ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/467

(2004/C 84 E/0542)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1306/03

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(7. april 2003)

Om: Videreudvikling af den europæiske emissionslovgivning for personbiler

Efter at direktiv 98/69/EF (1) er trådt i kraft og de nye biler udstyret efter direktivets bestemmelser, rejser spørgsmålet sig om videreudvikling af den europæiske emissionslovgivning for personbiler. Den fælles luftkvalitetspolitik nødvendiggør navnlig en yderligere nedbringelse af NOx- og partikelemissionen. Der findes åbenbart allerede i dag teknik, som muliggør en mærkbar nedbringelse af partikelemissionen fra dieselmotorer. Desuden ser det ud til, at spørgsmålet om emissionen af meget små partikler fra moderne indsprøjtningsdieselmotorer udvikler sig til en ny problematik.

1. Hvilket indledende arbejde er der i gang med hensyn til en yderligere fase af emissionslovgivningen for personbiler?

2. Har Kommissionen planer om for 2008 at indføre en EURO V-fase med yderligere nedbringelse af NOx- og partikelemissionen under særlig hensyntagen til de meget små partikler?

3. Hvornår forelægger Kommissionen et forslag til en EURO V-fase?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(7. maj 2003)

Kommissionen er i færd med at udvikle en Euro V-standard for de lette erhvervskøretøjer, der er omfattet af direktiv 98/69/EF (2). Der vil især blive lagt vægt på nedsættelse af NOx- og partikelemissioner. Kontrollen med meget små partikler er på grund af den sandsynlige sammenhæng med indvirkningen på menneskers helbred højt prioriteret, ikke kun for dieselmotorer, men også for benzinmotorer med direkte indsprøjtning, hvor der også er problemer, der skal behandles. Udviklingen af nye laboratoriemetoder til måling af meget små partikler skrider planmæssigt frem under FN's Økonomiske Kommission for Europa (UN-ECE)'s auspicier, men der er endnu et stykke vej, inden en korrekt og pålidelig prøvningsmetode, der kan anvendes i forbindelse med emissionstypegodkendelse af køretøjer, vil være til rådighed.

Følgevirkningerne af foranstaltninger, der sigter mod en Euro V-standard, skal også vurderes under hensyntagen til kravet til en bæredygtig udvikling.

Det er Kommissionens hensigt, at Euro V-trinnet skal træde i kraft fra udgangen af dette årti for de forskellige køretøjskategorier, der er omfattet af direktiv 98/69/EF, under overholdelse af den samme femårs periode med lovgivningsmæssig stabilitet, som institutionerne vedtog mellem Euro III- og Euro IV-trinnene.

Kommissionen vil kunne vedtage et forslag ved udgangen af 2004.

(1) EFT L 350 af 28.12.1998, s. 1.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/69/EF af 13. oktober 1998 om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af emissioner fra motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 70/220/EØF, EFT L 350 af 28.12.1998.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/51

(2004/C 78 E/0049)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1867/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(6. juni 2003)

Om: Gennemsnitlige kapitalomkostninger i euroområdet

Kan Kommissionen skønsmæssigt angive, om indførelsen af euroen og den deraffølgende vækst i markedet for virksomhedsobligationer udstedt i euro har resulteret i en reduktion i de gennemsnitlige kapitalomkostninger i faste priser for virksomheder i euroområdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(8. juli 2003)

Selv om Kommissionen siden 1999 har overvåget udviklingen på markedet for virksomhedsobligationer udstedt i euro, er indvirkningen af denne udvikling på de gennemsnitlige kapitalomkostninger for virksomheder i euroområdet ikke blevet vurderet direkte. Kapitalomkostninger er resultatet af en række indbyrdes forbundne konjunkturelle og strukturelle faktorer, så det er vanskeligt at isolere den individuelle effekt af den øgede adgang til direkte gældsfinansiering i euro. Adgangen til et større og mere likvidt marked for virksomhedsobligationer udstedt i euro har udvidet euroområdets virksomheders finansieringsmuligheder, og det er påvist, at dette har resulteret i lavere finansieringsomkostninger. I en undersøgelse, der for nylig er blevet udarbejdet for Kommissionen (1), vurderes det, at den kraftige vækst i beholdningen af virksomhedsobligationer udstedt i euro siden 1999 har mindsket virksomhedernes kreditspread over regeringernes referencetal på ca. 90 basispoint, og at en yderligere reduktion på 40 basispoint i virksomhedernes finansieringsomkostninger ville være mulig, hvis integrationen og væksten på markedet fortsætter som hidtil. I undersøgelsen konkluderes det ligeledes, at der allerede er sket et betydeligt fald i bruttoomkostningerne ved gældsemission til et niveau, der i det store og hele ligger på linje med De Forenede Stater. Med hensyn til handelsomkostningerne bemærkes det i undersøgelsen, at sekundærmarkedet for virksomhedsgæld udtrykt i euro i høj grad stadig befinder sig i sin indledende fase, men at disse omkostninger sandsynligvis falder i fremtiden i takt med, at det primære marked vokser og nye og mere gennemsigtige og likvide platforme for handel etableres. Mere overordnet kan det forventes, at et effektivt marked for virksomhedsobligationer vil stimulere effektivitetsforbedringer på aktiemarkedet og ligeledes i banksektoren, idet det tilbyder en attraktiv, alternativ finansieringsform.

