ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0241/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(4. februar 2003)

Om: Finansiering af små og mellemstore forarbejdningsvirksomheder og turistvirksomheder gennem de regionale operationelle programmer i Grækenland

Ifølge de første disponible oplysninger har kun 3 000 små og mellemstore forarbejdningsvirksomheder og turistvirksomheder indgivet ansøgning om finansiering gennem de 13 regionale, operationelle programmer, selv om antallet ifølge de oprindelige skøn skulle være på 7 000 virksomheder.

Kan Kommissionen oplyse, hvilket beløb det var planlagt at bevillige, og hvilke bevillinger der blev afsat, samt hvad var der var grunden til de små og mellemstore forarbejdningsvirksomheders og turistvirksomheders lave deltagelse i det konkrete program, og hvad har Kommissionen til hensigt at gøre for at imødegå det konkrete problem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(10. marts 2003)

Ifølge de oplysninger, som Kommissionen har modtaget fra de græske myndigheder, andrager antallet af indgivne forslag i forbindelse med den første cyklus af indkaldelser 3 781.

Den ordning for støtte til små og mellemstore virksomheder, det ærede medlem henviser til, råder over en offentlig bevilling på 240 mio. EUR.

Da de indkomne forslag er til behandling for tiden, råder Kommissionen ikke over oplysninger om det samlede bevillingsbeløb, der til sidst vil blive afsat.

For tiden kan Kommissionen ikke vurdere omfanget af de små og mellemstore virksomheders deltagelse, da det drejer sig om den første indkaldelse af forslag af denne type.

I betragtning af aktionens horisontale karakter påhviler det forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget for EU-støtterammen for 2000-2006 for Grækenland at foreslå passende foranstaltninger, hvis de skulle vise sig nødvendige.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0400/03

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(17. februar 2003)

Om: Uretmæssig støtte

Vil Kommissionen venligst oplyse mig om, hvorvidt den har kendskab til støtte, som går til nordirske frugtfabrikker og involverer EU-midler? Hvor ligger ansvaret mellem Kommissionen og medlemsstaterne med hensyn til at føre fortegnelse over den præcise destination for støtte, som ydes inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik via samfinansieringsordninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. marts 2003)

I henhold til artikel 25 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(1) kan der ydes investeringsstøtte for at gøre det lettere at forbedre og rationalisere forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter.

I Nordirland ydes denne støtte som led i det operationelle program for mål 1 (2000-2006), også kaldet programmet for bæredygtig velfærd, som de nordirske myndigheder har forelagt for Kommissionen. Kommissionen godkendte dette program den 22. marts 2001, og det medfinansieres af EUGFL, Udviklingssektionen.

I henhold til subsidiaritetsprincippet er gennemførelsen af dette program og udvælgelsen af støtteberettigede projekter til EF-finansiering overladt til de nationale myndigheder.

Som det fremgår af programmet, har de nordirske myndigheder imidlertid ikke til hensigt at yde støtte til projekter for forarbejdning af frugt.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0531/03

af Theresa Zabell (PPE-DE) til Kommissionen

(18. februar 2003)

Om: International licens til deltagelse i bilvæddeløb

Takket være EU nyder også sporten godt af større mobilitet, og alt efter hvor man bor, er det lettere for den enkelte at udøve sport eller at deltage i konkurrencer i en anden medlemsstat.

Dog skal de galicere og portugisere, som ønsker at deltage i bilvæddeløb i nabolandet, i år betale en afgift på ca. 1500 EUR.

Denne hindring, som ikke findes i andre sportsgrene, gælder kun for amatører, der må formodes at kunne have de største økonomiske problemer.

Kan Kommissionen oplyse, om dette er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne om fri udveksling af tjenesteydelser?

Finder Kommissionen ikke, at et beløb på 1500 EUR er helt ude af proportion?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(12. marts 2003)

Det ærede parlamentsmedlem henvises til Kommissionens svar på de skriftlige forespørgsler E-3066/02 fra Terence Wynn(1) og E-3456/02 fra Christopher Heaton-Harris(2) omhandlende netop de for nyligt af internationale motorsportsforbunds FIA indførte regler vedrørende deltagelse i motorsportsarrangementer.

