DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/698

(2004/C 78 E/0747)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0281/03

af Ulpu Iivari (PSE) til Kommissionen

(3. februar 2003)

Om: Reformen af EU's fiskeripolitik og genoprettelse af bestandene af vildlaks

Vildlaksen i Østersøen er af stor betydning for lystfiskeriet og dermed også for turismen i Den Botniske Bugt og i det nordlige Finland. Fangsten af laks på åbent hav og i flodmundinger er imidlertid nu alt for kraftig og finder ofte også sted på et forkert tidspunkt. Derfor hindres eller vanskeliggøres laksens vandring til de vandløb, hvor den yngler, betydeligt.

EU's fiskeripolitik beskæftiger sig næsten overhovedet ikke med genoprettelsen af vildlaksebestanden i Østersøen, selv om EU's beføjelser også gælder medlemsstaternes hav- og flodfiskeri. Med hensyn til Østersøen gør EU kun brug af sine beføjelser som medlem af Den Baltiske Fiskerikommission, og begrænsningerne af fiskeriet vedrører i første række kvoteordninger for bestemte arter.

Sverige og Finland har med en fælles ministerbeslutning indført begrænsninger af laksefangsten i Den Botniske Bugt og især i Torneåens munding, men kun Finland har ført en konsekvent kurs ved aftalens gennemførelse. Sverige har regelmæssigt givet dispensationer for Torneåen til sine egne fiskere, og den svenske laksefangst i åens munding er blevet mangedoblet i forhold til den samlede fangst i forbindelse med lystfiskeriet i Torneåen.

Kommissionen bedes oplyse, om den anser det for vigtigt at genoprette vildlaksebestandene og hermed fremme lystfiskeriet Hvordan agter Kommissionen at tage hensyn til vildlaksene i Østersøen i forbindelse med den igangværende reform af fiskeripolitikken?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. marts 2003)

Som det ærede medlem korrekt nævnte, forvaltes østersølaksen, når den lever i havmiljøet, inden for rammerne af Den Internationale Østersø-Fiskerikommission (IBSFC), der i overensstemmelse med Gdanskkonventionen fra 1973 er det ansvarlige organ for forvaltningen af de levende rigdomskilder i Østersøen.

I 1997 vedtog denne organisation en langsigtet forvaltningsplan for laks, det såkaldte støtteprogram for laksefiskerne. Hovedformålet med dette program er at forbedre vildlaksebestanden i Østersøen og gradvist øge den naturlige produktion af vildlaks i Østersøen for i 2010 at nå op på mindst 50 % af det bedst mulige skøn over den potentielle kapacitet for hver flod, hvori der lever laks. Målsætningerne omfatter ligeledes genetablering af vildlaksbestande i floder, der er potentielle levesteder for laksen, og forbedring af vildlaksens levesteder, hvor dette er muligt.

Selv om ikke alle elementer i støtteprogrammet for laksefiskerne hører under IBSFC's kompetence, fører sidstnævnte nøje kontrol med gennemførelsen af alle programmets aspekter. De kontraherende parter er forpligtet til regelmæssigt at afgive rapporter om de aktiviteter, der hører under deres kompetence, som f.eks. udsætning af lakseopdræt eller genudsætning af vildlaks.

Der er sammenhæng mellem de nationale regulerende foranstaltninger i kystområderne, som sigter mod at mindske fiskepresset på vildlaks, og foranstaltninger, der iværksættes af IBSFC. Den mest effektive foranstaltning, som IBSFC har iværksat, var absolut reduktionen af de samlede tilladte fangstmængder (TAC) for laks, der blev baseret på vildlaksbestandens behov. Sidst i 1980'erne landede kystfiskeriet årligt ikke færre end en million laks. For så vidt angår den centrale del af Østersøen og Den Botniske Bugt, er TAC for 2003 fastlagt til 460 000 fisk.

Foranstaltningerne giver allerede bonus. I henhold til Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) er forholdene for vildlaksbestandene i den centrale del og i Den Botniske Bugt blevet generelt forbedret i løbet af de seneste år, og produktionen af vildlaksesmolt i 2000-2002 var meget stor. 2003-2005 forventes således at blive gode gydningsperioder. Der forventes en yderligere betydelig forbedring af forholdene for vildlaksen, når der fra 2004 gennemføres en alternativ høststrategi for østersølaksen, der blev vedtaget på IBSFC's seneste årlige samling, og som sigter mod en udvikling, der i højere grad bevæger sig bort fra fiskeri af en blanding af vilde og opdrættede bestande til en selektiv høst af opdrættede bestande.

Dette illustrerer måske, hvorfor Kommissionen er af den opfattelse, at de bevaringsforanstaltninger til beskyttelse af vildlaks, der er iværksat på både nationalt plan og inden for IBSFC, er en succeshistorie om fiskeriforvaltning i Østersøen. Så længe dette er tilfældet, mener Kommissionen ikke, at det er nødvendigt at øge ansvaret, for så vidt angår laks. Med hensyn til fritidsfiskeri kan Kommissionen meddele det ærede medlem, at der ikke findes nogen fællesskabspolitikker for vildlaks i Østersøen.