DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/603

(2004/C 78 E/0638)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3596/03

af Brigitte Langenhagen (PPE-DE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om: EU-grænsekontrol

Der findes beviseligt tilfælde, hvor fiskeriprodukter fra fabrikstrawlere fra tredjelande, der ikke har eksporttilladelse til EU, indføres i EU, hovedsagelig via EØS-lande. Denne import udgør ikke blot en økonomisk konkurrence for EU's eget fiskeri, da der her kan spares på de nødvendige investeringer i fangst- og forarbejdningshygiejne, men den er heller ikke i sundhedsmæssig henseende sikker og må derfor betragtes som tvivlsom i sundhedssammenhæng.

Jeg er bekendt med, at der gælder et omfattende regelsæt i EF med en lovhjemlet procedure ved grænsekontrolstederne for import af animalske produkter, hvortil fiskeriprodukter fra tredjelande tæller.

Jeg er bekendt med, at Kommissionens tjenestegrene og deres medarbejdere gør, hvad der er muligt for i forbindelse med inspektioner at afdække uregelmæssigheder ved grænsekontrolstederne.

Jeg er bekendt med, at EØS-landene har indført retlige bestemmelser for fiskeriprodukter, der svarer til eller er på lige fod med bestemmelserne i EU'.

Jeg er bekendt med, at fiskeriprodukter, der indføres fra tredjelande via EØS-lande, ifølge fællesskabsbestemmelserne skal kontrolleres ved grænsekontrolstederne.

Alligevel lykkes det for ikke ubetydelige mængder fiskeriprodukter, der ikke er i overensstemmelse med EU-normerne, at slippe forbi grænsekontrollen og ind i det indre, økonomiske Fællesskab. Dette er en offentlig hemmelighed blandt de økonomiske aktører i områderne omkring det nordøstlige Atlanterhav og Nordsøen.

Jeg beder derfor Kommissionen om at besvare følgende spørgsmål:

— Hvorledes og i hvilket omfang kontrollerer Kommissionens ansvarlige tjenester, at afviklingen af importen af fiskeriprodukter ved EØS-landenes ydre grænser (og dermed også EU's) sker på reglementeret vis?

— Hvilke effektive muligheder har Kommissionen for at afsløre og permanent eliminere afvigelser i importen til Fællesskabet via EØS-landene, thi disse lande er jo tredjelande — om end med særstatus?

— Hvilke muligheder har Kommissionen for at sætte en stopper for den omtalte import, via EØS-lande, af fiskeriprodukter, der ikke er i overensstemmelse med EU-normerne, til beskyttelse af fiskeriet i Fællesskabets indre farvande og af forbrugerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(2. februar 2004)

Island og Norge er knyttet til EU gennem aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Begge lande har vedtaget fællesskabslovning om indførsel fra tredjelande af fisk og fiskeriprodukter, både for så vidt angår importvilkår og importprocedurer. EØS-landene har indført et netværk for grænsekontrolsteder, der skal undersøge produkter, som indføres fra tredjelande. Når fisk og fiskeriprodukter fra tredjelande er frigivet til omsætning i de to EØS-stater, kan de bevæge sig frit overalt på det indre marked.

Inspektion og håndhævelse af lovgivningen i EØS-staterne varetages af EFTA-Tilsynsmyndigheden, der aflægger besøg i EØS-staterne for at kontrollere, om Fællesskabets krav inden for de relevante lovgivningsområder overholdes. Om grænsekontrolsteder hedder det dog i punkt 4 B i indledningen til kapitel I i bilag I til aftalen [dyre-og plantesundhed]:

Kontrol af grænsekontrolsteder skal ske i snævert samarbejde mellem EF-Kommissionen og EFTA-Tilsynsmyndigheden.

EFTA-Tilsynsmyndigheden skal have ret til at deltage i kontrolbesøg fra Kommissionens tjenestegrene i EF-medlemsstaterne vedrørende den i stk. 5, litra c), første tankestreg, nævnte afgørelse.

EF-Kommissionen og EFTA-Tilsynsmyndigheden skal sammen organisere kontrolbesøg med henblik på udarbejdelse af en fælles anbefaling vedrørende den beslutning, der henvises til stk. 5, litra b), anden tankestreg. Eventuelle spørgsmål i denne forbindelse kan forelægges Det Blandede EØS-udvalg.

I forbindelse med disse kontrolbesøg ses der både på udviklingen af faciliteter og anvendelsen af de relevante gældende EF-veterinærbestemmelser.

Rapporterne om Tilsynsmyndighedens kontrolbesøg sendes til Kommissionen og findes også på Tilsynsmyndighedens websted (1).

I de to seneste rapporter fra Tilsynsmyndigheden om kontrolbesøg i Norge og Island påpeges det, at disse to lande lader til at acceptere fiskeriprodukter fra ikke-godkendte kilder. Hvis der er tale om en overtrædelse af EØS-lovgivningen (dvs. EF-lovgivningen), er det op til Tilsynsmyndigheden som ansvarlig for håndhævelse af lovgivningen i EØS-staterne at træffe foranstaltninger.

(1) http://www.eftasurv.int/.