ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0415/00

af Torben Lund (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2000)

Om: Kunstnerisk ophavsret

I henhold til Bernerkonventionen og EU's direktiv 93/98(1) der omhandler harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslægtede rettigheder ønskes følgende spørgsmål besvaret.

1. I hvilket omfang har lovlig mangfoldiggørelse af et original værk, uanset metoden til mangfoldiggørelse, indflydelse på den beskyttelsestid, der ifølge EU-reglerne skal være værket til del?

2. Kan lovlig mangfoldiggørelse af et værk, uanset metoden, medføre, at anden mangfoldiggørelse kan ske mod ophavsmandens interesser før udløbet af den beskyttelsesperiode, der ifølge EU-reglerne skal være værket til del?

(1) EFT L 290 af 24.11.1993, s. 9.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(10. april 2000)

I Rådets direktiv 93/98/EØF om harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslægtede rettigheder fastsættes både beskyttelsestiden inden for Fællesskabet for hver kategori af beskyttede værker og andre genstande og det tidspunkt, fra hvilket beskyttelsestiden beregnes i hvert enkelt tilfælde. For at sikre et velfungerende indre marked, inden for hvilket de varer og tjenesteydelser, som er beskyttet af den intellektuelle ejendomsret, kan drage fordel af den frie bevægelighed, er den harmonisering, der er foretaget, fuldstændig, og den tager hensyn til alle de faktorer, der kan indvirke på beskyttelsestiden.

Lovlig mangfoldiggørelse af et værk udgør en normal metode til udnyttelse af et værk og har ingen indflydelse på beskyttelsestiden. Det er vanskeligt at forestille sig en situation, hvor en lovlig mangfoldiggørelse ville kunne medføre andre former for mangfoldiggørelse til skade for ophavsmandens interesser, da disse også skal godkendes af ophavsmanden eller være omfattet af et af de tilfælde af udnyttelse af værket, der er tilladt efter lovgivningen. Under alle omstændigheder indvirker en sådan situation ikke på beskyttelsestiden.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0150/00

af Emmanouil Mastorakis (PSE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Fællesskabets Interreg-initiativ

På trods af at tilskuddet til Interreg i perioden 2000-2006 er steget i forhold til den foregående periode, er bestræbelserne klart gået ud på ikke at ændre listen over gruppe A-modtagere med meget få undtagelser, men formålet har klart været at koncentrere midlerne så effektivt som muligt. Den kendsgerning, at der er gjort undtagelser, viser, at der var behov for at rette op på tidligere urimeligheder og udeladelser. Bemærkelsesværdige udeladelser fra listen af modtagere i Grækenland er kommunerne Arta og Ilia. Dette på trods af medtagelsen af nabokommuner i samme kategori.

Har Kommissionen forståelse for dette problem og overvejer den eventuelt at medtage disse to kommuner, som det er urimeligt at udelade?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier på skriftlige forespørgsler E-0150/00, E-0229/00 og E-0336/00

(6. marts 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0157/00

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(26. januar 2000)

Om: Moderniserings- og industrikvalitetsprogram for Andalucía

Det fremgår af BNP-indekset for de spanske autonome regioner, at indkomsten pr. indbygger i Andalucía kun ligger på 72,26 % af den gennemsnitlige indkomst i Spanien, mens den i denne sammenhæng bedst placerede spanske region, Balearerne, tegner sig for en gennemsnitlig indkomst på 154,48 %.

Hvis Andalucía skal indhente det nuværende efterslæb, ikke blot i forhold til Spanien, men også i forhold til resten af EU's regioner, blandt hvilke det indtager en kedelig sidsteplads, er det nødvendigt at oprette 80.000 virksomheder i de kommende fire år for at skabe fuld beskæftigelse i denne spanske autonome region.

Kan Kommissionen oplyse, om den mener, at den udover de eksisterende EU-politikker til fordel for den økonomiske udvikling i Andalucía, bør iværksætte et moderniserings- og industrikvalitetsprogram, som fremmer oprettelsen af virksomheder i ugunstigt stillede områder og letter de mindre virksomheders adgang til mere fordelagtige finansieringskilder, der giver dem bedre muligheder for udvidelse og vækst?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(24. februar 2000)

I de udkast til retningslinjer(1), der blev vedtaget den 1. juli 1999, har Kommissionen blandt andet understreget, at det er vigtigt at yde støtte til små og mellemstore virksomheder (SMV) både i forbindelse med deres oprettelse og videreudvikling, og lægger i den forbindelse vægt på informationssamfundet, oprettelsen af netværker for disse virksomheder og de tilbudte støtteforanstaltninger.

