SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3680/01

af Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE),Chris Davies (ELDR), Alexander de Roo (Verts/ALE)og Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) til Kommissionen

(17. januar 2002)

Om: Import af delfiner

Importen af cetacean-arter (hvaler, delfiner og marsvin) til Den Europæiske Union primært med sigte på handel er forbudt i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 338/97(1) af 9. december 1996. Der er imidlertid fortsat blevet importeret levende eksemplarer af cetacean-arten, især øresvin (Tursiops truncatus) i de seneste år.

Medlemmerne af Europa-Parlamentet er bekymrede over delfinariers ansøgninger om import af øresvin fra Cuba og Guinea-Bissau til Portugal med henblik på fremvisning. Ifølge Europa-Parlamentet foreligger der ikke noget særligt fyldestgørende materiale om bestanden af øresvin i Cuba og/eller Guinea-Bissau. Europa-Parlamentet nærer bekymring for, at godkendelsen af import af ovennævnte dyrearter ikke blot vil være en krænkelse af den eksisterende fællesskabsret, men også af de eksisterende regionale traktater i andre dele af verden, og henviser i denne forbindelse til, at øresvinet (Tursiops truncatus) er opført i bilag II i den såkaldte SPAW-protokol (protokollen om særligt beskyttede områder og vilde dyr og planter (SPAW) knyttet til Cartagena-konventionen for det vestindiske område), i henhold til hvilken fangst, besiddelse eller drab (herunder, så vidt muligt, utilsigtet fangst, besiddelse eller drab) af eller handel med sådanne arter, deres æg, dele heraf eller produkter fremstillet heraf er forbudt, samt henviser til, at Cuba har undertegnet den pågældende konvention.

Kommissionen bedes derfor afklare følgende aspekter:

1. Hvilke detaljerede kriterier i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 skal opfyldes af en institution, der ansøger om tilladelse til import af dyr opført i bilag A, for at de myndigheder i en medlemsstat, der forvalter CITES-konventionens bestemmelser, kan godkende import af sådanne arter med henblik på uddannelse, opdræt og videnskabelig forskning?

2. Hvilken evelueringsprocedure sikrer, at sådanne kriterier opfyldes af de institutioner, der tidligere har importeret levende cetacean-eksemplarer i Den Europæiske Union med en sådan importtilladelse?

3. Eksisterer der kriterier, i henhold til hvilke en zoologisk have, forlystelsespark eller andre faciliteter med vilde dyr kan klassificeres som primært kommercielle eller ej?

4. Hvilke foranstaltninger kan Kommissionen iværksætte, hvis det viser sig, at en national CITES-myndighed har udstedt en importtilladelse for arter omfattet af CITES-konventionen uden at kunne bevise, at en sådan indførsel i Fællesskabet ikke vil forringe artens bevaringsstatus eller udstrækningen af det område, hvor populationen af den pågældende art er udbredt (Rådet forordning (EF) nr. 338/97, artikel 4)?

(1) EFT L 61 af 3.3.1997, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. februar 2002)

Detaljerede bevarelseskriterier, der skal være opfyldt, før en medlemsstat udsteder en tilladelse til indførsel af levende definer, er fastsat i artikel 4, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed(1).

Ansøgninger om import af delfiner skal i hvert enkelt tilfælde stiles til styrelses- og videnskabsrådet i den medlemsstat, hvortil importen finder sted. For dog at hjælpe med at sikre, at kriterierne anvendes korrekt, har den videnskabelige undersøgelsesgruppe, der er oprettet i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 338/97, vedtaget retningslinjer, som de nationale videnskabsråd skal følge, når de gør rede for deres holdning som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a). På et møde i den videnskabelige undersøgelsesgruppe den 29. november 2001 mindede Kommissionen specielt medlemsstaternes videnskabsråd om, at de skulle anvende disse bestemmelser fuldt ud i forbindelse med enhver foreslået import af delfiner.

Udtrykket primært kommercielle formål er nærmere defineret i artikel 2, litra m), i Rådets forordning (EF) nr. 338/97. Vurderingen af, hvorvidt en enhed, som skal importeres, vil blive benyttet til primært kommercielle formål eller ej, sorterer under den importerende medlemsstats styrelsesråd idet der træffes afgørelse fra sag til sag.

Ifølge bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 338/97 skal Kommissionen henlede enhver medlemsstats opmærksomhed på sager, hvis nærmere efterforskning skønnes uomgængeligt nødvendig. Kommissionen kan i samråd med en medlemsstat anse en importtilladelse for at være ugyldig, såfremt det kan fastslås, at den er blevet udstedt under den falske forudsætning, at betingelserne for dens udstedelse var opfyldt.

(1) EFT L 61 af 3.3.1997.