ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0673/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1999)

Om: Strukturfondene

De regioner, hvis bruttonationalprodukt pr. indbygger er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, falder ind under "maal 1-regioner" og nyder godt af betydelig faellesskabsstoette.

For at kunne konstatere, om dette niveau er overskredet eller ikke, indeholder forslaget til Raadets forordning, KOM(98) 0131(1) om generelle bestemmelser om strukturfondene, bestemmelse om, at der skal tages hensyn til data for de seneste tre aar, hvor der foreligger tal fra Eurostat.

For oejeblikket foreligger der kun data for regnskabsaarene 1994, 1995 og 1996.

Kan Kommissionen oplyse data for disse aar for Baskerlandet?

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0665/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1999)

Om: Strukturfondene

De regioner, hvis bruttonationalprodukt pr. indbygger er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, falder ind under "maal 1-regioner" og nyder godt af betydelig faellesskabsstoette.

For at kunne konstatere, om dette niveau er overskredet eller ikke, indeholder forslaget til Raadets forordning, KOM(98) 0131(1) om generelle bestemmelser om strukturfondene, bestemmelse om, at der skal tages hensyn til data for de seneste tre aar, hvor der foreligger tal fra Eurostat.

For oejeblikket foreligger der kun data for regnskabsaarene 1994, 1995 og 1996.

Kan Kommissionen oplyse data for disse aar for Castilla la Mancha?

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0232/99

af Ana Miranda de Lage (PSE) til Kommissionen

(12. februar 1999)

Om: Forhoejelse af toldsatserne for europaeiske produkter i USA

Handelsstriden mellem EU og USA vedroerende markedet for bananer har givet anledning til en lang raekke handelsrepressalier mod europaeiske produktionssektorer, som er ovennaevnte polemik fuldstaendig uvedkommende. Forhoejelsen af toldsatsen paa 100 % er f.eks. en meget alvorlig trussel mod den spanske kiksfabrikation og dens markedsandel.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at ivaerksaette for at beskytte denne europaeiske sektor mod de vilkaarlige repressalier?

Kan Kommissionen oplyse det samlede antal beroerte produkter, den anslaaede vaerdi af eksporten og tabet af markedsandele, samt hvilke lande, der i givet fald vil kunne drage fordel af foranstaltningerne mod de europaeiske produkter?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan paa skriftlige forespoergsler E-0231/99 og E-0232/99

(11. marts 1999)

Kommissionen henviser det aerede medlem til den erklaering, den afgav paa Parlamentets plenarmoede den 9. marts 1999, om handelsstriden mellem Den Europaeiske Union og De Forenede Stater vedroerende bananer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0668/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1999)

Om: Strukturfondene

De regioner, hvis bruttonationalprodukt pr. indbygger er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, falder ind under "maal 1-regioner" og nyder godt af betydelig faellesskabsstoette.

For at kunne konstatere, om dette niveau er overskredet eller ikke, indeholder forslaget til Raadets forordning, KOM(98) 0131(1) om generelle bestemmelser om strukturfondene, bestemmelse om, at der skal tages hensyn til data for de seneste tre aar, hvor der foreligger tal fra Eurostat.

For oejeblikket foreligger der kun data for regnskabsaarene 1994, 1995 og 1996.

Kan Kommissionen oplyse data for disse aar for Galicien?

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0132/99

af Klaus-Heiner Lehne (PPE) til Kommissionen

(2. februar 1999)

Om: AAr-2000-problemet

I De Forenede Stater er der pligt til at angive paa alle produkter, om de uden problemer kan klare aarstalsskiftet fra 1999 til 2000 (aar-2000-problemet). Det vil sige, at alt elektronisk udstyr, hvad enten det drejer sig om en computer eller et fjernsyn, skal vaere maerket med, om det er aar-2000-parat. I Europa har der hidtil ikke eksisteret en saadan maerkningspligt. I denne forbindelse bedes Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal:

Hvorledes har Kommissionen overvejet at loese dette problem i betragtning af, at det er noedvendigt at beskytte forbrugerne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(11. marts 1999)

Kommissionen har foretaget en foerste analyse af edb-problematikken omkring aar 2000 i sin meddelelse af 25. februar 1998(1).

