SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3334/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. november 2001)

Om: Produktion af frugt og grønsager, der er forurenet af skadedyrsbekæmpelsesmidler, og mulighederne for at forhindre handelen i andre medlemsstater

1. Har Kommissionen kendskab til, at det af en undersøgelse, som den nederlandske levnedsmiddelkontrolstyrelse har foretaget af situationen i 2000, fremgår, at 9,2 % af de 2 600 grønsags- og frugtprøver, der er blevet foretaget i nederlandske forretninger, åbenbart indeholdt flere skadedyrsbekæmpelsesmidler, end loven tillader?

2. Har Kommissionen ligeledes kendskab til, at denne forurening kun er halv så stor hos nationale produkter (4 %), men at de største overskridelser (indtil 50 %) derimod blev konstateret i druer fra Italien, salat fra Frankrig samt pebre og appelsiner fra Spanien på trods af den omstændighed, at en del af disse produkter allerede var blevet identificeret og destrueret, førend de nåede frem til forretningerne?

3. Hvorledes vurderer Kommissionen kravet fra den nederlandske natur- og miljøfond og miljøbeskyttelsessammenslutningen om, at myndighederne og de handlende rettidigt bør identificere og fjerne sådanne forurenede levnedsmidler, inden de når frem til forbrugerne, og forbrugerbeskyttelsessammenslutningen og andre miljøorganisationers udtalelser til forbrugerne om i fremtiden kun at spise biologisk dyrkede frugt og grønsager?

4. På hvilken måde kan den bidrage til at forhindre, at sådanne levnedsmidler fortsat produceres inden for EU?

5. Hvorledes kan EU's medlemsstater inden for det indre marked forhindre, at forurenet frugt og grønsager fra medlemsstater, som har mindre strenge bestemmelser, importeres til dets territorium og der fører til sygdomme eller høje udgifter i forbindelse med rettidig identificering og destruktion?

6. Hvorledes og hvornår kan forbrugerne være sikre på, at de frugt og grønsager, der produceres og markedsføres i EU, ikke længere indeholder forbudte mængder gift?

Kilde: Den nederlandske avis De Volkskrant af 2. november 2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(4. februar 2002)

1. Kommissionen har gennemgået overvågningsrapporten for 2000 for Nederlandene og har bemærket, at ikke alle prøveudtagninger nævnt i den nederlandske rapport er vilkårlige, idet mange specifikt fokuserer på produkt/pesticid-kombinationer, hvor der var en forventning om eventuelle overtrædelser som følge af f.eks. tidligere overtrædelser. Prøveudtagning og -analyse er kostbar, og der er al mulig grund til at anvende en effektiv prøveudtagningsstrategi for at afdække så mange overtrædelser som muligt, også selv om det sker på bekostning af prøvernes repræsentativitet. For at få et repræsentativt overblik arrangerer Kommissionen hvert år en koordineret overvågning. Resultaterne heraf viser, at der hvert år er 3-4 % af prøverne, som overskrider den lovlige grænse for restkoncentrationer af pesticider (MGV) i fødevarer på EU-markedet.

2. I de fleste nationale rapporter fra medlemsstaterne er omfanget af restkoncentrationer af pesticider i indenlandske produkter anført til at være lavere end i importerede produkter. Medlemsstaterne har ikke givet Kommissionen nogen forklaring herpå.

3. Kommissionen mener, at MGV bør overholdes, men mener ikke, at produkter, som overskrider MGV, automatisk skal destrueres, da ikke alle sådanne produkter er farlige, og der kan være andre metoder for bearbejdning, behandling eller bortskaffelse, som kunne overvejes fra gang til gang, især hvis der ikke er nogen risiko for forbrugeren. I tilfælde af at der er mistanke om en risiko for forbrugernes sundhed, er det imidlertid klart, at sådanne produkter ikke kan indtages. At give forbrugerne det råd kun at spise økologisk dyrkede frugter og grønsager kunne give det fejlagtige indtryk, at fødevarer, der er fremstillet lovligt ved hjælp af andre metoder, på en eller anden måde er usikre, hvilket også kunne føre til markedsproblemer på grund af det begrænsede udbud af økologiske produkter. Da det er velkendt, at det er sundt at spise frisk frugt og grønt, må eventuelle foranstaltninger, der kunne bevirke et mindre forbrug heraf, omhyggeligt overvejes på forhånd. Derfor er Kommissionen ikke enig med forbrugerorganisationernes synspunkter i dette tilfælde og mener, at lovligt fremstillede, traditionelt og økologisk dyrkede frugter og grønsager er sikre for forbrugeren, og at de kontrolforanstaltninger, der findes, har til formål at sikre, at begge produktionstyper fortsat er sikre.

4. Kommissionen er for øjeblikket ved at gennemgå sikkerheden ved alle aktive stoffer i plantebeskyttelsesmidler og har sendt Parlamentet og Rådet en rapport om dette spørgsmål(1). Rapporten indeholder nogle ideer til, hvordan de eksisterende kontrolforanstaltninger kan styrkes, og alt efter Rådets og Parlamentets reaktion på rapporten har Kommissionen til hensigt at fremsætte forslag om ændring af direktivet i overensstemmelse hermed.

5. Medlemsstaterne kan forhindre, at der markedsføres produkter, som indeholder for store restkoncentrationer, ved at bruge flere ressourcer på overvågning og prøvekontroller og ved en mere fokuseret og effektiv prøveudtagning på alle stadier i produktionskæden.

6. Der findes allerede betydelige lovbestemmelser til sikring af, at forbrugerne er beskyttede. Man kan imidlertid aldrig udelukke, at avlerne misbruger plantebeskyttelsesmidlerne, hvilket er en af grundene til, at det er nødvendigt med overvågning og kontrol. Det er medlemsstaterne, som har ansvaret for at overvåge og pålægge strafforanstaltninger.

(1) KOM(2001) 444 endelig udg.