anden arbejdstager, uden at der tages hensyn til deres arbejdes saerlige karakter som ordensstyrkernes hjaelpere, der arbejder for at forhindre kriminalitet og baerer vaaben. De edsvorene vagter udfoerer opgaver vedroerende transport af vaerdigenstande, overvaagning om natten og om dagen, sikkerhedstjeneste for private og offentlige organisationer. Ikke desto mindre sidestilles saadanne vagter med en hvilken som helst borger, de har ingen ret til at foretage arrestationer, undtagen hvis de griber lovovertraederne paa fersk gerning og de maa kun anvende vaaben i tilfaelde af selvforsvar.

Endvidere har den utilstraekkelige lovgivning paa omraadet medfoert, at der er opstaaet mange sikkerhedsfirmaer, som der ikke gaelder nogen regler for og foelgelig er nogen passende kontrol med personalets paalidelighed og faglige uddannelse inden for en saa vanskelig sektor. Her bringes arbejdstagernes og borgernes sikkerhed i fare, og alle konkurrencereglerne ignoreres.

Paa baggrund af ovenstaaende vil Kommissionen oplyse foelgende:

1. Findes der lovgivning paa dette omraade i andre EU-lande?

2. Giver denne lovgivning de private sikkerhedsvagter tjenestemandsstatus?

3. Findes der direktiver eller kommissionsdokumenter paa dette omraade?

4. Kan den udtale sig generelt om private sikkerhedsvagter i Europa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(28. juli 1998)

Siden begyndelsen af 1990'erne har flere medlemsstater indfoert en ny lovgivning om kontrol med de private sikkerhedsselskaber, som f.eks. vagtselskaber, pengetransportselskaber og virksomheder, der leverer og vedligeholder alarmsystemer og alarmcentraler. Ifoelge Kommissionens oplysninger er der indfoert en saadan lovgivning i Belgien, Spanien og Portugal. I Frankrig er der paabegyndt diskussioner om en ny lovgivning.

Nogle medlemsstater forsoeger at begraense adgangen til dette marked f.eks. ved krav om statsborgerskab og krav om etablering paa medlemsstatens omraade. I Italien foreskrives det f.eks. i Testo Unico delle Legge di Publica Sicurezza af 13. juli 1931, at de virksomheder, der oensker at etablere sig, skal vaere italienske og de ansatte italienske statsborgere. Kommissionen mener, at disse betingelser er en aabenlys overtraedelse af bestemmelserne i EF-traktatens artikel 48, 52 og 59. Kommissionen besluttede derfor den 18. juni 1998 at fremsaette en begrundet udtalelse til den italienske regering.

Der findes intet faellesskabsdirektiv, der regulerer adgangen til denne sektor. Kommissionen mener, at der er tale om en foelsom sektor, hvor de nationale myndigheder maa udoeve kontrol under overholdelse af bestemmelserne i EF-traktaten.