Kommissionen modtog den 29. oktober 1999 de spanske myndigheders regionale udviklingsplan for programmeringsperioden 2000-2006 for de regioner i Spanien, der er støtteberettigede i henhold til mål 1. Den er for øjeblikket i færd med at gennemgå dette forslag, inden den sammen med de spanske myndigheder færdiggør den EF-støtteramme, hvori betingelserne for gennemførelsen af de planlagte foranstaltninger fastsættes. Den kontrollerer, at der på passende vis bliver taget hensyn til de således fastsatte prioriteringer i de efterfølgende foranstaltninger og interventioner.

(1) Kommissionens arbejdsdokument: Strukturfondene og samordningen med samhørighedsfonden Udkast til retningslinjer for programmer for perioden 2000-2006 (SEK(1999) 103 endelig. udg.).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0328/00

af Georges Berthu (UEN) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Courtoisietitler tildelt EU-tjenestemænd af tredjelande

I svaret på skriftlig forespørgsel P-0224/99(1) om titlen som ambassadør, som flere af Kommissionens delegationsledere smykker sig med, udtaler Kommissionen, at det er kutyme, at de akkrediterende lande (som følge af disse delegationers diplomatiske privilegier og immuniteter) giver delegationscheferne rang og titel af ambassadør.

Kan Kommissionen præcisere, om den finder det normalt, at fremmede lande og ikke EU-medlemsstaterne giver EU-tjenestemænd titler? Hvilke forholdsregler agter den at træffe for at undgå, at tjenestemænd bruger titler herunder også courtoisietitler tildelt af tredjelande officielt i forbindelse med udøvelsen af deres embede?

(1) EFT C 289 af 11.10.1999, s. 143.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(17. marts 2000)

Det er diplomatisk praksis, at det land, der akkrediterer en diplomat, anmoder værtslandet om at tildele den pågældende diplomat en vis rang. Det er i den forstand det akkrediterende land, der giver tjenestemanden rang.

Denne regel finder også anvendelse på Kommissionens delegationer, repræsentationer eller kontorer, som akkrediteres på statsoverhovedniveau. Kommissionen underretter medlemsstaterne om, at den har til hensigt at udnævne en delegationsleder, og om hvilken rang og courtoisietitel den vil anmode om i akkreditationslandet.

Lederne af Kommissionens missioner får retningslinjer for, hvornår det er passende at anvende courtoisietitlen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0232/00

af Nicole Thomas-Mauro (UEN) til Kommissionen

(4. februar 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed

Hvorfor er hvidbogen så tilbageholdende i spørgsmålet om sundhedskrav sammenlignet med de nationale ordninger, der er mere fleksible, og hvorfor foreslår Kommissionen ikke en konsekvent ramme, der kan muliggøre en fornuftig anvendelse af sundhedskravene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(9. marts 2000)

Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler(1) forbyder ved artikel 2 at tillægge et levnedsmiddel egenskaber til forebyggelse, behandling og helbredelse af en menneskelig sygdom eller give indtryk af sådanne egenskaber. Påstande vedrørende nedsættelse af risiko for sygdom hører under dette forbud.

Som det står anført i hvidbogen om fødevaresikkerhed(2), mener Kommissionen, at der ikke foreligger grund til at ændre princippet i denne bestemmelse.

Som det er foreskrevet i hvidbogen, vil Kommissionen dog overveje, om der bør indføres særlige bestemmelser i EU-lovgivningen om ernæringsmæssige påstande og funktionelle påstande vedrørende de positive virkninger på visse normale kropsfunktioner. Det at fastsætte en konsekvent ramme for denne type påstande vil udgøre den første etape hen imod en generel forpligtelse til at tilvejebringe pålidelige, videnskabeligt begrundede og relevante forbrugeroplysninger for de pågældende produkter, således at forbrugerne kan træffe de valg, der er gavnlige for deres helbred og almindelige ve og vel.

