ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0267/02

af Christopher Beazley (PPE-DE) til Kommissionen

(1. februar 2002)

Om: Forberedelse af Det Europæiske Råds møde i Barcelona

Det Europæiske Råd opfordrede på sit møde i Lissabon i 2000 medlemsstaterne til at sikre, at alle skoler i EU senest ved udgangen 2001 har adgang til Internettet og multimedieressourcer. Er dette mål blevet opfyldt, og hvorledes kontrollerer Kommissionen, om der er sket fremskridt på området?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. marts 2002)

De fleste målsætninger fra Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 blev indført i handlingsplanen for eEurope, som godkendtes på Feira-mødet den 19. og 20. juni 2000. Handlingsplanen identificerer nøgletiltag inden for 11 prioriterede områder. Målsætningerne på uddannelsesområdet dækkes af Unge europæere og den digitale alder.

Opfølgningen på gennemførelsen af eEurope-målsætningerne er baseret på benchmarking af nationale fremskridt ved hjælp af en række indikatorer, som Ministerrådet har fastsat. Indikatorer vedrørende Unge europæere og den digitale alder fokuserer på dækningsgraden for og brug af pc'ere og Internettet i skoler.

Data indsamles gennem årlige Eurobarometer-stikprøveundersøgelser i de 15 medlemsstater. Der blev således gennemført to Eurobarometer-undersøgelser i perioden februar-maj 2001, som omfattede henholdsvis rektorer og lærere. Hovedresultaterne blev fremlagt i en meddelelse om benchmarking af eEurope 2002, som Kommissionen vedtog den 5. februar 2002(1). En nærmere analyse af benchmarking-resultaterne på uddannelsesområdet findes i et af Kommissionens arbejdsdokumenter fra den 2. oktober 2001(2).

2001-undersøgelsen pegede på meget forskellige situationer og fremgangsmåder hvad angår udbyggelsen af og brugsmønstre for pc'ere og Internettet i medlemsstaterne. Undersøgelserne pegede imidlertid på, at udviklingen af nye teknologier er en prioritet i alle medlemsstater. De samlede tal var opmuntrende, og antydede, at medlemsstaterne ville være i stand til at opfylde eEurope målsætningen om at give samtlige skoler i EU Internet-adgang og multimedie-ressourcer inden udgangen af 2001.

I maj 2001 var situationen for adgang til multimedie-ressourcer som følger:

- Næsten samtlige skoler i EU (94 %) brugte pc'ere i uddannelsesøjemed: i 12 medlemsstater var over 90 % af skolerne udstyret med pc'ere til uddannelsesbrug.

- Næsten ni ud af ti EU's skoler (89 %) havde en internetforbindelse: i 10 medlemsstater var over 90 % af skolerne on-line.

- Eleverne havde imidlertid ikke adgang til Internettet i alle skoler med on-line adgang: i 80 % af EU's skoler havde de adgang til pc'ere, der var on-line.

Opdaterede tal vil være til rådighed i foråret 2002. Disse er baseret på en række undersøgelser, der gennemføres i februar 2002.

(1) KOM(2002) 62.

(2) SEK(2001) 1583.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0535/02

af Rainer Wieland (PPE-DE) til Kommissionen

(28. februar 2002)

Om: Anerkendelse af de rettigheder, lektorer i fremmedsprog har opnået i Italien

Efter dommen af 30. maj 1989 i sag 33/88 og af 2. august 1993 i sag C-259/91, C-331/91 og C-332/91 og en første overtrædelsesprocedure (nr. 92/4660), som Kommissionen havde indledt jf. EF-traktatens art. 169 (nu 226), vedtog Den Italienske Republik lov nr. 236 af 21. juni 1995 om ændring af fremmedsprogsundervisningen på italienske universiteter. Efter denne lovs ikrafttræden har Kommissionen modtaget flere klager fra tidligere lektorer i fremmedsprog, der vedrørte påstået diskriminering fra italienske universiteters side. Kommissionen indledte derefter overtrædelsesprocedure mod Den Italienske Republik. Domstolen har i afgørelse af 26. juni 2001 (C-212/99) fastslået, at Den Italienske Republik ikke har overholdt sine forpligtelser, jf. EF-traktatens art. 48 (nu 39), idet den ikke har sikret anerkendelse af de rettigheder, de tidligere lektorer i fremmedsprog har erhvervet.

