ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3730/00

af Francesco Turchi (UEN) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Underjordiske tanke til flydende gas

Sektoren for flydende gas i Italien har en national omsætning på over 6 000 mia. lire og beskæftiger omkring 5 000 personer.

Produktionen af epoxylakerede underjordiske tanke med katodebeskyttelse til flydende gas anslås for perioden 1996-2000 at ligge på omkring 150 000 enheder for Italiens vedkommende og på 110 000 enheder for Frankrigs vedkommende. Denne type tank til flydende gas godkendes og anvendes regelmæssigt i andre EU-lande såsom Tyskland, Spanien og Det Forenede Kongerige.

Med artikel 2 i lov nr. 107 af 22. september 2000 har Regionen Abruzzo fastsat, at underjordiske tanke til flydende gas skal være indkapslede i beton eller have dobbelt væg for at gøre det muligt at standse udslip og inspicere hulrummet. Denne tekniske forskrift synes at opstille en række præcise konstruktionsmæssige krav og følgelig udelukke epoxylakerede tanke med katodebeskyttelse.

Det fremgår af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om trykbærende udstyr (direktiv 97/23/EF)(1), at de indholdsmæssige forskelle mellem de forskellige medlemsstaters lovbestemmelser på dette område samt forskellene mellem de ved national lov fastsatte godkendelses- og inspektionsprocedurer skaber hindringer for den frie bevægelighed for de her omhandlede produkter inden for Fællesskabet.

Mener Kommissionen, at ovennævnte lov skaber hindringer for den frie bevægelighed for disse produkter samt uberettiget forskelsbehandling mellem produkter, der er godkendt i henhold til de relevante nationale bestemmelser? Hvilke foranstaltninger agter den i bekræftende fald at træffe?

(1) EFT L 181 af 9.7.1997, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(22. januar 2001)

Det ærede parlamentsmedlems spørgsmål går igen i et antal klager, som Kommissionen for nyligt har modtaget. Der er blevet indledt en undersøgelse i den berørte medlemsstat for at fremskaffe alle nødvendige oplysninger om de kritiserede forhold. Kommissionen vil i givet fald tage de nødvendige skridt og iværksætte den procedure, der er fastsat i EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3586/00

af Raina Echerer (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. november 2000)

Om: Erstatningsgenplantning med skov i forbindelse med Life-projekter

Moser, enge, tørre græsarealer og tørre sandholdige græsarealer hører til de mest truede levesteder i vores kulturlandskab. Her finder mange udryddelsestruede dyr og plantearter deres sidste tilflugtssted. Udvidelsen af disse levesteder er i de sidste årtier på grund af mere intensiv dyrkning gået drastisk tilbage, delvis også på grund af manglende pleje. Det forhold, at en naturlig skovbevoksning (den østrigske skovlovgivning, § 4, stk. 1) fra og med en bevoksning med træer på 50 % af arealet i henhold til loven skal behandles som skov, fører til betydelige konflikter med naturbeskyttelsesinteresser. Hvis for eksempel træ- og buskvækster trænger ind i moser, enge, tørre græsarealer eller sandholdige tørre græsarealer og opnår denne dækningsgrad, må de kun fjernes med en tilsvarende rydningstilladelse, dvs. der kan træffes bestemmelser om erstatsningsgenplantning med skov. Da naturbeskyttelsen ikke råder over et lignende retsinstrument, sker den en konstant reducering af disse levesteder.

Inden for rammerne af et Life-naturprojekt under amtet i delstatsregeringen Niederösterreich, som for 60 %'s vedkommende finansieres af EU, skal sandbiotoperne have højere status. For navnlig på lang sigt at føre værdifulde områder tilbage til sandholdige græsarealer er der inden for rammerne af dette projekt planlagt små rydninger forskellige steder (ca. 10-12 hektar).

Kan af myndighederne fastsatte genplantninger med skov indenfor Life-projekter medfinansieres via programmet til udviklingen af landdistrikter (FO (EF) 1257/1999)(1)?

