SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2779/01

af Adeline Hazan (PSE) til Rådet

(10. oktober 2001)

Om: Forslag til direktiv om familiesammenføring

Umiddelbart inden Rådet (retlige og indre anliggender) den 27. og 28. september 2001, på hvilket det europæiske direktiv om retten til familiesammenføring vil blive drøftet, er stilleren af dette spørgsmål urolig for, hvilken skæbne der vil blive forbeholdt denne tekst, som er væsentlig for opbygningen af det europæiske område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

Det lader således til, at visse stater ønsker at vige tilbage for indførelsen af en ret til familiesammenføring. Der skulle være e foretaget væsentlige ændringer af det grundlæggende forslag. Men er dette forslag imidlertid ikke et første og modigt konkret skridt mod indførelsen af tredje søjle under Fællesskabet? Går Rådet ind for dette skridt?

Støtter det:

1. At den ventetid, som kræves, for at en statsborger fra et tredjeland kan anmode om familiesammenføring, forlængelses til over et år?

2. At der sker en strengere begrænsning af definitionen på familie, så den kun omfatter kernefamilien, hvilket udelukker slægtninge i opstigende linje, ugifte par, voksne børn, for hvem der består forsørgerpligt?

3. At familiemedlemmerne ikke skal have ret til at arbejde, så snart de er ankommet til modtagermedlemsstaten?

4. At staterne skal have mulighed for at inddrage opholdstilladelsen for sammenførte familier, hvis de inden for to år efter familiesammenføringen ikke længere opfylder de krævede betingelser?

Det var slet ikke det, Europa-Parlamentet gav udtryk for i september 2000. Kan man regne med, at Rådet fast og endeligt vil støtte Europa-Parlamentets holdning?

Vil det være opmærksom på, at man sætter en stopper for ideologier, som bygger på en selektiv og forældet opfattelse af europæisk borgerskab?

Svar

(12. februar 2002)

Siden Rådets svar på skriftlig forespørgsel P-1597/01, som det ærede parlamentsmedlem fremsatte i maj 2001, har drøftelserne i Rådets instanser især drejet sig om en række grundlæggende spørgsmål såsom definitionen af familiemedlem, de rettigheder, der skal indrømmes personer, som kan omfattes af familiesammenføring, og de forskellige frister, der skal tages i betragtning. Trods det svenske og det belgiske formandskabs intensive arbejdsindsats har det endnu ikke været muligt at tilnærme medlemsstaternes holdninger vedrørende disse følsomme spørgsmål.

På samlingen den 27. og 28. september 2001 koncentrerede RIA-Rådets drøftelser sig om de nøglespørgsmål, formandskabet havde identificeret, nemlig:

- behandlingen af ugifte partnere;

- alder for de mindreårige børn, der har ret til familiesammenføring;

- frister/venteperioder, som referencepersonen og/eller dennes familiemedlemmer skal overholde for at kunne nyde godt af de rettigheder, der indrømmes i direktivet.

Med hensyn til navnlig spørgsmålet om direktivets anvendelsesområde har formandskabet bestræbt sig på at finde en kompromisløsning, som afhængigt af, hvor snævre familiebåndene er, fastlægger tre forskellige kategorier af familiemedlemmer, der kan nyde godt af retten til familiesammenføring:

- ægtefællen og mindreårige børn (kernefamilien);

- slægtninge i opstigende linje i første led og myndige børn;

- ugifte partnere.

I henhold til forslaget er medlemsstaterne forpligtet til at tillade familiesammenføring for medlemmer af kernefamilien, hvorimod de frit kan vælge, om de vil give samme ret til de to andre kategorier. Ikke desto mindre præciseres det, at hvis medlemsstaterne beslutter at tillade slægtninge i opstigende linje i første led, myndige børn og ugifte partnere familiesammenføring, skal de indrømme disse familiemedlemmer den i direktivet omhandlede behandling.

Formandskabet har derefter bestræbt sig på at fastlægge niveauer for differentierede rettigheder på grundlag af, hvor snævre familiebåndene er.

Drøftelserne om alle disse spørgsmål fortsætter. Medlemsstaternes forskellige traditioner og tilgange understreger spørgsmålenes store følsomhed. Rådet har imidlertid konstateret, at alle har udtrykt vilje til hurtigt at finde pragmatiske løsninger på de endnu uafklarede spørgsmål.