ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1604/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. juni 2001)

Om: Dom mod Tyrkiet afsagt af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol

Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol har i en nylig afgørelse (10/5/2001) dømt Tyrkiet for omfattende og systematisk overtrædelse af 14 artikler i den europæiske menneskerettighedskonvention i Cypern.

Denne afgørelse er truffet i forlængelse af afgørelsen fra samme domstol fra 1998 i Loisidou-sagen, som Tyrkiet stadigvæk ikke har taget til efterretning. Om den nye afgørelse er det i en bekendtgørelse fra Udenrigsministeriet blevet erklæret, at en sådan afgørelse ikke kan gennemføres i Tyrkiet.

Eftersom Menneskerettighedsdomstolens afgørelse er retligt bindende, bedes Kommissionen besvare følgende: Agter Kommissionen at lade det indgå som en af de kortsigtede betingelser, der er omfattet af partnerskabsaftalen mellem EU og Tyrkiet, at landet fuldt ud og uden forbehold gennemfører Menneskerettighedsdomstolens afgørelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(10. juli 2001)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-1599/01 fra Zacharakis(1).

(1) Se side 198.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0533/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. februar 2001)

Om: Undersøgelse af Balkansyndromet i Italien

Kommissionsformand Romano Prodi har anmodet toksikologen Aubin Heyndrickx fra Gent om at foretage en undersøgelse af syge og afdøde Balkanveteraner. Den pågældende har tidligere flere gange optrådt som ekspert i kemisk krigsførelse. Kolleger i forskningssektoren anser imidlertid hans forskningsmetoder for at være lidet videnskabelige. I 1995 idømtes Heyndrickx et års betinget fængsel for dokumentfalsk. Fire år senere var der atter røre om hans person, fordi de retslige myndigheder i Sydafrika havde ham mistænkt for at have snævre forbindelser med dr. Wouter Basson, bedre kendt som Dr. Død. Basson arbejdede på en vaccine, som kunne udrydde den sorte race.

1. Hvornår har Kommissionen besluttet at anmode toksikologen Aubin Heyndrickx fra Gent om at foretage en undersøgelse af syge og afdøde Balkanveteraner i Italien?

2. På forslag af hvem har Kommissionen besluttet at anmode Heyndrickx om at foretage en undersøgelse i Italien af syge og afdøde Balkanveteraner?

3. Har Kommissionen kendskab til Heyndrickx' ry blandt kolleger i forskningssektoren for at anvende lidet videnskabelige forskningsmetoder? Hvorfor har Kommissionen i bekræftende fald alligevel besluttet at anmode Heyndrickx om at foretage en undersøgelse af syge og afdøde Balkanveteraner i Italien? Vil Kommissionen i benægtende fald indhente supplerende oplysninger om Heyndrickx' forskningsry?

4. Har Kommissionen kendskab til de snævre forbindelser, der ifølge retsmyndighederne i Sydafrika skal have været mellem Heyndrickx og dr. Wouter Basson? Hvorfor har Kommissionen i bekræftende fald alligevel besluttet at anmode Heyndrickx om at foretage en undersøgelse af syge og afdøde Balkanveteraner i Italien? Vil Kommissionen i benægtende fald indhente supplerende oplysninger om de snævre forbindelser, der ifølge retsmyndighederne i Sydafrika skal have været mellem Heyndrickx og dr. Wouter Basson?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(6. juni 2001)

Aubin Heyndrickx har på eget initiativ sendt adskillige breve til Kommissionens formand.

Kommissionen har ikke anmodet Aubin Heyndrickx om at foretage nogen af de undersøgelser, der er nævnt i det ærede medlems forespørgsel, og er heller ikke bekendt med nogen af hans øvrige aktiviteter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1761/01

af Niall Andrews (UEN) til Kommissionen

(12. juni 2001)

Om: Ratifikationen af Cotonou-partnerskabsaftalen

Den 23. juni sidste år vedtog og underskrev de 15 EU-lande og de 77 AVS-lande Cotonou-partnerskabsaftalen i Benin.

Denne aftale, som afløser Lomé-konventionen, er udtryk for EU's hidtil største engagement i udviklingslandene i Afrika, Vestindien og Stillehavet i de kommende 20 år.

Kommissionen og medlemsstaternes regeringer tillagde denne aftale stor betydning ved undertegnelsen for næsten et år siden. Kan Kommissionen bekræfte, at 13 eller flere AVS-lande på nuværende tidspunkt har ratificeret Cotonou-aftalen, medens ikke et eneste EU-land endnu har gjort det?

