ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/15

(2004/C 65 E/015)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3525/02

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(10. december 2002)

Om: Handelshindringer i kandidatlandene

I juli 2002 behandlede den det spanske statssekretariat for handel en snes klager fra eksportører over handelshindringer, der skyldtes problemer af administrativ og skattemæssig karakter i kandidatlandene. Det drejede sig navnlig om Polen og Den Tjekkiske Republik, som hhv. 48 % og 28 % af klagerne gjaldt.

De mest berørte sektorer var landbrugsfødevarer, den kemiske industri, den farmaceutiske sektor, tekstil, plastik, træ og møbler, skotøj, bygningsmaterialer, kapitalgoder og bilkomponenter.

Hvilke foranstaltninger vil eller er Kommissionen i færd med at træffe for at sikre, at disse handelshindringer ikke forøges kraftigt, når først den endelige udvidelse af Unionen finder sted?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(30. januar 2003)

Efter Kommissionens opfattelse er et velfungerende indre marked allerede fra den dag, hvor de nye medlemsstater tiltræder, af den allerstørste betydning. For at sikre, at dette bliver en realitet, føres der allerede nu intenst tilsyn med de tilsagn, der er afgivet under EU-rettens relevante kapitler, og dette arbejde vil blive fortsat til tiltrædelsesdatoen. I tilfælde af, at der bliver tale om større overtrædelser, forbeholder Kommissionen sig ret til at påberåbe sig den »sikkerhedsklausul«, som Kommissionen gav meddelelse om den 9. oktober 2002, og som nu er accepteret af alle parter. Tiltrædelsestraktatens sikkerhedsklausul vil i tre år efter tiltrædelsen gøre det muligt for Kommissionen om fornødent at træffe egnede foranstaltninger til sikring af en velordnet gennemførelse af EU-retten, navnlig på områder som f.eks. det indre marked (herunder fødevaresikkerhed) og retlige og indre anliggender. Der kan allerede træffes afgørelser før tiltrædelsen.

Efter tiltrædelsen vil den administrative og informationsmæssige arkitektur, som sikrer de frie varebevægelser i de nuværende medlemsstater, automatisk blive taget i brug. Der er ikke indgået nogen aftaler om overgangsperioder for principperne for gensidig anerkendelse samt EF-traktatens artikel 28-30. De nye medlemsstaters forpligtelse til at sørge for, at alle hindringer for de frie varebevægelser afskaffes, vil derfor være den samme som den forpligtelse, der gælder for de femten nuværende medlemsstater. Denne forpligtelse gælder, uanset om de pågældende varer er omfattet af en specifik harmoniseret lovgivning eller ej. Hvis forpligtelsen ikke overholdes, vil Kommissionen undersøge mulighederne for at indlede overtrædelsesprocedurer, ligesom det er tilfældet for de nuværende medlemsstater.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/297

(2004/C 88 E/0303)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3540/02

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(11. december 2002)

Om: Sundhedsmæssige uligheder

Jeg henviser Kommissionen til dokumentet »Strategi til håndtering af sundhedsmæssige uligheder i Nederlandene« af professor Johan P. Mackenbach og Karien Stronks fra Amsterdams universitet, som blev offentliggjort i British Medical Journal nr. 325 af 2. november 2002.

Undersøgelsen refererer til en række nye tiltag, der har bidraget til at begrænse de socio-økonomiske uligheder på sundhedsområdet i landet, men den konkluderer, at et enkelt land ikke har mulighed for at bidrage med mere end en brøkdel af den viden, der er nødvendig for at støtte og udvikle sådanne strategier. Opmærksomheden henledes på, at den Europæiske Union kan spille en vigtig rolle ved at fremme et sådant samarbejde.

Hvordan er Kommissionens aktuelle engagement, og hvilke planer har den for fremtiden i den henseende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. januar 2003)

Kommissionen er bekendt med de undersøgelser, professor Mackenbach og hans kolleger har gennemført på området sundhedsmæssige uligheder. En del af arbejdet har modtaget støtte under Fællesskabets program for sundhedsfremme.

