SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0258/98

af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen

(13. februar 1998)

Om: Arbejds- og erhvervsudygtighed

Bevarelsen af bruttonationalindkomsten må dog være et vigtigt anliggende for alle EU's medlemsstater. Men det kan kun opnås, hvis der på området sundheds-, forbruger- og arbejdstagerbeskyttelse træffes relevante forebyggende foranstaltninger.

1. Har Kommissionen kendskab til, om arbejds- og erhvervsudygtigheden stiger i de enkelte medlemsstater?

2. Hvis det er tilfældet, hvilke foranstaltninger vil Kommissionen da træffe for at modvirke denne udvikling?

Supplerende svar

afgivet på Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(19. maj 1998)

I forlængelse af svaret af 17. april 1998(1) er Kommissionen nu i stand til at give følgende supplerende oplysninger.

1. Rådet har vedtaget en række direktiver på grundlag af EF-traktatens artikel 118 A, og under henvisning til disse er der indført foranstaltninger, der sigter på at tilskynde medlemsstaterne til at forbedre arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet. Det første, rammedirektiv 89/391/EØF(2), finder anvendelse på alle former for private og offentlige aktiviteter, og arbejdsgiverne pålægges i artikel 9 at føre en liste over arbejdsulykker, der for arbejdstageren har medført arbejdsudygtighed i mere end tre arbejdsdage.

Med udgangspunkt i ovennævnte udarbejder Kommissionen harmoniserede statistikker på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne. Ifølge de seneste oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af vedrørende arbejdsulykker i EU(3), lå antallet af ulykker, der medførte tabt arbejdstid på over tre dage, i 1994 på hen ved 5 mio. i hele EU, hvilket svarede nogenlunde til tallet for 1993. Derudover anmeldtes der i 1994 6 423 arbejdsulykker med dødelig udgang mod 6 316 i 1993, hvilket svarer til en stigning på 1,7 % i absolutte tal. Til trods herfor er der faktisk sket en forbedring i hyppigheden af arbejdsulykker med dødelig udgang pr. 100 000 personer med beskæftigelse i samtlige erhverv, idet tallet faldt fra 5,3 i 1993 til 4,9 i 1994. Hyppigheden er én dødsulykke pr. 7 000 arbejdstagere inden for bygge- og anlægsvirksomhed, landbrug og transport (de såkaldte højrisikosektorer), medens tallet for samtlige erhverv ligger på én dødsulykke pr. 16 000.

Når stigningen i den procentuelle andel af personer med beskæftigelse i perioden 1993-1994 tages i betragtning, kan det af ovenstående udledes, at der er sket en stabilisering i antallet af ulykker, der medfører tabt arbejdstid på over tre dage, og et fald i antallet af dødsulykker.

Det vil være muligt at foretage en mere fuldstændig analyse, når tallene for 1995 foreligger, hvilket vil ske inden for de kommende måneder.

Hvad angår vedvarende invaliditet, er Kommissionen ikke i øjeblikket i besiddelse af harmoniserede oplysninger på EU-plan. Det kan dog nævnes, at Eurostat (en harmoniseret kilde) i 1994 iværksatte en undersøgelse af husholdningerne i EU, hvor de europæiske borgere blandt andet blev spurgt, om de havde problemer med at udøve aktiviteter som følge af kroniske lidelser. Næsten 8 % af de adspurgte EU-borgere på 16 år og derover (EU-12) erklærede, at de følte sig meget generet i deres daglige arbejde som følge af sygdom, handicap eller kroniske fysiske eller psykiske lidelser. 16 % udtalte, at de i et vist omfang følte sig generet i deres arbejde af de samme årsager.

Med hensyn til de ydelser, der udbetales, kan det - under hensyntagen til de indbyrdes forskelle på bedømmelseskriterier og godtgørelsesordninger (offentlige og private) medlemsstaterne imellem - siges, at ydelser i forbindelse med uarbejdsdygtighed i 1995 gennemsnitligt tegnede sig for 8 % af de samlede sociale ydelser(4). Dette beløb svarer til, hvad der udbetales i arbejdsløshedsdagpenge og i familietilskud.

Der er foretaget en analyse af de nationale oplysninger vedrørende førtidspensionering som følge af nedsat erhvervsevne (Danmark, Irland, Østrig, Finland og Det Forenede Kongerige), og denne viser en svagt opadgående tendens i Danmark og Irland, en mere udtalt stigning i Det Forenede Kongerige og Finland og en meget kraftig stigning i Østrig. For Belgien, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene og Sverige foreligger der enten ingen tal, eller disse er mangelfulde.

2. Den mærkbare positive udvikling i antallet af arbejdsulykker viser, at EU's politik til forebyggelse af erhvervssygdomme og arbejdsulykker er begyndt at bære frugt og bør udvikles yderligere.

(1) EFT C 304 af 2.10.1998, s. 63.

(2) EFT L 183 af 29.6.1989.

(3) Kilde: Eurostats "Statistics in Focus - Population and social conditions".

(4) Eurostat: "Living conditions in Europe - Selected social indicators", december 1997.