ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/904

(2004/C 78 E/0955)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4049/03

af Francesco Speroni (NI) til Kommissionen

(7. januar 2004)

Om: Produkter der indeholder genetisk modificerede organismer

Findes der en bestemmelse, hvorefter offentlige restauranter er forpligtet til at angive brugen af produkter, der indeholder genetisk modificerede organismer i mængder, der overskrider det forskriftsmæssigt fastsatte loft?

Finder Kommissionen i benægtende fald, at der bør udarbejdes en bestemmelse, hvori der fastsættes en sådan forpligtelse ud fra hensynet til såvel korrekt handelspraksis som fødevaresikkerheden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. februar 2004)

Hverken den gældende EU-lovgivning (1) eller forordning (EF) nr. 1829/2003 (2), som finder anvendelse fra april 2004, indeholder bestemmelser om, at restauranter og storkøkkener skal angive det ved mærkning, hvis de anvendte fødevarer består af genetisk modificerede organismer eller indeholder genetisk modificerede organismer.

De nye regler for mærkning af fødevarer, som indeholder genetisk modificeret materiale, og nærmere bestemt artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1829/2003, finder anvendelse på fødevarer, der som sådanne leveres til den endelige forbruger eller storkøkkener. Disse bestemmelser gælder således kun for fødevarer, der leveres ubearbejdet fra storkøkkener til forbrugerne. Hvis de pågældende fødevarer er blevet forarbejdet eller tilberedt, gælder mærkningskravene imidlertid ikke.

Artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1829/2003 åbner mulighed for via en udvalgsprocedure at fastsætte særlige regler vedrørende de oplysninger, som skal gives af storkøkkener, der leverer mad til den endelige forbruger. Der er ikke i øjeblikket planlagt initiativer i henhold til denne bestemmelse.

Det bredere spørgsmål om, hvilke oplysninger restauranterne bør give til forbrugerne, behandles inden for rammerne af den generelle revision af lovgivningen om mærkning af levnedsmidler.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 49/2000 af 10. januar 2000 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1139/98 om obligatorisk anførelse af andre end de i direktiv 79/112/EØF foreskrevne oplysninger på mærkningen af visse levnedsmidler, der er fremstillet på grundlag af genetisk modificerede organismer, EFT L 6 af 11.1.2000.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 af 22. september 2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer (EØS-relevant tekst), EUT L 268 af 18.10.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/48

(2004/C 84 E/0054)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3060/03

af Philip Claeys (NI) til Kommissionen

(17. oktober 2003)

Om: Omkostningerne ved et eventuelt tyrkisk EU-medlemskab

Østeuropa-instituttet i München har beregnet, at et eventuelt tyrkisk EF-medlemskab i begyndelsen ville koste 5,2 mia. EUR årligt. Dette beløb ville stige til 14 mia. EUR årligt, når Tyrkiet var fuldt integreret i EU.

Ligger Kommissionen inde med resultaterne (som er foreløbige) af denne undersøgelse?

Har Kommissionen lavet egne beregninger over omkostningerne ved et eventuelt tyrkisk EU-medlemskab? Hvilke resultater er den i bekræftende fald nået frem til? Hvordan er forholdet mellem omkostningerne ved et eventuelt tyrkisk EU-medlemskab og omkostningerne ved de ti fremtidige medlemsstaters medlemskab?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(7. november 2003)

Kommissionen er bekendt med den undersøgelse, som det ærede medlem henviser til, men den kender ikke resultaterne i detaljer. Sådanne skøn afhænger af et stort antal hypoteser, såsom det eventuelle tiltrædelsestidspunkt, de økonomiske vækstrater og resultatet af tiltrædelsesforhandlingerne. Kommissionen mener derfor ikke, at det vil være muligt at foretage en så detaljeret opstilling af forskellige hypoteser, som ville være nødvendig, hvis der skulle foretages en sådan form for beregning.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/419

(2004/C 88 E/0426)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2576/03

af Philip Claeys (NI) til Kommissionen

(6. august 2003)

Om: Enlargement Weekly kun på engelsk

Kommissionens websted henleder med rette opmærksomheden på den udvidelsesproces, Unionen i øjeblikket befinder sig midt i. Udvidelsen har endda fået sin egen separate åbningsside med bl.a. en Enlargement Weekly. Efter eget udsagn giver dette nyhedsbrev en oversigt over den aktuelle situation med hensyn til Den Europæiske Unions udvidelse, meddeler, hvem der laver hvad inden for EU, i institutionerne og kandidatmedlemslandene, og oplyser, hvorledes de vigtigste problemer gribes an.

