ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2857/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(14. september 2000)

Om: Ensretning af bestemmelserne for afholdelse af udvælgelsesprøver med henblik på hverv i den offentlige administration

Bestemmelserne for afholdelse af udvælgelsesprøver med henblik på adgangen til hverv i den offentlige administration varierer fra land til land i Den Europæiske Union.

Et grundprincip for disse udvælgelsesprøver bør dels være gennemskuelighed og dels forenkling af de administrative procedurer. Disse principper krænkes ofte af de offentlige administrationer, og der kan derfor konstateres uacceptable uregelmæssigheder.

Kan Kommissionen oplyse, om den agter at intervenere retsligt på dette område ved at foreslå fælles regler for afholdelse af udvælgelsesprøver, således at alle Fællesskabets statsborgere er stillet over for de samme betingelser, og således at man samtidig sikrer kontrolordninger for aktiviteterne ved afholdelse af udvælgelsesprøver ud fra proceduremæssige standarder (arten af den dokumentation, der skal forelægges ved udvælgelsesprøver, adgang til akterne, tidsfrister, hjælpemidler, klageadgang, osv.), som skal være fælles i hele Europa, og som sikrer, at borgeren ikke skal afholde overdrevent høje udgifter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(27. oktober 2000)

Fællesskabet har ingen juridisk kompetence, hvad angår den interne indretning af medlemsstaternes offentlige forvaltning, herunder rekrutteringsmetoder. Desuden tilkommer det medlemsstaterne at sikre, at de nationale regler om adgang til offentlige stillinger håndhæves korrekt. Derfor agter Kommissionen ikke at fremlægge et forslag til fællesskabslovgivning om harmonisering af medlemsstaternes metoder for rekruttering af offentligt ansatte.

I sin egenskab af traktaternes vogter påser Kommissionen imidlertid, at princippet om den frie bevægelighed for arbejdstagerne inden for den offentlige sektor i henhold til EF-Domstolens fortolkning anvendes korrekt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2998/00

af Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) til Kommissionen

(20. september 2000)

Om: Fødevarehjælpeprogram til de dårligst stillede i Den Europæiske Union

Den Europæiske Unions fødevarehjælpeprogram, der er baseret på Kommissionens forordning nr. 3149/92(1), har vist sin almennyttighed og sin relevans i forbindelse med den fattigdom, der stadig eksisterer i Europa, som det blev understreget i en undersøgelse udført for Kommissionen af firmaet A.D.E. (Aide à la décision économique).

Hvordan agter Kommissionen på baggrund af denne undersøgelse at konsolidere programmet i de kommende år og bevare det varierede udvalg af produkter, der uddeles til de dårligst stillede?

Kan Kommissionen især angive, hvordan den agter at anvende ændringen af 1995 (forordning nr. 2535/95(2)), der, når produkter ikke er til rådighed, tillader opkøb på fællesskabsmarkedet?

(1) EFT L 313 af 30.10.1992, s. 50.

(2) EFT L 260 af 31.10.1995, s. 3.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. oktober 2000)

Som det ærede medlem gør opmærksom på, bekræfter den undersøgelse, som Kommissionen lod foretage i 1999, at støtteforanstaltningen til fordel for Fællesskabets dårligst stillede er en foranstaltning, som kan bidrage til at få afsat overskuddet af landbrugsprodukter i interventionslagrene ud fra et socialt perspektiv.

Kommissionen har foreslået budgetmyndigheden at øge de bevillinger, der er afsat til denne aktion, fra de oprindelige 100 mio. i 1998 til 200 mio. i det seneste foreløbige budgetforslag. Budgetmyndigheden har flere gange siden 1997 reduceret det at Kommissionen foreslåede rammebeløb til denne aktion.

Programmet er en forsyningskilde for modtagerorganisationerne, som i parentes bemærket også fungerede før dets ikrafttrædelse. De stater, som deltager i programmet, meddeler Kommissionen, hvilke af alle de produkter, der findes i interventionslagerne, de ønsker, efter at have kortlagt organisationernes behov. Reformerne af markedsordningerne for de forskellige produkter kan medføre, at et bestemt produkt ikke længere findes i lagrene, hvorfor det ikke kan indgå i det nuværende program.

I det omfang rammebeløbet ikke ændres, kan der kompenseres for et produkt, der således ikke længere findes i lagrene, ved at øge mængden af de øvrige produkter. Organisationernes øvrige forsyningskilder vil så i højere grad blive brugt til at tilvejebringe det produkt, som de ikke kan få hos EU, og i mindre grad til de øvrige produkter. Programmet er ikke og skal ikke være modtagerorganisationernes eneste forsyningskilde.

