ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3285/00

af Cristiana Muscardini (UEN) og Gianfranco Fini (UEN) til Rådet

(25. oktober 2000)

Om: Bekæmpelse af pædofili

Pædofili har taget alvorlige og foruroligende dimensioner, som er blevet endnu værre på grund af anvendelsen af Internet, der stadig ikke er underlagt bestemmelser, som sikrer en korrekt anvendelse heraf.

Det er konstateret, at hjemmesiden www.unioneuropea.com i virkeligheden er en af de utallige pornografiske hjemmesider, som bruger en officiel betegnelse.

Hvilke foranstaltninger har Rådet til hensigt at iværksætte med henblik på at forhindre ulovlig anvendelse af betegnelserne for EU's officielle hjemmesider?

Hvorledes kan man beskytte de mindreårige, når kriminelle organisationer anvender EU's officielle betegnelser med henblik på offentliggørelse af pædofilt og pornografisk materiale?

Mener Rådet ikke, at det ville være hensigtsmæssigt, hvis EU-institutionernes elektroniske post blev forsynet med en anmærkning, hvori det understreges, at spredning af pædofili via Internet bør bekæmpes?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3285/00 og P-3312/00

(20./21. december 2000)

Som allerede anført i svar på tidligere forespørgsler herom(1) lægger Rådet stor vægt på bekæmpelsen af seksuel udnyttelse af børn, og navnlig bekæmpelsen af børnepornografi på Internettet. Dette kommer navnlig til udtryk i den afgørelse om bekæmpelse af børnepornografi på Internettet, som Rådet vedtog den 29. maj 2000(2).

Denne afgørelse, der skyldes et østrigsk initiativ, har til formål at bekæmpe fremstilling, behandling, distribution og besiddelse af børnepornografisk materiale og at fremme en effektiv efterforskning og retsforfølgning af lovovertrædelser på dette område.

De ærede parlamentsmedlemmer vil bemærke, at Rådet i den forbindelse ligeledes fremsatte følgende erklæring:

Rådet bifalder Europa-Parlamentets udtalelse, der er offentliggjort som lovgivningsmæssig beslutning om initiativ fra Republikken Østrig til vedtagelse af Rådets afgørelse om bekæmpelse af børnepornografi på Internettet. Foruden de ændringer, Rådet har indarbejdet i afgørelsen, rejser udtalelsen en række vigtige spørgsmål vedrørende materiel strafferet og strafferetspleje. Rådet, der er klar over, at det haster med at træffe omgående foranstaltninger imod børnepornografi på Internettet, erklærer sig villig til at behandle sådanne spørgsmål på grundlag af fælles aktion 97/154/RIA af 24. februar 1997 og de forslag, der forventes fremsat i den kommende tid.

(1) Se navnlig svar på mundtlig forespørgsel H-0654/00 fra Brian Crowley til Rådet om Internetmisbrug.

(2) EFT L 138 af 9.6.2000, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2569/00

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Støtte til narkomaner, som bor på gaden, i forbindelse med indledning af en behandling

I mange lande i Europa ser man narkomaner, som bor på gaden og altid går omkring med en eller flere hunde. Grunden til, at disse hjemløse narkomaner holder hunde, skal ifølge visse kilder søges i dyreværnslovgivningen. Jeg har hørt, at dyreværnslovgivningen i visse medlemsstater kræver, at hvis en hund bliver herreløs, skal myndighederne tage vare på hunden og finde den et sted at være. Dette fører igen til, at myndighederne får sværere ved at gribe ind over for narkomaner, som lever på gaderne, f.eks. ved at overtale dem til at gennemgå en behandling, da dette samtidig ville medføre, at i snesevis at vanrøgtede hunde ville begynde at strejfe om på gaderne i en situation, hvor dyreværnslovgivningen kræver, at myndighederne skal tage vare på dem.