I det nye folkesundhedsprogram for 2003-2008 fremhæves betydningen af at træffe foranstaltninger vedrørende sundhedsdeterminanterne generelt. Områder som f.eks. lav indkomst/fattigdom, usunde levevilkår, arbejdsløshed og livsstil er alle vigtige sundhedsdeterminanter. Ulighederne på sundhedsområdet og i sundhedsdeterminanterne hænger sammen med social klasse/socioøkonomisk position.

Programmet omfatter konkrete aktioner til bekæmpelse af sundhedsmæssige uligheder. Det anerkendes, at der skal fastsættes strategier til bekæmpelse af sundhedsmæssige uligheder på EU-plan med henblik på at koordinere indsatsen på tværs af de vigtigste politikområder.

Efter planen fokuseres der indledningsvis på udviklingen af indikatorer for sundhedsmæssige uligheder, indsamling af oplysninger i hele Europa om bedste praksis, politikker og foranstaltninger samt forsøgsmæssig udvikling af et netsamarbejde, der kan sikre en effektiv erfaringsudveksling mellem landene vedrørende bekæmpelse af sundhedsmæssige uligheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/352

(2004/C 78 E/0370)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3863/02

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(10. januar 2003)

Om: Nordkoreanske flygtninge

Er Kommissionen klar over, at de kinesiske myndigheder tvangsrepatrierer nordkoreanske flygtninge i Kina til Nordkorea, selv om de kan risikere fængselsstraffe eller endog henrettelse?

Er Kommissionen også klar over, at de kinesiske myndigheder har arresteret og rejst tiltale mod mange personer for at hjælpe nordkoreanske flygtninge?

De kinesiske myndigheder nægter De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) adgang til de nordkoreanske flygtninge og krænker hermed den bilaterale traktat mellem UNHCR og Kina og folkeretten. Hvilket pres vil Kommissionen på denne baggrund lægge på de kinesiske myndigheder for at bringe tvangsrepatrieringen til ophør og respektere traktatens bestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(29. januar 2003)

Kommissionen har fulgt situationen med de nordkoreanske flygtninge i Kina og deler det ærede medlems bekymring.

EU har rejst dette spørgsmål ved enhver given lejlighed over for både Den Demokratiske Republik Korea og Kina. Navnlig inden for rammerne af den bilaterale dialog mellem EU og Kina om menneskerettigheder har EU opfordret Kina til at respektere internationale menneskerettighedsnormer og give flygtningehøjkommissæren mulighed for at vurdere nordkoreanernes situation i grænseområdet.

Endvidere har EU anmodet Kina om at undlade at repatriere nordkoreanere, indtil de nordkoreanske myndigheder i tilstrækkelig grad garanterer, at strafforfølgningen er ophørt. Behandlingen af de nordkoreanske flygtninge i Kina og de dermed forbundne krav fra EU er på ny blevet drøftet på det seneste møde i den bilaterale dialog mellem EU og Kina om menneskerettigheder den 13. og 14. november 2002 i Beijing.

Kommissionen vil fortsat nøje overvåge situationen med flygtninge fra Nordkorea og rejse spørgsmålet under sine kontakter med de nordkoreanske og kinesiske myndigheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/289

(2004/C 88 E/0295)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1776/02

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(24. juni 2002)

Om: Diskrimination af synshandicappede

Et EU-finansieret pilotprojekt i Irland, England og Sverige gav synshandicappede mulighed for at organisere en kampagne til fordel for småændringer, der kan gøre livet lettere for folk med dette handicap. Heri indgår installation af lydsignaler ved alle vejkryds, fjernelse af hindringer på veje og andre offentlige steder, forbedrede transportmuligheder, kontaktsteder osv.

Hvad agter Kommissionen at foreslå, eftersom 2003 er Europæisk Handicapår, for at råde bod på denne de facto-diskrimination af synshandicappede?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(15. juli 2002)

I Kommissionens meddelelse »På vej mod et Europa uden barrierer for handicappede« (1), bekræfter Kommissionen sin vilje til at nedsætte en arbejdsgruppe, der skal finde frem til egnede foranstaltninger til forbedring af bebyggede områder for alle handicappede, herunder også synshandicappede.