Kommissionen forventer som tidligere at udnytte ændringen fra 1995 i Rådets forordning (EF) nr. 2335/95 af 24. oktober 1995 om ændring af forordning (EØF) nr. 3730/87 om de generelle almindelige regler for levering til visse organisationer af levnedsmidler fra interventionslagre med henblik på uddeling til de socialt dårligst stillede personer i Fællesskabet(1), således at der kan gives tilladelse til opkøb af et produkt på markedet, hvis dette midlertidigt ikke findes i interventionslagrene.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 2535/95 af 24. oktober 1995, EFT L 260 af 31.10.1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3169/00

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(10. oktober 2000)

Om: Mærkning på blisterpakninger med lægemidler

Det er et krav, at alle lægemidler, der markedsføres i Det Forenede Kongerige, uanset om de er importeret eller ej, skal være i overensstemmelse med den britiske lovgivning om mærkning, hvilket indebærer, at visse oplysninger skal være affattet på engelsk. Anvisninger på blisterpakningen, f.eks. ugedagene, er imidlertid ikke omfattet af denne lovgivning.

Mener Kommissionen, det bør være obligatorisk, at alle instruktioner vedrørende indtagelse af lægemidler bør være klart formuleret på det lands sprog, hvor de sælges?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(21. november 2000)

I henhold til Rådets direktiv 92/27/EØF af 31. marts 1992 om etikettering af og indlægssedler til humanmedicinske lægemidler(1) skal oplysningerne på emballagen være affattet på det eller de officielle sprog, som anvendes i den medlemsstat, hvor lægemidlet markedsføres (artikel 4, stk. 2). Denne bestemmelse omfatter både lægemidlers ydre og indre emballage. Samme forpligtelse gælder for oplysningerne i indlægssedlen (artikel 8).

Anvisninger på blisterpakningen skal derfor være omfattet af dette direktiv og af den britiske lovgivning om mærkning til gennemførelse af dette direktiv, i henhold til hvilken anvisninger skel være affattet på engelsk.

Disse bestemmelser retfærdiggøres af behovet for at give patienterne klare og forståelige oplysninger.

(1) EFT L 113 af 30.4.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2969/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. september 2000)

Om: Integrering af skolemælksprogrammet i en sund fødevarepolitik

Da skolemælksprogrammet bidrager til målsætningerne om ernæring og folkesundhed, har Kommissionen og landbrugsministrene vedtaget at reducere støtten hertil via Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget til 75 %. Det er imidlertid mere fornuftigt at tilbyde skolebørnene gratis mælk i stedet for at friste dem med de cola- eller fantaautomater, som limonadeindustrien har opstillet. Det synes derfor hensigtsmæssigt at overføre de resterende 25 % af skolemælksprogrammet til programmet for en sund fødevarepolitik.

Vil Kommissionen overføre de resterende 25 % af støtten til skolemælksprogrammet til budgettet for en sund fødevarepolitik på baggrund af sin særlige interesse for dette spørgsmål? Hvorfor er Kommissionen i benægtende fald af den opfattelse, at de resterende 25 % af skolemælksprogrammet ikke bør finansieres via budgettet for en sund fødevarepolitik? Hvordan forener Kommissionen denne holdning med kommissær Fischlers udtalelse om, at uddeling af mælk i skolerne kan bidrage til at nå mål på det ernæringsmæssige eller sociale område (svar på skriftlig forespørgsel nr. E-1320/00)(1)?

(1) EFT C 53 E af 20.2.2001, s. 126.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. oktober 2000)

I begrundelsen til forslaget til en rådsforordning om ændring af forordning (EF) nr. 1255/1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter(1), der resulterede i Rådets beslutning om at nedsætte støtten til skolemælk til 75 % af indikativprisen for mælk (Rådets forordning (EF) nr. 1670/2000 af 20. juli 2000 om ændring af forordning (EF) nr. 1255/1999(2)), erkendte Kommissionen, at skolemælksordningen også kunne spille en rolle i en generel politik på sundheds-, ernærings- og socialområdet i EU som helhed og i de enkelte medlemsstater. Kommissionen understregede dog også, at Fællesskabets anspændte budgetsituation uafhængigt af, om det drejer sig om landbrugsudgifterne eller de andre politikker, ikke tillader større tilskud til skolemælksordningen.

Spørgsmålet om at supplere EU's tilskud til skolemælken er derfor en sag, der skal drøftes i de enkelte medlemsstater eventuelt i samarbejde med andre interesserede parter. EF's forordning om skolemælk åbner mulighed for supplerende national støtte, der kan finansieres over bidrag fra mælkesektoren. Mælkesektorens inddragelse ville desuden være i samklang med den store interesse for og mundtlige støtte til skolemælk, som sektoren gav udtryk for under drøftelserne af Kommissionens forslag.

