ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1483/98 af Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) til Kommissionen (7. maj 1998)

Om: Foelgerne af retssagerne Kohll (C-158/96) og Decker (C-120/95)

Den 28. april 1998 vedtog Domstolen i retssagerne Kohll og Decker, at et socialt sikringsorgans forhaandsgodkendelse i forsikringslandet af omkostningsgodtgoerelser for sundhedsforsorg, som man har nydt godt af i en anden medlemsstat, ikke er i overensstemmelse med den frie bevaegelighed for varer og tjenesteydelser.

1. Kommissionen bedes oplyse, hvilke foelger disse domme vil have for sygekasserne og sygesikringerne i Europa?

2. Hvilke (juridiske) foranstaltninger, som Flynn, medlem af Kommissionen, gav tilsagn om paa moedet i Europa-Parlamentet den 30. marts 1998, agter Kommissionen at foreslaa for at udfylde hullerne i den europaeiske lovgivning vedroerende finansiering af graenseoverskridende sundhedsforsorg, nu hvor dommene i retssagerne Decker og Kohll er afsagt?

3. Hvornaar agter Kommissionen at forelaegge de naevnte (lovgivnings-)forslag?

4. Hvilke loesninger (eller loesningsmuligheder) er der ifoelge Kommissionen for at bevare den finansielle balance mellem de nationale sygesikringsordninger i medlemsstaterne?

5. Hvorledes fortolker Kommissionen i denne forbindelse Domstolens dom om, at et alvorligt indgreb i den finansielle balance i de sociale sikringsordninger er en tvingende grund af generel interesse, som kan retfaerdiggoere en forudgaaende godkendelse?

6. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen endvidere at foreslaa - i betragtning af at dommene har mere vidtraekkende foelger end forventet - for at sikre den frie bevaegelighed for personer under hensyntagen til ovennaevnte dom?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (24. juni 1998)

Der er opstaaet flere spoergsmaal i koelvandet paa sagerne Kohll og Decker, som vedroerer de sociale sikringer i medlemsstaterne. Kommissionen er i faerd med at gennemgaa disse spoergsmaal.

Gyldigheden af Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelsen af sociale sikringsordninger paa loenmodtagere og deres familier, som flytter inden for Faellesskabet ((EFT L 149 af 5.7.1971. )), herunder dens artikel 22, drages ikke i tvivl af Domstolen. I sine afgoerelser henviser Domstolen saaledes direkte til EF-traktaten, som afstedkommer direkte virkninger for den europaeiske borger: fri bevaegelighed for tjenesteydelser og varer og godtgoerelse af omkostninger, der er afholdt, efter tarifferne i den medlemsstat, hvor den paagaeldende er tilmeldt. En forudgaaende godkendelse, som fastsat i artikel 22 i forordning (EOEF) nr. 1408/71 og formular E 111 og E 112 kan vise sig at vaere gunstigere for den paagaeldende i det omfang, denne godkendelse giver mulighed for en komplet godtgoerelse af de afholdte udgifter.

Uafhaengigt af de to naevnte domme har Kommissionen til hensigt at fremsaette et forslag for at afboede manglerne i forordning (EOEF) nr. 1408/71 i spoergsmaalet om godtgoerelse af sundhedspleje for graenseoverskridende arbejdstagere inden for rammerne af en forenkling og reform af forordning (EOEF) nr. 1408/71. Dette forslag vil blive vedtaget ved udgangen af 1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1250/98 af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (29. april 1998)

Om: Phare/Tacis-demokratiprogrammet

De ikke-statslige organisationer spiller en fremtraedende rolle for opnaaelsen af Phare- og Tacis-programmernes maal gennem Phare/Tacis-demokratiprogrammet. De gode resultater viser, at de ikke-statslige organisationers deltagelse i den for EU meget vigtige udvidelsesproces har vaeret en succes.

Deler Kommissionen den opfattelse, der kommer til udtryk i konklusionerne i vurderingsrapporten fra University of Sussex? Vil Kommissionen foelge anbefalingerne fra denne rapport og forhoeje midlerne til Phare/Tacis-demokratiprogrammet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (15. maj 1998)

Kommissionen er enig i den opfattelse, at Phare- og Tacis-demokratiprogrammerne har opnaaet gode resultater i kraft af mange ngo'ers medvirken.