Kan Kommissionen i lyset af denne aftales store betydning for AVS-landene oplyse, hvad den i praksis har gjort for at sætte fart i ratifikationsprocessen, samt hvornår den forventer, at aftalen vil træde i kraft?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(28. juni 2001)

Cotonou-aftalen blev af de fleste parter undertegnet den 23. juni 2000, omend den forblev åben for undertegnelse indtil årets udgang, i hvilket tidsrum yderligere fire parter undertegnede den.

Kommissionen kan bekræfte, at der ifølge oplysninger modtaget den 19. juni fra Sekretariatet for Rådet og Sekretariatet for Staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet (AVS), der er de institutioner, som ratifikationsinstrumenterne skal deponeres hos, var 14 AVS-stater og ingen medlemsstater, der havde ratificeret aftalen.

Kommissionens medlem med ansvar for udvikling gav på Rådets (udviklingssamarbejde) møde den 31. maj 2001 udtryk for Kommissionens frygt for, at ratifikationen skulle blive forsinket urimeligt. Han har skriftligt anmodet alle udviklingsministre om en tilkendegivelse af, hvornår de forventer ratifikationen afsluttet. Kommissionen vil på sit netsted oprette en resultattavle, der viser processen og ansporer til fremskridt.

Ifølge de oplysninger, som Kommissionen til dato har modtaget, har én medlemsstats parlament godkendt aftalen, medens de fleste medlemsstater forventer at ratificere den inden udgangen af 2001. For AVS-staternes vedkommende er det imidlertid kun nødvendigt for aftalens ikrafttræden, at to tredjedele af dem har ratificeret den, medens det i Fællesskabets regi er nødvendigt, at samtlige medlemsstater har ratificeret den, og at Fællesskabet har godkendt den. Aftalen forventes derfor ikke at træde i kraft før på et tidspunkt i 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1876/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Det Forenede Kongerige)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Det Forenede Kongerige omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Det Forenede Kongerige omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(24. juli 2001)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1490/01

af Karl von Wogau (PPE-DE) til Kommissionen

(18. maj 2001)

Om: Ligestilling mellem skoler i andre medlemsstater på skattefradragsområdet

Ifølge skattelovens artikel 10, stk. 1, nr. 9, er det i Forbundsrepublikken Tyskland muligt at opføre 30 % af det beløb som ekstraudgifter, som en skattepligtig giver for at lade sit barn, for hvem han får børnefradrag

eller børnepenge, gå i en anden skole, der er officielt godkendt i henhold til grundlovens artikel 7, stk.4, eller delstatslovgivningen. Der er i den forbindelse ikke tale om skoler i andre medlemsstater.

Finder Kommissionen, at denne ordning er forenelig med den frie bevægelighed for tjenesteydelser på skoleområdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. juli 2001)

På grundlag af en klage, der for nylig er modtaget om samme emne, undersøger Kommissionen for øjeblikket dette problem. Kommissionen vil i givet fald træffe afgørelse om eventuel indledning af en overtrædelsesprocedure i henhold til artikel 226 (tidl. 169) i EF-traktaten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2057/01

af Dirk Sterckx (ELDR) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Direktiv 1999/44/EF om garanti på forbrugsvarer: utilstrækkelig beskyttelse af forretningsdrivende

Efter direktiv 1999/44/EF(1) skal forretningsdrivende give forbrugere to års garanti på de forbrugsvarer, de sælger. Derimod har leverandører, importører eller fabrikanter ingen lovbestemt garantiforpligtelse over for de forretningsdrivende. Den forretningsdrivende må følgelig sætte sin lid til underleverandørens velvilje, såfremt en mangelfuld vare kræver afhjælpning eller omlevering. I praksis vil sælgeren i detailleddet ofte selv påtage sig omkostningerne til afhjælpning eller omlevering, da det som regel er alt for tidkrævende og dyrt for sælgeren at gå rettens vej.

Finder Kommissionen ikke, at det er urimeligt at pålægge de forretningsdrivende så store garantiforpligtelser, når de forretningsdrivende ikke har samme regresmuligheder over for fabrikanten eller importøren af en mangelfuld vare? Har Kommissionen gjort sig tanker om dette misforhold i den nugældende lovgivning, og har den modtaget klager herom? Finder den ikke, at lovgivningen også skal give de forretningsdrivende visse rettigheder, når de har købt en mangelfuld vare hos deres leverandører?