(1) EFT C 89 E af 28.3.2000.

(2) EFT L 193 af 29.7.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3244/00 af Neil MacCormick (Verts/ALE) til Kommissionen. Brug af biologiske våben mod dyrkere af planter, der benyttes til at fremstille narkotika.



EF-Tidende nr. 136 E af 08/05/2001 s. 0212 - 0213



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3244/00 af Neil MacCormick (Verts/ALE) til Kommissionen (20. oktober 2000) Om: Brug af biologiske våben mod dyrkere af planter, der benyttes til at fremstille narkotika Er Kommissionen bekendt med rapporter (f.eks. Observer, London, 17. september 2000), hvorefter medlemsstaterne skulle deltage i udvikling af biologiske stoffer, der kan anvendes til at udrydde planter, der benyttes til at fremstille ulovlig narkotika? Kan Kommissionen bekræfte, at enhver brug af sådanne stoffer på EU's område ville være i modstrid med forsigtighedsprincippet, ligesom det ville være ulovligt? Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne (27. november 2000) Kommissionen er ikke bekendt med de nævnte rapporter. Hvorvidt brugen af biologiske stoffer til at udrydde planter, som benyttes til at fremstille ulovlig narkotika, er i modstrid med forsigtighedsprincippet eller er ulovlig, er et komplekst spørgsmål, som ikke kan besvares generelt. Brugen af stofferne skal undersøges i hver enkelt sag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3114/00

af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen

(4. oktober 2000)

Om: Mønsterbeskyttelse

De betydelige forskelle med hensyn til ansøgninger, mønstermyndigheder, procedure, love, nationalt begrænsede enerettigheder osv. mellem medlemslandenes mønsterlovgivning gør det meget besværligt og bekosteligt at beskytte sit produkt mod konkurrenter.

Hvilken beskyttelse giver EU's mønsterbeskyttelsesregler for en dansker, som for 13 år siden fik sit mønster kopieret af et stort italiensk firma? Hvor skal han henvende sig, og er det muligt for ham, hvis han har mønsterbeskyttelse på sit produkt i Danmark, at sagsøge i det medlemsland, hvor produktet er blevet kopieret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(7. november 2000)

Det glæder Kommissionen, at den kan meddele det ærede medlem, hvilke resultater der er nået med forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/71/EF af 13. oktober 1998 om retlig beskyttelse af mønstre(1), og skitsere nogle af de resultater, der ventes i forbindelse med forordningen om EF-mønstre(2). Direktivet harmoniserer de vigtigste dele af medlemsstaternes gældende mønsterlovgivning. Det vil uden tvivl gøre det meget lettere for individuelle industrielle designere at få del i den beskyttelse, de nyder i de enkelte medlemsstater, når lovgivningen er harmoniseret, hvilket ifølge direktivet skal ske senest den 28. oktober 2000. Mønsterbeskyttelsen beror på de forskellige nationale ordninger, f.eks. med hensyn til registreringen, men de enkelte medlemsstater skal ud over den egentlige mønsterbeskyttelse også tilbyde klagemuligheder i tilfælde af krænkelser af ophavsretten og illoyal konkurrence. Forordningen om EF-mønstre er derimod baseret på et enkelt og brugervenligt system til en overkommelig pris, som gør det muligt at opnå mønsterbeskyttelse i hele EU. For så vidt angår det ærede medlems spørgsmål om de konkrete problemer, vil der ikke kunne findes en løsning i fællesskabslovgivningen, idet fællesskabsbestemmelser ikke gælder med tilbagevirkende kraft. En eventuel løsning må derfor i princippet søges efter den gældende lov i de medlemsstater, hvor problemet er opstået.

(1) EFT L 298 af 28.10.1998.

(2) KOM(2000) 660.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2784/00

af Karl von Wogau (PPE-DE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Omfanget og anvendelsen af præmien til tobaksavlere

En del af præmien til tobaksavlere (oprindeligt 1 % og siden 1999 2 %) tilbageholdes til forskningsformål. Hvor stort et beløb er der i alt blevet tilbageholdt siden 1997, og hvor store beløb er der blevet udbetalt til hvilke projekter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. oktober 2000)

Hvad angår det samlede tilbageholdte beløb til fonden, skal det nævnes, at der ikke er tale om en reel fond, som hvert år får tilført provenuet af tilbageholdelserne, og hvorfra der udtages midler til aktionernes finansiering. I praksis iværksætter Kommissionen aktioner, der finansieres over en ad hoc-budgetpost: Fællesskabsfonden for Forskning og Oplysning (B1-175). Bevillingerne på denne post svarer til skønnet over de reelle udgifter, der skal afholdes i et givet budgetår. Kommissionen holder øje med, at bevillingerne/udgifterne vedrørende denne post ikke overstiger tilbageholdelsesprovenuet.