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. januar 2001)

I artikel 38, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger er det fastsat, at der ikke samtidig kan ydes støtte til en og samme foranstaltning i henhold til denne forordning og i henhold til andre fællesskabsstøtteordninger.

Erstatningsgenplantning med skov er en juridisk forpligtelse, der følger direkte af den bevaringsforanstaltning, der støttes af Life-Programmet. Det er ikke muligt at medfinansiere denne genbeplantning over det østrigske program for udvikling af landdistrikterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3434/00

af Antonio Tajani (PPE-DE) og Mario Mauro (PPE-DE) til Rådet

(8. november 2000)

Om: Beskyttelse af italienske journalister i Mellemøsten informationsfrihed

Efter interviewet med den tidligere ministerpræsident i Italien, Massimo D'Alema, som udtalte sig mod jøderne i Israel, vækker de udtalelser, der er fremsat af RAI's korrespondent i Jerusalem mod aktiviteterne i den frie presse i Mellemøsten alvorlig bekymring. Den skrivelse, der er sendt fra RAI-journalisten Riccardo Cristiano til det halvofficielle dagblad for de palæstinensiske myndigheder, Al-Hayat al-Jadida, hvori det berettes, at billederne med lynchning af to israelske soldater ikke blev overtaget af det italienske statsfjernsyn, udgør et alvorligt angreb mod den informationsfrihed, der ikke er rettet mod staten Israel.

Udtalelserne fra en ledende politikker fra det største regeringsparti i Italien og holdningen hos det italienske statstv's korrespondent fremkalder antisemitiske følelser i Den Europæiske Union.

Hvilke initiativer agter Rådet at iværksætte for at medvirke til at sikre fri udøvelse af journalistvirksomheden, beskytte journalisternes arbejde uafhængigt af partierne og forhindre, at hadet mod de jøder, der lever i Europa, vokser?

Svar

(26. februar 2001)

1. Rådet henleder de ærede parlamentsmedlemmers opmærksomhed på svaret på skriftlig forespørgsel E-3089/00 vedrørende en gruppe skinheads' overfald på en lærer af jødisk herkomst.

2. For så vidt angår ligebehandlingen af alle uanset race eller etnisk oprindelse vedtog Rådet den 29. juni 2000 et direktiv om gennemførelse af dette princip(1).

Desuden behandler Rådet for øjeblikket et forslag til direktiv om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv og et forslag til afgørelse om Fællesskabets handlingsprogram for bekæmpelse af forskelsbehandling (2001-2006), som forventes vedtaget inden længe.

(1) EFT L 180 af 19.7.2000, s. 22.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3815/00

af John Bowis (PPE-DE) til Rådet

(7. december 2000)

Om: Svinedirektivet

Er Rådet opmærksom på, at svinedirektivet skulle have været gennemført fra 1991, men at det hidtil kun er Det Forenede Kongerige og Sverige, der har gennemført bestemmelserne deri om svins velfærd, mens Danmark, Finland og Nederlandene planlægger at gøre dette?

Hvornår vil de medlemsstater, der ikke har gennemført direktivet, vedtage den relevante lovgivning?

Svar

(24. april 2001)

Den 19. november 1991 vedtog Rådet direktiv 91/630/EØF om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin, der holdes indelukket med henblik på avl og opfedning.

I henhold til direktivets artikel 11 skal medlemsstaterne sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet senest den 1. januar 1994 og straks underrette Kommissionen herom.

Når retsakten er vedtaget, tilkommer det ikke Rådet at føre tilsyn med medlemsstaternes gennemførelse heraf, da denne beføjelse ifølge traktaten er tillagt Kommissionen.

Der skal imidlertid mindes om, at det direktiv, det ærede medlem henviser til, er ved at blive ændret. Kommissionen vedtog således den 16. januar 2001 en meddelelse med et forslag om svins velfærd.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3699/00

af Torben Lund (PSE) til Kommissionen

(29. november 2000)

Om: Bifangst af marsvin

Det fremgår af besvarelsen af 16. oktober 2000 (E 2584/00DA)(1), at Generelt har Kommissionen kun kendskab til meget få fakta om populationsdynamikkens og bifangsternes indflydelse på marsvinebestanden.

