SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2906/98

af Gianni Tamino (V) til Kommissionen

(2. oktober 1998)

Om: Doping blandt sportsfolk

Gennem de seneste par maaneder er doping for alvor kommet i det retlige nyhedsstofs soegelys i Europa, isaer i Italien. Kan Kommissionen - idet opmaerksomheden henledes paa, at professionelle sportsudoevere i enhver henseende er arbejdstagere, og at arbejdsgiveren i henhold til direktiv 89/391/EOEF(1) er forpligtet til at foretage en vurdering af risiciene og til paa grundlag af denne vurdering at traeffe alle de foranstaltninger, der er noedvendige for at sikre arbejdstagernes sikkerhed og sundhed - oplyse, om ikke den mener, at praksis med at anvende laegemidler for at forbedre sportsudoevernes fysiske praestationer - en praksis der ofte er ledsaget af alvorlige bivirkninger - er i strid med faellesskabsbestemmelserne om beskyttelse af arbejdstagernes sundhed?

Kan Kommissionen - idet opmaerksomheden endvidere henledes paa, at EU-traktatens artikel 129 indeholder bestemmmelser om beskyttelse af folkesundheden - og saaledes naturligvis ogsaa at alle sportsudoeveres sundhed - og forpligter Unionen til at bidrage til "virkeliggoerelsen af et hoejt sundhedsbeskyttelsesniveau" - oplyse, hvorledes dette harmonerer med den i Italien almindelige praksis med at afproeve virkningen af bestemte stoffer paa amatoersportsudoevere eller unge sportsfolk, der bruges som forsoegskaniner for at teste visse laegemidlers evne til at forbedre de fysiske praestationer eller for at bestemme stoerrelsen af de optimale doser ved at afveje de positive virkninger mod acceptabiliteten af bivirkningerne med henblik paa professionelle sportsudoeveres brug af laegemidlerne?

For at afklare faenomenets udbredelse ville det efter forespoergerens opfattelse vaere paa sin plads ogsaa at undersoege den "ukorrekte" brug af mange laegemidler ved at sammenholde produktionsdataene og brugen af visse stoffer, der kunne betragtes som dopingmidler, men som er nyttige i visse situationer, med den maengde, der anslaas noedvendig til behandlingsformaal alene.

Kan Kommissionen paa baggrund af ovenstaaende betragtninger oplyse, hvilke initiativer den agter at traeffe, og om ikke den mener det noedvendigt at gribe ind paa dette omraade med et forslag til EU-retsakt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(9. december 1998)

Kommissionen deler det aerede medlems bekymring over dopingspoergsmaalet.

Sportsfolk er kun omfattet af Raadets direktiv 89/391/EOEF af 12. juni 1989 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(2), hvis de betragtes som arbejdstagere i henhold til artikel 3, hvor arbejdstager defineres som "enhver person, som en arbejdsgiver har i sin tjeneste". Ifoelge artikel 5 og 6 har arbejdsgiveren pligt til at sikre arbejdstagernes sikkerhed og sundhed i alle forhold, der er forbundet med arbejdet, og til at traeffe de noedvendige foranstaltninger til beskyttelse af deres sikkerhed og sundhed. Arbejdsgiveren skal i den forbindelse tage udgangspunkt i de generelle forebyggelsesprincipper, jf. artikel 6, stk. 2, navnlig forhindre risici (litra a)) og evaluere risici, som ikke kan forhindres (litra b)). Anvendelse af farmaceutiske produkter til at forbedre sportsfolks fysik har ofte alvorlige bivirkninger og kan derfor udgoere en risiko for arbejdstagerens sundhed, hvilket arbejdsgiveren ifoelge det foerste generelle forebyggelsesprincip boer forhindre.

Indtagelse af medikamenter for at forbedre de fysiske praestationer boer efter Kommissionens opfattelse anses for skadelig, og det boer der derfor kraftigt advares imod.

(1) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

(2) EFT L 183 af 29.6.1989.