SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0554/97 af Doeke Eisma (ELDR) til Kommissionen (14. februar 1997)

Om: ECOS/Ouverture

Det forlyder fra flere kilder, at der er problemer i forbindelse med gennemfoerelse af projekter, der henhoerer under ECOS- og Ouverture-programmerne. ECOS og Ouverture blev for nogen tid siden lagt sammen og denne proces har forsinket gennemfoerelsen af de igangvaerende projekter med flere maaneder. Ikke blot skulle der ventes flere maaneder paa endelig tilladelse til igangsaettelse af projekter, men det viste sig ogsaa, at allerede tidligere fastlagte betingelser for gennemfoerelsen af projekter var aendret. Denne fremgangsmaade har paafoert flere byer i og uden for Den Europaeiske Union unoedvendigt mange omkostninger. Desuden er mange blevet desillusioneret og er viljen til at deltage i disse projekter svundet kraftigt ind.

1. Er Kommissionen bekendt med problemerne i forbindelse med ECOS- og Ouverture-programmerne og har den i bekraeftende fald taget skridt for at loese disse problemer?

2. Finder Kommissionen det rimeligt, at byer inden for og uden for EU maa baere konsekvenserne af interne reoganisationer inden for ECOS og Ouverture?

3. Hvordan agter Kommissionen at yde erstatning for den ikke ubetragtelige moralske og finansielle skade som foelge af denne daarlige forvaltning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (25. marts 1997)

1. Kommissionen ydede mellem 1990 og 1996 55 mio. ECU til pilotprojektet ECOS-Ouverture.

For at forbedre overvaagningen af de tvaerregionale samarbejdsprogrammer tilskyndede Kommissionen i 1994 de ansvarlige for ECOS-Ouverture til at laegge deres forvaltningsstrukturer sammen. Det er korrekt, at denne sammenlaegning varede mere end et aar. Da der imidlertid er tale om et samarbejde med mange aspekter - organisatoriske, juridiske, finansielle - som goer det noedvendigt at finde en ligevaegt mellem de to oprindelige strukturer, har det ikke vaeret muligt at forkorte dette tidsrum paa trods af Kommissionens bestraebelser paa at fremme et samarbejde mellem dem. Sammenlaegningen satte dog ikke en stopper for finansieringen af tvaerregionalt samarbejde. Der blev indkaldt forslag hvert aar mellem 1991 og maj 1996. Det kan derfor ikke haevdes, at byerne og regionerne, baade i EU og i tredjelande, har lidt under den samtidige rationalisering af forvaltningen.

2. Hvad angaar bestemmelserne for ivaerksaettelse af pilotprojekter i 1996 var Kommissionen paa udtrykkelig anmodning af medlemsstaterne i forbindelse med revisionen af strukturfondene i 1993 og som foelge af de angivelser, der flere gange var blevet givet udtryk for af Revisionsretten, noedsaget til at udarbejde nye retningslinjer for pilot- og samarbejdsaktioner med heraf foelgende mere gennemskuelige procedureregler. Denne aendring skete i loebet af 1995 og vedroerte derfor foerst de projekter, der blev indgivet til Kommissionen i loebet af maj 1996. Det store antal forslag, der blev modtaget i denne forbindelse - over 250 - viser, at Kommissionens haevelse af niveauet for kravene ikke mindskede motivationen hos de lokalsamfund, der er interesseret i disse EU-foranstaltninger. Der var til gengaeld tale om en kvalitativ forbedring af projekterne.

3. Med hensyn til den noedvendige frist for ivaerksaettelsen af 50 projekter, som blev udvalgt i september 1996, har det efter udvaelgelsen vaeret noedvendigt at indarbejde anbefalingerne fra ekspertkomitéen med henblik paa forbedring.

Desuden har Kommissionen oensket at vurdere resultaterne af de foranstaltninger, der blev gennemfoert i forbindelse med de foerste bevillinger, som tidligere blev ydet til ECOS-Ouverture, foer den udbetalte den foerste rate af EU-bidraget til de 50 nyudvalgte projekter. De endelige rapporter, der blev indgivet til Kommissionen af de ansvarlige for ECOS-Ouverture i 1996, er under gennemgang.

Paa grundlag af disse elementer planlaegger Kommissionen rent faktisk at saette de nye projekter i gang inden sommeren.