ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1911/00

af Christine De Veyrac (PPE-DE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Udvekslingsordninger for unge

Stilleren af dette spørgsmål modtager talrige klageskrivelser over de begrænsede midler, der gives til legatordninger under Erasmus-aktionen i Socrates-programmet. Kan Kommissionen for at løse dette problem undersøge, om det er muligt at oprette en europæisk ordning, f.eks. gennem et offentligt-privat partnerskab, med det formål at fremme de unges mobilitet i EU?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Viviane Reding

(25. juli 2000)

Hvert år stiger antallet af ansøgninger fra studerende til Erasmus-programmet samtidig med, at budgettet for mobilitetslegater kun stiger ganske lidt. Kommissionen er bekendt med følgerne af denne uligevægt på dette område og de frustrationer, dette kan skabe. Den søger aktivt sammen med de forskellige parter (de nationale Socrates-/Erasmus-kontorer, repræsentanter for den akademiske verden og studenterforeninger) at finde løsninger på dette problem.

Det ærede medlem bedes bemærke, at målet med Erasmus-aktionen ikke er at dække samtlige udgifter, som de studerende har under deres ophold i udlandet, men at hjælpe dem med at dække ekstraudgifter ved opholdet. Økonomisk hjælp fra andre kilder end EF-budgettet er derfor nødvendig, og der findes i mange lande, som deltager i Erasmus-aktionen, andre muligheder for supplerende finansiering (national, regional og privat) til de studerende. Det fremgår klart af en undersøgelse af den samfundsøkonomiske situation for Erasmus-studerende, hvis resultater er sendt til Parlamentet den 18. januar 2000(1), og som er til behandling i Udvalget om Kultur, Uddannelse, Medier, Ungdom og Sport.

I undersøgelsens henstilling nr. 20 understreges nødvendigheden af at udforske andre måder, hvorpå man kunne øge finansieringen af studentermobiliteten, f.eks. adgang til alternative kilder til direkte eller indirekte støtte, f.eks. reducerede billetpriser til offentlig transport, støtte fra erhvervslivet og de lokale myndigheder eller etablering af et studielånssystem på nationalt og/eller europæisk plan med henblik på at dække de ekstraudgifter, der er forbundet med mobiliteten. Der er for nylig iværksat en gennemførlighedsundersøgelse af sidstnævnte punkt.

(1) Kommissionens beretning Undersøgelse af Erasmus-studerendes sociale og økonomiske forhold, KOM(2000) 4, endelig. udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0867/00

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(16. marts 2000)

Om: Charterfartøjer i græske farvande

Ifølge mine oplysninger er der gjort en undtagelse for Grækenland i Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92(1), artikel 6, stk. 3, indtil den 1. januar 2004.

Betyder dette, at Grækenland kun har ret til at tillade charterfartøjer i græske farvande, hvis de er indregistreret i Grækenland (dvs. er under græsk flag), og hvis kaptajnen er græsk?

(1) EFT L 364 af 12.12.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. april 2000)

Grækenland er indtil 1. januar 2004 fritaget for anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads), for så vidt angår to cabotagesektorer, nemlig fast passager- og færgefart og tjenesteydelser, som udføres af skibe på under 650 BT.

Dette betyder, at de græske myndigheder kan beslutte, at disse tjenesteydelser kun må udføres af fartøjer, der er registreret i Grækenland og sejler under græsk flag. Charterfartøjer på under 650 BT, som er registreret i andre medlemsstater og sejler under andre medlemsstaters flag, kan derfor udelukkes fra ø-cabotage i Grækenland indtil ovennævnte dato.

