DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/346

(2004/C 84 E/0404)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0274/04

af Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) til Kommissionen

(5. februar 2004)

Om: Arsensyre

Den 21. december mistede et etiopisk fartøj ud for den nederlandske kyst et større antal tønder med træimprægneringsmiddel. Skibet var afgået fra England og havde også anløbet havnen i Antwerpen. Fartøjets endelige destination var Etiopien via Bremen. Nærmere undersøgelser har vist, at der stadig er en række ubesvarede spørgsmål om registrering og mærkning af tønderne/stofferne og den korrekte behandling af disse.

1. Træimprægneringsmidlet CCA indeholder kobberoxid, chromtrioxid og arsensyre. I 1992 besluttede de nederlandske myndigheder at ændre betegnelse for arsensyre til »arsenpentoxid«. Er Kommissionen orienteret om, at betegnelsen for et af de tre aktive stoffer (arsensyre) er blevet erstattet af en anden betegnelse (»arsenpentoxid«)?

2. Er det Kommissionen bekendt, at der er tale om to forskellige kemiske stoffer? Ifølge de ansatte i katastrofeberedskabet kræver stofferne en anden behandling ved katastrofebekæmpelse eller bjærgning (andre FN-numre og GEVI-numre (nummer for identificering af farer)?

3. Anvendes denne fremgangsmåde også af andre medlemsstater?

4. Hvordan er dette i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 142/97 (1), hvor kun arsensyre er omtalt som klassificering?

5. Hvilke konsekvenser har dette for den øvrige lovgivning, som tager udgangspunkt i forordning (EF) nr. 142/97?

6. Er det Kommissionens opfattelse, at den nederlandske regering med denne klassificering prøver på at undlade at overholde fællesskabsbestemmelserne?

7. Hvilke foranstaltninger vil den i så fald træffe?

8. Hvilken rolle spiller klassificeringen for transportdirektivet 2002/59/EF (2)?

9. Havde de kompetente myndigheder pligt til at orientere de øvrige medlemsstater om denne transport, og er denne pligt i så fald blevet overholdt?

10. Kunne det pågældende fartøj i benægtende fald have forladt havnen?

11. Hvor alvorligt er det, når etiketter og fragtbreve i forbindelse med giftige stoffer ikke er i overensstemmelse med indholdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. april 2004)

Kommissionen kender ikke den nederlandske regerings beslutning om at ændre betegnelsen for arsensyre til arsenpentoxid. Den har heller ikke kendskab til, at andre medlemsstater skulle have indført tilsvarende ændringer.

Kemisk set er arsensyre og arsenpentoxid to forskellige stoffer. Den kemiske formel for arsensyre er AsH3O4 og stoffets navn arsensyre (CAS nr. 7778-39-4 og EINECS nr. 231-901-9). Arsenpentoxids kemiske formel er As2O5, og stoffets navn er diarsenpentoxid (CAS nr. 1303-28-2 og EINECS nr. 215-116-9). Førstnævnte stof fås let ved at opløse sidstnævnte i vand.

Toksikologisk set er begge stoffer lige giftige, både for mennesker og for miljøet. Begge er opført som kræftfremkaldende i kategori 1 (kan forårsage kræft hos mennesker) i den harmoniserede klassifikation, og begge anses for meget giftige for vandlevende organismer og kan få langsigtede skadevirkninger i et vandmiljø ifølge bilag I til Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (3).

Selvom både FN og den internationale søfartskodeks for transport af farligt gods (IMDG) bruger forskellige numre for disse stoffer, er de nødforanstaltninger, der skal træffes for at inddæmme forurening med dem, af samme art. Begge stoffer opløses i vand. Ifølge IMDG må de kun transporteres med skibe i vandtæt emballage. Derfor består indsatsen ved ulykker for begge stoffers vedkommende i at opsamle de tabte containere.

Det er rigtigt, at kun arsensyre er nævnt i listen over prioriterede stoffer i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 142/97 af 27. januar 1997 vedrørende indgivelse af oplysninger om bestemte eksisterende stoffer i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 (4). Arsenpentoxid optræder ikke i nogen af de lister over prioriterede stoffer, der er opstillet i henhold til forordning (EF) nr. 793/93. Klassificering og etikettering af farlige stoffer er omhandlet i en anden retsakt, nemlig Rådet direktiv 67/548/EØF.

Arsensyre og arsenpentoxid optræder imidlertid begge i Kommissionens direktiv 2003/2 af 6. januar 2003 om begrænsning af markedsføring og anvendelse af arsen (5), hvorefter brug af arsenbehandlet træ i forbrugerprodukter, f.eks. til hegn eller terrænbelægning, skal være forbudt som senest fra og med 30. juni 2004. Undtagelser gælder for visse former for professionel brug under særlige omstændigheder.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/59/EF af 27. juni 2002 om oprettelse af et trafikovervågnings- og trafikinformationssystem for skibsfarten i Fællesskabet indeholder bestemmelser om indberetning af skibes og deres lasters bevægelser. Operatører af skibe, der forlader en havn i EU skal give den kompetente myndighed i afgangshavnen flere forskellige oplysninger, herunder de korrekte tekniske navne på det farlige eller forurenende gods samt FN-numrene eller IMO-fareklasserne (IMO: Den Internationale Søfartsorganisation). Direktivet har imidlertid ikke til formål at opstille krav om etikettering eller klassificering af farligt eller forurenende gods.

Efter direktiv 2002/59/EF har de kompetente myndigheder ikke pligt til rutinemæssigt at sende meddelelser til andre medlemsstater, men de skal ad elektronisk vej kunne levere de oplysninger, der er anført i bilaget, når der anmodes om dem, især i tilfælde af ulykker eller af andre sikkerhedsrelaterede grunde. Direktivet gør ikke levering af oplysningerne til en forudsætning for, at skibet kan få afsejlingstilladelse.

Hvad angår søtransport af kemikalier, indeholder tillæg I til bilag II i Marpol 73/78-konventionen nøjere retningslinjer for kategorisering af skadelige flydende stoffer. Disse bestemmelser gælder, uanset hvilken etikettering medlemsstaterne anvender. Dertil kommer, at IMDG-kodeksen er standardvejledningen for alle aspekter af håndteringen af farligt gods og havforurenende stoffer inden for søtransporten. Kodeksen trådte i kraft den 1. januar 2004 og skal vedtages af regeringerne eller anvendes som grundlag for nationale regler ved gennemførelse af kravene i konventionerne SOLAS 1974 og Marpol 73/78. IMDG-kodeksen fastsætter grundprincipper, detailanvisninger for enkeltstoffer, -materialer og -varer og en række rekommandationer vedrørende god praksis, herunder råd om terminologi, emballage, etikettering, oplagring, adskillelse og håndtering samt indsats i nødstilfælde.

(1) EFT L 25 af 28.1.1997, s. 11.

(2) EFT L 208 af 5.8.2002, s. 10.

(3) EFT Ρ 196 af 16.8.1967.

(4) EFT L 84 af 5.4.1993.

(5) EFT L 4 af 9.1.2003.