DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/80

(2004/C 33 E/076)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0772/03

af Albert Maat (PPE-DE) til Kommissionen

(7. marts 2003)

Om: Udtalelse fra den nederlandske konkurrencemyndighed (nma), sag nr. 2269, om en gros-handel med rejer og rejefiskeri som følge af prisaftaler

1. Er Kommissionen bekendt med udtalelsen fra den nederlandske konkurrencemyndighed (Nma), sag nr. 2269, om en gros-handel med rejer og rejefiskeri som følge af prisaftaler?

2. Er Kommission en rede til på meget kort sigt at indgå i drøftelser med de berørte producentorganisationer og repræsentanter for de nederlandske myndigheder for at se, hvilke aftaler, der kan træffes?

3. Er Kommissionen ikke enig i, at udtalelsen fra Nma er i modstrid med EF-politikken om styrkelse af producentorganisationer og bæredygtig omgang med fiskeressourcerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(1. april 2003)

Kommissionen er bekendt med den afgørelse af 14. januar 2003, hvorved den nederlandske konkurrencemyndighed (Nma) har pålagt 8 engrosforhandlere af rejer og fire nederlandske, tre tyske og en dansk producentorganisation inden for rejeindustrien bøder på i alt 13,781 mio. EUR for overtrædelse af EU's og de nederlandske konkurrenceregler, der forbyder karteldannelse. I sin afgørelse fastslår Nma for det første, at producentorganisationerne og engrosforhandlerne havde indgået aftaler med hinanden med henblik på at begrænse fangsten af nordsørejer og at fastsætte mindstepriser, og for det andet, at disse aftaler også blev anvendt i perioden fra januar 1998 til februar 2000.

Kommissionen har hyppige kontakter med producentorganisationer via Det Rådgivende Udvalg for Fiskeri og Akvakultur. De spørgsmål, der her er tale om, blev drøftet i Det Rådgivende Udvalg den 26. februar 2003. Desuden blev disse spørgsmål drøftet med medlemsstaterne på mødet i Forvaltningskomiteen for Fiskeri og Akvakulturprodukter den 7. marts 2003. Kommissionen er rede til yderligere drøftelser med berørte parter, hvis disse måtte ønske det.

Kommissionen er ikke enig med det ærede medlem i, at Nma's afgørelse er i strid med EU's politik. Det er korrekt, at hovedformålet med reformen af den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter via forordning nr. 104/2000 (1) er at sikre, at produktion og markedsføring af fiskeriprodukter tager hensyn til, at det er nødvendigt at sikre et bæredygtigt fiskeri. Ordningen er derfor udformet på en sådan måde, at den indeholder foranstaltninger, der sikrer en bedre balance mellem udbud og efterspørgsel. Med det formål har producentorganisationer fået overdraget særlige opgaver. Dette er i overensstemmelse med, at der i den fælles fiskeripolitik fokuseres på bæredygtighed, et forhold, der er blevet klart understreget gennem den seneste pakke af afgørelser om reformen af den fælles fiskeripolitik, som Rådet vedtog i december 2002. Det er imidlertid klart, at der ikke må være en konflikt mellem kravet om bæredygtighed og konkurrencereglerne, så længe producentorganisationerne holder sig til at handle inden for rammerne af deres lovlige gøremål i forbindelse med den fælles fiskeripolitik. Omvendt bør hensyn til bæredygtigheden ikke bruges som argument for at begrunde visse former for praksis som f.eks. samordnet adfærd mellem producentorganisationer og engrosforhandlere vedrørende mindstepriser og fangstbegrænsninger, idet dette ligger uden for producentorganisationernes lovlige opgaver, således som de er defineret i de relevante retlige instrumenter, og er en overtrædelse af EU's konkurrenceregler.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter, EFT L 17 af 21.1.2000.