(1) EFT L 33 af 8.2.1979. Direktivet er senest ændret ved direktiv 97/4/EF. EFT L 43 af 14.2.1997.

(2) KOM(1999) 719 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0080/00

af Mary Banotti (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering

Programmer for prioritetsadgang for nye lægemidler er i øjeblikket genstand for national lovgivning, hvorved der opstår alvorlige forsinkelser, eftersom femten forskellige myndigheder forhandler med medicinalvarefirmaer i modsætning til USA, hvor en central myndighed, FDA, giver

denne adgang. Denne besværlige procedure kan indebære, at det varer flere år, før europæiske patienter kan komme med i sådanne programmer for prioritetsadgang i sammenligning med deres amerikanske medpatienter, hvorved de nægtes de eventuelle fordele ved lovende nye behandlinger, som i HIV-patienters tilfælde f.eks. kan betyde forskellen mellem god livskvalitet og i værste fald døden.

Vil Kommissionen på baggrund af ovennævnte overveje at udarbejde forslag med henblik på at ændre den nuværende lovgivning, således at det bliver muligt for Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering at repræsentere de 15 medlemsstater, når det forhandler med medicinalvareindustrien om programmer for prioritetsadgang, og derved at slå bro over kløften og gøre en ende på skævheden mellem europæiske og amerikanske patienter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(9. februar 2000)

De fleste medlemsstater har etableret en procedure for at gøre det muligt for patienter med alvorlige sygdomme at få adgang til nye lægemidler, som endnu ikke har fået markedsføringstilladelse. Der findes ingen fællesskabslovgivning og de førnævnte procedurer er ikke harmoniserede. For de lægemidler, der kan anvende den centraliserede procedure som f.eks. i Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 af 22. juli 1993 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering(1) kan ansøgeren, når dokumentationen vedrørende anmodning om godkendelse til markedsføring er parat, indsende sin anmodning til Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering, hvor der kan udføres en EF-vurdering, så Kommissionen kan give markedsføringstilladelse, der gælder for alle medlemsstater, med identiske oplysninger på de 11 sprog. En revision af godkendelsesprocedurerne for markedsføring forventes i 2000, og dette bør føre til ændringsforslag af den eksisterende lovgivning i 2001, og Kommissionen kunne i den forbindelse tænkes at foreslå en harmonisering af vigtige nye lægemidlers markedsadgang, når der foreligger tilstrækkelige oplysninger om sikkerhed og effektivitet, til at dette er muligt. Vurderingen af disse oplysninger kan eventuelt foretages gennem centraliseret vurdering med mulighed for løbende revision efterhånden som flere oplysninger bliver disponible.

(1) EFT L 214 af 24.8.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0037/00

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. januar 2000)

Om: Katastrofe i Venezuela

Som bekendt har der i Venezuela været en katastrofe, der kostede tusinder af mennesker livet, ødelagde huse og ejendom i et meget stort område og gjorde tusindvis af familier hjemløse, heriblandt også portugisiske emigranter, som stammer fra Madeira, der er en af Den Europæiske Unions regioner i den yderste periferi.

Kan Kommission oplyse, på hvilken måde den har vist sin aktive solidaritet, og hvilke hjælpeforanstaltninger der er blevet iværksat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(28. februar 2000)

Umiddelbart efter de nylige oversvømmelser i Venezuela mobiliserede Kommissionen katastrofehjælp på 3,6 mio. EUR gennem Kontoret for Humanitær Bistand, og ved afgørelse af 7. februar 2000 blev der ydet et yderligere beløb på 2 mio. EUR i form af humanitær bistand. Endvidere overvejer

Kommissionen en foranstaltning til støtte for genopbygningen i området. I den forbindelse gøres der forberedelser til at udsende en ekspertgruppe, der skal foretage en evaluering og finde frem til de mest velegnede foranstaltninger.

På grundlag af ekspertgruppens konlusioner træffer Kommissionen afgørelse om en plan på mellemlang sigt for genopbygningen af Venezuela. Kommissionen vil arbejde nært sammen med andre donorer for at fremme en koordineret international aktion og klart definerede prioriteter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0222/00

af Brigitte Wenzel-Perillo (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Pligt til at aflægge beretning over for medlemsstater

Kan EU-Kommissionen oplyse, hvor mange retsbestemmelser, der findes i fællesskaberne (EU og EF), opdelt efter politiske områder, som for Forbundsrepublikken Tyskland medfører pligt til at aflægge beretning.

