SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2565/01

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Kommissionen

(21. september 2001)

Om: EU's narkotikapolitik og tilfældet Grækenland

De seneste oplysninger, som Det Europæiske Center til Overvågning af Narkotika og Narkotikamisbrug har offentliggjort vedrørende udbredelsen af narkotika, tegner et yderst foruroligende billede, både hvad angår samtlige medlemsstater, og især hvad angår Grækenland. Specielt på grundlag af de sidste statistiske oplysninger og studier, der er offentliggjort, befinder Grækenland sig på sjettepladsen, hvad angår dødsfald som følge af anvendelse af narkotika (en 25 gange stor stigning i løbet af de sidste 15 år) og på førstepladsen hvad angår pludselige dødsfald i forbindelse med narkotika (en 9 gange stor stigning de sidste 15 år) på andenpladsen hvad angår fængslinger i narkotikasager (en stigning på 3,5 gang de sidste 10 år), og endelig er antallet af personer, som er blevet henvist til landets behandlingsprogrammer, blevet fordoblet i den sidste periode.

Mener Kommissionen på grundlag af disse oplysninger, at den har truffet tilfredsstillende initiativer til gennemførelsen af en effektiv fællesskabspolitik både for forebyggelse og for bekæmpelse af denne svøbe?

Har Kommissionen på grundlag af handlingsplanen for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000-2004), men også på grundlag af de nye muligheder, Amsterdam-traktaten giver (især inden for rammerne af kontrol med narkotika, politisamarbejde og retligt samarbejde, arbejdet i Det Europæiske Center til Overvågning af Narkotika og Narkotikamisbrug) til hensigt at forelægge nye forslag og at træffe nye initiativer med henblik på en bedre håndtering af problemet?

Har Kommissionen en tilfredsstillende evalueringsrapport om de politikker, som er blevet iværksat i Grækenland, og hvad mener den om forværringen af situationen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(24. oktober 2001)

Det fremgår klart af årsberetningen fra Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EONN), at antallet af narkotikarelaterede dødsfald i Grækenland er stigende. Ved sammenligninger mellem medlemsstaterne bør man imidlertid holde sig for øje, at der mangler data fra nogle medlemsstater, og at de fremlagte data ikke er direkte sammenlignelige. Nogle af de narkotikarelaterede dødsfald i Grækenland kan forklares ved den stadig lettere adgang til og øgede anvendelse af opiater, navnlig heroin, og andre ved den forbedrede indberetning.

Det er værd at bemærke, at antallet af narkotikarelaterede dødsfald i Grækenland i lighed med EU generelt har stabiliseret sig i perioden 1996-1998 og ikke er steget betydeligt i 1999. Antallet af arrestationer i forbindelse med narkotika og af personer, der

henvises til behandlingsprogrammer, er også steget, men igen skal man være forsigtig med at drage konklusioner, da disse tal også kan afspejle forbedrede rutiner. Der findes desværre stadig ikke pålidelige skøn over narkotikamisbrugets omfang i Grækenland.

I EU er det først og fremmest medlemsstaterne, der har kompetence for så vidt angår narkotikapolitik. Der er via fællesskabsprogrammet for narkotikaforebyggelse blevet ydet støtte til mange net af fagfolk, byer og ikke-statslige organisationer (ngo'er), der sigter mod at udvikle bedste praksis med hensyn til at forebygge narkotikamisbrug og dele oplysningerne med hinanden. Der er via rammeprogrammet for forskning og udvikling blevet finansieret forskning i, hvor effektiv narkotikabehandling er. Der findes også en række programmer, der ikke specifikt vedrører narkotikaproblemer, og via hvilke der er blevet finansieret narkotikarelaterede aktiviteter, f.eks. Urban-programmet, via hvilket etableringen af rehabiliteringscentre i Grækenland er blevet finansieret.

Den Europæiske Unions handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug 2000-2004(1) indeholder en liste med mere end hundrede konkrete foranstaltninger, der skal træffes for at bekæmpe narkotikaproblemet. Kommissionen har sammen med Europol og EONN allerede udarbejdet en opfølgningsoversigt over målene i handlingsplanen samt en tidsplan og angivelse af, hvem der har ansvaret for gennemførelsen. Der tales på nuværende tidspunkt om at udforme en tilsvarende oversigt for medlemsstaterne. Oversigten kan også vise sig at være nyttig for ansøgerlandene, når de forbereder deres medlemskab. For så vidt angår samarbejdet om håndhævelse af forskrifterne har Kommissionen og medlemsstaterne på grundlag af konklusionerne af Det Europæiske Råds møde i Tammerfors den 15.-16. oktober 1999 opstillet deres mål i resultattavlen vedrørende fremskridt hen imod oprettelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i EU(2).

Kommissionen vil gennemføre en evaluering af EU's handlingsplan halvvejs igennem (2002) og ved dens udløb (2004). I den forbindelse vil narkotikastrategierne og -politikkerne i EU også blive evalueret. Kommissionen arbejder tæt sammen med EONN og Europol for at udvikle redskaber med henblik på denne evaluering. I henhold til handlingsplanen for bekæmpelse af narkotikamisbrug kræves det, at alle narkotikarelaterede foranstaltninger evalueres. Evaluering er et middel til at finde frem til bedste praksis, at benchmarke resultaterne samt at lære af erfaringerne. Disse oplysninger skal derefter deles mellem alle aktører på narkotikaområdet i EU og ansøgerlandene.

(1) KOM(1999) 239 endelig udg.

(2) KOM(2000) 782 endelig udg.