SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1713/02

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juni 2002)

Om: Prisstigninger efter indførelsen af euroen

Indførelsen af euroen har som forventet medført prisstigninger i næsten alle de lande i Europa, der er berørt af den nye valuta. I Italien og Tyskland er der alvorlig bekymring over dette fænomen, som berører de dårligst stillede befolkningsgrupper.

De officielle data vedrørende inflationen er upålidelige, og dette gælder også de forskellige offentlige administrationers prisindeks.

Kommissionen havde forsikret, at prisstigningen (på 0,1-0,2 %) højst ville kunne mærkes i to måneder. Prisstigningen fortsætter imidlertid, selv om mange nationale eller internationale organer ikke fastslår dem eller søger at skjule dem.

Mange højtstående politikere siger, at man ikke kan sætte udviklingen tilbage (hvilket mange borgere derimod ønsker). Det er sandt, at man ikke kan sætte udviklingen tilbage, men man kan heller ikke acceptere alle disse prisstigninger uden hensigtsmæssige politiske og finansielle initiativer.

Hvilke initiativer har Kommissionen behandlet og påtænker at iværksætte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(30. juli 2002)

Der findes fortsat ingen utvetydige statistiske beviser for, at overgangen til euro har medført generelle prisstigninger i eurozonen.

Eurostat har i maj 2002 udsendt en pressemeddelelse med analyser af prisudviklingen i de seneste måneder. I resultatet indgår en række forskellige økonomiske sektorer, således at hele den økonomiske sektor er dækket(1).

Eurostats målinger af det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP) rummer en meget omfattende indkøbskurv. HICP er harmoniserede inflationstal i henhold til artikel 121 i Amsterdam-traktaten (109j traktaten om Den Europæiske Union). De er beregnet til international sammenligning af forbrugerpristal. HICP dækker de varer og tjenesteydelser, som indgår i husholdningernes endelige monetære forbrug(2). Prisændringer, som måles ved brug af HICP, Monetary Union Index of Consumer Prices (MUICP), det europæiske forbrugerprisindeks (EICP) og European Economic Area Index of Consumer Prices (EEAICP), bruges som inflationsmålere i medlemsstaterne, eurozonen, Den Europæiske Union og EØS(3).

HICP er det bedste statistiske udgangspunkt for internationale sammenligninger af forbrugerprisinflation set fra et europæisk synspunkt. HICP dækker stort set alle aspekter af husholdningernes endelige monetære forbrug (HFMCE).

Inflationen i eurozonen nåede sit højdepunkt i maj 2001 (3,3 % årlig stigning i MUICP) og har siden da ikke nået et lignende niveau. I overgangsperioden kunne man konstatere en stigning fra en årlig vækstrate på 2 % i december 2001 til 2,7 % i januar 2002. Disse stigninger har deres udgangspunkt i stigende priser på olie, frisk frugt og grøntsager. Faktisk har inflationen fulgt en lignende tendens (fra 1,9 % til 2,5 % pr. år) i Den Europæiske Union, som også omfatter de tre medlemsstater, der ikke indgår i eurozonen. Fra december 2001 til januar 2002 steg inflationen pr. år fra 2,1 % til 2,5 % i Danmark og fra 1 % til 1,6 % i Det Forenede Kongerige. I samme periode faldt inflationen i Portugal og Nederlandene. I Italien steg inflationen kun marginalt fra 2,2 % til 2,4 %(4).

Siden da har inflationen været faldende. Den lå på 2 % i eurozonen i maj 2002 og anslås til at være omkring 1,7 % for juni måned 2002. Her er tale om meget lave tal.

Det står dog klart, at der har været prisstigninger i visse økonomiske sektorer. Eurostats studie af virkningerne af overgangen til euro indeholder en analyse af HICP-data pr. kvartal. Ifølge resultaterne findes visse af disse stigninger inden for kategorier, som er underlagt en vis grad af offentlig regulering og beskatning. Der er for det meste tale om alkohol og tobak, hvor den årlige inflation var 5,9 % i januar 2002. Hvis Kommissionen ser bort fra fødevareområdet, kan der konstateres prisstigninger inden for visse tjenestekategorier, primært i hotel- og restaurationsbranchen, visse sundhedstjenester og nogle reparationstjenester. Disse prisstigningers samlede indvirkning på HICP er meget begrænset og er anslået til at ligge mellem 0 % og 0,16 %.

Det er muligt, at visse områder, hvor priserne rent faktisk er steget, er særligt følsomme, og at dette afspejles tydeligere i den offentlige mening. Dette kan forklare, hvorfor der er en generaliseret og ubegrundet opfattelse af, at priserne er steget efter overgangen til eurosedler og -mønter.

(1) Pressemeddelelse nr. 58/2002 af 16. maj 2002 kan findes på følgende webadresse: http://europa.eu.int/comm/eurostat/Public/datashop/print-product/EN?catalogue=Eurostat&product=2-16052002-EN-AP-EN&type=pdf.

(2) Yderligere oplysninger om dette indeks kan findes på Compendium of HICP reference documents, som er tilgængelig på Eurostats websted: http://europa.eu.int/comm/eurostat/.

(3) MUICP bruges af bl.a. Den Europæiske Centralbank (ECB) som en hovedindikator for den pengepolitiske styring i eurozonen.

(4) Eurostat.