ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3364/02

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(20. november 2002)

Om: Portugisisksprogede udsendelser på Euronews

Tv-kanalen Euronews er meget vigtig, hvilket er blevet fremhævet flere gange af Europa-Parlamentet. Kommissionen er ganske sikkert enig heri. Euronews, som ganske vist er privat, har derfor fået tildelt omfattende EF-midler. Den finansielle EF-støtte begrundes navnlig med vigtigheden af at have en flersproget kanal af europæisk tilsnit, ikke alene med henblik på kommunikation europæerne imellem, men også til kommunikation på internationalt plan om det europæiske projekt og dets udvikling.

For nylig har der været forlydender i pressen om, at 16 portugisere, der varetager Euronews' portugisisksprogede udsendelser, står for at blive afskediget, og at udsendelserne på portugisisk vil blive afviklet inden for den nærmeste fremtid. På baggrund heraf er der i øjeblikket frygt for, at internet-siden http://www.euronews.net, som har en portugisisksproget version, også vil blive lukket.

Som bekendt tales portugisisk af over 200 millioner mennesker; på internationalt plan indtager portugisisk sjettepladsen som kommunikationssprog, tredjepladsen blandt de europæiske sprog næst efter engelsk og spansk.

I henhold til de seneste oplysninger ses Euronews i øjeblikket i 125 millioner hjem i 78 forskellige lande i verden.

Kommissionen bedes på den baggrund oplyse følgende:

Ligger Kommissionen inde med oplysninger om, at 16 portugisere vil blive afskediget fra Euronews-kanalen? Hvilke oplysninger drejer det sig i givet fald om, og hvilken begrundelse gives der for afskedigelsen? Vil Kommissionen tage skridt til at sikre, at Euronews' portugisisksprogede udsendelser fortsætter? Hvor stor en finansiel støtte fik Euronews fra EF i 2000, 2001 og 2002? Mener Kommissionen ikke, at EF's finansielle støtte til Euronews bør være betinget af, at denne kanal fortsat bringer flersprogede udsendelser, i det mindste på de mest udbredte europæiske kommunikationssprog, herunder naturligvis portugisisk?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(3. januar 2003)

Inden for de sidste tre år har Kommissionen ydet finansiel støtte på over 4,1 mio. EUR til Euronews (2 063 933 EUR i 2000; 1 375 956 EUR i 2001 og 687 978 EUR i 2002).

Den 23. oktober 2001 blev der indgået en aftale mellem Kommissionen og Euronews, med Europa-Parlamentets fulde medvirken. I denne aftale fastlægges det, at samarbejdet mellem Kommissionen og Euronews skulle fortsætte i de kommende tre år og at finansieringen i denne periode gradvis ville blive afviklet, hvilket medfører, at copoduktionen i stigende grad udvikles.

Aftalen omhandlede ikke personalemæssige spørgsmål, som er et internt anliggende for Euronews.

Kommissionen er inddraget i den igangværende diskussion om Euronews' fremtidige struktur. Euronews har hidtil haft en helt speciel paneuropæisk dækning, og Kommissionen ønsker at sikre, at det fortsætter under den nye ordning med brug at flest mulige EU-sprog, herunder portugisisk.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3444/02

af Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) til Rådet

(3. december 2002)

Om: Aggressiv reklame i Den Europæiske Unions medlemsstater

Med henblik på at ramme tidsånden i målgruppen blandt publikum, men uden at tænke på de uheldige følger for de yngstes opdragelse afholder visse virksomheder sig ofte ikke fra i europæiske byers gadebillede at reklamere med obskøne billeder. De vulgære plakater, som opklæbes på offentlige steder (busholdesteder, metronedgange), bliver hvert år flere og flere.

Er dette ensbetydende med, at alle midler kan tages i brug, og at alt er tilladt med salg for øje?

Hvilke etiske normer for reklame findes der i Den Europæiske Unions medlemsstater?

