SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2024/02

af Elizabeth Lynne (ELDR) til Kommissionen

(9. juli 2002)

Om: Anerkendelse af kvalifikationer

Der henvises til en henvendelse fra Trevor Stent, som bor 18, rue de Pontadig, 29520 Châteauneuf-de-Faou, Frankrig. Er Kommissionen klar over, at denne person ikke er blevet givet ligebehandling som lærer i Frankrig på trods af, at han er i besiddelse af en videregående universitetsuddannelse i pædagogik fra Leicester universitet (England), og at dette er i strid med Rådets direktiv 89/48/EØF(1) af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser?

De franske myndigheder ville ikke anerkende hans videregående eksamensbevis i pædagogik. Derfor blev Stent kun ansat med status af vikar til en tilsvarende løn, og hans kontrakt skulle fornyes hvert år. Til sidst lykkedes det ham at blive fastansat. Efter fem års fuldtidsarbejde blev han givet ret til en inspektion, som han bestod, og han er nu blevet fastansat.

I denne forbindelse fik Stent at vide af sin arbejdsgiver (L'Académie de Rennes), at der ikke ville blive taget hensyn til hans erhvervserfaring i England ved beregningen af lønnen, da den ikke stammede fra et fransk gymnasium på trods af, at han havde 25 års erhvervserfaring i undervisning i samme fag (historie på engelsk) af elever i samme aldersklasse.

Vil Kommissionen undersøge denne sag og afgøre, om Trevor Stents rettigheder i henhold til direktiv 89/48/EØF er blevet overtrådt?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at fremme mobilitet og medvirke til at fjerne de resterende hindringer for gensidig anerkendelse af kvalifikationer og erhvervserfaringer?

(1) EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(10. september 2002)

Trevor Stents sag vedrører to særskilte spørgsmål, dels anerkendelse af kvalifikationer, dels anerkendelse af erhvervserfaring. Kommissionen har i øvrigt direkte kontakt med Trevor Stent.

For så vidt angår anerkendelsen af Trevor Stents kvalifikationer og erfaring, er der ikke sket nogen overtrædelse af Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed(1). Der indføres ved dette direktiv en generel ordning for anerkendelsen af kvalifikationer, der kræves for at få adgang til erhverv i de enkelte medlemsstater. Efter direktivet skal myndighederne i det såkaldte værtsland (i dette tilfælde Frankrig) give vandrende arbejdstagere ret til at udøve et givent erhverv på landets område, hvis de har de kvalifikationer, der kræves for at kunne udøve erhvervet i en anden medlemsstat. Den vandrende arbejdstager skal indgive en ansøgning om anerkendelse i den medlemsstat, hvor anerkendelsen ønskes, og klart angive, hvilket erhverv det drejer sig om. Er der væsentlige forskelle mellem erhvervene eller de uddannelser, der giver ret til at udøve erhvervene, kan værtslandet kræve, at den vandrende arbejdstager gennemgår en prøvetid eller aflægger en egnethedsprøve (efter den vandrende arbejdstagers eget valg). Værtslandet skal efter direktivet desuden tage hensyn til den vandrende arbejdstagers erhvervserfaring.

Ifølge de foreliggende oplysninger opnåede Trevor Stent den fornødne anerkendelse for at kunne udøve erhvervet som lærer i Frankrig. De franske myndigheder har med andre ord ikke givet ham afslag på ansøgningen om anerkendelse af hans kvalifikationer.

For så vidt angår det sidste punkt, skal Kommissionen henlede opmærksomheden på sit for nyligt vedtagne forslag til et nyt direktiv om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer(2). Dette forslag er en omfattende revision af alle direktiverne om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, således at de grundlæggende betingelser og garantier bibeholdes, samtidig med at strukturen forenkles, og ordningen kommer til at fungere bedre. Det er også hensigten med forslaget, at betingelserne for den grænseoverskridende udveksling af tjenesteydelser skal være mindre restriktive end betingelserne for etableringsfrihed, hvilket yderligere øger fleksibiliteten på arbejds- og tjenestemarkedet.

For så vidt angår anerkendelsen af erhvervserfaring, synes de franske myndigheder at have overtrådt EU-retten, eftersom de ved fastsættelsen af Trevor Stents løn har nægtet at tage hensyn til hans erhvervserfaring som lærer i Det Forenede Kongerige. I overensstemmelse med Domstolens retspraksis(3) mener Kommissionen, at EF-traktatens artikel 39 og artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet(4) skal fortolkes således, at de franske myndigheder ved fastsættelsen af løn skal tage hensyn til EU-arbejdstageres tidligere ansættelsesperioder af tilsvarende art i en anden medlemsstat på lige fod med erfaring opnået i Frankrig. De franske myndigheder skal derfor betragte Trevor Stents erhvervserfaring som tilsvarende ansættelsesperioder i Frankrig, som ville blive taget i betragtning ved fastsættelsen af løn. I det omfang perioderne er sammenlignelige, skal de tages tilsvarende i betragtning.

Kommissionen har indledt en traktatbrudssag mod Frankrig om dette spørgsmål og er i færd med at evaluere de franske udkast til lovgivning, som tager sigte på at bringe de franske bestemmelser i overensstemmelse med EU-retten.

Kommissionen har gjort følgende generelle bestræbelser for at afhjælpe de hindringer, der står i vejen for anerkendelsen af erhvervserfaring og anciennitet. Da problemet findes i mange medlemsstater, har Kommissionen i øjeblikket traktatbrudssager mod flere medlemsstater. Kommissionen drøfter også sagen med medlemsstaterne inden for rammerne af en arbejdsgruppe bestående af generaldirektørerne for den offentlige forvaltning (det mellemstatslige samarbejde). Desuden bistår Kommissionen mange borgere med rådgivning om disse spørgsmål.

For at øge mobiliteten i almindelighed har Kommissionen for nylig vedtaget en aktionsplan vedrørende kvalifikationer og mobilitet(5), som følger op på tidligere rapporter og tekster om fri bevægelighed(6).

(1) EFT L 19 af 24.1.1989.

(2) KOM(2002) 119 endelig udg.

(3) Sag C-15/96 (Schöning), Sml. 1998 I, s. 47, sag C-187/96 (Kommissionen mod Grækenland), Sml. 1998 I, s. 1095, og sag C-195/98 (Österreichischer Gewerkschaftsbund), Sml. 2000 I, s. 10497.

(4) EFT L 257 af 19.10.1968.

(5) KOM(2002) 72 endelig af 13.2.2002.

(6) Rapporten fra Ekspertudvalget for Fri Bevægelighed for Personer (den såkaldte Veil-rapport) fra 1997, Kommissionens handlingsplan for arbejdskraftens frie bevægelighed (KOM(1997) 586), meddelelsen om nye arbejdsmarkeder i EU, der er åbne for alle og giver adgang for alle (KOM(2001) 116).