ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0106/97 af James Nicholson (I-EDN) til Kommissionen (29. januar 1997)

Om: Genmanipulation af sojaboenner Vil Kommissionen bringe foelgende oplysninger:

1. Hvilke tiltag vil den foreslaa for at sikre, at foedevarer, der indeholder genmanipuleret soja, kan identificeres af forbrugerne?

2. Hvilke forskningsresultater er blevet behandlet med hensyn til de mulige skadelige virkninger af tilfoersel af genmanipuleret soja til foedekaeden?

3. Antallet af foedevarer, hvorom det vides, at de indeholder denne form for soja?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (12. maj 1997)

1. Raadets og Parlamentets forordning (EF) nr. 258/97 om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser ((EFT L 43 af 14.2.1997. )) blev vedtaget den 27. januar 1997 og traeder i kraft den 15. maj 1997. De varer, der er omfattet af forordningen og som svarer til en af de fire kategorier i artikel 8 er underkastet forordningens maerkningsbestemmelser.

I henhold til forordningens bestemmelser fastsaetter Kommissionen, bistaaet af et staaende udvalg bestaaende af medlemsstaternes repraesentanter, indgaaende bestemmelser om gennemfoerelse af maerkningskravene. Kommissionen har allerede ivaerksat denne procedure og agter at goere alt for at afslutte den, foer forordningen traeder i kraft. Kommissionen agter ogsaa at forelaegge et forslag inden for rammerne af Raadets direktiv 79/112/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for saadanne levnedsmidler ((EFT L 33 af 8.2.1979. )), og dette betyder, at der gaelder de samme maerkningskrav for sojaboenner som i forordning 258/97. Endvidere opfordrer Kommissionen til frivillig maerkning af genmanipulerede produkter, som er omfattet af direktiv 90/220/EOEF ((EFT L 117 af 8.5.1990. )), naar de meddeles Kommissionen.

2. Gennemgang af den risikovurdering, der er fastsat i direktiv 90/220/EOEF om markedsfoering af genetisk modificerede organismer udfoeres decentraliseret af medlemsstaternes kompetente myndigheder. Denne risikovurdering tager hensyn til al relevant foreliggende videnskablig oplysning, navnlig de potentielt skadelige virkninger af indfoerelse af genetisk modificeret soja i foedekaeden.

3. Kommissionen har ingen oplysninger om en begraensning af anvendelsen af genetisk modificeret soja i specifikke dele af foedevareforarbejdningen. Hvis produktet overholder alle relevante forordningers krav, kan det principielt anvendes og forarbejdes som alle andre arter sojaboenner. Kommissionen vedlaegger derfor en illustration over anvendelsen af sojaboenner, som indeholder generelle oplysninger om de produkter, som indeholder sojaboenner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0343/97 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (13. februar 1997)

Om: Den faelles markedsordning for olivenolie - Udgifter til oplagringsforanstaltninger i Italien

I Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1995 oplyses det, at budgettet for 1996 til EUGFL, Garantisektionens udgifter til olivenolie beloeber sig til i alt 1.781 mio ecu. Det konstateres, at dette tal er paa linje med udgifterne mellem 1991 og 1993, men at udgiftsniveauet i 1995 var betydeligt lavere, nemlig blot 812,5 mio ecu.

Udgifterne til oplagringsforanstaltninger inden for denne sektor var negative i 1995, idet de androg -94,9 mio ecu.

Hvor meget er der i alt ydet til oplagringsforanstaltninger for olivenolie i Italien?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-0320/97, E-0321/97, E-0322/97, E-0323/97, E-0324/97, E-0325/97, E-0326/97, E-0327/97, E-0328/97, E-0329/97, E-0330/97, E-0331/97, E-0332/97, E-0333/97, E-0334/97, E-0335/97, E-0336/97, E-0337/97, E-0338/97, E-0339/97, E-0340/97, E-0341/97, E-0342/97, E-0343/97 og E-0344/97 (6. marts 1997)

De af det aerede medlem oenskede oplysninger om udgifter er anfoert i nedenstaaende tabel. Faellesskabets samlede udgifter under budgetterne for 1995 og 1996 var paa henholdsvis 812,5 og 2007,7 mio. ECU. Forskellen i forhold til de samlede beloeb i tabellen skyldes navnlig betalinger vedroerende salgsfremmende foranstaltninger for olivenolie. Beloebet i budgettet for 1995 ligger meget langt under beloebet for 1996 (og 1994) som foelge af den beslutning, der blev truffet ved vedtagelsen af prispakken for 1994/95 om at udskyde betalingsdatoen. Budgettet for 1995 omfattede ikke betalinger for produktionsaaret 1994/95, men kun resterende betalinger for produktionsaaret 1993/94.

