SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3338/02

af Kathleen Van Brempt (PSE) til Kommissionen

(26. november 2002)

Om: Pengeillusion

Antallet af gældssaneringsordninger er i Nederlandene steget med 7 % siden euroens indførelse. Den væsentligste årsag oplyses at være ikke prisstigninger, men pengeillusion. Forbrugerne har ikke længere noget at orientere sig efter. Sidste år købte de ikke blot flere varer, men de købte også de dyreste kategorier af de pågældende varer. Det er tilsyneladende vanskeligt for mange mennesker at vurdere, om en given pris i euro i forbindelse med et indkøb er høj eller lav.

Har Kommissionen kendskab til, om der i EU er tale om et stigende antal gældssaneringsordninger?

Råder Kommissionen i bekræftende fald over tal herom?

Hvad er i bekræftende fald Kommissionens syn på årsagerne til det stigende antal gældssaneringer?

I hvilken udstrækning er pengeillusion årsagen til det stigende antal gældssaneringer?

Mange forbrugere i Europa har stadig problemer med euroen. Har Kommissionen planer om at gøre noget for at hjælpe forbrugerne med at blive mere fortrolige med euroen? Kan Kommissionen, hvis svaret er ja, orientere om de vigtigste initiativer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(3. februar 2003)

Det generelle spørgsmål om overdreven gældsætning i de europæiske husholdninger skal adskilles fra det specifikke spørgsmål om en eventuel overdreven gældsætning som følge af euroens indførelse via begrebet pengeillusion.

Hvad det generelle spørgsmål om overdreven gældsætning angår iværksatte Kommissionen i 2001 en statistisk undersøgelse, der blev gennemført af firmaet Opinion Research Corporation Orc Macro, og som findes på internettet(1).

Hvad angår pengeillusion har Kommissionen ikke nogen oplysninger, der tyder på, at euroens indførelse generelt har medført sådanne problemer.

I nogle lande har befolkningen imidlertid haft vanskeligt ved at vænne sig til euroens værdi, og det kan have medført en vis prisforvirring, navnlig hvor omregningssatsen kan have forledt forbrugere til en fejlagtig opfattelse. I Nederlandene har Nationaal Instituut voor Budgetvoorlichting (NIBUD) gennemført en undersøgelse, der viser, at 8 % af husstandene (dvs. ca. 185 000 personer) har eller vil få overdreven gældsætning på grund af den såkaldte pengeillusion. Ifølge undersøgelsen har de pågældende personer ikke taget hensyn til euroens og den nederlandske gyldens forskellige værdi (ca. 1:2). Forbrugsmønstre, der ikke tager hensyn til dette, og hvor værdien f.eks. opfattes som stort set 1:1, fører naturligvis til problemer. NIBUD-undersøgelsen, Financiële problemen door de invoering van de Euro findes på webstedet www.nibud.nl.

Kommissionen holder sig orienteret om emnet, og det er for øjeblikket vanskeligt at komme med sikre prognoser for udviklingen. Kommissionen har ikke kendskab til andre undersøgelser i stil med NIBUD's for andre lande end Nederlandene. I Kommissionens nylige meddelelse Indførelse af eurosedler og -mønter et år senere af 19. december 2002(2) behandles imidlertid spørgsmålet om prisforvirring som følge af omregningssatsen og det generelle spørgsmål om at tænke i euro (se punkt 4.2 og 4.3).

Dertil kommer, at detailsektoren ifølge meddelelsen for at hjælpe forbrugerne til at vænne sig til at tænke i euro vil stoppe dobbelt prisskiltning senest den 30. juni 2003, samtidig med at forbrugerne i god tid skal orienteres om denne ændring.

Indførelsen i praksis af eurosedler og -mønter har generelt været vellykket. Der blev i tidsrummet frem til overgangen i 2002 gennemført relevante, ret vellykkede foranstaltninger for at hjælpe forbrugerne med at blive bekendt med euroen.

(1) http://europa.eu.int/comm/consumers/policy/developments/fina_serv/fina_serv06_en.pdf.

(2) KOM(2002) 747 endelig af 19.12.2002.