SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2033/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(10. juli 2002)

Om: Gener for togrejsende over lange strækninger som følge af særskilte systemer for salg af togbilletter og for reservationer

1. Kan Kommissionen bekræfte, at selv om det ganske vist længe har været muligt at foretage en plads-, liggevogns- eller sovevognsreservation i tog, der kører uden for det land, hvor billetten købes, er der en stor forskel mellem det fransk-spanske system med integrerede billetter, for så vidt angår strækning og reservation, og det tysk-nederlandske, hvor disse to elementer er adskilt, og at det som følge heraf undertiden er vanskeligt rettidigt at foretage en reservation til (dele af) det område, hvor det andet system finder anvendelse? (F.eks. kan man i Frankrig ikke foretage en sovevognsreservation til nattog i området øst for Frankrig.)

2. Er det Kommissionen bekendt, at der kan reserveres til rejser til mange udenlandske destinationer, men at der ikke sælges togbilletter til samme destination, dels fordi de to systemer er særskilte, og computeren med henblik på salg af togbilletter kun indeholder et begrænset udvalg af større steder, steder tæt på eller meget besøgte steder, dels når der er tale om en strækning mellem to andre lande end salgslandet, der ikke støder op til dette land, således at der i disse tilfælde ganske vist kan foretages reservationer, men at der med hensyn til køb af togbillet henvises til udenlandske togstationer, hvor toget standser under rejsen, eller til udenlandske konduktører? (F.eks. kan man ikke i Nederlandene købe en togbillet fra Sverige via Tyskland til Frankrig; der kan dog foretages reservation til strækningen.)

3. Er det endvidere Kommissionen bekendt, at den traditionelle mere arbejdsintensive reservationsmetode via telefon eller fax forsvinder ved computernes indførelse, hvilket medfører, at der slet ikke længere kan foretages reservation til visse teknisk tilbagestående europæiske stater, og at reservationssystemet indeholder færre destinationer, som der kan foretages reservation til, end tidligere? (F.eks. findes der ingen elektronisk reservation til Serbien og Bulgarien, og derfor kan der nu generelt ikke foretages reservation længere).

4. Er Kommissionen enig med mig i, at denne dårligt integrerede strategi udsætter de passagerer, der rejser langt, for ubehagelige overraskelser, og at de derved i modsætning til hvidbogens hensigt tvinges til at benytte mindre miljøvenlige transportmidler, såsom fly, bil eller bus?

5. Agter Kommissionen at finde en løsning på disse problemer i forbindelse med dens bebudede hensigt om ved udgangen af 2002 at forelægge et forslag om passagerers rettigheder og forpligtelser, hvad angår international jernbanetransport?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-2033/02, E-2034/02 og E-2035/02

(3. september 2002)

Kommissionen er helt enig med det ærede medlem om de ulemper, der er forbundet med grænseoverskridende jernbanetrafik. Det er en af grundene til, at Kommissionen har foreslået, at alle sådanne servicefunktioner, som er undergivet en offentlig serviceforpligtelse, bør gøres til genstand for tidsmæssigt begrænsede offentlige servicekontrakter, som indgås på grundlag af et åbent udbud, og hvis gennemførelse nøje overvåges.

Som reaktion på Europa-Parlamentets holdning indebærer det reviderede forslag(1) større beføjelser til myndighederne med hensyn til at lade integrationsordningerne (herunder prisfastsættelse og billetudstedelse) række ud over landegrænserne.

Der indledtes for nylig en høring af sektoren om, hvorvidt edb-reservationssystemerne bør revideres med henblik på at sikre passagererne bedre rejseinformation og lette reservationerne i forbindelse med international jernbanetransport. På grundlag af resultatet af denne høring vil Kommissionen tage stilling til, om Rådets forordning (EØF) nr. 2299/89 af 24. juli 1989 om en adfærdskodeks for edb-reservationssystemer(2) bør revideres.

Inden for rammerne af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF af 19. marts 2001 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle transportsystemer(3) vil der blive udviklet en teknisk specifikation om interoperabilitet (TSI) vedrørende passagertelematik fra år 2004 og frem. Således skulle det blive muligt, at få rejseinformation og billetudstedelsessystemer til at fungere sammen.

For så vidt angår jernbaneselskabernes refusionspolitik, vil Kommissionen tage dette spørgsmål op som led i initiativet til fremme af jernbanepassagerers rettigheder som omhandlet i den 2. jernbanepakke(4). Kommissionen vil anspore jernbanesektoren til frivilligt at indgå servicekvalitetsforpligtelser, og Kommissionen planlægger at fremlægge et forslag til forordning om passagerers rettigheder i 2003.

(1) Ændret forslag til forordning om medlemsstaternes håndtering af krav om offentlig service og indgåelse af kontrakter om offentlig service inden for personbefordring med jernbane og ad vej og indre vandveje, EFT C 151 E af 25.6.2002.

(2) EFT L 220 af 29.7.1989.

(3) EFT L 110 af 20.4.2001.

(4) Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet: Mod et integreret europæisk jernbanenet. KOM(2002) 18 endelig udg.