SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2535/99

af Heidi Hautala (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. januar 2000)

Om: Manglende ligebehandling i den østrigske universitetslov

Ifølge Amsterdam-traktatens artikel 149 og 150 bør de studerendes muligheder for at studere i andre lande fremmes. De studerendes og forskernes mobilitet forbedrer de enkelte borgeres valgmuligheder og muligheder for personlig udvikling samt øger samfundets uddannelsesmæssige og intellektuelle ressourcer.

Den østrigske lovgivning (Hochsschulstudiumgesetz AHStG § 7 Abs 1) stiller forskellige krav til dem, der kommer fra andre medlemslande, end til de indenlandske personer, der søger om en studieplads. De østrigske ansøgere skal for at få adgang til en studieplads udvise en almen egnethed til en videregående uddannelse. Eksempelvis anses et afgangsbevis udstedt i Finland, hvori det attesteres, at den pågældende er egnet til en videregående uddannelse, ikke i Østrig for at være tilstrækkeligt, idet der derimod kræves bevis for en særlig egnethed til en videregående uddannelse. I praksis er kravet blevet fortolket således, at det af ansøgeren til en studieplads kræves, at den pågældende allerede har en studieplads i hjemlandet inden for det område, som der søges optagelse på. Først efter fem år med en fast bopæl i Østrig fritages andre EU-borgere for dette krav om to studiepladser, som det af naturlige grunde ikke er muligt at kræve af østrigerne.

Har Kommissionen kendskab til de problemer, som den østrigske universitetslov giver anledning til? Deler Kommissionen min opfattelse af, at den østrigske lovgivning og praksis vanskeliggør mobiliteten for de studerende i stedet for at fremme den og ikke behandler EU-borgerne ensartet? Mener Kommissionen, at den østrigske universitetslov er i modstrid med Amsterdam-traktatens artikel 149 og 12? Agter Kommissionen at træffe foranstaltninger i medfør af artikel 226 for at rette op på situationen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(4. februar 2000)

Kommissionen gør opmærksom på, at studenternes mobilitet inden for Fællesskabet hviler på overholdelsen af princippet om ligebehandling i spørgsmålet om adgang til undervisning i en anden medlemsstat. Dette princip omgås, når de betingelser, der stilles, enten direkte på grund af nationalitet eller på anden måde, placerer fællesskabsstuderende i en ugunstig position i forhold til indehavere af nationale eksamensbeviser, således at de ikke kan få adgang til undervisningsinstitutionerne.

Den akademiske anerkendelse af eksamensbeviser med henblik på, at personer, der har erhvervet kvalifikationer i en anden medlemsstat, får mulighed for at følge en uddannelse, henhører imidlertid under medlemsstaternes kompetence. I henhold til EF-traktaten er hver medlemsstat selv ansvarlig for undervisningens indhold og tilrettelæggelsen af dens egen uddannelsesordning. Medlemsstaterne har ligeledes ret til at fastsætte procedurereglerne for akademisk anerkendelse. Medlemsstaterne skal dog under anvendelsen af disse procedurer i henhold til artikel 12 (tidligere artikel 6) i EF-traktaten afholde sig fra enhver direkte eller indirekte forskelsbehandling på grundlag af nationalitet.

Kommissionen er klar over den situation, det ærede medlem henviser til. Den nævnte østrigske lovgivning fastsætter, at enhver ansøger, der har til hensigt at tilmelde sig til et bestemt studieområde ved en højere læreanstalt i Østrig, skal bevise, at hans afgangsbevis fra den gymnasiale uddannelse giver ham ubetinget ret til at blive optaget på det udvalgte studieområde i det land, der har udstedt dette eksamensbevis.

Kommissionen har behandlet spørgsmålet om den østrigske lovgivnings (Universitäts-Studiengesetz-UniStG) overholdelse af artikel 12, 149 og 150 (tidligere artikel 126 og 127) i EF-traktaten. Efter at have behandlet medlemsstatens bemærkninger har Kommissionen konkluderet, at pålæggelse af en yderligere betingelse for indehavere af eksamensbeviser opnået i andre medlemsstater, når andre adgangsbetingelser end selve erhvervelsen af eksamensbeviset ikke pålægges studerende, der er i besiddelse af et eksamensbevis udstedt i Østrig, er en forskelsbehandling på grundlag af nationalitet i forbindelse med adgang til undervisning og i modstrid med artikel 12, 149 og 150 i EF-traktaten. Kommissionen har derfor indledt en overtrædelsesprocedure i henhold til artikel 226 (tidligere artikel 169) i EF-traktaten.