SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2181/99

af Jorge Moreira da Silva (PPE-DE) til Rådet

(30. november 1999)

Om: CO2-emissioner i Portugal

På konferencen om klimaændringer, som afholdtes i Kyoto i 1997, forhandlede Portugal sig på grund af landets økonomiske vanskeligheder til retten til at forhøje sine CO2-emissioner med 40 % frem til år 2012 i forhold til 1990.

Mens flertallet af EU-landene samtykkede i at begrænse deres emissioner af drivhusgasser, blev Portugal derimod det eneste land i EU, der havde ret til at yderligere at forhøje sine drivhusgasemissioner.

Siden da er der blevet offentliggjort en omfattende undersøgelse af hovedkilderne til drivhusgasemissioner, som er foretaget af Gruppen for Analyse af Miljøsystemer ved Universidade Nova i Lissabon.

Af konklusionerne af denne undersøgelse fremgår det, at Portugal allerede har forhøjet sine CO2-emissioner med 34 % i forhold til 1990, og undersøgelsen forudser, at Portugal i 2010 vil udsende 62 % mere CO2 end i 1990, hvilket er langt over den allerede generøse tilladelse til en forøgelse på 40 % (frem til 2012).

På baggrund af denne situations alvorlige karakter bedes Rådet omgående besvare følgende:

1. Hvor ligger værdierne for drivhusgasemissioner i Portugal ifølge de seneste oplysninger, som Rådet ligger inde med?

2. Hvilke konkrete foranstaltninger har den portugisiske regering truffet for at kontrollere og begrænse drivhusgasemissionerne?

3. Er der andre lande end Portugal, der udviser en så stor afvigelse mellem de grænseværdier for CO2-emissioner, der blev fastlagt i Kyoto, og de værdier, der i dag kan forventes for år 2012?

4. Hvad agter Rådet at foretage sig for at undgå en situation, hvor EU-landene generelt overskrider de grænseværdier for emissioner, der blev fastlagt på Kyoto-konferencen?

Svar

(14. februar 2000)

1. Der mindes om, at Kyoto-protokollen indeholder sådanne bestemmelser, at parterne kan opfylde deres forpligtelser i fællesskab. Rådet nåede på samlingen den 16.-17. juni 1998 til enighed om fastlæggelsen af medlemsstaternes bidrag til den nedsættelse på 8 %, som Fællesskabet og alle medlemsstaterne har forpligtet sig til i henhold til protokollen (jf. skemaet i bilaget).

2. I sine seneste konklusioner om Fællesskabets strategi med hensyn til klimaændringer, der blev vedtaget den 12. oktober 1999, bekræftede Rådet på ny betydningen af, at Kyoto-protokollen ratificeres og gennemføres hurtigt, samt at det er fast besluttet på at arbejde hen imod dette mål.

Det understregede i den forbindelse, at yderligere vurdering, udvikling og effektiv gennemførelse af de fælles og samordnede samt nationale politikker er nødvendig for at opfylde forpligtelserne i Kyoto-protokollen, og anmodede De Faste Repræsentanters Komité at udarbejde en situationsrapport om forberedelsen af ratifikationen til begyndelsen af 2000.

Rådet opfordrede endvidere Kommissionen til at øge og fremskynde sin indsats med henblik på udvikling og gennemførelse af fælles og samordnede politikker og foranstaltninger, der kan lette og effektivt bidrage til Fællesskabets og dets medlemsstaters opfyldelse af forpligtelserne i henhold til Kyoto-protokollen.

3. Det tilkommer ikke Rådet at svare på det ærede parlamentsmedlems spørgsmål om statistiske oplysninger eller om specifikke foranstaltninger truffet af en medlemsstat. Der mindes i den forbindelse om, at Kommissionen råder over en mekanisme til bl.a. at overvåge de fremskridt, der gøres i medlemsstaterne med hensyn til at opfylde de aftalte nationale bidrag til Fællesskabets forpligtelser under FN's rammekonvention om klimaændringer og Kyoto-protokollen.

>TABELPOSITION>