ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
b)

I 1999, da Kommissionen foreslog en regnskabsstrategi for internationale regnskabsstandarder (IAS), understregede den, at Europa har brug for en konsekvent og ensartet anvendelse af de internationale regnskabsstandarder. Enron-skandalen og andre skandaler har bekræftet Kommissionens opfattelse af, at det er vigtigt at håndhæve standarderne for regnskabsaflæggelse. Gennem Det Europæiske Værdipapir-tilsynsudvalgs netværk og ved hjælp af handlingsplanen for selskabsret og virksomhedsledelse arbejder Kommissionen sammen med de nationale værdipapirtilsynsmyndigheder i EU på, at de internationale regnskabsstandarder håndhæves bedst muligt, og at revisionen i EU forbedres.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/270

(2004/C 84 E/0317)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3941/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. december 2003)

Om: Forskelsbehandling i forbindelse med godkendelse til en bolig i Rotterdam

Ifølge oplysninger for nylig (avisen Expresso af 6. december 2003) har de ansvarlige i Rotterdam i Nederlandene besluttet, at fremover kan personer ikke blive godkendt til en bolig, hvis de har en indkomst på under 120 % af mindstelønnen, og indvandrere kan ikke blive godkendt, hvis de ikke har bestået en prøve i forbindelse med et »integrationskursus«.

Eftersom dette er uacceptabelt og i strid med Den Europæiske Unions principper, især principperne om solidaritet, ikke-diskrimination, indsatsen for social integration og fri bevægelighed for personer, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Har den kendskab til den afgørelse, som bystyret i Rotterdam har truffet, hvormed man ønsker at holde dårligt stillede personer borte fra byen?

2. Hvilke skridt vil den tage for at hindre, at denne afgørelse, som er en overtrædelse af menneskerettighederne, føres ud i livet?

Svar afgivet af António Vitorino på Kommissionens vegne

(18. februar 2004)

Det Europæiske Råd i Tammerfors (1999) fastsatte retningslinjer for en fælles asyl- og migrationspolitik. Denne politik indebærer en retfærdig behandling af tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område. Det fastslås i Det Europæiske Råds konklusioner, at den retlige status for tredjelandsstatsborgere med lovligt ophold skal tilnærmes situationen for medlemsstaternes egne statsborgere. Tredjelandsstatsborgere bør indrømmes en række ensartede rettigheder, der ligger så tæt som muligt på EU-borgernes.

Det blev konkretiseret med Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding. Det hedder i artikel 11, stk. 1, litra f), at en fastboende udlænding har samme rettigheder som medlemsstatens egne statsborgere med hensyn til adgang til samt levering af goder og tjenesteydelser. Det omfatter bl.a. adgang til en bolig. Medlemsstaterne skal gennemføre dette direktiv senest den 23. januar 2006.

For andre indvandrere, der ikke er fastboende, findes der ikke på nuværende tidspunkt retlige bestemmelser, der sikrer ligebehandling, hvad angår adgang til en bolig.

For vandrende arbejdstagere, der er statsborgere i en medlemsstat, skal det understreges, at de ifølge artikel 9 i forordning 1612/68/EØF skal have de samme rettigheder og fordele som de indenlandske arbejdstagere med hensyn til bolig, herunder erhvervelse af ejendomsret til den fornødne bolig.

Hvad angår de foranstaltninger, der er truffet i Rotterdam, fremgår det af beskrivelsen af situationen, at der ikke diskrimineres mellem nationale statsborgere og tredjelandsstatsborgere, hvad angår tildeling af en bolig, da kravet om 120 % af mindstelønnen gælder for begge kategorier.

Med hensyn til de generelle betingelser for tildeling af en bolig er det klart et område, der er omfattet af medlemsstaternes enekompetence. Kommissionen har derfor ikke kompetence til at vurdere sådanne foranstaltninger.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/862

(2004/C 78 E/0916)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3837/03

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. december 2003)

Om: Privatisering af postsparekasser

Den græske regering har gennem økonomiminister Christodoulakis bekendtgjort en afgørelse om at privatisere Postsparekassen.