(1) Se kapitel 4 i »Quantification of the Macro-Economic Impact of Integration of EU Financial Markets«, endelig rapport til Europa-Kommissionen — Generaldirektoratet for Det Indre Marked, London Economics i samarbejde med PricewaterhouseCoopers og Oxford Economic Forecasting, november 2002, der kan findes på: http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/finances/mobil/overview.htm
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/370

(2004/C 78 E/0390)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1517/03

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(6. maj 2003)

Om: Økonomiske partnerskabsaftaler

Der forberedes information til og uddannelsesforløb for EU's delegationer om, hvordan de kan lette ikke-statslige aktørers deltagelse i dialogen omkring økonomiske partnerskabsaftaler. Er Kommissionen ikke enig i, at eftersom AVS-landenes parlamenter bør holdes informeret om den slags spørgsmål og opmuntres til at holde kritisk øje med processen, bør disse uddannelseforløb udvides til også at omfatte parlamenter i AVS-landene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(26. maj 2003)

Kommissionen har gentagne gange understreget, at forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler skal ledsages af en bred høring af »ikke-statslige aktører« i både EU-landene og AVS-landene (lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet). Denne proces er allerede indledt, men kommunikationen og høringen i AVS-landene vil blive udvidet, så snart forhandlingerne på regionalt plan er blevet indledt. Kommissionens delegationer vil få en vigtig rolle at spille i denne sammenhæng.

Målgrupperne for disse aktiviteter vil variere fra land til land og fra region til region og bør omfatte erhvervsorganisationer, arbejdsgiversammenslutninger, fagforeninger, landbrugssammenslutninger, forbrugergrupper, ikke-statslige organisationer (ngo'er) osv. Det vil også være vigtigt at inddrage handelseksperter i arbejdet på AVS-landenes universiteter og forskningsinstitutioner, navnlig i forbindelse med vurderinger af indvirkningen på bæredygtigheden.

AVS-landenes parlamenter og ikke mindst de parlamentarikere, som i deres arbejde fokuserer på handel og regional integration, bør fuldt ud tilknyttes denne proces og vil få mulighed for at deltage i uformelle kontaktgrupper, som Kommissionen har til hensigt at oprette på regionalt plan. Parlamentarikere er formentlig dem, der er bedst placeret til at bidrage til forhandlingerne, idet de kan gøre brug af de officielle AVS-kanaler, Den Blandede Parlamentariske Forsamling (AVS-EU) og de uformelle høringsnetværk, som vil blive oprettet.

Europa-Parlamentet og frem for alt de europæiske medlemmer af Den Blandede Parlamentariske Forsamling (AVS-EU) kunne yde værdifuld bistand med at pege på egnede AVS-parlamentarikere til dette formål. De første kontakter er taget, og Kommissionen vil hilse et nært samarbejde om dette spørgsmål velkommen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/125

(2004/C 78 E/0127)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2546/03

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(30. juli 2003)

Om: Vurdering af tobaksvarer

I henhold til artikel 11 i direktiv 2001/37/EF (1) skal Kommissionen senest den 31. december 2004 forelægge Europa-Parlamentet en rapport om anvendelsen af direktivet.

Mere specifikt fremgår det af artikel 11 i direktiv 2001/37/EF, at Kommissionen bør bistås af videnskabelige og tekniske eksperter med henblik på udarbejdelse af ovennævnte rapport, og at der blandt andet skal foretages en vurdering af tobaksvarer, som måske har potentiale til at mindske skadevirkningerne.

1. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at inddrage videnskabelige og tekniske eksporter i udarbejdelsen af rapporten, navnlig med hensyn til vurdering af tobaksvarer, som måske har potentiale til at mindske skadevirkningerne?

2. Vil Kommissionens rapport i henhold til artikel 11 i direktiv 2001/37/EF indbefatte en vurdering af tobaksvarer, som måske har potentiale til at mindske skadevirkningerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(11. september 2003)

Det ærede medlem forespørger specifikt, hvilke foranstaltninger Kommissionen har truffet for at inddrage videnskabelige og tekniske eksperter i udarbejdelsen af den rapport, der skal forelægges i henhold til artikel 11 i direktiv 2001/37/EF (2) om fremstilling, præsentation og salg af tobaksvarer, navnlig »med hensyn til vurdering af tobaksvarer, som måske har potentiale til at mindske skadevirkningerne«. Desuden forespørger det ærede medlem, om nævnte rapport vil indbefatte en vurdering af tobaksvarer, som måske har potentiale til at mindske skadevirkningerne.

Det fremgår meget klart af de seneste udtalelser og rapporter fra forskersamfundet, at den sag (tobaksvarer med »potentiale til at mindske skadevirkningerne«), der beskrives i den skriftlige forespørgsel, må undersøges meget nøje. Sagen er kompleks og indviklet, og Kommissionen agter at få gennemført en omfattende og afbalanceret undersøgelse og at indhente videnskabelig bistand. Kommissionen vil derfor i fornødent omfang inddrage forskersamfundet og forskriftsudvalget, mens rapporten bliver udarbejdet. Kommissionen har allerede afholdt forberedende høringer med videnskabelige eksperter på området. Den første eksperthøring for alle medlemsstaterne afholdes den 29. september 2003, hvorefter det bør være klart, hvilken fremgangsmåde der skal anvendes.

Den rapport, der som fastsat i direktivet indeholder en vurdering af tobaksvarer, som måske har potentiale til at mindske skadevirkningerne, skal udarbejdes inden udgangen af 2004.

(1) EFT L 194 af 18.7.2001, s. 26.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/37/EF af 5. juni 2001 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobaksvarer — erklæring fra Kommissionen, EFT L 194 af 18.7.2001.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/290

(2004/C 84 E/0336)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4047/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om: Sikker brug af internettet

Handlingsprogrammet om fremme af sikkert brug af Internet og nye on-line-teknologier fastsatte en række initiativer. Et af disse drejer sig om fremme af et sikkert Internet-miljø ved hjælp af et net af hotlines til modtagelse af oplysninger fra net-brugerne om ulovligt indhold og til oplysning af brugerne om denne mulighed. Kan Kommissionen oplyse navnet på den eller de virksomheder, hvis forslag er blevet udvalgt, og hvilket beløb disse er blevet tildelt? Vil Kommissionen foretage en vurdering af de opnåede resultater, herunder om brugerne har haft gavn af projektet, og i hvilken grad de er blevet informeret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(24. februar 2004)

Oplysninger om samtlige projekter, der støttes af handlingsplanen for et sikrere internet, herunder støttebeløbene pr. projekt og navnene på støttemodtagerne, findes på Europa-webstedet under adressen: (http://europa.eu.int/iap).

Hotlines modtager anmeldelser fra offentligheden om ulovligt indhold på internettet og videregiver dem til den relevante instans (politiet, internetudbyderen eller en anden hotline).

Det europæiske netværk af hotlines består af en paraplyorganisation, Inhope Association, og 16 hotlines i 14 lande, der har modtaget støtte under handlingsplanen for et sikrere internet, samt associerede hotlines i USA, Australien og Sydkorea.

Disse hotlines modtager et støt stigende antal anmeldelser fra offentligheden (91 656 anmeldelser i løbet af en seks måneders periode, hvoraf 62 % vedrører børnepornografi), og de kan påvise en række nævneværdige succeser, hvor de har alarmeret politiet, der således har kunnet opspore lovovertrædere.

Operation »Marcy« i oktober 2003 var resultatet af et tip til det tyske politi som følge af et samarbejde mellem spanske og tyske hotlines. Derved fik man optrevlet et af de største globale børnepornografinetværk med rundt regnet 26 500 internetbrugere i 166 lande.