I disse svar understreger Kommissionen, at fællesskabsrettens bestemmelser om fri bevægelighed for personer og tjenesteydelser ikke står i vejen for regler og praksis inden for sport, der er begrundet i ikke-økonomiske hensyn som følge af visse konkurrencers særlige karakter, hvis denne karakter ikke samtidig er diskriminerende, uberettiget eller urimeligt omfattende.

Kommissionen råder navnlig ikke over elementer, der kan bidrage til at bekræfte det ærede parlamentsmedlems påstand om, at den nævnte afgift skulle være urimeligt omfattende.

(1) Se side 94.

(2) Se side 116.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0328/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(10. februar 2003)

Om: Kulturelle arrangementer omkring temaet oliven

Messinias industri- og handelskammer har gennem de sidste fem år afholdt arrangementer med oliven som det centrale tema, idet højdepunktet for aktiviteterne har været olivenoliens og olivenens veje, en kulturrejse gennem olivendyrkningsområderne.

For de kommende år er der blevet forelagt kulturministeriet et forslag med titlen Udbredelse af Olivenens Kultur: Kunst, Symbolik, Kultur. De i forslaget indeholdte foranstaltninger omfatter bl.a. oprettelse af et internationalt udstillingsområde i Kalamata, planlægning og bygning af et flytbart museum, der skal kunne transporteres omkring på påhængsvogne, produktion af digitalt kulturmateriale, olivensmagningsseminarer og andre arrangementer.

Kan Kommissionen oplyse, om sådanne foranstaltninger vil være berettigede til at modtage støtte fra det operationelle program for kultur?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(24. marts 2003)

Kommissionen yder støtte til initiativer i kultursektoren. Det gør den inden for rammerne af og i henhold til udvælgelseskriterierne i Kultur 2000-programmet, der er det eneste finansierings- og programmeringsinstrument for kultursamarbejdet i EU.

Hensigten med dette program er at yde støtte til samproducerede og samfinansierede projekter, der gennemføres af mindst tre kontrahenter fra mindst tre deltagerlande.

Det ærede medlem kan finde yderligere oplysninger på internetadressen http://europa.eu.int/comm/culture/eac/c2000condition_en.html.

I forbindelse med foranstaltning 2.1 i det operationelle program, Kultur i Grækenland, blev der den 12. august 2002 offentliggjort en indkaldelse af forslag med et samlet budget på 2 118 000 EUR.

Handelskammeret i Messinia indgav den 30. oktober 2002 et projektforslag, der vil blive evalueret i overensstemmelse med udvælgelseskriterierne, som er nærmere beskrevet i programtillægget.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0753/03

af María Rodríguez Ramos (PSE) til Kommissionen

(5. marts 2003)

Om: Aflivning ved skydning af 70 stykker hornkvæg i regionen Castilla y Léon

Da det ikke er lykkedes landbrugsministeriet i den autonome region Castilla y Léon at få indfanget over 250 kreaturer, som siden ejerens død for fem år siden har strejfet om i Cabrera-bjergene i Léon, har jægerne i området nu fået tilladelse til aflive dem ved skydning. Den første weekend i februar måned blev 70 kreaturer aflivet, nogle med pistol efter langvarige lidelser, og det er meningen at fortsætte på denne måde.

Kan Kommissionen udstede et øjeblikkeligt forbud mod, at de spanske myndigheder på deres område tillader disse barbariske aflivningsmetoder, som er i strid med alle EU-bestemmelser vedrørende aflivning af dyr?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(3. april 2003)

Kommissionen var hidtil ikke opmærksom på det forhold, som det ærede medlem beskriver.

Det er Kommissionens opfattelse, at hvis de pågældende dyr var blevet vilde efter at have strejfet frit om i bjergområder i fem år, behøver slagtningen af disse dyr ikke at opfylde kravene i Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr på slagte- eller aflivningstidspunktet(1).

