SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3211/02

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(5. november 2002)

Om: Korruption i Lesotho

Den 17. september i år fandt Højesteretten i Lesotho det store canadiske ingeniørfirma Acres International skyldig i bestikkelse med det formål at få tildelt en kontrakt i forbindelse med den internationale licitation af Lesotho Highlands Water Project (LHWP), og den 28. oktober idømte den firmaet en pengebøde på 22 058 091 maloti, dvs. 2,1 mio. dollars.

Mange andre firmaer med hjemsted i EU's medlemsstater anklages for korruption i forbindelse med projekter i Lesotho, og den tyske virksomhed Lahmeyer International er i øjeblikket genstand for retsforfølgelse. Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) har deltaget i finansieringen af projektet med lån og tilskud, der beløber sig til henholdsvis 122,5 mio. EUR over 59,8 mio. EUR. Eksportkreditagenturer fra fire af EU's medlemsstater er også involveret i finansieringen af projektet.

I henhold til oplysning fra Verdensbanken deltog repræsentanter fra EIB og EU den 16. november 1999 i et møde i Pretoria med projektets bidragsydere for at drøfte implikationerne af korruptionssagen i Lesotho. I henhold til en artikel i det velrenommerede sydafrikanske dagblad Business Day af 30. november 1999 skulle EU have forpligtet sig til at yde repræsentanterne for regeringen i Lesotho finansiel støtte med henblik på at dække retsomkostningerne.

I lyset af det historiske fortilfælde i kampen mod den internationale korruption, som Lesothos regering har ført, og den eksemplariske domfældelse af Acres International anmodes Kommissionen om at give følgende oplysninger:

- Har Kommissionen til hensigt at holde sit løfte om finansiel støtte til Lesothos regering, for at korruptionsprocessen ved Højesteretten kan blive afsluttet?

- Vil Kommissionen kontrollere, om EUF og EIB har udvist behørig omhyggelighed hvad angår tilskud og lån inden for rammerne af Lesotho Highlands Water Project?

- Vil Kommissionen træffe foranstaltninger for at sikre, at alle de virksomheder, der er fundet skyldige i korruption, udelukkes fra fremtidige projekter, der finansieres inden for rammerne af udviklingshjælpen og medlemsstaternes eksportkreditagenturer eller med midler fra EU's institutioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(7. januar 2003)

Den sag, det ærede medlem henviser til, vedrører et større byggeprojekt i Lesotho, som var samfinansieret af Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) og flere andre internationale donorer.

Spørgsmålet om, hvordan eksportkreditinstitutterne i medlemsstaterne eventuelt vil reagere, og hvilke sanktioner der i givet fald vil blive taget af Den Europæiske Investeringsbank, ligger uden for Kommissionens kompetenceområde.

Da spørgsmålene vedrører verserende strafferetssager, må sagen behandles forsigtigt og under behørig hensyntagen til de involverede selskabers og personers ret til at forsvare sig og princippet om uskyldsformodning.

Det ærede medlem henviser til, at Kommissionen skulle have givet løfte om at finansiere omkostningerne ved retssagen i Lesotho. Det ærede medlem baserer sin oplysning på en artikel offentliggjort i en sydafrikansk avis.

Kommissionen kan ikke bekræfte, at den på noget tidspunkt har givet en sådant løfte.

Den foreliggende sag er desuden blevet indbragt for en strafferet af den lokale anklagemyndighed, og det må anses for at falde uden for EUF's mandat at finansiere enkelte strafferetssager mod enkelte virksomheder.

Hvad angår den virksomhed, som det ærede medlem henviser til, vil Kommissionen endvidere understrege, at de kontrakter, der var tildelt den pågældende virksomhed, ikke var finansieret af EUF, men af andre donorer.

I første del af 2000 ansatte Kommissionen eksterne revisorer til at kontrollere, om der forelå misbrug af EUF-midler. De blev anmodet om at undersøge, om tildelingen af kontrakter, tillægsaftaler, ændringer, ordrer osv. var blevet udført korrekt, eller om visse kontrahenter kunne være blevet begunstiget.

De generelle konklusioner af denne revision var, at det ikke var muligt at påvise, om der forelå direkte misbrug af EUF-midler. Revisionen viste, at det ikke var sandsynligt, at der forelå noget større misbrug af EUF-midler. Da EUF-støtten var begrænset af et øvre loft, ville et misbrug først og fremmest skade regeringen i Lesotho, som skulle finansiere de udgifter, der ikke blev dækket af donorerne.

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) er fuldt underrettet om denne sag.

I henhold til de generelle betingelser for EU-finansierede kontrakter har den kontraherende myndighed ret til at opsige en løbende kontrakt i tilfælde af korruption og søge godtgørelse for eventuelle kontraktmæssige tab. Da Kommissionen kun optræder som donor inden for rammerne af EUF, vil en sådan afgørelse i princippet påhvile den kontraherende myndighed i modtagerlandet.

I henhold til de regler for offentlige udbud, der er fastsat i EU's forskellige instrumenter for ekstern bistand, er fysiske eller juridiske personer, der ved endelig dom er blevet kendt skyldige i korruption, endvidere udelukket fra at deltage i fremtidige udbud eller kontrakter.

For kontrakter, der indgås i forbindelse med Kommissionens egne udbud, indeholder udbudsdirektiverne lignende regler.

EU-reglerne for offentlige udbud i forbindelse med ekstern bistand fastsætter, at tilbudsgivere forud for indgåelsen af en kontrakt skal kunne dokumentere, at de ikke er udelukket fra at ansøge. Hvis en fysisk eller juridisk person ved endelig dom er blevet kendt skyldig i korruption, vil den pågældende tilbudsgiver ikke være i stand til at forelægge den fornødne dokumention og vil derfor automatisk være udelukket fra at deltage i EU-finansierede kontrakter.