Den evalueringsrapport om programmet, der er udarbejdet af ISA Consult og Sussex European Institute, har ydet et vaerdifuldt bidrag til Kommissionens overvejelser om, hvordan man bedst kan stoette udviklingen af demokrati og fremme af menneskerettighederne i Central- og OEsteuropa og i De Nye Uafhaengige Stater (NIS).

Kommissionen er dog noedt til at tage hensyn til de til raadighed staaende midler under de enkelte budgetposter, set i lyset af den overordnede prioritering i forbindelse med anvendelsen af Faellesskabets midler.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1556/98 af Nel van Dijk (V) til Kommissionen (19. maj 1998)

Om: Kandidatlister forbeholdt kvinder

Som Kommissionen vil vide, har der for nylig vaeret foert en debat i Det Forenede Kongerige om eventuelle foranstaltninger med henblik paa at oege kvinders repraesentation i de nye parlamentariske forsamlinger i Skotland og Wales. Isaer vil forslaget om at sikre et lige antal maend og kvinder i forsamlingerne kraeve en aendring af den eksisterende nationale lovgivning, i dette tilfaelde loven om koensdiskriminering af 1975, for at undgaa en gentagelse af de retssager, som blev indledt mod kandidatlisterne i Labour-partiet i 1996, der var forbeholdt kvinder.

Hoejtstaaende britiske sagfoerere skulle ifoelge de britiske medier have paastaaet, at en saadan reform af loven om koensdiskriminering ville vaere i modstrid med det europaeiske direktiv om ligebehandling 76/207/EOEF.

Kommissionen bedes bekraefte sit svar paa min tidligere forespoergsel om positiv diskriminering ved opstilling af kandidater til valg (E-0161/96) ((EFT C 305 af 15.10.1996, s. 4. )), hvori det hed, at direktivet om ligebehandling 76/207/EOEF ((EFT L 39 af 14.2.1976, s. 40. )) udelukkende henviser til en arbejdsforbindelse, og at et kandidatur til et valg ikke er en arbejdsforbindelse med det resultat, at valgprocedurer ikke falder ind under dette direktivs anvendelsesomraade.

Er Kommissionen derfor enig i, at det er forkert at anfoere, at den europaeiske lovgivning er en juridisk hindring for nationale foranstaltninger, der tager sigte paa en bedre repraesentation af kvinder i valgte organer paa lokalt, regionalt eller nationalt plan?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (19. juni 1998)

Det er Kommissionens opfattelse, at Raadets direktiv 76/207/EOEF af 9. februar 1976 om gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder for saa vidt angaar adgang til beskaeftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkaar kun omhandler ansaettelsesforhold, der daekkes af en kontrakt indgaaet mellem arbejdstageren og dennes arbejdsgiver. Eftersom en kandidat ved et valg ikke i denne sammenhaeng indgaar i et saadant kontraktforhold, falder dette spoergsmaal ikke ind under artikel 119 i EF-traktaten eller direktiv 76/207/EOEF.

Kommissionen er enig i, at faellesskabslovgivningen ikke er en juridisk hindring for nationale foranstaltninger, der tager sigte paa at forbedre kvinders repraesentation i valgte organer.

Raadets henstilling 96/694/EF af 2. december 1996 om ligelig deltagelse af maend og kvinder i beslutningsprocessen ((EFT L 319 af 10.12.1996. )) henstiller til medlemsstaterne, at de vedtager en samlet, integreret strategi for at fremme en ligelig deltagelse af maend og kvinder i beslutningsprocessen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1762/98 af Werner Langen (PPE) til Kommissionen (29. maj 1998)

Om: Den franske cigaretindustris prisaftale med den franske regering

I november 1997 skulle der af finansielle og sundhedspolitiske grunde indfoeres en ekstra tobaksafgift paa 2,5% i Frankrig. Regeringen enedes imidlertid med den franske cigaretindustri om en mindsteforbrugsafgift, som kun kan laegges paa en enhed paa 1.000 cigaretter, hvorved prisfordelen ved storbrugspakker bortfalder. Denne aftale blev indgaaet uden deltagelse af f.eks. firmaet Reemtsma/Hamburg, der lige som andre konkurrenter er repraesenteret paa det franske marked med forskellige produkter.

