SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2242/01

af Mikko Pesälä (ELDR) og Samuli Pohjamo (ELDR) til Kommissionen

(26. juli 2001)

Om: EU's strukturfonde: varighed og udvikling af beskæftigelsesprogrammerne

Programmerne under strukturfondene har karakter af projekter. Et generelt problem i f.eks. beskæftigelsesprojekterne er, at der kun er beskedne muligheder for at skabe varige arbejdspladser. Projekternes løbetid burde forlænges, så der kan opnås varige resultater.

Undertiden er det muligt med offentlige midler at videreføre projekterne i en periode og således forbedre resultaterne. Normalt er kommunernes finansieringsmuligheder dog begrænsede.

Det ville være en fordel, om der til mulighederne for at få fællesskabsstøtte var knyttet en forpligtelse til at skabe beskæftigelse.

Selv om det er medlemsstaterne, der er ansvarlige for iværksættelsen af programmerne under strukturfondene, burde Kommissionen tage stilling til spørgsmålet.

Kan Kommissionen oplyse, hvad den agter at gøre for at forbedre resultaterne af projekterne, bl.a. med henblik på deres beskæftigelseseffekt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(10. oktober 2001)

Oprettelse og bevarelse af arbejdspladser i Fællesskabets regioner udgør både direkte og indirekte et af hovedformålene med de programmer, som EU yder støtte til gennem strukturfondene. Støttens afhængighed af antallet af oprettede arbejdspladser og projekternes optimale varighed er, som det ærede medlem antyder, vigtige betragtninger. Det er dog også vigtigt, at disse betragtninger tilpasses de forskellige interventionsområder for strukturfondene, nemlig produktionsinvesteringer, infrastrukturer og uddannelse.

En af strukturfondenes vigtigste jobskabelsesmetoder er at yde støtte til produktionsinvesteringer, især til små og mellemstore virksomheder. Kommissionens evaluering af strukturfondenes virkninger på små og mellemstore virksomheder, der blev afsluttet i 1999, viste, at der mellem 1994 og 1999 blev oprettet 2,3 mio. arbejdspladser (2 mio. netto). Hvor det er muligt, er støtten forbundet med oprettelsen af nye arbejdspladser. En sådan fremgangsmåde kan dog ikke anvendes i alle tilfælde, og således ikke i de tilfælde, hvor der ydes støtte til at forbedre små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne ved at tilskynde til nyskabelse eller forbedring af arbejdstagernes kvalifikationer.

Støtte til investeringer i infrastrukturer udgør også et vigtigt område under strukturfondene, navnlig i mål 1 områder (områder med forsinket udvikling). De arbejdspladser, der er direkte forbundet med disse investeringer, er pr. definition af kort varighed, nemlig anlæggelsesfasen. Tilstedeværelsen af transport-, telekommunikations- og energi-infrastrukturer er samtidig en vigtig forudsætning for den langsigtede konkurrenceevne og en bæredygtig beskæftigelse i enhver region.

De uddannelsesaktioner, som Den Europæiske Socialfond yder støtte til, har til formål at oprette arbejdspladser og gennemføre de prioriteter, der er fastlagt i EU's beskæftigelsesstrategi. Strategien er udformet med henblik på at øge beskæftigelsen, støtte erhvervsaktiviteter, tilpasse arbejdstagernes kvalifikationer og skabe lige muligheder som led i de generelle bestræbelser på at skabe faste arbejdspladser. I praksis er de aktioner, som ESF støtter, af meget forskellig varighed. Disse forskelle i varigheden afspejler de forskellige typer projekter, som partnerne i marken har udvalgt, og de tager generelt højde for de pågældende samfundsgruppers meget forskellige behov.

Kommissionen modtager gerne forslag, som kan øge effektiviteten af dens bestræbelser på at øge beskæftigelsen gennem strukturfondene.