DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/497

(2004/C 88 E/0509)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0352/04

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om: Parmalat-sagen og dens konsekvenser for mejeriproduktionen i Lazio

Konsekvenserne af den kendte Parmalat-skandale har været særligt mærkbare for producenterne i Lazio, da selskabet have købt mejeriet Centrale Latte Roma og faktisk kontrollerede 70 % af markedet i Lazio. Skandalen har haft alvorlige følger for hele den italienske sektor for frisk mælk, som er koncentreret i regionen Lazio. Det fremgår således af en aktuel statistik, at Lazio befinder sig på femtepladsen med hensyn til produktionen af frisk mælk og står for 33 % af landets produktion og befinder sig på førstepladsen med hensyn til forbruget, idet der i det øvrige Italien er en tendens til at foretrække langtidsholdbar eller mikrofiltreret mælk.

De landbrugsbedrifter, der indgår i mejerisektoren i Lazio, er derfor blevet ramt dobbelt hårdt, både på grund af den krise, som Centrale Latte Roma befinder sig i, og fordi Parmalat ikke har betalt sine tilgodehavender til producenterne, hvis mælk bringes ud til anlæggene via sammenslutninger og kooperativer.

Den italienske landbrugsminister har allerede iværksat en ordning med henblik på indgåelse af »brancheaftaler« til støtte for producenterne med henblik på, at disse i fællesskab gennemfører en rationalisering inden for de enkelte fødevarersektorer, så produktionen bliver mere effektiv. Takket være denne fremgangsmåde vil det på nationalt niveau være muligt at afhjælpe nogle af de skader, som skyldes krisen i Parmalat.

Kommissionen bedes af hensyn til behovet for specifikt at gribe ind i regionen Lazio af de nævnte grunde og under hensyntagen til, at den regionale landbrugspolitik fuldt ud hører ind under Den Europæiske Unions beføjelser, oplyse:

1. om EU har planer om indførelse af programmer for indgriben på regionalt niveau og støtte i tilfælde af landbrugskriser?

2. om regionen Lazio kan modtage midler til støtte af landbrugsbedrifter i lignende tilfælde?

3. om Kommissionen i modsat fald kan oplyse, hvordan regionen kan modtage støtte fra andre allerede tilgængelige kilder på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. april 2004)

I regionen Lazio bidrager Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) til finansieringen af udviklingsplanen for landdistrikterne i Lazio for perioden 2000/06 og Leader+-programmet. Disse to programmer indeholder ikke foranstaltninger, der er specifikt knyttet til krisesituationer i landbrugssektoren, men de indeholder en række projekter til fremme af udviklingen af landbrugsbedrifter og forarbejdningen/afsætningen af produkter samt til fremme af udviklingen af landområderne i Lazio. Når det drejer sig om de negative virkninger, som Parmalat-skandalen har haft, findes der imidlertid ikke i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger (1) instrumenter, der kan benyttes til at intervenere til fordel for de små mælkeproducenter, der er blevet ramt af Parmalat-krisen.

Det bør understreges, at kompetencen vedrørende gennemførelsen af støtte, som Fællesskabet medfinansierer inden for rammerne af de førnævnte programmer, ligger hos Italiens nationale og regionale myndigheder. Kommissionen tager sig af overvågningen og kontrollen af programmerne, men er ikke ansvarlig for forvaltningen på stedet af de forskellige foranstaltninger.

Det er således regionen Lazios »Assesorato all'Agricoltura«, der som den ansvarlige programforvaltnings-myndighed vil kunne fremlægge specifikke data vedrørende de forskellige modtagere.

Hvad angår det ærede medlems tredje spørgsmål, så omfatter den fælles markedsordning instrumenter i form af markedsstøtte, såsom kvoteordning, eksportrestitutioner, afsætningsforanstaltninger for smør og mælkepulver samt intervention. I relation til Parmalat-sagen har ingen af disse instrumenter kunnet anvendes specifikt til en eventuel løsning.

Kommissionen har kompetencen til at godkende statsstøtte, som Italien yder til landbrugssektoren, i henhold til EF-traktatens artikel 87 og 88. Landbrugerne i mælkesektoren kan eventuelt nyde godt af den eksisterende nationale og/eller regionale støtte, som Kommissionen allerede har godkendt, og/eller ny støtte, som kan være anmeldt i henhold til EF-traktatens artikel 88, eller som er blevet fritaget i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1/2004 af 23. december 2003 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (2).

Når statsstøtten til landbrugssektoren er blevet anmeldt, undersøger Kommissionen, om den er forenelig med fællesmarkedet i overensstemmelse med ovennævnte forordning og med EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren. Støtten til kriseramte virksomheder undersøges ud fra Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder.

Kommissionen undersøger for øjeblikket, om de bestemmelser, der findes i det italienske lovdekret nr. 16 af 27. januar 2004 vedrørende hasteforanstaltninger i landbrugs- og fiskerisektoren, er forenelige med statsstøttereglerne. Dette dekret fastsætter støtteforanstaltninger til fordel for de mælkeproducerende landbrugere, som ikke har modtaget betaling for deres produkter.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.

(2) EFT L 1 af 3.1.2004.