ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2036/01

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Menneskerettighedssituationen i Vietnam

Er Kommissionen rede til at henvende sig til de vietnamesiske myndigheder for at få afklaret, hvad der er sket med den katolske præst, Nguyen van Ly, som blev arresteret og alvorligt mishandlet, efter at han havde krævet større religionsfrihed i Vietnam?

Vil Kommissionen lade sin delegation i Vietnam anmode om at måtte aflægge et besøg i fængslet hos den pågældende præst, som tilsyneladende er alvorligt syg, og at orientere Kommissionen og Parlamentet herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(5. september 2001)

Pater Ly blev arresteret den 17. maj 2001 og siges fortsat at være arresteret på et militærhospital nær Hue.

Kommissionens delegation i Hanoi samt medlemsstaternes diplomatiske missioner i Vietnam følger nøje situationen vedrørende menneskerettighederne og deltager i alle aktioner for at gøre de vietnamesiske myndigheder opmærksom på EU's bekymring. Kommissionen vil gøre brug af disse kontakter for fortsat at gøre opmærksom på særlige spørgsmål og individuelle tilfælde, der giver anledning til bekymring.

Vedrørende tilfældet Pater Ly henvises til bemærkningerne fra den ansvarlige kommissær for eksterne forbindelser under Parlamentets debat om religionsfrihed i Vietnam den 5. juli 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2948/01

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(25. oktober 2001)

Om: Kompatibilitet af håndfri sæt til mobiltelefoner

Bilisters stigende anvendelse af mobiltelefoner har i de senere år i næsten alle EU-lande medført obligatorisk benyttelse af håndfri sæt, navnlig af hensyn til trafiksikkerheden.

Problemet med den obligatoriske anvendelse af håndfri sæt er, at den hurtige videreudvikling af mobiltelefoner bevirker, at sammen med mobiltelefonerne for det meste også de dyre håndfri bilinstallationssæt skal udskiftes, da de ikke er kompatible. Dette bevirker nødvendigvis mindre disciplin hvad angår benyttelsen af håndfri sæt, mindre sikkerhed og flere ulykker på grund af mobiltelefoner.

Mener Kommissionen derfor, at det er hensigtsmæssigt med normer på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(21. december 2001)

Kommissionen anser det absolut for hensigtsmæssigt, at der udarbejdes frivillige standarder på dette område, og vil gerne påpege, at der allerede i dag findes håndfri bilinstallationssæt, som kan benyttes med forskellige mobiltelefoner. Desuden gør Kommissionen opmærksom på, at der i dag fås enkle håndfri sæt allerede fra 20 EUR. Der er derfor ingen økonomiske eller tekniske grunde til ikke at benytte håndfri sæt. På samme måde som med sikkerhedsseler forekommer det nødvendigt at gøre befolkningen opmærksom på, hvor vigtigt det er at benytte sådanne sæt, og effektivt at kontrollere, om bestemmelserne overholdes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2771/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Opdræt af strudse

Den 6. juni 1995 oplyste kommissionsmedlem Fischler i Europa-Parlamentet, at et særligt EU-udvalg havde fået til opgave at undersøge, om det var dyrplageri at opdrætte strudse og beslægtede dyrearter i de nordiske lande. MEP Karl Schweitzer havde spurgt Kommissionen, om det var acceptabelt at opdrætte strudse, der jo hører hjemme i et varmt og tørt australsk klima, i det kølige Norden. Ifølge Schweitzer var det opdræt af strudse, der gennemførtes i Norden, slet og ret dyrplageri, som måtte stoppes.

Problemet var, ifølge Schweitzer, at strudse mangler en specifik kirtel, med hvilken de kan smøre deres fjer, så disse bliver vandafvisende. De fryser derfor så snart det regner på dem.

Fischler svarede, at spørgsmålet om strudses og tilsvarende dyrearters velfærd var ved at blive undersøgt i det stående udvalg for den europæiske konvention om dyrebeskyttelse. Når retningslinjerne for behandlingen af strudse blev udarbejdet, ville dette udvalg tage alle hensyn til dyrenes biologiske særegenskaber, lovede Fischler.

