ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3193/01

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(20. november 2001)

Om: Europæiske bidrag til sammenslutninger og foreninger

Det fremgår af 2001-budgettet, at Den Europæiske Union afsætter over 32 mio. EUR (64 mia. lire) til 24 sammenslutninger, der har til formål at fremme det europæiske civilsamfund. Ud fra hvilke kriterier bedømmer Kommissionen, om en sammenslutning er berettiget til støtte i forhold til en anden? Hvilke kriterier er gældende for kontrollen med den måde, hvorpå disse sammenslutninger anvender finansieringerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(29. januar 2002)

For hovedparten af disse budgetposters vedkommende ønsker Kommissionen at anvende åbne forslagsindkaldelser, som skal gøre det muligt at udvælge de organisationer, som giver de bedste muligheder for at fremme ideen om det europæiske civilsamfund, med anvendelse af en begrænset investeringsramme. I disse forslagsindkaldelser fastslås klart de udvælgelseskriterier, som organisationerne skal opfylde. Dette har været baggrunden for opstillingen af det foreløbige budgetforslag for 2002.

I år såvel som tidligere år har Parlamentet under budgetproceduren, for så vidt angår visse budgetposter, såsom A-3021, A-3026, posterne vedrørende forbindelser udadtil og A-3042, udtrykkelig defineret støttemodtagerne gennem ændringsforslag til budgettet. Det drejer sig om modtagere, som Parlamentet mener opfylder målsætningen for budgetposterne. Ændringsforslagene omfatter en liste over modtagere, der skal anføres i anmærkningen, eller de indfører specifikke poster for bestemte modtagere.

Kommissionen har meddelt, at den vil respektere budgetmyndighedens ønsker, som de kommer til udtryk i anmærkningerne, i det omfang disse ikke er i modstrid med Kommissionens politiske målsætninger eller med reglerne og principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning.

Hvad angår kontrol, indeholder de standardaftaler, der anvendes i forbindelse med tilskud, i artikel 10 en beskrivelse af metoderne til teknisk og finansiel kontrol.

Endvidere kontrollerer Kommissionen altid, inden den udbetaler den sidste tranche af tilskuddet, hvorledes fællesskabsmidlerne er anvendt. Når det f.eks. gælder tilskud til driftsudgifter, udbeder den sig et årsregnskab og sikrer sig, at organisationen anvender tilskuddet til opnåelse af balance og at reglerne for samfinansiering er overholdt. I tilfælde af problemer foretages en mere dybtgående revision.

Samtlige regler vedrørende Kommissionens tilskudsforvaltning fremgår af et vademecum, som er et offentligt dokument, der findes på institutionernes websted Europa (http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgc/info_subv/vm_gm.htm). Dette vademecum indeholder i kapitel 8 detaljerede instruktioner for tilskudsforvalterne, hvad angår den regelmæssige kontrol af tilskuddene og af deres modtagere, revisioner og eventuel tilbagesøgning af uberettiget udbetalte beløb.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3199/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(20. november 2001)

Om: Færdiggørelse af projekter i forbindelse med De Olympiske Lege

I forbindelse med De Olympiske Lege i Athen 2004 finansierer Kommissionen visse projekter til forbedring af livskvaliteten samt projekter på det kulturelle område. Til området for livskvalitet hører projekter såsom metroen, projekter med henblik på at lette bytrafikken samt andre projekter, der stadigvæk befinder sig på planlægningsstadiet, såsom sporvejene og forstadsjernbanen. På det kulturelle område skal der gennemføres projekter såsom integration af arkæologiske steder m.m. Kan Kommissionen oplyse, hvor der er problemer i forbindelse med færdiggørelse af disse projekter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(18. januar 2002)

De græske myndigheder sendte den 13. september 2001 Kommissionen en liste over de vigtigste projekter, som de anser for at være knyttet til De Olympiske Lege i 2004, og som foreslås medtaget i de operationelle programmer under EU-støtterammen for programmeringsperioden 2000-2006.

