ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0870/98 af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen (26. marts 1998)

Om: Regularisering af illegale indvandrere

I den betaenkning om respekten for menneskerettighederne i Den Europaeiske Union (1996), der blev vedtaget under moedeperioden i februar, blev opmaerksomheden udtrykkeligt henledt paa nogle bestemte medlemsstater, som efter en vis periode regulariserer den opholdsretlige status for personer, der illegalt opholder sig paa deres omraade.

1. Mener Kommissionen, at disse medlemsstaters praksis strider mod gaeldende faellesskabsret?

2. Mener Kommissionen, at disse medlemsstaters praksis strider mod Schengen-aftalens bestemmelser?

3. Hvad agter Kommissionen at foretage sig for at faa integreret Schengen-aftalens bestemmelser i faellesskabsretten og afhjaelpe saadanne forskelle?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (5. juni 1998)

Kommissionen er i oejeblikket ved at foretage en grundig undersoegelse af det af det aerede medlem naevnte problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0739/98 af Klaus Lukas (NI) til Kommissionen (18. marts 1998)

Om: Diskriminering af ikke-ABTA-medlemmer

Jeg har faaet forelagt materiale, hvoraf det fremgaar, at de lokale skolemyndigheder i Storbritannien paa det groveste diskriminerer rejseselskaber, der ikke er medlem af ABTA (Association of British Travel Agents), eller som ikke har deres hovedsaede i Storbritannien. F.eks. opfordrer disse lokale skolemyndigheder laerere til under ingen omstaendigheder at vaelge ikke-britiske rejseselskaber eller firmaer, der ikke er medlem af ABTA, som arrangoerer af skoleskiture til OEstrig. Foelges denne opfordring ikke, gives der bare ikke tilladelse til skoleskituren. Denne praksis er saa meget desto mere uforstaaelig som argumentet med, at ABTA-medlemmer yder en »bedre« sikkerhed for kunderne, vel ikke er aktuelt, da det firma, der er tale om, er underlagt den oestrigske forordning om sikkerhed for rejsebureauer (kundesikkerhed), der svarer til de britiske gennemfoerelsesbestemmelser for samme EU-direktiv (Package Travel, Package Holidays and Package Tours Regulation 1992). For alligevel at faa mulighed for at tilbyde arrangerede skoleskiture forsoegte det oestrigske firma (paa trods af de dermed forbundne betydelige meromkostninger) at blive medlem af ABTA. Det lod sig imidlertid ikke goere, da ABTA's statutter er udformet paa en saadan maade, at det rent faktisk kun er muligt for britiske firmaer at opnaa medlemskab. De lokale skolemyndigheders praksis foerer nu kombineret med ABTA's metoder til, at alle de gode hensigter, der var forbundet med gennemfoerelsen af det indre marked, modarbejdes.

1. Har Kommissionen kendskab til disse forhold?

2. Hvordan vurderer Kommissionen den praksis, der anvendes af henholdsvis ABTA (Association of British Travel Agents) og de lokale skolemyndigheder i Storbritannien?

3. Hvad agter Kommissionen at foretage sig imod den praksis, der anvendes af henholdsvis ABTA (Association of British Travel Agents) og de lokale skolemyndigheder i Storbritannien?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (8. maj 1998)

Kommissionen er i oejeblikket ved at foretage en grundig undersoegelse af det af det aerede medlem naevnte problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0850/98 af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen (26. marts 1998)

Om: Indfoerelse af en analyse af konsekvenserne for graenseomraader i forbindelse med al national lovgivning

Er Kommissionen bekendt med, at det af beretninger fra de saakaldte »Euregio'er« fremgaar, at medlemsstaterne regelmaessigt vedtager lovgivning, der er i modstrid med nabolandes lovgivning, saaledes at borgere og virksomheder i graenseomraader kommer i en vanskelig situation, og hvorved fordelene ved de aabne graenser i Europa reduceres eller fjernes helt?