(1) EFT L 171 af 7.7.1999, s. 12.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(5. september 2001)

Artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed giver den endelige sælger regresret over for andre personer i distributionskæden. Det er i artikel 4 fastsat, at hvis den endelige sælger er ansvarlig over for forbrugeren for en manglende overensstemmelse, som skyldes en handling eller en undladelse begået af producenten, en tidligere sælger i samme aftalekæde eller en anden mellemmand, skal den endelige sælger have ret til at rejse krav over for den ansvarlige person i aftalekæden. Det afgøres efter national lovgivning, mod hvilken eller hvilke ansvarlige personer den endelige sælger kan rejse krav, og hvilke beføjelser og betingelser for udøvelsen heraf der finder anvendelse.

Det skal derfor gennem medlemsstaternes lovgivning sikres, at den endelige sælger får et effektivt regresmiddel.

Aftaleforholdet mellem den endelige sælger og den person i distributionskæden, som han/hun køber hos - altså en aftale mellem to handlende - er imidlertid underkastet princippet om aftalefrihed. Det er derfor muligt, at sælgerens lovfæstede rettigheder indskrænkes gennem aftalen. Dette er omtalt i direktivets betragtning 9.

Til det ærede medlems orientering kan det oplyses, at direktivet skal sættes i kraft fra den 1. januar 2002 ved hjælp af nationale gennemførelsesbestemmelser.

Tvister og klager, der opstår som følge af handler, der reguleres gennem gennemførelsesbestemmelserne for direktivet, skal behandles i henhold til medlemsstaternes nationale retssystemer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1560/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(28. maj 2001)

Om: Dolomitterne som verdenskulturarv

Unesco undersøger for øjeblikket, om alperne kan anerkendes som verdenskulturarv.

Kan Kommissionen oplyse, om den agter at gå yderligere ind i arbejdet for at opnå denne anerkendelse, også når henses til, at alperne strækker sig ind i flere EU-medlemsstater, og at det derfor under alle omstændigheder er berettiget, at Europa-Kommissionen officielt støtter anerkendelsen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af af Margot Wallström

(23. juli 2001)

Kommissionen ville finde det glædeligt, hvis Alperne blev optaget på listen i De Forenede Nationers Organisation for uddannelse, videnskab og kulturs (Unesco's) konvention af 1972 om beskyttelse af verdens kultur- og naturarv. En optagelse på denne liste ville være en almindelig anerkendelse af Alpernes betydning som en fundamental naturressource, der fortjener den beskyttelse og de fordele, en optagelse på listen fører med sig.

Da Fællesskabet ikke er part i konventionen om verdens kulturarv, fremmes anmodning om at optage Alperne bedst ved, at de medlemsstater, der berøres direkte af den, støtter den officielt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0607/01

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(1. marts 2001)

Om: Bidrag fra fællesskabsbudgettet til de religiøse trosretninger i EU

De enkelte medlemsstaters budgetter giver mulighed for at yde bidrag fra statskassen enten til de forskellige trosretninger, der findes i den pågældende stat, eller til diverse sociale arbejder.

Visse skatteydere ønsker, at en bestemt del af deres skat bruges til at støtte enten den kirke, de tilhører, eller et bestemt socialt arbejde i det nationale eller regionale samfund, de tilhører.

Kan Kommissionen i den forbindelse oplyse, om den blandt andre sociale hjælpearbejder har overvejet at yde bidrag fra EU-budgettet til de religiøse trosretninger, som Fællesskabets borgere tilhører?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(30. april 2001)

Medlemsstaterne bistår religiøse trosretninger på temmelig forskellige måder. Skønt skattesystemet i et mindretal af sager bruges direkte til det formål, er det en normal ordning, at medlemsstaterne betragter frivillige bidrag som fradragsberettigede, og yder direkte bistand til specificerede aktiviteter og velgørenhedsarbejde. Trosretningerne og deres medlemmer kan udføre sådant arbejde, og på den måde kan trosretningerne modtage bidrag. Der ydes også fællesskabsbidrag til mange aktiviteter, som kan være gennemført af trosretninger og deres medlemmer. Kommissionen ser intet behov for at supplere med andre former for budgetmæssig støtte, og der er heller ikke fremsat anmodning herom fra de religiøse trosretninger selv.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0132/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(31. januar 2001)

Om: Ansatte

1. Hvor mange fuldtids- og deltidsansatte har Kommissionen årligt beskæftiget i de sidste 10 år?

2. Hvor mange selvstændigt erhvervsdrivende har pr. år haft kortvarige kontrakter med Kommissionen i de sidste 10 år?

3. Hvor stor en andel har Kommissionens ansatte pr. år udgjort af EU-institutionernes samlede antal ansatte de sidste 10 år?