Kan Kommissionen oplyse, hvad der er sket i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(12. november 2001)

Det Stående Udvalg for Den Europæiske Konvention om Beskyttelse af Dyr under Opdræt vedtog den 22. april 1997 en henstilling om strudsefugle (strudse, emuer og nanduer). Henstillingen trådte i kraft seks måneder senere.

Både medlemsstaterne og Fællesskabet er kontraherende parter i konventionen og antages at overholde henstillingen.

Der er i henstillingen fastsat særlige bestemmelser om formindskelse af den stress, som dyrene udsættes for i form af lave temperaturer, på en sådan måde, at der tages hensyn til deres biologiske egenskaber. Det bestemmes især, at bedrifterne kun må være beliggende i områder, hvor klimaet og andre forhold gør det muligt at lade fuglene være udendørs det meste af dagen på alle årstider, og hvor store områder af veldrænet jord giver tilstrækkelig plads til, at fuglene kan røre sig og græsse.

Det henstilles endvidere, at der indrettes et aflukket område med varmeapparater, hvor dyrene kan gå, og det henstilles, at der strøs sand på udendørs områder, når de er isbelagt.

Udvalget tager henstillingen op igen i 2002 og vil tage hensyn til opdrætternes erfaringer og ny videnskabelig viden.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2017/01

af Chris Davies (ELDR) og Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Todelte projekter på Cypern

Hvor stor støtte til todelte projekter på Cypern er der blevet bevilliget i hvert enkelt finansår siden en bevilling fast blev vedtaget?

Hvor meget af denne støtte er blevet brugt i hver enkelt af disse år?

Hvor meget er der for øjeblikket afsat til fremtidige eller igangværende projekter, der er vedtaget af alle berørte parter?

Hvilke todelte projekter er blevet fuldført, og hvad er der for øjeblikket i gang (lav venligst en liste efter projektets navn og art)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(5. september 2001)

Todelte projekter anses for at være et vigtigt element i forsoningen af de to cypriotiske samfund. Kommissionen støtter derfor alle tiltag, der kan bidrage til at realisere dette mål.

Kommissionen har i tidligere tid og i forbindelse med udviklingsbistandsprogrammet for Middelhavsområdet (MEDA) indgået fire finansprotokoller inden for rammerne af det finansielle samarbejde med Cypern.

Under 2. finansprotokol blev der afsat 3,9 mio. EUR til Nicosia Master Plan (rehabilitering og reaktivering af det gamle Nicosias bymidte, særlig fodgængerområder) og 2,4 mio. EUR til forbedring af Nicosias kloaksystem.

Siden 2000 og Rådets forordning om førtiltrædelsesstrategien for Cypern og Malta (2000-2004) (Rådets forordning (EF) nr. 555/2000 af 13. marts 2000 om iværksættelsen af foranstaltninger som led i førtiltrædelsesstrategien for Republikken Cypern og Republikken Malta(1)) afsættes der en tredjedel af hver årlig tildeling til Cypern til todelte aktiviteter: 1/3 af 57 mio. EUR = 19 mio. EUR.

Kun de midler, der er disponeret over under de tidligere finansprotokoller, er hidtil blevet brugt. De midler, hvorover der er disponeret siden 2000 (se nedenfor), er endnu ikke blevet brugt, men der er indgået kontrakt for 2000-budgettet for Nicosia Master Plan.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

(1) EFT L 68 af 16.3.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2353/01

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(6. august 2001)

Om: Kinas medlemskab af Verdenshandelsorganisationen

Siden 1995 har Verdenshandelsorganisationen givet lande, som har forhandlet om tiltrædelse af dette organ, status af udviklingslande i overensstemmelse med resultatet af tiltrædelsesforhandlingerne.

I forbindelse med forhandlinger om medlemskab af Verdenshandelsorganisationen medvirkede Kommissionen for nylig til at skabe enighed om de vigtigste stridspunkter vedrørende Kinas medlemskab af organisationen. Kan Kommissionen oplyse, hvilken status Kina har fået, eller hvilke betingelser der er blevet fastlagt i forbindelse med forhandlingerne om landets tiltrædelse af Verdenshandelsorganisationen? Har Kommissionen taget højde for, at Kina har en række industrisektorer, der er overordentligt konkurrencedygtige, og at et lands status som udviklingsland bør gøres betinget af sådanne faktorer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(27. september 2001)

