SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1211/97 af John Tomlinson (PSE) til Kommissionen (26. marts 1997)

Om: Told- og momsbestemmelser

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger der traeffes for at sikre, at told- og momsbestemmelserne anvendes ens i samtlige medlemsstater, navnlig efter Domstolens afgoerelse? Er der faste procedurer, og foelges de konsekven?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (4. juni 1997)

Domstolens domme har enten tilknytning til overtraedelsesprocedurer (artikel 169 i EF-traktaten) eller praejudicielle spoergsmaal (artikel 177 i EF-traktaten).

For overtraedelsesprocedurernes vedkommende afsluttes den oprindelige procedure, som er indledt af Kommissionen, ikke, saa laenge medlemsstaten ikke retter sig efter Domstolens dom. I den forbindelse sender Kommissionen maaneden efter, at dommen er faldet, den paagaeldende medlemsstat en skrivelse, hvori den mindes om, at den har pligt til straks at traeffe de fornoedne foranstaltninger til at bringe overtraedelsen til ophoer og inden for tre maaneder at give Kommissionen oplysning om de trufne eller planlagte foranstaltninger.

Dersom dette ikke sker, traeffer Kommissionen senest ni maaneder efter, at dommen er faldet, beslutning om en eventuel indledning af en ny overtraedelsesprocedure. I forbindelse med denne nye procedure i henhold til artikel 171 i EF-traktaten kan Kommissionen anmode Domstolen om at idoemme den paagaeldende medlemsstat boeder.

For saa vidt angaar domme i tilknytning til et praejudicielt spoergsmaal, kan disse angaa en enkelt medlemsstats lovgivning eller tvaertimod udgoere en overordnet fortolkning af told- eller skattebestemmelser. Hvis dommen angaar en enkelt medlemsstat, sender Kommissionen den paagaeldende medlemsstat en skrivelse, hvori den anmodes om at oplyse, hvilke gennemfoerelsesbestemmelser den har vedtaget for at efterleve dommen. Hvis den paagaeldende medlemsstat ikke svarer, eller hvis den ikke indretter sin lovgivning efter dommen, indledes der en procedure mod medlemsstaten i henhold til artikel 169 i EF-traktaten.

Hvis dommen udgoer en overordnet fortolkning af faellesskabsretten, anmoder Kommissionen inden for to maaneder efter, at dommen er faldet, skriftligt samtlige medlemsstater om at oplyse, hvorledes de anvender den faellesskabsbestemmelse, som Domstolen har fortolket, og de dermed forbundne tekster. Hvis der ikke svares, eller hvis det ved gennemgangen af de fremlagte tekster viser sig, at anvendelsen ikke er i overensstemmelse med faellesskabsretten, kan Kommissionen ligeledes indlede proceduren i artikel 169 i EF-traktaten.

Dette anliggende er omhandlet i haandbogen for operationelle procedurer, der er et internt dokument i Kommissionen.

Denne procedure sikrer derfor en sammenhaengende opfoelgning af Domstolens domme med udgangspunkt i Kommissionens vurderingsbefoejelser.

I den udstraekning Domstolen ikke anmodes om at tage stilling til de facto-anliggender, men udelukkende de jure-anliggender, tilkommer det de nationale domstole at efterproeve, om de kriterier, som Domstolen har fastlagt i sine domme, gaelder i det konkrete tilfaelde under hensyn til de saerlige omstaendigheder, som knytter sig til de enkeltsager, der er forelagt den. Eksempelvis stipulerede Domstolen i sin dom af 14. maj 1996 i de forenede sager C-153/94 og C-204/94, »Faroe Seafood«, at det tilkommer de nationale domstole at efterproeve, om en eventuel fejl begaaet af eksportlandets myndigheder under hensyn til visse klart specificerede kriterier med rimelighed kunne vaere opdaget af den afgiftspligtige i henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1697/79 om efteropkraevning af importafgifter.

Saa vidt Kommissionen er orienteret, behandles forskellige sager med direkte eller parallel forbindelse med denne sag i oejeblikket af de britiske domstole.