4. Hvor stor en andel af Kommissionens ansatte har arbejdet med tolkning og oversættelse (med specifikation for hver gruppe) pr. år i de sidste 10 år?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(26. marts 2001)

Pr. 31. december havde Kommissionen følgende personale i de anførte år:

>TABELPOSITION>

Tabellen omfatter erhvervsaktive tjenestemænd og midlertidigt ansatte under alle budgetter (administration, forskning og teknologisk udvikling, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)).

Dette spørgsmål omfatter en lang række forskellige kontrakttyper, som vedrører forhold og opgaver, som ikke kan sammenlignes, og forvaltningen af budgetposter, som giver mulighed for at kontraktansætte eksperter til udførelsen af kortfristede opgaver, er lagt ud decentralt i generaldirektoraterne. Disse kontrakter kan dreje sig om kortfristede konsulentopgaver, teknisk støtte til evalueringen af forslag, konferencebistand samt mange andre former for teknisk bistand, der kan have en varighed lige fra nogle få dage til adskillige måneder. De fleste af disse opgaver udføres uden for Kommissionens kontorer. Det er derfor nødvendigt med yderligere oplysninger om de specifikke kontrakttyper, som det ærede medlem har i tankerne, for at der kan gives et præcist svar.

Da Kommissionens ikke har kendskab til det nøjagtige personaleantal i de øvrige institutioner, vises nedenfor andelen af stillinger i Kommissionens stillingsfortegnelse sammenholdt med det samlede antal stillinger i stillingsfortegnelsen for alle institutionerne:

>TABELPOSITION>

Kommissionen: alle budgetter (administration, forskning og teknologisk udvikling, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, OLAF, Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse og Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene)

Institutionerne: Kommissionen, Europa-Parlamentet og Den Europæiske Ombudsmand, Rådet, EF-Domstolen, Revisionsretten, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget samt den fælles organisatoriske struktur.

Følgende andel af Kommissionens personale er beskæftiget med tolkning og oversættelse:

>TABELPOSITION>

Tabellen omfatter erhvervsaktive tjenestemænd og midlertidigt ansatte under alle budgetter (administration, forskning og teknologisk udvikling, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer og OLAF).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1461/01

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) til Kommissionen

(17. maj 2001)

Om: Midler til forskning i nuklear energi i det sjette rammeprogram for forskning

Det er meningen at forhøje budgettet for det sjette rammeprogram for forskning med 17 % i forhold til det femte rammeprogram. Det er imidlertid meningen, at Euratoms andel af det sjette rammeprogram nedskæres med 2,5 % i forhold til det femte rammeprogram.

I betragtning af den nukleare energis stigende betydning af hensyn til en samlet løsning på energispørgsmålet i Europa, hvad er Kommissionens begrundelse for at foretage en så betydelig nedskæring af midlerne til forskning i nuklear energi?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(1. august 2001)

Kommissionens forslag til de nye rammeprogrammer for forskning(1) er blevet betydeligt omstruktureret i forhold til de tidligere med henblik på at gøre det europæiske forskningsrum til virkelighed.

Ét af de væsentligste principper bag forslagene er, at Fællesskabets indsats koncentreres om et udvalgt antal særlig højt prioriterede forskningsområder, hvor den tilføjer den størst mulige merværdi.

For så vidt angår forskning inden for behandling og oplagring af nukleart affald, strålingsbeskyttelse og nye koncepter for mere sikker udnyttelse af kernekraft, er omfanget af Fællesskabets finansiering stort set uændret. Ved at fokusere på nukleart affald skulle det blive muligt at samle Fællesskabets forskningsindsats til en kritisk masse og at tilvejebringe en fælles videnbase, som er tilgængelig for alle affaldshåndteringsorganisationer.

Budgettet for fusionsforskning er blevet nedskåret fra 788 mio. EUR i Fællesskabets femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling til 700 mio. EUR. Kommissionens forslag bekræfter, at fusionsenergiforskningen er reaktororienteret, og styrker koordineringen på europæisk plan som led i det europæiske forskningsrum. Der gives særlig høj prioritet til gennemførelsen af Next Stop i det internationale samarbejde om ITER-projektet International Thermonuclear Energy Reactor og til fælles brug af JET-faciliteterne (Joint European Torus). Der lægges særlig stor vægt på fællesskabsstøtte til multilaterale projekter med europæisk merværdi, og det forventes, at medlemsstaterne kommer til at dække en større del af de programmer, som associeringerne gennemfører på nationalt plan.

Den fremgangsmåde, der er indeholdt i det nye forslag til rammeprogram for Euratom er helt i tråd med Kommissionens grønbog med titlen Mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed(2).

(1) KOM(2001) 94 endelig udg.

