SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2306/98

af Helwin Peter (PSE) , Hiltrud Breyer (V) og Doris Pack (PPE) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: AEgteskabslovgivning, familieret, skilsmisselovgivning og bestemmelser om foraeldre- myndighed

1. Antallet af indgaaede aegteskaber mellem parter fra forskellige EU-lande stiger. Alle medlemslandene har forskellig aegteskabslovgivning og familieret, som hidtil ikke har nydt gensidig anerkendelse og indskraenker EU-borgernes frie bevaegelighed betydeligt. I Tyskland er det f.eks. ikke muligt at indgaa aegteskab uden forelaeggelse af en foedselsattest. En fransk part vil imidlertid kun faa udleveret en oprindelsesattest i sit hjemland. Der findes ingen lov paa EU-plan, der anerkender dette dokument som aekvivalent. Konsekvensen er et kolossalt opbud af bureaukrati. Paa hvilken maade har Kommissionen hidtil beskaeftiget sig med problematikken vedroerende uensartet aegteskabslovgivning og familieret? Hvilke resultater er den naaet til?

2. Skilsmisse mellem to EU-borgere anerkendes heller ikke i andre medlemslande. Et tysk-italiensk aegtepar, som har faaet skilsmisse i Tyskland, anses ikke automatisk i Italien for at vaere skilt. Faelles boern faar uigenkaldeligt faderens navn. Dette kan give problemer, hvis barnet bor hos moderen, og denne antager sit pigenavn, dvs. et andet navn end barnets. Hvilke muligheder er der ifoelge Kommissionen for at opnaa en gensidig anerkendelse af de forskellige retssituationer i medlemsstaterne?

3. Vielseskontorerne mangler ofte kendskab til retssituationen i andre medlemsstater. De europaeiske vielseskontorer giver udtryk for et stort behov for ekspertise. I hvor hoej grad finder Kommissionen det formaalstjenligt at udarbejde en EU-informationsbrochure og indfoere saerlige videreuddannelsesmuligheder. Vil Kommissionen yde finansiel bistand til saadanne tilbud?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(8. oktober 1998)

1. Kommissionen kan oplyse, at den ikke har truffet noget initiativ med hensyn til de materielle bestemmelser inden for aegteskabslovgivningen og paa det familieretlige omraade. Naar Amsterdam-traktaten traeder i kraft, vil Kommissionen om noedvendigt kunne traeffe foranstaltninger herom.

2. Med hensyn til anerkendelse af skilsmisse, der er opnaaet i en anden medlemsstat, har Raadet om retlige og indre anliggender for nylig vedtaget en konvention om retternes kompetence, samt om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgoerelser i aegteskabssager ("Bruxelles II"-konventionen). I henhold til denne konvention, som endnu ikke er ratificeret af medlemsstaterne, bliver der specielt mulighed for, at en skilsmisseafgoerelse i en medlemsstat kan benyttes til at aendre i folkeregistret i en anden medlemsstat, uden at der skal benyttes nogen retsprocedure. Konventionen indeholder til gengaeld intet om, hvorvidt faelles boern skal have faderens eller moderens efternavn, idet dette spoergsmaal afgoeres efter den gaeldende internationale privatret i det land, hvor sagen behandles.

3. Med hensyn til information af ansatte paa vielseskontorerne er dette i foerste raekke medlemsstaternes opgave. Kommissionen skal imidlertid minde om, at den gennem Grotius-programmet har mulighed for at yde finansiel bistand til projekter, den faar forelagt af jurister, og som har til formaal at forbedre deres kendskab til lovgivning og retstraditioner i de oevrige medlemsstater.