Det er Kommissionens opfattelse, at kravet om, at kaptajnen er af græsk nationalitet, ikke er uforeneligt med EF-lovgivningen. I betragtning af, at skibets kaptajn har suveræne beføjelser om bord (f.eks. efterforskning af forbrydelser begået om bord, overholdelse af disciplin samt beføjelser vedrørende passagerernes civilstand) finder Kommissionen, at denne post falder ind under undtagelsesbestemmelsen i artikel 39, stk. 3 (tidligere artikel 48), i EF-traktaten (jf. Kommissionens bemærkninger til sag C-334/94, Kommissionen mod Frankrig (dom af 7. marts 1996)).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1725/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(31. maj 2000)

Om: Tyrkiets bestræbelser på at anfægte suverænitetsrettighederne over de græske øer

Tyrkiet fremførte i anledning af Natoøvelsen Dynamic Mix igen sin tidligere kritik, hvad angår de græske suverænitetsrettigheder over øer og klippeøer i Ægæerhavet. Forsøget på at drage disse rettigheder i tvivl blev ledsaget af protester imod udviklings- og miljøprojekter, som Grækenland har indledt i de pågældende områder, hvoraf mange modtager støtte som led i forskellige EU-programmer.

Tyrkiet henviste i et konkret udspil over for den græske regering den 10. maj 2000 til Grækenlands aktiviteter af militær og anden art i geografiske områder i Ægæerhavet, hvor der hersker tvivl om suveræniteten.

Kan Kommissionen oplyse, om den bifalder disse bestræbelser fra Tyrkiets side på at betvivle Grækenlands suverænitetsrettigheder, og om denne holdning er i overensstemmelse med ånden i den aftale, som efter græske indrømmelser blev indgået i Helsinki, samt med Tyrkiets nuværende status som EU-ansøgerland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(4. juli 2000)

Kommissionen er klar over, at der stadig er spørgsmål vedrørende situationen i Det Ægæiske Hav, der afventer en løsning.

I konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Helsinki kan man læse, at Rådet understreger princippet om en fredelig bilæggelse af konflikter i overensstemmelse med FN-pagten og opfordrer kandidatlandene til at gøre deres yderste for at løse eventuelle udestående konflikter og andre problemer i forbindelse hermed. Hvis dette ikke lykkes, bør de inden for en rimelig tid forelægge konflikten for Den Internationale Domstol. Det Europæiske Råd vil senest ved udgangen af 2004 gennemgå situationen med hensyn til eventuelle uløste konflikter, navnlig for så vidt angår deres indvirkning på tiltrædelsesprocessen, med henblik på at fremme en løsning heraf gennem Den Internationale Domstol.

Man bør derfor støtte ethvert forsøg på at optage dette emne i den politiske dialog, der i øjeblikket finder sted som en konsekvens af de tættere forbindelser mellem Grækenland og Tyrkiet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1804/00

af Jean-Claude Fruteau (PSE) til Kommissionen

(31. maj 2000)

Om: Overgangen til euro og regionerne i EU's yderste periferi

Overgangen til euro den 1. januar 2002 bliver utvivlsomt et skelsættende øjeblik for den europæiske opbygning. Denne overgang til en fælles mønt er imidlertid ikke uden risiko for vore mest sårbare borgere. Der skal gøres en kraftig indsats på undervisningsområdet i de europæiske lande generelt og specielt i regionerne i EU's yderste periferi. I disse regioner hersker der nemlig stor analfabetisme, hvorfor de bør være genstand for særlig opmærksomhed, således at der lettere kan ske en blid overgang til den fælles mønt.

Hvilken konkret sensibiliserings- og undervisningsindsats agter Europa-Kommissionen at gøre for at bidrage til, at dette mål nås?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(5. juli 2000)

Kommissionen har ikke overset de særlige behov for oplysning om euroen i regionerne i den yderste periferi. Derfor har Kommissionen inden for rammerne af partnerskabet med det civile samfund, som finansieres over Prince-programmet, udvalgt og ydet støtte til et projekt med titlen Euroen kort sagt for regionerne i den yderste periferi. Dette projekt har til formål at støtte uddannelse om euroen for formidlere, som særligt er tilpasset befolkningen på Martinique, Madeira og De Kanariske Øer. Derudover nævnes særligt befolkningen i regionerne i den yderste periferi som målgruppe i indkaldelsen af projekter Information euro for 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2542/00