(2) KOM(2000) 769 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0596/01

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(1. marts 2001)

Om: Primarolo-Gruppen

1. Eksisterer Primarolo-Gruppen stadig?

2. Holder den stadig møder? Kunne Kommissionen i bekræftende fald give detaljerede oplysninger om de fremtidige planlagte møder, herunder også dato og mødested.

3. Gruppen vedrørende en Adfærdskodeks forelagde sin endelige rapport i november og må derfor have opfyldt det mandat, Rådet gav den i januar 1998. Kunne Kommissionen, såfremt Gruppen vedrørende en Adfærdskodeks stadig fungerer, forklare hvorfor, eftersom den opgave gruppen fik pålagt af Rådet, nu er løst?

4. Hvilke yderligere mandater har Gruppen vedrørende en Adfærdskodeks fået pålagt, således at den har kunnet sprede sine aktiviteter ud over det område, der var fastsat i Rådets resolution af januar 1998? Hvilke yderligere opgaver er der pålagt gruppen? På hvilket møde i Rådet vedtog man at give Gruppen vedrørende en Adfærdskodeks et nyt mandat og nye opgaver?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(2. april 2001)

Gruppen vedrørende en Adfærdskodeks(1) blev nedsat af Rådet økonomi og finans den 9. marts 1998(2) med den opgave at vurdere de skatteforanstaltninger, som måtte falde inden for rammerne af adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning(3). Følgelig er Gruppen vedrørende en Adfærdskodeks en gruppe i Rådets regi, der blev nedsat for at virke inden for Rådets rammer. Derfor bør ethvert spørgsmål vedrørende dens arbejde, mandat eller debatindlæg rettes til Rådet og ikke til Kommissionen.

(1) I almindelig sprogbrug og især i presseomtalen er Gruppen vedrørende en Adfærdskodeks (for erhvervsbeskatning) ofte blevet benævnt the Primarolo Group.

(2) Rådets konklusioner økonomi og finans af 9. marts 1998 (EFT C 99 af 1.4.1998).

(3) Rådets konklusioner økonomi og finans af 1. december 1997 (EFT C 2 af 6.1.1998).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1593/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(21. maj 2001)

Om: Finansiering af parkeringspladser i Athen under den anden og den tredje fællesskabsstøtteramme

Kommissionen bedes oplyse, hvilke aktioner under den anden fællesskabsstøtteramme der vedrørte anlæg af parkeringspladser i Athen, hvad der rent faktisk blev bygget i forhold til det, der oprindeligt var fastsat, hvilken sum der stod til rådighed, og hvilke beløb der rent faktisk blev udnyttet? Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvad den har til hensigt vedrørende anlæg af parkeringspladser i Athen inden for rammerne af den tredje fællesskabsstøtteramme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(21. juni 2001)

Der er ikke via EF-støtterammen for Grækenland for programmeringsperioden 1994-1999 ydet støtte til anlæggelse af parkeringspladser i Athen.

Hvad angår EF-støtterammen for indeværende periode (2000-2006), har den græske myndighed, som forvalter det operationelle program Attika, endnu ikke fastlagt foranstaltninger og udvælgelseskriterier for projekter, som skal medfinansieres under dette program.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1510/01

af Gunilla Carlsson (PPE-DE) til Rådet

(21. maj 2001)

Om: Rådsformandens udtalelser i Nordkorea

Rådets formand, Göran Persson, udtalte sig under sit besøg i Nordkorea om landets diktator Kim Jong Il. Denne blev ifølge det svenske dagblad Aftonbladet, der står den svenske regering nært, beskrevet som en livlig, belæst og åben mand.

Anser Rådet dette for at være en dækkende beskrivelse af en tyran, der har tusinder, ja måske millioner af menneskeliv på sin samvittighed?

Svar

(27. september 2001)

Rådet har ikke lagt skjul på, at det ser med sine bekymring på menneskerettighedssituationen i Nordkorea. Dets bekymring udgør en integrerende del af EU's politik over for Nordkorea. Dette kom f. eks. klart til udtryk i de aktionslinjer, som Rådet vedtog i november 2000. Rådet hilser derfor den aftale velkommen, som blev opnået med Den Demokratiske Folkerepublik Korea under det seneste EU-besøg på højt plan i Pyongyang, om at indlede drøftelser om menneskerettighedsspørgsmål. Der blev afholdt et forberedende møde herom mellem EU og Den Demokratiske Folkerepublik Korea den 13. juni i Bruxelles. Rådet håber, at Den Demokratiske Folkerepublik Korea vil være rede til at indlede en reel dialog, som snart vil kunne bringe konkrete og væsentlige forbedringer i landets sørgelige situation på meneneskerettighedsområdet og på det humanitære område.