Svar

(5. og 6. maj 2003)

Rådet forstår de bekymringer, der ligger til grund for det ærede parlamentsmedlems ønske om at forsvare den europæiske offentligheds interesser i forbindelse med fastlæggelsen af etiske normer for reklame. Reklameetik hører dog ind under medlemsstaternes kompetence. Rådet er ikke i besiddelse af oplysninger om de normer, der finder anvendelse i hver medlemsstat.

For så vidt angår fællesskabskompetencen og i overensstemmelse med traktatens artikel 153 samt med henblik på beskyttelse af forbrugerne bidrager Fællesskabet til at beskytte forbrugernes sundhed, sikkerhed og økonomiske interesser og til at fremme deres ret til oplysning og uddannelse og til at organisere sig for at beskytte deres interesser.

Under alle omstændigheder kan Rådet ikke handle uden et forslag fra Kommissionen, der går i den retning. Rådet har hidtil ikke fået forelagt noget forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3651/02

af Antonio Di Pietro (ELDR) til Kommissionen

(11. december 2002)

Om: Opløsning af selskabet HMC Pubblicità

Pressen har for nylig oplyst, at Cairo Communications, hvis administrerende direktør er Urbano Cairo, den tidligere direktør for Publitalia, er den nye koncessionshaver for TV La7 fra Tronchetti Provera-gruppen.

HMC Pubblicità, som er TV La7's tidligere koncessionshaver, og som kontrolleres 100 % af SEAT/Telecom står over for sin opløsning, hvad der vil indebære afskedigelse af mere end 40 ansatte. Opsigelsen er gennemført på en uregelmæssig måde (underskrift på fortrykte skrivelser, virksomhedens situation fremstilles over for de ansatte som uoprettelig osv.).

At Cairo Communications har fået koncession på reklamerne i La7 vil, i betragtning af de tætte forbindelser mellem Cairo Communications og Publitalia, kunne føre til en yderligere styrkelse af systemet med dominerende positioner og næsten-monopol på fjernsyns- og reklameområdet i Italien med alt, hvad dette indebærer i form af en yderligere indskrænkning eller ligefrem ophævelse af de eksisterende fora for demokratisk pluralisme og korrekt information, som allerede er reduceret til et minimum.

Et bevis herpå er, at La7/CAIRO/HMC-manøvren ikke er blevet synderligt omtalt til trods for dens relevans og dens konsekvenser for fjernsyns- og reklamesektoren på konkurrenceområdet.

Når det desuden tages i betragtning, at der har været tale om andre operationer mellem Tronchetta Proveragruppen og Finivest-gruppen, bl.a. erhvervelsen af Edilnord og selskabet Pagine Utili, bedes Kommissionen oplyse, om den kan og vil foretage sig noget i forbindelse med La7/Cairo Communications-transaktionen og opløsningen af HMC i tilknytning hertil, eftersom den yderligere styrker Mediasets og det af denne kontrollerede Publitalias monopolstilling på fjernsyns- og reklameområdet.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(15. januar 2003)

Der henvises til en aftale mellem et italiensk radio- og fjernsynsselskab (La 7) og et italiensk reklamefirma (Cairo Communications) vedrørende det italienske reklamemarked.

Kommissionen er ikke bekendt med nogle klager vedrørende ovennævnte aftale mellem Cairo Communications og La 7, og aftalen er heller ikke anmeldt til Kommissionen. Kommissionen råder ikke på nuværende tidspunkt over oplysninger, der giver den mulighed for at vurdere, om den omtalte aftale vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og derfor være omfattet af EU's konkurrenceregler.