(i mio. ECU)

>TABLE>
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1353/97 af Ludivina García Arias (PSE) til Kommissionen (21. april 1997)

Om: Europaeisk samarbejde til fordel for kvinderne i Mozambique

Kan Kommissionen oplyse om de direkte samarbejdsprojekter, som Kommissionen deltager i gennem NGO'er eller inden for rammen af Den Europaeiske Udviklingsfond, som er blevet gennemfoert, er ved at blive gennemfoert eller planlaegges at blive gennemfoert i Folkerepublikken Mozambique, og som skal forbedre kvindernes situation eller forebygge, at unge piger udnyttes seksuelt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro (13. maj 1997)

Kommissionen finansierer mange projekter, som tager sigte paa at forbedre forholdene for befolkningen i Mozambique. En raekke projekter har saerlige konsekvenser for kvinderne. Den finansierer dog ikke specifikke projekter til fordel for kvinder i Mozambique og fastholder sin politik om i stadig hoejere grad at integrere koensbestemte spoergsmaal i hele samarbejdsprogrammet.

Kommissionen finansierer ikke nogen projekter, der udelukkende tager sigte paa at undgaa seksuel udnyttelse af smaapiger, selv om nogle social- og sundhedsprojekter (vedroerende gadeboern og koenssygdomme) omfatter elementer, der kan bidrage til dette omraade.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1794/97 af Luigi Colajanni (PSE) til Kommissionen (16. maj 1997)

Om: Konkrete aktioner til beskyttelse af kulturarven og den kreative arv i Middelhavsomraadet

I sluterklaeringen fra Euro-Middelhavskonferencen i Barcelona den 27.-28. november 1995 praeciseres det, at det er noedvendigt at »fremsaette konkrete forslag til handling paa bl.a. foelgende omraader: kulturarv og kreativ arv...«. I sin beslutning af 13. marts 1997 (A4-0027/97) opfordrer Parlamentet Kommissionen til at »fremme et nyt program for at beskytte kulturarven i Euro-Middelhavslandene og restaurere, vedligeholde og udbrede kendskabet til historiske og arkaeologiske vaerker o.l. i tredjelande i Middelhavsomraadet«.

Kan Kommissionen paa denne baggrund oplyse om:

1. trufne foranstaltninger, begrundelsen for allerede trufne valg og perspektiverne paa kort og mellemlang sigt?

2. foranstaltninger, der er truffet for at knytte institutioner og mellemstatslige eller ikke-statslige organisationer sammen, der allerede har gjort erfaringer inden for kulturarv og kreativ arv, med henblik paa fastlaeggelse af en arbejdsmetode og udvaelgelse af prioriterede aktioner?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marin (9. juni 1997)

Spoergsmaalet om kulturarven blev behandlet paa den foerste ministerkonference efter konferencen i Barcelona i forbindelse med Euro-Middelhavslandenes partnerskab. De 27 kulturministre fra Faellesskabet og middelhavslandene holdt moede i Bologna den 21. og 22. april 1996 om bevarelse af kulturarven i Euro-Middelhavslandene.

Ministrene godkendte en erklaering med en raekke prioriterede spoergsmaal i forbindelse med samarbejdet.

I Bologna-erklaeringen blev Kommissionen anmodet om at foelge konferencen op og at ivaerksaette projekter til bevarelse af kulturelle vaerdier. Den 9. og 10. september 1996 blev der saaledes afholdt et foerste moede med de 27 kulturministeriers repraesentanter samt repraesentanter for internationale organisationer med det formaal at finde frem til regionalprojekter med den stoerst mulige deltagelse af Euro-Middelhavslandene. Der blev fremlagt ca. et hundrede forslag, og man droeftede gennemfoerelsesbestemmelser til disse forslag og maalet hermed.