Vil Kommissionen i forlængelse heraf belyse Ascobans's vurdering af marsvinets situation i henholdsvis Nordsøen og Østersøen?

Vil Kommissionen herunder oplyse om samarbejdet med Ascobans, samt om Kommissionen deltager som observatør i møderne i Ascobans's Advisory Committee?

(1) EFT C 113 E af 18.4.2001, s. 125.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(1. februar 2001)

Mangelen på oplysninger om denne dyreart er desværre en situation, som Kommissionen ikke er alene om, men deler med videnskaben. Det er derfor ikke overraskende, at selv højt specialiserede organisationer som Aftalen om bevaring af små hvaler i Østersøen og Nordsøen (Ascobans) fortsat slår til lyd for ny forskning på dette område.

Kommissionen ser med glæde på alle de bestræbelser, der gøres for at opretholde en gunstig bevaringsstatus for arterne i habitatdirektivets bilag IV, således som det er tilfældet med samtlige hvalarter. Kommissionen holder regelmæssige møder med miljøorganisationerne for at udveksle synspunkter og oplysninger. Der var berammet et møde med repræsentanter for Ascobans den 8. december 2000, men det måtte udsættes på grund af uforudsete omstændigheder.

Hvad deltagelse i Ascobans's arbejde angår, er Fællesskabet det, der i aftalen kaldes en regional organisation for økonomisk integration, og har derfor ret til at sende observatører til organisationens møder.

Hidtil har Fællesskabet undertegnet slutakten fra mødet, hvor teksten til aftalen blev vedtaget, og selve aftalen. Aftalen er imidlertid endnu ikke ratificeret. Som følge af Kommissionens nuværende store arbejdsbyrde og knappe personaleressourcer, træffer den afgørelse om deltagelse i Ascobans's møder fra sag til sag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3537/00

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(13. november 2000)

Om: Menneskerettighedssituationen i Colombia og munken Brendan Forde's liv

Jeg modtog et skriftligt svar fra kommissionsmedlem Pattens kontor den 19. september vedrørende situationen i Colombia og sikkerheden for munken Brendan Forde i dennes landsby i La Union.

I denne skrivelse hed det, at Patten fra officiel colombiansk side forsøgte at få bekræftet, at der forekom overtrædelser af menneskerettighederne i området.

Kan Kommissionen gøre rede for, hvilke erklæringer og bekræftelser den har modtaget fra officiel colombiansk side, hvad angår dette spørgsmål?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler E-3537/00 og E-3538/00

(13. december 2000)

Umiddelbart efter at myrderierne i La Unión havde fundet sted, opfordrede EU kraftigt den colombianske regering til at undersøge de nærmere omstændigheder ved denne forbrydelse. Den colombianske regering nedsatte en undersøgelseskommission vedrørende mordene bestående af embedsmænd fra det offentlige anklagers, statsadvokatens og ombudsmandens kontor. De gennemførte to undersøgelsesmissioner, den sidste i begyndelsen af november, men har endnu ikke offentliggjort rapporterne om disse undersøgelser. Det er naturligvis nødvendigt, at det internationale samfund stadig presser på for at sikre, at de ansvarlige vil blive stillet for retten.

EU har gentagne gange understreget, at det er meget vigtigt at gøre fremskridt i menneskerettighedsproblematikken. Sidste gang var den 24. oktober 2000 i Bogota, da Colombia indkaldte til et internationalt møde om støtte til fredsprocessen. Det er Kommissionens opfattelse, at de colombianske myndigheder i stigende grad er villige til at opfylde disse krav. Regeringen har allerede taget de første skridt (afskedigelse af officerer i hæren, som er involveret i overtrædelser af menneskerettighederne, retsager vedrørende militært personale ved civilretten). Men der er endnu langt igen, og det internationale samfund bør fortsætte med at føre en aktiv menneskerettighedspolitik.

