SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1931/98

af Carlos Pimenta (PPE) til Kommissionen

(18. juni 1998)

Om: EKSF-stoette til den portugisiske staalindustri

Den portugisiske staalvirksomhed "Siderurgia Nacional - Empresa de Produtos Longos", for tiden et konsortium mellem den portugisiske stat og Megasa, en virksomhed af spansk oprindelse, haevder, at EKSF har indstillet den oekonomiske bistand og stoette til betaling til arbejdstagere, der lader sig foertidspensionere i en alder af 55 aar, i henhold til overenskomsten mellem EKSF og den portugisiske stat med hensyn til den nationale staalsektor (Siderurgia Nacional - Empresa de Planos Longos, "Siderurgia Nacional - Empresa de Serviços" og "Lusosider - Aços Planos").

Er denne udtalelse korrekt?

Er det sandt, at EKSF har indstillet sin stoette og dermed overtraadt overenskomsten med den portugisiske stat vedroerende staalindustrien?

Hvis det er tilfaeldet, hvilken situation vil de arbejdstagere, der er blevet foertidspensioneret siden september 1997, befinde sig i?

Hvorfor gaelder "bortfaldet" af stoetten kun for de arbejdstagere, der var beskaeftiget i Empresa de Produtos Longos?

Er det sandt, at indstillingen af stoetten skyldes, at de midler, der var afsat til foertidspensionsordningen, uretmaessigt er blevet anvendt til betaling af arbejdstagere, som for nylig i en vis grad er blevet tvunget til at opsige deres arbejdskontrakt "i gensidig forstaaelse"?

Blev den portugisiske regering informeret om, at bestemmelserne vedroerende EKSF-aftalen blev sat ud af kraft?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne Af Pádraig Flynn

(22. juli 1998)

I henhold til de regler, der er etableret gennem bilaterale aftaler med medlemsstaterne, fortsaetter Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab (EKSF) med at samfinansiere stoette til omstrukturering i henhold til artikel 56 i EKSF-traktaten og den bilaterale aftale af 13. juli 1989 til fordel for arbejdstagerne i kul- og staalindustrien, som mister deres arbejdsplads, og som derfor gaar paa foertidspension eller bliver arbejdsloese, eller som maa skifte arbejdsplads inden for virksomheden eller flytte til en anden virksomhed.

Bortset fra den stoette til uddannelse og beskaeftigelse, som Kommissionen besluttede at suspendere med virkning fra den 1. januar 1995, er der ingen foranstaltninger i de bilaterale aftaler til fordel for arbejdstagere, der befinder sig i en af de beskrevne situationer, der er blevet ophaevet. Der er dog en begraensning i staalindustrien og for hver enkelt fabrik, idet det samlede antal af stoettemodtagere, herunder foertidspensionister, arbejdsloese og personer, der indgaar i en ekstern omstrukturering, ikke kan overstige antallet af arbejdspladser, der nedlaegges i den paagaeldende virksomhed.

I en saaledes fastlagt ramme kunne EKSF i 1997 tildele det beloeb, der var fastsat i den bilaterale aftale med Portugal, til fordel for 19 arbejdstagere fra virksomheden Siderurgia Nacional - Empresa de Produtos Longos, som skulle paa foertidspension, og til fordel for 103 arbejdstagere, der skulle blive arbejdsloese, og dette var i overensstemmelse med den ansoegning, den portugisiske regering havde indsendt for det paagaeldende aar.

Kommissionen ligger ikke inde med oplysninger, der kunne give anledning til at formode, at de midler, der er fastsat og tildelt til foertidspension, skulle vaere blevet brugt til andre formaal.