Firmaet Reemtsmas prisanmeldelse ved udsendelse af to produkter (West og West Light i 25-stykspakker) blev afslaaet af det franske OEkonomi- og Finansministerium under henvisning til aftalen med den lokale cigaretindustri. Der kunne kun blive tale om godkendelse, hvis prisen sattes betydeligt i vejret. I godkendelsesloven fra slutningen af 1997 blev de to produkter ikke taget med. En ny prisanmeldelse den 28. januar 1998 gav ikke nogen reaktion. Under en samtale i begyndelsen af marts 1998 fik firmaet Reemtsma angivet en pris, der ville kunne medfoere godkendelse, men som firmaet af markedsstrategiske grunde ikke kan acceptere. Yderligere samtaler foerte ikke til noget positivt resultat.

Ifoelge EF-traktatens artikel 85 forbydes

»aftaler mellem virksomheder......, som har til formaal eller til foelge at hindre, begraense eller fordreje konkurrencen inden for faellesmarkedet,..... navnlig saadanne, som bestaar i....

direkte eller indirekte fastsaettelse af koebs- eller salgspriser...«.

1. Betragter Kommissionen denne indirekte fastsaettelse af en mindstesalgspris for den franske cigaretindustri efter aftale med det franske OEkonomi- og Finansministerium som en overtraedelse af konkurrencereglerne, jf. EF-traktatens artikel 3, litra g), kombineret med artikel 85? Hvorledes agter den i bekraeftende fald at reagere herpaa?

2. Ved Kommissionen, med hvilke argumenter den franske regering tillader og forsvarer denne form for horisontalt kartel, hvor prisen hhv. mindsteprisen fastsaettes direkte?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (17. juni 1998)

Kommissionen er i oejeblikket ved at foretage en grundig undersoegelse af det af det aerede medlem naevnte problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1201/98 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (24. april 1998)

Om: USA's told paa daasetun i olie

Paa baggrund af den fremadskridende globalisering af samhandelen, isaer mellem industrilandene, som samlet reguleres af WTO-bestemmelserne og konklusionerne fra Uruguay-Runden, bedes Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal:

Kan den oplyse aarsagerne til, at USA faar lov til at laegge en told paa 35% paa daasetun i olie, medens den maksimale sats i EU er paa 24%?

Mener den ikke, at denne situation stiller daasetun fra EU klart ringere, naar det skal saelges paa det amerikanske marked, set i forhold til de tilsvarende produkter fra tredjelande, der kommer ind paa EU-markedet?

Hvilke skridt har den taget for at rette op paa dette misforhold?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (27. maj 1998)

Det er korrekt, at den amerikanske importtold paa daasetun i olie er paa 35%. Satsen var bundet i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) paa dette niveau inden Uruguay-runden. Den blev ikke nedsat i forbindelse med handelsliberaliseringen under forhandlingsrunden, og De Forenede Stater har derfor stadig en GATT-bundet toldsats paa 35% for den paagaeldende vare.

Da baade Faellesskabets og De Forenede Staters told paa denne vare anvendes paa et mestbegunstigelsesgrundlag, er Faellesskabets eksport til De Forenede Stater ikke stillet ringere i forhold til andre eksporterende lande. Det kan dog ikke udelukkes, at den hoejere toldsats, der anvendes paa daasetun i olie i De Forenede Stater, goer, at Faellesskabet er et mere attraktivt marked for tredjelande i betragtning af den lavere EF-told.