Der henvises endvidere til Mediaset/Publitalias stilling på det italienske fjernsyns- og reklamemarked. Kommissionen råder heller ikke her over oplysninger, som kan støtte formodningen om, hvorvidt aftalen mellem Cairo Communications og La 7 på grund af visse påståede forbindelser mellem de kontraherende parter og Publitalia kunne bidrage til, at sidstnævnte selskabs stilling på ovennævnte marked muligvis styrkes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3583/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(13. december 2002)

Om: Opgørelse over de økonomiske omkostninger ved Exxon Valdez-katastrofen ud for Alaskas kyst og forudsigelser for Prestige-katastrofen ud for Galiciens kyst

Opgørelse over de økonomiske omkostninger ved Exxon Valdez-katastrofen ud for Alaskas kyst var, efter det erstatningskrav, USA's regering fremsatte over for firmaet Exxon, på 1000 millioner dollars for skader på naturarven, hvortil kommer andre 2 000 millioner dollars for oprydning og andre elementer. Når man tager i betragtning, at Prestige-katastrofen ved de galiciske kyster har et endnu større omfang end Exxon Valdez-katastrofen, hvilken forudsigelse er Rådet da nået frem til for Galicien?

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler E-3563/02, E-3581/02, E-3582/02, E-3583/02,E-3584/02, E-3587/02 og E-3589/02, E-3625/02 og E-3761/02

(5. og 6. maj 2003)

Rådet henviser de ærede parlamentsmedlemmer til den erklæring vedrørende de berørte punkter under ét, som formandskabet fremsatte på Rådets vegne under Europa-Parlamentets mødeperiode i december 2002, samt til Rådets svar på spørgsmål H-833/02, H-839/02, H-847/02 og H-871/02 fra hhv. Josu Ortuondo Larrea, Manuel Medina Ortega, Camilo Nogueira Román og John Cushnahan i spørgetiden den 15. januar 2003 i Strasbourg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3563/02

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Rådet

(12. december 2002)

Om: Søfartssikkerhed

Tre år efter Erikas forlis skaber det slet navngivne tankskib Prestige's ynkelige endeligt på ny debat om tankskibsselskabernes ansvar over for miljøet.

Ifølge sikkerhedsprincippet skulle fartøjer, som ikke længere opfylder sikkerhedsnormerne, sendes til ophugning snarere end ud på havene. Det er imidlertid væsentligst princippet om størst mulig profit, som styrer redernes valg. For øjeblikket bliver det mest forurenende affald fra raffinaderierne uheldigvis transporteret af de mindst pålidelige skibe (fordi det er dem, der er de billigste).

Efter Erikas forlis og på opfordring af Frankrig har de europæiske myndigheder reageret, og Parlamentet har vedtaget en række foranstaltninger med henblik på at skabe mere bindende lovgivning for klassifikationsselskaberne og rederne. I henhold til disse bestemmelser skal alle tankskibe med enkeltskrog gradvist afskaffes inden 2015.

Men hvad skal man gøre i mellemtiden? En halv snes dage efter Prestige's forlis er et andet tankskib af samme art, Byzantio (samme alder, samme struktur, samme last, samme reder, den reder, som for tre år siden havde udlejet Erika til Total Fina Elf) på vej mod de franske og spanske kyster

Få dage før det første bestyrelsesmøde i det helt nye Europæiske Søfartssikkerhedsagentur og i denne særligt foruroligende situation har Rådet da til hensigt at træffe nye hasteforanstaltninger, som kunne blive vedtaget den 5. og 6. december på det kommende møde mellem de europæiske transportministre?

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler E-3563/02, E-3581/02, E-3582/02, E-3583/02,E-3584/02, E-3587/02 og E-3589/02, E-3625/02 og E-3761/02

(5. og 6. maj 2003)

Rådet henviser de ærede parlamentsmedlemmer til den erklæring vedrørende de berørte punkter under ét, som formandskabet fremsatte på Rådets vegne under Europa-Parlamentets mødeperiode i december 2002, samt til Rådets svar på spørgsmål H-833/02, H-839/02, H-847/02 og H-871/02 fra hhv. Josu Ortuondo Larrea, Manuel Medina Ortega, Camilo Nogueira Román og John Cushnahan i spørgetiden den 15. januar 2003 i Strasbourg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3078/02

af Ulpu Iivari (PSE) til Kommissionen

(28. oktober 2002)