Verdenshandelsorganisation (WTO) tildeler ikke under tiltrædelsesforhandlinger nogen lande status som udviklingslande. Det at opnå status som udviklingsland er rent faktisk et resultat af, at det pågældende ansøgerland selv erklærer, at det er et udviklingsland. Samtidig med, at WTO har fastsat særlige betingelser for de medlemsstater, der har erklæret sig for udviklingslande, finder sådanne betingelser ikke automatisk anvendelse på ansøgerlande, hvis tiltrædelsesbetingelser udelukkende afhænger af tiltrædelsesforhandlingerne. På visse områder har Kina udtrykkeligt godkendt, at det ikke underkastes bestemmelser, som inden for WTO specielt er beregnet på medlemmer, der er udviklingslande.

Derfor tager enhver forhandling sigte på at fastlægge tiltrædelsesbetingelser, der er specifikke for det pågældende land, og som står i et rimeligt forhold til dets økonomiske kapacitet og udvikling. Samme politik er blevet fulgt i forbindelse med forhandlingerne med Kina.

Kinas tiltrædelsesbetingelser, der nu ligger så godt som fast, er derfor blevet forhandlet af de forskellige WTO-medlemmer under hensyntagen til de forskellige udviklingsniveauer, der kendetegner Kinas forskellige industri-, landbrugs- og servicesektorer. Under forhandlingerne har Kommissionen helt klart taget hensyn til sådanne forskellige udviklingsniveauer og har i de tilfælde, hvor den kinesiske økonomi er konkurrencedygtig, insisteret på, at landet påtager sig de dertil svarende forpligtelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1871/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Danmark)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Danmark omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Danmark omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(18. september 2001)

Til at bestemme, hvor mange landbrugsbedrifter der har korn-, oliefrø- og proteinafgrødearealer (kop-arealer) på under eller over 50 ha, benyttes databasen for Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring (INLB). Selv om denne database vægtes med resultaterne af strukturundersøgelsen af landbrugsbedrifter (Eurostat), er der bred enighed om, at de store bedrifter er overrepræsenteret. Nedennævnte tal kan derfor betragtes som maksimumstal. Tallene er for 1997, som er det sidste år, for hvilket der foreligger tal for alle medlemsstater i INLB's database.

Kolonne A og C i nedenstående tal angiver pr. medlemsstat den procentdel bedrifter, der har kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Tabellens kolonne B og D angiver pr. medlemsstat procentdelen af kop-arealer på bedrifter med kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne F pr. medlemsstat den procentdel af kop-arealerne, der ville blive udelukket, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne I pr. medlemsstat besparelserne i mio. EUR, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha kop-arealer. De udbytter, der anvendes, er de af medlemsstaterne meddelte referenceudbytter. De samlede besparelser for EF ville være på 4 mia. EUR.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2551/01

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(19. september 2001)

Om: Første aftale om oprettelse af et spansk-tunesisk fiskeriselskab

Med undertegnelsen af den første aftale om oprettelse af et blandet spansk-tunesisk fiskeriselskab får 10 spanske fartøjer fra Algeciras, der er berørt af tabet af fiskepladser i Marokko, adgang til at fiske i tunesisk farvand og efterfølgende lande deres fangster i spanske havne.

Den spanske og den tunesiske reder bidrager med hver 50 % til det nye selskabs kapital. Fartøjerne, der alle er på over 20 t, skal optages i det tunesiske skibsregister og sejle under tunesisk flag, men med spansk besætning.

Vil Kommissionen oplyse, om den er orienteret om denne type af taler, som der så vidt vides vil blive indgået flere af mellem spanske og tunesiske redere? Er de på en eller anden måde omfattet af den fælles fiskeripolitik, og kan Kommissionen fremme, eller endog yde støtte til udbredelse af denne samarbejdsmodel til f.eks. Algeriet og andre afrikanske lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. oktober 2001)

Kommissionen er ikke bekendt med ordninger eller aftaler mellem private erhvervsdrivende eller redere i EF. Desuden kræver de nuværende retsforskrifter på fiskeriområdet ikke, at disse transaktioner indberettes til Kommissionen.

Artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet(1) indeholder bestemmelserne om ydelse af EF-støtte til oprettelse af blandede selskaber mellem EF-partnere og partnere i tredjelande. Kommissionen kan på disse og andre relevante betingelser lette og støtte oprettelsen af sådanne blandede selskaber.

(1) EFT L 337 af 30.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2930/01

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(24. oktober 2001)

Om: Belastning af miljøet i Völklingen-Lauterbach fra den kemiske produktionsvirksomhed i Carling

Den vedvarende miljøbelastning fra den kemiske produktionsvirksomhed i Carling i Frankrig er til skade for sundheden hos befolkningen i Lauterbach i Saarland. Dette bekræftes i en udtalelse, som de tekniske kontrolmyndigheder i Saarland har afgivet til miljøministeriet.

Der dokumenteres følgende belastninger:

- lugtemissioner, som overstiger de tilladte grænseværdier for boligområder, og som er sundhedsskadelige og fører til lugtgener;

- forurening af Lauterbach især i weekenden;

- støjgener fra Carling-kraftværket, som overstiger de tilladte grænseværdier (50dB/A);

- luftforurening.

Indbyggerne i Lauterbach har trods flere anmodninger ikke modtaget oplysninger om miljøbelastningen, hverken fra de franske virksomheder i området eller af de franske myndigheder. Bestræbelser fra de tyske myndigheders side på at indhente oplysninger er slået fejl.

1. Har de franske virksomheder og myndigheder efter Kommissionens opfattelse ikke tilsidesat deres oplysningspligt?

2. Hvilke initiativer vil Kommissionen i bekræftende fald tage i denne sag for at sikre den grænseoverskridende oplysningspligt om miljøbelastning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. december 2001)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at det i betragtning af oplysningerne i den skriftlige forespørgsel er muligt, at de franske myndigheder ikke har efterkommet deres forpligtelser i henhold til bestemmelserne i Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger(1).

Dette direktiv, som ikke pålægger de industrivirksomheder, der er skyld i en eventuel forurening, nogen forpligtelser, foreskriver dog med visse forbehold at de offentlige myndigheder skal stille miljøoplysninger til rådighed for enhver fysisk eller juridisk person på dennes anmodning.

Kommissionen vil i nær fremtid forhøre sig hos de franske myndigheder om, hvorvidt de har efterkommet denne forpligtelse i det foreliggende tilfælde.

(1) EFT L 158 af 23.6.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2478/01

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Rådet

(14. september 2001)

Om: Støtte til den såkaldte skolemælk

I Fællesskabets budget var i 2001 afsat 89 mio. EUR til den såkaldte skolemælk. Dette beløb er i næste års budgetforslag blevet nedskåret. Er det et tegn på, at Rådet ikke anser det for nødvendigt at fortsætte tildelingen af denne støtte, og i bekræftende fald, hvordan overvåges det, at støtten anvendes udelukkende til skolemælk, og at den ikke går til andre formål? Hvordan er støtten fordelt mellem medlemslandene? Mener Rådet i tilfælde af, at nogle lande ikke anvender støtten, at det er hensigtsmæssigt at øge andelen for de lande, som anvender støtten, med den del af støtten fra de lande, som afstår fra at anvende den?

Svar

(10. december 2001)

I henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 1255/1999(1) om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter ydes der fællesskabsstøtte til uddeling til skoleelever af mælk og visse mejeriprodukter.

Der var derfor i Fællesskabets budget for 2001, som det ærede parlamentsmedlem gør opmærksom på, afsat et beløb på 89 mio. EUR til denne støtte under budgetposten vedrørende mejeriprodukter.

Det fremgår, at disse udgifter for så vidt angår regnskabsåret 2002 er blevet overført fra budgetposten vedrørende mejeriprodukter til posten vedrørende fødevareprogrammer, kapitel 31, artikel 312, og at der for regnskabsåret 2002 er opført 81 mio. EUR på denne post(2).

Det præciseres desuden i artikel 15 i ovennævnte forordning, at samtlige gennemførelsesbestemmelser, navnlig betingelserne for ydelse af støtte, støttebeløbene, listen over de omfattede produkter samt kontrolordningerne vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 42 (forvaltningskomitéprocedure).

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 48.