Er Kommissionen af den græske regering blevet underrettet om denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(30. januar 2004)

Hvad angår privatisering indebærer EF-traktatens artikel 295 (tidl. artikel 222) en garanti for, at Fællesskabet forholder sig neutralt i spørgsmål om ejendomsforhold omkring offentlige og private virksomheder. Medlemsstaterne er ikke forpligtet til at informere Kommissionen om sine planer om at købe eller sælge virksomheder, og Kommissionen kræver eller forhindrer heller ikke privatisering af offentlige virksomheder.

Hvis der er involveret statsstøtte i en privatisering, skal medlemsstaterne underrette Kommissionen herom i overensstemmelse med anmeldelseskravet i EF-traktatens artikel 87, stk. 3.

De græske myndigheder har endnu ikke orienteret Kommissionen om eventuelle planer om at yde statsstøtte i forbindelse med privatiseringen af postvæsenets sparekasse.
1.

Som allerede anført i svaret på Erik Meijers skriftlige forespørgsel E-1570/03 (1) har Kommissionen i henhold til reglerne om offentlige udbud gjort indsigelse mod en række kontrakter, der uden forudgående udbud er blevet tildelt af de regionale og lokale myndigheder i den flamske region, vedrørende visse opgaver i forbindelse med miljøpolitikken. Der pågår i øjeblikket en dialog med de kompetente belgiske myndigheder med henblik på at finde en administrativ løsning. Kun hvis de belgiske myndigheder under hele overtrædelsesproceduren afviser at tilpasse sig fællesskabsretten vil sagen kunne indbringes for Domstolen i henhold til traktatens artikel 228, stk. 2, hvorefter Domstolen kan idømme de belgiske myndigheder betaling af et fast beløb eller en tvangsbøde. Det forhold, at visse virksomheder i mellemtiden måtte være gået konkurs, synes ikke at være et relevant element i den af Kommissionen foretagne analyse, der har til formål at søge fællesskabsretten overholdt og dermed at pålægge de belgiske myndigheder, når de beslutter at overlade tredjemand udførelsen af visse økonomiske aktiviteter, at udvælge disse tredjemænd efter et udbud.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/242

(2004/C 84 E/0287)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3495/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Rådet

(24. november 2003)

Om: Columbia — ELN-gidsler

I en videooptagelse, som Reuters Bureau har udsendt, viser den columbianske guerillabevægelse, Ejército de Liberación Nacional (Den Nationale Befrielseshær) (ELN), at de syv turister, der blev bortført den 12. september i år under et besøg ved nogle indianerruiner, stadig er i live.

Tre af disse gidsler er EU-statsborgere (en spanier, en englænder og en tysker), og fire er israelske statsborgere.

Guerillaen er gået med til trinvis frigivelse af gidslerne efter et besøg af en humanitær organisation, der bekræfter den vanskelige situation for indbyggerne i Sierra Nevada, men har bebudet, at den vil dræbe gidslerne, hvis den columbianske hær forsøger at gribe ind for at befri dem.

Rådet bedes på den baggrund besvare følgende spørgsmål:

— Kan det bekræfte, at gidslerne er i live og ved godt helbred?

— Hvilke skridt har det taget eller vil tage over for ELN eller humanitære organisationer for at opnå frigivelse af gidslerne?

— Hvilke skridt har det taget over for den columbianske regering for at gøre den opmærksom på gidslernes situation og opnå beskyttelse og frigivelse af dem?

Svar

(11. marts 2004)

Rådet kan over for det ærede parlamentsmedlem oplyse, at alle gidsler på nær ét på nuværende tidspunkt er blevet frigivet.