Kommissionen er bekendt med interneringssituationen for fredsgruppen La Unión/Urabá, hvor fader Forde arbejder. Kommissionen støtter alligevel aktivt fredsgrupperne gennem bestemte aktioner, som gennemføres af ikke-statslige organisationer, for at imødekomme deres behov for humanitær bistand. Den støtter også disse grupper gennem aktiv deltagelse i Mesa por la paz en Urabá (en sammenslutning for fred bestående af forskellige nationale og internationale grupper), som overvåger menneskerettigheder i området, hvor fredsgrupperne har til huse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3393/00

af Othmar Karas (PPE-DE) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Følger af og fordele ved den fælles valuta

14 måneder inden overgangen til euroen er borgernes bevidsthed om den fælles valuta ikke tilfredsstillende i noget medlemsland i eurozonen. Et vigtigt element i den informationskampagne, der organiseres af Kommissionen, Parlamentet og medlemsstaterne i fællesskab, må være, at borgerne informeres om fordele ved og de allerede konkrete følger af euroen for vækst og stabilitet i Den Europæiske Union.

Hvornår agter Kommissionen med henblik herpå at udarbejde og offentliggøre en nøjagtig og udførlig officiel meddelelse om disse følger og fordele? Har Kommissionen indgået aftale med medlemsstaterne om at lade denne meddelelse indgå i de nationale kampagner i hele Europa, således at borgerne informeres herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(5. december 2000)

Kommissionen agter at udarbejde en rapport om euroens fordele i starten af 2001. Rapporten vil belyse fordelene ved en økonomisk og monetær union (ØMU) med udgangspunkt i følgende. I første kapitel beskrives den nuværende økonomiske situation og koordineringen af den økonomiske politik, som fungerer tilfredsstillende. Den makroøkonomiske politik er blevet mere troværdig, fordi den fokuserer på stabilitet. I andet kapitel belyses de fremskridt, der er gjort i forbindelse med oprettelsen af et effektivt finansielt marked i euro-området. Det fremmer især de europæiske virksomheders investeringsaktiviteter. Tredje kapitel omhandler ØMU'ens eksterne aspekter. Der har været alt for megen fokus på deprecieringen, selvom euroen har beskyttet Fællesskabet mod interne valutaudsving, som kunne være opstået som følge af udsving i dollarkursen og oliepriserne. I det sidste kapitel beskrives forberedelserne til de nye sedler og mønter, der vil blive sat i omløb i 2002. De udfordringer og det forberedende arbejde, som virksomheder, forbrugere og offentlige myndigheder står overfor, vil også blive belyst.

Kommissionen har til hensigt at have rapporten færdig i starten af 2001. Kommissionen har endnu ikke kontaktet de nationale myndigheder med henblik på at lade rapporten indgå i de nationale oplysningskampagner, men hvis medlemsstaterne ønsker det, er der efter Kommissionens opfattelse ikke noget til hinder herfor.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4016/00

af Carlos Carnero González (PSE) til Kommissionen

(21. december 2000)

Om: Folkeafstemning mod fagforeningsfrihed i Venezuela

Den 4. december 2000 blev der afholdt en folkeafstemning i Venezuela mod fagforeningsfrihed på foranledning af præsident Hugo Chávez. Omkring 80 % af borgerne stemte ikke.

Afholdelsen af denne folkeafstemningen anses for at være i fuldstændig modstrid med de internationale konventioner, der sikrer fagforeningsfrihed, herunder ILO's konventioner, som påpeget offentligt af denne organisations direktør.

Af samme årsag har også Frie Faglige Internationale (som de vigtigste faglige hovedorganisationer i EU's medlemsstater er tilsluttet) protesteret gentagne gange mod folkeafstemningen og advaret mod dens negative følgevirkninger.

Hvad mener Kommissionen om denne folkeafstemning? Har den givet formelt udtryk for sin mening over for de venezuelanske myndigheder? Påtænker den at insistere over for regeringen i Caracas på nødvendigheden af at respektere fagforeningsfriheden, som er af afgørende betydning for retsstaten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. januar 2001)

Dette er et nationalt spørgsmål, som kan drøftes på mødet mellem EU og Andesgruppen(der er planlagt til marts i Santiago i Chile).