Foruden den generelle opmaerksomhed omkring de forskellige foelger af aar 2000-problematikken tillaegger Kommissionen de eventuelle virkninger for forbrugerne en saerlig betydning.

En ad hoc-arbejdsgruppe under Forbrugerudvalget - et organ, der raadgiver Kommissionen om forvaltning af forbrugerpolitikken - har droeftet problemet og afgivet en udtalelse, som indeholder en identifikation af de situationer, forbrugerne kan taenkes at blive stillet over for, samt henstillinger, der tager sigte paa at reducere aar 2000-problematikkens virkninger for forbrugernes oekonomiske interesser, sundhed og sikkerhed.

Maerkningsordninger - "Labelling Schemes" - er frivillige initiativer, industrien eller distributionsleddet, eventuelt i samarbejde med de offentlige myndigheder, selv har indfoert.

Forbrugerudvalget er af den opfattelse, at disse maerkningsordninger kan bidrage til beskyttelse af forbrugerne, isaer naar de er sammenkoblet med de lovpligtige garantiregler, der findes i medlemsstaterne. F.eks. erklaerer saelgerne inden for rammerne af den danske ordning "2000-parat", at produktet kan anvende alle datoer afledt af 1900 og 2000, og forpligter sig til at reagere paa alle eventuelle klager indtil den 31. januar 2001 (uafhaengigt af garantiens frist).

Men eftersom der ikke findes en generel standard, der goer det muligt at anse et produkt for at vaere aar 2000-parat, og det er vanskeligt at faa en attestering af produkterne fra et uafhaengigt organ eller et organ henhoerende de offentlige myndigheder - paa grund af modviljen mod at paatage sig det juridiske ansvar, der foelger deraf - kan en maerkning ikke anses for at vaere den eneste loesning paa aar 2000 problematikken.

Af samme grund har Kommissionen ikke til hensigt at stille forslag om en maerkningsordning paa det europaeiske plan.

(1) KOM(98) 102 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0811/99

af Joaquín Sisó Cruellas (PPE) til Kommissionen

(6. april 1999)

Om: Udvaelgelse af 81 forskningscentre

Europa-Kommissionen har udvalgt 81 forskningsinstitutioner i Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade som de vigtigste til at udfoere forskning af hoej kvalitet. Listen herover er offentliggjort(1) med henblik paa at lette de europaeiske forskeres adgang til disse anlaeg.

Kan Kommissionen oplyse:

1. Hvorledes er udvaelgelsen foregaaet?

2. Hvilke udvaelgelseskriterier er der anvendt?

3. Findes der nogen form for stoette fra Unionen til europaeiske forskere, som er interesserede i at faa adgang til disse anlaeg?

4. Hvad goer Den Europaeiske Union for at lette forskningen inden for Unionen? Findes der oekonomiske eller andre midler til stoette for de mennesker, som oensker at beskaeftige sig med forskning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(7. maj 1999)

Forskerkontrakter, som stoettes under aktiviteten Adgang til store anlaeg (LSF) inden for programmet Uddannelse og mobilitet for forskere (TMR), har til formaal at afholde omkostningerne ved at give adgang til bestaaende anlaeg for forskergrupper (og individuelle forskere), der normalt ikke har adgang til anlaegget. Forskergrupper kan opnaa stoette, hvis de udfoerer forskning i Faellesskabet eller i en associeret stat. Faellesskabsfinansieringen skal daekke 100 % af rejse- og opholdsudgifterne for de berettigede brugere, som for hovedpartens vedkommende ikke kommer fra det land, hvor anlaegget befinder sig. Faellesskabsstoetten daekker ogsaa op til 100 % af tillaegsomkostningerne ved at sikre brugerne adgang til anlaegget.

Processen og de kriterier, hvorefter forslagene fra forskningsanlaeggene er udvalgt, kan findes i TMR-arbejdsprogrammet, som Kommissionen offentliggjorde i 1996(2). Der findes mere udfoerlige oplysninger i informationspakken og i evalueringshaandbogen for TMR-LSF aktiviteten, og de kan begge findes paa TMR-programmets hjemmeside paa Internet-adressen (http://www.cordis.lu/tmr/src/alsf1.htm).