Selv i tilfælde, hvor direktivets krav finder anvendelse, er skydning med omgående død til følge en tilladt metode til aflivning af dyr, som falder inden for direktivets anvendelsesområde.

Hvis dyrene var blevet vilde, kan det have vist sig umuligt at indfange dem med henblik på aflivning på andre måder eller umuligt for jægerne at komme tæt nok på til at sikre, at dyret dør omgående i hvert enkelt tilfælde.

Det er derfor ikke Kommissionens opfattelse, at den bør skride til handling overfor de spanske myndigheder.

(1) EFT L 340 af 31.12.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0152/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om: Den internationale fiskeriaftale EU-Norge og udviklingssamarbejde

Kan Kommissionen i forbindelse med den gældende internationale fiskeriaftale mellem EU og Norge oplyse:

1. hvor stort et beløb EU har afsat til udvikling af fiskerisektoren i Norge?

2. hvor stor en finansiel modydelse EU skal betale til gengæld for de fiskerettigheder, som fællesskabsflåden har opnået?

3. hvor stort et beløb, som fartøjsejerne i EU skal betale i form af afgifter for fiskerilicenser eller fiskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. marts 2003)

Det ærede medlem har stillet tre spørgsmål om økonomiske transaktioner og afgifter for fiskerilicenser inden for fiskeriaftalen mellem EU og Norge. Aftalen indeholder intet om økonomiske transaktioner mellem EU og Norge og heller ingen bestemmelser om afgifter for fiskerilicenser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0218/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2003)

Om: Fællesskabsbevillinger til kommunale myndigheder i Grækenland

Ifølge oplysninger i den græske presse skete der den 16. januar 2003 iværksættelse af en procedure for beslaglæggelse af rådhuset i Mytilene på grund af gæld, som var stiftet af de kommunale myndigheder, hvis mandat ophørte den 31. december 2002. Hvis kommunen ikke opfylder sine forpligtelser, vil beslaglæggelsesproceduren blive gennemført den 3. marts 2003, hvor rådhuset vil blive solgt på en auktion, fordi de tidligere kommunale myndigheder ikke havde betalt en gæld, de havde stiftet i forbindelse med ekspropriering af arealer, der blev foretaget i 1997 og endeligt lovfæstet i 2000.

Ifølge de samme oplysninger har også Lesbos' søfartsselskab NEA LINES som den tidligere borgmester for Mytilene havde ledet siden 1997 og indtil udløbet af sin mandatperiode (december 2002) meget alvorlige problemer med at betale en gæld, det havde stiftet i forbindelse med køb af hurtigsejlende skibe.

Inden for hvilke fællesskabsinitiativer eller fællesskabsstøtterammer har Mytilene kommune og de kommunale foretagender modtaget støtte? Er NEA LINES blevet finansieret gennem fællesskabsinitiativer eller fællesskabsstøtterammer? I så fald hvornår og med hvilke beløb? Hvad mener Europa-Kommissionen om den eventuelle beslaglæggelse af rådhuset i Mytilene? Er der nogensinde sket noget tilsvarende i noget som helst andet EU-medlemsland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(28. februar 2003)

Ud fra Kommissionens oplysninger er rådhuset i Mytilene, som det ærede medlem nævner, ikke erhvervet med støtte fra EU. Søfartsselskabet NEA Lines har heller ikke modtaget støtte fra Den Europæiske Fond for Regional Udvikling (EFRU) under fællesskabsstøtterammerne for 1989-1999 og 1994-1999.

Til nogle af de projekter på Lesbos, som de kommunale myndigheder i Mytilene har foreslået de græske myndigheder, er der til gengæld ydet fællesskabsmidler, især inden for fællesskabsstøtterammerne for 1989-1999 og 1994-1999. Denne støtte hørte navnlig under underprogrammet EAPTA under de operationelle programmer for regionen det nordlige Ægæerhav.