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(25. juli 2000)

Om: Unødvendigt administrativt besvær for de europæiske virksomheder

For omkring et år siden, nemlig den 29. april 1999, fremsendte Kommissionen til Rådet et forslag til en aktion for at afskaffe unødvendigt administrativt besvær, der begrænser de europæiske virksomheders konkurrenceevne.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke medlemsstater der har taget stilling til dette initiativ, og hvad reaktionen har været hos de fjerntliggende lande uden direkte fastlandsforbindelse til de øvrige medlemsstater, hvis virksomheder har særligt vanskelige adgangsbetingelser til det indre marked og større transportomkostninger? Jeg ønsker navnlig oplysning om, hvilke problemer Grækenland som et randområde, der er yderligere belastet af sine mange øområder har anført.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(20. september 2000)

Rådet (industri) kunne den 29. april 1999 på baggrund af Det Europæiske Råds konklusioner i Cardiff vedrørende BEST-taskforcens anbefalinger enstemmigt støtte handlingsplanen til fremme af iværksætterånden og konkurrenceevnen i overensstemmelse med medlemsstaternes og Kommissionens respektive kompetencer. Medlemsstaterne har i tilslutning hertil løbende givet udtryk for stærk politisk støtte til de mål, der opstilles af BEST. Grækenland har sammen med de øvrige medlemsstater aktivt støttet handlingsplanen.

Kommissionen er ikke i stand til at give nærmere oplysninger om de særlige problemstillinger, der er rejst af repræsentanterne for den græske regering, eller om andre tekniske aspekter af forhandlingerne om godkendelsen af BEST-handlingsplanen i Rådet (industri) den 29. april 1999, da forhandlingerne blev ført i arbejdsgrupper forud for Rådets møde. Kommissionen vil derfor opfordre det ærede parlamentsmedlem til at rette sine spørgsmål til Rådet for at få yderligere oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0943/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(30. marts 2000)

Om: Forbud mod anvendelse af visse imprægneringssalte til behandling af træ

Visse salte, der anvendes til imprægnering af træ, har alvorlige konsekvenser for mennesker og miljø. Disse salte rummer de meget giftige stoffer arsen, chrom IV og kobber. Imprægneret træ anvendes bl.a. til havehuse, rækværker, legetøj, pergolaer, havemøbler og jernbanesveller.

Fra februar 2000 må der i Nederlandene ikke længere sælges produkter, der er fremstillet af imprægneret træ. Kronrådet har for nylig også udtalt sig imod, at der produceres flis af imprægneret træ. Træet må heller ikke anvendes som brændsel i elektricitetsværker, som råstof til spånplader og kvægfoder, det må ikke strøs ud i haver og omkring træer og ikke anvendes som erstatning for halm i stalde.

Af beretninger i dagspressen fremgår det, at de nederlandske myndigheder alligevel stiltiende accepterer, at kræftfremkaldende træflis eksporteres til andre EU-medlemsstater til produktion af spånplader, legetøj og lignende. Hermed handler myndighederne i strid med ånd og bogstav i flere EU-direktiver.

Er Rådet bekendt med eksporten af kræftfremkaldende træflis fra Nederlandene til andre EU-stater?

a) Hvilke lande er der i bekræftende fald tale om?

b) Anser Rådet det i benægtende fald for nødvendigt at indlede en undersøgelse, i betragtning af de negative konsekvenser for mennesker og miljø og overtrædelsen af forskellige EU-direktiver?

Svar

(29. september 2000)

Som det ærede medlem er klar over, er eksport af imprægneret træ i form af affald omfattet af forordning 259/93 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab. Bestemmelserne i direktiv 91/689/EØF om farligt affald omfatter endvidere en mulig klassificering af imprægneret træ.

