SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2068/00

af Rosemarie Müller (PSE) til Kommissionen

(27. juni 2000)

Om: Terrorisme

Hvilken opfattelse af terrorisme lægger Kommissionen til grund for sit arbejde, og hvordan skelnes der navnlig mellem former for grænseoverskridende terrorisme?

Hvordan bedømmer Kommissionen risikoen for,

- at EU-området bliver til et område, som terrorister fra tredjelande trækker sig tilbage til?

- at terrorister udefra udøver attentater på EU's område?

Hvordan bedømmer Kommissionen risikoen for, at terrorister, som agerer uafhængigt af stater, kan komme i besiddelse af masseødelæggelsesvåben?

- Hvis den anser denne mulighed for sandsynlig, hvordan bedømmer den så muligheden for, at masseødelæggelsesvåben kan anvendes af terrorister, der agerer uafhængigt af stater?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen hidtil truffet for at analysere og afværge terrortrusler?

I hvilket omfang samarbejder den i denne forbindelse

- med medlemsstaternes myndigheder?

- med andre stater?

- med internationale organisationer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(12. september 2000)

EU's lovgivning vedrørende bekæmpelse af terrorisme (såsom konventionen om udlevering mellem medlemsstaterne) henviser til de former for kriminel adfærd, der er specificeret i artikel 1 og 2 i den europæiske konvention af 27. januar 1977 om bekæmpelse af terrorisme (der dækker de fleste alvorlige forbrydelser, f.eks. gidseltagning, anvendelse af skydevåben og sprængstof, voldshandlinger mod en persons liv eller frihed eller voldshandlinger, der medfører kollektiv fare for personer).

Det er vigtigt at etablere et tættere samarbejde mellem medlemsstaterne, herunder en bedre udveksling af operationelle oplysninger om terrorgrupper, for at hindre EU-området i at blive et tilflugtssted for udenlandske terrorister eller et mål for terrorhandlinger. I denne forbindelse bemærkes det, at Europols nye ansvar inden for bekæmpelse af terrorisme er med til at stimulere medlemsstaternes indsats på dette område gennem udveksling og fremskaffelse af oplysninger.

Trods enkelte terroristangreb viser statistikkerne generelt, at antallet af sådanne angreb er faldet i medlemsstaterne i de seneste år. Terroristers adgang til masseødelæggelsesvåben er imidlertid et alvorligt problem for ikke blot EU, men for hele det internationale samfund. Det er vigtigt, at medlemsstaterne indfører standardforanstaltninger med henblik på at efterforske og forhindre terrorhandlinger.

I EU-traktatens artikel 29 nævnes kampen mod terrorisme som et af de midler, der skal bidrage til at nå målet om at give borgerne et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Med henblik herpå samarbejder Kommissionen med medlemsstaterne i de relevante organer under Rådet, herunder Rådets arbejdsgruppe vedrørende terrorisme, og inden for rammerne af Europol. Det er Kommissionens holdning, at kampen mod terrorisme fordrer en samordnet international indsats. Derfor er det vigtigt, at EU samarbejder med relevante tredjelande, f.eks. USA. Der hersker bred enighed mellem EU og USA om, hvordan terrorisme skal bekæmpes, og der finder et samarbejde sted som led i den transatlantiske dialog. EU bidrager også aktivt til den indsats, som FN yder for at bekæmpe terrorisme. Dette samarbejde har allerede resulteret i en række vigtige konventioner, og der forhandles til stadighed om nye konventioner på området.