Om: Dobbeltbeskatning af orkestre

Ifølge fællesskabsretten og navnlig ifølge EF-traktatens artikel 49 forbydes medlemsstater at hindre fri udveksling af tjenesteydelser ved hjælp af dobbeltbeskatning. Jeg har kendskab til et tilfælde, hvor et finsk kammerorkester Avanti!, der hovedsagelig var finansieret med offentlige midler, er blevet genstand for dobbeltbeskatning i Tyskland i delstaten Schleswig-Holstein, hvor det optrådte på delstatens musikfest i august 2001. Avanti! blev nødt til at betale skat af sit honorar for turneen til delstaten, selv om det i henhold til den bilaterale beskatningsaftale mellem landene forelagde de tyske myndigheder dokumentation fra de finske myndigheder for, at orkesterets virksomhed blev støttet med offentlige midler, og at den pågældende rejse var blevet støttet med offentlige midler, og at det offentlige fungerede som arbejdsgiver, dvs. at det betalte musikernes løn og tilbageholder indkomstskat af den og betalte arbejdsgiverafgifter. Orkesteret har ført en korrespondance med delstatens skattemyndigheder om dobbeltbeskatningen i snart to år uden udsigt til, at det får ende.

Kan Kommissionen oplyse, om den anser sådanne tilfælde for at være en hindring for det indre markeds funktion? Hvad agter den at gøre for at forbedre det indre markeds funktion, navnlig med hensyn til problemer med dobbeltbeskatning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. december 2002)

Kommissionen har den glæde at meddele det ærede medlem, at sagen om det finske orkester Avanti! i henhold til oplysninger fra de tyske skattemyndigheder vil blive løst til fordel for orkesteret, således at det ikke skal betale skat i Tyskland.

Kommissionen er klar over, at der er særlige skatteproblemer forbundet med grænseoverskridende opførelse af kunstværker. Dette skyldes, at retten til at opkræve skat i henhold til de fleste dobbeltbeskatningsaftaler tilfalder den stat, hvor opførelsen finder sted. Dette er i overensstemmelse med artikel 17 i OECD's modeloverenskomst. Det indebærer i praksis, at en grænseoverskridende udøvende kunstner normalt vil have med mere end et skattesystem at gøre.

Hvis Kommissionen finder, at de anvendte nationale skatteregler er diskriminerende, kan den gribe ind i henhold til artikel 226 i EF-traktaten. Der henvises i denne forbindelse også til en sag, der i øjeblikket verserer for domstolen (sag C-234/01 Gerritse(1)) vedrørende Tysklands beskatning af kunstnere, der ikke er bosiddende i landet. Der vil sikkert blive truffet afgørelse i løbet af 2003.

(1) EFT C 245 af 1.9.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3426/02

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(2. december 2002)

Om: Fiumicino Kommunes udnyttelse af midler fra Daphne-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt de lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte. Til eksempel kan nævnes, at forpligtelserne i 2000 faktisk kun skulle have udgjort 2 % af den samlede EF-støtteramme.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår de lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Fiumicino Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til bekæmpelse af vold mod kvinder og børn. Kan Kommissionen derfor oplyse

1. om Fiumicino Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Daphne-programmet?

2. om Fiumicino Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(22. januar 2003)

Siden 1997 har Daphne-programmet ikke fået forelagt projekter fra Fiumicino kommune.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3176/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(7. november 2002)

Om: Gæld samt vækst- og stabilitetspagten

I sit yderst nyttige svar på skriftlig forespørgsel E-1621/01(1) bekræftede Petro Solbes Mira, medlem af Kommissionen, at Kommissionen er rede til at tage hensyn til relevante periodiske og strukturelle karakteristika i hver enkelt medlemsstats økonomi, når den vurderer overensstemmelsen med vækst- og stabilitetspagten.