De beløb, der er opført på EF-budgettet (post B1-175) for de pågældende år, er på henholdsvis 4,9 mio. EUR (1997), 8 mio. EUR (1998), 6 mio. EUR (1999) og 6 mio. EUR (2000).

Siden fondens oprettelse er der udvalgt tre forskningsprojekter efter den første indkaldelse af forslag og seks efter den anden indkaldelse. Disse forslag omfatter beløb på henholdsvis 5,9 mio. EUR og 6,5 mio. EUR. Listen over projekterne sendes direkte til det ærede medlem og til Europa-Parlamentets generalsekretariat.

Endvidere har fonden siden oprettelsen finansieret 18 informationsprojekter efter to indkaldelser af forslag. Også listen herover sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3427/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Kommissionens beføjelser i forbindelse med misbrug af en dominerende stilling

Hvilke beføjelser har Kommissionen til at genindføre konkurrenceelementer på markedet, hvis den får kendskab til en virksomheds dominerende stilling på et marked? Kan Kommissionen beskrive de beføjelser, den amerikanske lovgivning giver til at beordre opløsning af en dominerende virksomhed, og tilkendegive, om den tilslutter sig indførelsen af lignende beføjelser i EU's konkurrencepolitik? Kan den i modsat fald give oplysning om de særlige forhold i EU, der gør sådanne beføjelser unødvendige her i modsætning til USA?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(30. november 2000)

Inden for rammerne af Fællesskabets konkurrencelovgivning er dominerende virksomheders adfærd reguleret i EF-traktatens artikel 82 (tidligere artikel 86). Artikel 82 giver ikke Kommissionen beføjelser til at gribe ind over for manglende konkurrence, som skyldes en virksomheds dominerende stilling.

Kommissionen har beføjelse til at forbyde misbrug af en dominerende stilling og kan kræve, at den dominerende virksomhed bringer et sådant misbrug til ophør. Kommissionen kan kræve, at den dominerende virksomhed træffer passende foranstaltninger. Disse foranstaltninger kan omfatte en strukturel løsning, hvis det er nødvendigt for at bringe overtrædelsen til ophør. Under hensyntagen til proportionalitetsprincippet må en løsning ikke overskride hvad der er nødvendigt for at bringe overtrædelsen til ophør.

Som led i disse beføjelser har Kommissionen eksempelvis krævet, at en dominerende virksomhed frasælger en minoritetsaktiepost i en konkurrerende virksomhed, som gav den dominerende virksomhed mulighed for at få indflydelse på en konkurrents handelspolitik og dermed styrke sin dominerende stilling.

§ 2 i den amerikanske Sherman Act forbyder monopoldannelse på et marked og forsøg herpå. I lighed med artikel 82 forbyder § 2 ikke en dominerende stilling. Den forbyder skabelse og fastholdelse af et monopol ved hjælp af konkurrencebegrænsende midler. De midler, domstolene har til rådighed i monopolsager er bl.a. frasalg, hvis det er nødvendigt for at bringe overtrædelsen til ophør. Under visse omstændigheder kan frasalg indebære, at en dominerende virksomhed opløses.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2852/00

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(5. september 2000)

Om: Den engelske regerings accept af kloning af mennesker

Den 16. august gav Storbritannien tilladelse til gennemførsel af de første former for kloning af mennesker i forskningsøjemed, hvilket er en overtrædelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF(1) af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser, der udtrykkeligt forbyder enhver form for kloning af mennesker. Således fastslår artikel 5, at Det menneskelige legeme på alle de forskellige stadier af dets opståen og udvikling og den blotte opdagelse af en del af det, herunder en sekvens eller delsekvens af et gen, kan ikke udgøre patenterbare opfindelser.

På denne baggrund anmodes Kommissionens formand om at træffe foranstaltninger over for den engelske regering for at få den til at indstille dette antieuropæiske initiativ, der er i modstrid med EU's lovgivning, og om i den forbindelse at påberåbe sig de principper med hensyn til ansvarlighed, solidaritet og beskyttelse af det internationale samfund, der er knæsat i traktaterne om oprettelse af EU, men groft tilsidesat af den engelske regering.