Er dette korrekt? Hvad agter Kommissionen i givet fald at foretage sig, for at man ikke med dyreværnslovgivningen som påskud skal lægge hindringer i vejen for, at personer, som har behov for hjælp, får støtte til at påbegynde en behandling? Hvis dyreværnslovgivningen i og for sig ikke hindrer en sådan støtte til påbegyndelsen af en behandling, er den ovenfor beskrevne situation da i praksis til hinder for, at der gribes ind over for dem, som bor på gaderne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(19. oktober 2000)

Som anført af det ærede medlem er der en del hjemløse narkomaner, der holder hund. Mennesker har hund af sikkerhedsmæssige grunde eller for selskabets skyld.

Kommissionen er ikke bekendt med nogen tilfælde, hvor dyreværnslovgivningen har været til hinder for, at narkomaner kan søge behandling eller for, at myndighederne har kunnet gribe ind over for narkomaner, der lever på gaden. Selv om der i visse tilfælde kan være problemer forbundet med pasningen af narkomaners hunde, medens de er i behandling, foreligger der intet om, at det skulle være en hindring for at søge behandling eller anden støtte i nogen af medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3467/00

af Robert Sturdy (PPE-DE) til Kommissionen

(30. oktober 2000)

Om: Retsgrundlag for erstatning i tilfælde af svinepest

Det forenede Kongeriges østlige region er i øjeblikket udsat for udbrud af svinepest, der har varet i længere tid. Svineproducenter med sunde besætninger inden for en vis afstand fra smittede besætninger befinder sig i det, der kaldes en udelukkelseszone og er ikke i stand til at sælge deres svin. Når disse stationære dyr bliver for store, er de af hensyn til dyrenes velfærd nødt til at blive slagtet, idet producenter, der er nødt til en sådan aktion, får udbetalt skadeserstatning.

Kan Kommissionen bekræfte, at Kommissionens tjenestemand, Joachim Heine, over for MEP Robert Sturdy har udtalt, at Kommissionen kan godkende ethvert forslag fra Det forenede Kongerige om at udbetale skadeserstatning til producenter, der svarer til markedsværdien for hvert svin, der af hensyn til dyrevelfærd slagtes inden for udelukkelseszonen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. december 2000)

Det af det ærede medlem omtalte spørgsmål om statsstøtte skal vurderes i henhold til afsnit 11.4 i Kommissionens rammebestemmelser for statsstøtte i landbrugssektoren(1). Dette afsnit indeholder bestemmelser om støtte til bekæmpelse af dyre- og plantesygdomme i overensstemmelse med disse rammebestemmelser og med artikel 87, stk. 3, litra c (tidl. artikel 92) i EF-Traktaten. I henhold til disse bestemmelser, og såfremt alle andre krav opfyldes, kan der sikres kompensation op til den normale værdi af de slagtede dyr. Overkompensation for tabet er imidlertid udelukket.

Den 18. oktober 2000 godkendte Kommissionen Det Forenede Kongeriges Pig Welfare Disposal Scheme (statsstøtte NN 95/2000). Det viste sig under behandlingen af den meddelelse, der forelagdes af de britiske myndigheder, at støtteplanen opfyldte alle ovenfor nævnte betingelser, og at der kunne bevilges undtagelse i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c, i EF-Traktaten. For så vidt angår kompensation for værdien af de svin, der slagtes af dyresundhedsmæssige grunde, gav Kommissionen tilladelse til kompensation efter en fast sats til svineproducenterne på 10 £ pr. svin for svin i batcher på 45 kg eller derunder (levende vægt), 30 £ pr. svin for svin på gennemsnitligt 46 kg og 100 kg pr. batch og 50 £ pr. svin i batcher på gennemsnitligt over 100 kg pr. batch. Det er de satser, de britiske myndigheder har søgt om godkendelse for.

(1) EFT C 28 af 1.2.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3375/00

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Rådet

(25. oktober 2000)

Om: Antisemitisk vold i Europa: brandstiftelse i synagogen i Treppes i Frankrig

Den antisemitiske bølge, der hjemsøger Frankrig, vækker stor bekymring, ikke mindst efter at synagogen i Treppes i nærheden af Paris er blevet stukket i brand. Dette attentat er sammen med et overfald på en gruppe børn de mest alarmerende hændelser i en hel række voldshandlinger begået mod jødiske EU-borgere.