Kan der endvidere i en specifik oversigt gøres rede for retsgrundlagene for fællesskabsbestemmelserne og hyppigheden af forpligtelsen til at aflægge beretning (årligt, månedligt osv.)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(16. marts 2000)

Hvis Kommissionen skulle svare på det ærede medlems spørgsmål, ville det kræve lange og bekostelige efterforskninger, som den på grund af andre opgaver ikke har til hensigt at påtage sig på nuværende tidspunkt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2825/99

af Emilia Müller (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Færdiggørelse af motorvejen A6 Amberg-Waidhaus

Motorvejen A6 er en del af øst-vestaksen Prag-Paris i det transeuropæiske transportnet. Netop i forbindelse med udvidelsen mod øst har den enorm transportteknisk betydning.

Delstykket A5 Amberg-Waidhaus bliver ganske vist ifølge den tyske forbundsregerings planerindtil videre ikke gjort færdig. Transportstrømmene fra øst vil i forbindelse med Tjekkiets integration stige yderligere. Det eksisterende transportvejnet er overbelastet, befolkningen langs hovedvejene lider under støj og udstødningsgasser.

Hvilke planer har Kommissionen for at fremskynde færdiggørelsen af motorvej A6?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. marts 2000)

Anlægget af A 6 motorvejsstrækningen mellem Amberg og den tysk-tjekkiske grænse ved Waidhaus er i retningslinjerne for udvikling af det transeuropæiske transportnet(1) blevet udpeget som et projekt af fælles interesse. Rozvadov Plzen Prag strækningen er endvidere inkluderet i TINA oversigtsplanen, som blev udarbejdet af medlemsstaterne og ansøgerlandene, og den danner grundlaget for den fremtidige udvidelse af det transeuropæiske transportnet(2). Kommissionen er fuldt ud klar over hele Nürnberg Prag aksens betydning for trafikken mellem de nuværende og kommende medlemsstater, og den følger på nært hold ethvert fremskridt i gennemførelsen af dette projekt og støtter det i det omfang, den har mulighed for.

Den tyske strækning Amberg Waidhaus har allerede modtaget 6,51 mio. i finansiel støtte, der er bevilget fra budgetposten for det transeuropæiske transportnet. Beløbet, som er begrænset af den tilsvarende forordning(3), kan dog ikke erstatte den nationale finansiering af projektet. De tyske myndigheder meddelte Kommissionen, at projektet fortsat er opført i Bedarfsplan (program over projekter med forrang) for nationale veje, og det vil blive gennemført i overensstemmelse med de planlagte tekniske standarder. Nogle delstrækninger (navnlig i Pfreimd Woppenhof området) kunne dog ikke medtages i den nationale investeringsplan

for perioden 19992002, hvor der blev givet forrang til de projekter, som allerede havde opnået byggetilladelse. Kommissionen er af den opfattelse, at den tildelte økonomiske støtte allerede har bidraget til at begrænse Amberg Waidhaus projektets økonomiske vanskeligheder.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet EFT L 228 af 9.9.1996.

(2) TINA: vurdering af transportinfrastrukturbehovene (Transport Infrastructure Needs Assessment) blev iværksat efter henstilling fra den strukturerede dialog mellem Rådet og de central- og østeuropæiske landes transportministre i 1995 den endelige rapport blev offentliggjort i oktober 1999.

(3) Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 af 18. september 1995 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net, EFT L 228 af 23.9.1995 ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/1999 af 19. juli 1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2239/99 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen. Udgifter til oversættelse og tolkning.



