ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3293/98

af María Estevan Bolea (PPE) til Kommissionen

(9. november 1998)

Om: Udryddelsestruede fuglearter

Det er almindelig kendt, at mange fuglearter i Det Europaeiske Faellesskab trues af udryddelse. Fuglene er en noedvendig forudsaetning for oekosystemernes balance og fremtid, fordi bestoevning af planter, spredning af froe og frugter og begraensning af insektangreb i mange tilfaelde kun kan lade sig goere med fuglenes hjaelp. Tre fjerdedele af fuglearterne skoennes at vaere truet som foelge af en progressiv forringelse af deres levesteder, der hovedsagelig skyldes menneskets indgriben i naturen.

Har Kommissionen kendskab til antallet af udryddelsestruede fuglearter i hele EU, i de enkelte medlemsstater og i ansoegerlandene?

Hvilke midler benytter Kommissionen sig af - udover de saerligt beskyttede omraader og Raadets direktiv 79/409/EOEF(1) - med henblik paa at mindske truslen og presset mod disse fuglearter?

Har Kommissionen foretaget en undersoegelse af udviklingen i de forskellige truede populationer?

Findes der i budgetforslaget for det kommende aar en post, som udelukkende tager sigte paa bevarelse af truede fuglearter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(26. november 1998)

Bilag I til Raadets direktiv 79/409/EOEF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle opregner 181 fuglearter og -underarter paa Faellesskabets omraade, der anses for at vaere truede eller saarbare. Kommissionen holder sig endvidere underrettet gennem forskellige videnskabelige undersoegelser af de europaeiske fuglearter, bl.a. en undersoegelse, som den ikke-statslige organisation (NGO) Birdlife foretog i 1994 "Birds in Europe, their conservation status". Denne undersoegelse goer rede for bevaringstilstanden for de truede arter i Europa, baade i medlemsstaterne og i ansoegerlandene.

Kommissionen har i de seneste aar, som led i programmet Life-Natur, medfinansieret projekter til beskyttelse af fuglearter. Hovedvaegten er i denne forbindelse blevet lagt paa de vaerst truede arter og underarter paa grundlag af den liste, Ornis-udvalget har opstillet paa grundlag af arternes bevaringstilstand. Kommissionen har ligeledes ydet stoette til opstilling af handlingsplaner for hovedparten af fuglearterne paa denne liste. Disse planer er vigtige som grundlag for udarbejdelse af egnede bevaringsforanstaltninger. De er ogsaa af stor nytte til den efterfoelgende udarbejdelse af nationale planer og til bedoemmelse af projekter, der forelaegges med henblik paa stoette fra Life-Natur.

I handlingsplanerne indgaar ogsaa en vurdering af udviklingstendenserne i bestanden af de truede fuglearter.

Ogsaa i 1999 vil der gennem Life-Natur kunne ansoeges om faellesskabsstoette til projekter for beskyttelse af vilde fugle.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3608/98

af Hugh McMahon (PSE) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: EU's udviklings- og samarbejdspolitik efter udvidelsen

Kan Kommissionen oplyse Parlamentet om, hvorvidt den har indtaget en holdning til udvidelsens indvirkning paa EU's fremtidige udviklings- og samarbejdspolitik, og om den agter forelaegge Parlamentet sine synspunkter om dette emne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(11. januar 1999)

Udvidelsen med landene i Central- og OEsteuropa er et historisk skridt for Faellesskabet. Der er tale om et forloeb, som kun kan styrke de demokratiske vaerdier, solidariteten og udviklingen. Kommissionen er overbevist om, at de positive virkninger af udvidelsen med tiden vil vaere ganske betydelige for udviklingslandene, navnlig takket vaere et endnu stoerre europaeisk marked, stoerre koebekraft og oeget efterspoergsel i de lande, der tiltraeder, og disse landes vedtagelse af Faellesskabets bestemmelser vedroerende udviklingssamarbejde.