Det undersøges i øjeblikket, hvordan gruppen skal sammensættes og forvaltes. Efter planen skal gruppen påbegynde sit arbejde i år og afslutte det i løbet af 2003, Det Europæiske Handicapår.

En række forskellige tjenestegrene i Kommissionen vil deltage i gruppens arbejde. Repræsentanter for handicaporganisationer samt forskellige erhvervssektorer og eksperter vil også blive inddraget i arbejdet.

(1) KOM(2000) 284 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/303

(2004/C 88 E/0309)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3737/02

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: »ABEJ – Solidarités«

»ABEJ – Solidarités« i Lille, Frankrig, er en organisation, der gør en væsentlig indsats til fordel for gadebørn. Dens arbejde er imidlertid alvorligt truet, fordi sundhedsbudgettet for 2003 er blevet skåret ned med 55 %.

Mellem 700 og 800 personer, der modtager hjælp på gaden, risikerer at blive ramt som følge af denne situation, der bidrager til at forværre problemet med social udelukkelse.

Kan Kommissionen oplyse årsagerne til denne nedskæring af støtten til sådanne organisationer og meddele, hvilke foranstaltninger den agter at træffe for at undgå, at den sociale udelukkelse tiltager i omfang?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(30. januar 2003)

Kommissionen har ingen oplysninger om nedskæringen af støtten til den franske organisation »ABEJ – Solidarités«, idet denne støtte udelukkende tildeles af den franske stat i forbindelse med vedtagelsen af det årlige nationale budget.

Kommissionen vil i samarbejde med medlemsstaterne foretage en analyse af den indsats, der ydes af medlemsstaternes regeringer i bekæmpelsen af fattigdom og social udstødelse, når den fremlægger den næste række af nationale handlingsplaner for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse i juli 2003. Resultaterne af denne analyse skal indgå i den anden fælles rapport om social integration, der forelægges Det Europæiske Råd i foråret 2004.
4.

I forbindelse med koncentrationen skal CEZ at sælge en del af sine aktier i CEPS, det største tjekkiske elektricitetsdistributionsselskab, til ministeriet for arbejde og sociale anliggender og et andet selskab, som fuldt ud ejes af den statslige ejendomsfond. Hvis prisen på de aktier, der sælges af CEZ, ligger betydeligt over en fair markedspris, udgør dette da støtte til CEZ fra offentlige midler? I kombination med aktiesalg med rabat, som anført i punkt 3, er dette da et tilfælde af krydssubsidiering fra statens side? Kunne dette berøre handelen mellem Den Tjekkiske Republik og EU, eftersom CEZ får en konkurrencemæssig fortrinsstilling?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/17

(2004/C 70 E/018)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3734/02

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: Støtte og den caribiske bananindustris overlevelse

I juni 2002 sendte AVS-Ministerrådet en beslutning til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, hvori der gøres opmærksom på, at den nye bananordning har ført til, at priserne er faldet til niveauer, der truer med at fortrænge AVS-leverandører, som for de flestes vedkommende ikke har nogen alternative markeder, og allerede skaber store sociale og økonomiske forvridninger og undergraver de resultater, der er opnået i forbindelse med bekæmpelsen af fattigdom.

Problemet skyldes gennemførelsen af den anden fase i aftalen mellem EU og USA, som indebærer overførsel af 100 000 tons fra kontingentet for AVS-bananer (C-kontingentet) til kontingentet for dollarbananer (B-kontingentet), hvilket i realiteten har forøget den samlede mængde bananer, der bringes på markedet, med 100 000 tons, således at supermarkederne i EU kan føre en politik med meget konkurrencedygtige priser.

Vil Kommissionen tillade, at midler fra den særlige ramme for bistand og Stabex bliver brugt mere fleksibelt, således at en del af støtten midlertidigt kan bruges til at hjælpe producenterne med at skaffe de nødvendige indtægter, indtil der opnås større fortjeneste gennem øget produktivitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(28. februar 2003)

Kommissionen har allerede drøftet prissituationen i bananindustrien på flere møder med sine AVS-partnere og behandlet deres problemer.

