SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1678/01

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(14. juni 2001)

Om: Transportnet og fysisk planlægning

Der er en klar sammenhæng mellem visse EU-regioners karakter af randområder og graden af deres økonomiske og sociale samhørighed med resten af EU. Det er også klart, at hovedparten af EU's støttemidler på transportområdet går til de mest udviklede og lettest tilgængelige europæiske regioner.

Er der nogen planer om at sikre en højere grad af koordination og sammenhæng mellem transportnettene og den fysiske planlægning i Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(31. juli 2001)

Det er Kommissionens opfattelse, at transportpolitikken og herunder især udviklingen af de transeuropæiske net har stor betydning for den fysiske planlægning, og at den er med til at mindske de regionale forskelle.

I denne sammenhæng understreges det i den anden rapport om den økonomiske og sociale samhørighed(1), at der i halvfemserne er blevet gjort en stor indsats for at sikre, at infrastrukturen i de tilbagestående regioner og i samhørighedslandene udbygges, så den kommer op på niveau med de øvrige regioner og lande, navnlig hvad angår vejnettet. Disse fremskridt er et resultat af EU's strukturbevillinger, herunder investeringerne i transportinfrastrukturen i tilbagestående regioner og i samhørighedslandene.

I en undersøgelse, som Kommissionen har foretaget for nylig, fremgår det klart, at Samhørighedsfondens transportdel har været meget fordelagtig for de dårligst stillede regioner, idet 80 % af midlerne er gået til 20 % af de fattigste regioner, og under 1 % af midlerne er gået til 40 % af de rigeste regioner.

Som eksempel på store projekter kan nævnes broen og tunnelen over Øresund, som forbedrer forbindelsen mellem det centrale EU og de nordiske lande. Selv om der ikke er tale om økonomisk tilbagestående lande, er forbindelsen til disse lande vigtig, hvis man vil sikre den territoriale sammenhæng inden for EU.

Det er således ikke korrekt at sige, at EU-ressourcerne først og fremmest bliver brugt inden for transportområdet i de bedst udviklede og lettest tilgængelige områder i EU.

Kommissionen er i færd med at udarbejde en hvidbog om den fælles transportpolitik og at revidere retningslinjerne for det transeuropæiske transportnet, og i denne forbindelse undersøges det, hvordan man ved hjælp af de transeuropæiske net kan opnå en mere afbalanceret udvikling inden for hele EU-området.

Det har vist sig, at en af grundbetingelserne er en mere ligelig fordeling af transportstrømmene inden for EU-området, og at der derfor samtidig skal gøres en indsats for at aflaste områderne i centrum og inddrage yderområderne i handelsstrømmene. Dette medfører nye behov, f.eks. at der på tværs af grænserne ved hjælp af omfattende infrastrukturarbejder etableres områder, der spænder over naturlige grænser og sikrer en afbalanceret udvikling i kystområder.

I forbindelse med revisionen af retningslinjerne for de transeuropæiske net, som Kommissionen planlægger at fremlægge i løbet af efteråret 2001, vil der blive foreslået en række foranstaltninger, som har til formål at afhjælpe flaskehalsproblemerne, og der vil blive fremsat forslag om et mindre antal store projekter, som også vil bidrage til at opnå dette mål.

Ved hjælp af programmet for oprettelsen af et observationscenter for EU's fysiske og funktionelle udvikling (ORATE) vil det være muligt at uddybe analyserne af, dels om alle regioner har lige adgang til infrastrukturer, dels hvilken territorial virkning transportpolitikken og de transeuropæiske net har.

De første resultater af dette arbejde forventes at foreligge i 2003 og vil således kunne indarbejdes i den noget mere omfattende revision af retningslinjerne for de transeuropæiske transportnet, som Kommissionen planlægger at fremlægge forslag om i 2004. Forslaget vil bl.a. omfatte begrebet højhastighedsveje på havet og sikre, at yderområderne i højere grad knyttes sammen med det øvrige kontinent.

(1) KOM(2001) 24 endelig udg.