SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1109/00

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Omfanget af og grundlaget for støtte til hesteopdræt i medlemslandene

I landene omkring Østersøen er der i meget lang tid blevet opdrættet et stort antal fuldblodsheste. Bl.a. i Finland har fuldblodshesten eksisteret i mere end 400 år, og sammenslutningen af opdrættere af fuldblodsheste har officielt eksisteret i mere end 75 år. Fuldblodshesteracen er den samme i disse stater, nemlig den østpreussiske hest (Trakehner). Parallelt med denne race optræder hyppigt en lokal race, f.eks. den finske hest og den nordsvenske hest.

Den støtte, der betales til en hest, er på omkring 500 FIM om året, mens støtten til en traditionel ko er på det dobbelte. Hesten har dog mindst lige så stor betydning for f.eks. bevarelsen af kulturlandskabet og skabelsen af et positivt image for landdistrikterne som koen, og udgifterne til heste, der normalt holdes enkeltvis, er som følge af de marginale fordele fra kodriften måske større end til køer, som der ofte holdes flere af på samme bedrift.

Kan det ansvarlige kommissionsmedlem oplyse:

- om det er korrekt, at EU betaler eller agter at betale støtte til fuldblodsheste i nogle af landene omkring Østersøen på et forskelligt grundlag, selvom forholdene, racerne og historien er ens,

- om Kommissionen mener, at det er rimeligt af hensyn til f.eks. plejen af kulturlandskabet at undlade at yde støtte til opdræt af fuldblodsheste i nogle lande,

- om forudsætningerne for at træffe beslutning om udbetaling og modtagelse af denne støtte,

- om Kommissionen agter at vurdere omfanget af støtten f.eks. i forhold til den støtte, der betales til køer,

- såfremt der endnu ikke er truffet en beslutning, hvornår en sådan træffes i sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. maj 2000)

I forbindelse med foranstaltninger til miljøvenligt landbrug gives der ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999(1) af 17. maj 1999 vedrørende støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) mulighed for at yde fællesskabsstøtte til fremme af genetisk diversitet. Det er op til medlemsstaterne at gøre brug af denne form for foranstaltning afhængigt af de lokale forhold og medlemsstaternes prioriteter.

Hvad angår præmiernes størrelse, gælder det som for alle andre foranstaltninger til at drive miljøvenligt landbrug, at medlemsstaterne fastsætter behovet for at skabe et incitament til gennemførelsen af foranstaltningen på grundlag af objektive kriterier (artikel 18 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1750/1999 af 23. juli 1999, om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning nr. 1257/1999(2)).

I den forbindelse har de finske myndigheder fremsat forslag om at yde EF-støtte til forskellige lokale dyreracer (heste, køer, får, mldr), og har anført antallet af dyr og de beløb, det drejer sig om.

Kommissionen undersøger i øjeblikket det program, Finland har forelagt, og træffer så hurtigt som muligt en beslutning ifølge proceduren i artikel 50, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(3).

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.

(2) EFT L 214 af 13.8.1999.

(3) EFT L 161 af 26.6.1999.