ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4068/97 af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Revisionsrettens beretning

I Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1996, bind I, konstateres det paa side 351, anden spalte, at der er rejst tvivl om, hvorvidt reglerne for ydelse af tilskud over artikel A-304 overholdes. I denne forbindelse henvises der til en organisation, der regelmaessigt modtager betydelige tilskud over faellesskabsbudgettet.

Hvilken organisation drejer det sig her om?

Hvem har befoejelse til at repraesentere denne organisation?

Hvilke projekter har modtaget tilskud?

Hvad er organisationens formaal?

Hvilke foranstaltninger er der truffet for at rette op paa de konstaterede uregelmaessigheder?

Har man kraevet tilbagebetaling af de uretmaessigt udbetalte beloeb?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jaques Santer (10. marts 1998)

Den organisation, der henvises til, er Europabevaegelsens internationale sekretariat. Hr. Soares er formand for Europabevaegelsen, og hr. Dastoli er generalsekretaer.

Tilskuddet skal daekke organisationens program for aktiviteter til fremmelse af tanken om europaeisk integration samt goere det muligt for organisationen at fungere som netvaerk for Europabevaegelsens nationale organisationer.

Kommissionens finansinspektoerer foretog kontrol af organisationen i 1996 og 1997, og mener at have tilfredsstillende sikkerhed for, at situationen er bragt i orden. Der er tilbagebetalt et beloeb paa 145 330 ECU, og det tilskud, som budgetmyndigheden har godkendt for 1998, er nu paa 300 000 ECU.

Kommissionen vil gerne paapege, at som i mange tilfaelde, hvor der er tale om fleraarige tilskud, specificerer budgetmyndigheden modtageren og beloebet i budgettet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3904/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Raadet (10. december 1997)

Om: Massakre paa turister i Egypten

Den massakre paa turister i Dronningernes Dal i Egypten, som islamistiske terrorister, der er organiseret som en fuldt uddannet revolutionaer haer, har gennemfoert, kraever, at Europa traeffer foelgende afgoerelser:

1. bistaar praesident Mubaraks regering til at traeffe drastiske og resolutte foranstaltninger mod terrorisme og islamisk funtamentalisme;

2. skaffer garantier for sikkerheden for alle, som i arbejdsoejemed eller som turist tager til Egypten, for at sikre at landet kan opretholde forbindelserne med Vesten;

3. beskytter Egyptens arkitektoniske og kulturelle arv, et land hvis historie tilhoerer hele verden og som hele verden maa beskytte.

Kan Raadet oplyse, hvilke saerlige foranstaltninger, det agter at traeffe for at bidrage til bekaempelsen i Unionens medlemsstater af sammenstoed mellem internationale terrorgrupper navnlig de islamitiske terrorgrupper?

Svar (28. maj 1998)

1. Raadet fordoemmer alle former for terrorisme og stoetter Egypten i kampen mod terrorismen.

2. De indre og ydre trusler, som terrorismen udsaetter Den Europaeiske Union for, droeftes regelmaessigt i Raadets instanser. Den 15. oktober 1996 vedtog Raadet en faelles aktion om oprettelse og foerelse af et register over sagkundskab med hensyn til bekaempelse af terrorisme for at lette samarbejdet om bekaempelse af terrorisme mellem Den Europaeiske Unions medlemsstater ((EFT L 273 af 25.10.1996, s. 1. )).

Paa baggrund af de arrangementer, der er indgaaet med henblik paa udveksling af operationelle oplysninger paa dette omraade, afholdes der regelmaessigt moeder og seminarer for at lette bekaempelsen af samtlige aspekter af terrorisme.

