SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1192/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. april 2002)

Om: Følgerne af euroens indførelse: Den stigning i prisniveauet, forbrugerne har oplevet, og deres ønske om at få den gamle valuta tilbage

1. Har Kommissionen kendskab til den undersøgelse, som Katholieke Radio Omroep (KRO) og finansanalyseinstituttet Nibud foretog mellem den 26. marts og 2. april blandt 2 500 nederlandske borgere, hvoraf det fremgik, at 80 % siden indførelsen af euroen som gyldigt betalingsmiddel har givet flere penge ud, især til daglige fornødenheder, tøj og fritid (gå i byen, hoteller, restauranter), medens 17 % mener, at de omtrent har skullet af med det samme, og 3 % mener, at de har givet mindre ud med den begrundelse, at de nu udskyder udgifter til luksusgoder, som er steget kraftigt i pris, og at disse tal afviger stærkt fra forventningerne i januar 2002, hvor kun 24 % af de adspurgte i en lignende meningsmåling mente, at de gav mere ud, og 68 % mente, at det var det samme som før?

2. Er Kommissionen klar over, at 66 % af de personer, der deltog i KRO/Nibud-undersøgelsen, mente, at priserne sammenlignet med det foregående år var steget kraftigt, at 31 % mente, at de var steget lidt, at 1 % mente, at de var stort set uændret, og at andre 1 % mente, at de var faldet stærkt, medens kun 26 % forventede en kraftig stigning i januar, 59 % en beskeden stigning og 14 % uændrede priser?

3. Kan det under disse omstændigheder undre, at 87 % i januar stadig omregnede priserne til de tidligere gældende beløb i nederlandske gylden, og at dette tal efter første kvartal kun syntes at være faldet til 86 %, at 57 % ikke regnede med, at de ville begynde at tænke i euro i 2002 (12 % af disse mente, at de aldrig kommer til det), at 77 % savnede gylden, og at kun 9 % sagde, at de følte sig mere som europæere efter euroens indførelse?

4. Hvordan vil Kommissionen forklare, at denne dom over euroen falder så negativt ud, til trods for at 36 % af de adspurgte allerede i første kvartal af 2002 havde besøgt en anden stat i eurozonen, så de allerede har draget fordel af ikke længere at skulle foretage omvekslinger i den forbindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(12. juni 2002)

1. Resultaterne af denne undersøgelse er ikke overraskende. Indtrykket af, at der er sket en kraftig stigning i priserne i Nederlandene i den seneste tid, bekræftes af udviklingen i det nederlandske harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP), som steg med 4,6 % mellem første kvartal 2001 og samme periode i 2002. Forbrugerne har siden overgangen til euroen i januar 2002 oplevet væsentlige stigninger i priserne på visse typer varer og tjenesteydelser. Forbrugerne danner sig deres eget indtryk af inflationsniveauet ved over en periode at sammenligne de priser, de betaler for de samme varer. På kort sigt fokuserer de normalt på de hyppigste og vigtigste indkøb. Forbrugerne har stadig euroens indførelse i frisk erindring, og deres syn på de eurorelaterede prisstigninger kan derfor forventes i vid udstrækning at ville afhænge af de erfaringer, de gør med priserne på de mindre varer og tjenesteydelser, som de køber regelmæssigt. Derudover skal det understreges, at stigningen i inflationen begyndte i 2001 og fortsatte året ud, længe inden eurosedlerne og -mønterne kom i omløb. Faktisk fremgår det af det nationale nederlandske forbrugerprisindeks, som beregnes af det centrale statistiske kontor i Nederlandene (Centraal Bureau voor de Statistiek), at forbrugerprisinflationen i 2001 var den højeste siden 1982, men de væsentligste årsager til prisstigningerne var stigningen i den indirekte beskatning, navnlig i den almindelige momssats, som trådte i kraft den 1. januar 2001, samt efter al sandsynlighed de accelererende lønstigninger.

2. Det skal dog samtidig erkendes, at stigningen i forbrugerpriserne i perioden fjerde kvartal 2001 til første kvartal 2002 var kraftigere, end de fleste iagttagere, deriblandt Kommissionens tjenestegrene samt nok også de nederlandske myndigheder, havde forventet. Stigningen i inflationen i det første kvartal af 2002 kan i vid udstrækning tilskrives tilfældigheder, blandt andet de ugunstige vejrforhold i Sydeuropa og stigende energipriser, som ifølge det nederlandske HICP i januar 2002 var årsag til en fra måned til måned-stigning på 15,1 % i prisen på friske grøntsager og en stigning på 5,3 % i prisen på frugt. Disse faktorer kan også, sammen med en række betragtelige afgiftsforhøjelser (især på tobak), forklare det meste af den prisændring på 0,8 %, som registreredes i euroområdets HICP fra fjerde kvartal 2001 til første kvartal 2002. Det kan dog ikke afvises, at en vis oprunding af priser i euro også har spillet ind. Virkningerne af overgangen til euroen kan anslås til mellem 0,0 % og 0,16 % i henhold til beregningerne for ændringen fra måned til måned i euroområdet fra december 2001 til januar 2002, hvilket bekræftes af de tal, som Eurostat offentliggjorde den 16. maj 2002 for prisændringen i første kvartal 2002 i forhold til fjerde kvartal 2001.

3. Kommissionen mener ikke, at der er nogen årsagssammenhæng mellem niveauet af forbrugerprisinflationen i medlemsstaterne og de procentvise andele af borgere, der henholdsvis allerede tænker i euro og stadig omregner til de gamle valutaer. Disse andele synes at have mere at gøre med, hvor kompliceret omregningen er, hvilket igen afhænger af, hvor tæt omregningskursen ligger på et rundt beløb.

4. Kommissionen har aldrig forventet, at tilpasning til euroen ville ske øjeblikkeligt. Det er uheldigt, at indførelsen af eurosedler og -mønter i Nederlandene er faldet sammen med en stærkt accelererende inflation, som indførelsen er meget langt fra at være hovedårsag til. Kommissionen er imidlertid stadig af den faste overbevisning, at de europæiske borgere med tiden vil opleve fordelene ved den fælles valuta i størstedelen af EU's medlemsstater. Blandt andet vil stadig flere borgere opleve fordelene ved at slippe for at veksle deres nationale valuta til lokal valuta og for de dermed forbundne udgifter, når de rejser til andre medlemsstater.