Målene for den særlige ramme for bistand er som anført i artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 856/1999 af 22. april 1999 om fastlæggelse af en særlig ramme for bistand til traditionelle AVS-bananleverandører (1) at forbedre konkurrenceevnen og/eller støtte diversificering. Hidtil er ingen projekter blevet afvist på grund af manglende støtteberettigelse. Sideløbende med den faglige bistand til modernisering af AVS-bananindustrien har alle hidtil godkendte projekter handlet om forskellige former for støtte til banandyrkerne, herunder social støtte og træningsprogrammer. Det er dog ikke muligt at yde direkte indkomststøtte under rammen, og støtte til input i denne form ville derfor ikke blive tilladt.

Som supplement til rammen anvendes Stabex-midler på en meget fleksibel måde som støtte til social og menneskelig udvikling så som boligbyggeri, pensioner, skoler og private initiativer.

Det nye FLEX-instrument, som er indføjet i rammebeløb B i finansieringsprotokollen til Cotonou-aftalen og erstatter Stabex, vil måske være en mulighed som finansieringskilde i fremtiden, forudsat at banansektoren er i stand til at opfylde de fastsatte krav.

(1) EFT L 108 af 27.4.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3192/02

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(8. november 2002)

Om: Turisme fra Kina til Den Europæiske Union

Ifølge Verdensturismeorganisationen vil Kina i 2020 være det førende turistmål i verden, og Kina vil være den fjerdestørste leverandør af turister. De enkelte EU-medlemsstaters nationale initiativer på turismeområdet som led i deres forbindelser med Kina har resulteret i aftaler, som er blevet annulleret gennem fællesskabsinitiativer.

Det er derfor nødvendigt at forhandle en global aftale mellem Den Europæiske Union og Kina, som tager hensyn til udviklingen og det potentiale, som denne asiatiske gigant rummer på turismeområdet, samt de virkninger, som den kinesiske indvandring kunne få for turismen fra Kina til Den Europæiske Union.

Kan Kommissionen give oplysninger om den nuværende situation i forhandlingerne mellem Kina og Den Europæiske Union, hvad angår den globale turisme, i overensstemmelse med det mandat, som den er blevet tildelt af Rådet, og de forskellige omskiftelser, som medlemsstaternes nationale initiativer uden for EU-sammenhæng har medført?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(6. december 2002)

I overensstemmelse med Ministerrådets mandat til Kommissionen af 16. september 2002 til at føre forhandlinger med Kina om en aftale om status som godkendt rejsemål (ADS) har Kommissionen formelt anmodet den kinesiske regering om indledning af forhandlinger. For at den kinesiske regering kan indlede formelle forhandlinger skal statsrådet indrømme Fællesskabet status som godkendt rejsemål. Kommissionen håber, at det sker meget snart, således at der kan indledes formelle forhandlinger med Kina herom.

I mellemtiden fandt der den 29. oktober 2002 en første runde af uformelle drøftelser sted i Beijing mellem Kommissionen og den kinesiske nationale turistmyndighed (CNTA) om den fremtidige aftale om Fællesskabet som godkendt rejsemål. Kommissionen er på grundlag af disse drøftelser i færd med at udarbejde et udkast til aftaletekst, som vil blive drøftet med medlemsstaterne i nærmeste fremtid.

Kommissionen har til behandling af indvandringsspørgsmål i forbindelse med kinesisk gruppeturisme på Fællesskabets område mandat til at føre forhandlinger om en tilbagetagelsesklausul i den fremtidige ADS-aftale med Kina.

Det er i den kinesiske regerings, Fællesskabets og medlemsstaternes fælles interesse, at der indgås en ADS-aftale så snart som muligt. I afventning af EF-aftalen, er medlemsstaternes bilaterale initiativer i øjeblikket stillet i bero.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3114/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(30. oktober 2002)

Om: Behandling af rumænske børn med hiv/aids

Kan Kommissionen bekræfte forlydender om, at et stort antal børn med hiv/aids i Rumænien nægtes effektiv medicinsk behandling eller adgang til hospitaler med den begrundelse, at der ikke er tilstrækkelige økonomiske ressourcer hertil, og har Kommissionen i bekræftende fald rejst spørgsmålet over for de rumænske myndigheder?