Det er op til Kommissionen at tage et hvilket som helst skridt, som den finder nødvendigt for at sikre, at ovennævnte fællesskabslovgivning anvendes korrekt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2102/00

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Osteoporose

Den 10. juni 1998 offentliggjorde Kommissionen sin Report on Osteoporosis in the European Community Action for Prevention (CE-09-97-915-EN-C). Rapporten blev stærkt bifaldet af alle dem, der beskæftiger sig med osteoporose som et stadigt større helbredsproblem. På daværende tidspunkt blev det lovet de europæiske osteoporoseorganisationer, at de otte særlige henstillinger i rapporten hurtigst muligt ville blive omdannet til et forslag med henblik på EU-handling. I dag, to år senere, forlyder der ikke noget nyt om yderligere aktion fra EU's side. Kan Kommissionen gøre rede for, hvilken aktioner den foreslås der skal tages, og hvornår den agter at fremsætte forslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(8. september 2000)

Kommissionen tillægger osteoporose stor betydning, da det er et stadig voksende folkesundhedsproblem.

Kommissionen fik mulighed for at støtte udarbejdelsen af en rapport om osteoporose inden for rammerne af programmet om sundhedsfremme. Rapporten indeholder henstillinger til de relevante organisationer, de politiske beslutningstagere og offentligheden. Den bidrager også til at bestemme, hvilke foranstaltninger det er bedst at træffe på fællesskabsplan.

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at et forslag til Rådets henstilling om osteoporose er under udarbejdelse. Det er Kommissionens hensigt at oversende det til Rådet sidst på året.

Rådets henstilling vil omfatte særlige henstillinger på områderne sundhedsovervågning, sundhedsfremme, forskning og sundhedsordninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1991/00

af Karin Riis-Jørgensen (ELDR) til Kommissionen

(21. juni 2000)

Om: Vitaminproduktion

Den danske forening, Landsforeningen Den Lokale Andel, blev i 1999 bekendt med, at der har fundet karteldannelser sted på vitaminområdet, og at der i den sammenhæng var faldet store bøder i USA.

Herefter blev der rettet henvendelse til EU-Kommissionen den 19. august 1999.

Da der ikke blev svaret på henvendelsen, blev GD IV kontaktet i november 1999, hvor det blev tilkendegivet, at man var i gang med at udarbejde en afgørelse, og at en sådan afgørelse ville foreligge i løbet af kort tid. Der blev derfor ikke indgivet en formel anmeldelse af den formodede overtrædelse.

Er Kommissionen i gang med at undersøge sagen? Hvor langt er Kommissionen med behandling af sagen? Hvornår kan der forventes at komme en afgørelse.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(18. juli 2000)

Kommissionen kan bekræfte, at den er i gang med at undersøge påståede karteldannelser på det europæiske vitaminmarked. Da der er tale om en verserende kartelsag, kan der på nuværende tidspunkt ikke fremsættes yderligere bemærkninger om procedurens nærmere omstændigheder eller sandsynlige resultat. Proceduren befinder sig imidlertid på et meget fremskredent stadium.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2728/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Landbrugsbedrifters gennemsnitlige størrelse

Kan Kommissionen oplyse, hvilken gennemsnitlig størrelse i hektar landbrugsbedrifterne har haft i hver enkelt medlemsstat for hvert år i de seneste ti år?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-2723/00, E-2724/00, E-2725/00, E-2726/00 og E-2728/00

(14. september 2000)

Som følge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1115/00

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Beskyttelse af dyr under transport

Ifølge fem rapporter, der er offentliggjort af Kommissionen i løbet af 1999 vedrørende veterinære besøg i forskellige medlemsstater, er der sket omfattende brud på Rådets direktiv 91/628/EØF(1) (som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF(2)) om beskyttelse af dyr under transport.