Eftersom De Forenede Stater overholder deres forpligtelser i henhold til GATT/Verdenshandelsorganisationen (WTO) med hensyn til toldbindinger, har Faellesskabet ikke noget grundlag i henhold til WTO for at anfaegte tolden. Det vil dog vaere muligt at forfoelge sagen i forbindelse med de naeste multilaterale toldforhandlinger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0563/98 af Ernesto Caccavale (UPE) til Kommissionen (4. marts 1998)

Om: Daarlig anvendelse af midlerne under Life-programmet

I det omraade i Ravennas kommune i Italien som kaldes Piallassa Baiona, og som graenser op til havet i umiddelbar naerhed af Po-deltaets naturpark, har Ravennas kommune under overtraedelse af restriktioner og af retten til offentligt fiskeri (restriktion Sic. ZPS.IT 47000044.- Bern-konventionen og Ramsar-konventionen) foretaget arbejder uden nogen tilladelse eller tilslutning fra det foreskrevne borgerudvalg med henblik paa at opfoere et forsoegsanlaeg for biologisk vandrensning, som er ved at omdanne dalen til et brakvandsomraade til stor skade for fiskeriet.

De oekologiske vaerdier i omraadet udsaettes for en betydelig fare som foelge af dette arbejde, der ogsaa finder sted gennem anvendelse af midler fra faellesskabsprojektet Life.

Kommissionen anmodes paa denne baggrund om: straks at skabe klarhed om denne sag; at overveje muligheden for at standse enhver finansiering, som udbetales paa et ulovligt grundlag.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (5. maj 1998)

Paa grundlag af de foreliggende oplysninger fremgaar det, at det forsoegsvise »groenne« filtreringssystem, det aerede medlem omtaler, ikke indgaar i noget projekt, som finansieres via LIFE.

For saa vidt angaar dets potentielle indvirkning paa det saerligt beskyttede omraade »Piallassa Baiona«, vil Kommissionen anmode det paagaeldende lands myndigheder om naermere oplysninger herom.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0444/98 af Edward Kellett-Bowman (PPE) til Kommissionen (27. februar 1998)

Om: Tenerifas toldfri status

Er Kommissionen klar over, at der opstaar skaevheder i EU med den angivelige opretholdelse af toldfrit salg for rejsende mellem landene i EU og De Kanariske OEer efter fristen i 1999, og er dette fortsatte salg af toldfri varer ikke i modstrid med den europaeiske lovgivning herom?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (5. maj 1998)

Ifoelge Spaniens tiltraedelsesakt, som gennemfoert ved artikel 3 i Raadets sjette direktiv 77/388/EOEF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - Det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag ((EFT L 145 af 13.6.1977. )) og ved artikel 2 i Raadets direktiv 92/12/EOEF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplaegning og omsaetning heraf samt om kontrol hermed ((EFT L 76 af 23.3.1992. )), hoerer De Kanariske OEer ikke under Faellesskabets beskatningsomraade. De betragtes derimod udtrykkeligt som tredjelandsomraade.

For rejsende til De Kanariske OEer betyder det, at det afgiftsfrie salg kan fortsaette efter den 30. juni 1999, naar varerne udfoeres. Til gengaeld skal den rejsende ligesom enhver anden rejsende fra et tredjeland, der rejser ind i Faellesskabet overholde de restriktioner, der er paa rejsendes rationer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1045/98 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (6. april 1998)

Om: Nedlaeggelsen af den graeske organisation af smaa og mellemstore virksomheder og haand- vaerksindustrier (EOMMEX)

Den graeske organisation af smaa og mellemstore virksomheder og haandvaerksindustrier (EOMMEX) har siden 1977 vaeret hovedorganet for fremme af smaa og mellemstore virksomheder i Graekenland, og der er gennem denne organisation gennemfoert adskillige EU-programmer (IMP, programmer til fordel for oeerne, Star, Valorin, Sprint, Prisma m.fl.) I dag gennemfoerer og administrerer organisationen foruden andre aktiviteter ogsaa foelgende programmer: Handlingsprogrammet for Industrien, Horizon, Adapt, Craft for SMV frem til aar 2000 for et beloeb paa ca. 50 mia drakmer, og Kommissionen (Generaldirektorat XVI) har indgaaet forpligtelser for perioden 1994-1999, hvad angaar gennemfoerelsen af EOMMEX's »business plan«.

Repraesentanterne for de smaa og mellemstore virksomheder haevder, at den planlagte nedlaeggelse af EOMMEX vil faa negative virkninger for de graeske SMV, og der naeres bekymring for, hvorvidt en vellykket gennemfoerelse af EU-programmerne, som denne organisation hidtil har staaet for, vil vaere mulig. Kommissionen bedes besvare foelgende:

1. Mener Kommissionen, at de omfattende nedskaeringer af det specialiserede personale og materialetekniske struktur inden for EOMMEX vil gavne de graeske smaa og mellemstore virksomheders udvikling?