Hvor stor er Den Europæiske Unions økonomiske støtte til Rumænien, hvilken procentdel heraf er øremærket til sundhedsforanstaltninger, og er bistanden på nogen måde gjort betinget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(3. december 2002)

I Rumænien er antallet af HIV/AIDS-smittede(1) børn højt (over 6 000 ved udgangen af 2001), hvoraf de fleste blev smittet i perioden mellem 1988 og 1991 sandsynligvis gennem blodtransfusioner og genbrug af sprøjter. Medens antallet af HIV/AIDS-tilfælde hos voksne er stigende og giver grund til bekymring, smittes kun ganske enkelte børn nu med HIV/AIDS årligt.

Kommissionen er vidende om, at der i maj 2002 var midlertidig mangel på medicin, ikke på grund af manglende økonomiske ressourcer, men fordi der var tale om en forsinkelse i udbudsproceduren for indkøb af denne medicin. Det er imidlertid korrekt, at selv om medicin til behandling af HIV/AIDS generelt er tilgængelig, så er der i visse egne af Rumænien undertiden problemer med adgang til medicinsk behandling på grund af midlertidig mangel på midler.

Med henblik på at bistå de central- og østeuropæiske lande, der har ansøgt om optagelse i EU, med at gennemføre de nødvendige reformer, yder EU finansiel støtte inden for forskellige områder. Projekter vedrørende bistand inden for den offentlige sundhedssektor kan finansieres gennem PHARE-programmet.

Under det nationale PHARE-program var der i alt afsat 248,98 mio. EUR til Rumænien i 2001, hvoraf de 4 mio. brugtes til at styrke Rumæniens epidemiologiske overvågning og kontrol med smitsomme sygdomme. I 2002 er der i alt afsat 265,50 mio. EUR under det nationale PHARE-program, hvoraf 5,82 mio. er øremærket til kontrol med og forebyggelse af HIV/AIDS og ikke-smitsomme sygdomme.

Det skal imidlertid understreges, at den finansielle bistand under PHARE-programmet udelukkende er koncentreret omkring prioriteter, der vedrører optagelsen, som defineret i tiltrædelsespartnerskabet for Rumænien. PHARE-programmet er derfor centreret omkring to hovedemneområder, nemlig institutionel opbygning for at sikre faktisk og effektiv gennemførelse af fællesskabslovgivningen (Fællesskabets regelsæt) og investeringer, der har forbindelse til dette regelsæt. Direkte støtte til og investeringer med henblik på at forbedre sundhedssektoren i Rumænien er ikke som sådan berettigede til PHARE-midler.

(1) Human immundefekt virus/erhvervet immundefekt syndrom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3411/02

af Nirj Deva (PPE-DE) til Kommissionen

(25. november 2002)

Om: Hungersnød i Etiopien og Eritrea

Ifølge nylige beretninger står Etiopien og Eritrea foran massehungersnød. Hvilke forberedelser har Kommissionen truffet med henblik på at forhindre en potentiel humanitær katastrofe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(23. december 2002)

Der har siden juli 2002 foreligget oplysninger om, at for sen og manglende regn i dele af Etiopien og Eritrea sandsynligvis ville påvirke høstresultaterne alvorligt og føre til lokal fødevaremangel senere på året. I oktober 2002 stod det efter en forsinkelse af regntiden klart, at der sandsynligvis ville opstå en mere alvorlig humanitær krise, navnlig i første halvdel af 2003, hvor fødevaremangelen ville være størst.

De seneste skøn tyder på, at 2,3 mio. mennesker i Eritrea og 11-12 mio. i Etiopien formodentlig vil have behov for fødevarehjælp. I begge tilfælde omfatter disse tal befolkninger, hvis fødevaresituation er kronisk usikker. Den samlede reaktion fra Unionen er humanitær bistand til en værdi af omkring 160 mio. EUR.

I Eritrea anses de aktuelle tilsagn om fødevarehjælp som omfatter en bevilling fra Fællesskabet på 7,4 mio. EUR til dækning af korn leveret midt i 2002 for tilstrækkelige til at dække behovene indtil marts 2003.