3. Paa baggrund af, at Europol-konventionen forventes at traede i kraft snart, besluttede Raadet den 19. marts 1998 at traeffe afgoerelse om, at Europols arbejdsomraade snarest muligt efter, at den har begyndt sit arbejde (jf. konventionens artikel 2), skal udvides til ogsaa at omfatte bekaempelse af terrorisme.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4075/97 af Concepció Ferrer (PPE) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Smaa og mellemstore virksomheder og Det Europaeiske Raads ekstraordinaere moede i Luxembourg

Trods de saerlige udfordringer, som smaa og mellemstore virksomheder staar overfor som foelge af globaliseringen af oekonomien, inddrog Kommissionen ikke deres repraesentanter i det forberedende arbejde med de retningslinjer, som den foreslog i forbindelse med Det Europaeiske Raads ekstraordinaere moede om beskaeftigelse. Paa den anden side erkendes betydningen af smaa og mellemstore virksomheder i Den Europaeiske Union med henblik paa skabelsen af arbejdspladser. Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den overvejer at traeffe for at inddrage smaa og mellemstore virksomheder i udformningen af de politikker, der vedroerer dem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (12. marts 1998)

Flere af de smaa og mellemstore virksomheders arbejdsmarkedsorganisationer deltog i den proces, der foerte til vedtagelsen af retningslinjerne for beskaeftigelsen 1998. De vigtigste europaeiske organisationer for smaa og mellemstore virksomheder havde lejlighed til at udtrykke deres synspunkter om indholdet af regningslinjerne og bidrage til processen takket vaere deres medlemsskab af Det Staaende Udvalg for Beskaeftigelse eller som deltagere i arbejdsgivernes delegation ved de uformelle moeder mellem arbejdsmarkedsparterne og styringsgruppen for beskaeftigelses- og arbejdsmarkedsudvalget.

Arbejdsmarkedsparterne paa alle niveauer har faaet tildelt klare rolle i forbindelse med gennemfoerelsen af retningslinjerne for beskaeftigelsen. I Kommissionens meddelelse fra den 1. oktober 1997 om retningslinjer for medlemsstaternes beskaeftigelsespolitik i 1998 ((KOM(97) 497 endelig udg. )), i Det Europaeiske Raads konklusioner fra det ekstraordinaere topmoede om beskaeftigelse i Luxembourg den 20.-21. november 1997 samt i Raadets resolution af 15. december 1997 om retningslinjerne for beskaeftigelsen 1998 understreges det, at arbejdsmarkedsparterne paa alle niveauer skal involveres i og bidrage til gennemfoerelsen af regningslinjerne, isaer naar det gaelder tilpasningsevne og beskaeftigelsesmuligheder i Faellesskabet.

Medlemsstaterne er p.t. ved at udarbejde deres handlingsplaner for beskaeftigelsen, og arbejdsmarkedsparterne forventes at spille en vigtig rolle i denne sammenhaeng. Paa europaeisk plan vil der i kraft af moederne i ovennaevnte udvalg skabes en dialog, og Kommissionen vil desuden fortsat indhente arbejdsmarkedsparterne synspunkter om politiske og lovgivningsmaessige forslag paa det sociale omraade, herunder de initiativer der er opstaaet i forbindelse med beskaeftigelsesprocessen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4179/97 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Samhoerighedspolitik og kultur

Saavel Raadet (afgoerelse af 30. juni 1997) som Kommissionen (erklaering i afgoerelse nr. 2228/97/EF ((EFT L 305 af 8.11.1997, s. 31. )), hvori der oprettes et EF-handlingsprogram for kulturarven: Raphael-programmet) har udtalt sig til fordel for oprettelsen af et rammeinstrument for kulturen. I denne sammenhaeng har Kommissionen bekraeftet, at den agter at forelaegge forslag til et samlet program snarest muligt.

Vil Kommissionen orientere om tidsplanen, maalene, retningslinjerne for og indholdet af det fremtidige rammeprogram for kultur?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (16. marts 1998)

I overensstemmelse med Raadets afgoerelse af 22. september 1997 om fremtiden for en europaeisk indsats paa kulturomraadet ((EFT C 305 af 7.10.1997. )) fremlaegger Kommissionen den 1. maj 1998 et forslag til en samlet ramme for programlaegning og finansiering af gennemfoerelsen af artikel 128 i EF-traktaten.