Med hensyn til den politiske prioritering for udviklingslandene er de ambitioese forslag om en fornyelse af partnerskabet mellem Faellesskabet og AVS-landene og Kommissionens seneste bestraebelser paa at forbedre forvaltningen af udviklingssamarbejdet tegn paa et dynamisk og langvarigt engagement. Ogsaa den aktive viderefoerelse af udviklingsstoetten til landene i Latinamerika og Middelhavsomraadet og de oekonomiske samarbejdsinstrumenter for disse lande vidner herom.

Angaaende Faellesskabets regelvaerk har der vaeret afholdt flerpartsmoeder med de 11 ansoegerlande. I forbindelse med gennemgangen af de seks lande, med hvilke der er indledt forhandlinger, har Kommissionen forelagt Faelesskabets bestemmelser vedroerende forbindelserne udadtil, som omfatter Faellesskabets handelspolitik, bilaterale aftaler, udviklingspolitik og humanitaer bistand.

Hvert af landene har erklaeret, at de vil overtage forpligtelserne i regelvaerket med hensyn til udviklingspolitik og humanitaer bistand ved tiltraedelsen, og at der maa foeres forhandlinger om deres bidrag til den europaeiske udviklingsfond (EUF).

Undersoegelsen bestod foerst og fremmest i en beskrivelse af Faellesskabets udviklingspolitik, da de fleste af ansoegerlandene ikke har nogen erfaring i denne sektor. Deres stoerste interesse var handelsforbindelserne med udviklingslandene, som de skal deltage i, naar de tiltraeder. De erklaerede, at det ikke vil vaere vanskeligt for dem at give AVS-landene praeferencebehandling og tilpasse deres generelle praeferenceordning, hvis de har en saadan, eller at overtage Faellesskabets. Dette vil give nye afsaetningsmuligheder for udviklingslandenes eksport.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3364/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Raadet

(16. november 1998)

Om: Revision af Geneve-konventionen om flygtninges retstilling

Det oestrigske formandskab har udsendt et strategisk dokument om indvandrer- og asylpolitikken. Dokumentet indeholder forslag om en revision eller ophaevelse af bestemmelser i Geneve-konventionen fra 1951 om flygtninges retstilling, som vedroerer medlemsstaternes retslige forpligtelse til at yde international beskyttelse til personer i noed. Asylretten bliver dramatisk begraenset, fordi den bliver behandlet ikke som en personlig politisk rettighed, men som et tilbud fra flygtningens vaertsland. Eftersom det i dokumentet fra det oestrigske formandskab er anfoert, at den endelige tekst vil blive forelagt i december 1998 enten som en vedtaget konklusion eller som et midlertidigt resultat af droeftelsen, bedes Raadet oplyse, om det har kendskab til de berettigede staerke reaktioner fra ikke-statslige organisationer, politiske grupper og medlemmer af Europa-Parlamentet samt fra pressen, hvad angaar forslagene om at ophaeve Geneve-konventionen, og hvorledes stiller den sig hertil? Har den paa grundlag af ovenfor naevnte reaktioner til hensigt at aendre den paagaeldende tekst i vaesentlig grad?

Svar

(22.-23. februar 1999)

1. Hensigten med det oestrigske formandskabs dokument om en strategi for migrations- og asylpolitikken er, at det skal danne grundlaget for yderligere idéer og overvejelser om, hvordan man skal gribe problemerne paa migrations- og asylomraadet an. Det er ikke et forsoeg paa at fastlaegge Den Europaeiske Unions fremtidige politik paa disse omraader, men det skal medvirke til at give beslutningstagerne en raekke elementer, der kan danne grundlag for deres beslutninger.

2. Det er tydeligt, at offentliggoerelsen af naevnte dokument har foraarsaget misforstaaelser. Det har imidlertid aldrig vaeret det oestrigske formandskabs hensigt at saette spoergsmaalstegn ved fremtiden for Genève-konventionen om flygtninges retsstilling. Dette fremgaar klart af den reviderede udgave af det dokument, der blev fremsendt officielt til Europa-Parlamentet den 7. oktober 1998. Det henstiller deri at opbygge et nyt beskyttelsessystem, som ikke beroerer Genève-konventionen, men som tager hensyn til udviklingen og supplerer konventionens bestemmelser; denne supplerende ordning vil paa ingen maade indebaere aendringer med hensyn til beskyttelse mod forfoelgelse, som fastsat i Genève-konventionen om flygtninges retsstilling. Genève-konventionens integritet vil saaledes ikke blive bragt i fare.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2448/98

af Angela Sierra González (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Byplanlaegning og stoette til husdyrhold paa De Kanariske OEer

I La Laguna kommune (Tenerife - De Kanariske OEer) findes en betydelig del af oegruppens husdyrbestand, isaer hornkvaeg, med over 240 bedrifter, samtidig med at der ogsaa findes andre besaetninger, hvortil kommer foderafgroeder i toerre omraader.