Jødiske samfund i andre EU-lande udsættes imidlertid også til stadighed for overgreb, som truer deres medlemmers liv og førlighed. Klimaet forværres yderligere af udtalelser af den art, som den forhenværende italienske statsminister, Massimo D'Alema, er fremkommet med, idet han ved at tale om den israelske stats indbyggeres vildskab giver næring til de antisemitiske følelser i EU.

Hvilke initiativer agter Rådet at træffe for at bekæmpe disse kriminelle handlinger og inddæmme dette alvorlige problem?

Mener Rådet ikke, at det bør påtale enhver antisemitisk udtalelse fra ledende politikere i medlemsstaterne?

Svar

(20./21. december 2000)

1. Rådet fordømmer de voldshandlinger, der nævnes i den skriftlige forespørgsel.

2. Rådet henleder det ærede parlamentsmedlems opmærksomhed på svaret på skriftlig forespørgsel E-3089/00 om en gruppe skinheads' overfald på en lærer af jødisk herkomst.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3125/00

af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen

(6. oktober 2000)

Om: Direktiv om bekæmpelse af pornografi på betalingskanaler

Kan Kommissionen oplyse, hvilke medlemsstater der tillader hård pornografi på betalingskanaler via nationalt tv eller satellit-tv, og hvilke forslag der er om et direktiv på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(30. november 2000)

Direktivet om tv uden grænser (Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed(1) ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997(2)) udgør den juridiske ramme for tv-radiospredning i Fællesskabet.

Kommissionen er klar over de mulige virkninger, pornografisk materiale kan have på mindreårige. Med hensyn til udbredelse i fjernsynet af audiovisuelt materiale fastsættes en fælles minimumsstandard for beskyttelse af mindreårige i direktivet (artikel 22), og det kræves af medlemsstaterne, at de sikrer, at de tv-radiospredningsorganer, som hører under deres myndighed, ikke udsender programmer, som i alvorlig grad kan skade mindreåriges fysiske, mentale eller moralske udvikling, herunder navnlig programmer som indeholder pornografi eller umotiveret vold.

Med henblik på det særlige spørgsmål om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed er Kommissionen ved at udarbejde en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om de foranstaltninger, der er gennemført i medlemsstaterne under anvendelse af Rådets henstilling 98/560/EF af 24. september 1998 om udvikling af den europæiske industris konkurrenceevne inden for audiovisuelle tjenester og informationstjenester gennem fremme af nationale rammer, der tager sigte på at opnå en sammenlignelig og effektiv beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed(3). Et omfattende spørgeskema er for nylig blevet fremsendt til medlemsstaterne med henblik på udarbejdelsen af rapporten.

Gennemførelsen og anvendelsen af fællesskabslovgivningen er af stor betydning for Kommissionen. Ved en række lejligheder er der blevet gennemført foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, og artikel 22 i direktivet, og Kommissionen har som fastsat i direktivet levet op til sine forpligtelser med hensyn til vurderingen af disse foranstaltninger.

Et direktiv inden for dette område på EU-niveau ville kun komme i betragtning, hvis etableringen og gennemførelsen af det indre marked krævede en tilnærmelse af de bestemmelser, der i øjeblikket anvendes af medlemsstaterne inden for dette område. Kommissionen har ikke kendskab til forhold, som gør en sådan aktion nødvendig, men vil være interesseret i enhver form for supplerende oplysninger.

(1) EFT L 298 af 17.10.1989.

(2) EFT L 202 af 30.7.1997.

(3) EFT L 270 af 7.10.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2341/00

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juli 2000)

Om: Udvælgelseskriterier for virksomhedsstøtteprogrammet under Phare

Kan Kommissionen give nærmere oplysninger om kriterierne for evaluering af de forslag, som blev forelagt inden for rammerne af virksomhedsstøtteprogrammet under PHARE, de udvalgte projekter og de sektorer, som projekterne repræsenterer?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen på skriftlige forespørgsler E-2340/00 og E-2341/00

(7. september 2000)

PHARE's erhvervsstøtteprogram blev udarbejdet med henblik på at styrke kapaciteten i sektoropdelte og horisontale erhvervsorganisationer i 10 central- og østeuropæiske ansøgerlande. Hensigten var at bistå virksomheder i disse lande i optagelsesforberedelsesfasen, herunder ikke mindst hvad angår overholdelsen af reglerne for det indre marked.