Kommissionen har ivaerksat omfattende hoeringer for at udarbejde et rammeprogram paa kulturomraadet, hvilket specielt har givet sig udtryk i, at man har indkaldt forslag fra de interesserede parter samt afholdt et EU-kulturforum (Forum Culturel de l'Union Européenne) den 29. og 30. januar 1998. Her deltog medlemmer af EU-Parlamentet, repraesentanter fra medlemsstaterne, fra Regionsudvalget og fra kulturens verden.

I oejeblikket er bidragene ved at blive behandlet. De vil danne grundlag for de forslag, der snart vil blive fremsat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4025/97 af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Finansielle instrumenter med henblik paa midler til regionalpolitikken

Hvornaar agter Kommissionen at indlede undersoegelser om eventuel anvendelse af nye finansielle instrumenter til fremskaffelse af midler til regionalpolitikken?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (12. marts 1998)

Som led i Agenda 2000 og revisionen af de gaeldende bestemmelser for strukturfondene for perioden efter 1999 har Kommissionen ivaerksat en raekke undersoegelser om mulighederne for at anvende nye finansielle instrumenter. Den vil udarbejde en rapport om stoette til den fremtidige samhoerighedspolitik og brugen af forskellige instrumenter til finansiel bistand, idet den navnlig vil fokusere paa det forhold, at der fremover boer etableres en mere retfaerdig ligevaegt mellem gavebistand og andre typer stoette som f.eks. laan (med eller uden rentegodtgoerelser), laanegarantier eller kapitalandele afhaengig af arten af den paagaeldende investering.

Kommissionen vil undersoege, hvorledes gavebistandselementet i strukturfondsinterventionerne delvis kan erstattes eller benyttes til gearing af andre (f.eks. private) ressourcer for saaledes at lette den byrde, dette element udgoer for faellesskabsbudgettet, samtidig med at man opnaar den oenskede samhoerighedsvirkning. Som en del af dette projekt er man ved at udarbejde en undersoegelse om indvirkningen af finansieringstekniske foranstaltninger inden for et udvalgt antal eksisterende programmer som led i den europaeiske regionaludviklingsfond.

Efter en intern bedoemmelse af de politiske retningslinjer i Kommissionen forventes det, at der som led i droeftelser mellem Den Europaeiske Investeringsbank (EIB), Den Europaeiske Investeringsfond og en raekke udvalgte institutioner i medlemsstaterne vil blive udarbejdet praktiske retningslinjer for forskellige programmer, som udpeges. I resultaterne af disse undersoegelser og droeftelser vil der blive taget hensyn til det nye mandat, der er givet til EIB til opfoelgning af Det Europaeiske Raad i Amsterdam med henblik paa at fremme udviklingen af smaa og mellemstore virksomheder (SMV), eventuelt ved at goere brug af risikovillig kapital med inddragelse af den private banksektor.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4226/97 af Cristiana Muscardini (NI), Gianfranco Fini (NI), Amedeo Amadeo (NI), Roberta Angelilli (NI), Spalato Belleré (NI), Marco Cellai (NI), Gastone Parigi (NI), Sebastiano Musumeci (NI), Salvatore Tatarella (NI) og Antonio Trizza (NI) til Raadet (22. januar 1998)

Om: Tilbagelevering af formuer til ofrene for joedeudryddelserne

Pressen i hele Europa taler med berettiget hyppighed og med uforandret sindsbevaegelse om den stedfundne holocaust og de overlevende fra denne forfaerdelige tragedie. Et halvt aarhundrede efter disse begivenheder er problemet vedroerende tilbagelevering af de ejendele, der blev stjaalet fra ofrene eller opbevaret i kreditinstitutter og banker rundt omkring i de forskellige lande, endnu ikke blevet loest, saavel som det endnu ikke helt er opklaret, hvad der skete med det guld, som nationalsocialisterne stjal.

Under henvisning til de overlevendes og disses retmaessige arvingers legitime anmodninger kan Raadet oplyse, om det agter at laegge al mulig pres paa de beroerte regeringer uden hensyn til, om de er medlem af Den Europaeiske Union eller ej, for at bringe denne aabenlyse uretfaerdighed ud ad verden.

Svar (27. april 1998)

Da Faellesskabet ikke har kompetence paa dette omraade, kan Raadet ikke laegge pres paa regeringerne i dette spoergsmaal.