EU forventer, at det sidste britiske gidsel frigives snarest muligt.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/530

(2004/C 78 E/0551)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3367/03

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(14. november 2003)

Om: Laserteknologi og udsendelse af stråling

Laserteknologi til fremstilling af stålkomponenter til brug inden for maskinkonstruktionssektoren har udviklet sig markant inden for de seneste ti år. Er Kommissionen bekendt med, at sådan laserteknologi frembringes ved hjælp af lysforstærkning ved stimuleret udsendelse af stråling, og at elektromagnetiske støvpartikler i forbindelse med processen udsendes i atmosfæren?

Til sammenligning anvender waterjet-teknologien udelukkende vand og sand til selvsamme proces, blot ikke nær så hurtigt. Denne proces er imidlertid fuldt ud miljøvenlig, og der udvikles ingen røggas.

Kan Kommissionen oplyse, om der ydes støtte til sådanne miljøvenlige maskinkonstruktionsprocesser, eller om der findes andre støttemuligheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(19. december 2003)

Kommissionen er bekendt med fordele og ulemper ved laser- og vandjetteknologi.

En søgning efter projekter i Cordis-databasen (http://dbs.cordis.lu/search/en/simple/EN_PROJ_simple.html) viser, at der er ydet støtte til et betydeligt antal (flere end 20) projekter i forbindelse med vandjetteknologi under de tidligere rammeprogrammer. Da både laser- og vandjetteknologi er forholdsvis modne teknologier, har direktoratet for industriteknologi få igangværende aktiviteter på området, og de er koncentreret om mere specialiserede områder (f.eks. G1ST-CT-2002 Udvikling af en vandjet-slibemetode til at fjerne hårde belægninger til erstatning af mere forurenende kemiske metoder og G1RD-CT2002-00746 (Laser)-bearbejdning af transparente materialer ved hjælp af multipel absorption).

Under det sjette rammeprogram kunne det prioriterede område Nanoteknologi og nanovidenskab, videnbaserede multifunktionelle materialer, nye produktionsprocesser og nyt udstyr (NMP) give mulighed for at støtte yderligere forskning i vandjetteknologi, såfremt de indsendte forslag om forskning og teknologisk udvikling (FTU) inden for området er tilstrækkelig innovative og går væsentligt ud over det nuværende teknologiske stade. NMP-arbejdsprogrammet omfatter også et dedikeret forskningsområde med sigte på at forbedre bæredygtigheden af industrielle fremstillings- og bearbejdningsprocesser og at forebygge forurening og sundhedsskadelige virkninger.
4.

Hvad angår Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, i det følgende kaldet »habitatdirektivet«, må det erindres, at dette direktiv udtrykkeligt taler om naturtyper og ikke arealanvendelse. De naturtyper og arter, der er anført i bilag I og II, skal optages i Natura 2000-lokalitetsnettet efter proceduren fastsat i direktivets artikel 4 og udvælgelseskriterierne fastsat i direktivets bilag III. Udpegningen af lokaliteter af fællesskabsbetydning i henhold til direktivet er derfor baseret på den økologiske værdi af de naturtyper og arter, der findes på en lokalitet, og ikke på, hvordan lokaliteten klassificeres med hensyn til arealanvendelse. Det nylig fremlagte græske skovlovsforslag vil ikke ændre klassificeringen af de naturtyper, der indgår i habitatdirektivet og den af Grækenland foreslåede liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning. Da det græske forslag om lokaliteter af fællesskabsbetydning var baseret på udvælgelseskriterierne i bilag III og ikke på arealanvendelseskriterier, forventes denne liste ikke ændret. Listen over udvalgte lokaliteter af fællesskabsbetydning i Middelhavsområdet forventes vedtaget af Kommissionen inden udgangen af 2004. Med hensyn til udpegningen af foreslåede lokaliteter af fællesskabsbetydning må det huskes, at medlemsstaterne generelt er forpligtede til at handle på en måde, der sikrer, at direktivets mål ikke tilsidesættes. Også selv om der ikke foreligger en fællesskabsliste, skal medlemsstaternes myndigheder i det mindste undlade alle handlinger, der kan få alvorlige følger for en lokalitet på den nationale liste, føre til forringelse af en naturtype eller i væsentlig grad forstyrre arter. Det skal endvidere påpeges, at bestemmelserne i artikel 12, 13 og 14, som vedrører visse plante- og dyrearter, finder anvendelse fra direktivets gennemførelsesdato, dvs. den 10. juni 1994. For så vidt angår forvaltningen af lokaliteterne, skal hver berørt medlemsstat inden for seks år efter vedtagelsen af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i Middelhavsområdet udpege dem som særlige bevaringsområder og fastsætte relevante prioriteter. Efter vedtagelsen og gennemførelsen af den græske lov vil Kommissionen vurdere de virkninger, som eventuelle ændringer i arealanvendelsesklassificeringen kan få for de foreslåede lokaliteter af fællesskabsbetydning, og træffe alle fornødne foranstaltninger til at sikre, at Fællesskabets miljølovgivning overholdes.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/280