Kommissionen sendte myndighederne et brev den 25. oktober 2001, hvori den informerede dem om, at den ville holde sig i nær kontakt med forvaltningsmyndighederne og tilbyde al den støtte, der kræves for at hjælpe de græske myndigheder med at nå de mål, der er sat for gennemførelsen af arbejderne.

Kommissionen påpegede også, at kontrakterne om forstadsjernbanen og sporvejene endnu ikke var indgået, og at man blev nødt til at gøre alt for at fremskynde især disse projekter. Kommissionen vil i de kommende måneder være i regelmæssig kontakt med forvaltningsmyndighederne med henblik herpå. Der gøres dog opmærksom på, at det ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) er medlemsstaterne, der har det fulde ansvar for planlægningen og gennemførelsen af projekter.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3519/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Sigøjnere og omkringrejsende personer fare for social marginalisering i EU

De eksterne bedømmere har forkastet projekter for udvikling og forbedring af undervisning og uddannelse af sigøjnere og omkringrejsende personer (herunder tivoli- og cirkusfolk og folk på flodpramme), der er blevet forelagt Kommissionen med henblik på finansieringstilskud.

Har Kommissionen forsøgt at samarbejde med initiativtagerne til disse projekter for at hjælpe dem med at udarbejde projektansøgninger, der opfylder kravene for økonomisk støtte, og dermed give dem mulighed for at hjælpe sigøjnere og omkringrejsende personer? Kan Kommissionen i benægtende fald forklare, hvorfor den ikke har gjort det?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(15. februar 2002)

Kommissionen har finansieret et betydeligt antal projekter med sigte på at udvikle og forbedre undervisning og uddannelse af sigøjnere og omkringrejsende personer (herunder tivoli- og cirkusfolk og folk på flodpramme).

Da denne målgruppe er en prioritet inden for Socrates-programmet (Comenius), er der hvert år, siden programmet blev indledt, blevet bevilget støtte til projekter, der var forelagt af organisationer, som er aktive på dette område. Også et betydeligt antal projekter har modtaget støtte under enten Leonardo da Vinci- eller Ungdomsprogrammerne.

Kommissionens afgørelser om at støtte eller forkaste et projektforslag sker på grundlag af en uafhængig, ekstern evaluering, der udføres af eksperter på området. Når nye projektforslag ikke udvælges til finansiering, modtager initiativtagerne en skrivelse, hvori der findes en oversigt over forskellige grunde til en sådan afgørelse, og de tilskyndes til at søge rådgivning fra de relevante tjenestegrene i Kommissionen, før de indsender en ny ansøgning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3581/01

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Tilfælde af mistanke om svig og nepotisme i Kommissionen

I sin beslutning af 29. november 2001 om årsberetningen for 2000 om bekæmpelse af svig (A5-0393/2001) har Europa-Parlamentet kritiseret den langsommelige opfølgning af tilfælde af mistanke om svig og nepotisme i Kommissionen og har i punkt 21 mindet om, at et tidligere kommissionsmedlem er blevet anklaget for at have brugt tjenestebiler til private formål.

Endvidere mindede Parlamentet om, at et andet tidligere kommissionsmedlem bl.a. er blevet anklaget for, at det ikke gik rigtigt til, da et firma, som hun havde forbindelser til, fik tildelt forskellige kontrakter, kort tid før hun tiltrådte som medlem af Kommissionen, og at en af hendes rådgivere ved hendes mellemkomst gratis fik stillet en dyr lejlighed til rådighed i Bruxelles, og at en tysk advokat under dække af kontrakter vedrørende værdiløse studier og undersøgelser fik mulighed for at færdes i kommissionsmedlemmets kabinet og derved eventuelt få indsigt i og indflydelse på følsomme sager (Leuna-affæren), som Kommissionen beskæftigede sig med på det pågældende tidspunkt.

Parlamentet opfordrede på ny Kommissionen til, at de tidligere kommissionsmedlemmers misligholdelser af forpligtelser blev forelagt EF-Domstolen i henhold til EF-traktatens artikel 213.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke skridt den har truffet for at imødekomme dette krav?

Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvornår de pågældende kommissionsmedlemmer er blevet eller vil blive afhørt om disse anklager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(20. februar 2002)

Med hensyn til spørgsmålet om et tidligere kommissionsmedlems brug af tjenestebiler har Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) oplyst, at det har en undersøgelse i gang, der snart skulle kunne afsluttes.

For så vidt angår det andet tidligere kommissionsmedlem, det ærede medlem omtaler, skal Kommissionen oplyse, at flere aspekter i denne sag er forelagt undersøgelsesdommeren i Bruxelles med henblik på strafferetlig forfølgning. OLAF har oplyst, at kontoret følger denne sag op i samarbejde med de belgiske myndigheder.

Som det fremgår af det svar, Kommissionen afgav på skriftlig forespørgsel E-4073/00(1) fra det ærede medlem, er Kommissionen i gang med at foretage en administrativ undersøgelse vedrørende et af de specifikke punkter i den beslutning fra Europa-Parlamentet, det ærede medlem omtaler.

Det er således for tidligt at tage stilling til spørgsmålet om et eventuelt sagsanlæg ved Domstolen i henhold til EF-traktatens artikel 213.

Som led i disse forskellige undersøgelser kan der naturligvis afholdes de høringer, der måtte anses for at være hensigtsmæssige.

(1) EFT C 235 E af 21.8.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3332/01

af Joan Colom i Naval (PSE) til Rådet

(3. december 2001)

Om: Beskatning af personlig indkomst for EU-borgere bosiddende i Fyrstendømmet Andorra

Den Europæiske Union og medlemsstaterne har iværksat en række foranstaltninger til bekæmpelse af hvidvaskning af kapital og skatteunddragelse i de såkaldte skatteparadiser. Denne kamp, som ovenstående

medlem af EP støtter fuldt ud, har allerede givet flere betydningsfulde resultater, men har dog også haft de første negative konsekvenser for nogle uskyldige mennesker, nemlig visse EU-borgere, som er bosiddende i Andorra og arbejder der.

Nylige ændringer i den spanske lovgivning om personlig indkomstbeskatning har rent faktisk haft konsekvenser i forhold til tidligere og ført til en overbeskatning af spaniere med sædvanligt opholdssted i Andorra, hvor de udgør størstedelen af de derboende EU-borgere. Problemet synes at være, at der hersker usikkerhed med hensyn til begreberne bopæl i skattemæssig henseende og sædvanlig bopæl. Dette forhold gør sig ikke gældende for borgere fra andre medlemsstater bosiddende i Andorra og fører følgelig til forskelsbehandling mellem EU-borgere. Har Rådet kendskab til denne problematik?

Agter Rådet at opretholde denne skattemæssige differentiering som led i ovennævnte bekæmpelsesforanstaltninger og den skattemæssige harmonisering? Har Rådet varetaget de legitime interesser for de pågældende borgere, der på ingen måde har noget at gøre med kriminelle handlinger af nogen som helst art?

Svar

(18. marts 2002)

Det spørgsmål, det ærede parlamentsmedlem rejser, henhører ikke under Rådets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3189/01

af Willi Rothley (PSE) til Kommissionen

(13. november 2001)

Om: Sprog i EU

I den tyske ugeavis Die Zeit kunne man den 27. september 2001 læse, at Kommissionen i meddelelser om ledige stillinger i technische Unterstützungsbüros (tekniske støttekontorer) kræver native English (engelsk som modersmål). Det rækker fra Socrates-programmet på uddannelsesområdet til Tacis/Phare-programmet til hjælp for Østeuropa.

En sådan diskrimination af borgere, som ikke har engelsk som modersmål, ville være en alvorlig krænkelse af traktaterne.

Er de beskrevne forhold korrekte?

Er Kommissionen rede til at standse denne praksis?

Svar afgivet på Kommissionens vegne Af Günter Verheugen

(10. december 2001)

Det ærede medlem bedes konsultere det fælles svar, Kommissionen gav på de skriftlige forespørgsler E-2901/01 og E-2944/01 fra Bart Staes(1).