Mere generelle oplysninger om programmet til udvikling af det menneskelige forskningspotentiale (IHP-programmet), som efterfulgte TMR-programmet, kan findes i arbejdsprogrammet Udvikling af det menneskelige forskningspotentiale paa den nyligt oprettede Internet-hjemmeside over programmer paa adressen (http://www.cordis.lu/improving/home.html).

(1) EFT C 36 af 10.2.1999

(2) ISBN 92-827-7173-3.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0805/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. april 1999)

Om: Storbritanniens finansiering af et projekt med bygning af daemninger i Tyrkiet

Som det er velkendt, har de ansvarlige instanser i Storbritannien godkendt finansieringen af et projekt i Tyrkiet, som omfatter bygning af en raekke daemninger ved floderne Tigris og Eufrat.

Under henvisning til foelgende:

a) den faelles forvaltning af vandressourcerne er af stor betydning, og nogle af de lande, som gennemloebes af de to floder, ser deres interesser truet som foelge af projektet,

b) gennemfoerelsen af dette projekt vil foraarsage omfattende miljoeoedelaeggelser, og tusindvis af indbyggere i omraadet vil blive noedt til at forlade deres hjem, idet 15 byer og 52 landsbyer, herunder et par enestaaende mindesmaerker, vil blive lagt under vand,

c) Tyrkiet er et af de faa lande, som ikke har underskrevet FN-konventionen af 1997, som tager sigte paa at fjerne graenseuoverensstemmelser mellem lande, som har faelles vandressourcer, og

d) EU-medlemmerne har underskrevet FN-konventionen om vandressourcer, og Faellesskabet og dets medlemsstater overholder paa grundlag af artikel 130 U, stk. 3, og 130 V i traktaten om Den Europaeiske Union sine forpligtelser og tager hensyn til de maalsaetninger, som de har vedtaget inden for rammerne af FN og de andre ansvarlige organisationer,

bedes Kommissionen besvare foelgende:

1. Mener den, at den maade, hvorpaa Tyrkiet gennemfoerer dette projekt, opfylder de forpligtelser, der udspringer af FN-konventionen om faelles forvaltning af vandressourcer, rent bortset fra den omstaendighed, at Tyrkiet ikke har underskrevet denne konvention?

2. Hvis ikke, hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe paa grundlag af EU-traktaten for at forhindre, at Storbritannien stoetter projektet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(6. maj 1999)

Som det aerede medlem selv naevner i sin skriftlige forespoergsel, har Tyrkiet ikke undertegnet FN-konventionen af 1997. Denne konvention gaelder derfor ikke for Tyrkiet.

Der indgaar endvidere ikke nogen midler fra De Europaeiske Faellesskabers budget i finansieringen af det omtalte projekt. Under de foreliggende omstaendigheder henhoerer spoergsmaalet om Storbritanniens finansielle stoette til dette projet saaledes under de britiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0661/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1999)

Om: Strukturfondene

De regioner, hvis bruttonationalprodukt pr. indbygger er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, falder ind under "maal 1-regioner" og nyder godt af betydelig faellesskabsstoette.

For at kunne konstatere, om dette niveau er overskredet eller ikke, indeholder forslaget til Raadets forordning, KOM(98) 0131(1) om generelle bestemmelser om strukturfondene, bestemmelse om, at der skal tages hensyn til data for de seneste tre aar, hvor der foreligger tal fra Eurostat.

For oejeblikket foreligger der kun data for regnskabsaarene 1994, 1995 og 1996.

Kan Kommissionen oplyse data for disse aar for Balearerne?

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0194/99

af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen

(11. februar 1999)

Om: OL-korruption

I forbindelse med nylige afsloeringer om de tvivlsomme metoder, der blev brugt til at skaffe vinter-OL til Salt Lake City - i form af gratis seksuelle ydelser, stipendier, rejser og gunstige ejendomshandler til medlemmer af Den Olympiske Komité (IOC) - vil jeg gerne vide, om Kommissionen kan redegoere for, hvor mange EU-midler der bliver givet i stoette til De Olympiske Lege generelt, og om der er tilstraekkelig kontrol med, at midlerne bliver brugt som tilsigtet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(24. marts 1999)

Kommissionen har aldrig ydet noget tilskud til Den internationale olympiske Komité.