(2004/C 84 E/0326)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3995/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(7. januar 2004)

Om: Projekter vedrørende informationssamfundet

Som led i det femte rammeprogram for forskning fastsattes der en aktion vedrørende målinger og tester, og i perioden juli 1999-marts 2002 offentliggjordes der fem indkaldelser af forslag til et samlet beløb af 46 mio. EUR.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke projekter der udvalgtes på grundlag af disse indkaldelser og fra hvilket land, samt hvor mange projekter der udelukkedes og af hvilken grund? Kan Kommissionen desuden oplyse, om man har undersøgt, hvilke resultater der opnåedes med projekterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(16. februar 2004)

Programmet for konkurrence- og bæredygtig vækst under det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling for 1998-2002 førte til over 2 400 kontrakter, hvoraf 245 vedrørte den generiske aktivitet måling og prøvning.

Det ærede medlems spørgsmål vedrører de fem specifikke udbud vedrørende måling og prøvning med et vejledende budget på 47 mio. EUR.

I alt er der finansieret 75 projekter med et samlet bidrag fra Fællesskabet på 5 6 mio. EUR som følge af de fem specifikke udbud under femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling. Nærmere oplysninger om alle projekterne kan findes i projektdatabasen på Cordis' netside (http://www.cordis.lu).

Tres forslag modtog ikke finansiering, enten fordi de uafhængige evalueringseksperter fandt dem af utilstrækkelig kvalitet, eller fordi et konkurrerende forslag om samme emne fandtes at være af bedre kvalitet.

De fleste af kontrakterne er stadig aktive, og resultaterne vil blive inkluderet i en igangværende undersøgelse af resultaterne og de socioøkonomiske virkninger af afsluttede projekter fra programmet for konkurrence- og bæredygtig vækst.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/519

(2004/C 78 E/0540)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3321/03

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(10. november 2003)

Om: Midlertidige deponeringsanlæg på Malta

For at opfylde EU's direktiv om deponering af affald (1999/31/EF (1)) meddelte den maltesiske regering den 8. juli 2003, at to stenbrud ville blive anvendt som midlertidige deponeringsanlæg for husholdningsaffald og organisk affald, indtil det særlige deponeringsanlæg ved Tal-Ghallis står færdigt i 2005. Valget af de to stenbrud har givet anledning til megen modstand, idet de befinder sig kun få hundrede meter fra de to megalittempler Mnajdra og Hagar Qim, der er blevet klassificeret som Unesco-verdensarv, og dette område har længe været et fredet område i henhold til verdensarv-konventionen.

Kan Kommissionen bekræfte, om den maltesiske regering har underrettet den om valget af de to midlertidige anlæg, og om den mener, at den midlertidige løsning er i overensstemmelse med (nuværende og fremtidige) medlemsstaters forpligtelse til at beskytte og udvikle den europæiske kulturarv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. december 2003)

Kommissionen er ikke blevet underrettet af den maltesiske regering om de planlagte deponeringsanlæg.

