SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1808/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(19. juni 2001)

Om: Ulovlige udgravninger og ulovligt salg af arkæologiske fund i EU's medlemsstater

I det katalog, som var udarbejdet i forbindelse med en udstilling af minoiske oldtidsfund, der fandt sted i Karlsruhe i Tyskland fra den 27. januar til den 29. april 2001, var der bl.a. opført en række vaser, bronzeskulpturer, stempler, halsbånd osv. Velanskrevne arkæologer hævder, at disse objekter stammer fra ulovlige udgravninger på Kreta, og at de nu på uforklarlig vis optræder som værende en del af en samling, der tilhører en privat antikvitetshandler i Basel i Schweiz.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan den forholder sig til ulovlige udgravninger og ulovligt salg af arkæologiske fund, som har antaget uoverskuelige dimensioner i lande, hvor der er gjort særligt mange oldtidsfund, som f.eks. Grækenland og Italien. Hvorledes vil man kunne bremse disse fænomener, som fører til en udplyndring af vort kontinents kulturskatte? Har Kommissionen oplysninger om omfanget af ulovlige udgravninger og ulovligt salg af arkæologiske fund i Grækenland?

Hvilke direkte foranstaltninger vil Kommissionen iværksætte med henblik på at sætte en stopper for strømmen af kulturskatte, der havner i private kunstsamlinger, uden at det land, disse kulturskatte stammer fra, har kendskab hertil? Er det rigtigt, at EU indkasserer en del af den moms på 2,5 %, der pålægges ved salg af antikviteter? Efterprøver Kommissionen, om denne afgift også stammer fra salg af objekter, der hidrører fra ulovlige udgravninger og ulovligt salg af arkæologiske fund?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(11. september 2001)

Kommissionen er bekendt med og opmærksom på de virkninger, hemmelige udgravninger og tyveri af antikviteter har for medlemsstaternes kulturarv, især i de sydeuropæiske lande, men den har ikke nøjagtige taloplysninger om den ulovlige handel. Kommissionen vil imidlertid gerne understrege, at beskyttelse af kulturarv, bl.a. beskyttelse af historiske bygninger og anlæg, sorterer under medlemsstaterne, og at EU kun har en støttende og supplerende rolle i denne forbindelse.

Kommissionen konstaterer, at der er stor forskel på, hvilke midler og strukturer medlemsstaterne sætter ind til bekæmpelse af ulovlig handel med kulturgoder, og at dette område ikke altid prioriteres højt nok i forbindelse med bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og kriminelle netværk.

Kommissionen vil bidrage til at begrænse ulovlig handel ved at forebygge. Til dette formål har den inden for Det Europæiske Forum for Forebyggelse af Organiseret Kriminalitet, der blev startet i maj 2001, sat gang i en diskussion med deltagelse af såvel offentlige myndigheder inden for politiet og forvaltningen af kulturgoder som forsikringsselskaber, handelssektoren og samlere, med det formål at fastlægge en bedre praksis. Dette forudsætter et tættere administrativt og politimæssigt samarbejde på internationalt plan, udveksling af oplysninger om de eftersøgte genstande, forsigtighedsregler ved handel med såkaldte følsomme genstande, samarbejde med myndighederne i det land, hvorfra de ulovligt omsatte genstande stammer, især med hensyn til uddannelse og bevidstgørelse samt information til samlere om de risici, de løber bl.a. i forhold til de internationale konventioner.

Kommissionen kan også meddele det ærede medlem, at kulturgoder, der har været genstand for hemmelige udgravninger eller tyveri, som led i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde kan nyde beskyttelse i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3911/92 af 9. december 1992 om udførsel af kulturgoder(1) og Rådets direktiv 93/7/EØF af 15. marts 1993 om tilbagelevering af kulturgoder, som ulovligt er fjernet fra en medlemsstats område(2). Der foreligger også internationale regler om tilbagelevering mellem de lande, der har ratificeret Unidroit-konventionen fra 1995 om stjålne eller ulovligt udførte kulturgenstande.

Kommissionen bemærker, at der generelt skal betales moms på alle salg af varer og tjenester i EU. Handel med antikviteter er ganske almindelig handel og derfor underkastet moms. Hvis en momspligtig person sælger antikviteter til en EU-borger, opkræves der således moms til den relevante sats. Hvis antikviteterne sælges til personer, der ikke er bosiddende i EU, og eksporteres ud af EU, opkræves der ikke moms. For antikviteter, der importeres til EU og købes af EU-borgere, eller for antikviteter, der købes uden for EU og derefter importeres, skal der betales moms i EU. Hvis antikviteter, der importeres med henblik på videresalg, udelukkende købes med henblik på eksport, opkræves der derimod ikke moms.

Hvad angår momssatsen gælder igen samme princip for antikviteter som for andre varer. Dette betyder, at normalsatsen finder anvendelse, da antikviteter ikke er opført i bilag H til det sjette momsdirektiv(3), der opregner de varer og tjenester, der kan være omfattet af en reduceret sats.

Ikke desto mindre giver det sjette moms-direktiv medlemsstaterne mulighed for at anvende den reducerede momssats (der ikke må være under 5 %) på indførsel af antikviteter, som fastlagt i dette direktivs bilag I. Der findes en liste over de momssatser, medlemsstaterne opkræver på antikviteter, i Kommissionens publikation VAT rates applied in the Member States of the European Community. Dette dokument findes på internetadressen http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/publications/info_doc/taxation/tva/taux_tva-2001-5-1en.pdf.

Kommissionen er ikke kompetent til at undersøge, om en medlemsstats momsindtægter er steget på grund af lovlige eller ulovlige transaktioner.

(1) EFT L 395 af 31.12.1992.

(2) EFT L 74 af 27.3.1993.

(3) Rådets direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, EFT L 145 af 13.6.1977, senest ændret ved Rådets direktiv 2001/41/EF af 19. januar 2001 (EFT L 22 af 24.1.2001).