2. Agter Kommissionen at traeffe foranstaltninger med henblik paa en gnidningsloes gennemfoerelse af de programmer, der medfinansieres og administreres af EOMMEX?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (12. juni 1998)

Kommissionen noterer sig den bekymring, det aerede parlamentsmedlem naerer med hensyn til den fremtidige situation for den graeske organisation af smaa og mellemstore virksomheder og haandvaerksindustrier (EOMMEX). Gennemfoerelsen af den paagaeldende foranstaltning hoerer imidlertid ind under den graeske regerings ansvarsomraade. I henhold til de oplysninger, Kommissionen raader over, er der desuden ikke tale om en nedlaeggelse af denne organisation men om en omstrukturering, som udelukkende vedroerer de regionale tjenesteydelser under EOMMEX.

Det skal bemaerkes, at de aktioner, der samfinansieres af strukturfondene til fordel for de smaa og mellemstore virksomheder (SMV) vil blive gennemfoert og forvaltet af syv regionale formidlende organer, som for nylig er blevet oprettet i Graekenland med Kommissionens samtykke. EOMMEX er et af disse formidlende organer for Attika og oeerne i Det AEgaeiske Hav.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1661/98 af Rainer Wieland (PPE) til Kommissionen (29. maj 1998)

Om: Stoettebevillinger til Stuttgart-omraadet og Tyskland

Hvor mange og hvilke stoettebevillinger fordelt efter aar, art og distrikt er der fra samtlige Den Europaeiske Unions programmer og finansieringskilder siden 1990 tilflydt omraaderne Rems-Murr, Goeppingen, Ludwigsburg, Boeblingen, Esslingen og byen Stuttgart?

Hvor mange og hvilke stoettebevillinger fordelt efter aar, art og delstat er der fra samtlige Den Europaeiske Unions programmer og finansieringskilder siden 1990 tilflydt Forbundsrepublikken Tyskland og delstaten Baden-Wuerttemberg?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (5. juni 1998)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1669/98 af Monica Baldi (PPE) til Raadet (2. juni 1998)

Om: Inddragelse af latin i skolernes laeseplaner

Latin, der i mange aar har vaeret udelukket fra skolernes laeseplaner, er ved at komme paa mode igen i visse medlemsstater som f.eks. Tyskland, Belgien, Finland og ogsaa Norge, hvor der atter er opstaaet interesse for dette sprog, som vor europaeiske kultur har vaeret baaret af igennem flere aarhundreder.

I forbindelse med omformningen af den pligtige skoleundervisning har den italienske undervisningsminister lagt vaegt paa det europaeiske aspekt uden at glemme latin.

Hvilke foranstaltninger vil Raadet traeffe for at udvirke, at latin bliver inddraget i den pligtige del af skolernes laeseplaner i alle EU-landene, saaledes som mange europaeiske intellektuelle i lang tid har kraevet?

Svar (20. juli 1998)

1. I traktatens artikel 126, stk. 1, hedder det, at »Faellesskabet bidrager til udviklingen af et hoejt uddannelsesniveau ved at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og om noedvendigt at stoette og supplere disses indsats, med fuld respekt for medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed.«

2. Indfoerelse eller genindfoerelse af latinundervisningen i den pligtige del af skolernes laeseplaner i medlemsstaterne henhoerer under medlemsstaternes ansvar med hensyn til undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemet. Raadet har ikke faaet forelagt forslag fra Kommissionen om at tilskynde til et samarbejde mellem medlemsstaterne paa omraadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1271/98 af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen (29. april 1998)

Om: Ligeloen i Danmark

Der er stadig langt til maalet om ligeloen for maend og kvinder i Danmark.

Tal fra Danmarks Statistik (1995) viser, at danske kvinder i aldersgruppen 30-34 aar har en gennemsnitsindtaegt paa 170.500 dkr. om aaret, mens maend i samme aldersgruppe tjener 231.000 dkr. om aaret. I aldersgruppen 35-39 aar har kvinder en gennemsnitsindtaegt paa 179.899 dkr. om aaret, mens maendene tjener 253.400 dkr. om aaret.