Der blev under PHARE-erhvervsstøtteprogrammet offentliggjort 2 indkaldelser af forslag i juni 1999. Det drejede sig om 2-årige samfinansieringprojekter mellem Fællesskabet og organisationer i de central- og østeuropæiske lande. Den første indkaldelse vedrørende styrkelse af erhvervsstøtteorganisationer i de central- og østeuropæiske lande havde et samlet budget på 14 mio. (de enkelte projekter kunne modtage mellem 0,5 og 2 mio.). Den anden indkaldelse vedrørende styrkelse af støtten fra erhvervsstøtteorganisationer til virksomheder i de central- og østeuropæiske lande med henblik på tilpasning til fællesskabsretten havde et samlet budget på 8 mio. (de enkelte projekter kunne modtage mellem 0,5 og 1 mio.). Da fristen for de 2 indkaldelser udløb den 15. oktober 1999 havde Kommissionen modtaget 98 forslag, heraf 55 til indkaldelse nr. 1 og 43 til nr. 2.

Evalueringen af de støtteberettigede projekter blev foretaget på basis af en række pointgivende kriterier med udgangspunkt i de udvælgelseskriterier, der var offentliggjort i indkaldelsen af forslag. Det projekt, som det ærede medlem omtaler, opnåede 802 points ud af 1500 mulige. Projekter, der opnåede under 965 points, kunne ikke komme i betragtning til finansiering. Kommissionen fremsender en liste over disse kriterier direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Resultatet af evalueringen var, at 17 projekter kunne komme i betragtning til finansiering (9 projekter i indkaldelse 1 og 8 i nr. 2). 9 organisationer fik bevilget projektstøtte under begge indkaldelser. De aktiviteter og sektorer, der er omfattet af projekterne, er: handelskamre, små og mellemstore håndværksvirksomheder, møbel- og træindustrien, producentsammenslutninger, sociale virksomheder, medlemsvirksomheder, den kemiske industri, levnedsmiddel- og drikkevareindustrien, stålindustrien, tekstil- og beklædningsindustrien, virksomheder der fremstiller maskiner for administrativt brug, informationsteknologiindustrien samt animalsk produktion.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2745/00

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Reform af støtteordningen til sektoren for ris

Kommissionen har fremsat et forslag til ændring af forordningen for støttesystemet til dyrkere af sågods, herunder ris.

Italien er hovedproducenten af ris i Europa, og det berøres derfor i høj grad af ændringerne i forbindelse med reformen.

Denne reform vil kunne medføre vanskeligheder for Italien i form af produktionsnedsættelse og dermed arbejdsløshed i sektoren, idet der er berammet en nedlægning på indtil 10 % af dyrkningsområderne, og det planlægges at ophæve tilbagetagelsen af usolgte varer til fordel for en præmie pr. dyrket hektar og afskaffe interventionsprisen samt eventuelt fastsætte en ny tarif for import med støtte.

Da en nedlæggelse af rismarkerne vil medføre arbejdsløshed, negative indvirkninger på indkomsten og først og fremmest en økologisk katastrofe (da der uden kontrol med vandet på ny vil opstå sumpe og oversvømmelser), og da en prisintervention til stabilisering af de nye tariffer allerede er blevet afvist af USA, der eventuelt vil indgive klage til WTO,

kan Kommissionen da oplyse følgende:

1. Hvor langt er reformprocessen i øjeblikket nået?

2. Hvorledes er situation i øjeblikket i de andre medlemsstater?

3. Kan den fremsætte oplysninger vedrørende indholdet i en eventuel klage fra USA til WTO?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. oktober 2000)

Efter en grundig analyse af alle muligheder er Kommissionen nået til den konklusion, at en integrering af rissektoren i ordningen for markafgrøder og en afskaffelse af interventionsprisen skulle gøre det muligt at opnå ligevægt mellem udbud og efterspørgsel, uden at det går ud over risdyrkernes indtjening.