I mange lande, herunder medlemsstater i Den Europaeiske Union, er der i oejeblikket udvalg og andre uafhaengige organer, der udfoerer efterforskninger for at kaste lys over, hvad der er sket med de ejendele, der tilhoerte ofrene for holocaust, og hvad der er sket med det guld, som nationalsocialisterne stjal i centralbankerne i de besatte lande. Der har vaeret afholdt internationale konferencer om disse spoergsmaal, og der er planlagt flere konferencer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 4031/97 af Bryan CASSIDY til Kommissionen. Bestemmelser i Det Forenede Kongerige om producenternes forpligtelser m.h.t. emballageaffald



EF-Tidende nr. C 223 af 17/07/1998 s. 0043



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4031/97 af Bryan Cassidy (PPE) til Kommissionen (14. januar 1998) Om: Bestemmelser i Det Forenede Kongerige om producenternes forpligtelser m.h.t. emballageaffald Er Kommissionen enig i, at disse bestemmelser, der gaelder i Det Forenede Kongerige, paa grund af deres indviklede beskaffenhed og bureaukratiske udformning er en belastning for smaa virksomheder i hele EU, som oensker at faa en fod inden for Det Forenede Kongeriges marked? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (23. februar 1998) Som det maatte vaere det aerede medlem bekendt, fremgaar det af artikel 189, stk. 3, i EF-traktaten, at et direktiv med hensyn til det tilsigtede maal er bindende i alle enkeltheder, men overlader det til de nationale myndigheder at bestemme form og midler for gennemfoerelsen. Under forudsaetning af, at den paagaeldende medlemsstat fuldt ud opfylder alle direktivets krav, er den frit stillet med hensyn til, under hvilken form og med hvilke midler den omsaetter Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald ((EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10. )) til national lovgivning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 4145/97 af Antoinette SPAAK til Kommissionen. Gennemførelse af direktiv 94/80/EF i medlemslandene



EF-Tidende nr. C 196 af 22/06/1998 s. 0086



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4145/97 af Antoinette Spaak (ELDR) til Kommissionen (21. januar 1998) Om: Gennemfoerelse af direktiv 94/80/EF i medlemslandene Vil Kommissionen udarbejde en oversigt over de medlemslande, som har eller ikke har gennemfoert Raadets direktiv 94/80/EF ((EFT L 368 af 31.12.1994, s. 38. )) af 19. december 1994 om fastsaettelse af de naermere regler for valgret og valgbarhed ved kommunale valg for unionsborgere, der har bopael i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (16. februar 1998) Frankrig og Belgien er de eneste medlemsstater, som paa nuvaerende tidspunkt ikke har gennemfoert Raadets direktiv 94/80/EF af 19. december 1994 om fastsaettelse af de naermere regler for valgret og valgbarhed ved kommunale valg for unionsborgere, der har bopael i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere ((EFT L 368 af 31.12.1994. )), i national ret.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4167/97 af Simon Murphy (PSE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Den paastaaede brug af herreloese hunde og katte til forsoeg paa belgiske universiteter

Kan Kommissionen i forbindelse med den officielle klage (97/4379), som British Union for the Abolition of Vivisection har indgivet til Kommissionen vedroerende anvendelsen af herreloese hunde og katte til forsoeg i Belgien, bekraefte, at den nu har modtaget et svar fra de belgiske myndigheder?

Vil Kommissionen, i tilfaelde af at det bekraeftes, at herreloese hunde og katte i strid med direktiv 86/609/EOEF ((EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1. )) anvendes til forsoeg, overveje for Domstolen at indlede en overtraedelsesprocedure mod Belgien?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (27. februar 1998)

Kommissionen kan over for det aerede medlem bekraefte, at de belgiske myndigheder har svaret paa Kommissionens anmodninger om oplysninger.

Kommissionen kan ligeledes bekraefte, at der, saafremt der maatte foreligge et bevis for, at der benyttes omstrejfende hunde og katte til forsoeg i modstrid med Raadets direktiv 86/609/EOEF af 24. november 1986 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg og andre videnskabelige formaal ((EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1. )), og saafremt den paagaeldende medlemsstat ikke har taget skridt til at rette op paa denne situation, kan blive tale om, at Kommissionen indleder en overtraedelsesprocedure mod medlemsstaten.