Rapporten om en evaluering af handlingsplanen for et sikrere internet, 1999-2002, der er udført af eksterne kontrahenter, er blevet fremsendt til Parlamentet med Kommissionens bemærkninger (1). Ifølge denne rapport er netværkssamarbejdet mellem de europæiske hotlines yderst vigtigt, og hvad angår valuta for pengene, har hotlines været en god investering.

I slutningen af 2004 vil der blive foretaget endnu en evaluering af handlingsplanen.

(1) KOM(2003) 653 endelig udg.
Kommissionen har taget adskillige initiativer på dette område.

For det første inden for EU's programmer for forskning og teknologisk udvikling, hvor adskillige projekter vedrørende emnet er blevet gennemført i de sidste år for at bidrage til at sikre adgang til tekniske løsninger og dermed til digitale kommunikationstjenester for synshæmmede og blinde. Vi kan nævne flere eksempler på disse projekter, bl.a. adgang til elektroniske dokumenter, adgang til internettet, adgang til matematik i elektronisk form, adgang til musikfiler, adgang til elektronisk undervisningsmateriale for børn og mange andre. Flere oplysninger om disse projekter kan fås på (http://www.cordis.lu/ist/ka1/special_needs/).

For det andet gennem standardiseringsarbejdet. Yderligere oplysninger kan fås på (http://www.eeurope-standards.org/activities_e-accessibility.htm). Det bør bemærkes, at ICT Standards Board på informations- og kommunikationsteknologiområdet (IKT) har nedsat en koordineringsgruppe, Design for All and Assistive Technologies Standardisation Co-ordination Group som består af forskellige instanser, der arbejder med relevante standardiseringsaktiviteter i Europa, bl.a. CEN, Cenelec og EST (1) samt repræsentanter for handicapgrupper og andre grupper, som er aktive inden for IKT-relateret standardisering. DATSCG undestøtter initiativet vedrørende retningslinjer for offentlige websteder, webadgangsinitiativet (WAI), som sigter mod at øge handicappedes adgang til nettet. Parlamentet anbefalede i en beslutning, at de til anvendes af offentlige netsteder, EU's institutioner og medlemsstaterne. Flere oplysninger om DATSCG kan fås på (http://www.ict.etsi.org/DATSCG/DATSCG_home.htm).

For det tredje hører Kommissionen handicappede og navnlig blinde og inviterer dem til at deltage i forskellige arbejdsgrupper, hvor der udvikles eller anvendes nye lovgivningsmæssige foranstaltninger. Det er tilfældet med arbejde vedrørende adgang til elektroniske kommunikationstjenester, digital forvaltning af rettigheder (Digital Right Management), digitalt tv osv., som INCOM-arbejdsgruppen (Inclusive Communications) arbejder med, og som rapporteres til Kommunikationsudvalget (COCOM) under Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (2).
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/782

(2004/C 78 E/0832)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3120/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(22. oktober 2003)

Om: Støjforurening

Agter Kommissionen at åbne mulighed for finansiering af lokale projekter til forebyggelse af støjforurening og dens negative følger for landområderne, for eksempel ved hjælp af støjværn på motorveje tæt på beboelsesområder?

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes direktivet om ekstern støj vil tilgodese de mennesker, der bor i landområder, og som lider under de negative følger (dårligere livskvalitet, stress) af vedvarende støj fra nærliggende motorveje?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. november 2003)

Kommissionen har ingen planer om at indføre en særlig EU-finansieringsordning til bekæmpelse af støjforurening. Dog kan projekter på dette område modtage økonomisk støtte via de eksisterende mekanismer, bla. via det finansielle instrument for miljøet (LIFE).

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/49/EF (1) af 25. juni 2002 om vurdering og styring af ekstern støj, som trådte i kraft den 18. juli 2002, skal medlemsstaternes myndigheder udarbejde strategiske støjkort over omgivelserne til de vigtigste transportinfrastrukturer, herunder vejinfrastrukturen, og i de større byområder på grundlag af fælles indikatorer, informere offentligheden om støjeksponeringen og følgerne heraf samt iværksætte handlingsplaner med henblik på at reducere støjen, når det er nødvendigt, og bevare støjmiljøets kvalitet, når denne er tilfredsstillende.

Hvad specielt angår vejinfrastruktur, skal der udarbejdes støjkort og handlingsplaner senest i 2007 og 2008 for alle større veje, hvor der passerer over seks millioner køretøjer pr. år. I anden fase, d.v.s. i 2012 og 2013, skal der udarbejdes kort og handlingsplaner for alle veje, hvor der passerer over tre millioner køretøjer pr. år.