I tilknytning til disse afgørelser fra Domstolen bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Kan Kommissionen oplyse, om Den Italienske Republik nu har gennemført nationale bestemmelser om anerkendelse af de tidligere fremmedsprogslektorers rettigheder, der er i overensstemmelse med EF-traktatens art. 39?

2. Påtænker Kommissionen, hvis Italien ikke har truffet de til opfyldelse af dommen af 26. juni 2001 (C-212/99) nødvendige foranstaltninger, jf. EF-traktatens art. 228, at indlede sag ved Domstolen med henblik på efterkommelse af den anførte dom og at stille krav om en tvangsbøde, hvis Den Italienske Republik fortsat ikke efterkommer dommen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(4. april 2002)

Kommissionen sendte den 31. januar 2002 en åbningsskrivelse til de italienske myndigheder, hvori den udbad sig oplysninger om de foranstaltninger, som Italien har truffet for at efterkomme Domstolens dom af 26. juni 2001 i sag C-212/99. Hvis Kommissionen finder, at Italien ikke har truffet disse foranstaltninger, eller hvis de trufne foranstaltninger anses for at være utilfredsstillende eller utilstrækkelige, kan Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 228, stk. 2, afgive en begrundet udtalelse.

Hvis Italien undlader at træffe de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme dommen inden den tidsfrist, der er fastsat af Kommissionen, kan denne indbringe sagen for Domstolen på ny.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0377/02

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(19. februar 2002)

Om: Jægeres og krybskytters vilkårlige handlinger

Det er velkendt, at der i Grækenland konstant dræbes et stort antal sjældne trækfugle og andre fuglearter ved skud fra hensynsløse jægere eller krybskytter. Til trods for de vedholdende protester fra græske miljøorganisationer gøres der ikke noget for at begrænse denne barbariske sport, som hvert år koster tusindvis af uskyldige dyr livet, idet det heller ikke skorter på tilfælde, hvor mennesker er blevet alvorligt såret af jagtvåben.

Hvad er Kommissionens holdning til denne fortsatte jagt på sjældne fuglearter i Grækenland? Hvornår regner Kommissionen med, at der kan indføres et forbud mod denne skadelige og bagstræberiske jagtskik? Er jagtsæsonen i Grækenland kortere eller længere end i de øvrige EU-lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(21. marts 2002)

Generelt er det ifølge fællesskabslovgivningen (Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1)) forbudt at dræbe sjældne fugle, og de nationale myndigheder bør træffe alle nødvendige foranstaltninger til at sikre overholdelsen af relevante nationale bestemmelser. På den baggrund skal Kommissionen henlede de græske myndigheders opmærksomhed på det ærede medlems betænkeligheder, som understreger behovet for effektive mekanismer til at kontrollere disse ulovlige handlinger.

I henhold til fugledirektivet er jagt en fuldkommen lovlig handling. Den er imidlertid begrænset til et vist antal arter, der er anført i bilag II til direktivet, og er underkastet de særlige betingelser, som er fastsat i artikel 7. Medlemsstaternes myndigheder skal navnlig i henhold til artikel 7, stk. 4, sikre, at jagt udøves i overensstemmelse med princippet om en fornuftig udnyttelse og en økologisk afbalanceret regulering af de pågældende fuglearter, og at de arter, der er omfattet af jagtlovgivningen, hverken jages i redetiden eller i de forskellige faser af yngletiden eller for så vidt angår trækkende arter ikke jages under deres træk til redebygningsstedet. Kommissionen agter ikke at foreslå et generelt forbud mod jagt, men træffer alle nødvendige forholdsregler, herunder søgsmål, til at sikre, at direktivets krav vedrørende jagt gennemføres korrekt i national lovgivning.

