SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3113/00

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(27. september 2000)

Om: Påtænkte reaktioner på reformen af FSC-opfølgningsteksten

En reform af den amerikanske ordning vedrørende Foreign Sales Corporations i Kongressen er umiddelbart forestående. Derefter udelukkes beskatningen af indkomst fra salg, der er foretaget i udlandet. Ifølge USA's statssekretær i finansministeriet, Stuart Eizenstat, har WTO's mæglingsorgan fastslået, at det står medlemmerne fuldstændigt frit, hvorvidt de ønsker at beskatte indkomsten eller ej. Kommissæren er af den opfattelse, at den nye ordning ligeledes er i strid med WTO-bestemmelserne.

På denne baggrund ønsker undertegnede at rette følgende spørgsmål til Kommissionen:

1. Påtænker Kommissionen i tilfælde af, at den nye amerikanske eksportordning faktisk træder i kraft, at indlede handelspolitiske modforanstaltninger i henhold til artikel 133 i EF-traktaten inden for den frist på 30 dage, der er fastsat i WTO-proceduren?

2. I bekræftende fald, i hvilken form agter Kommissionen at varetage EU's interesser?

3. Hvilke varer henholdsvis virksomheder ville blive berørt af disse foranstaltninger?

4. Hvilke alternative foranstaltninger med henblik på handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger i henhold til artikel 133 i EF-traktaten kan Kommissionen tænke sig?

5. Er Kommissionen af den opfattelse, at de enkelte medlemsstater i Den Europæiske Union har beføjelse til selv at fastlægge beskatningen af indkomst?

6. I benægtende fald, hvordan begrunder Kommissionen sin retsopfattelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(7. november 2000)

I rapporterne fra WTO's (Verdenshandelsorganisationens) panel og appelinstans, der er godkendt af instansen for bilæggelse af tvister i WTO, fastsættes det, at amerikanske eksportører i henhold til den nuværende ordning vedrørende Foreign Sales Corporations (FSC) kan modtage en eksportstøtte, der er forbudt i WTO-aftalerne.

I juli 2000 forelagde den amerikanske regering Kongressen et lovudkast, som skulle erstatte FSC-bestemmelserne, men som dog fortsat opretholder de vigtige elementer, der er i strid med WTO-bestemmelserne, navnlig om eksportkontingenter. De amerikanske selskaber ville i henhold til dette nye lovforslag alene være i stand til at modtage denne støtte (skattefritagelse), hvis de eksporterer. Kongressen kunne dog ikke vedtage den pågældende lovgivning inden den 1. oktober 2000, der af WTO var fastsat som frist for inddragelse af denne skjulte støtte. Man anmodede derfor om at få fristen forlænget med en måned.

Eftersom De Forenede Stater i dette tilfælde ikke har overholdt deres internationale forpligtelser, er Fællesskabet nødsaget til at tage en række formelle skridt til beskyttelse af sine rettigheder og interesser. For ikke at skabe yderligere spænding har Fællesskabet og De Forenede Stater imidlertid den 29. september 2000 indgået en aftale om de næste skridt i proceduren for bilæggelse af tvister.

1. og 2. I henhold til WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger og WTO- forståelsen vedrørende reglerne og procedurerne for bilæggelse af tvister (DSU) fastsættes det, at når et WTO-medlem undlader at gøre en foranstaltning, der er uforenelig med en WTO-aftale, forenelig med denne, eller på anden måde ikke efterkommer henstillinger

og regler inden for de af WTO fastsatte frister, har den part som lider skade herved (her Fællesskabet) ret til at anmode WTO om tilladelse til at anvende udligningsforanstaltninger. En sådan tilladelse er imidlertid kun gyldig, hvis den gives inden 30 dage efter fristens udløb.

For at beskytte sine rettigheder i henhold til WTO-aftalerne, er Fællesskabet derfor af proceduremæssige grunde allerede på at tidligt stadium af proceduren forpligtet sig til at anmode om tilladelse til at anvende udligningsforanstaltninger. Tilladelsen vil blive givet, medmindre De Forenede Stater ønsker en voldgiftsafgørelse om beløbet af udligningsforanstaltningerne. I dette tilfælde udsættes tilladelsen til undtagelsesforanstaltningerne, indtil dommerne har udtalt sig.

3. Formålet med udligningsforanstaltningerne er at give den tabende part lejlighed til at ophæve den forbudte eksportstøtte. Listen over amerikanske eksportvarer, der vil kunne gøres til genstand for en forhøjelse af toldafgifterne, er endnu ikke udarbejdet.

4. Ikke på dette stadium.

5. og 6. I Fællesskabet henhører den direkte beskatning hovedsageligt under medlemsstaternes kompetence, idet disse dog skal efterkomme deres forpligtelser i henhold til traktaten (f.eks. princippet om ikke-diskriminering) og den gældende afledte ret (f.eks. direktivet om interne dividendeudbetalinger). Det spørgsmål, der er rejst af det ærede medlem, vedrører dog ikke direkte beskatning, men en WTO-medlemsstats forpligtelse til ikke at yde eksportstøtte. Den pågældende foranstaltning i FSC-tvisten er en støtte til fremme af eksporten fra USA, hvilket er forbudt i WTO-aftalerne. Det faktum, at støtten ydes i form af en skattefritagelse eller f.eks. virksomhedsstøtte, er irrelevant i WTO-sammenhæng.

Appelinstansen har bekræftet, at ethvert medlem af WTO selv kan vælge sit skattesystem, så længe ordningen anvendes i overensstemmelse med WTO-forpligtelserne. Uanset hvilket skattesystem der vælges, vil medlemsstaten ikke opfylde WTO-forpligtelserne, hvis den via sit skattesystem støtter eksportkontingenter, der ikke er tilladt i henhold til de pågældende aftaler.