SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0787/03

af Sérgio Marques (PPE-DE) til Kommissionen

(14. marts 2003)

Om: Kommissionens anden rapport om regionerne i den yderste periferi

I Sevilla (juni 2002) opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen og Rådet til at uddybe gennemførelsen af traktatens artikel 299, stk. 2, der anerkender den særlige situation, som regionerne i den yderste periferi befinder sig i, og til at forelægge passende forslag for at tage hensyn til deres særlige behov . Det Europæiske Råd noterede sig, at Kommissionen havde til hensigt at forelægge en ny rapport om disse regioner, som bygger på en samlet og sammenhængende tilgang til den særlige situation, som regionerne befinder sig i, og de måder, hvorpå man kan afhjælpe denne situation.

Kommissionen er fra forskellig side regionerne i den yderste periferi, de respektive stater, Europa-Parlamentet, Regionsudvalget og Det Økonomiske og Sociale Udvalg blevet gjort opmærksom på, at det er nødvendigt at uddybe gennemførelsen af traktatens artikel 299, stk. 2, og undersøge mulighederne i forhold til de reelle og påtrængende behov i regionerne i den yderste periferi. Inden for rammerne af arbejdet i Det Europæiske Konvent kæmpes der ligeledes for en konsolidering af artikel 299, stk. 2.

Det er også på tide at genoverveje, hvordan EU skal opfylde de reelle og påtrængende behov hos regionerne i den yderste periferi. For at gøre det må der f.eks. ske en aktualisering af de prioriteter, der er blevet opstillet, navnlig inden for rammerne af POSEI-programmerne og i Kommissionens første rapport fra 2000, der må tilføjes nye prioriteter såsom investering i menneskelige ressourcer og adgang til videns- og informationssamfundet for borgerne i disse regioner, og der må findes en passende løsning til finansiering af de foranstaltninger, som regionerne i den yderste periferi har dokumenteret behov for, og som ikke kan løses eller ikke kan finansieres via strukturfondene, Samhørighedsfonden eller andre af de midler, der i øjeblikket står til rådighed.

Som følge heraf bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Artikel 299, stk. 2, giver mulighed for udvikling af en politik for de regionerne i den yderste periferi, der kan bekæmpe og effektivt afhjælpe de begrænsninger, som disse regioners fjerne beliggenhed skaber. Hvordan agter Kommissionen at gennemføre denne politik?

2. Er Kommissionen indstillet på at udarbejde et globalt program for bæredygtig udvikling af regionerne i den yderste periferi, som omfatter fastlæggelse af, på hvilke områder der skal gribes ind, hvilke foranstaltninger der skal udvikles, og på hvilken måde det kan gøres?

3. Hvordan agter Kommissionen at løse problemet med finansiering af foranstaltninger i regionerne i den yderste periferi, som ikke kan finansieres via strukturfondene, Samhørighedsfonden eller andre instrumenter?

4. Hvornår og i hvilken form agter Kommissionen at forelægge den i Sevilla bebudede rapport?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(2. maj 2003)

Kommissionen har taget konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Sevilla den 21. og 22. juni 2002 til efterretning og truffet forberedelser til udarbejdelse af den forventede samlede rapport, eventuelt ledsaget af forslag.

Som allerede anført i beretningen om gennemførelse af EF-traktatens artikel 299, stk. 2, af 19. december 2002(1) har Kommissionen bl.a. videreført partnerskabsforbindelserne med regionerne i den yderste periferi og truffet foranstaltninger til at sikre, at den interne koordinering af Kommissionens initiativer fortsætter.

Opstillingen af en politik for regionerne i den yderste periferi og et samlet program for en bæredygtig udvikling i disse regioner, som foreslået af Det Europæiske Råd i Sevilla, kan kun ske på grundlag af samråd og udvekslinger mellem Kommissionen og disse regioner og under hensyntagen til de memoranda, de berørte medlemsstater vil forelægge Kommissionen i løbet af første halvår 2003.

Strukturfondenes bidrag til den økonomiske og sociale udvikling i regionerne i den yderste periferi er meget betydeligt, ikke alene fordi disse regioner modtager støtte under mål 1 som en samhørighedspolitisk prioritet, men også fordi deres særlige handicap erkendes. Det skal imidlertid bemærkes, at EU's udvidelse med ti nye medlemsstater, i hvilke mange regioner har et udviklingsefterslæb i forhold til EU-gennemsnittet, gør det nødvendigt at løse de spørgsmål, der opstår i forbindelse med denne nye situation. Der er redegjort for dette i den anden situationsrapport, som Kommissionen vedtog den 30. januar(2). Af de mange overvejelser vedrørende spørgsmålene i forhindelse med udvidelsen fremgår det, at de foreslåede foranstaltninger skal tilgodese de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi og medvirke til passende løsninger inden for rammerne af fællesskabsretten og -resssourcerne.

Men ud over støtten fra strukturfondene og Samhørighedsfonden skal målet om at fremme en bæredygtig udvikling i regionerne i den yderste periferi også fortsat tages i betragtning i Fællesskabets politikker som helhed, som anført i EF-traktatens artikel 299, stk. 2.

Rapporten vedrørende et samlet program for en bæredygtig udvikling i regionerne i den yderste periferi, som foreslået af Det Europæiske Råd i Sevilla, vil blive drøftet og vedtaget samtidig med den tredje rapport om politikken for økonomisk og social samhørighed i slutningen af 2003.

(1) KOM(2002) 723 endelig udg.

(2) KOM(2003) 34 endelig udg.