Saafremt de paastaaede overtraedelser af direktivet er blevet undersoegt af de nationale myndigheder, og der er truffet passende haandhaevelsesforanstaltninger og indledt retsprocedurer i overensstemmelse med de nationale bestemmelser, vil det naeppe kunne paastaas, at den paagaeldende medlemsstat ikke har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til at sikre, at alle fysiske og juridiske personer efterkommer direktivet. Alene det forhold, at der er tale om overtraedelser, er i sig selv ikke nok til at paavise, at en medlemsstat har handlet i modstrid med faellesskabsretten, eftersom det aldrig kan garanteres, at alle regler altid overholdes af samtlige fysiske og juridiske personer. Det er dog medlemsstatens pligt at tage de noedvendige skridt til at bringe overtraedelserne af direktivets bestemmelser til ophoer.

Det bliver paa denne baggrund, at Kommissionen nu vil undersoege den klage, det aerede medlem henviser til.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3525/97 af Carlos Robles Piquer (PPE) til Kommissionen (12. november 1997)

Om: EU-deltagelse i Uralides-projektet

Det internationale Uralides-projekt, som 39 videnskabelige institutioner fra hele verden deltager i (24 europaeiske, 1 amerikansk og 14 russiske), har til formaal at foretage en udtoemmende undersoegelse af Uralbjergene, som skiller den europaeiske og den asiatiske kontinentalplade, og som anses for at vaere en af de bjergkaeder i verden, der er rigest paa forekomster af enhver art samt en potentiel kilde til baade energimaessige og ikke-energimaessige ressourcer. Dette projekt er opstaaet i forlaengelse af European Science Foundations multinationale geologiske forskningsinitiativ »Europrobe«.

Kan Kommissionen oplyse om sin holdning til det internationale Uralides-projekt, sin eventuelle deltagelse og om omfanget af sit eventuelle oekonomiske bidrag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (15. december 1997)

Komissionen er fuldstaendig klar over Uralides-projektets internationale betydning og raekkevidde, baade fra et videnskabeligt og oekonomisk synspunkt. I forbindelse med det 4. rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (beslutning nr. 1110/94/EF) ((EFT L 126 af 18.5.1994. )) giver Faellesskabet stoette til dette projekt gennem INTAS, den internationale sammenslutning for fremme af samarbejde med videnskabsmaend fra den tidligere Sovjetunion.