Derudover anmodes Kommissionen om at tilkendegive, om den har oplysninger om tilfælde af pression udøvet mod den engelske regering med det formål at få den til at godkende kloning af mennesker af økonomiske årsager, og om i givet fald at fremsende dem snarest muligt til Europa-Parlamentet.

(1) EFT L 213 af 30.7.1998, s. 13.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin på skriftlige forespørgsler P-2852/00 og P-2931/00

(3. oktober 2000)

På Europa-Parlamentets plenarmøde den 6. september 2000 tog kommissæren med ansvar for forskning på Kommissionens vegne stilling til den britiske ekspertgruppes rapport om tilladelse til at forske i stamceller fra menneskefostre og deres terapeutiske anvendelse.

Ved denne lejlighed understregede kommissæren, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EØF om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser fastsætter vilkårene for patentering af en opfindelse baseret på biologisk materiale. Direktivet tager dog ikke sigte på at fastsætte vilkårene for selve forskningen.

Under hensyntagen til medlemsstaternes nationale identitet og i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet har traktaten om Den Europæiske Union overladt det til medlemsstaterne at lovgive på det etiske område.

Kommissionen kan ikke på nogen måde begrænse medlemsstaternes frihed til at fastsætte vilkårene for, hvordan der skal lovgives på forskningsområdet. Kommissionens rolle er at fremme debatten om etiske spørgsmål under hensyntagen til medlemsstaternes forskelligartede kulturer og holdninger. Dette er også et af målene for det europæiske forskningsrum.

Kommissionen har ikke hørt om tilfælde, hvor der skulle være udøvet pression mod de britiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2129/00

af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: EUs eksportbidrag til transport af levende dyr til tredjelande

Der udbetales i dag eksportbidrag til transport af levende dyr til tredjelande. Disse bidrag fører til lange og for dyrene ofte pinefulde transporter.

Har Kommissionen til hensigt at afskaffe eksportbidragene til transport af levende dyr til tredjelande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. september 2000)

Eksport af levende kvæg er et vigtigt afsætningsmarked for EF og kan næppe erstattes med eksport af oksekød på grund af forskellige slagteritualer, manglende kølekapacitet i importlandene og den specifikke efterspørgsel efter fersk kød af den ønskede kvalitet i disse lande. Hvis eksport af levende kvæg fra EF umuliggøres, fordi eksportrestitutionerne afvikles, vil andre leverandører overtage disse markeder. Australien eksporterer i stigende grad levende kvæg til de arabiske lande med transporttider, der er væsentlig længere end fra EF.

Kommissionen henleder i øvrigt det ærede medlems opmærksomhed på Kommissionens forordning (EF) nr. 615/98 af 18. marts 1998 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport(1). Det fastsættes i forordningen, at eksportrestitutioner for levende dyr udbetales under forudsætning af, at bestemmelserne i Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF(2), og forordningen indeholder også bestemmelser om passende overvågning.

(1) EFT L 82 af 19.3.1998.

(2) EFT L 340 af 11.12.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2152/00

af Giorgio Celli (Verts/ALE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Kortbølgeantenne i Argenta Kommune

Det forlyder, at der er planer om at rejse en stor kortbølgeantenne til modtagelse af programmer fra syvendedagsadventistkirken, og at det sted, hvor antennen skal rejses (Argenta Kommune, Ferrara), ligger i umiddelbar nærhed af nogle vådområder, der har betydelig international naturvidenskabelig værdi, f.eks. områderne Valle di Comacchio og Valle di Argenta, som er beskyttede under Ramsar-konventionen. Yderligere kan det konstateres, at anlægget på grund af sin størrelse vil udgøre en alvorlig fare for de mange trækfuglearter i området.

Kan Kommissionen på baggrund heraf oplyse:

1. hvor langt projektet er fremme, og hvilke koncessioner og/eller tilladelser der hidtil er blevet udstedt?

2. hvordan den har tænkt sig at beskytte trækfuglene og standfuglene mod kollisionsrisikoen og mod skader som følge af udsættelsen for elektromagnetisk stråling,

3. og om projektet modtager fællesskabsstøtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(20. september 2000)

1. Den pågældende antenne skal efter planen rejses i kommunen Argenta, Ferrara (i Emilia- Romagna).

2. Lokaliteten Valli di Comacchio er af Italien blevet udpeget som et særligt beskyttet område i henhold til artikel 4 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1).

I henhold til artikel 6 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(2) skal alle planer eller projekter, der kan påvirke området væsentligt, vurderes med hensyn til disses virkninger.

3. De regionale myndigheder har ikke til hensigt at anmode om fællesskabsstøtte til dette projekt.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.