I Etiopien stillede Kommissionen i oktober 2002 straks efter regeringens appel om omgående fødevarehjælp 23 mio. EUR til rådighed, svarende til 97 000 tons, til dækning af fødevarebehovene indtil udgangen af 2002. En betydelig del af denne finansiering (12 mio. EUR) blev ydet til direkte indkøb af fødevarehjælp, heraf 20 000 tons til dækning af umiddelbare behov og resten som bidrag til et sikkerhedsnet for mennesker med en forudsigelig usikker fødevaresituation. De resterende 11 mio. EUR blev afsat til fødevarer, der vil blive leveret gennem Verdensfødevareprogrammet og gennem samarbejde med ikke-statslige organisationer. Desuden har Kommissionens Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) godkendt et program for humanitær bistand til en værdi af 4 mio. EUR, hovedsagelig rettet mod nomadebefolkninger. Der ydes også meget betydelige midler (54 mio. EUR) inden for rammerne af Fællesskabets program for udviklingsbistand til Etiopien i 2002-2007 til afhjælpning af de strukturelle problemer, der er de grundlæggende årsager til landets tilbagevendende fødevarekriser.

Der er øremærket yderligere beløb til Afrikas Horn-regionen i 2003, både på Fællesskabets budgetpost for fødevaresikkerhed og på dets budget for humanitær bistand.

I mellemtiden undersøges mulighederne også for at fremskaffe betydelige yderligere midler fra andre kilder, så det bliver muligt at foretage en velordnet og rettidig levering af den yderligere fødevarehjælp og humanitære bistand, som sandsynligvis vil være nødvendig i begyndelsen af 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2568/02

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(16. september 2002)

Om: Injuriesag mod Bruce Harris fra Casa Alianza i Guatemala

Er Kommissionen bekendt med den injuriesag, der i Guatemala er blevet rejst mod Bruce Harris, regionsdirektør for Covenant House (Casa Alianza), der udarbejder hjælpeprogrammer for Latinamerika?

Jeg har modtaget breve fra nogle af mine vælgere, som har gjort mig opmærksom på injuriesagen mod Bruce Harris og på, at han risikerer fængsel op til fem år, hvis han kendes skyldig. Sagen vedrører en undersøgelse af ulovlig handel med spædbørn fra Guatemala og Mexico, som adopteres i andre lande.

Det tyder på, at Bruce Harris risikerer at få en lang fængselsdom for at have forsøgt at få sandheden frem i offentligheden, efter at han i mange år har arbejdet med gadebørn i Mellemamerika.

Har Kommissionen indledt en dialog med Guatemala eller iværksat foranstaltninger for at sikre, at retfærdigheden sker fyldest i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(29. oktober 2002)

Kommissionen er bekendt med injuriesagen mod Bruce Harris, Casa Alianza's regionsdirektør for latinamerikanske programmer. Det internationale samfund har i nogle år haft opmærksomheden henledt på denne sag og kræver fuld udøvelse af retfærdighed og ytringsfrihed i Guatemala.

Samtidig har Kommissionen samarbejdet med Casa Alianza og er bevidst om Bruce Harris' engagement i at forsvare unge mennesker og børns rettigheder i Guatemala.

Som det ærede medlem måske ved, er fremme af menneskerettighederne, retsstatsprincippet og en god, gennemsigtig forvaltning af offentlige anliggender kernen i forbindelserne mellem EU og Guatemala.

Kommissionen støtter aktivt de offentlige myndigheder og det civile samfund for at fremme et mere tilgængeligt og upartisk retssystem for alle guatemalanere gennem konkrete samarbejdsprojekter og -programmer.

Gennem den politiske dialog opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne desuden konstant og indtrængende de lokale offentlige institutioner til at afværge og undersøge alle angreb på menneskerettighedsforkæmpere og ikke-statslige organisationer (ngo'er).

Inden for disse rammer og i overensstemmelse med princippet om, at et retssystem skal være uafhængigt, vil Kommissionen høre medlemsstaterne om, hvorvidt der skal rettes en opfordring til de guatemalanske myndigheder og retsinstitutioner om at behandle sager som Bruce Harris-sagen retfærdigt og upartisk.