SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0134/98 af Georg Jarzembowski (PPE) til Kommissionen (23. januar 1998)

Om: Skibsbygningsindustrien

Den europaeiske skibsbygningsindustri maa kaempe mod en haard konkurrence. Som foelge af omfattende stoetteforanstaltninger, der virker konkurrencefordrejende paa det internationale marked, er der paa globalt plan blevet skabt en overkapacitet. OECD-aftalen fra 1994, hvis maal er ensartede konkurrencebetingelser, er endnu ikke blevet ratificeret af USA. Selv om stoetteforanstaltningerne til fordel for skibsbygningsindustrien i EU dog omstruktureres hensigtsmaessigt - isaer skal stoetten i forbindelse med ordreafgivelser falde helt bort - ydes der som hidtil foerst og fremmest massiv stoette til vaerfter i det fjerne OEsten, hvilket virker konkurrencefordrejende. Efter de oestasiatiske finansmarkeders sammenbrud foerer dette nu til, at IMF stiller milliarder af midler til raadighed, hvilket har den risiko, at overkapaciteten og de dermed forbundne konkurrencefordrejninger fortsaetter. Kommissionen bedes paa baggrund heraf oplyse foelgende:

1. Har Kommissionen undersoegt, i hvilket omfang de finansielle midler, som allerede er blevet stillet til raadighed af IMF, ogsaa kommer den statsstoettede skibsbygningsindustri i Sydkorea til gode, som er foerende paa verdensmarkedet? I bekraeftende fald med hvilket resultat? I benaegtende fald hvorfor ikke, og agter den at goere dette?

2. Har Kommissionen ivaerksat droeftelser med medlemsstaterne for at skabe garanti for, at medlemsstaterne ikke igennem deres indirekte stoette via IMF-betalinger og den dermed gennemfoerte stoette til de sydkoreanske vaerfter saboterer den europaeiske skibsbygningspolitik, hvis maal maa vaere at skabe en konkurrencedygtig europaeisk skibsbygningsindustri?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (23. februar 1998)

Paa Raadets opfordring har Kommissionen - ud fra den antagelse, at der er tale om en forsinkelse eller at det ikke har vaeret muligt at ivaerksaette den aftale, der er indgaaet inden for rammerne af Organisationen for OEkonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) som foelge af USA's manglende ratificering - fremlagt et forslag til en ny stoetteordning for skibsbygningssektoren, der skal goere det muligt at sikre den europaeiske industris konkurrenceevne i tiden fremover og forberede den paa udfordringerne efter aar 2000.

Sideloebende hermed viderefoerer Kommissionen sine bestraebelser for at overbevise De Forenede Stater om noedvendigheden af at undertegne OECD-aftalen, hvis ivaerksaettelse fortsat er et vigtigt maal for Faellesskabet.

For saa vidt angaar den asiatiske finanskrise og dens mulige foelger for skibsbygningssektoren i Sydkorea, deler Kommissionen det aerede medlems bekymring, og den foelger opmaerksomt sammen med medlemsstaterne de eventuelle virkninger heraf for Faellesskabets skibsbygningsindustri.

Den Internationale Valutafonds (IMF's) plan, der er godkendt af Sydkorea, gaar alene ud paa en finansiel indgriben, der skal forhindre finans- og banksystemets sammenbrud, og den gaar paa ingen maade ud paa at bevilge midler til diverse industrisektorer. Tvaertimod har IMF's myndigheder gjort opmaerksom paa, at hjaelpen ikke i noget tilfaelde boer kunne tjene til at redde virksomheder, der er kommet i vanskeligheder. De strukturreformer, som IMF kraever gennemfoert, samt de drastiske betingelser, der er stillet med hensyn til diverse forsigtighedsregler for de koreanske bankers laangivning, vil helt sikkert goere det muligt at undgaa en gentagelse af de fejlskoen, der fik de koreanske vaerfter til at investere i en helt uoverlagt skibsbygningskapacitet, og som har faaet visse af vaerfterne til at gaa konkurs.

Under droeftelserne i Raadet om den fremtidige stoetteordning har spoergsmaalet vedroerende Sydkorea vaeret grundigt droeftet, ligesom man gentagne gange har peget paa de risici for Faellesskabets industri, der foelger af devalueringen af den koreanske won. De medlemsstater, der er medlem af Den Internationale Valutafond, og som dermed kan oeve indflydelse paa dens beslutninger, er helt klar over, at de har pligt til at udvise agtpaagivenhed paa dette omraade.

Kommissionen selv - der jo ikke har saede i IMF - foelger med stor opmaerksomhed situationens udvikling. Den vil ikke undlade om noedvendigt at goere Raadet opmaerksom paa de risici, der er forbundet med ydelse af stoette, der vil vaere i modstrid med Faellesskabets interesser, isaer inden for skibsbygningssektoren. Hvis det skulle blive noedvendigt, vil den eventuelt foreslaa medlemsstaterne at vedtage en faelles holdning vedroerende dette spoergsmaal, der vil blive fremsendt til de ansvarlige i IMF med henblik paa at forebygge saadanne risici.