SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2774/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Eutrofiering og farlige toksiner i ni store søer i Grækenland

Ifølge forskningsresultater fra Aristoteles-universitetet i Thessaloniki har den store udvikling af blågrønalger, også kaldet cyanobakterier, på grund af eutrofiering af vandet i ni græske søer (søerne Kastoria, Ionannina, Volvi, Doirani, Den Lille Presba, Vistonida, Amvrakia, Zazari og Koronia) fremkaldt

fænomenet grønt vand, hvori der produceres toksiner i en mængde, der ligger mange gange over de grænser, som er fastsat af Verdenssundhedsorganisationen (WHO). og som er farlige både for menneskets sundhed, fordi de er kræftfremkaldende og for økosystemet. Flere af de ovennævnte søer (Volvi, Den Lille Presba Vistonida og Koronia) er beskyttet af den internationale Ramsar-konvention.

1. Har Kommissionen kendskab til hele problemets omfang i Grækenland, og hvordan mener den, det skal behandles?

2. WHO har fastlagt beskyttelsesmekanismer til bekæmpelse af toksiner fra cyanobakterier. Hvorledes bliver de anvendt i Grækenlands tilfælde og mere generelt i Den Europæiske Union?

3. Har Kommissionen til hensigt at vurdere resultaterne af forskningsresultaterne fra Aristoteles-universitetet i Thessaloniki for at søge at genoprette søernes vandkvalitet, så at den bliver normal?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(10. december 2001)

1. På baggrund af forskning vedrørende græske vandøkosystemer er Kommissionen blevet bekendt med vandkvalitetsproblemerne i Grækenland, navnlig hvad angår de kendte eutrofieringsproblemer i græske vandområder. Denne forespørgsel vedrører imidlertid toksiske arter (blåalger i ferskvand), hvorom der kun foreligger ringe oplysninger, men der er adskillige undersøgelser i gang i forskellige medlemsstater.

I henhold til fællesskabslovgivningen er vandkvalitetsproblemer omhandlet i adskillige direktiver, såsom direktivet om overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand(1), direktivet om behandling af byspildevand(2), nitratdirektivet(3) med flere. Disse direktiver sigter mod at bevare eller opnå en bestemt vandkvalitet og/eller reducere virkningerne af især næringsstoffer og farlige stoffer på vandområder.

Bestemmelserne i de ovennævnte direktiver kan i denne betydning anses for at være foranstaltninger ved kilden, da de skal beskytte mod fænomener som dårlig vandkvalitet og eutrofiering, der er årsagen til negative miljøvirkninger, f.eks. tilstedeværelse af ekstremt høje koncentrationer af algetoksiner. Den usædvanlige udvikling af blåalger øges ved tilførsel af phosphor, hovedsagelig fra udledning af by- og industrispildevand og gødningsstoffer fra landbruget.

2. Der er i den gældende fællesskabslovgivning ikke fastsat standarder, såsom grænseværdier for toksiner, da problemet endnu ikke var undersøgt, og der endnu ikke var blevet udviklet overvågningsmetoder på det tidspunkt, da direktiverne blev vedtaget. Der findes en henstilling om et eneste toksisk stof (Microcystin, et celletoksisk stof, der beskadiger enzymvirksomhed). Denne standard er ved at indgå i bestemmelserne for drikkevand og badevand i adskillige lande.

I det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FTU) (1998-2002) er der allerede blevet igangsat et tiltag med henblik på at opbygge et europæisk netværk om algetoksinspørsgmålet. En række forskningsprojekter behandler spørgsmål vedrørende udvikling og bekæmpelse af toksisk algevækst i ferskvandsøkosystemer. Cyanotox-projektet sigter mod at udvikle et alarmeringssystem for detektion og overvågning af toksiske cyanbakterier i søer og reservoirer. Photox-projektet er ved at udvikle en ny teknik til fotokatalytisk destruktion af cyantoksiner. Med dette grundlag og efter en vurdering af problemet på europæisk plan og af muligheden for at kendte og avancerede teknikker til at overvåge og fjerne cyantoksiner fra vand, vil Fællesskabet kunne opstille retningslinjer for foranstaltninger mod toksiner i vandøkosystemer, og om nødvendigt opstille grænseværdier for toksiner i fremtidig fællesskabslovgivning.

3. Blandt de agro-miljømæssige foranstaltninger under planen for udvikling i landdistrikter 2000-2006 for Grækenland (forordning (EF) nr. 1257/1999(4)) er der planlagt en særforanstaltning i nogle Natura 2000-områder i det nordlige Grækenland, herunder Vistonida- og Koronia-søerne, der omhandler

landbrugssystemer med lavt input, og som sigter mod at forbedre biodiversiteten i første omgang. Denne foranstaltning skulle ligeledes forbedre vandkvaliteten i disse søer, da den vil bidrage til at reducere forureningen fra landbruget.

Kommissionen samfinansierer også et projekt om udvidelse, forbedring og modernisering af byspildevandsbehandlingssystemerne i byen Ioannina under Samhørighedsfonden. Når det er gennemført, vil det få positive virkninger for Ioannina Sø.

Hvad angår Koronia Sø blev udarbejdelsen af en Master Plan og første fase af dens genetablering ligeledes samfinansieret af Samhørighedsfonden. Næste fase af dette projekt er blevet medtaget i Samhøringhedsfondens gennemførelsesstrategi for perioden 2000-2006.

Der blev også samfinansieret en række projekter med henblik på beskyttelse af biotoper i søerne Volvi, Prespa og Bistonida(5) under den Europæiske Fond for Regionaludvikling i forbindelse med det operationelle program for miljø for perioden 1994-1999. Der er planlagt en forlængelse af disse foranstaltninger i det relevante operationelle program for perioden 2000-2006 og i projekter under Samhørighedsfonden i samme periode. Beskyttelse af biotoper vil også få gunstige virkninger for de ovenfor nævnte søer.

Kommissionen overvejer i de igangværende drøftelser med de græske myndigheder i forbindelse med deres gennemgang eventuelt at udvide de sårbare områder (under direktivet om byspildevandsbehandling) og sårbare zoner (under nitratdirektivet), som i øjeblikket er udpeget til tertiær spildevandsbehandling og handlingsprogrammer i landbrugssektoren for at forebygge tab af næringsstoffer. Forbedringer på dette område ville medføre strengere bestemmelser i udsatte områder og ville være et væsentligt skridt fremad i bekæmpelsen af eutrofierings- og nitratproblemerne i overfladevand og grundvand. Denne forbedring af vandkvaliteten generelt ville også behandle problemet med de høje koncentrationer af toksiner, som optræder som følgevirkning af eutrofiering.

Vurdering af det forskningsarbejde, der er udført i Grækenland, såvel som anvendelse af resultater af fremtidige projekter, henhører under de græske myndigheders ansvarsområde.

(1) Rådets direktiv 75/44/EF af 16. juni 1975 om kvalitetskrav til overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne, EFT L 194 af 25.7.1975.

(2) Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om behandling af byspildevand, EFT L 135 af 30.5.1991.

(3) Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, EFT L 375 af 31.12.1991.

(4) Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger, EFT L 160 af 26.6.1999.

(5) Det operationelle miljøprogram i forbindelse med Rådets støttestruktur for Grækenland.