I Mytilene er der opført en vindmølle på 300 kW til fremstilling af el-produktion, hvor 70 % er finansieret over særprogrammet for de græske øer i Ægæerhavet. De samlede omkostninger til møllens opførelse udgjorde 309 070 EUR.

Desuden vil Kommissionen meddele det ærede medlem, at opførelsen af et kommunalt spildevandsrensningsanlæg i Mytilene by, som blev indviet i 2002, har Kommissionen truffet særlig beslutning om, da der var tale om et projekt under samhørighedsfonden. EF-støtten til dette projekt udgjorde 35 179 980 EUR ud af en samlet pris på 42 286 533 EUR.

Endelig opfordrer Kommissionen det ærede medlem til at henvende sig til de kompetente nationale og regionale myndigheder for at få en fuldstændig liste over de EF-midler, som kommunen i Mytilene har modtaget.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0149/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om: Den internationale fiskeriaftale EU-Madagaskar og udviklingssamarbejde

Kan Kommissionen i forbindelse med den gældende internationale fiskeriaftale mellem EU og Madagaskar oplyse:

1. hvor stort et beløb EU har afsat til udvikling af fiskerisektoren på Madagaskar?

2. hvor stor en finansiel modydelse EU skal betale til gengæld for de fiskerettigheder, som fællesskabsflåden har opnået?

3. hvor stort et beløb, som fartøjsejerne i EU skal betale i form af afgifter for fiskerilicenser eller fiskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. marts 2003)

1. I artikel 2 i protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeriaftalen mellem Fællesskabet og Madagaskar for perioden fra 21. maj 2001 til 20. maj 2004(1), fastsættes det beløb, som skal anvendes til finansiering af målrettede foranstaltninger for udvikling af Madagaskars fiskerisektor, til 517 000 EUR om året.

2. Den finansielle modydelse for de fiskerimuligheder, der indrømmes Fællesskabet, beløber sig til 825 000 EUR om året(2) og dækker en årlig fangstmængde i Madagaskars farvande på 11 000 tons fisk af tunfamilien. Hvis EF-fartøjernes fangster af fisk af tunfamilien i Madagaskars fiskerizone overstiger denne mængde, forhøjes ovennævnte beløb i forhold hertil.

3. I henhold til punkt 2 i bilaget til protokollen fastsættes afgiften til 25 EUR pr. ton, der tages i farvande under madagaskisk jurisdiktion. Licenserne udstedes under forudsætning af, at der til Madagaskars finansforvaltning på forhånd indbetales et beløb på 2 500 EUR om året for hvert notfartøj til tunfiskeri, på 1 500 EUR for hvert langlinefartøj med flydeline på over 150 BRT og på 1 100 EUR for hvert langlinefartøj med flydeline på 150 BRT eller derunder. Disse forhåndsbeløb svarer henholdsvis til rettighederne for 100 tons, 60 tons og 44 tons fangster om året i Madagaskars fiskerizone.

(1) EFT L 296 af 14.11.2001.

(2) Se artikel 2 i protokollen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0158/03

af Adeline Hazan (PSE) til Kommissionen

(22. januar 2003)

Om: Vilkår for hospitalsindlæggelse af børn i Europa

Den europæiske integrationsproces indvirker i stadig stigende grad på sundhedsvæsenet. Syge- og sundhedspleje er ikke et gode, man udveksler, og samtidig udgør adgangen hertil en grundlæggende rettighed i særdeleshed for børn, der er den mest sårbare befolkningsgruppe.

- Agter Kommissionen på baggrund af ovenstående at indføre en række ordninger, der har til formål at sikre så tilfredsstillende hospitalsindlæggelsesvilkår som muligt i hele Europa især for børn og

som opfylder bestemte fælles kriterier, der er opstillet i den europæiske pagt om hospitalsindlagte børn fra 1988 et dokument, der er udfærdiget af sammenslutninger fra 12 europæiske lande, og som indgår i den internationale konvention om børns rettigheder fra 1989?