(1) Se side 141.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3022/01

af Anne Van Lancker (PSE) til Kommissionen

(30. oktober 2001)

Om: Lige muligheder i Kommissionen

Vil Kommissionen venligst besvare følgende spørgsmål om sin politik, for så vidt angår lige muligheder?

- Kan Kommissionen oplyse, hvorfor den til stillingen som chef for enheden TAXUD A3, med ansvar for overtrædelsesprocedurer, hvortil der kræves kendskab til forvaltning af overtrædelser og procedurer, har udpeget en mand uden nogen form for erhvervserfaring på dette område, mens der var tre kvindelige kandidater, der var i besiddelse af de anførte kvalifikationer?

- Vil Kommissionen ligeledes venligst oplyse, hvor mange henholdsvis mandlige og kvindelige tjenestemænd i lønklasse A2 og A3 der er i Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(8. januar 2002)

Der var ni ansøgere til stillingen som kontorchef for TAXUD-A-3 (KOM/224/00), hvoraf tre var kvinder. En af de tre kvindelige ansøgere trak sin ansøgning tilbage.

Ansøgningerne blev behandlet af:

- et udvælgelsespanel, der nåede frem til den konklusion, at tre ansøgere, hvoraf den ene var en kvinde, kunne tages i betragtning til stillingen

- Det Rådgivende Udvalg for Udnævnelser, der nåede frem til den konklusion, at to ansøgere havde de ønskede kvalifikationer, og den kvindelige ansøger var ikke deriblandt (udvalget noterede sig dog, at hun havde gode generelle kvalifikationer)

- den ansvarlige generaldirektør, der udpegede en af de to ansøgere, som Det Rådgivende Udvalg for Udnævnelser var nået frem til (naturligvis efter aftale med det ansvarlige medlem af Kommissionen).

På baggrund af ovenstående kan Kommissionen ikke forstå, på hvilket grundlag det ærede medlem kan hævde, at der var tre kvindelige ansøgere med de nødvendige kvalifikationer, og at den person, der blev udvalgt i sidste ende, ikke havde de nødvendige kvalifikationer.

Der er for øjeblikket fire mandlige A2-tjenestemænd og ti mandlige A3-tjenestemænd ansat i Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunionen. Tre stillinger på generaldirektoratets organisationsplan er besat med kvinder. Der er ingen kvindelige tjenestemænd på A2- og A3-niveau, men der sidder kvinder i to kontorchefstillinger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2706/01

af Harlem Désir (PSE) til Kommissionen

(26. september 2001)

Om: Afbrydelsen af forhandlingerne om handels- og samarbejdsaftalen mellem EU og Sydafrika

Kan Kommissionen oplyse, hvilke forslag den agter at stille med henblik på at kunne afslutte forhandlingerne med Sydafrika om handels- og samarbejdsaftalen med Den Europæiske Union? Finder Kommissionen det ikke uheldigt udelukkende på grund af fiskeriområdet at forsinke gennemførelsen af en sådan aftale, som i høj grad kunne gavne udviklingen i Afrika?

Kan Kommissionen ikke anerkende legitimiteten og berettigelsen af Sydafrikas ønske om at beskytte sine fiskebestande og ikke på ny at indgå fiskeriaftaler svarende til dem, som det tidligere apartheidregime indgik med Korea og Japan, og som det ikke agter at forny, men om snarere, forud for enhver aftale, at iværksætte et program for videnskabeligt samarbejde og kontrol med fiskeressourcerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(29. oktober 2001)

Forhandlingerne om en aftale om handel, udvikling og samarbejde med Sydafrika blev afsluttet med succes i 1999. I Rådets afgørelse 1999/753/EF af 29. juli 1999 om midlertidig anvendelse af aftalen om handel, udvikling og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Sydafrikanske Republik på den anden side(1) er der fastsat bestemmelser om midlertidig og delvis anvendelse af aftalen fra den 1. januar 2000 og indtil parterne har ratificeret den.