Kommissionsmedlemmet påpegede også, at Kommissionen tager hensyn til det samlede gældsniveau, som de enkelte medlemsstater har bygget op, men kun i den udstrækning, hvor den anser et næsten balancerende eller overskudsgivende budget for tilstrækkeligt til at sikre en vedvarende reduktion af det samlede underskud. Pagten fokuserer stadigvæk på opfyldelsen af de to vigtigste målsætninger om et underskud på mindre end 3 % af BNP i ét år og en samlet budgetbalance i løbet af den økonomiske cyklus.

Mener Kommissionen ikke, at der bør lægges større vægt på de samlede underskudsniveauer, navnlig i tilfælde af højt forgældede lande, og at dette er nødvendigt på grund af den almindelige udbredte omgåelse af Maastricht-traktatens gældskriterier, hvilket man ikke regnede med, da vækst- og stabilitetspagten i sin tid blev udarbejdet?

(1) Se side 8.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(4. december 2002)

I henhold til EF-traktaten har medlemsstaterne forpligtelse til at fastholde et gældsniveau på under 60 % af bruttonationalproduktet (BNP) eller, såfremt gælden ligger over dette niveau, at sikre, at det bringes ned på referenceniveauet inden for en tilfredsstillende tidsfrist. Kommissionen skal ifølge EF-traktaten føre tilsyn med, at dette krav overholdes, og ifølge EF-traktatens artikel 104, stk. 3, udarbejde en rapport, hvis kravet ikke overholdes (proceduren med uforholdsmæssigt store underskud).

Dette krav om, at gælden mindskes tilstrækkeligt og nærmer sig referenceværdien med en tilfredsstillende hastighed (EF-traktatens artikel 104, stk. 2), er ikke udtrykkeligt defineret i den sekundære lovgivning.

Kommissionen har imidlertid til hensigt at præcisere dette krav vedrørende gælden for at gøre gældskriteriet, der findes i EF-traktaten, operationelt. Der vil blive lagt særlig vægt på dynamikken i de forskellige gældskomponenter (stock-flow justering, primært overskud, ændringer i renteforskelle) og den forventede virkning af aldringen på de offentlige finanser. For at være bedre i stand til at vurdere de offentlige finansers holdbarhed på sigt er det vigtigt, at medlemsstaterne fremlægger de fornødne oplysninger i deres stabilitets- og konvergensprogrammer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2066/02

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. juli 2002)

Om: Diskrimination mod græske statsborgere, der mangler at aftjene værnepligt

Ifølge en gældende aftale mellem Grækenland og Tyskland (lov nr. 4187/61) er græske statsborgere, som også har opnået tysk statsborgerskab, fritaget fra den obligatoriske militærtjeneste i Grækenland, så længe de har fast bopæl og beskæftigelse i Tyskland. I andre tilfælde gælder der andre regler. F.eks. kræver loven, at grækere med østrigsk statsborgerskab aftjener fuld værnepligt i den græske hær, selvom disse personer allerede har aftjent østrigsk værnepligt. Grækere, der har fast opholds- og arbejdstilladelse i USA, Canada eller Australien (de europæiske lande er ikke omfattet), og såfremt denne tilladelse er tildelt dem inden den 1. september 1997, er i henhold til artikel 7 i lov nr. 1763/88 samt overgangsbestemmelserne i lov nr. 2510/97 permanent fritaget fra militærtjeneste og kan frit rejse ind og ud af Grækenland, indtil de vender hjem og tager fast bopæl i Grækenland. Der er her tale om en forfordeling af de græske statsborgere, der først har opnået indvandrerstatus i de pågældende lande efter denne dato, samt de grækere, der lever i europæiske lande, selv når de i mellemtiden har fået statsborgerskab i opholdslandet.