- Er Kommissionen i stand til at påse, at den forskelsbehandling, der er et resultat af den forskelligartede kvalitet af de ydelser, de forskellige dele af det offentlige sundhedsvæsen i Europa tilbyder, bringes til ophør for at opnå, at ligebehandlingsprincippet opfyldes?

- Agter Kommissionen at gribe ind for at afhjælpe det retlige tomrum, der i dag præger retsforskrifterne for sundhedspersonalet i Europa som følge af manglende europæisk samordning, og dermed imødekomme befolkningens behov på sundhedsområdet på passende måde, især for så vidt angår hospitalsindlæggelse af børn?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. februar 2003)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at samarbejdet mellem medlemsstaternes sundhedsvæsener får stadig større betydning. Samtidig skal Kommissionen gøre opmærksom på bestemmelsen i EF-traktaten om, at Fællesskabets indsats på folkesundhedsområdet fuldt ud skal respektere medlemsstaternes ansvar for organisation og finansiering af sundhedstjenesteydelserne.

For at løse nogle af problemerne i forbindelse med den voksende patientmobilitet og samspillet mellem sundhedsvæsenerne har Kommissionen lanceret en tankeproces på højt niveau med sundhedsministrene og centrale aktører for at drøfte de mulige perspektiver for et forstærket samarbejde og Fællesskabets rolle. Der vil i forbindelse med det nyligt vedtagne handlingsprogram for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed(1) blive lejlighed til at iværksætte en række undersøgelser på disse områder.

(1) EFT L 271 af 9.10.2002.
For at imødekomme et tydeligt behov for klare og præcise regler om, hvordan alvorlige forseelser skal indberettes, blev der i 1999 indført en stærk ordning, som pålægger tjenestemænd pligt til at indberette alvorlige uregelmæssigheder. Denne ordning indeholder en række sikre og effektive indberet-ningskanaler, som tjenestemænd kan bruge til at fremlægge problemerne, og beskytter tjenestemænd, der foretager en indberetning i god tro. I 2002 blev der indført nye regler for indberetning af uregelmæssigheder for at styrke og udvide denne ordning yderligere. Som det ærede medlem utvivlsomt allerede ved, blev disse nye regler anvendt i forbindelse med Paul Van Buitenen, med dennes godkendelse, inden de rent faktisk var blevet vedtaget.

Kommissionen vil gerne påpege, at disse bestemmelser vedrører afsløring af oplysninger om svig, korruption og andre tilsvarende alvorlige forseelser. De omfatter ikke uenighed om lovlige politikker. Det ærede medlem ved formodentlig også, at Marta Andreasen har påstået, at kommissæren med ansvar for budgettet gjorde sig til fortaler for en finansforordning, der ville øge risikoen for svig. Den nye udgave af finansforordningen blev ikke blot hilst velkommen af Den Europæiske Revisionsret, men blev også støttet af Parlamentet og vedtaget af Rådet med enstemmighed. Marta Andreasens påstande retter sig derfor ikke kun mod Kommissionen; de retter sig også mod Den Europæiske Revisionsret, Parlamentet, Rådet og de 15 medlemsstater.
—

En af mulighederne for at kontrollere handelen med kød fra vilde dyr er udviklingssamarbejde med de lande, hvor sådan handel foregår. Kommissionen har i den forbindelse udarbejdet en ny miljø-integreringsvejledning, der endnu kun foreligger som et udkast, og som vil blive færdiggjort i 2003. Udkastet indeholder særlig vejledning i, hvordan man skal indføje biodiversitet i miljøvurderinger i forbindelse med udviklingsprojekter. Der burde f.eks. ikke forekomme noget »nettotab« i forbindelse med genetisk diversitet, populationer af arter eller økosystemer. Med hensyn til transportprojekter (som er et af de områder, der giver anledning til den største bekymring i forbindelse med handel med kød fra vilde dyr) hedder det i miljøintegreringsvejledningen, at den bedste måde at afbøde virkningerne på vil være at planlægge alle veje på en sådan måde, at de går helt uden om beskyttede og sårbare områder. For det andet kan bedre nationale lovgivninger og bedre tilslutning til lovene i de berørte udviklingslande forbedre situationen angående kød fra vilde dyr. I Camerouns tilfælde har regeringen i bilag IV til det landestrategidokument, der blev undertegnet for nylig, forpligtet sig til at standse ulovlig udnyttelse af skove (med indirekte positive virkninger for kontrollen med kød fra vilde dyr). I Gabon er et vigtigt mål for Fællesskabets landestøttestrategi at forbedre bevaringen og den bæredygtige forvaltning af skovressourcerne (herunder vilde dyr og planter). Den regionale 9. EUF for Centralafrika omfatter bistand til bestræbelserne på at afskaffe krybskytteri via lovgivning om beskyttelse, kontrol og overvågning og samfundsbaseret forvaltning af naturressourcer, træning og forskning. Nøglen til bæredygtig udvikling er her ændring af befolkningens og myndighedernes holdning og støtte til de lokale bestræbelser på at ændre situationen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/351

