DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/360

(2004/C 88 E/0366)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1640/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. maj 2003)

Om: Manglende midler til opretholdelse af ydelser og medfinansiering af projekter i medlemsstater, der bruger skattenedsættelser som konkurrencefordel

1. Har Kommissionen i en eller flere af de nye medlemsstater, som tiltræder i 2004 eller 2007, observeret en tendens til at nedsætte skatterne og navnlig beskatningen af højere indtægter og virksomhedsudbytte?

2. Sker denne skattenedsættelse ud fra forventningen om, at lave skatter kombineret med støtten fra EU-fondene vil skabe en vigtig konkurrencefordel i forbindelse med flytning af virksomheder fra de nuværende medlemsstater til den nye?

3. Er der sideløbende med denne udvikling tale om afskaffelse af mindstelønnen, afskaffelse af arbejdstageres maksimale arbejdstid, ophævelse af afskedigelsesreglerne og reducering af retten til social sikring, pensioner og sygesikring?

4. I hvilke kommende medlemsstater er denne tendens mest udpræget?

5. Hvilke nye medlemsstater har valgt ikke at tilslutte sig denne bølge?

6. Kan det allerede forudses, at medlemsstater, som nedsætter skatterne, fremover ikke vil have tilstrækkelige midler til at opretholde og modernisere deres ydelser og medfinansiere de projekter, som skal finansieres med støtte fra EU-fondene, således at de i tiltagende grad vil blive afhængige af store og langfristede lån?

7. Hvordan forsøger Kommissionen at undgå, at medlemsstater i perspektivet af at få midler fra EU-fondene skaber nye problemer, som vil have en negative indvirkning på størrelsen af de finansielle midler, der ansøges om, og på muligheden for reelt at kunne anvende disse beløb i forbindelse med medfinansiering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(27. juni 2003)

Kommissionen vil gerne understrege, at for så vidt angår EU's politik generelt har kandidatlandene under tiltrædelsesforhandlingerne forpligtet sig til at ændre deres lovgivning og procedurer, således at disse pr. 1. maj 2004 stemmer overens med EU-retten på alle områder med undtagelse af de områder, hvor en overgangsordning er blevet accepteret. Kommissionen kontrollerer, at disse forpligtelser opfyldes, og orienterer Rådet løbende. Der er en omfattende overvågningsrapport under udarbejdelse, som vil blive forelagt Rådet og Europa-Parlamentet den 5. november 2003.

Med hensyn til det specifikke spørgsmål om skatteniveauet er det ikke kun i de tiltrædende stater, men også i de nuværende medlemsstater, at man siden slutningen af 1990'erne har haft en udvikling med en nedsættelse af lovbestemte beskatningsprocenter for virksomhedsoverskud og personlig indkomst. I det fleste tilfælde ledsages skattenedsættelsen af et bredere beskatningsgrundlag, hvorved der kompenseres for et eventuelt budgettab. I visse situationer kompenseres der yderligere for de nedsatte skatteprocenter med øgede momssatser eller andre indirekte skatter (f.eks. »grønne« afgifter).

Siden starten af 1970'erne har der næsten konstant været en tendens til, at de faktiske skatteindtægter har været stigende i forhold til bruttonationalproduktet i de fleste OECD-lande. De foreløbige tal for 2001 viser et fald i en række OECD-lande (både i nuværende og visse kommende medlemsstater), hvilket kunne tyde på, at denne udvikling nu vender. Det skal dog bemærkes, at dette til dels afspejler den seneste udvikling i konjunkturerne og på aktiemarkedet.

Med hensyn til det ærede medlems spørgsmål vedrørende socialpolitiske forhold vil Kommissionen gerne gøre opmærksom på, at EU-arbejdsretten udgør en væsentlig del af EU-retten på det sociale område. Arbejdsretten omfatter 15 direktiver inden for forskellige områder såsom information og høring af arbejdstagerne, arbejdstid eller beskyttelse af halvtidsansatte eller kontraktansatte. De fleste af disse direktiver fastsætter minimumskrav til f.eks. arbejdstid, hviletid eller årlig ferie, som de tiltrædende lande skal omsætte til national lovgivning, og Kommissionen følger gennemførelsen af bestemmelserne nøje. Formålet med direktiverne er ikke at harmonisere arbejdsretten i EU. I alle direktiver er der en balance mellem beskyttelse af arbejdstagerens rettigheder og ønsket om fleksibilitet. Der findes ingen omfattende direktiver på EU-plan for individuel afskedigelse, mindsteløn eller kollektive rettigheder. Det er op til medlemsstaterne, både de nuværende og de kommende, at fastlægge dem i overensstemmelse med landets traditioner og beskæftigelsessituation.

For så vidt angår EU-fondene kan Kommissionen meddele, at i forbindelse med forhandlingerne med nuværende og kommende medlemsstater om programmeringsdokumenterne for struktur- og samhørighedsfondene undersøger Kommissionen omhyggeligt, at EU-lovgivningen f.eks. konkurrencereglerne, der er relevant for gennemførelse af fondene, overholdes, og at de administrative og finansielle ordninger, som de kompetente nationale eller regionale myndigheder ønsker vedtaget, er fornuftige og i overensstemmelse med EU-retten. Når Kommissionen ved en kommissionsafgørelse har godkendt programmeringsdokumenterne, følger og evaluerer den nøje gennemførelsen af dem.