I henhold til ovennævnte principper afhænger jagtsæsonen i de forskellige medlemsstater for de forskellige jagtbare arter af en række faktorer, og især de pågældende arters biologi. Derfor kan der ikke sættes en enkelt fast dato for indledning og afslutning af jagtsæsonen. Det giver følgelig ikke mening at sammenligne jagtsæsonen i Grækenland med andre medlemsstaters. Det bør imidlertid bemærkes, at jagtsæsonen i Grækenland for mange trækkende arter for nylig blev forkortet som følge af et søgsmål fra Kommissionen.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0384/02

af Bernard Poignant (PSE) til Kommissionen

(21. februar 2002)

Om: Kinas tiltrædelse af WTO og overholdelse af menneskerettighederne

På plenarmødet i oktober i Strasbourg sidste år vedtog Europa-Parlamentet betænkning af Per Gahrton om Kinas tiltrædelse af Verdenshandelsorganisationen (A5-0366/2001). Det er i alles interesse at optage dette land i Verdenshandelsorganisationen. Følgevirkningerne vil efter alt at dømme kun gavne den kinesiske befolkning. Forespørgeren antager, at samme logiske tankegang ligger bag beslutningen om at afholde De Olympiske Lege i Peking i 2008.

Der er imidlertid bekymring at spore hos vore medborgere. Det internationale samfunds accept af det kinesiske kommuniststyre må ikke få os til at glemme de krænkelser af menneskerettighederne, som styret dagligt begår. Dødsstraf, tortur, vilkårlig fængsling, etc. er ikke noget usædvanligt.

Hvis Kina tiltræder WTO-systemet, skal landet rette sig efter reglerne. En af disse vedrører den almindelige GATT-overenskomst fra 1947, hvor artikel 20 omhandler undtagelser fra overenskomsten, bl.a. hvad angår import af varer, som er fremstillet i fængsler.

I praksis dømmes mange kinesere til tvangsarbejde, hvor de er nødt til at fremstille eksportvarer.

Den Europæiske Union har pligt til at være på vagt i denne sag. Hvordan agter Kommissionen at forholde sig ved behandlingen af dette spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(18. marts 2002)

Kommissionen deler fuldt ud det ærede medlems bekymring med hensyn til tvangsarbejde og fængselsarbejde.

Respekten for menneskerettighederne, herunder grundlæggende arbejdstagerrettigheder, er globalt set et prioriteret mål for Kommissionen. I sin meddelelse Fremme af grundlæggende

arbejdstagerrettigheder og forbedring af de sociale styringssystemer i en globaliseret økonomi(1) fremlagde den faktisk en samlet strategi for fremme af grundlæggende arbejdstagerrettigheder i forbindelse med globalisering. Strategien foreslår initiativer på internationalt og europæisk plan i alle eksterne forbindelser og i ILO for at sikre anvendelsen af grundlæggende arbejdstagerrettigheder.

For så vidt angår handelspolitik foreslås der i meddelelsen en fremgangsmåde med incitamenter gennem en styrkelse af den sociale incitamentsordning i den generelle præferenceordning (GSP). Rådet vedtog den reviderede GSP-ordning i december 2001 og har således bekræftet denne fremgangsmåde.

Hvad mere specifikt angår arbejde i fængsler pegede det ærede medlem korrekt på artikel XX i GATT, der tillader, at der træffes handelsforanstaltninger over for arbejde i fængsler. Kinas tiltrædelse af WTO giver faktisk øget gennemsigtighed for handelspraksis i forbindelse med arbejde i fængsler. Kommissionen vil overvåge situationen i Kina i lyset af WTO-bestemmelserne og vil tage skridt som fornødent.