Den 20. og 21. december 1996 var der paa et andet ekspertmoede mulighed for at uddybe droeftelserne og at udarbejde 21 regionalprojekter af betydning for Euro-Middelhavslandene. Man er i oejeblikket ved at foretage en evaluering og endelig gennemgang af finansieringsansoegningerne med henblik paa gennem MEDA-programmet at finansiere 16 projekter, hvoraf en del gennemfoeres over 3 aar. Det er maalet at indlede et konkret samarbejde i 1997.

De statslige og ikke-statslige organisationer, der tager sig af kultur- og kunstskatte, deltager i alle faser af tilrettelaeggelsen af samarbejdet. De blev opfordret hertil paa Bologna-konferencen og har derefter medvirket i udarbejdelsen af projekterne enten ved deltagelse i ekspertmoeder eller i projektkoordinationen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1349/97 af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen (21. april 1997)

Om: Kvindelige tjenestemaend i Kommissionen

Hvor mange procent af personalet i loenklasse D i Kommissionen er kvinder?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen paa skriftlige forespoergsler E-1347/97, E-1349/97, E-1350/97 og E-1351/97 (29. maj 1997)

Antallet af kvinder i de forskellige kategorier i Kommissionen var pr. marts 1997 saaledes:

>TABLE>

Disse tal omfatter kun fastansatte tjenestemaend, der afloennes over driftsbudgettet. Personale, der afloennes over forskningsbudgettet, midlertidigt ansatte og hjaelpeansatte er altsaa ikke omfattet.

Det skal bemaerkes, at Kommissionen har sat aarlige maal for ansaettelse af kvinder for at foroege antallet af kvinder paa alle niveauer i kategori A, herunder i lederstillinger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1345/97 af Carmen Díez de Rivera Icaza (PSE) til Kommissionen (10. april 1997)

Om: Projektet »Hidrovía Paraguay-Paraná«

1. I hvilken udstraekning stoetter Kommissionen og EU-medlemsstaterne etableringen af en »Hidrovía Paraguay-Paraná« (HPP), herunder isaer inden for rammerne af EU's forbindelser med Mercosur?

2. I hvilken udstraekning vil den EU-finansierede undersoegelse om udbedring af havnene i de fem lande, der er omfattet af HPP-projektet, faa indflydelse paa stoetten til etableringen af HPP?

3. Foeler Kommissionen sig moralsk forpligtet af kriterierne for en baeredygtig udvikling i Agenda 21, der blev vedtaget i Rio i 1992, naar den traeffer sin endelige afgoerelse om oekonomisk stoette til (mega-)projekter med afgoerende miljoemaessige og sociale foelger i tredjelande?

4. Hvilke kriterier laegger Faellesskabet til grund for oekonomisk stoette til omfattende projekter, som for eksempel etableringen af HPP (herunder kriterier vedroerende socio-oekonomiske forhold, en baeredygtig udvikling, miljoeet, gennemsigtighed, inddragelse og information af offentligheden, lokalsamfunds og indfoedtes rettigheder, indholdet af forudgaaende miljoevurderingsundersoegelser, oekonomisk baeredygtighed samt undersoegelse af eventuelle alternativer...)?

5. Hvilken form for finansiering yder eller agter Kommissionen eller medlemsstaterne at yde til HPP? I hvilken udstraekning er de forskellige finansieringskanaler koordineret?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marin (6. maj 1997)

1. Mercosur-landene og Bolivia har besluttet at gennemfoere et projekt om »forbedring af sejlbarheden paa floderne Paraguay og Paraná«, med henblik paa at forbedre integreringen af transportinfrastrukturerne i Mercosur-landene og give Bolivia adgang til havet.

Efter anmodning fra de naevnte lande samarbejder Kommissionen med dem om gennemfoerelsen af en teknisk undersoegelse for at forbedre visse havne.

Kommissionen har ikke kendskab til nogen deltagelse fra medlemsstaternes side.

2. Undersoegelsen vil i foerste instans goere det muligt at konstatere gennemfoerligheden, havnearbejdets omfang, en analyse af miljoeet og af de socio-oekonomiske virkninger af reguleringsarbejderne.

I anden instans er det forudset at gennemfoere en ingenioerundersoegelse med henblik paa at udarbejde detaljerede tekniske planer over omlaegningen af havnene.

3. Kommissionen gaar ind for kriterierne i Agenda 21.

4. Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-3244/95 ((EFT C 109 af 15.4.1996. )) og E-3243/95 ((EFT C 161 af 5.6.1996. )) fra Maartje Van Putten og skriftlig forespoergsel nr. 2157/95 fra Wolfgang Kreissl-Doerfler ((EFT C 66 af 4.3.1996. )).

5. Kommissionen vil udelukkende finansiere de tekniske undersoegelser. Stoerstedelen af anlaegsarbejderne vil eventuelt blive finansieret af de specialiserede institutioner (IDB, Fonplata, UNDP, EIB o.s.v.) samt af private banker afhaengigt af, hvilke arbejder der skal gennemfoeres.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1291/97 af Bill Miller (PSE) til Kommissionen (11. april 1997)

Om: EU-medlemsstater

Anerkender Kommissionen, at Isle of Man, Andorra, Monaco, Vatikanet, San Marino og Kanaloeerne ikke er EU-medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (16. maj 1997)

EU's medlemsstater er de femten, der er naevnt i EF-traktatens artikel 227, stk. 1. Forbindelserne mellem Faellesskabet og de omraader og stater, det aerede medlem omtaler, er undergivet foelgende saerlige betingelser:

- Kanaloeerne og Isle of Man er hverken en del af Det Forenede Kongerige eller kolonier. De er selvstyrende omraader under den britiske krone. EF-traktaten og den afledte faellesskabsret finder kun anvendelse paa oeerne i det omfang, det er noedvendigt for at sikre gennemfoerelsen af de ordninger for oeerne, som er omhandlet i traktaten vedroerende Det Forenede Kongeriges tiltraedelse af Faellesskabet (protokol nr. 3);

- Vatikanstaten er hverken en medlemsstat eller en del af Faellesskabets toldomraade;

- Monaco er et fyrstendoemme, som er en del af Faellesskabets toldomraade (artikel 3 i forordning (EOEF) nr. 2913/92 ((EFT L 302 af 19.10.1992.))) og undergivet visse bestemmelser i den afledte ret (f.eks. vedroerende moms);

- San Marino er en republik, som ikke er en del af Faellesskabets toldomraade. Dens forbindelser med Faellesskabet er reguleret ved Raadets afgoerelse 92/561/EOEF ((EFT L 359 af 9.12.1992.)) og ved samarbejdsaftalen af 16. december 1991, som afventer ratificering;

- Andorra er et dobbeltfyrstendoemme, som ikke er en del af Faellesskabets toldomraade. Forbindelserne mellem Andorra og Faellesskabet er reguleret ved den handelsaftale, der indgaar i Raadets afgoerelse 680/90/EOEF ((EFT L 374 af 31.12.1990.)).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1123/97 af Patrick Cox (ELDR) til Kommissionen (19. marts 1997)

Om: Irsk hoejesteretsafgoerelse - Sagen om Emerald Meats og GATT-koedimporten

Hvilken eventuel opfoelgning foreslaar Kommissionen i forbindelse med den irske Hoejesterets afgoerelse (den 3.3.1997) i sagen om Emerald Meats og GATT-koedimporten?

Kan Kommissionen bekraefte, om det er korrekt at den, som angivet i de irske medier, er blevet kraftigt vildledt af det irske landbrugsministerium, og hvilke foranstaltninger den har truffet eller agter at traeffe i sagen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (22. april 1997)

Som fastslaaet af Domstolen i afsnit 40 i dommen i de forenede sager C-106/90, C-317/90 og C-129/91 indebaerer kravene til Faellesskabets forvaltning ikke, at Kommissionen noedvendigvis skal vaere i stand til at korrigere forkerte beslutninger truffet i specifikke sager af de nationale myndigheder i forbindelse med forvaltningen af importkvoter, idet overholdelse af de faelles bestemmelser og den ensartede anvendelse heraf i hele Faellesskabet kan sikres enten ved hjaelp af traktatens artikel 169 som foelge af undladelse af at opfylde forpligtelser eller i forbindelse med sager, der verserer for nationale domstole, hvor proceduren i EF-traktatens artikel 177 kan bringes i anvendelse.

Da sagen i dette tilfaelde er blevet tilfredsstillende loest ved nationale retsinstanser, ser Kommissionen ikke nogen grund til at foretage sig yderligere, da der ikke er nogen finansielle foelger for Faellesskabets budget.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1006/97 af Dietrich Elchlepp (PSE) til Kommissionen (19. marts 1997)

Om:Flytning af tyske virksomheder til Frankrig i forbindelse med EU-stoette

Under vedvarende henvisninger til stoette fra EU's strukturfonde opfordres tyske virksomheder i det sydlige Oberrhein til at flytte deres hjemsted til Frankrig. Saaledes gaar der vigtige arbejdspladser tabt i de tyske virksomheder, uden at der skabes yderligere arbejdspladser i Europa som et hele.

Kan Kommissionen give foelgende oplysninger:

Er det i overensstemmelse med den europaeiske arbejdsmarkeds- og regionalpolitik, at virksomheder i de interne europaeiske graenseregioner opfordres til at flytte deres hjemsted til nabolande ved hjaelp af midler fra EU's strukturfonde, uden at det samtidig sikres, at der skabes flere nye arbejdspladser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (24. april 1997)

I et Faellesskab, hvor et af principperne er etableringsfriheden, kan enhver virksomhed beslutte at henlaegge eller flytte sine aktiviteter til en region fremfor en anden. Denne type beslutninger indgaar i oevrigt ofte i en bredere sammenhaeng med rationalisering eller udvikling af investeringerne. De forhold, virksomhederne tager hensyn til, naar de traeffer beslutning om deres lokalisering, er mangfoldige og i almindelighed ukendte for Kommissionen. Muligheden for at opnaa investeringsstoette er kun en blandt flere, og ofte er den ikke afgoerende.

Faellesskabets strukturfonde kan kun supplere nationale stoetteordninger med regionalt formaal inden for graenserne af de fastsatte stoettelofter og under forudsaetning af, at disse ordninger er blevet meddelt Kommissionen og anerkendt af denne som forenelige med enhedsmarkedet, jf. EF-traktatens artikel 92 og 93. Naar disse betingelser er opfyldt, er der i princippet ikke noget til hinder for, at en given virksomhed kan udnytte en stoetteordning, som tager sigte paa udvikling af en ugunstigt stillet region, og som medfinansieres af strukturfondene.

Med hensyn til de tilfaelde af graenseoverskridende virksomhedsflytning, det aerede medlem henviser til, skal det praeciseres, at der paa begge sider af graensen mellem Suedbaden og Alsace findes omraader, som er stoetteberettigede under strukturfondenes maal 5b. De to regioner er ligeledes stoetteberettigede under faellesskabsinitiativet til fordel for graenseomraader, hvorigennem der dog ikke kan ydes direkte stoette til materielle investeringer.

Betingelserne for ydelse af strukturfondsstoette i disse graenseomraader maa derfor betragtes som sammenlignelige.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1657/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (14. maj 1997)

Om: Retsforfoelgelse af journalister i Graekenland

To kendte journalister ved en stor graesk avis retsforfoelges for misligholdelse af statshemmeligheder, spionage og manglende overholdelse af tjenstlig fortrolighed.

Retsforfoelgelsen er baseret paa en offentliggoerelse af dokumenter, som det graeske udenrigsministerium havde karakteriseret som fortrolige, hvilket helt klart er ubegrundet, da det ene af disse dokumenter blot var en fuldmagt, der gav en graesk diplomat ret til at meddele indholdet af det andet dokument til myndighederne i Fyrom. Offentliggoerelsen af disse dokumenter var saaledes ikke noget, der kunne skade de graeske interesser. Det boer understreges, at Det Europaeiske Journalistforbund i sin seneste erklaering fra Dublin (26.-27. april 1996) fordoemmer ministrenes ret til at udfaerdige dokumenter, der karakteriseres som fortrolige under tilsidesaettelse af de interesser, borgerne kunne have af de oplysninger, der ellers ville blive bragt for dagens lys. I samme erklaering hedder det tillige, at ignen journalist boer retsforfoelges, irettesaettes eller fratages sin indflydelse, fordi han har givet offentligheden eller massemedierne oplysninger, for saa vidt disse oplysninger er til gavn for offentligheden.