Hvad angår virkningerne af de foreslåede ændringer, kan der forventes en forbedret konkurrenceevne for EU's risdyrkere og et mere fleksibelt marked.

Med hensyn til konsekvenserne for miljøet, så har de foreslåede foranstaltninger til formål at sikre forsat risdyrkning i områder, hvor en skånsom forvaltning af vandressourcerne er vigtig for bevarelsen af specifikke miljøkarakteristika. Den omtalte reduktion på 10 % af det dyrkede areal vedrører ikke de mindre producenter, hvorfor effekten af denne foranstaltning vil være begrænset.

Forslaget til en reform af den fælles markedsordning blev fremsendt til Rådet den 7. juni 2000. Siden da har der været afholdt møder i Rådets arbejdsgruppe vedrørende markafgrøder og ris (i juli og september 2000) for at analysere de foreslåede foranstaltninger.

Så vidt Kommissionen er orienteret, har USA endnu ikke taget stilling til Kommissionens forslag til en reform at den fælles markedsordning for ris.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3480/00

af Rosemarie Müller (PSE) til Kommissionen

(10. november 2000)

Om: Det europæiske sprogår frist for at indsende ansøgninger om støtte til projekter

Den 8. september 2000 blev de nærmere oplysninger om de aktiviteter, der vil blive tilrettelagt inden for rammerne af programmet det europæiske sprogår offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Ansøgninger om støtte til projekterne, der skal begynde før 30. juni 2001, skulle indsendes inden 2. oktober 2000. Tidsrummet, inden for hvilket de interesserede skulle indhente ansøgningsskema og de nødvendige informationer hos de nationale koordinatorer, udfylde og indsende disse rettidigt, udgjorde således 15 arbejdsdage. En så kort frist er efter min mening ikke acceptabel. Især små organisationer, der arbejder med få eller ofte frivillige medarbejdere, står ganske klart i en dårlig situation. Har denne korte frist måske til formål at holde antallet af ansøgninger ned på færrest muligt? Mener Kommissionen, at en så kort frist er rimelig? Hvorledes kan man forklare borgerne årsagen til en så kort frist?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(12. december 2000)

Kommissionen minder om, at Parlamentets og Rådets afgørelse om Det Europæiske Sprogår blev vedtaget den 17. juli 2000, og at den først blev offentliggjort i EFT den 14. september 2000(1). Forslaget til afgørelse var blevet vedtaget af Kommissionen den 13. oktober 1999(2).

Indkaldelsen af forslag blev således offentliggjort så hurtigt som muligt. Kommissionen regner med finansiering af i alt 150 projekter, og fristerne for indsendelse af ansøgninger er fastsat til den 2. oktober 2000 og den 15. februar 2001.

Kommissionen var klar over, at fristen den 2. oktober 2000 var ret stram for udarbejdelsen af projekter, men den var nødt til at fastsætte denne dato for at muliggøre finansiering af projekter, der indledes i det første halvår. Trods den stramme frist modtog Kommissionen ikke mindre end 250 forslag om projekter.

Kommissionen minder om, at der er mulighed for at indsende ansøgninger til den anden frist, som er den 15. februar 2001 for projekter, der indledes efter den 1. juni 2001.

(1) Afgørelse nr. 1934/2000/EF EFT L 232 af 14.9.2000.

(2) KOM(1999) 485 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2701/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Landbrugsstøtte og Estlands EU-medlemskab

1. Kan Kommissionen give et overslag over, hvor meget de årlige udgifter til landbrugsstøtte vil vokse, hvis den nuværende EU-landbrugsstøttepolitik udvides til at omfatte Estland, når landet bliver medlem af Den Europæiske Union, og det forudsættes

(a) at der ikke sker ændringer i den nuværende estiske landbrugsproduktion;

(b) at der sker ændringer i den estiske landbrugsproduktion i takt med ændrede økonomiske incitamenter, efterhånden som støtte- og strukturforanstaltninger bringes på linje med de nugældende EU-politikker?

