SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3072/02

af María Rodríguez Ramos (PSE) til Kommissionen

(25. oktober 2002)

Om: Ukontrolleret deponering af kulaffald i byen Ponferrada

I mange år har der ligget et kulslaggebjerg midt i byen Ponferrada. Et sandt bjerg, som sammen med et andet deponi, der ligeledes ligger i byområdet, tegner sig for 4 millioner kubikmeter kulslagger. I slutningen af februar måned overdrog kommunen efter en tvivlsom procedure firmaet Pongesur opgaven at fjerne disse deponier. Firmaet har nu deponeret affaldet ca. 500 m fra dets oprindelige placering på et område bevokset med popler og ligeledes beliggende i byen. Træerne er blevet fældet for at give plads til deponeringen. Der foreligger ingen tilladelse til deponeringen, og der er heller ikke foretaget en vurdering af indvirkningerne på miljøet. Endvidere er transporten af affaldet foretaget med lastvogne, som ikke er beregnet hertil, og som under kørslen gennem byområder udsender skyer af kulstøv i atmosfæren.

Er denne praksis i overensstemmelse med Rådets direktiv 1999/31/EF om deponering af affald(1)?

Kan sådanne aktiviteter gennemføres uden en forudgående vurdering af indvirkningerne på miljøet?

(1) EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. december 2002)

Anbringelsen af kulaffald er underkastet bestemmelserne i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald(1) (senest ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991(2)) og Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald.

Ifølge artikel 4 i Rådets direktiv 75/442/EØF skal medlemsstaterne sikre, at affaldet bortskaffes uden at bringe hverken sundhed eller miljø i fare, og de skal træffe de fornødne foranstaltninger til at forbyde henkastning, dumpning og ukontrolleret bortskaffelse af affald. Direktivet pålægger endvidere medlemsstaterne at sikre, at virksomheder, som beskæftiger sig med affaldsbortskaffelse, er i besiddelse af en tilladelse og inspiceres regelmæssigt af de kompetente myndigheder.

Hvis affaldet er farligt, skal det behandles efter bestemmelserne i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald(3).

Rådets direktiv 1999/31/EF, som trådte i kraft den 16. juli 2001, fastsætter yderligere bestemmelser for godkendelse, anlæggelse, drift, lukning og efterbehandling af deponeringspladser. Eksisterende deponeringspladser, dvs. dem, der allerede var godkendt eller i brug den 16. juli 2001, skal tilpasses til direktivets bestemmelser. De ansvarlige for eksisterende deponeringspladser skal forelægge myndighederne en tilpasningsplan inden den 16. juli 2002.

Ifølge Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(4) (senest ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997(5)) skal der foretages en vurdering af virkningerne på miljøet (VVM) i forbindelse med deponeringsanlæg og deponeringspladser til enten farligt eller ufarligt affald. Direktivet henviser til de relevante definitioner i direktiverne 75/442/EØF og 91/689/EØF (dvs. om affaldet skal betragtes som farligt) for de projekter, der altid kræver VVM. For andre affaldsdeponeringsanlæg kræver VVM-direktivet VVM, hvis medlemsstaten afgør (efter bestemte udvælgelseskriterier), at projektet sandsynligvis vil få stor indflydelse på miljøet, og at en fuldstændig VVM derfor er nødvendig. Ifølge VVM-direktivet kræver projekter, der sandsynligvis får stor indflydelse på miljøet, udviklingsgodkendelse og VVM i overensstemmelse med direktivet.

Det er Kommissionens opgave at sikre korrekt anvendelse af Fællesskabets lovgivning på grundlag af de beføjelser, EF-traktaten giver den. Som EF-traktatens vogter vil den træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at Fællesskabets lovgivning overholdes i dette tilfælde.

(1) EFT L 194 af 25.7.1975.

(2) EFT L 78 af 26.3.1991.

(3) EFT L 377 af 31.12.1991.

(4) EFT L 175 af 5.7.1985.

(5) EFT L 73 af 14.3.1997.