Hvilke forholdsregler tager Kommissionen med henblik på at minde medlemsstaterne om:

1. at de bør afvise ruteplaner, der ikke indeholder ordninger, således at får og kvæg kan aflæsses, fodres og vandes samt få 24 timers hvile efter 29 timers transport; og

2. at almindelige køretøjer, der ikke lever op til normerne i Rådets forordning 411/98(3), ikke bør bruges til transport af dyr ved over otte timers transport?

(1) EFT L 340 af 11.12.1991, s. 17.

(2) EFT L 148 af 30.6.1995, s. 52.

(3) EFT L 52 af 21.2.1998, s. 8.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(22. maj 2000)

Kommissionen er bekendt med, at der i EU fortsat gennemføres transporter, som overtræder bestemmelserne i Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF(1), ændret ved direktiv 95/29/EF(2).

Medlemsstaterne er ansvarlige for den daglige håndhævelse af Fællesskabets bestemmelser. Kommissionens sagkyndige gennemfører dog med regelmæssige mellemrum kontrol på stedet for at sikre, at direktivet anvendes ensartet i medlemsstaterne, og at medlemsstaternes myndigheder overvåger, at direktivets forskrifter overholdes.

Myndighedernes godkendelse af uretmæssige ruteplaner og anvendelse af køretøjer, som ikke opfylder bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 411/98 af 16. februar 1998 om supplerende normer vedrørende dyrebeskyttelse for lastbiler, der benyttes til befordring af dyr ved over otte timers transporttid(3), er de overtrædelser, som inspektører fra Kommissionens fødevare- og veterinærkontor har indberettet. Der er åbnet overtrædelsesprocedurer vedrørende dyrebeskyttelse over for Grækenland, og andre er under forberedelse med hensyn til andre medlemsstater.

I mellemtiden har Kommissionen for nylig taget nye skridt til at forbedre forskellige aspekter af dyrs beskyttelse under transport.

Efter artikel 13 i Rådets direktiv 91/628/EØF, ændret ved direktiv 95/29/EF, skal Kommissionen forelægge Rådet en rapport om medlemsstaternes erfaringer siden direktivets gennemførelse, i givet fald ledsaget af forslag. I rapporten, der vil blive forelagt Rådet inden juni 2000, redegøres der for alle foreliggende oplysninger, herunder resultaterne af Kommissionens kontrolbesøg, som det ærede medlem henviser til. Kommissionen vil fremlægge ændringsforslag, der sikrer en bedre håndhævelse af gældende bestemmelser på grundlag af konklusionerne i nævnte rapport.

(1) EFT L 340 af 11.12.1991.

(2) EFT L 148 af 30.6.1995.

(3) EFT L 52 af 21.2.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1694/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: ØMU-informationsstøtte til Sverige

Kan Kommissionen sende mig en oversigt over, hvilke svenske organisationer der siden 1998 har modtaget økonomisk støtte og i hvilken størrelsesorden til information om ØMU'en?

Svar afgivet på vegne af Kommissionen af Viviane Reding

(20. juli 2000)

I 1998 blev der kun givet støtte på 84 317 EUR til organisationen Stiptelser Sverige i Europa.

I 1999 blev der indgået en aftale med den svenske regering om et beløb på 535 855 EUR, der dækker følgende aktioner: Oplysninger til virksomheder, oplysninger til offentligheden, især gennem et regeringskontor Spørgsmål Svar om euroen, et websted samt grundlæggende informationsværktøjer i form af brochurer, kassetter og informationssteder i kommunerne. For at få listen over svenske organsiationer, der deltog i disse aktioner, henvises det ærede svenske medlem til at tage direkte kontakt til den svenske regering.

I 2000 blev der afsat et beløb i samme størrelsesorden til at videreføre aftalen, når betingelserne for underskriften heraf er opfyldt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1494/00

af Per Gahrton (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. maj 2000)

Om: Udgivelsen af Europa uden grænser

Hvad koster udgivelsen af Europa uden grænser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(12. juli 2000)

Nyhedsbrevet Det grænseløse Europa udgives på 11 sprog i ca. 100 000 eksemplarer pr. nummer (variationerne skyldes, at der hele tiden tilføjes nye navne til mailing-listen). Det udkommer ni gange om året.

