DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/910

(2004/C 84 E/1005)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0907/04

af Franz Turchi (UEN) til Kommissionen

(24. marts 2004)

Om: Beskyttelse af optometrifaget

I adskillige medlemsstater i EU findes der universitetsuddannede optometrister.

Optometri er et selvstændigt fagområde, der ikke går ind over øjenlægefagets område, eftersom måling af synsfunktionen er en funktionel undersøgelse og ikke en lægelig handling.

Optometrifaget er en naturlig forlængelse af optikerfaget, blot på et fagligt højere niveau, og optometrister arbejder på at bedre folks synsevne gennem forebyggelse, synsgenoptræning, korrektion og forbedring af synsfunktionen.

Vil Kommissionen venligst oplyse, hvad der er blevet gjort for at få den italienske regering til at give de italienske optometrister mulighed for at få en klart defineret profession og erhvervsprofil på linje med deres europæiske kollegaer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. april 2004)

Det ærede medlem spørger, hvad Kommissionen har gjort for at få de italienske myndigheder til at regulere erhvervet som optometrist i Italien, så det kan anerkendes, at italienske optometrister har særlige færdigheder og en særlig erhvervsmæssig status på samme måde som i andre medlemsstater.

Ifølge EF-traktaten har medlemsstaterne stadig det primære ansvar for kvalifikations- og uddannelseskrav. På EU-plan er der fastsat visse minimumskrav til koordinering af uddannelser inden for nogle af de primære erhverv i sundhedssektoren, f.eks. læger (oftalmologer), der er omfattet af direktiv 93/16/EØF (1), men de fleste erhverv, herunder erhvervet som optometrist, er ikke underlagt sådanne krav.

Optometrister er omfattet af direktiv 89/48/EØF (2) om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for videregående uddannelser og direktiv 92/51/EØF (3) om anden generelle ordning, men kun hvis erhvervet er reguleret i værtslandet. Nævnte direktiver regulerer ikke udøvelsen af virksomhed inden for det pågældende erhverv på nationalt plan.

Desuden bør det bemærkes, at erhvervet som optometrist ikke er reguleret i alle medlemsstater, og at den erhvervsmæssige virksomhed kan være forbeholdt andre erhverv. I denne sammenhæng har EF-Domstolen bekræftet i sin afgørelse af 3. oktober 1990 (sag C-61/89, Bouchoucha), at EF-traktatens artikel 43 ikke er til hinder for, at en medlemsstat forbeholder udøvelsen af paramedicinsk virksomhed for personer, der er indehavere af et eksamensbevis som læge.

Da det hovedsagelig er medlemsstaterne, der berøres af og har ansvaret for dette område, og som afgør, hvilke foranstaltninger der bør træffes i overensstemmelse med deres særlige politik på sundhedsområdet og andre politikområder, kan Kommissionen ikke tage affære i en rent national sag.

(1) Rådets direktiv 93/16/EØF af 5. april 1993 om fremme af den frie bevægelighed for læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, EUT L 165 af 7.7.1993.

(2) Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed, EUT L 19 af 24.1.1989.

(3) Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF, EUT L 209 af 24.7.1992.