SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0242/98

af María Estevan Bolea (PPE) til Kommissionen

(13. februar 1998)

Om: Biologisk mangfoldighed

Kommissionen er i færd med at udarbejde strategien for den biologiske mangfoldighed i EU. Har den som forberedelse hertil gennemført nogen af følgende undersøgelser:

- Status over den biologiske mangfoldighed i EU på nuværende tidspunkt?

- Hvordan er fordelingen af de forskellige dyre- og plantearter og deres biotoper?

- Hvor findes de beskyttede arter?

- Hvilke trusler findes der?

- Hvilke beskyttelsesforanstaltninger er nødvendige?

- Hvilke aktiviteter kan der gennemføres i de områder, som grænser op til de beskyttede områder?

Hvis Kommissionen har udarbejdet de undersøgelser, oversigter og projekter, der er nødvendige for at besvare ovenstående spørgsmål, er disse da tilgængelige? Er det muligt at få kendskab til dem?

Kan Kommissionen i benægtende fald oplyse, hvordan den har udarbejdet strategien for den biologiske mangfoldighed?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard på skriftlige forespørgsler E-0237/98, E-0238/98, E-0239/98, E-0240/98,E-0241/98 og E-0242/98

(31. marts 1998)

Den 4. februar 1998 vedtog Kommissionen en meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om en biodiversitetsstrategi(1). Denne strategi opstiller en ramme for foranstaltninger, der skal sikre, at biodiversitetsaspekterne integreres i Fællesskabets politik på relevante områder.

Ved udviklingen af denne strategi støttede Kommissionen sig til de baggrundsoplysninger, der er indeholdt i den første rapport om Det Europæiske Fællesskabs gennemførelse af konventionen om den biologiske mangfoldighed(2). Denne rapport omfatter en kortfattet vurdering af biodiversitetens tilstand i Fællesskabet, baseret på oplysninger fra Det Europæiske Miljøagentur (EEA) og andre organisationer og institutioner. Bl.a. oplysninger fra Miljøagenturets "Dobris-vurdering" og Corine-biotop-database, fra nylige og kommende publikationer om truslerne mod Europas biodiversitet og fra retssager, som Kommissionen har indledt i de seneste år. Alt dette giver endvidere en anselig mængde information om plante- og dyrearternes spredning, de beskyttede arters levesteder, truslerne herimod og påkrævede beskyttelsesforanstaltninger, herunder foranstaltninger, der bør træffes omkring de fredede områder.

Foranstaltningerne i Fællesskabets biodiversitetsstrategi er derfor baseret på den bedste forhåndenværende information.

I biodiversitetskonventionen hedder det, at foranstaltninger til ex situ-bevaring først og fremmest skal træffes for at supplere in situ-foranstaltninger. En af disse in situ-foranstaltninger, som defineret i konventionens artikel 8, litra f), er at "genetablere og genoprette ødelagte økosystemer og fremme genetablering af truede arter...". Det tyder derfor på, at det ærede medlem i sin skriftlige forespørgsel 238/98 fejlagtigt identificerer ex situ-bevaring med genoprettelse af levesteder.

I Fællesskabets biodiversitetsstrategi hedder det, at genbanker, avlscentre, zoologiske haver og botaniske haver kan spille en meget værdifuld rolle, hvis deres aktiviteter integreres i samordnede planer for genudsætning i naturen eller for integreret bevaring, og strategien opstiller specifikke målsætninger i denne sammenhæng. De zoologiske havers rolle i Fællesskabets bevaringspolitik omtales specifikt i forslaget til Rådets henstilling vedrørende hold af vilde dyr i zoologiske haver(3), som Kommissionen har forelagt Rådet.

Fællesskabets biodiversitetsstrategi tager sigte på, at årsagerne til stærk nedgang i eller tab af biologisk diversitet skal foregribes, forbygges og angribes ved kilden. Dette vil både bidrage til at vende den nuværende faldende tendens og sikre arter og økosystemer, herunder også agro-økosystemer, en tilfredsstillende bevaringsstatus. Fællesskabets biodiversitetsstrategi peger derfor især på, at biodiversitetsaspekterne skal integreres i fastlæggelsen og gennemførelsen af politikken på andre områder. På denne måde vil Fællesskabet tilstræbe en tilfredsstillende bevaringsstatus for bestanden af naturligt forekommende vilde arter, for så vidt angår størrelse, struktur, spredning og udviklingstendenser, og støtte planer for genetablering af de mest truede arter. Derudover indeholder strategien en særlig målsætning, nemlig at udvikle forvaltningsplaner for udvalgte truede arter.

Både Kommissionens og medlemsstaternes gennemførelse af nogle af Fællesskabets nuværende politikker og instrumenter kan have negative virkninger på biodiversiteten. Det hedder derfor i biodiversitetsstrategien, at Kommissionen vil udvikle og gennemføre handlingsplaner og andre foranstaltninger. Disse handlingsplaner skal udmønte de retningslinjer, der er opstillet i biodiversitetsstrategien.

Gennemførelsen af biodiversitetsstrategien vil gavne biodiversiteten i hele Fællesskabet. Til en succesfuld gennemførelse af biodiversitetskonventionen kræves der samarbejde både i medlemsstaterne og på fællesskabsplan. Det er vigtigt, at der udvikles og gennemføres nationale strategier i alle medlemsstaterne, men visse fællesskabspolitikker og instrumenter vil også spille en vigtig rolle for biodiversiteten. Fællesskabet bør derfor sætte ind på disse områder for at supplere og undgå at modarbejde dette nationale tiltage. Fællesskabsstrategien er fokuseret på videreudvikling og gennemførelse af fællesskabspolitikker og -instrumenter.

Fællesskabets biodiversitetsstrategi opregner som et særligt mål gennemførelsen af Rådets forordning EØF nr. 3626/82 af 3. december 1982 om gennemførelsen i Fællesskabet af konventionen om international handel med udryddelsestruede arter af vilde dyr og planter(4) og tilpasning heraf i overensstemmelse med beslutningerne fra CITES-partskonferencen.

Kommissionen har deltaget aktivt i udarbejdelsen af Fællesskabets biodiversitetsstrategi.

Parlamentet vil snarest muligt få lejlighed til at undersøge de tekniske detaljer ved forslaget og de specifikke målsætninger for de enkelte politikområder.

(1) KOM(98) 42 endelig udg.

(2) SEK(98) 348.

(3) KOM(95) 619 endelig udg.

(4) EFT L 384 af 31.12.1982.