SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2540/99

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Den planlagte golfbane i Doonbeg i distriktet Clare i Irland

I 1997 indgik et amerikansk golfbaneselskab, Landmark National, i Columbus i Ohio en aftale med Shannon Development, det irske statsagentur, der er ansvarligt for udviklingen af landområder i Shannon-området i Irland, om anlæggelse af et fritids- og golfcenter i verdensklasse, herunder et hotel med 51 værelser og 80 hytter, i et område med uberørte sandklitter ved kysten i distriktet Clare.

Dette sted havde længe været kendt for dets naturfredningsværdier, og det er opført på en national liste og medtaget i distriktet Clares udviklingsplan som et område, der skal beskyttes. Stedets betydning blev bekræftet i april 1993, da det igen blev evalueret via midler fra EU's LIFE-program og foreslået udnævnt til et særligt bevaringsområde (SAC) på 266 hektar, hvilket blev meddelt Kommissionen den 11. april 1997 (områdekode 1007).

I februar 1998 blev området, uden at der blev foretaget videnskabelige undersøgelser, reduceret fra 266 hektar til 52 hektar, og områdekoden blev af de irske myndigheder ændret fra 1007 til 2250 hvilket i november 1998 gav mulighed for, at golfudviklingsprojektet kunne fortsættes. Udviklingsprojektet skulle tildels finansieres med et beløb på 2,4 millioner GBP fra Den Europæiske Regionaludviklingsfond som et led i det operationelle program for turisme 1994-1999.

En undersøgelse, som de ansvarlige irske myndigheder gav i opdrag i januar 1999 hos Irlands førende konkyliolog Eveleyn Moorkens, vedrørende tilstedeværelsen af den sjældne snegl, som er opført i bilag II i Rådets direktiv om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter 92/43 vertigo angustior havde vist, at indsnævringen af området havde medført, at størstedelen af sneglens levested befandt sig uden for det særlige bevaringsområdes grænser, og at man for at opretholde sneglens primitive bevarelsesstatus måtte udvide det til at omfatte det område, som var blevet udelukket året før. Rapporten blev ikke forelagt under høringen om den nationale planlægning i juni 1999, hvor spørgsmålsstilleren var til stede. De nationale videnskabelige myndigheder erklærede, at udviklingen på dette tidspunkt ikke ville få nævneværdige følger for nogen af de arter, der var opført i direktivet på trods af, at det i rapporten hedder, at det er forbudt at foretage topografiske ændringer (hvilket kræves i udviklingsprojektet).

Kommissionen bedes redegøre for, hvilke foranstaltninger den agter at træffe for at genetablere de oprindelige grænser for det særlige bevaringsområde og med henblik på at beskytte vertigo angustiors levested? Hvordan kan Kommissionen acceptere, at et golfudviklingsprojekt som endog delvis finansieres via midler fra strukturfondene ødelægger en art, der er beskyttet i henhold til direktiv 92/43? Agter Kommissionen at indlede en traktatbrudsprocedure (artikel 226 i EU-traktaten), og især en procedure for overtrædelse af direktiv 92/43, mod den irske regering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(20. januar 2000)

Kommissionen er klar over de spørgsmål, det ærede medlem rejser, efter en undersøgelse af klager om projektet. Kommissionen indgav i februar 1999 en klage mod Irland for Domstolen i henhold til artikel 226 (tidligere artikel 169) i EF-traktaten, idet Irland havde forsømt at fremsende en fuldstændig liste over områder i henhold til artikel 4, stk. 1, i direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1). Kommissionen fremførte blandt andet, at man havde forsømt at meddele det oprindeligt foreslåede særlige bevarelsesområde ved Doonbeg. De irske myndigheder har siden meddelt et område ved Doonbeg, der, som det ærede medlem bemærker, er betydeligt mindre end det oprindelige område (og som også har andre proportioner). Den af det ærede medlem nævnte rapport indeholder stærke beviser for, at nedskæring af området ikke var videnskabeligt berettiget,hvad angår vertigo angustior, da det nye område udelukker det meste af vertigo angustior-populationen i Doonbeg. Kommissionen har derfor anmodet de irske myndigheder om at foreslå et område som fuldstændigt afspejler forekomsten af denne art ved Doonbeg. De irske myndigheder har dog til dags dato nægtet at gøre dette. I betragtning af omfanget af den eksisterende procedure foran Domstolen, mener Kommissionen ikke det er nødvendigt eller hensigtsmæssigt at påbegynde en ny procedure.

Kommissionen har ved skrivelse af 14. december 1999 oplyst de irske myndigheder om, at EF-bistand til ovennævnte projekt må suspenderes med et beløb, der svarer til støtten til det pågældende projekt fra datoen for modtagelse af skrivelsen.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.