Hvad mener Kommissionen om ideen om at udarbejde et direktiv, der forpligter medlemsstaterne til at indfoere en »graenselandskonsekvensanalyse« i forbindelse med al relevant national lovgivning, saaledes at denne form for negative virkninger kan undgaas?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (5. juni 1998)

Kommissionen er i oejeblikket ved at foretage en grundig undersoegelse af det af det aerede medlem naevnte problem og skal snarest muligt meddele hende udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 908/98 af Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA til Kommissionen. Import af fileteret tun fra tredjelande



EF-Tidende nr. C 323 af 21/10/1998 s. 0095



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0908/98 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (26. marts 1998) Om: Import af fileteret tun fra tredjelande Vil Kommissionen oplyse om omfanget af importen af fileteret tun fra tredjelande med angivelse af oprindelsesland for de maengder, der indfoeres i Den Europaeiske Union? Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino paa skriftlige forespoergsler E-0907/98, E-0908/98, E-0909/98, E-0910/98, E-0911/98, E-0912/98, E-0913/98, E-0914/98 og E-0915/98 (30. april 1998) Som foelge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0761/98 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (18. marts 1998)

Om: Indfoersel og forarbejdning af maelk og maelkeprodukter fra omraader med hoej radioaktivitet i OEsteuropa

1. Hvor mange ton maelk og maelkeprodukter er siden 1992 blevet indfoert i EU fra omraader med hoej radioaktivitet i OEsteuropa, navnlig fra Belarus? Har Kommissionen kendskab til mejerierne i oprindelseslandet og modtagervirksomhederne? I bekraeftende fald, hvilke er der tale om?

2. Ud fra hvilke betingelser giver Kommissionen tilladelse til indfoersel af maelk og maelkeprodukter? Hvilke importoerer har faaet tilladelse fra Kommissionen?

3. Har Kommissionen kendskab til forarbejdningens formaal og form?

4. Kan Kommissionen garantere, at de paagaeldende produkter ikke anvendes i babymad?

5. Hvad har Kommissionen gjort til sikring af, at kontrollen finder sted i overensstemmelse med Raadets forordning (EOEF) nr. 737/90 ((EFT L 82 af 29.3.1990, s. 1. )) og Kommissionens forordning (EF) nr. 3034/94 ((EFT L 321 af 14.12.1994, s. 25. ))? Hvor mange kontroller blev der foretaget, og hvilke maaleresultater har de foert til?

6. Hvor stort et beloeb i toldnedsaettelser og subventioner har Kommissionen givet tilladelse til maelk og maelkeprodukter fra omraader med hoej radioaktivitet? Hvem har vaeret modtagere af disse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (24. april 1998)

Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0610/98 af Esko Seppaenen (GUE/NGL) til Kommissionen (9. marts 1998)

Om: Kernekraftvaerket i Tjernobyl og finansiering af nye kernekraftvaerker i Ukraine

Kernekraftvaerket i Tjernobyl udgoer en stor sikkerhedsrisiko for hele Europa. Det fortsaetter tilsyneladende med at vaere i drift, fordi EU og EBRD ikke har opfyldt alle deres loefter med hensyn til finansiering af alternative energiproduktionsanlaeg i Ukraine.

Hvad agter Kommissionen at goere ved denne sag, og er den rede til at finansiere de nye, ufaerdige kernekraftvaerker i Ukraine, saaledes at Tjernobyl-vaerket kan lukkes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek (30. marts 1998)

Kommissionen deler opfattelsen med hensyn til den risiko, der er forbundet med den fortsatte drift af Tjernobyl reaktorerne. Lukningen af Tjernobyl kernekraftvaerket inden aar 2000 er af helt afgoerende betydning. I denne forbindelse stoetter Kommissionen fuldt ud gennemfoerelsen af aftalememorandummet om lukningen af Tjernobyl inden aar 2000, der blev undertegnet af G7 og Ukraine i december 1995. Gennemfoerelsen af aftalememorandummet er allerede godt fremskreden. Der er tilvejebragt 1 milliard US$ (925 mio. ECU), stoerstedelen i form af laan til levering af olie, rehabilitering af kernekraftvaerket og energibesparende foranstaltninger. Der er tilvejebragt 500 mio. $ (465 mio. ECU) i form af gavebistand til nedlukningen af Tjernobyl og indkapslingen. Et forslag fra Kommissionen til Raadets afgoerelse om et bidrag paa op til 100 mio. ECU til den nye Tjernobyl-reaktorfond ((EFT C 364 af 2.12.1997.)) er for oejeblikket til behandling i Parlamentet.