Det er værd at bemærke, at Venezuela, sammen med de andre lande i Latinamerika og Vestindien, på topmødet i Rio har undertegnet en fælles erklæring og dermed gentaget sin støtte til demokrati og ytringsfrihed. Kommissionen vil fortsat nøje følge opfyldelsen af de aftaler, der er indgået mellem parterne, og om nødvendigt overveje at yde særlig støtte til de pågældende lande. Endvidere bør det understreges, at spørgsmålene vedrørende menneskerettigheder er omfattet af de tre prioriterede områder i meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet vedrørende opfølgning af topmødet i Rio(1).

(1) KOM(2000) 670 endelig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4022/00

af Michl Ebner (PPE-DE) og Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) til Rådet

(3. januar 2001)

Om: Afskaffelse af skatteprivillegier for diplomater

Privilegierne for diplomater bygger som bekendt på Wienerkonventionen fra 1961. Undertegnede har i de sidste måneder flere gange stillet skriftlige forespørgsler til Kommissionen og givet udtryk for, at de mener, at denne konvention i mellemtiden er blevet forældet og burde tages op til revision. I den forbindelse bør der navnlig tages stilling til, om de eksisterende privilegier stadigvæk er berettigede på Den Europæiske Unions indre marked?

I sit svar henviste Europa-Kommissionen til (se navnlig E-1996/99), at afskaffelse eller ændring af privilegier for diplomater vil kræve en ændring af den gældende EF-lovgivning og dermed samtidig enstemmighed i Rådet.

Kan Rådet oplyse, om det har til hensigt at overveje at afskaffe de på EU's indre marked sikkert ikke længere berettigede privilegier for diplomater, og om det vil undersøge, om Wienerkonventionen fra 1961 stadigvæk er aktuel, ikke mindst på baggrund af foranstaltningerne til reform af Kommissionen?

Svar

(24. april 2001)

EF-lovgivningen tillader fritagelse for moms og punktafgifter med henblik på privilegier for diplomater for at gengive reglerne i den folkeretlige sædvaneret, som kodificeret i Wienerkonventionen fra 1961 om diplomatiske forbindelser. Fællesskabet skal overholde disse regler (Se EF-Domstolens dom af 16. juni 1998, præmis 45).

Set i forbindelse med det indre marked, og dersom man anser, at de fritagelser, som medlemsstaternes missioner har fordel af i andre medlemsstater, ikke længere er berettigede, bør der først foretages en ændring af EF-lovgivningen, hvilket kræver, at Rådet på forslag af Kommissionen træffer afgørelse med enstemmighed. Dette forudsætter imidlertid først, at medlemsstaterne bliver enige om, at de ikke længere indbyrdes vil anvende de relevante bestemmelser i Wienerkonventionen fra 1961, som de er forpligtet til at overholde i medfør af folkeretten. Rådet besidder ingen oplysninger på dette område og har i øvrigt ikke fået forelagt noget forslag fra Kommissionen om ændring af de relevante bestemmelser om fritagelse i direktiv 77/388/EØF (sjette momsdirektiv) og direktiv 92/12/EØF (punktafgiftspligtige varer). Kommissionen har for øvrigt (i svar på skriftlig forespørgsel E-1996/99) meddelt, at den ikke agter at forelægge noget forslag om dette spørgsmål inden for nærmeste fremtid.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3645/00

af Jürgen Zimmerling (PPE-DE) til Kommissionen

(23. november 2000)

Om: Fremtiden for forskningsprogrammet INCO-DEV inden for det 6. rammeprogram

I orienteringen for det fremtidige 6. rammeprogram for 2002-2006 nævnes området internationalt samarbejde: forskning for udvikling (INCO) ikke længere eksplicit. Betyder det, at der til dette område ikke længere er afsat midler, og, i bekræftende fald, med hvilken begrundelse?

Først i maj 2000 blev der offentliggjort en evalueringsrapport over INCO-programmets sidste fem år, der udtrykkeligt fastslår programmets succes og går ind for, at programmet absolut bør fortsættes.

