SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2491/02

af Pere Esteve (ELDR) til Kommissionen

(2. september 2002)

Om: Byudviklingsaftale mellem fodboldklubben Real Madrid og den frie markedskonkurrence

Den 7. maj 2001 indgik formanden for den autonome region Madrid, Madrids borgmester og formanden for fodboldklubben Real Madrid en byudviklingsaftale om området beliggende mellem Paseo de la Castellana, avenida de Monforte de Lemos og gaderne Pedro Rico og Arzobispo Morcillo, i Fuencarral-El Pardo-distriktet, ifølge hvilken de berørte forvaltninger forpligter sig til at foretage alle fornødne formaliteter for at ændre lokalplanen for det område på ca. 120 ha, hvor den Real Madrids nuværende idrætsby Ciudad Deportiva er beliggende, således at et areal på 30 000 m2, som hidtil har været udlagt til anvendelse til private idrætsanlæg kan overgå til anvendelse til serviceaktiviteter, dvs. kontorer, forretninger, hoteller osv. På denne grund, hvis anvendelse vil blive ændret, planlægges der opført fire højhuse på 54 etager, som ved salg eller drift vil give Real Madrid mulighed for atypiske indtægter af et betydeligt

omfang, som ikke alene vil kunne dække klubbens nuværende store gæld, men også give den et finansielt forspring i forhold til dens konkurrenter. Europæisk fodbold indgår i henhold til EU-bestemmelserne i det indre marked, hvorfor begunstigelse af en spansk fodboldklub ikke blot berører andre spanske klubber, men også andre klubber i EU-lande, idet alle benytter samme marked for varer og tjenesteydelser såvel ved anskaffelse af idrætsmateriel som ved køb af tjenesteydelser fra spillere og trænere. Det problem, der ønskes rejst, handler ikke om, at der findes af mere eller mindre velhavende eller formuende fodboldklubber, men om, hvorvidt der ved fastsættelsen af betingelserne for overdragelse eller salg af de pågældende aktiver er foretaget en politisk og administrativ særbehandling og dermed er begået en overtrædelse af bestemmelserne om fri konkurrence.

Den beskrevne fremgangsmåde kunne betragtes som statsstøtte til fordel for Real Madrid og dermed som værende i modstrid med EF-traktatens artikel 87, stk. 1, i afsnit VI, som lyder: Bortset fra de i denne traktat hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Byudviklingsaftalen kan dække over reel statsstøtte. Uregelmæssigheden ligger ikke så meget i, at en idrætsklub søger om ændring af anvendelsesbestemmelserne for nogle grunde, som den ejer, som i, at aftalen i uforholdsmæssig grad tilgodeser hovedejerens interesser, i dette tilfælde Real Madrids, og ikke har fortilfælde på hverken byplanlægnings- eller idrætsområdet.

Påtænker Kommissionen af undersøge lovligheden af denne aftale, som kan indebære en alvorlig overtrædelse og fordrejning af den frie konkurrence inden for en så stærkt globaliseret sektor som idræt generelt og specielt fodbold? Vil Kommissionen i givet fald træffe de nødvendige foranstaltninger for at korrigere denne fordrejning i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(26. september 2002)

For så vidt angår den mulige overtrædelse af statsstøttereglerne i den foreliggende sag, skal Kommissionen gøre opmærksom på således som det også er bekræftet af Domstolens retspraksis at alene fordele, der direkte eller indirekte ydes ved hjælp af statsmidler, skal betragtes som støtte i henhold til EF-traktatens artikel 87(1).

Kommissionen konstaterer, at den nye anvendelse af det pågældende område ikke ser ud til at involvere nogen direkte eller indirekte overførsel af ressourcer fra hverken byen Madrid eller den selvstyrende region Madrid. Det forhold, at den nye anvendelse giver Real Madrid en fordel, indebærer ikke i sig selv, at der er tale om statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87.

På grundlag af de foreliggende oplysninger mener Kommissionen derfor, at der ikke er tilstrækkelig grund til at undersøge sagen i henhold til EF-traktatens statsstøttebestemmelser.

(1) Sag C-379/98, Preussen Elektra AG mod Schleswag AG, 13. marts 2001, Sml. I-02099.