Paa topmoedet Faellesskabet-Ukraine den 5. september 1997 bekraeftede praesident Kuchma igen den klare sammenhaeng mellem nedlukningen af Tjernobyl og faerdiggoerelsen af de to atomreaktorer i Rovno og Khmelnitsky.

Kommissionen er principielt rede til at finansiere op til 50% af Rovno 4- og Khmelnitsky 2-projektet via Euratom laanefaciliteten, forudsat at foelgende betingelser er opfyldt:

- sikkerhedsniveauet for de faerdige reaktorer skal svare til de internationale standarder;

- de noedvendige supplerende midler f.eks. fra Den Europaeiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) skal vaere til raadighed;

- Ukraine skal imoedekomme de tekniske, finansielle og andre betingelser, som bliver fastlagt i den laaneaftale, der skal forhandles om.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0197/98 af Karin Riis-Joergensen (ELDR) til Raadet (11. februar 1998)

Om: EU's eksport af staaltov til Polen

Siden november 1996 har det ikke vaeret muligt for EU's staaltovsbranche at eksportere staaltov til Polen som foelge af ikke-toldmaessige hindringer. Jeg er ogsaa bekendt med, at Polen for nylig har afvist af saenke importafgiften som kraevet af Den Europaeiske Union.

Jeg kan yderligere oplyse, at der i forbindelse med udbud om leverancer til den polske mineindustri gives praeference til polske leverandoerer, og at de administrative og finansielle byrder for oejeblikket umuliggoer enhver eksport fra EF. Herudover hindres leverancerne af det polske godkendelsessystem, som finder anvendelse paa importeret staaltov fra EU.

Da de toldmaessige hindringer er i strid med de forpligtelser, som Polen har indgaaet ved undertegnelsen af Europaaftalen, vil jeg gerne vide, hvad Raadet har til hensigt at foretage for at faa fjernet disse hindringer snarest muligt?

Svar (6. juli 1998)

Raadet er klar over de problemer, det aerede parlamentsmedlem har rejst. Disse problemer skal ses i sammenhaeng med omstruktureringen af den polske jern- og staalindustri og den dermed forbundne komplicerede problematik, som er ved at blive behandlet i Faellesskabets organer.

Et af aspekterne af denne problematik er af toldmaessig art, som det aerede parlamentsmedlem goer opmaerksom paa, idet Polen ensidigt - for 1998 - har fastsat importafgifter paa jern- og staalprodukter fra Faellesskabet, der er hoejere end dem, der findes i Europaaftalen. Det skal dog bemaerkes, at staaltov ikke hoerer til de produkter, der er omfattet af denne foranstaltning.

Endvidere findes der ikke-toldmaessige hindringer, som i vaesentlig grad haemmer adgangen til det polske marked for staaltov. Faellesskabet har ved flere lejligheder, navnlig paa det seneste moede i associeringsudvalget den 4. marts 1998, over for de polske myndigheder understreget, at det laegger stor vaegt paa, at dette produkt holdes uden for den obligatoriske certificering, og at udbudsprocedurerne i minesektoren liberaliseres.

Kommissionen har rettet henvendelse til de polske myndigheder om dette spoergsmaal, og Raadet foelger opmaerksomt situationen. Dette punkt vil i givet fald blive rejst paa ministerplan paa det kommende moede i associeringsraadet med Polen, der er berammet til andet halvaar af 1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0841/98 af Anne-Marie Schaffner (UPE) til Kommissionen (11.marts 1998)

Om: Harmonisering af ophavsretten

I direktivet om harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret fastsaettes varigheden af ophavsretten til 70 aar efter ophavsmandens doed (jf. artikel 1 i direktiv 93/98/EOEF ((EFT L 290 af 24.11.1993, s. 9. ))).