I modsætning til resten af webstedet, der, som det hører sig til, er skrevet på samtlige Unionens officielle sprog, er Enlargement Weekly imidlertid kun til rådighed på engelsk.

Hvad skyldes denne begrænsning?

Har Kommissionen planer om at oversætte det pågældende nyhedsbrev? Fra hvornår vil i bekræftende fald de pågældende tekster være til rådighed på de andre officielle EU-sprog?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(15. september 2003)

Lige fra DG for Udvidelse lancerede sit websted i 2002, har det lagt vægt på at øge webstedets flersprogede karakter. Man bestræbte sig i første omgang på at levere forsiderne, de vigtigste tekster og de dele af webstedet, der ikke undergår løbende ændringer — som størstedelen af siderne vedrørende udvidelsesprocessen — på alle EU-sprogene. Denne proces er stadig i gang. »Enlargement Weekly Newsletter«, som det ærede medlem henviser til, er ikke et officielt Kommissionsdokument, men er — som angivet nederst på websiden — et af elementerne i kommunikationsstrategien om udvidelsen, som Kommissionen stiller til offentlighedens rådighed. Det udkommer hver mandag, og har til formål at give en løbende og hurtigt tilgængelig redegørelse for de vigtigste udviklinger i udviklingsprocessen. Et resumé af de væsentligste punkter sendes den følgende dag med e-mail til dets ca. 20 000 abonnenter rundt omkring i verden. Nyhedsbrevet skal derfor kunne produceres hurtigt, og det ville uvægerligt blive forsinket og meget dyrere, hvis det skulle udgives på mere end et sprog. Det er alene af disse grunde, at der kun anvendes et sprog i dette specifikke tilfælde.

Der er ikke planer om at udgive nyhedsbrevet på andre sprog.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/854

(2004/C 78 E/0907)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3750/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Life III-programmet til Firenze Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1049/03 (1), hvori der spurgtes, om Firenze Kommune havde forelagt projekter som led i Life III-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der var blevet forelagt projekter, men at der ikke var blevet bevilget støtte hertil.

Kan Kommissionen oplyse, af hvilken årsag de forelagte projekter blev anset for uegnede?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(20. januar 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem, at de to forslag, som Firenze Kommune forelagde under LIFE III-programmet for 2002, ikke er blevet samfinansieret.

Forslag LIFE02 ENV/IT/000074 opfyldte ikke kriterium 3 om »sammenhæng og kvalitet«. Forslagsstilleren blev underrettet herom ved Kommissionens brev af 2. september 2002.

Selv om forslag LIFE02 ENV/IT/000087 opfyldte udvælgelseskriterierne, opnåede det ikke en karakter, der var høj nok til at komme i betragtning med henblik på samfinansiering, sammenlignet med andre projektforslag. Forslagsstilleren blev underrettet herom ved brev af 2. september 2002.

Firenze Kommune forelagde ingen forslag i hverken 2000 eller 2003.

(1) EUT C 280 E af 21.11.2003, s. 104.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/525

(2004/C 78 E/0546)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3341/03

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(12. november 2003)

Om: Albanien

Kan Kommissionen oplyse, om observatørerne ved det seneste valg i Albanien har bemærket uregelmæssigheder af betydning? Kan Kommissionen særligt oplyse følgende:

— Er de nye valglister som følge af de mange klager blevet rettet tilstrækkeligt tidligt til at sikre gennemsigtighed og deltagelse i forbindelse med valghandlingen?

— Er proceduren for den ny sammensætning af den centrale valgkommission blevet overholdt fuldt ud?

— Er oppositionens rettigheder blevet respekteret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(23. december 2003)

Der blev observeret betydelige mangler ved det sidste lokalvalg i Albanien, især i perioden efter valghandlingerne og resultaternes offentliggørelse. Omvalget i Himara-området den 16. november viste, at Albanien stadig må gøre en betydelig indsats for at sikre, at valgnormerne bliver overholdt på alle områder. I begyndelsen af december anmodede udvalget til valgs prøvelse i Albanien om omvalg på 118 valgsteder i hovedstaden Tirana (over 30 % af byens valgsteder). Omvalget finder sted den 28. december.

Et større problem i forbindelse med valget har været listerne over vælgerne. På oppositionspartiernes anmodning foretog den centrale valgkommission i sidste øjeblik nogle ændringer på disse lister. Men ændringerne var ikke tilstrækkelig omfattende til at sikre tilfredshed med listernes nøjagtighed. Ændringerne blev desuden foretaget for sent, og vælgerne fik ikke ordentlig underretning om dem. Det skabte en vis forvirring på valgdagen.

