SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1227/01

af António Campos (PSE) og Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(26. april 2001)

Om: Forfalskning af vin i Portugal

Den portugisiske presse berettede i sine udgivelser fra den 29. marts om, at de portugisiske myndigheder havde beslaglagt 25 mio. liter vin, som var alvorlig mistænkt for at være forfalsket.

Har de portugisiske myndigheder indberettet dette tilfælde for EU-institutionerne? Følger Kommissionen udviklingen i denne sag? Er det muligt for Kommissionen at anslå, hvor meget af den vin, som den pågældende virksomhed er i besiddelse af, der er mistænkt for at være forfalsket? Kan Kommissionen give nogen garanti for, at denne virksomhed ikke nyder godt af fællesskabsstøtte, sålænge denne alvorlige mistanke består, eller indtil den er blevet bekræftet?

Mener Kommissionen ikke, at denne sag får det til at fremstå som endnu mere vigtigt, at der omgående indledes fællesskabsinitiativer på administrativt og lovgivningsmæssigt plan for at bekæmpe svindel og forfalskning af levnedsmiddelprodukter, navnlig mælk, vin, olie og kød, idet dette sker i stadig større omfang og er til stor skade for forbrugerne, landbrugerne, fællesskabsbudgettet og EU-institutionernes image verden over?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. september 2001)

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har oplyst, at det den 10. april 2001 anmodede de portugisiske myndigheder om at blive informeret, efter at der var kommet visse oplysninger frem i pressen i denne medlemsstat i marts 2001. Myndighederne svarede, at de ud fra de foreliggende oplysninger kunne konkludere, at denne sag ikke vedrørte EU-midler og henviste i øvrigt til tavshedspligten i forbindelse med efterforskningen. Sagen har ikke givet anledning til en meddelelse i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 af 4. marts 1991 om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af den fælles landbrugspolitik, samt om oprettelse af et informationssystem på dette område og ophævelse af forordning (EØF) nr. 283/72(1). I henhold til denne forordning skal medlemsstaterne senest to måneder efter hvert kvartals afslutning tilsende Kommissionen en opgørelse over de uregelmæssigheder, om hvilke der foreligger en rapport som det første led i en administrativ eller retslig forfølgning.

Det tilkommer i første række medlemsstaterne at sikre sig, at de betalinger, der foretages af garantisektionen under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), er i overensstemmelse med reglerne, og at støttemodtagerne ikke frembyder for stor en risiko. Der kan eventuelt blive tale om at træffe foranstaltninger som fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1469/95 af 22. juni 1995 om foranstaltninger, der skal træffes over for visse erhvervsdrivende, der drager fordel af transaktioner finansieret af EUGFL, Garantisektionen(2), og i Kommissionens forordning (EF) nr. 745/96 af 24. april 1996 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1469/95 om foranstaltninger, der skal træffes over for visse erhvervsdrivende, der drager fordel af transaktioner finansieret af EUGFL, Garantisektionen(3).

Når EU-lovgivningen og de tilhørende gennemførelsesbestemmelser fastlægges, er det vigtigt at tage hensyn til risikoen for svindel og misbrug. Alle forordninger om støtteordninger definerer de produkter eller de erhvervsgrupper, der er støtteberettigede, og fastsætter arten og hyppigheden af den kontrol, som skal gennemføres af medlemsstaterne. Der skal altid findes en balance mellem den forventede risiko ved en given ordning og de kontrolbestemmelser, der skal fastlægges. Det kan i visse tilfælde være berettiget at anvende en 100 % kontrol, hvilket også nogle gange er obligatorisk. Generelt er det imidlertid ikke berettiget, og omkostningerne herved ville være langt større end gevinsten.

Lovgivningen, herunder kontrolbestemmelserne, i forbindelse med den fælles landbrugspolitik er i tidens løb blevet forbedret for at mindske risikoen for svindel og misbrug. Kontrolomfanget er fastlagt udførligt, og visse ordninger er blevet afskaffet på grund af de risici, de indebar, som f.eks. støtte for skummetmælk til foderbrug og forbrugsstøtte for olivenolie. Det skal i den sammenhæng bemærkes, at der er eksempler, hvor det endelige resultat af forhandlinger i Rådet har medført ændringer af Kommissionens oprindelige forslag, der har gjort lovgivningen mere sårbar over for misbrug, end hvis forslagene var blevet vedtaget uden ændringer.

Den radikale ændring i den fælles landbrugspolitik hen imod direkte støtte til landmænd og meget mindre støtte udbetalt gennem markedsforanstaltninger har også gjort det muligt at etablere et meget effektivt kontrolsystem, det integrerede system for forvaltning og kontrol (IACS).

Det fremgår således, at Kommissionen tager hensyn til svindelbekæmpelse og om nødvendigt foreslår lovgivningsmæssige og administrative foranstaltninger. Den er derfor ikke enig med det ærede parlamentsmedlem i, at det haster med iværksættelse af yderligere foranstaltninger, men holder til stadighed øje med behovet for at forebygge svindel og vareforfalskning.

(1) EFT L 67 af 14.3.1991.

(2) EFT L 145 af 29.6.1995.

(3) EFT L 102 af 25.4.1996.