(2) Beløbet er nedsat i forhold til det beløb, der blev ydet i 2000, som følge af den afgørelse, der blev truffet i 2000 om at nedsætte EF-bidraget fra 95 % til 75 %.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1836/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(26. juni 2001)

Om: Støjforurening fra lufthavnen i Spata

Der er blevet klaget over, at de fly, der lander og starter fra Athens nye lufthavn, Eleftherios Venizelos, ikke følger de foreslåede luftkorridorer med det resultat, at der skabes særlig voldsom støjforurening.

1. Har Kommissionen kendskab til disse klager?

2. Har den græske regering forelagt oplysninger for Kommissionen om denne støjforurening? Hvis ikke, agter Kommissionen at anmode om oplysninger vedrørende dette problem?

3. Hvilke skridt vil Kommissionen tage med henblik på imødegåelse af støjforureningsproblemet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. september 2001)

Det er først med det ærede medlems skriftlige forespørgsel, at Kommissionen har fået kendskab til støjgenerne fra luftfartøjer, der starter fra og lander i Athens nye lufthavn Eleftherios Venizelos.

Start- og landingsprocedurerne for hver enkelt lufthavn fastsættes af de lokale myndigheder i overensstemmelse med de relevante internationale bestemmelser og normer. Det er ligeledes disse myndigheder, der skal sørge for, at procedurerne følges hensyntagen til flysikkerheden og miljøet. De græske myndigheder har derfor ikke pligt til at underrette Kommissionen om overtrædelser af luftfartsprocedurerne i lufthavnen i Athen. Kommissionen har endvidere ikke modtaget oplysninger om støjsituationen i Grækenland.

Imidlertid har Kommissionen udarbejdet et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om vurdering og styring af ekstern støj(1), som omfatter støjgener i nærheden af transportinfrastrukturer (vej- og jernbanenettet, luftfarten), herunder navnlig lufttrafikken i nærheden af de større lufthavne. På grundlag af fælles støjindikatorer vil der blive foretaget en evaluering af udsættelsen for støj i nærheden af de største europæiske lufthavne, samtidig med at der gennemføres lokale handlingsplaner til imødegåelse af støjproblemerne. Disse handlingsplaner vil kunne danne ramme for gennemførelsen af mindre støjende start- og landingsprocedurer ledsaget af streng overvågning.

I henhold til dette direktivforslag skal medlemsstaterne endvidere forelægge Kommissionen oplysninger om støjniveauet, bl.a. i nærheden af de største lufthavne. På grundlag af disse oplysninger vil handlingsplanerne kunne suppleres med yderligere foranstaltninger på europæisk, nationalt og lokalt plan til bekæmpelse af støjgener fra luftfarten.

Rådet vedtog for nylig en fælles holdning til direktivforslaget, og Europa-Parlamentet kan således tage det op til andenbehandling.

Ifølge Kommissionens arbejdsprogram for 2001 skal der udarbejdes et direktiv om måling af støj ved Fællesskabets lufthavne. Med dette direktiv, der skal knyttes til det mere omfattende direktiv om ekstern støj, vil det være muligt at overvåge støjen omkring lufthavnene; at behandle klager over flystøjen mere effektivt; at afsløre overtrædelser af de normale procedurer samt at finde frem til, hvem der ikke overholder de tilladte støjgrænser.

(1) EFT C 337 E af 28.11.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2950/01 af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen. Fremme af regionale forsamlinger i Det Forenede Kongerige.



EF-Tidende nr. 093 E af 18/04/2002 s. 0214 - 0214



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2950/01 af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen (25. oktober 2001) Om: Fremme af regionale forsamlinger i Det Forenede Kongerige Har Kommissionen bevilget nogen støtte til kampagner for nye valgte regionalforsamlinger i Det Forenede Kongerige? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier (3. december 2001) Når det gælder de programmer, som EU støtter under strukturfondene, er finansiering af kampagner af den art, det ærede medlem henviser til, ikke en støtteberettiget udgift. Forvaltningen af programmer, hvortil der ydes støtte fra strukturfondene, er en opgave, som er lagt ud på de dertil udpegede myndigheder i medlemsstaterne og regionerne. Disse myndigheder er ansvarlige for udvælgelsen af projekter. Det er også dem, der primært har ansvaret for den finansielle forvaltning og kontrol af europæiske programmer.