Valgkommissionens omorganisering lige inden valget var også et kontroversielt spørgsmål. Selv om den tilsyneladende har indtaget en nogenlunde afbalanceret holdning under valghandlingerne, kaster den seneste beslutning fra udvalget til valgs prøvelse angående valget i Tirana en skygge over valgkommissionens arbejde.

Der er blevet gjort en stor indsats for at respektere oppositionens rettigheder, og der er blevet anvendt appelprocedurer. Kravet om omvalg i Tirana og valgkommissionens beslutning om at ændre resultaterne i Himara som følge af alvorlig manipulation er gode eksempler. Men det er klart, at det er nødvendigt, at alle politiske aktører i Albanien i langt højere grad må være indstillet på og føle sig forpligtet til at sikre vellykkede demokratiske valg i landet.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/451

(2004/C 78 E/0475)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3265/03

af Maria Sanders-ten Holte (ELDR) til Kommissionen

(29. oktober 2003)

Om: Infopoints og andre informationskontorer

I sin beslutning af 13. marts 2002 opfordrede Europa-Parlamentet de europæiske institutioner til at give de eksisterende informationsnetværk, herunder Infopoints og andre informationskontorer, mere og bedre støtte. Den 10. april 2003 påpegede Europa-Parlamentet i en senere beslutning, at det var afgørende i 2004 at yde en ekstra indsats, når det gjaldt kommunikation og information om den europæiske politik.

Disse Infopoints og informationskontorer er de informationsmuligheder, som er tættest på befolkningen. I betragtning af det forestående direkte valg, udvidelsen og den nye europæiske forfatning i 2004 er det af største betydning, at netop disse centre kan køre på fuld kraft. Alligevel har Kommissionen vedtaget at indstille støtten til centrenes arbejde med virkning fra 1. januar 2004.

Kan Kommissionn anføre, hvorfor den pr. 1. januar 2004 indstiller de årlige tilskud til arbejdet i Infopoints og andre informationskontorer?

Har Kommissionen nogen fornuftig begrundelse for at gøre dette med så kort varsel?

Tilsigter Kommissionen en overgangsordning for at hjælpe de enkelte Infopoints og andre informationskontorer gennem det vanskelige år, som 2004 bliver?

Hvornår påtænker Kommissionen at forelægge konkrete forslag om den fremtidige støtte til informationscentrene?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/382

(2004/C 88 E/0388)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2077/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(24. juni 2003)

Om: EU-støtte til torturofre

Jeg har fra en række organisationer, der støtter torturofre, modtaget foruroligende oplysninger, der beretter om, at de bevillinger, der tidligere er blevet afsat til dem som hjælp til disse ofre, er blevet skåret ned med ca. 45 % i 2002.

Som følge af denne nedskæring er henved 30 rehabilitationscentre i ca. 20 lande i fare for at lukke eller skære drastisk ned på den hjælp, de yder.

I følge disse organisationer skal denne nedskæring skyldes en ændring i Kommissionens politik, idet den skulle have besluttet at lægge større vægt på forebyggelse på bekostning af rehabilitation.

Kan Kommissionen bekræfte disse oplysninger?

Er Kommissionen klar over hvilke skader, denne ændring af dens politik medfører?

Har Kommissionen oplysninger om, hvilke midler der er nødvendige for at videreføre de rehabilitations-projekter, som er igangsat med EU-finansiering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(6. august 2003)

I svaret på skriftlig forespørgsel E-1858/03 fra Proinsias De Rossa (1) er der givet en omfattende redegørelse for situationen vedrørende finansieringen af rehabiliteringsforanstaltninger for torturofre i 2002 og 2003.

Herudover arbejder Kommissionen for indeværende med programmeringen af Det Europæiske Initiativ for Demokrati og Menneskerettigheder fra 2004. Der blev indkaldt til et særligt seminar for ngo'er den 14. juli 2003 (hvor der også var adskillige medlemmer fra Parlamentet til stede) med henblik på at udstikke retningslinjerne for den fremtidige finansiering, inkl. tortur.

(1) Se side 48.
1.