Ifoelge de nuvaerende planer til det 5. rammeprogram ((KOM(97) 439. )) skal stoetten til faelles forskningsprojekter og samordnede aktioner med Rusland og andre lande i den tidligere Sovjetunion viderefoeres paa en raekke forskellige omraader, heriblandt energi og miljoe.
16. 6. 98 DA C 187/107 De Europæiske Fællesskabers Tidende
(98/C 187/162) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3988/97
af Georges Berthu (I-EDN) til Rådet
(15. januar 1998)
Om: Eurosedler › nationale kendetegn
Rådet for EMI traf den 3. december 1996 afgłrelse om, at de fremtidige eurosedler ikke skulle have nogen
nationale kendetegn.
Kan Rådet forklare den grundlæggende årsag til, at man er nået frem til denne lłsning for pengesedlerne, og
hvorfor Rådet, łjensynlig lige omvendt, selv går ind for den modsatte lłsning for młnterne?
(98/C 187/163) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3989/97
af Georges Berthu (I-EDN) til Rådet
(15. januar 1998)
Om: Eurosedler › nationale kendetegn
Rådet for EMI traf den 3. december 1996 afgłrelse om, at de fremtidige eurosedler ikke skulle have nogen
nationale kendetegn.
Denne afgłrelse, som synes at være truffet i medfłr af traktatens artikel 109 F, stk. 3, udlægges snart som
endelig, snart som ikke-endelig. Under sidstnævnte hypotese henvises der til, at Den Europæiske Centralbank(ECB) i henhold til artikel 105 A, stk. 1, har eneret til at bemyndige udstedelse af pengesedler i Fællesskabet. Denskal fłlgelig, så snart den er oprettet, bekræfte EMIs afgłrelse.
Denne fortolkning af artikel 105 A, stk. 1, synes imidlertid alt for bred, da den under »udstedelse af pengesedler«,
som er et monetært-politisk begreb, medtager spłrgsmål om nationale kendetegn, hvilket er af grundlæggendeforskellig art. Mener Rådet ikke også, at en sådan fortolkning ville være alt for bred? Ville det ikke desudenbetyde, at et vigtigt principielt spłrgsmål blev lłst af et ikke-demokratisk organ, nemlig ECB?
(98/C 187/164) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3990/97
af Georges Berthu (I-EDN) til Rådet
(15. januar 1998)
Om: Eurosedler › nationale kendetegn
Rådet for EMI traf den 3. december 1996 afgłrelse om, at de fremtidige eurosedler ikke skulle have nogen
nationale kendetegn. I betragtning af at dette spłrgsmål i vidt omfang går videre end befłjelserne til at »fłretilsyn med den tekniske forberedelse af sedler« (artikel 109 F, stk. 3), og at det også er af en anden art end detmonetære begreb »udstedelse af pengesedler« (artikel 105 A, stk. 1), mener Rådet da ikke, at det ville værehensigtsmæssigt at finde et andet juridisk grundlag herfor? Kunne man ikke mene, at denne afgłrelse henhłrerunder artikel 109 L, stk. 4, som indeholder bestemmelse om, at »Rådet træffer (...) også de andre foranstaltninger,som er nłdvendige for en hurtig indfłrelse af ecuen (euroen) som medlemsstater(ne)s fælles valuta«?
Ville en sådan fortolkning for łvrigt ikke være den eneste, der kunne bevare staternes kontrol med en udpræget
politisk afgłrelse?
Samlet svar
på skriftlige forespłrgsler E-3986/97, E-3987/97, E-3988/97, E-3989/97 og E-3990/97
(19. marts 1998)
Ifłlge traktatens bestemmelser om kompetencefordeling har Den Europæiske Centralbank eneret til at
bemyndige udstedelse af pengesedler i euro, herunder også til at bestemme disses udseende (traktatensartikel 105 A og artikel 16 i protokollen om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og DenEuropæiske Centralbank).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3265/97 af María Estevan Bolea (PPE) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Olieaffald

Hvor store maengder olieaffald (brugt olie) frembringes der aarligt i Den Europaeiske Union?

Hvordan fordeler denne maengde sig paa de enkelte lande og hvordan forvaltes dette affald?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (1. december 1997)

Nedenstaaende oplysninger, der stammer fra en rapport udarbejdet for Kommissionen, vil kunne besvare det aerede medlems forespoergsel. Tallene er udtrykt i ton for aarene 1994-95, og de daekker haandteringen af olieaffald i alle stadier for medlemsstaterne og Faellesskabet som helhed.

Tabellen viser, at 1 827 300 ton (75,6% af olieaffaldet) blev indsamlet. De resterende 24,4% er sandsynligvis blevet afbraendt illegalt, bortskaffet med andet affald, anvendt til at producere energi af de virksomheder, som anvendte olien, eller udledt i miljoeet.

Af de 75,6%, som blev indsamlet, blev 677 000 ton (37,1%) regenereret. Heraf blev 657 000 ton (36%) genbrugt som smoereolie og 20 000 ton (1,1%) genvundet som hoejkvalitetsolie til energiformaal (opvarmning).

De resterende 1 150 300 ton (63%) blev bortskaffet ved afbraending, enten efter en forarbejdning (filtrering) (584 600 ton - 32%) som erstatningsbraendsel i industrien (cement) eller i skibsmotorer, eller uden forarbejdning (566 000 ton - 31%) i affaldsforbraendingsanlaeg (eller godkendte cementvaerker).

Haandtering af olieaffald 1994-95, i ton

>TABLE>

Kilde: Economics of waste oils Regeneration - Coopers & Lybrand, 1997.