Denne vigtige produktion, som tegner sig for mere end 5500 koeer, er bl.a. vokset takket vaere betydelig stoette over programmet for De Kanariske OEer (POSEICAN), som vedtoges med Raadets afgoerelse af 26. juni 1991 (91/314/EOEF)(1). I bilagets afsnit III (artikel 6, stk. 7) hedder det: "For at fremme husdyropdraet til daekning af behovene paa det lokale marked indfoeres der en stoetteordning til koeb af avlsdyr med oprindelse i Faellesskabet".

Imidlertid er flertallet i netop La Laguna kommunes bestyrelse i faerd med at behandle et saet bestemmelser om byplanlaegning, som, hvis de vedtages, paa kort og lidt laengere sigt vil medfoere, at mange af kvaegbrugene vil forsvinde, naar landbrugsarealerne skal byggemodnes.

Det ville foere til det paradoks, at trods stoetten fra EU ville det nuvaerende husdyrhold blive betydeligt indskraenket som foelge af lokale beslutninger.

Har Kommissionen kendskab til dette?

Hvordan ser Kommissionen paa det forhold, at de lokale myndigheder traeffer afgoerelser, som kan svaekke andre afgoerelser, der er truffet til fordel for bestemte erhverv?

Kan Kommissionen understrege, at det er noedvendigt at sikre udviklingen i erhvervslivet, for at programmerne under POSEICAN har en eksistensberettigelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. oktober 1998)

Kommissionen har ikke kendskab til de forhold, som det aerede medlem henviser til. Kommissionen faar ved gennemfoerelsen af de opgaver, som paahviler den i henhold til traktaten, ikke oplysninger af den art, som naevnes i spoergsmaalet.

Kommissionen har ikke befoejelser til at behandle det foreliggende spoergsmaal, som udelukkende sorterer under de lokale, regionale og nationale myndigheder.

Kommissionen mener ikke at vaere befoejet til at gribe ind i denne sag.

(1) EFT L 171 af 29.6.1991, s. 5.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3317/98

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(10. november 1998)

Om: Forbedring af produktionen og afsaetningen af honning

Forordning 1221/97(1) indeholder bestemmelser om foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsaetningen af honning.

Biavlerne naevnes flere steder udtrykkeligt som maalgruppe for foranstaltningen.

Med henblik paa gennemfoerelse af forordning 1221/97 bedes Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal:

1. Er det i overensstemmelse med forordningen, naar den i forordningen naevnte maalgruppe ikke naas via de nationale programmer?

2. Hvilke kontrolmekanismer raader Kommissionen over for at sikre, at EU's midler rent faktisk anvendes til fordel for den naevnte maalgruppe?

3. Hvor finder princippet om gennemskuelighed og maalrettethed i forordningen anvendelse, naar kun en forsvindende lille del af stoetten naar direkte frem til maalgruppen af biavlere?

4. Hvorledes vurderer Kommissionen den omstaendighed, at kun omkring 40 % af de anslaaede midler udnyttes som foelge af den nationale tendens i foranstaltningerne "til forbedring af produktionen og afsaetningen af honning"?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. december 1998)

Forordning (EF) 1221/97 om forbedring af produktionen og afsaetningen af honning indeholder et forslag om, at medlemsstaterne i deres programmer skal inddrage fem aktioner af saerlig stor betydning: a) faglig bistand, b) bekaempelse af varroatose, c) rationalisering af stadeflytning, d) analyse af honnings fysisk-kemiske egenskaber og e) forskningsprogrammer til forbedring af honningkvaliteten. Ordet biavler optraeder to gange i forordningen i punkt a), litra 2, artikel 1, men der er ingen tvivl om, at alle ovennaevnte aktioner vil faa positive om end ikke noedvendigvis direkte foelger for biavlernes indtaegter.

Artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) 2300/97 af 20. november 1997 om visse gennemfoerelsesbestemmelser til Raadets forordning (EF) 1221/97 om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsaetning af honning(2) indeholder gennemfoerelsesbestemmelser for kontrolforanstaltningerne.

Fristen for afholdelse af udgifter i forbindelse med aktioner gennemfoert inden for rammerne af de nationale programmer for forbedring af produktionen og afsaetningen af honning, er udskudt til den 31. januar 1999 for det foerste gennemfoerelsesaar (Raadets forordning (EF) 2070/98 af 28. september 1998 om aendring af forordning (EF) 1221/97 om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsaetningen af honning(3)), hvilket betyder, at en del af budgettet for 1998 er blevet overfoert til 1999 - budgettet.

(1) EFT L 173 af 1.7.1997, s. 1.

(2) EFT L 319 af 21.11.1997.

(3) EFT L 265 af 30.9.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3170/98

af Wilmya Zimmermann (PSE) til Kommissionen

(27. oktober 1998)

Om: Ansoegerlandenes deltagelse i licitationer for byggeprojekter pr. 1. januar 2000

Er det korrekt, at virksomheder fra ansoegerlandene, i det mindste de ansoegerlande, der hoerer til den foerste "boelge", pr. 1. januar 2000 kan deltage i licitationer vedroerende offentlige byggeprojekter paa lige fod med virksomheder i EU's medlemsstater, og eksisterer der i den forbindelse ogsaa en forpligtelse til at udlicitere de offentlige byggeprojekter i EU og medlemsstaterne i disse lande paa lige fod?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(15. december 1998)

EU har indgaaet Europaaftaler med alle de lande i Central- og OEsteuropa, som har soegt om optagelse i EU (Bulgarien(1), Den Tjekkiske Republik(2), Ungarn(3), Polen(4), Rumaenien(5), Den Slovakiske Republik(6), Estland(7), Letland(8), Litauen(9) og Slovenien(10)). Europaaftalerne omfatter regler om offentlige indkoeb, som stort set er de samme for alle landene, og i henhold til hvilke virksomhederne fra datoen for ikrafttraedelsen af Europaaftalen for det paagaeldende land har fuld ret til at deltage i udbudsprocedurerne for offentlige kontrakter i EU i henhold til relevante EU-bestemmelser og paa vilkaar, der ikke maa vaere ringere end de vilkaar, som tilbydes virksomhederne i EU.

Reglerne for deltagelse i udbud beroerer ikke de eksisterende regler i medlemsstaterne vedroerende beskaeftigelse og arbejdskraftens frie bevaegelighed for saa vidt angaar borgere fra tredjelande, herunder isaer bestemmelser vedroerende indvandring samt arbejdsmarkedsbestemmelser i relation til opfyldelsen af offentlige kontrakter.

Efter en overgangsperiode, som ikke er den samme i de forskellige Europaaftaler, kan virksomhederne fra EU's medlemsstater deltage i udbudsprocedurer for offentlige kontrakter i paagaeldende lande paa samme vilkaar som virksomhederne i det paagaeldende ansoegerland.

Datoen 1. januar 2000, som naevnes af det aerede medlem, er derfor ikke relevant for en belysning af forholdene mellem de enkelte ansoegerlande og EU for saa vidt angaar offentlige indkoeb.

(1) EFT L 358 af 31.12.1994, artikel 68. Traadte i kraft den 1. februar 1995.

(2) EFT L 360 af 31.12.1994, artikel 68. Traadte i kraft den 1. februar 1995.

(3) EFT L 347 af 31.12.1993, artikel 66. Traadte i kraft den 1. februar 1994.

(4) EFT L 348 af 31.12.1993, artikel 67. Traadte i kraft den 1. februar 1994.

(5) EFT L 357 af 31.12.1994, artikel 68. Traadte i kraft den 1. februar 1995.

(6) EFT L 359 af 31.12.1994, artikel 68. Traadte i kraft den 1. februar 1995.