(2004/C 78 E/0369)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3769/02

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. december 2002)

Om: GATS (Den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser)

Kan Kommissionen oplyse, om EU i forbindelse med de mindst udviklede lande har stillet nogen krav vedrørende tjenesteydelser på miljøområdet, og kan den i bekræftende fald gøre rede for målet for og omfanget af sådanne krav?

EU har anført en horisontal begrænsning vedrørende levering af offentlige tjenesteydelser. Denne er i alt væsentlig en »undtagelse« fra de bestemmelser, der finder anvendelse på alle sektorer. Begrænsningen er formuleret som følger: I alle EU-medlemsstater kan tjenesteydelser, der betragtes som offentlig forsyningsvirksomhed på nationalt eller lokalt plan, underlægges offentlige monopoler eller eksklusive rettigheder tildelt private leverandører. Kan Kommissionen, da dette kan være et potentielt vigtigt spørgsmål for de europæiske tjenesteydere i disse forhandlinger, oplyse, hvorfor den ikke henviste til eller efterlyste udtalelser om denne begrænsning i sit konsultationsdokument? Er det faktum, at Kommissionen har anført denne horisontale begrænsning, udtryk for, at den ikke har tillid til, at artikel 1, stk. 3, er tilstrækkelig til at beskytte de offentlige tjenesteydelser, og hvis den mener, at den er tilstrækkelig, hvorfor var der så behov for den yderligere horisontale begrænsning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(20. januar 2003)

Kommissionen kan bekræfte, at de første krav, EU rettede til en række mindst udviklede lande, i nogle tilfælde også dækkede miljøtjenesteydelser. I de pågældende tilfælde blev de mindst udviklede lande opfordret til at »overveje at indgå forpligtelser« inden for måde 3 og 4 med henvisning til et horisontalt krav (dvs. medarbejdere, der udstationeres inden for rammerne af deres virksomhed, og forretnings-rejsende). I tråd med EU's klassificeringsforslag vedrørte opfordringerne dels vandtagning, rensnings- og distributionstjenester samt spildevandstjenester, dels affaldshåndtering, beskyttelse af atmosfæren og klimaet samt oprydning og rensning af jord og vand. Det skal imidlertid understreges, at sådanne krav kun blev rettet til 7 ud af de 30 mindst udviklede lande, der er medlemmer af Verdenshandelsorganisationen (WTO), og hvor EU mente, at åbningen af de pågældende sektorer for udenlandsk levering ville være en klar fordel for deres økonomiske udvikling, fordi det gav bedre muligheder for adgang til udenlandsk kapital og knowhow.

Den horisontale begrænsning gælder de områder, der falder ind under aftalen og således uden for undtagelsen i henhold til artikel 1, stk. 3, i GATS. Der er især tale om de situationer, hvor tjenesteydelser tilbydes på kommercielle vilkår, f.eks. i tilfælde af affaldshåndtering, men hvor medlemsstaterne på grund af den særlige organisering af det pågældende marked har besluttet at begrænse ydelsen af tjenesterne inden for et bestemt område til kun én tjenesteleverandør.