SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3406/00

af Cristiana Muscardini (UEN) og Gianfranco Fini (UEN) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Overilede udvisninger: Kommissionens overtrædelsesprocedure over for Forbundsrepublikken Tyskland

For de tyske myndigheder er det kun de personer, der arbejder og er produktive, som anses for fællesskabsborgere, der kan nyde godt af de behørige rettigheder.

Når ulykker, sygdom eller arbejdsløshed (som fatalt rammer de dårligst stillede befolkningsgrupper, som f.eks. emigranter) burde medføre ydelse af social bistand, der er fastsat i loven, sker det derimod, at myndighederne i modstrid med fællesskabsbestemmelserne træffer afgørelse om udvisninger og ophæver de legitime opholdstilladelser.

Kommissionen anmodes om at intervenere over for de tyske myndigheder for at genoprette respekten for traktaten og ligeledes meddele, hvilke metoder, der iværksættes af myndighederne i Forbundsrepublikken Tyskland til bekæmpelse af racisme, manglende tolerance og fremmedhad.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-3404/00, E-3405/00, E-3406/00 og E-3408/00

(22. december 2000)

Kommissionen er ikke bekendt med den konkrete situation om sicilianske familier, som de ærede medlemmers spørgsmål henviser til. Hvis de ærede medlemmer kunne give Kommissionen nærmere oplysninger herom, kunne den undersøge forholdene nærmere.

Kommissionen henviser de ærede medlemmer til svaret på Musumecis skriftlige forespørgsel P-3394/00(1), der redegør for fællesskabsretten om fornyelse og tilbagetrækning af opholdstilladelser såvel som for korrespondancen mellem Kommissionen og de tyske myndigheder om dette emne. De tyske myndigheder har svaret på det brev, der var omtalt i svaret på den skriftlige forespørgsel P-3394/00, og har forsikret Kommissionen om, at de har henvendt sig til delstatsmyndighederne, der igen har underrettet de myndigheder, der er ansvarlige for udlændinge.

Kommissionen har indledt en overtrædelsesprocedure mod Tyskland om et beslægtet emne, nemlig om udvisningen af italienere fra Tyskland for påståede krænkelser af den offentlige orden. Ud over iværksættelsen af en overtrædelsesprocedure har Kommissionen ingen andre beføjelser med henblik på at få en medlemsstat til at opfylde bestemmelser i fællesskabsretten. Der findes ingen konkrete sanktioner for at overtræde reglerne vedrørende arbejdskraftens frie bevægelighed ud over de bestemmelser, der generelt finder anvendelse i forbindelse med brud på fællesskabsretten. Borgere i Den Europæiske Union, der ufrivilligt bliver gjort arbejdsløse, er berettiget til bistand og må ikke udvises af et område af den grund.

Arbejdskraftens frie bevægelighed er en grundlæggende ret i fællesskabsretten. Borgere, der mener, at deres ret til fri bevægelighed er blevet overtrådt, kan klage til Kommissionen eller indgive et andragende til Europa-Parlamentet. Borgeren kan også anlægge sag for de nationale domstole med påstand om, at de nationale myndigheder har overtrådt dennes rettigheder under fællesskabsretten og kan således kræve at få erstatning(2).

Kommissionen fremsender sin rapport om medlemsstaternes lovbestemmelser vedrørende bekæmpelse af forskelsbehandling direkte til de ærede medlemmer og til Europa-Parlamentets generalsekretariat med henblik på at informere om de foranstaltninger, som Tyskland har truffet for at bekæmpe racisme, intolerance og fremmedhad.

(1) EFT C 136 E af 8.5.2001, s. 229.

(2) Se sagerne C-9/90 Francovich [1991] Samling af afgørelser I-5357 & C-48/93 Brasserie du Pêcheur [1996] Samling af afgørelser I-1029.