Forhandlingerne om en særskilt fiskeriaftale blev suspenderet tidligere i 2001, da det blev klart, at Kommissionens mandat omfattede indgåelse af en aftale, hvori der indgik adgang for europæiske fartøjer til sydafrikanske fiskeriressourcer ud over samarbejde på en række fiskerirelaterede områder, mens den sydafrikanske delegation kun havde mandat til at forhandle om en aftale, som ikke skulle omfatte en sådan adgang.

Kommissionen udelukker ikke muligheden for, at parterne vil vende tilbage til forhandlingsbordet på et senere stadium. Dette skulle ikke dog have nogen indflydelse på den midlertidige anvendelse af aftalen eller hele aftalens ikrafttræden.

Efter Kommissionens opfattelse gælder det samme ikke for de igangværende forhandlinger vedrørende vine og spiritus. På mødet i samarbejdsrådet Sydafrika-EF den 26. juni 2001 besluttede parterne, at en gruppe af seks højtstående tjenestemænd skulle mødes for at udarbejde en løsning. Gruppen mødtes den 25. juli 2001 og blev enige om et aftalememorandum om uafklarede spørgsmål, som skal danne grundlaget for indgåelsen af aftalen om vine og spiritus.

(1) EFT L 311 af 4.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2632/01

af Hans Karlsson (PSE) til Kommissionen

(27. september 2001)

Om: Arbejdstageres ret til information

Det er meget vigtigt for arbejdstagerne i god tid at blive informeret om de ændringer, som påtænkes gennemført i den virksomhed, hvor man er ansat. Der er igennem længere tid blevet gjort en indsats for at forbedre retten til information. Dette var senest tilfældet under det svenske formandskab i år.

Der forekommer åbenbart en tendens, som går ud på, at nogle arbejdsgivere ikke overholder pligten til at informere deres medarbejdere om ændringer inden for virksomheden. Der er grund til at antage, at virksomhedsejerne bevidst tilbageholder vigtige oplysninger. Dette var senest tilfældet, da Avesta Polarit besluttede at nedlægge jernværket i Degerfors og Carrier besluttede at flytte produktionen fra Arvika til Ungarn.

Er Kommissionen opmærksom på denne udvikling?

Hvilke forholdsregler kan Kommissionen træffe for at sikre, at arbejdstagere bliver informeret om de påtænkte forandringer på en arbejdsplads?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(9. november 2001)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at arbejdstagerne i god tid bør informeres om planlagte ændringer i den virksomhed, hvor de er ansat. Det var for at sikre, at dette sker, at Kommissionen i 1998 fremsatte et forslag til Rådets direktiv om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab(1).

Formålet med forslaget var at udfylde de huller og modvirke de mangler, der findes i den nationale lovgivning på området information og høring, for at sikre, at arbejdstagerne informeres og høres, før beslutninger, hvis følger rammer dem, bliver truffet. Det var et svar på betænkeligheder vedrørende arbejdsgivernes eventuelt manglende vilje til at overholde deres forpligtelse til at informere og høre arbejdstagerne, som bl.a. det ærede medlem giver udtryk for, at Kommissionen foreslog, at visse beslutninger truffet af arbejdstagerne i direkte modstrid med direktivets bestemmelser, ikke skulle have retlig virkning.

Kommissionen er overordentlig tilfreds med, at Rådet omsider under det svenske formandskab vedtog en fælles holdning om dette forslag(2). Forslaget er i øjeblikket til andenbehandling i Parlamentet, og Kommissionen vil på enhver måde hjælpe Rådet og Parlamentet med at nå frem til en endelig aftale om direktivet før udgangen af 2001.

(1) EFT C 2 af 5.1.1999.

(2) P.R. No 9397/01.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1594/01

af Luckas Vander Taelen (Verts/ALE) til Kommissionen

(21. maj 2001)

Om: Gare du Luxembourg i Bruxelles og fri bevægelighed for tjenesteydelser

Forundersøgelserne vedrørende Gare du Luxembourg i Bruxelles i forbindelse med projektet med D4- og D5-bygningerne på Place du Luxembourg har De Belgiske Statsbaner (SNCB) betroet konsortiet AEL-GROUP T-Tractabel. SNCB er som ejer bygherre for renoveringen af banegården og har søgt Hovedstadsregion Bruxelles, Ixelles Kommune, om byggetilladelse i forbindelse med renoveringen (ansøgning af 28. april 1998).