Under tiltrædelsesforhandlingerne lovede Malta at efterkomme bestemmelserne i lossepladsdirektivet (2) fra 1. maj 2004. Frem til denne dato vil Kommissionen nøje følge Maltas fremskridt med hensyn til omsætning og implementering af lossepladsdirektivet og med hensyn til opfyldelsen af de løfter, der blev givet under forhandlingerne.

For så vidt angår beskyttelse af naturen og kulturarven i området med de midlertidige deponeringsanlæg, er det de nationale myndigheder der må afgøre, hvor deponeringsanlæggene skal placeres, idet de dog skal tage hensyn til de generelle krav i bilag I til direktivet.

Så snart Malta er blevet medlem af EU, vil Kommissionen — ligesom det er tilfældet for alle andre medlemsstater — sikre, at direktivet efterkommes.

(1) EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1.

(2) Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald.
1.

Rådet finder, at en samlet og bredt anlagt fredsaftale mellem de forskellige somaliske grupperinger er den mest effektive måde til at tilvejebringe bæredygtig fred og etablere en føderal regering. EU har aktivt støttet den IGAD-sponsorerede freds- og forsoningsproces ved at gøre sin holdning klar i offentlige konklusioner og erklæringer og ved diplomatiske henvendelser til hovedaktørerne. EU er som part i den internationale observatørgruppe, som deltager i konferencen, besluttet på at medvirke til at gøre Nairobikonferencen til en succes. Til trods for gentagne tilbageslag i forhandlingerne vil EU fortsætte med sine bestræbelser og over for alle somaliske ledere betone, at det er nødvendigt at fastholde fremdriften i fredsprocessen og at afstå fra enhver handling, som kan få konferencen til at bryde sammen. EU har ydet væsentlig finansiel støtte, og ud over medlemsstaternes bilaterale bidrag har Kommissionen ydet 5,6 mio. EUR til fredsprocessen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/246

(2004/C 78 E/0249)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3268/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(4. november 2003)

Om: Kommissionens ansatte

Kan Kommissionen oplyse andelen af ansatte pr. nationalitet i hver af de ti højeste lønklasser i Kommissionens stillingsfortegnelse?

Kan Kommissionen endvidere oplyse antallet af ansatte pr. nationalitet i hver af de ti højeste lønklasser i Kommissionens stillingsfortegnelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(8. december 2003)

Kommissionens forstår spørgsmålet således, at man anser hele kategori A (lønklasse 8 til 1) og de to højeste lønklasser i kategori Β (lønklasse 1 og 2) for at være de ti højeste lønklasser i Kommissionens karrieresystem.

Tabel 1, som er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat, viser antallet af ansatte i kategori A sammen med de to højeste lønklasser i kategori Β efter nationalitet. Tabel 2, som ligeledes er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat, viser forholdet mellem disse ansatte og det samlede antal ansatte i hver lønklasse inden for stillingsfortegnelsen for drifts- og forskningsbudgetter.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/46

(2004/C 88 E/0049)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1844/03

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(3. juni 2003)

Om: Behandling af bøsser, lesbiske og transseksuelle i Polen

Jeg er blevet gjort opmærksom på, at den polske regering søger om undtagelse fra visse EU-regler for selv at kunne lovgive vedrørende visse moralske spørgsmål.

Har dette spørgsmål været behandlet, og hvilket svar har Polen modtaget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(10. juli 2003)

Den polske regering har forsøgt og faktisk haft held til at indføre en erklæring om »offentlig sædelighed« i tiltrædelsestraktaten. Dette indebærer imidlertid ikke, at Polen er blevet undtaget fra sine forpligtelser i henhold til EF-traktaterne. Tværtimod har de nuværende medlemsstater udfærdiget en almen fælles erklæring, hvori de understreger, at de erklæringer, der er vedlagt tiltrædelsestraktaten, ikke kan fortolkes eller anvendes på en måde, som strider mod medlemsstaternes forpligtelser i henhold til tiltrædelsesakten. Kommissionen har fuldt og helt tilsluttet sig denne erklæring.

