SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3622/02

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(9. december 2002)

Om: Interessekonflikter i Kommissionen

Ifølge oplysninger i pressen (bl.a. Financial Times, Wall Street Journal, Handelsblatt, La Tribune, El País, New York Times, Le Figaro, Washington Post og Süddeutsche Zeitung) har Kommissionen bevilget en tjenestemand, som er IT-specialist, orlov uden løn i seks måneder, så den pågældende kunne arbejde i Microsoft.

Stadig i henhold til pressen har flere virksomheder, som er Microsofts konkurrenter, protesteret mod Kommissionens skridt ud fra den opfattelse, at der kunne skabes tvivl om den konkurrencesag over for Microsoft, som for øjeblikket finder sted.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange af dens tjenestemænd der for øjeblikket er på orlov uden løn?

I hvor mange tilfælde kan Kommissionen garantere, at orloven ikke er blevet anvendt i situationer, som potentielt kunne udgøre en interessekonflikt?

Kan Kommissionen oplyse, hvad den har gjort, eller hvad den vil gøre som led i reformen af Kommissionen for at bekæmpe, hvad der ser ud til at være et af dens vigtigste problemer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(10. februar 2003)

Kommissionen skal også henvise det ærede medlem til de svar, som blev afgivet på skriftlig forespørgsel E-3061/02 fra Herbert Bösch(1) og H-818/02 fra Kathleen Van Brempt under Europa-Parlamentets spørgetid i den 2. mødeperiode i december 2002(2).

Pr. 21. januar 2003 havde 566 tjenestemænd orlov af personlige årsager uden løn. Af disse arbejdede 11 % i den private sektor.

Ifølge artikel 40 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber kan en fastansat tjenestemand anmode om og tilstås ulønnet tjenestefrihed af personlige årsager i undtagelsestilfælde. Et undtagelsestilfælde, som defineret i vedtægtens artikel 40, kan også bestå i, at en tjenestemand arbejder i den private sektor i en vis periode for at få mere viden og større erfaring. Da det er Kommissionens opfattelse, at institutionen kan drage fordel af en udveksling af knowhow med den private sektor, er anvendelsen af ulønnet orlov til ansættelse inden for den private sektor derfor i princippet acceptabel.

Kommissionen er dog fuldstændig klar over, at visse former for ansættelse uden for institutionerne kan skabe en interessekonflikt for tjenestemanden. Derfor skal en tjenestemand, som ønsker at påtage sig et eksternt arbejde under sin orlov, udtrykkeligt anmode ansættelsesmyndigheden om tilladelse hertil. Gives der en sådan tilladelse, er den, som har orlov af personlige grunde, stadig bundet af bestemmelserne i vedtægten, specielt tavshedspligten og pligten til at udvise hæderlighed og tilbageholdenhed(3). Der vil ikke blive bevilget orlov, hvis der er grund til at tro, at det arbejde, som skal udføres, udgør eller kan skabe en interessekonflikt.

Når det gælder bevilget orlov for at udføre andet arbejde, ligger det i sagens natur, at Kommissionen ikke kan give nogen absolut garanti for, at en tjenestemand ikke misligholder sine forpligtelser, og Kommissionen kan heller ikke følge med i alt, hvad tjenestemandens foretager sig under sin ulønnede orlov. Dog vil Kommissionen, hvis den får kendskab til, at en tjenestemand udfører en aktivitet, som vedkommende ikke har fået tilladelse til, eller at en tilladt aktivitet udføres på en måde, som ikke er i overensstemmelse med tjenestemandens forpligtelser, træffe de nødvendige foranstaltninger.

Det skal bemærkes, at i det tilfælde, som det ærede medlem henviser til, blev den pågældende tjenestemand anmodet om at underskrive en tillægserklæring om, at han ville opfylde de forpligtelser, som var ham pålagt ifølge vedtægten, for at sikre, at han var klar over alle tænkelige konsekvenser, som hans opførsel kunne medføre.

Kommissionen undervurderer på ingen måde betydningen af dette spørgsmål, men da det ikke er så ofte, at ulønnet orlov af personlige årsager anvendes til anden midlertidig beskæftigelse, kan spørgsmålet ikke betragtes som et af dens vigtigste problemer. I stedet er det et spørgsmål, der skal ses i sammenhæng med moderniseringen af karrierestrukturen og Kommissionens administration, og som fortsat vil blive omhyggeligt overvejet og overvåget ud fra disse parametre. Selv om der er så få tilfælde af alternativ beskæftigelse under personligt begrundet orlov, er det selvfølgelig klart, at Kommissionen ikke vil tolerere nogen ansættelsesforhold, som skaber interessekonflikter.

De regler, der gælder for orlov af personlige årsager, er til dels direkte fastsat i vedtægten. Derudover overvejer Kommissionen for øjeblikket, om der bør udarbejdes en adfærdskodeks for at sikre, at tjenestemænd på denne form for orlov og deres potentielle arbejdsgivere også har fuldt kendskab til disse forpligtelser. Det kan betyde mere detaljerede oplysninger om alle de forpligtelser, som påhviler en tjenestemand, der tager orlov af personlige årsager, og en revision af reglerne for anvendelsen af princippet om uforenelighed.

(1) EFT C 155 E af 3.7.2003, s. 83.

(2) Mundtligt svar af 17.12.2002.

(3) Vedtægtens artikel 16 og 17.