Rådets direktiv 92/50/EØF(1) af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler skal overholdes af alle ordregivende myndigheder ifølge Rådets direktiv 71/305/EØF(2) af 26. juli 1971, og enhver hindring for den fri bevægelighed for tjenesteydelser bør undgås.

Kan Kommissionen bekræfte, at SNCB har udbudt såvel forundersøgelserne som renoveringen af Gare du Luxembourg i licitation i overensstemmelse med reglerne i direktiv 92/50/EØF?

(1) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.

(2) EFT L 185 af 16.8.1971, s. 5.

Supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(14. januar 2002)

Som det fremgår af de oplysninger, de belgiske myndigheder og de berørte parter har fremsendt, har SNCB ikke undertegnet undersøgelseskontrakten om renovering af Gare de Luxembourg i Bruxelles, for så vidt som denne er indgået mellem SA Forum Leopold (en privat bygherre)

og Tractabel. Det er korrekt, at SNCB var til stede, da kontrakten blev indgået. SNCB deltog imidlertid som ejer af grunden for at give de firmaer, der forestår undersøgelserne, visse tekniske oplysninger om adgangen til banegården. SNCB deltog hverken som ordregivende myndighed eller som bygherre og bidrager heller ikke til finansieringen af undersøgelserne.

Da der er tale om en kontrakt, der er indgået mellem to privatretlige juridiske personer, og som SNCB ikke var del af, fandt Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler(1) ikke anvendelse i den konkrete sag.

(1) EFT L 209 af 24.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3259/01

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(23. november 2001)

Om: Anvendelse af det occitanske sprog under de olympiske vintersportslege i Torino i 2006

Chambra Economica Europèa Dels Paìses Occitans CHAMBRA D'OC har anmodet de kompetente institutionelle organer om at støtte det forslag, der var fremsat i lov nr. 482/99 om bestemmelser til beskyttelse af historiske sproglige mindretal, og som var rettet til komiteen for afholdelsen af de XX olympiske vintersportslege i Torino i 2006, for at man ved denne lejlighed skulle gennemføre den pågældende lov og anvende det occitanske sprog i alle officielle forbindelser og særlig ved åbningsceremonien for legene.

Det occitanske sprog, som et af de store europæiske folk udtrykker sig på, er udbredt i tre europæiske lande, nemlig Italien (Padania), Frankrig og Spanien, og det tales i de occitanske dale (Valli Occitane), hvori vintersportslegene i 2006 finder sted.

Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage, også på grundlag af det europæiske charter om mindretalssprog, for at det retmæssige krav fra den occitansktalende befolkning efterkommes af komiteen for afholdelse af vintersportslegene i Torino i 2006 (TOROC)? Ville et positivt resultat ikke være af stor symbolsk værdi som udtryk for EU's anerkendelse og konkrete beskyttelse af alle europæiske mindretalssprog?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(20. december 2001)

Kommissionen lykønsker regionen Piemonte med, at den har fået overdraget at afholde De Olympiske Vintersportslege i 2006, og er ikke i tvivl om, at regionen vil kunne udnytte denne enestående lejlighed til at gøre verden bekendt med dette charmerende område i Europas hjerte og dets særlige kulturelle forhold.

Det europæiske charter om regionale sprog og mindretalssprog er en tekst, der er udarbejdet af Europa-Rådet og forelagt til ratifikation for de europæiske stater, der er medlem af Europa-Rådet. Hvis Italien endnu ikke har undertegnet charteret, har landet dog i hvert fald ladet sig inspirere af det til udarbejdelsen lov nr. 482/99 om beskyttelse af historiske sproglige mindretal.

Unionen har hverken på dette område eller på det sportslige område den nødvendige konkrete kompetence til at tage initiativer som det, det ærede medlem ønsker.