Kan Kommissionen give oplysninger om det graeske udenrigsministeriums utilstedelige retsforfoelgelse af de to journalister, samt hvilke foranstaltninger den har til hensigt at ivaerksaette med henblik paa at lette deres vanskelige situation og for at noget lignende ikke gentager sig i fremtiden for journalister, der bringer oplysninger for dagens lys, som er af afgoerende betydning for et lands borgere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (4. juni 1997)

Kommissionen tilaegger respekten for menneskerettighederne over alt i verden den stoerste betydning. Faellesskabet har imidlertid ikke ved traktaterne nogen generel befoejelse til at sikre respekten for de grundlaeggende rettigheder. Det har i denne forbindelse kun befoejelser med hensyn til anvendelsen af faellesskabsretten, som bygger paa respekten for de grundlaeggende rettigheder.

Hvad angaar den situation, som de aerede medlem omtaler, skal Kommissionen minde om, at respekten for menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder garanteres af medlemsstaterne, baade internt med intern klageadgang og eksternT paa basis af de ordninger, der findes i Europaraadets konvention om beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0967/97 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (13. marts 1997)

Om: Egnatia-vejen

Med beslutning nr. 25382/DE 2352 af 19.7.1996 optog det graeske oekonomiministerium paa budgettet over offentlige investeringer (SAE 071/2) projektet »vejforbindelse til havnen i Iguminitsa«, som omfatter en vejforbindelse mellem havnen og Egnatia-vejen, vejkrudepunkter i flere planer hvor den krydser Egnatia-vejen til Preveza og regionalvejen samt afdelingen af regionalvejen indtil provinsvejen til Gregochori. Fra krydsningspunktet med Egnatia-vejen og indtil den graesk-albanske graense (Sajiada) er der imidlertid ikke truffet bestemmelse om bygning af nogen vej (skoent det kun drejer sig om 15 km), og der er selvfoelgelig heller ikke fastsat finansiering.

Eftersom:

- Egnatia-vejen er en vejakse, som bidrager til en afbalanceret udvikling i det bredere omraade,

- den ovennaevnte udeladelse viser, at projektet er af uigennemtaenkt og brudstykkeagtig karakter, hvilket vil kunne have negative foelger for den oekonomiske udvikling i Epiros og i Albanien,

- Egnatia-vejen fremmer samarbejdet paa Balkan, men ogsaa samarbejdet mellem Balkanlandene og landene i Den Europaeiske Union,

- der i forbindelse med det offentlige investeringsprogram foregaar der et udbud i forbindelse med bygning af en toldstation i Sajiada ved den graesk-albanske graense samt en afdeling af vejen til denne station,

bedes Kommissionen oplyse, Kommissionen som i oevrigt ogsaa finansierer projektet, om den har kendskab til denne udeladelse, og hvad den har til hensigt at goere for at ogsaa dette stykke paa 15 km indtil den graesk-albanske graense, som er en saerlig vigtig investering, kan blive medtaget i finansieringen og gennemfoerelsen af et faellesskabsprogram?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (28. april 1997)

Tilvejebringelse af forbindelse mellem de tilgraensende lande (navnlig Albanien og Bulgarien) og Egnatia-vejen er en af prioriteterne i EF-initiativprogrammet Graekenland-de ydre graenser.

Der planlaegges saaledes nye straekninger eller udbygning af eksisterende straekninger i forbindelse med fem vejakser i retningen nord-syd (Ioannina-Kakavia, Igoumenitsa-Sagiada-graenseovergangen, Siatista-Cristallopigi, Serres-Promahonas, Alexandroupolis-Ormenio).

Viderefoerelse af disse akser i tredjelandene er ogsaa en af prioriteterne i det tilsvarende PHARE-program Cross-border cooperation (CBC).

Hvad angaar aksen Igoumenitsa-Sagiada-graenseovergangen finansieres foelgende projekt i forbindelse med EF-initiativprogrammet: vejen Sagiada-Agios Theodoros-graenseovergangen (anslaaet pris 800 mio. drakmer eller 2,67 mio. ECU).

For at sikre, at aksen kan fungere, er straekningen Igoumenitsa-Sagiada ligeledes blevet undersoegt af overvaagningsudvalget for EF-initiativet, men det ser ikke ud til, at udviklingen i den fremtidige trafik kan begrunde nogen aendringer i de tekniske standarder for den eksisterende vej.