Den gældende lovgivning vedrørende militærtjeneste indebærer diskrimination mod græske statsborgere med fast bopæl, arbejde og familie i udlandet, selvom dette klart strider mod EU-traktaten og fællesskabsretten. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse, hvad den agter at foretage sig for at

løse problemet med grækere, der unddrager sig militærtjeneste, samt for at sikre lighed for loven og respekt for de rettigheder, der tilkommer værnepligtige europæiske statsborgere? Agter Kommissionen at gøre en indsats til fordel for en revision af den lovgivning vedrørende militærtjeneste, der for øjeblikket gælder i Grækenland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(7. august 2002)

Kommissionen skal påpege, at det ærede medlems spørgsmål vedrørende statsborgerskab og militærtjeneste henhører under medlemsstaternes enekompetence.

Tilsvarende er det umuligt at fastslå, at der er tale om en grov og vedvarende overtrædelse som omhandlet i artikel 7 i traktaten om Den Europæiske Union.

Kommissionen mener derfor ikke, at den er kompetent til at træffe de foranstaltninger over for de græske myndigheder, som det ærede medlem foreslår.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1720/02

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juni 2002)

Om: Den europæiske offentlige anklager

Hvad er den seneste udvikling i oprettelsen af embedet som europæisk offentlig anklager?

Er der nogen medlemsstater, der har afgivet udtalelse om grønbogen til Kommissionen?

Vil Kommissionen sende Europa-Parlamentet medlemsstaternes kommentarer, så snart den modtager dem?

Mener Kommissionen, at oprettelsen af embedet som europæisk offentlig anklager er uundgåelig, og hvornår påregner Kommissionen at føre oprettelsen ud i praksis?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(26. juli 2002)

Kommissionen vedtog den 11. december 2001 grønbogen om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser og oprettelse af en europæisk anklagemyndighed (KOM(2001) 715 endelig udg.) og har hidtil udleveret over 11 000 eksemplarer. Den har igangsat en national og international debat (der er allerede afholdt seksten arrangementer, og seks yderligere er planlagt). Den 16.-17. september 2002 afholder Kommissionen en offentlig høring i Bruxelles.

Høringsperioden udløb den 1. juni 2002. Der ventes dog flere høringssvar efter denne frist. Tyskland, Irland, Nederlandene og Sverige har sendt en officiel udtalelse til Kommissionen. Andre medlemsstater arbejder stadig på deres udtalelse. Bidragene kan ses på følgende netsted (under OLAF og Green Paper): http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/green_paper/contributions/date.html.

Hvorfor der er brug for en europæisk anklagemyndighed, har Kommissionen begrundet udførligt i forslaget til regeringskonferencen i Nice og i grønbogen. I henhold til EF-traktaten er Kommissionen over for budgetmyndigheden ansvarlig for budgettets gennemførelse (EF-traktatens artikel 274 og 276), og Fællesskabets finansielle interesser skal beskyttes ved hjælp af foranstaltninger, der virker afskrækkende og er af en sådan art, at de yder en effektiv og ensartet beskyttelse i medlemsstaterne (EF-traktatens artikel 280). Fællesskabet skal kunne garantere medlemsstaterne og EU's skatteborgere, at svig og korruption de facto retsforfølges. For at der kan oprettes en europæisk anklagemyndighed, skal EF-traktaten ændres, og der skal vedtages afledt ret. Kommissionen offentliggør ultimo 2002 eller primo 2003 en meddelelse, der bygger på resultaterne af debatten om grønbogen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3719/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: Tuvalu

Kan Kommissionen i forbindelse med Tuvalu angive en liste over projekter, der er blevet godkendt til finansiering over EU-budgettet i år 2001, og oplyse det samlede investeringbeløb for 2001?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 og E-3725/02

(11. februar 2003)

Det ærede medlem henvises venligt til nedenstående skema, der viser den samlede støtte til følgende lande:

>TABELPOSITION>

Kommissionen sender direkte til det ærede parlamentsmedlem og til Parlamentets Generalsekretariat et mere detaljeret skema samt årsberetningen for 2001 om EU's udviklingspolitik og gennemførelsen af bistanden til tredjelande.