De årlige udgifter beløber sig til ca. 120 000 EUR. De årlige udgifter til den svenske udgave (10 300 eksemplarer) beløber sig til ca. 11 300 EUR.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1283/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(27. april 2000)

Om: Eksport af affald til tredjelande Basel-konventionen

På trods af de internationale aftaler vokser eksporten af (giftigt) affald til udviklingslande. Den grænseoverskridende trafik med affald er reguleret af Basel-konventionen og forordning 259/93/EØF(1). Ifølge UNEP udførte OECD-landene i 1989 en femtedel af deres affald. FN's ordfører Fatma-Zohra Ksentini oplyste, at de største eksportører af affald var Australien, USA og EU-landene Nederlandene, Tyskland og England i den nævnte rækkefølge. Hun er navnlig bekymret over den voksende tendens til at sende giftigt affald til udviklingslandene, hvor det simpelt hen dumpes.

1. Hvordan sikres det, at Basel-konventionen og forordning 259/93/EØF overholdes, og navnlig:

a) af hvilken tjeneste?

b) af hvor mange tjenestemænd?

c) hvor mange kontroller udføres der på årsbasis?

d) hvor foretages kontrollen?

2. Hvor store mængder affald i kategori 1 har de 15 EU-medlemsstater eksporteret til tredjelande, siden Basel-konventionen og forordning 259/93/EØF trådte i kraft (fordelt på år, den eksporterende medlemsstat og modtagerland)?

3. Hvor store mængder affald i kategori 2 har de 15 EU-medlemsstater eksporteret til tredjelande, siden Basel-konventionen og forordning 259/93/EØF trådte i kraft (fordelt på år, den eksporterende medlemsstat og modtagerland)?

4. Hvor mange overtrædelser er der konstateret i forbindelse med udførsel af affald fra EU-lande til tredjelande, siden Basel-konventionen og forordning 259/93/EØF trådte i kraft, og navnlig:

a) i hvilke medlemsstater?

b) hvilke tredjelande var modtagere?

c) hvilke virksomheder stod bag?

d) hvilke stoffer var der tale om og i hvilket omfang (der ønskes en detaljeret oversigt opdelt på type og vægt)?

e) hvornår fandt de sted (der ønskes en kronologisk oversigt over de konstaterede overtrædelser)?

(1) EFT L 30 af 6.2.1993, s. 1.

Svar

(18.-19. september 2000)

Det af det ærede parlamentsmedlem rejste spørgsmål henhører ikke under Rådets kompetence. Spørgsmål om anvendelsen af Basel-konventionen og forordning 259/93/EØF sorterer enten under medlemsstaterne eller Kommissionen, hver på deres kompetenceområde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3148/00

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. oktober 2000)

Om: Anvendelse af Fællesskabets midler

Den portugisiske virksomhed Electro Moagem do Marco S.A., som har omkring 70 ansatte, har i mere end 70 år været aktiv i inden for fødevarebranchen i Marco de Canaveses i det indre Portugal, hvor der bliver stadig færre industriforetagender.

Det forlyder, at virksomheden, der i 1999 fik tildelt det portugisiske kvalitetsinstituts certifikat, har modtaget millioner af escudos til modernisering. Imidlertid har de ansatte ikke har fået udbetalt deres løn, og virksomheden er truet af konkurs.

Kommissionen bedes derfor oplyse følgende: Kan det bekræftes, at virksomheden Electro Moagem do Marco S.A. har modtaget EF-midler? Hvor store beløb er der tale om? Er der nogen kontrol med anvendelsen, især med hensyn til opretholdelsen af beskæftigelsen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(25. oktober 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.