EF-Tidende nr. 309 E af 12/12/2002 s. 0001 - 0001



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2239/99 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen (19. november 1999) Om: Udgifter til oversættelse og tolkning Oplys venligst udgifterne til oversættelse og tolkning i EU i 1999 samt den anslåede udgift i hvert enkelt tilfælde, baseret på en videreførelse af de nuværende sprogpolitikker, hvis de eksisterende officielle sprog blev udvidet med henholdsvis, et, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte, ni, ti eller elleve sprog. Supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer (17. juli 2002) I fortsættelse af sit svar til det ærede medlem i 2000 kan Kommissionen oplyse, at ekstraudgifterne i forbindelse med de ni nye sprog ved udvidelsen ifølge institutionernes overslag i den anden rapport om budgetpost V i De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (fra maj 2002) andrager: >TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2822/99

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Administrative undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig i Den Europæiske Investeringsbank

Artikel 7, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999(1) af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kræver af samtlige organer, institutioner, kontorer og agenturer i Den Europæiske Union, at de øjeblikkeligt meddeler OLAF alle eventuelle tilfælde af svig eller korruption eller andre lovstridige handlinger.

Forordningen er i kraft siden 1. juli 1999. Den 29. juli 1999 berettede informationstjenesten Europa-Journal som udgives i Bruxelles, under titlen Berigelsesskandale i den Europæiske Investeringsbank, at en medarbejder af Banken havde beriget sig, men at Banken havde afstået fra en politianmeldelse, da der var tale om et ubetydeligt beløb.

Hvornår har Banken jf. artikel 7, stk. 1, underrettet OLAF om episoden?

Har OLAF undersøgt hændelsen og kunnet overbevise sig om, at der virkelig kun var tale om et ubetydeligt beløb?

Hvilket skridt har OLAF foreslået Banken?

(1) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer på skriftlige forespørgsler E-2821/99 og E-2822/99

(25. februar 2000)

Kommissionen mener ikke, at den beslutning, som Den Europæiske Centralbank (ECB) vedtog den 7. oktober 1999 om bekæmpelse af svig, eller den beslutning, som Den Europæiske Investeringsbank (EIB) meddelte, at den havde vedtaget, er i overensstemmelse med de retlige rammer for oprettelsen af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), især med hensyn til de interne undersøgelser, som er fastsat i Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om de undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF).

At forordningen ikke bliver overholdt underminerer tillige den fælles tilgang til bekæmpelse af svig, som Fællesskabets lovgivere har ønsket for at beskytte Fællesskabets finansielle interesser.

Derfor har Kommissionen indgivet to klager til Domstolen. Disse klager blev indgivet den 13. januar 2000 for ECB's vedkommende og den 19. januar 2000 for EIB's vedkommende.

De oplysninger, som det ærede medlem har fremsendt om EIB, er blevet sendt til OLAF.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2785/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Et EU-finansieret projekt der ødelægger et område beskyttet som led i Natura 2000

Af nogle klager fremgår det, at området stena Aliakmona, som er omfattet af EF-direktivet 92/43(1) om bevaring af naturtyper (Natura 2000) og er et af de højest prioriterede områder, forringes drastisk af en række projekter, som gennemføres som led i bygningen af afsnittet Veria-Polimilos på Egnatia-vejen. Det selskab, der fået til opgave at anlægge dette vejafsnit, kaster det udgravede materiale i floden, hvor det tildækker store områder. Dette er en overtrædelse af miljøbestemmelserne, eftersom selskabet har pligt til at deponere dette materiale på særlige steder.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at standse dette entreprenørselskabs ødelæggende indgreb i miljøet, eftersom der er tale om et område, der kendetegnes af udsøgt skønhed på grund af sin righoldige flora og fauna? Hvilke foranstaltninger vil den træffe over for de ansvarlige med henblik på at forpligte disse til at bringe miljøet tilbage i dets oprindelige stand?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(20. marts 2000)

De græske myndigheder har oplyst Kommissionen om, at som følge af en menneskelig fejl er sket et jordskred under bygningen af en lille tilkørselsvej på strækningen Veria-Lefkopetra på Egnatia-motorvejen.

Ifølge den foreliggende kontrakt skal entreprenøren (entreprenørkonsortiet Aktor Mechaniki Olympiaki Techniki Korontzis) rette sig efter den undersøgelse af miljøkonsekvenserne, der er godkendt af de græske myndigheder for det pågældende projekt, og må ikke aflæsse det udgravede materiale i nærheden af Aliakmon-floden.

Kommissionen har gjort selskabet Egnatia Odos SA, der er ansvarlig for Egnatia-projektet, opmærksom på, at det er nødvendigt at sørge for, at alle bestemmelserne i den foreliggende kontrakt overholdes.