SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3834/98

af Paul Ruebig (PPE) til Kommissionen

(22. december 1998)

Om: Virkningerne af den internationale uro paa finansmarkederne for det europaeiske staalmarked - industripolitik

Den internationale staalkonjunktur staar foran nye udfordringer: tre store regioner i verden - Rusland, Sydoestasien og Latinamerika - befinder sig i oekonomiske vanskeligheder. Dette faar to konsekvenser: omdirigeringen af traditionelle handelsstroemme afstedkom en enorm importstigning i Europa, som i 1998 udgjorde 520 % fra Asien og 109 % fra USA. Paa den anden side bevirkede koncentrationen af afsaetningsmarkederne en tilbagegang af den europaeiske eksport, som yderligere blev oeget gennem regionale protektionistiske tendenser. De europaeiske staalproducenter trodser indtil nu med held denne udvikling. Nu kraeves der navnlig perspektiver paa baggrund af politiske bestemmelser i denne sektor.

Hvilke erkendelser er Kommissionen er naaet til med hensyn til den europaeiske ramme for staalindustrien og dens strukturer? Hvordan kan konkurrenceevnen paa dette omraade fremmes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne Af Martin Bangemann

(29. januar 1999)

Kommissionen deler det aerede medlems analyse med hensyn til omfanget af krisen i de tre store verdensregioner. De oekonomiske vanskeligheder i disse omraader er saa meget mere alvorlige som de er opstaaet efter hinanden og derefter har forstaerket hinanden, hvilket har faaet pludselige foelgevirkninger. Derfor maa de sektorer, der er saerlig beroert af denne krise, specielt jern- og staalindustrien, handle hurtigt for at tilpasse sig de nye betingelser.

Den pludselige nedgang i efterspoergslen i Sydoestasien, som traditionelt importerer jern-og staalprodukter, og den kraftige opbremsning i den oekonomiske vaekst i andre asiatiske lande, kombineret med den oekonomiske krise i Rusland, har foert til et udbud af jern- og staalprodukter paa verdensmarkedet, der overstiger efterspoergslen. Siden begyndelsen af 1998 har dette skabt forstyrrelser i verdenshandelen og foert til staerke prisfald.

De paagaeldende regioner er vigtige afsaetningsmarkeder for de europaeiske jern- og staalproducenter, og disse vil komme til at maerke saavel de direkte som de indirekte konsekvenser heraf. Dels ved en foroegelse af importen til Faellesskabets markeder, dels ved en oeget konkurrence paa eksportmarkederne.

Udsigten til en aktivitetsnedgang i de staalforbrugende sektorer i 1999, kombineret med en generel oekonomisk afmatning, vil sandsynligvis foere til en nedgang i efterspoergslen efter staal paa Faellesskabets marked. Saavel eksterne som interne faktorer vil foelgelig indvirke paa Faellesskabets industrisektorer, specielt jern- og staalvirksomhederne, som vil vaere tvunget til at tilpasse sig den nye situation. Dette indebaerer staerkere omkostningsreduktioner og produktivitetsforoegelser samt udvikling af nye produkter for at forbedre staalprodukternes konkurrencedygtighed.

EU raader over meget begraensede midler til at stoette jern- og staalindustrien i denne vanskelige fase. EU-myndighederne kan kun soege at forbedre situationen via de rammer, den europaeiske jern- og staalindustri arbejder inden for. I en meddelelse, som Kommissionen er ved at udarbejde med henblik paa droeftelse paa et industriministermoede den 29. april 1999 samt med Det Raadgivende EKSF-Udvalg og Parlamentet, vil den fremsaette forslag i den retning.