Den 15. oktober 2003 inviterede det græske landbrugsministerium eksperter til at deltage i en workshop for at drøfte udbruddet for nylig af udtørring af pinjetræer specielt i regionen Attika. De konkluderede, at der ikke er nogen direkte årsags/virkningssammenhæng mellem tilstedeværelsen af insektet martsalina hellenica og udtørringen af pinjetræer af Pinus-arten, men at udtørringen er en sekundær skade, der forårsages af bl.a. klimatiske faktorer. Efter Kommissionens opfattelse foregår den forsætlige udbredelse af M. hellenica kun i pinjeskove i Grækenland og Tyrkiet.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/108

(2004/C 78 E/0108)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2380/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(18. juli 2003)

Om: Nye virksomheder

Hvor stor en andel af den erhvervsaktive befolkning er efter Kommissionens skøn beskæftiget i nye virksomheder — uanset definitionen — i de enkelte medlemsstater, EU som helhed og De Forenede Stater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(12. september 2003)

På nuværende tidspunkt foretages der ikke på EU-plan nogen regelmæssig indsamling af data om nye virksomheder eller antallet af ansatte i sådanne virksomheder. Derfor har Generaldirektoratet for Erhvervspolitik og Eurostat startet en harmoniseret indsamling af virksomhedsdemografiske data i medlemsstaterne. En tabel med de første resultater for referenceåret 2000 omfattende ti medlemsstater sendes direkte til det ærede medlem og Europa-Parlamentets Generalsekretariat.

I de ti medlemsstater, for hvilke der foreligger data, oprettede nye virksomheder i markedsøkonomien ca. 1,5 mio. arbejdspladser, hvilket svarer til ca. 2,8 % af det samlede antal beskæftigede inden for markedsøkonomien i disse medlemsstater. I de fleste medlemsstater skabte især nye virksomheder inden for bygge- og anlægsvirksomhed og forretningsservice et relativt stort antal nye arbejdspladser — henholdsvis 4,7 % og 4,5 % af det samlede antal beskæftigede inden for sektoren. Der gøres opmærksom på, at beskæftigelsesdata for Danmark, Nederlandene og Finland er angivet i fuldtidsækvivalenter (antallet af personer med færre arbejdstimer end standardarbejdstiden for en fuldtidsansat i et år er omregnet til fuldtidsækvivalenter). Dette bør tages i betragtning, når data for de forskellige lande og totalerne for de ti medlemsstater skal sammenlignes.

Generaldirektoratet for Erhvervspolitik og Eurostat har til hensigt at fortsætte denne harmoniserede dataindsamling i medlemsstaterne om oprettelse af nye virksomheder — og udvide dataindsamlingen til at omfatte alle medlemsstater — samt ud over andre indikatorer at undersøge deres betydning for beskæftigelsen. Data om andelen af erhvervsaktive, som er ansat i nye virksomheder, indgår i dataindsamlingsplanen. Resultaterne skal indgå i de strukturelle indikatorer fra og med forårsrapporten 2004.

For De Forenede Stater og Japan foreligger der ikke data om antallet af beskæftigede i nye virksomheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/240

(2004/C 78 E/0243)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3219/03

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(31. oktober 2003)

Om: Anerkendelse af brandregulativer i EU

Med hensyn til brandtestning af tekstiler synes der at herske forvirring om anerkendelse af forskellige standardmærkninger fra EU-lande.

Vil Kommissionen bekræfte, at det britiske standardmærkenummer for brandtestning af tekstil BS5867 PART 2B svarer til det franske mærkenummer M1?

Er den britiske standardmærkning lovligt anerkendt i Frankrig?

Kan Kommissionen oplyse detaljer om den lovgivning i EU som vedrører dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(10. december 2003)

Der er i øjeblikket ingen fællesskabslovgivning, der harmoniserer standarder for brandtestning af tekstiler. Følgelig står det medlemstaterne frit for at vedtage deres egne standarder. Tekstiler er dog i væsentlig grad sikret fri bevægelighed mellem medlemsstater i kraft af princippet om gensidig anerkendelse, der er afledt af EF-Domstolens retspraksis, særligt på baggrund af EF-traktatens artikel 28 og de derefter følgende artikler.

Dette princip forpligter medlemsstaterne til at tillade markedsføring af en vare, der fremstilles eller markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, medmindre det kan bevises, at produktet ikke giver en beskyttelsesgrad af legitim offentlig interesse svarende til den, som garanteres af medlemsstatens egne love eller administrative bestemmelser.

Hvis de franske myndigheder beslutter ikke at tillade markedsføring i Frankrig af produkter, som er i overensstemmelse med britisk standard, er det derfor op til dem at retfærdiggøre et sådant afslag ved at påvise, at produktet ikke yder forbrugeren tilstrækkelig beskyttelse.