Kommissionen ydede i 1992 to direkte tilskud til organisationsudvalgene for De Olympiske Lege i Barcelona (6 mio. [fmxeuro]) og Albertville (4mio. [fmxeuro]) for at faa Faellesskabets logo vist ved aabningsceremonien. Kommissionen imoedekom dermed en opfordring fra bl.a. Europa-Parlamentet. Der skal i oevrigt mindes om, at legene foregik i to byer i Faellesskabet i 1987.

Der blev redegjort for Faellesskabets deltagelse i De Olympiske Lege i 1992 i en meddelelse om status over Det europaeiske Faellesskabs deltagelse i De Olympiske Lege i 1992(1), der er blevet oversendt til Europa-Parlamentet og Raadet.

(1) KOM(92) 575 endelig. udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0275/99

af Riccardo Nencini (PSE) til Kommissionen

(17. februar 1999)

Om: Situationen for kvinder med boern i italienske faengsler

Italienske faenglser huser endnu i dag 52 boern under tre aar, fordi deres moedre afsoner straffe af forskellige laengde.

Faengselslivet har en dyb negativ indvirkning paa deres opvaekst og opdragelse.

Desuden er deres antal ikke saa hoejt, at der ikke kunne findes andre maader, hvorpaa deres moedre kunne afsone straffen for de forbrydelser, de har begaaet.

De retningslinjer, Europa-Parlamentet har vedtaget for nydelse af menneskerettighederne og de borgerlige rettigheder, er i aabenbar modstrid med en faengselsordning af denne art, som beroerer meget smaa boern.

Agter Kommissionen straks at gribe ind over for den italienske regering for at give faengslede moedre mulighed for at passe og opdrage deres boern inden for et andet system end faengselssystemet, saaledes at der kan ske overholdelse af de mest elementaere af de principper, der ligger til grund for de europaeiske retningslinjer for frihed og nydelse af menneskerettighederne og de borgerlige rettigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(31. marts 1999)

Kommissionen understreger noedvendigheden af at respektere menneskerettighederne. Kommissionen stoetter navnlig forbedringerne i faengselsforholdene i Faellesskabet i overensstemmelse med den europaeiske konvention om beskyttelse af menneskerettighederne og de generelle faengselsregler for behandling af fanger vedtaget af Europaraadet i 1973.

Faengselsforholdene i medlemsstaterne hoerer imidlertid ind under de nationale myndigheders ansvar. Denne situation kan eventuelt aendres i en vis grad med Amsterdam-traktatens ikrafttraeden. Den nye artikel 31 i traktaten om Den Europaeiske Union indeholder bestemmelser om, at der i noedvendigt omfang skal ske en tilnaermelse af reglerne for, hvad der udgoer kriminelle handlinger, straffene og samarbejdet vedroerende retspleje, navnlig fuldbyrdelse af afgoerelser. Saadanne foranstaltninger er en del af instrumenterne til opnaaelse af et omraade med frihed, sikkerhed og retfaerdighed og boer tage sigte paa et hoejt sikkerhedsniveau gennem forebyggelse og bekaempelse af kriminalitet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0382/99

af Nuala Ahern (V) til Kommissionen

(19. februar 1999)

Om: Gennemfoerelse af Joule-Thermie-programmet inden for rammerne af det fjerde F& U-program

Kan Kommissionen under henvisning til Revisionsrettens saerberetning nr. 17/98 om Joule-Thermie -programmet(1) forklare, hvorfor de planlagte udgifter til projekterne er 20 % lavere end udgifterne i bilag II til Raadets beslutning om et saerprogram for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration inden for ikke-nuklear energi inden for det fjerde rammeprogram (94/806/EF)(2) og navnlig hvorfor bevillingerne til SMV'er er opfoert separat i stedet for at vaere optaget i projektbevillingerne, hvilket ville indebaere, at SMV'erne deltog i programmerne med 5 %?

Kan Kommissionen forklare, hvorfor der for vedvarende energi under Joule-bevillingerne frem til slutningen af 1997 er tale om uudnyttede midler til et beloeb paa 70 mio ecu, mens budgettet for rationel energiudnyttelse og fossilt braendsel er overskredet med henholdsvis 8,9 mio ecu og 6,8 mio ecu?

Er det under disse omstaendigheder muligt, at der frem til programmets afslutning kan raades bod paa den manglende udnyttelse af 70 mio ecu for derved at opfylde de tilsagn, som kommissaer Cresson har givet Parlamentet, og hvad skal der i benaegtende fald goeres?

(1) EFT C 356 af 20.11.1998, s. 39.

(2) EFT L 334 af 22.12.1994, s. 105.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 84/99 af Anita POLLACK Miljøbistand til Indonesien



EF-Tidende nr. C 325 af 12/11/1999 s. 0066



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0084/99 af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen (27. januar 1999) Om: Miljoebistand til Indonesien Hvilke miljoemaessige og sociale betingelser knytter Kommissionen til den bilaterale bistand, der ydes til Indonesien? Hvordan vil Kommissionen kontrollere anvendelsen af disse midler for at sikre, at de ikke bruges til miljoemaessigt eller socialt skadelige projekter, saasom udvidelsen af kommercielt drevne plantager? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (1. marts 1999) I Indonesien som i andre partnerlande undersoeges de miljoemaessige og sociale virkninger af Faellesskabets projekter altid meget noeje ved fastlaeggelsen af rammerne herfor. Faellesskabet giver de sociale virkninger af den oekonomiske og sociale krise i Indonesien en saerlig hoej prioritet. Kommissionens repraesentation i Djakarta overvaager de miljoemaessige og sociale virkninger af faellesskabsprojekterne, og Kommissionen traeffer de noedvendige foranstaltninger paa grundlag af repraesentationens rapporter, der bliver forberedt i samarbejde med de af Faellesskabets medlemsstater, som er repraesenteret i Indonesien.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0106/99

af Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) til Kommissionen

(2. februar 1999)

Om: EU's dyrebeskyttelseskrav som betingelse for indfoersel fra tredjelande

Raadets direktiver om fastsaettelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin (91/630/EOEF)(1) og kalve (91/629/EOEF)(2) indeholder en artikel 8, som ikke er blevet benyttet som foelge af dens indhold vedroerende tredjelande. En tilsvarende artikel om tredjelande og indfoersel fra disse er artikel 15 i direktiv om beskyttelse af dyr paa slagte- eller aflivningstidspunktet (93/119/EF)(3).

Disse bestemmelser kraever, at dyr (eller koed) fra tredjelande, der indfoeres i Faellesskabet, skal ledsages af et certifikat udstedt af myndigheden i det paagaeldende land om, at dyrene i tredjelandet mindst har faaet en lige saa god behandling, som der stilles krav om i de paagaeldende faellesskabsbestemmelser.

I forbindelse med behandlingen af direktivet om beskyttelse af dyr til landbrugsformaal (98/58/EF)(4) blev spoergsmaalet om tredjeland et stort problem. I lyset af WTO-aftalen kunne kravet til tredjeland opfattes som diskriminering i form af en ulovlig hindring for handlen og konkurrencen og dermed som vaerende i strid med aftalen.

Mange EU-lande har ment, at det er noedvendigt paa en eller anden maade at faa sikkerhed for, at dyrene i tredjelandene behandles lige saa godt som i EU i overensstemmelse med bestemmelserne for dyrebeskyttelse. Ved vedtagelsen af direktivet om dyrevelfaerd stillede man imidlertid krav om, at det burde vaere muligt at paavirke de internationale krav om dyrevelfaerd via internationale organisationer og aftaler, dvs. uden etablering af hindringer for indfoersel.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at loese spoergsmaalet om tredjelande og bringe kravene om dyrevelfaerd op paa EU's niveau?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. marts 1999)

Som Kommissionen har erklaeret tidligere, vil muligheden for at aendre Verdenshandelsorganisationens (WTO) regler, saa at der kan tages hensyn til dyrs velfaerd, blive undersoegt i forbindelse med fastlaeggelsen af EU's forhandlingsmaal for den naeste fase af WTO-forhandlingerne.