(7) EFT L 68 af 9.3.1998, artikel 67. Traadte i kraft den 1. februar 1998.

(8) EFT L 26 af 2.2.1998, artikel 68. Traadte i kraft den 1. februar 1998.

(9) EFT L 51 af 20.2.1998, artikel 68. Traadte i kraft den 1. februar 1998.

(10) Europaaftalen med Slovenien er endnu ikke traadt i kraft.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2779/98

af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen

(14. september 1998)

Om: ECVAMs arbejde med at finde alternativer til dyreforsoeg

For nylig blev kontrakten med professor Balls, direktoer for ECVAM, forlaenget med kun to aar, mens forlaengelser for den slags udnaevnelser i reglen er paa fem aar.

Medlemmerne af ESAC (det videnskabelige raadgivende udvalg under ECVAM) er meget bekymrede over denne korte forlaengelse, da de frygter, at ECVRAMs vigtige arbejde herved bliver nedtonet og der hermed gives kosmetikindustrien et forkert signal.

1. Kan Kommissionen oplyse, hvilke krav ECVAM stiller i forbindelse med gennemfoerelsen af direktiv 76/768/EOEF, og hvilke muligheder der er for at finde tilfredsstillende alternativer til dyreforsoeg til brug for kosmetikbranchen?

2. Kan Kommissionen oplyse, hvor mange penge der udbetales i de kommende fem aar til dette arbejde?

3. Er Kommissionen rede til at give ECVAM et bredt finansielt og indholdsmaessigt mandat og forlaenge kontrakten med professor Balls med fem i stedet for med to aar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(9. november 1998)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel nr. E-1979/98 fra Jaak Vandemeulebroucke og andre(1), E-2428/98 fra Ben Fayot(2) og E-2517/98 fra Maartje van Putten(3).

(1) EFT C 135 af 14.5.1999.

(2) Se side 6.

(3) Se side 11.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3562/98

af Klaus Lukas (NI) til Kommissionen

(1. december 1998)

Om: Den Europaeiske Udviklingsfond som "malkeko"

Dr. Nikolas Alexandrakis har i sin bog "The Lost Vision" rettet haarde bebrejdelser mod Kommissionens finansielle forvaltning af sin udviklingsstoette. Efter ordre fra generaldirektoeren i GD VIII skulle bl.a. diktatorer have modtaget omfattende stoette gennem Lomé-fonden. Sergent Does blodige styre i Liberia, hvor dr. Alexandrakis var udpeget til Kommissionens delegationsleder, skulle saaledes have modtaget stoette paa denne maade. Ifoelge forlydender har dr. Alexandrakis gjort tjenestegrenene i Bruxelles (GD VIII) opmaerksom paa, at Doe-styrets ministre og embedsmaend ansaa Den Europaeiske Udviklingsfond for at vaere deres personlige malkeko til egen vinding (s. 49). En del af Kommissionens midler til udviklingsprojekter skulle saaledes regelmaessigt og systematisk vaere endt i lommerne paa ministre. Paa trods af kendskabet til situationen skulle GD VIII's ledelse alligevel have forlangt, at denne korrupte fremgangsmaade blev fortsat.

Kan Kommissionen svare paa foelgende spoergsmaal:

- Hvordan bedoemmer Kommissionen dr. Alexandrakis' bog "The Lost Vision"?

- Kan Kommissionen oplyse, hvor stor en procentdel af udviklingsstoetten der bliver/er blevet "beslaglagt" af korrupte modtagerregeringer?

- Hvilke beloeb og hvilke regeringer er der i bekraeftende fald tale om?

- Kan Kommissionen afgive et skoen over de samlede ydelser, som diktatorer, f.eks. Mobutu, Moi, Bokassa osv., har skaffet sig via Lomé-konventionens budget- og projektstoette?

- Kan Kommissionen oplyse, hvor stor en del af Abachas og Mobutus milliardformuer der er EU-finansieret?

