DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/303

(2004/C 84 E/0351)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0063/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) og Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om: Forbrænding af jernbanesveller

På det grænseoverskridende industriområde Europark, som ligger mellem den nederlandske kommune Coevorden og den tyske kommune Emlichheim, er der planlagt tre forbrændingsanlæg for hhv. slam, husholdningsaffald og jernbanesveller. Den samlede forbrændingskapacitet bliver 720 000 tons om året. I samme proces skal der fremstilles elektricitet (60 megawatt-timer om året), der skal afsættes som »grøn strøm«.

Jernbanesveller er behandlet med træbeskyttelsesmidler såsom tjære og imprægneringssalte og skal (ifølge beslutning 2000/532/EF) behandles som farligt affald. Forbrænding af jernbanesveller er et omstridt anliggende, da der udledes emissioner i luft, jord og vand af fint støv, tungmetaller (krom og arsen), kulbrinter og dioxin.

Desuden er gamle jernbanesveller så voldsomt kemisk forurenet, at de skal behandles som farligt kemisk affald og afgiftes i særlige anlæg.

Initiativtagerne til forbrændingsanlægget vil have tilladelsen på plads inden 20. juni 2004, fordi det efter denne dato ikke længere vil være muligt at opføre affaldsforbrændingsanlæg. Tilladelsen skal være gyldig i tyve år.

Er det også Kommissionens opfattelse, at afbrænding af imprægnerede jernbanesveller ikke bør være tilladt?

Deler Kommissionen den opfattelse, at elektricitet fremstillet ved affaldsforbrænding aldrig må gives betegnelsen »grøn strøm«, da forbrugerne med denne betegnelse gives ukorrekte oplysninger om strømmens oprindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. marts 2004)

Alle anlæg til forbrænding af affald skal opfylde Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 (1). Direktivet omfatter forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg. Ifølge artikel 2, stk. 2, er træaffald, der kan indeholde halogenerede organiske forbindelser eller tungmetaller som følge af behandling med træbeskyttelsesmidler eller overfladebehandling, også omfattet af direktivet. Det betyder, at forbrændingsanlæg til forbrænding af jernbanesveller, der er imprægneret med træbeskyttelsesmidler såsom tjære og creosot, skal opfylde alle kravene i direktiv 2000/76/EF, bl.a. grænseværdier for emission af tungmetaller, dioxiner og furaner samt organisk kulstof i alt (TOC), som kan være relevante for forbrænding af sådant affald. Restriktioner for forbrænding af sådant affald synes ikke nødvendige.

I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet (2) indgår biomasse i definitionen af vedvarende energikilder. Biomasse defineres i direktivet som »den bionedbrydelige del af produkter, affald og rester fra landbrug (omfattende både vegetabilske og animalske stoffer) og skovbrug og fra nærstående industrier samt den bionedbrydelige del af affald fra industri og husholdninger«. Da jernbanesveller er fremstillet af træ, giver definitionen mulighed for, at de kan indgå i produktion af el fra vedvarende energikilder som omhandlet i direktiv 2001/77/EF.

(1) EFT L 332 af 28.12.2000.

(2) EFT L 283 af 27.10.2001.