SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3867/98

af Jan Lagendijk (V) til Kommissionen

(9. december 1998)

Om: Nederlandenes manglende gennemfoerelse af nitratdirektivet

Er det Kommissionen bekendt, at den nederlandske regering i begyndelsen af december 1998 besluttede ikke at overholde det i 1991 under nederlandsk formandskab tilvejebragte nitratdirektiv (91/676/EOEF)(1)? Ifoelge en skrivelse til andetkammeret har den nederlandske regering ikke til hensigt at opfylde nitratdirektivets bestemmelser i 2002. End ikke i 2008 vil Nederlandene opfylde betingelserne i nitratdirektivet, da landet vil gaa ud fra 2,5 koeer pr. hektar. For at opfylde nitratdirektivet har de svenske myndigheder fastsat det maksimale antal koeer pr. hektar til 1,6, og i Danmark har regeringen bestemt, at der i 2003 maksimalt maa vaere 1,7 koeer pr. hektar. Er det korrekt, at en saadan begraensning er noedvendig for at opfylde nitratdirektivet? Mener Kommissionen ikke, at det intensive husdyrhold i Nederlandene paa denne maade opnaar en urimelig oekonomisk fordel over for udenlandske konkurrenter?

Hvornaar forventer Kommissionen, at overtraedelsesproceduren efter artikel 169 ved EF-Domstolen i Luxembourg kan vaere afsluttet? Hvornaar paataenker Kommissionen at kunne indlede overtraedelsesproceduren efter artikel 171 mod Nederlandene, efter at landets regering har besluttet sig for ikke at gennemfoere nitratdirektivet paa behoerig vis, skoent den selv har vedtaget det? Hvornaar forventer Kommissionen, at EF-Domstolen i Luxembourg kan traeffe afgoerelse i en overtraedelsesprocedure efter artikel 171 mod den nederlandske regering for manglende overholdelse af nitratdirektivet? Kan der inden 2002 forventes en afgoerelse fra Domstolen i dette spoergsmaal efter artikel 171? Er Kommissionen villig til at foelge Europa-Parlamentets forslag om fremskyndelse af overtraedelsesprocedurerne efter artikel 169 og 171 over for de medlemsstater, der enten ikke gennemfoerer nitratdirektivet eller ikke gennemfoerer det korrekt (betaenkning af McKenna, vedtaget den 20. oktober 1998 med 446 stemmer for, 44 imod og 13 hverken for eller imod)(2)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(8. februar 1999)

Raadets direktiv 91/676/EOEF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening foraarsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, ogsaa kaldet nitratdirektivet, stiler mod et hoejt miljoebeskyttelsesniveau ved at begraense forureningen med nitrater fra landbruget gennem identificering og udpegning af saarbare zoner, hvor der skal anvendes saerlige programmer og kodekser for godt landmandskab. Dette er noedvendigt for at opnaa drikkevand af god kvalitet og for at forhindre, at nitrater fra landbruget skader miljoeet ved at goere vandet eutroft. Direktivet er obligatorisk i alle medlemsstater, selv om det klart vil faa stoerre virkning for landmaend i de medlemsstater, der har det stoerste nitratproblem (for eksempel paa grund af meget intensiv husdyrproduktion), herunder Nederlandene.

Eftersom medlemsstaternes overholdelse af nitratdirektivet er et af Kommissionens prioriterede omraader, har den indledt overtraedelsesprocedurer mod 12 medlemsstater, der ikke overholder direktivet, herunder Nederlandene. Kommissionen handler saa hurtigt som muligt i hvert enkelt tilfaelde. Hvis Nederlandenes svar paa Kommissionens brev baseret paa EF-traktatens artikel 169 ikke er tilfredsstillende, er det naeste skridt i proceduren at sende en begrundet udtalelse, som normalt giver medlemsstaten en frist paa to maaneder til at overholde bestemmelserne. Hvis medlemsstaten ikke overholder bestemmelserne, kan Kommissionen bringe sagen for Domstolen. Den tid, det tager for Domstolen at traeffe en afgoerelse, er af forskellig varighed. Hvis Domstolens afgoerelse bekraefter, at en medlemsstat ikke har overholdt direktivet, og denne medlemsstat stadig ikke traeffer egnede foranstaltninger, kan Kommissionen indlede overtraedelsesprocedurer baseret paa EF-traktatens artikel 171. Proceduren efter artikel 171 ligner proceduren efter artikel 169 med den vigtige forskel, at Domstolen i sin endelige afgoerelse kan paalaegge medlemsstaten en boede for ikke at have rettet sig efter den tidligere dom. Kommissionen er tilfreds med McKenna-betaenkningen, der viser, at Parlamentet stoetter Kommissionens indsats for at behandle overtraedelsessager effektivt.

Medlemsstater, der ikke overholder nitratdirektivet, kunne principielt opnaa en konkurrencefordel frem for medlemsstater, der overholder direktivet. Men selv om dette skulle vaere tilfaeldet, haenger det eneste brud paa Faellesskabets lovgivning sammen med direktivet, der er baseret paa miljoehensyn. Med hensyn til konkurrencefordelsaspektet kan det bemaerkes, at Kommissionen ved beregningen af beloebet paa den boede, som den kan anmode Domstolen om at give medlemsstaten, kan tage hensyn til den eventuelle oekonomiske fordel, som medlemsstaten kan opnaa, og den konkurrencefordrejning, der kan opstaa ved manglende overholdelse.

(1) EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1.

(2) A4-0284/98.