Under hensyntagen til ovenstående skal EU-lovgivningen på dette område, herunder også vedrørende beskæftigelsen, ligebehandling og bekæmpelse af forskelsbehandling, anvendes fuldt ud af Polen fra tiltrædelsen. Nærmere bestemt har Kommissionen altid, når det gælder gennemførelsen af Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (1) og Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (2), altid over for de polske myndigheder (ligesom for alle andre tiltrædelseslande) fastholdt, at det er vigtigt at sikre beskyttelse mod alle former for forskelsbehandling, og at lovgivningen derfor udtrykkeligt skal henvise til race eller etnisk oprindelse, religion og tro, funktionsnedsættelse, alder og seksuel orientering. Det er med andre ord blevet gjort klart for den polske regering, at denne erklæring om »offentlig sædelighed« ikke kan fortolkes som givende den polske regering fritagelse fra nogen af dens forpligtelser i henhold til disse direktiver. Under sit seneste besøg i Polen har Kommissionens generaldirektorat for beskæftigelse og sociale anliggender også understreget, at forskelsbehandling baseret på seksuel orientering ikke omfattes af det nuværende lovudkast om adgang til beskæftigelse, erhvervsvejledning og erhvervsuddannelse, hvis lovgivningen skal være i overensstemmelse med direktiverne.

(1) EFT L 180 af 19.7.2000.

(2) EFT L 303 af 2.12.2000.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/510

(2004/C 78 E/0530)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3286/03

af Anne André-Léonard (ELDR) til Kommissionen

(5. november 2003)

Om: Harmonisering af den europæiske lovgivning om bådførercertifikater til fritidsfartøjer

Europa-Parlamentet og Rådet har for nylig ændret direktiv 94/25/EF (1) om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer.

Dette direktiv omhandler primært miljø- og sikkerhedsstandarder for bygningen af bådene.

Et andet ikke uvæsentlig aspekt er imidlertid behovet for en harmonisering på fælleskabsplan af lovgivningen omkring bådførercertifikater til fritidsfartøjer.

Har Kommissionen i denne forbindelse nogle planer om et europæisk bådførercertifikat? Hvilke foranstaltninger påtænker den i bekræftende fald at træffe for at sikre en effektiv lovgivning på området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(15. december 2003)

Reglerne om bådførercertifikater til fritidsfartøjer er ikke omfattet af fællesskabslovgivningen og henhører udelukkende under medlemsstaternes kompetence. Eneste fællesskabslovgivning om fritidsfartøjer er Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/25/EF af 16. juni 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer (2). Dette direktiv sikrer overholdelsen af visse minimumssikkerhedsstandarder ved bygningen af sådanne fartøjer.

Det skal dog nævnes, at De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa i 1998 vedtog resolution (ECE) 40 om et internationalt skibsførercertifikat til fritidsfartøjer. Ved denne resolution indføres et harmoniseret system, hvorefter myndighederne i det land, hvori ansøgeren er statsborger eller bosiddende, kan udstede et internationalt certifikat på grundlag af det nationale certifikat. Det internationale certifikat giver således indehaveren ret til at sejle på de indre vandveje og i kystfarvandene i de lande, der har vedtaget resolutionen.

Kommissionen undersøger muligheden for at anvende dette internationale certifikat og vil i givet fald træffe de nødvendige foranstaltninger. På nuværende tidspunkt indgår dette spørgsmål dog ikke i Kommissionens arbejdsprogram.

(1) EFT L 164 af 30.6.1994, s. 15.

(2) EFT L 17 af 21.1.1997.