Forskningsprogrammet INCO-DEV er ofte det vigtigste og tit eneste instrument til støtte af udviklingen af forskningkapacitet i udviklingslandene og for de på dette område involverede tyske forskningsorganer. Programmets ophør ville også for dem betyde et uerstatteligt tab.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(9. januar 2001)

INCO-DEV forskningsprogrammet, som det Ærede Medlem henviser til, er blot én af syv aktiviteter under særprogrammet Befæstelse af EF-forskningens internationale rolle (1998-2002), som blev vedtaget den 25. januar 1999 som en fællesskabsaktion under det femte rammeprogram(1).

I den nylige meddelelse Realisering af det europæiske forskningsrum: Retningslinjer for EU's indsats inden for forskning (2002-2006)(2) fremlægges generelle oplysninger om det europæiske forskningsrum og brede retningslinjer som led i forberedelsen af Kommissionens forslag til det næste rammeprogram. Det kommer ikke nærmere ind på særprogrammerne, som Kommissionen skal foreslå, og som vil blive besluttet når Europa-Parlamentet og Rådet har vedtaget FTU-rammeprogrammet for perioden 2002-2006. Den nylige meddelelse foregriber dermed ikke emnet, som vil blive behandlet nærmere i forbindelse med det sjette rammeprogram under hensyntagen til tidligere erfaringer og betydningen af den europæiske forsknings internationale dimension.

(1) EFT L 26 af 1.2.1999.

(2) KOM(2000) 612 endel.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3814/00

af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Overholdelse af svinedirektivet af 1991

Hvilke skridt er Kommissionen i gang med at tage for at sikre, at samtlige medlemsstater overholder svinedirektivet af 1991?

Kan den bekræfte, at det hidtil kun er Sverige, Det Forenede Kongerige, Danmark, Finland og Nederlandene, der har gennemført eller udarbejdet lovgivning om gennemførelse af direktivet?

Hvornår forelægger Kommissionen nye forslag?

Hvilken støtte får den polske regering i forbindelse med dens modstand mod at indføre intensivt svinehold?

Er Kommissionen enig i, at alt for mange søer tilbringer næsten hele deres voksenliv med at være drægtige og stå i sostalde?

Er Kommissionen endvidere enig i, at der bør være nogle mindstekrav om humane svinealvsstandarder, bl.a. tilstrækkelig plads, halm, et alternativ til kupering og ophør af kastration?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. februar 2001)

Kommissionen har vedtaget rapporten om situationen for intensiv svineavl i EU og forslaget om at ændre direktiv 91/630/EØF med henblik på at forbedre svins velfærd(1). Rapporten og forslaget blev sendt til Rådet og Parlamentet den 29. januar 2001.

Kommissionens forslag behandler følgende aspekter: regler om at holde søer i sociale grupper, hvorved de får større leverum, regler om en korrekt berigelse af miljøet og forbedringer af gulvarealernes kvalitet, og forbud mod de værste former for rutinemæssige skamferinger.

Som nævnt af det ærede medlem fremgår det af de oplysninger, som Kommissionen råder over, at fem medlemsstater i de senere år har vedtaget lovgivning om beskyttelse af svin med bestemmelser, der rækker videre end dem, som er fastsat i Rådets direktiv 91/630/EØF.

For at sikre, at Fællesskabets bestemmelser om dyrevelfærd gennemføres korrekt på svineavlsbedrifter, gennemfører Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret kontrol, og der iværksættes overtrædelsesprocedurer over for medlemsstater, som ikke overholder bestemmelserne.

Efter SAPARD-planen for Polen (2000-2006) skal EU yde en samlet støtte på 205 170 000 EUR til investeringer i landbrugsbedrifter. Støtten kan tildeles landbrugere, som driver svineavl med 100-250 pladser til fedesvin eller 10-25 søer i lukket kredsløb, hvis bedrifterne opfylder Fællesskabets hygiejne- og velfærdsnormer.

(1) KOM(2001) 20 endelig udg.