- Goeres der en indsats for at generhverve de misbrugte EU-midler fra disse korrupte despoters arvinger? I hvilket omfang er det i bekraeftende fald lykkedes? I benaegtende fald, hvorfor ikke?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2941/98

af Angela Sierra González (GUE/NGL) og Alonso Puerta (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Forsinkede flyafgange og deres skadevirkninger for passagererne

Den kaotiske situation, som hersker i mange lufthavne, bevirker, at stadig flere rejsende ikke kommer med deres fly.

Dette skyldes undertiden ubegrundede forsinkelser, som imidlertid ikke giver sig udslag i en passende erstatning til de ramte passagerer. I visse tilfaelde er der tale om magtmisbrug fra flyselskabernes side, idet disse naegter at paatage sig ansvaret for forsinkelser, som forekommer igen og igen.

Er de eksisterende mekanismer for beskyttelse af forbrugernes rettigheder over for flyselskaberne efter Kommissionens opfattelse tilstraekkelige i de tilfaelde, hvor rejsende ikke kommer med deres fly paa grund af ubegrundede forsinkelser?

Har Kommissionen overvejet muligheden af at indfoere et "automatisk erstatningssystem i forbindelse med flyforsinkelser, som ikke skyldes force majeure"?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(27. november 1998)

Forsinkelser i lufthavne er yderst beklagelige og bekostelige, men de skyldes ofte infrastrukturen, lufttrafikproblemer eller andre problemer i forbindelse med selve lufthavnene, snarere end luftfartsselskabernes ydelser. Dette ville goere en automatisk erstatning fra luftfartsselskabernes side uhensigtsmaessig.

Luftfartsselskaberne er dog ansvarlige for opfyldelsen af deres kontraktlige forpligtelser og kan ikke unddrage sig dette ansvar ved hjaelp af aftalemaessige klausuler. Saafremt forsinkelser beror paa en utilstraekkelig opfyldelse af deres kontraktlige forpligtelser eller slet og ret forsoemmelighed, kan luftfartsselskaberne drages til ansvar herfor i henhold til den gaeldende nationale lovgivning. Der skal erindres om at der er sket en indbyrdes tilnaermelse af de nationale livgivninger ved Raadets direktiv 93/13/EOEF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkaar i forbrugeraftaler(1).

Kommissionen har for nylig ivaerksat en undersoegelse med henblik paa at finde frem til, hvilken form for oplysninger flypassagererne har brug for vedroerende forsinkelser og alle andre relevante spoergsmaal, samt hvornaar de har brug for disse oplysninger, og hvorledes formidlingen af dem kan blive saa effektiv som muligt. Resultaterne af denne undersoegelse vil naturligvis danne grundlag for enhver beslutning fra Kommissionens side om eventuelle yderligere foranstaltninger, der kan foreslaas paa dette omraade.

(1) EFT L 95 af 21.4.1993.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2977/98

af John McCartin (PPE) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Forbraending af svinekoed

Er Kommissionen bekendt med, at svinekoed, som er en naeringsrig og vaerdifuld foedevare, destrueres ved forbraending paa grund af manglende afsaetningsmuligheder paa markederne i medlemsstaterne og kan Kommissionen oplyse, om den har overvejet at bruge disse foedevareoverskud til at afhjaelpe hungersnoeden i fattige lande eller saagar i det tidligere Sovjetunionen, hvor der i den kommende vinter vil kunne opstaa en midlertidig foedevaremangel?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. november 1998)

Kommissionen er ikke bekendt med, at der i Faellesskabet anvendes forbraending for at begraense udbuddet af svin. I forbindelse med en midlertidig national undtagelsesordning i Nordirland er der dog blevet destrueret og begravet svin. Denne ordning anvendtes i en kort periode i sommeren 1998 efter en brand i et stort svineslagteri for at afhjaelpe dyrevelfaerdsproblemer for tunge svin, der ikke kunne slagtes paa grund af manglende slagtekapacitet.

Der er klare tegn paa, at den normale svinekoedshandel med Rusland er i gang med at blive retableret, og saelgerne har ligeledes fundet nye afsaetningsmuligheder. De nyligt forhoejede eksportrestitutioner og indfoerelsen af stoette til privat oplagring skulle ogsaa kunne hjaelpe. Kommissionen foelger udviklingen i Rusland noeje og vil fortsaette med at traeffe passende foranstaltninger.