Disse kort og handlingsplaner vedrører støjgener fra vejinfrastukturer i såvel byområder som landområder.

(1) EFT L 189 af 18.7.2002.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/820

(2004/C 78 E/0872)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3488/03

af Albert Maat (PPE-DE) til Kommissionen

(24. november 2003)

Om: Udtalelser fra de enkelte kommissærer mod Kommissionens afgørelser

For nylig har Nederlandenes kommissær i den nederlandske presse taget afstand fra den europæiske landbrugspolitik, som for nylig har været genstand for en reform på grundlag af et forslag fra Kommissionen.

Er det muligt, at de nuværende medlemmer af Kommissionen offentligt kan tage afstand fra Kommissionens politik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(19. februar 2004)

Som svar på tidligere skriftlige og mundtlige forespørgsler fra medlemmer af Parlamentet (1) har Kommissionen ved adskillige lejligheder understreget, at dens medlemmer er politikere, som udfylder en politisk rolle. Så længe de overholder de forpligtelser, der følger med deres embede, har de således ret til på eget ansvar at tilkendegive deres personlige holdning til diverse spørgsmål.

Hvad angår medlemmernes eksterne aktiviteter, fastslår adfærdskodeksen for medlemmerne af Kommissionen, at de har ret til at være aktive medlemmer af politiske partier eller faglige organisationer, så længe deres aktiviteter ikke bringer deres tilgængelighed for arbejdet i Kommissionen i fare.

I det tilfælde, der nævnes af det ærede medlem, har kommissionsmedlemmet med ansvar for det indre marked netop på eget ansvar givet sin helt personlige mening til kende, og hans udtalelse bør således ikke fortolkes som havende været til skade for princippet om kollegialitet mellem medlemmerne af Kommissionen.

(1) Se f.eks. Kommissionens svar på skriftlige forespørgsler nr. 2459/99, 2600/99 og 2628/99 i EFT C 225 E af 8.8.2000 og dens svar på skriftlig forespørgsel nr. 2629/99 i EFT C 46 E af 13.2.2001.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/176

(2004/C 78 E/0182)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2846/03

af Isabelle Caullery (UEN) til Kommissionen

(25. september 2003)

Om: EU-direktiv om afgiftsberegning for transportinfrastrukturer

Vil Kommissionen i betragtning af EU-direktivforslaget om afgiftsberegning for transportinfrastrukturer oplyse, om lufthavnsvirksomheder generelt vil kunne blive berørt af dette lovforslag, og i bekræftende fald i hvilket omfang?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. oktober 2003)

Opkrævning af infrastrukturafgifter for jernbanesektorens vedkommende er allerede inkluderet i den første jernbanepakke (direktiv 2001/14/EF (1)). Som ønsket af Det Europæiske Råd på dets møde i København i december 2002 og på dets møde i Bruxelles i marts 2003 forelagde Kommissionen den 23. juli 2003 et forslag (2) til ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EC af 17. juni 1999 om afgift på tunge godskøretøjer for benyttelse af visse infrastrukturer (3). Dette nye forslag er koncentreret om vejtransport og mere præcist om tunge godskøretøjer på over 3,5 tons. Da disse køretøjer er regelmæssigt involveret i den interne grænseoverskridende trafik inden for Fællesskabet, er det berettiget med fælles bestemmelser for afgiftsopkrævning ved benyttelse af infrastrukturerne. For så vidt angår de andre transportformer, gælder der i dag ingen fællesskabsbestemmelser herfor.

Hvad specielt angår luftfartssektoren, foreligger der en række valgmuligheder med hensyn til en regulering af lufthavnsafgifter, og Den Internationale Organisation for Civilflyvning (ICAO) har for nylig videreudviklet sine retningslinjer for afgiftsopkrævning inden for luftfartssektoren (4). Et forslag fra Kommissionen fra 1997, som var stærkt inspireret af generelt anerkendte ICAO-principper, opnåede ikke tilstrækkelig støtte i Ministerrådet, hvorfor Kommissionen besluttede at trække det tilbage (5).

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF af 26. februar 2001 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering, EFT L 75 af 15.3.2001.

(2) EFT L 187 af 20.7.1999.

(3) KOM(2003) 448 endelig udg.

(4) »ICAO's politik for lufthavnsafgifter og flyvekontrolafgifter« — dokument 9082, sjette udgave, 2001.

(5) EFT C 257 af 22.8.1997 og KOM(2001) 763 endelig udg.