SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1830/99

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(13. oktober 1999)

Om: Aldringen af Europas befolkning

I de offentliggjorte undersøgelser slås der vedvarende alarm over fødselsunderskuddet og den demografiske aldring i Europa. For nylig forudsagde den amerikanske professor ved universitetet i Pennsylvania, Samuel Preston, at der i 2050 vil være 25 % færre beboere i Europa end i dag, og han understregede, at befolkningstallet i Grækenland vil falde fra 10,2 mio til 8,23 mio. Der vil også ske en befolkningsmæssig ændring som følge af det stigende antal økonomiske flygtninge, som er yngre og derfor gradvist vil fortrænge dem, der er født på stedet.

I henhold til den samme undersøgelse vil den demografiske aldring bl.a. føre til mærkbare ændringer af forbruget i Europa, indskrænke forretningsaktiviteterne, forhindre innovationer inden for produktionen af forbrugsgoder og uundgåeligt tilintetgøre de mindre levedygtige sociale sikringsordninger. Samtidig bringes de unge, der betaler bidrag uden at kunne gøre sig håb om modydelser, i konflikt med de ældre, der bruger næsten alle midlerne.

Hvilke konkrete foranstaltninger har Kommissionen truffet, og hvornår og hvorledes har den til hensigt at tage konkrete skridt til at bekæmpe dette fænomen, der udgør en så alvorlig trussel for Europas overlevelsesmuligheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(12. november 1999)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at de meget store demografiske ændringer kræver en nytænkning og en ændring af en praksis og en politik, som tiden er løbet fra. I de sidste fem år har Kommissionen udviklet forskellige initiativer, der tager sigte på at fremme drøftelserne mellem og med medlemsstaterne om dette spørgsmål.

Efter offentliggørelsen af dens demografiske rapporter i 1994, 1995 og 1997 vedtog Kommissionen tidligere i år en meddelelsen med titlen Et Europa for alle aldersgrupper til fremme af velstand og solidaritet mellem generationerne(1), som behandler virkningerne af befolkningens aldring for beskæftigelse, social beskyttelse, tjenesteydelser på sundhedsområdet og på de sociale områder, og som foreslår en strategi for en effektiv politik på disse områder. Kommissionen har også for nylig vedtaget en meddelelse om En samordnet strategi til modernisering af den sociale beskyttelse(2) og heri foreslået en ny samarbejdsproces mellem Kommissionen og medlemsstaterne på dette område.

I sammenhæng med den europæiske beskæftigelsesstrategi er de lave tal for beskæftigelse af ældre arbejdstagere blevet identificeret som et vigtigt spørgsmål, og medlemsstaterne er blevet opfordret til at udvikle politiske foranstaltninger til fremme af livslang uddannelse og fleksible arbejdsformer.

Vedrørende sundhedspolitik, pleje af gamle og forskningsredskaber vil Kommissionen lægge særlig vægt på medicinsk og social forskning med forbindelse til problemerne omkring aldring i det femte rammeprogram for Fællesskabets forskning, som dækker et stort antal forskellige forskningsaktiviteter.

Det er magtpåliggende for Kommissionen at fremme debatten om de demografiske ændringers sociale aspekter og understøtte medlemsstaterne i deres søgen efter gode strategier.

(1) KOM(1999) 221 endelig udg.

(2) KOM(1999) 347 endelig udg.