Er denne faellesskabsbestemmelse, som boer udvides til de tilgraensende rettigheder (droits voisins), herunder foelgeretten (droit de suite), en ufravigelig bestemmelse, saaledes at medlemsstaterne ikke kan forlaenge denne beskyttelsestid, eller kan medlemsstaterne tvaertimod under visse forudsaetninger forlaenge den ensidigt? Hvis det sidste er tilfaeldet, foerer det til manglende harmonisering og til forskellige afgifter i de forskellige medlemsstater, hvilket synes at vaere imod hensigten.

Kommissionen bedes venligst goere rede for dette spoergsmaal.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (5. maj 1998)

Direktiv 93/98/EOEF om harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslaegtede rettigheder traadte i kraft den 1. juli 1995. Som naevnt af det aerede medlem, er det fastsat, at beskyttelsestiden for ophavsretten varer, saa laenge ophavsmanden lever, og i 70 aar efter hans doed.

I Kommissionens aendrede direktiv om harmonisering af de nationale lovgivninger vedroerende droit de suite (vedtaget den 12. marts 1998 ((KOM(98) 78. ))), har Kommissionen aendret artikel 8 paa foranledning af en udtalelse fra Parlamentet for derved at angive endnu mere klart, at beskyttelsesperioden for den saakaldte droit de suite er paa 70 aar efter ophavsmandens doed.

Iartikel 10 i direktiv 92/98/EOEF fastsaettes det i stk. 2, at direktivet straks finder anvendelse paa alle vaerker og alle emner, der er beskyttet i mindst én medlemsstat ved direktivets ikrafttraeden, hvilket har medfoert, at rettigheder i visse medlemsstater er genindtraadt. Direktivet anvendes altsaa strikte, saaledes som det aerede medlem antager. Det skal dog praeciseres, at i henhold til samme artikel 10 tilkommer det medlemsstaterne at traeffe »de noedvendige foranstaltninger til at beskytte tredjemands erhvervede rettigheder«. Denne bestemmelse giver altsaa medlemsstaterne mulighed for at vedtage overgangsbestemmelser for at beskytte deres juridiske traditioner, navnlig hvad angaar overholdelsen af velerhvervede rettigheder og den berettigede forventning. Betragtning 26 i ovennaevnte direktiv vedroerer navnlig viderefoerelse af indgaaede kontrakter og betragtning 27 praeciserer, at medlemsstaterne er underlagt visse begraensninger. Denne bestemmelse skal under alle omstaendigheder betragtes som en undtagelse fra det almindelige princip om umiddelbar anvendelse af direktivet og skal derfor fortolkes strengt og vaere tidsbegraenset.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0200/98 af Hilde Hawlicek (PSE) til Kommissionen (11. februar 1998)

Om: Tidspunktet for indledning af en klageprocedure mod faste bogpriser i Tyskland og OEstrig

Onsdag den 14. januar 1998 indledte Kommissionen en klageprocedure med de graenseoverskridende faste bogpriser i Tyskland og OEstrig. Da denne sag lader sig komprimere til spoergsmaalet om anvendelse af artikel 85 i TEU eller artikel 128 i TEU, stilles der foelgende spoergsmaal:

Hvorfor har Kommissionen allerede indledt klageproceduren paa et tidspunkt, hvor et vigtigt element i forbindelse med afgoerelsen, nemlig den af Kulturministerraadet kraevede udtalelse om den eventuelle berettigelse af faste priser i henhold til artikel 128 i TEU, slet ikke foreligger endnu?

Hvordan forholder Kommissionen sig til argumenterne for de faste bogprisers berettigelse: regional og national udbredelse, mangfoldighed i produktion og distribution, fremme af unge forfattere, kulturelle forlag og kulturelle mindretal, og hertil kommer, at de faste bogpriser i de tysktalende lande er slaaet godt an?