Mangel på relevant begrundelse kan i henhold til Domstolens fortolkning udgøre et brud på EF-traktaten.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/15

(2004/C 84 E/0017)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2195/03

af Michael Cashman (PSE) til Rådet

(2. juli 2003)

Om: Varemærkeforfalskning og piratkopiering

Det forventes, at varemærkeforfalskning og piratkopiering vil koste selskaber i EU med internationale aktiviteter mellem 400 og 800 mio. EUR om året på det indre marked og 2 mia. EUR uden for dette. Desuden har medlemsstaterne enorme indtægtstab på grund af smugleri af toldpligtige varer. Kan Rådet forsikre, at spørgsmålet om samarbejde med henblik på at løse dette problem vil blive drøftet på de kommende møder mellem ministrene med ansvar for retlige og indre anliggender og det indre marked?

Svar

(8. marts 2004)

Rådet og Europa-Parlamentet fik i februar 2003 forelagt et forslag til direktiv om foranstaltninger og procedurer til sikring af overholdelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (2003/0024 (COD)).

Forslaget behandles nu indgående af Rådets organer, mens man afventer Europa-Parlamentets udtalelse efter førstebehandlingen (planlagt til november 2003). Rådet kan forsikre Dem om, at det fortsat vil give forslaget den prioritet, det fortjener.

I den forbindelse skal det bemærkes, at Rådet ligeledes den 22. juli 2003 vedtog en forordning om toldmyndighedernes indgriben over for varer, der mistænkes for at krænke visse intellektuelle ejendomsrettigheder, og om de foranstaltninger, som skal træffes over for varer, der krænker sådanne rettigheder (1). Forordningen skal ses som et led i samarbejdet og den gensidige bistand toldmyndighederne imellem på EU-niveau.

(1) EUT L 196 af 2.8.2003, s. 7.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/354

(2004/C 78 E/0373)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0327/03

af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen

(5. februar 2003)

Om: Gennemførelse af forordning (EF) nr. 2560/2001 om grænseoverskridende betalinger i euro

Gennemførelsen af Rådets og Parlamentets forordning (EF) nr. 2560/2001 (1) skaber visse problemer, navnlig med hensyn til at hæve penge inden for eurozonen med kombinerede hæve- og kreditkort, der er udstedt i Portugal.

Jeg blev faktisk konfronteret med denne situation ved at bruge et af disse kort, som man gratis kan hæve penge med i Portugal, hvorimod det for at hæve et beløb på f.eks. 100 EUR i Bruxelles koster 1,83 EUR i provision til tredjemand, 3 EUR i provision til den portugisiske bank, der har udstedt kortet, og 0,19 EUR i stempelgebyr.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende spørgsmål:

— Er denne situation lovlig i henhold til forordning (EF) nr. 2560/2001?

— Er det muligt at opkræve to forskellige bankprovisioner for samme operation?

— Hvis dette er ulovligt, hvilke sanktioner kan der da træffes mod dem, der krænker loven, og hvem kan iværksætte dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(11. marts 2003)

Forordning (EF) nr. 2560/2001 (2) opstiller som princip, at der opkræves lige store gebyrer for nationale betalinger og grænseoverskridende betalinger i euro. Det har siden den 1. juli 2002 været det gældende princip ved elektroniske betalinger i euro på indtil 12 500 EUR og vil fra 1. juli 2003 også gælde for pengeoverførsler.

I henhold til forordningens artikel 3 skal gebyrerne for grænseoverskridende betalinger være de samme som de gebyrer, der opkræves for »tilsvarende nationale betalinger«. Det vil sige, at der f.eks. ved et betalingskort med forskudt debitering vil blive opkrævet de samme gebyrer, uanset om betalingen sker i den medlemsstat, hvor kortudstederen er etableret, eller i en anden medlemsstat.

Dette gælder også for kombikort (f.eks. kort med både debet- og kreditfunktion). Ved brug af sådanne kort bør der for den samme funktion (f.eks. debitering eller kreditering) opkræves de samme gebyrer som i den medlemsstat, hvor kortet er udstedt. De oplysninger, det ærede medlem har forelagt, er imidlertid ikke tilstrækkelige til at fastslå, om der i denne sag er tale om en ukorrekt anvendelse af forordningen.

Bliver forordningen ikke overholdt, er det fastsat i artikel 7, at der bør findes sanktioner, der er »effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning«, og som naturligvis skal anvendes af de nationale organer, som har disse beføjelser. Kommissionen har anmodet det kompetente organ i Portugal om at fremsende disse oplysninger, men den har endnu ikke modtaget noget svar.

(1) EFT L 344 af 28.12.2001, s. 13.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2560/2001 af 19. december 2001 om grænseoverskridende betalinger i euro.