Kommissionen har tidligere naevnt kodeksen fra 1996, som et EU-initiativ, der skal skabe bedre betingelser for ligeloen. En kodeks er et udmaerket initiativ. Den kan dog ikke staa alene.

Mener Kommissionen ikke, at der boer foeres en mere fremadrettet og offensiv politik fra EU's side, og at der boer tages skrappere midler i brug?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (10. juni 1998)

Princippet om lige loen til maend og kvinder for samme arbejde har vaeret knaesat i EF-lovgivningen lige siden undertegnelsen af traktaten i Rom (artikel 119 i EF-traktaten). Derudover er der vedtaget et saerligt direktiv om dette princip, nemlig Raadets direktiv 75/117/EOEF af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder ((EFT L 45 af 19.2.1975. )), som er gennemfoert i samtlige medlemsstaters lovgivninger, herunder ogsaa Danmarks.

Ovennaevnte bestemmelser har dannet grundlag for en omfattende retspraksis i EF-Domstolen, som blandt andet har fortolket begrebet »loen« meget bredt. Trods disse bestemmelser og denne retspraksis er der stadig i vid udstraekning forskel paa kvinders og maends loen. Adfaerdskodeksen fra 1996, som det aerede medlem naevner i sin forespoergsel, er taenkt som et redskab til at fremme overholdelsen af princippet om ligeloen.

Kommissionen goer desuden opmaerksom paa, at Domstolen laenge har anerkendt, at traktatens artikel 119 har direkte retsvirkning, saaledes at enhver kvindelig arbejdstager, som mener at vaere udsat for forskelsbehandling, kan paaberaabe sig bestemmelserne i denne artikel ved en hvilken som helst kompetent national domsmyndighed.

I lyset af ovenstaaende og paa baggrund af alle de retlige garantier, der allerede er indeholdt i EF-lovgivningen, har Kommissionen i oejeblikket ingen planer om som foelge af de eksisterende problemer med den anvendte praksis at tage initiativ til at faa vedtaget yderligere bestemmelser vedroerende princippet om ligeloen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0411/98 af Giuseppe Rauti (NI) til Kommissionen (24. februar 1998)

Om: Sikkerhedsregler for flyvninger i beboede omraader

Vil Kommissionen oplyse, om den paa baggrund af de foruroligende enkeltheder, der er kommet frem, om den ulykke, som et amerikansk militaerfly ved brud paa alle sikkerhedsregler har foraarsaget i Dolomitterne i Italien (ulykken kostede 20 turister - heriblandt italienere, tyskere, belgiere og polakker - livet) ikke agter at stramme sikkerhedsreglerne for flyvninger i beboede omraader i lav hoejde? Vil Kommissionen endvidere oplyse, om disse regler ogsaa fortsat boer gaelde 100% for militaerflyvninger, for traeningsflyvninger og for fly fra de amerikanske militaerbaser, som er beliggende paa hele EU's territorium?

Forespoergeren anmoder om, at man paa dagsordenen for arbejdet i forbindelse med Europa-Parlamentets moedeperiode fra den 16.-20. februar 1998 (hvor der ligeledes skal droeftes transportbestemmelser) opfoerer dette problem, saaledes at det kan blive droeftet saa hurtigt, som det fortjener.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (8. april 1998)

I dag forholder det sig saaledes, at de nationale bestemmelser for civilflyvning i samtlige EU-medlemsstater indeholder fyldestgoerende regler med hensyn til den minimumshoejde, som civile fly skal overholde.

Hvad angaar militaere fly, gaelder der andre regler, og der er saedvanligvis reserveret saerlige omraader til lavtflyvende oevelser.

Disse regler samt udpegning af omraader til flyvning i lav hoejde er ligeledes et anliggende, som sorterer under de enkelte medlemsstater.

Der findes derfor for oejeblikket ingen bestemmelser for byer for den minimale hoejde for flyvninger over beboede omraader.

Som det aerede medlem ved, har Europa-Parlamentet allerede har droeftet dette emne og vedtaget en beslutning herom den 19. februar 1998.