Hvorledes stiller Kommissionen sig endvidere til de mulige foelger, nemlig at kun godt 150 af 70.000 aarlige nyudgivelser ifoelge eksperter vil blive billigere og resten betydelig dyrere, og at alene i OEstrig 200 af de nuvaerende 770 boghandler maa lukke?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (2. april 1998)

Kommissionen har altid henvist til, at Raadets ret til at anmode Kommissionen om at foretage en undersoegelse i henhold til EF-traktatens artikel 152 skal betragtes saerskilt fra proceduren om den tysk/oestrigske prisbinding for boeger, for saa vidt som denne procedure ikke maa forsinkes af ovennaevnte undersoegelse. I det foreliggende tilfaelde, hvor udgiverne allerede i foraaret 1993 havde indgivet anmeldelsen, som hoerer under Kommissionen, maatte den formelle procedure indledes, efter at Kommissionen efter en grundig gennemgang af udgivernes argumenter var kommet til den foreloebige konklusion, at en fritagelse ikke var berettiget.

Kommissionen har noeje vurderet parternes argumenter, f.eks. den nationale udbredelse osv., i de klagepunkter, der er tilsendt parterne.

Det aerede medlem anfoerer i sin forespoergsel, at kun ca. 150 af de ca. 70 000 aarlige nyudgivelser ifoelge eksperter vil blive billigere, resten vil blive betydelig dyrere, og at 200 af de nuvaerende 770 boghandlere maa lukke. Det anfoeres desvaerre ikke, hvem disse eksperter er, og paa hvilke undersoegelser og data, de baserer deres udtalelser. Kommissionen kan derfor ikke paa nuvaerende tidspunkt gaa naermere ind paa disse spoergsmaal. I Det Forenede Kongerige for eksempel, er antallet af boghandlere ikke blevet vaesentligt forringet 2 aar efter ophaevelsen af prisbindingen paa boeger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0419/98 af Guenter Luettge (PSE) til Kommissionen (24. februar 1998)

Om: Undtagelse fra konkurrencen af visse kategorier af forpladshandling i direktiv 96/67/EF om ground handling

Af fodnoterne til punkterne 5.1-5.3 i bilaget til direktiv 96/67/EF ((EFT L 272 af 25.10.1996, s. 36. )) om adgang til ground handling-markedet fremgaar det, at visse forpladshandling-tjenester er undtaget fra konkurrence, hvis disse tjenester varetages af lufttrafiktjenesten.

Mener Kommissionen, at bestemmelserne i den tyske lov om ground handling-tjenester i lufthavne (»Gesetz ueber die Bodenabfertigungsdienste auf Flughaefen«) heller ikke finder anvendelse paa udoevelsen af disse tjenester, da de principielt ikke falder ind under direktivets gyldighedsomraade og foelgelig heller ikke dets gennemfoerelsesomraade?

Hvilket kendskab har Kommissionen til medlemsstaternes fortolkning af direktivet? Hvordan agter Kommissionen at sikre en ensartet gennemfoerelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (14. april 1998)

Kommissionen mener, at Faellesskabets regler om groundhandling og foelgelig de nationale lovgivninger, der gennemfoerer Raadets direktiv 96/67/EF, ikke gaelder for de tjenester, som omtales, hvis de foretages af luftfartsmyndighederne. Det er dog noedvendigt, at de nationale bestemmelser afspejler direktivets bestemmelser ved at indeholde en reference til disse saerlige tjenester, ikke kun til brug naar der kommer en ny tjenesteyder, men ogsaa for at give brugerne klageadgang, hvis de ikke er sikre paa leverandoerens identitet.

I henhold til artikel 23 i direktivet er Kommissionen orienteret om de nationale retsforskrifter, som medlemsstaterne vedtager paa det omraade, der er omfattet af direktivet, og har derfor mulighed for at garantere en ensartet gennemfoerelse af Faellesskabets bestemmelser, om noedvendigt ved at benytte den procedure, der er fastsat i artikel 169 i EF-Traktaten. Det er dog medlemsstaternes fulde ansvar at sikre, at disse bestemmelser bliver overholdt, naar foerst de er gennemfoert nationalt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1050/98 af Graham WATSON til Kommissionen. Østtimor