Desuden har Kommissionen indledt proceduren i artikel 8 i Raadets direktiv af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformaal(5), ved at anmode alle lande, der eksporterer dyr og animalske produkter til EU, om at meddele de love eller andre bestemmelser, de anvender for velfaerd for dyr, der holder paa bedrifterne, samt for dyr under transport og slagtning.

Naar disse oplysninger er modtaget, vil de blive vurderet i lyset af forpligtelserne i henhold til baade artikel 8 i direktiv 98/58/EF og WTO.

(1) EFT L 340 af 11.12.1991, s. 33.

(2) EFT L 340 af 11.12.1991, s. 28.

(3) EFT L 340 af 31.12.1993, s. 21.

(4) EFT L 221 af 8.8.1998, s. 23.

(5) EFT L 221 af 8.8.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0620/99

af Robin Teverson (ELDR) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: Flyforbindelser

Regionale lufthavne har ofte vanskeligheder med at opnaa hensigtsmaessige slottider i de centrale lufthavne, fordi disse lufthavne foretraekker stoerre, mere lukrative fly, der kommer fra andre centrale lufthavne. Dette haemmer udviklingen af regionale lufthavne og oeger presset paa de store lufthavne.

Har Kommissionen nogen planer om at hjaelpe regionale lufthavne og flyselskaber, som f.eks. at paalaegge de store lufthavne et obligatorisk mindstekrav om at stille hensigtsmaessige slottider til raadighed for regionale lufthavne og flyselskaber?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(19. april 1999)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa mundtlig forespoergsel nr. H-159/99 fremsat af Graham Watson i spoergetiden under Parlamentets moede i marts 1999(1).

(1) Forhandlinger i Parlamentet ( marts 1999).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0154/99

af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen

(11. februar 1999)

Om: Lindan

Kan Kommissionen paa baggrund af forespoergsel E-2417/98(1) og E-2860/97(2) oplyse, om den paa nuvaerende tidspunkt har modtaget rapporten fra OEstrig om lindan og kan Kommissionen i bekraeftende fald oplyse,

hvornaar den kan forventes at stille resultaterne heraf til raadighed, og i benaegtende fald, hvornaar den forventer at modtage denne rapport?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. marts 1999)

Udkastet til monografien om lindan, som blev udarbejdet inden for rammerne af det foerste revisionsprogram udfoert i henhold til Kommissionens forordning (EOEF) 3600/92 af 11. december 1992 om de naermere bestemmelser for ivaerksaettelsen af foerste fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EOEF om markedsfoering af plantebeskyttelsesmidler(3), blev af den rapporterende medlemsstat, OEstrig, afleveret til Kommissionen og medlemsstaterne den 17. december 1998.

I overensstemmelse med den saedvanlige fremgangsmaade efter forordning (EOEF) 3600/92 blev udkastet til rapporten straks sendt videre til en ekspertgruppe (evaluering i peer-gruppe) bestaaende af specialiserede eksperter fra fem medlemsstater, som herefter skal gennemgaa monografien noeje paa alle omraader vedroerende sundhed og miljoesikkerhed (fysisk-kemiske egenskaber, toksikologi, reststoffer, oekotoksikologi, skaebne og adfaerd i miljoeet).

Det endelige resultat af denne evaluering ventes i november 1999. Resultatet vil derefter blive droeftet i Den Videnskabelige Komité for Planter og ligeledes med alle medlemsstaterne i Den Staaende Komité for Plantesundhed.

Kommissionen har dog ogsaa i Den Staaende Komité for Plantesundhed informeret medlemsstaterne om indholdet af den oestrigske dokumentation.

(1) EFT C 118 af 29.4.1999, s. 73.

(2) EFT C 117 af 16.4.1998, s. 84.

(3) EFT L 366 af 15.12.1992.