SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0717/00

af Carlos Carnero González (PSE) til Kommissionen

(17. marts 2000)

Om: Forberedelse af det VIII. topmøde for fremgang og udvikling i Ækvatorialguinea

Nyhedsbureauet France Presse oplyste i et telegram den 11. februar 2000 om et møde i Malabo den 10. februar mellem Ækvatorialguineas præsident, Teodoro Obiang, og Friedrich Nagel, Kommissionens delegerede i Yaoundé (Cameroun).

Ifølge nyhedstelegrammet udtalte Nagel til radioen, at formålet med hans besøg var at overrække Obiang en officiel notifikationsskrivelse om det VIII. topmøde for fremgang og udvikling i Ækvatorialguinea. Tid og sted for topmødet blev ikke meddelt offentligt.

En række ngo'er, bl.a. den spanske organisation ASODEGUE og den internationale organisation Læger uden Grænser har gjort opmærksom på, at situationen i Ækvatorialguinea nu er blevet så forværret, at sidstnævnte organisation har været nødt til at opgive sit humanitære arbejde på stedet.

Den generelle situation i landet er kendetegnet ved manglende demokrati og manglende respekt for menneskerettighederne samt en udbredt fattigdom blandt befolkningen, som står i modsætning med den øgede udnyttelse af landets naturrigdomme.

Ansvaret for denne beklagelige situation påhviler klart Obiangs styre, idet denne systematisk har undladt at opfylde alle sine løfter om en udvikling hen imod en retsstat.

I denne situation giver Nagels besøg anledning til berettiget bekymring, da det skaber indtryk af, at Kommissionen agter at genoprette samarbejdet med Ækvatorialguinea på trods af det urokkelige diktatur, der hersker i landet.

Kan Kommissionen på den baggrund:

- detaljeret redegøre for Nagels besøg i Malabo?

- Hvorledes bedømmer den den manglende demokratiske udvikling i Guinea?

- Agter den at anvende demokratiklausulen i forbindelse med en genoprettelse af samarbejdet med dette land?

- Hvori består det omtalte VIII. topmøde for fremgang og udvikling i Ækvatorialguinea?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(18. april 2000)

Oplysningerne om forbindelserne mellem Kommissionen og Ækvatorialguinea er ikke korrekte.

Kommissionen har ikke kendskab til et VIII. topmøde for fremgang og udvikling i Ækvatorialguinea. Det er imidlertid rigtigt, at lederen af Kommissionens delegation i Ækvatorialguinea mødtes med præsident Obiang den 11. februar 2000. Der var to formål med dette møde: Dels at overrække en notifikation om det beløb, som Ækvatorialguinea vil modtage fra den 8. Europæiske Udviklingsfond (EUF), og dels at meddele, at et EU-eksperthold for menneskerettighedsspørgsmål i nær fremtid vil besøge landet.

Forholdet mellem EU og Ækvatorialguinea har i de seneste år været stærkt præget af de problemer, der er opstået i landet i forbindelse med dets udvikling mod demokrati og respekt for menneskerettighederne. Kommissionen samt de medlemsstater, der er repræsenteret i Ækvatorialguinea, fører en intens politisk dialog med regeringen med henblik på at fremskynde demokratiseringsprocessen.

Ækvatorialguinea er ikke desto mindre et land, hvor samarbejdet med EU kan komme til at spille en væsentlig rolle til fordel for de fattigste befolkningsgrupper.

Kommissionen finansierer f.eks. et projekt om rehabilitering og udbygning af drikkevandsforsynings- og sanitetssystemet i Malabo by, og det er planlagt at finansiere et lignende projekt i Bata. De to projekter vil på væsentlig måde bidrage til at forbedre levevilkårene i de mest udsatte dele af den ækvatorialguineanske befolkning.

Endvidere vil Kommissionen i nær fremtid udsende et hold på tre uafhængige eksperter til Ækvatorialguinea med det formål at udarbejde en handlingsplan på områderne demokratisering, menneskerettigheder, kampen mod fattigdommen og udvikling af civilsamfundet.

Kommissionen følger nøje situationen i landet både via sit kontor i Malabo og gennem sine talrige kontakter med medlemsstaterne og de andre internationale donorer.

Kommissionen vil som hidtil fortsat handle med største forsigtighed i sine forbindelser med dette land med henblik på at bidrage til etableringen af en retsstat og udviklingen af demokrati. Disse to spørgsmål er fortsat blandt de vigtigste i diskussionerne med de ækvatorialguineanske myndigheder.