EF-Tidende nr. C 323 af 21/10/1998 s. 0110



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1050/98 af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen (6. april 1998) Om: OEsttimor Forventer Kommissionen at fremsaette yderligere forslag om faellesskabshjaelp til OEsttimor? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (30. april 1998) Kommissionen fortsaetter sin undersoegelse af, hvordan man bedst kan bidrage til at skabe bedre forhold for befolkningen i OEsttimor med udviklingshjaelp og humanitaer bistand. En raekke forslag er til behandling.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0782/98 af James Provan (PPE) til Kommissionen (18. marts 1998)

Om: Burhoens

I henhold til artikel 7 i direktiv 88/166/EOEF ((EFT L 74 af 19.3.1988, s. 83. )) om fastlaeggelse af mindstekrav vedroerende beskyttelse af burhoens, opfordres Kommissionen til at foretage inspektioner for at sikre en ensartet anvendelse.

Kan Kommissionen nu, hvor Veterinaerinspektoratet har faaet ny betegnelse, er flyttet til nye hovedkvarterer og har faaet flere inspektoerer, sige hvor mange inspektioner af burhoensproduktionssteder der blev gennemfoert i 1997, og er Kommissionen overbevist om, at bestemmelserne i direktiv 88/166/EOEF gennemfoeres korrekt i alle medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (16. april 1998)

Veterinaerinspektoratet har en lang raekke ansvarsomraader med hensyn til overvaagning af, hvordan faellesskabslovgivningen vedroerende veterinaerforhold, foedevarer og plantesundhed gennemfoeres.

I oejeblikket har veterinaerinspektoratet 46 inspektoerer. En del af de eksisterende ressourcer i veterinaerinspektoratet bruges allerede specifikt til overvaagning af kontrollen med dyrs velfaerd, selvom dette fortsat i oejeblikket udgoer en mindre del af veterinaerinspektoratets tilsynsarbejde. Paa grund af det ekstreme arbejdspres i forbindelse med kontrollen af bovin spongiform encephalopati (BSE) og behovet for at imoedegaa noedstilfaelde inden for sundhedsomraadet var det ikke muligt at medtage omraadet dyrs velfaerd, som det aerede medlem henviste til, i programmet for opgaverne i 1997.

Kommissionen har imidlertid oeget antallet af ansatte i inspektoratet, for at det kan udfoere alle sine opgaver. Der vil noedvendigvis gaa nogen tid med denne ansaettelsesproces og gennemfoerelsen af den noedvendige uddannelse af personalet Ikke desto mindre er Kommissionen bevidst om den betydning, alle aspekter af dyrs velfaerd har, og dette omraade vil blive vaegtet staerkt i fremtidige beslutninger, naar det gaelder tildeling af de ressourcer, som er noedvendige for at udfoere opgaverne i veterinaerinspektoratet.

Kommissionen kan oplyse det aerede medlem om, at veterinaerinspektoratet er ved at indfoere et prioriteringssystem for opgaverne, der er baseret paa en risikovurdering. Dette skal sikre, at programmerne for opgaverne afspejler en afbalanceret vurdering af de forskellige kontrol- og tilsynskrav, som paalaegges inspektoratet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0525/98 af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (2. marts 1998)

Om: Direktiv 93/109 af 6. december 1993

I direktiv 93/109/EF ((EFT L 329 af 30.12.1993, s. 34. )) af 6. december 1993 fastsaettes de naermere regler for valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet for unionsborgere, der har bopael i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere.

I hvilken udstraekning er direktiv 93/109 af 6. december 1993 blevet gennemfoert i medlemsstaterne?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti paa skriftlige forespoergsler E-0525/98 og E-0527/98 (7. april 1998)

Alle medlemsstaterne har gennemfoert direktiv 93/109/EF af 6. december 1993, og det blev anvendt allerede ved valget i juni 1994. Sverige, OEstrig og Finland anvendte direktivet ved det foerste valg, der blev afholdt i disse lande i 1995 og 1996.

Det aerede medlem opfordres til at laese Kommissionens rapport af 7. januar 1998 til Parlamentet og Raadet om anvendelsen af direktiv om valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet for EU-borgere, der bor i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere ((KOM(97) 731 endelig udg. )).