2. Hvor høje bliver de anslåede årlige udgifter for Garantifonden og for strukturfondene i hvert enkelt tilfælde?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-2690/00, E-2691/00, E-2695/00, E-2699/00, E-2700/00 og E-2701/00

(29. september 2000)

For at kunne anslå de yderligere årlige udgifter til landbrugsstøtte som følge af Polen, Tjekkiet, Cypern, Ungarn, Slovenien og Estlands tiltrædelse af EU er det nødvendigt med nogenlunde sikkerhed at kende dato, vilkår og betingelser for landenes tiltrædelse af EU. Disse aspekter skal fastlægges under tiltrædelsesforhandlingerne med landene, hvoraf landbrugskapitlet blev åbnet i juni 2000. Ethvert overslag over udgifter på grundlag af de antagelser, der fremføres af det ærede medlem, må derfor nødvendigvis have en hypotetisk, spekulativ og usikker karakter. På det nuværende tidspunkt i forhandlingsprocessen er Kommissionen derfor ikke i stand til at besvare de spørgsmål, som det ærede medlem har stillet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2933/00

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. september 2000)

Om: EU-energiafgift i 13 eller 14 medlemsstater

Under Europa-Parlamentets høring af det indstillede medlem af Kommissionen, Bolkestein, spurgte jeg ham på Miljøudvalgets vegne, om han på baggrund af det spanske veto mod indførelse af en energi-/CO2-afgift i hele EU ville være rede til at anvende traktatens bestemmelser om det udvidede samarbejde? Et simpelt ja eller nej ville have været tilstrækkeligt.

Bolkestein svarede, at det ville tage et år, før han var rede til at besvare spørgsmålet. Dette år er nu gået.

Her umiddelbart forud for den store klimakonference i Haag er det af afgørende betydning, at Kommissionen tager initiativ til indførelse af en seriøs energi-/CO2-afgift i de 12-14, medlemsstater, som er villige til at indføre en sådan afgift. Det vil også medføre færre forstyrrelser på det indre marked, da en række medlemsstater er ved at indføre deres egne beskedne nationale energi-/CO2-afgifter. Med undtagelse af Danmark er storforbrugerne imidlertid undtaget. Gennem indførelse af en sådan EU-afgift i 12-14 medlemsstater ville storforbrugerne også blive tilskyndet til at gøre en indsats for at spare energi og for i højere grad anvende varige energikilder.

Spanien og muligvis to yderligere medlemsstater, som for øjeblikket spænder ben for forslaget vil derefter hurtigt være nødt til at følge trop, da disse lande også skal opfylde Kyoto-klimakravene, og i den forbindelse er en energi-/CO2-afgift et instrument, som man ikke kan komme uden om.

Vil Kommissionen være rede til med hjemmel i bestemmelserne om det udvidede samarbejde at tage initiativ til fremsættelse af et forslag om indførelse af en EU-energi-/CO2-afgift? Et simpelt ja eller nej vil være tilstrækkeligt.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(19. oktober 2000)

Det er fortsat en prioritet for Kommissionen, at Rådet vedtager forslaget til direktiv om omstrukturering af EF-reglerne for beskatning af energiprodukter(1), og Rådet (Ecofin og miljø) har ved flere lejligheder støtten sagen.

Den generelle problemstilling med udvidet samarbejde har desuden været drøftet indgående som led i regeringskonferencen. Kommissionen har således stillet ambitiøse forslag på området. Det franske formandskab forelagde på sin side i slutningen af august 2000 et notat, hvor det understreges, at det på den ene side er nødvendigt at udforme et udvidet samarbejde, der kan virke som integrationsfaktor, og på den anden side bør visse områder udelukkes fra det udvidede samarbejde. Derfor kan der ikke gives et præcist svar på det spørgsmål, som det ærede medlem rejser, før konklusionerne af regeringskonferencen foreligger.

(1) EFT C 139 af 6.5.1997.