(1) KOM(2001) 416 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0151/02

af Jan Andersson (PSE) og Hans Karlsson (PSE) til Kommissionen

(1. februar 2002)

Om: Virksomhedslukning i forbindelse med strukturstøtte den svenske virksomhed Gislaved

Firmaet Continental har besluttet at standse sin produktion af bildæksmærket Gislaved i Sverige. Beslutningen indebærer, at ca. 800 ansatte bliver arbejdsløse. Desuden får det direkte konsekvenser for en række personer, der udfører opgaver for dette firma. Her kan bl.a. nævnes virksomheder, der transporterer firmaets produkter. Men virksomhedslukningen kommer også indirekte til at påvirke handlen og andre servicefunktioner i samfundet, både kommercielle og offentlige tjenester, og dermed forsvinder yderligere en række arbejdspladser. Baggrunden for virksomhedslukningen siges at være, at firmaet ved at flytte produktionen til Portugal kan få støtte fra EU. Det siges, at denne støtte indebærer, at flytningen af produktionen bliver kommercielt lønsom, hvilket ellers ikke ville have været tilfældet. På baggrund af ovenstående spørger jeg Kommissionen:

1. Er det rigtigt at bruge EU-strukturstøtte til at flytte produktion og arbejdspladser fra en medlemsstat til en anden?

2. Er Kommissionen i bekræftende fald indstillet på at tage initiativ til en revision af disse regler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(1. marts 2002)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på mundtlig forespørgsel H-0009/02, H-0031/02 og H-0040/02 fra henholdsvis Jonas Sjöstedt, Per Gahrton og Olle Schmidt i Parlamentets spørgetime den 1. februar 2002(1).

(1) Skriftligt svar af 5. februar 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0414/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(21. februar 2002)

Om: Anvendelighed i EU-staterne af schweizisk kampagne til beskyttelse af babyer mod at blive rystet

1. Er Kommissionen bekendt med, at det i Schweiz har vist sig, at stressede forældre til tider uoverlagt ryster derers skrigende babyer, og at dette på grund af babyernes endnu uudviklede halsmuskler synes at medføre, at en fjerdedel dør og tre fjerdedele får varige skader?

2. Råder Kommissionen over tilsvarende data fra EU's medlemsstater eller over nationale data, der dokumenterer et problem svarende til det schweiziske?

3. Er Kommissionen bekendt med kampagnen Schütteln Sie nie ein Baby (ryst aldrig en baby), der på grund af opmærksomheden omkring det i spørgsmål 1 anførte problem nu gennemføres i Schweiz?

4. Hvorledes mener Kommissionen at kunne bidrage til en tilsvarende opmærksomhed omkring dette problem og til hindring af yderligere skader på småbørn i EU's 15 medlemsstater?

Kilde: Radio 1 Journaal Nederland, 25. januar 2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(26. marts 2002)

1. Kommissionen er bekendt med begrebet ruskevold (Shaken Baby Syndrome) og med, at der foreligger internationale undersøgelser heraf, herunder den schweiziske rapport om problemets epidemiologi.

2. Der findes ingen sammenlignelige data om incidensen i Fællesskabet. I forbindelse med en undersøgelse (udført af Ludwig Bolttzmann Institut für kinderchirurgische Forschung) blev der på et østrigsk hospital (Sozial Medizinisches Zentrum (SMZ) Ost, Wien) retrospektivt analyseret en række lægejournaler. Ud af omkring 30 000 patienter på børneambulatoriet konstaterede man i 45 tilfælde børnemishandling, hvoraf to sandsynligvis var forårsaget af ruskevold. Der står i den schweiziske rapport, at det typisk er spædbørn med en gennemsnitsalder på ca. fem måneder, der udsættes for ruskevold.

Det hedder videre i den schweiziske rapport, at forholdet drenge/piger er 3 til 2. I tre fjerdedele af tilfældene udøves ruskevolden af mænd; i 50 % af tilfældene var det forældrene,

der rystede barnet, og i 17 % af tilfældene var det moderens partner eller babysitteren. Ifølge amerikanske undersøgelser dør omkring en fjerdedel af de børn, der har været udsat for rystning, fra nogle få dage til flere uger efter denne vold. Af de overlevende børn får tre fjerdedele ifølge amerikanske kilder varige men.

3. Kommissionen er bekendt med det schweiziske arbejde og er i kontakt med de pågældende schweiziske institutioner. Der udføres ligeledes arbejde på dette område i medlemsstaterne, f.eks. stilles der informationsmateriale til rådighed for forældre i Tyskland, Skotland og Frankrig.

4. