DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/550

(2004/C 84 E/0628)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0212/04

af Simon Murphy (PSE) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om: Drivgarn

Er Kommissionen klar over, at det italienske landbrugs- og skovbrugsministerium trods EU's forbud mod fiskeri med ulovlige drivgarn den 27. marts og 4. april 2003 udstedte to dekreter, der tillader fiskere, som har omdannet deres »spadare« drivgarn (stormaskede drivgarn, der næsten udelukkende bruges til fiskeri efter sværdfisk) til »ferrettare« (et drivgarn med mindre maskestørrelse), at føje et »reta da posta fissa« (et faststående net) på ikke over 5 km i længden til deres nuværende udstyr, forudsat at de erhverver en ekstra licens?

I den italienske fiskerisektor har man glædet sig over disse afgørelser, mens der har været stærk modstand fra miljøforkæmpere og medierne.

Der er også stadig flere tegn på, at nogle italienske ejere af fiskerfartøjer har oprettet fiskekooperativer i Middelhavslande uden for EU for at fortsætte deres fiskeri med drivgarn uforstyrret.

Vil Kommissionen forelægge detaljerede oplysninger om dens drøftelser med den italienske regering om disse dekreter og andre anliggender, der giver anledning til bekymring, og hvilke skridt agter den at tage for at sikre, at EU's forbud mod fiskeri med drivgarn håndhæves til punkt og prikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. marts 2004)

Forbuddet i EF-lovgivningen mod brug af drivgarn gælder kun fiskeri med drivgarn efter visse grupper af stærkt vandrende arter, som er opført i bilag VIII til Rådets forordning (EF) nr. 894/97 (1), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1239/98 (2); andre former for fiskeri med drivgarn er derfor tilladt.

I 1995 omorganiserede og rationaliserede Italien brugen af forskelligt fiskeudstyr i forbindelse med indførelsen af en ny ordning for fiskelicenser. Forskellige traditionelle drivgarnfiskerier, hvor der anvendtes maskestørrelser på under 180 mm, og som derfor ikke vedrørte sværdfisk og hvid tun, blev opført under fællesbetegnelsen »Ferrettara«. Siden da har Italien gennemført en udfasning og yderligere lovforanstaltninger for småmaskede drivgarn af hensyn til en overholdelse af EF-lovgivningen.

Nu svarer kravene til »ferrettara« til artslisten i bilag VIII, og det kan kun anvendes med maskestørrelser på under 100 mm, en maksimal længde på 2,0 km og i områder under 3 sømil fra kysten. Bestemmelserne er i overensstemmelse med EF-lovgivningen.

Da rentabiliteten er faldet for de fiskefartøjer, der kun har licens til at fiske med »ferrettara«, har de italienske myndigheder givet dem tilladelse til at anvende en yderligere form for fiskeredskab for at give dem mulighed for at finde deres udkomme på havet.

Den generelle højdebegrænsning på 4 m for disse bundgarn har til formål at hindre, at loven om brugen af drivgarn omgås.

Kommissionen er ikke bekendt med, at italienske ejere af fiskefartøjer har oprettet fiskekooperativer i andre lande end EU-Middelhavslande.

Ifølge artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 (3) vil den fælles fiskeripolitiks bestemmelser under visse betingelser kunne gøres gældende i forbindelse med aktiviteter, der udføres af statsborgere fra medlemsstaterne.

Kommissionen vil fortsat gennem sin inspektionstjeneste føre tilsyn med, at EF-lovgivningen gennemføres korrekt, og at den overholdes.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 894/97 af 29. april 1997 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne, EFT L 132 af 23.5.1997.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1239/98 af 8. juni 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 894/97 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne, EFT L 171 af 17.6.1998.

(3) Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik, EFT L 358 af 31.12.2002.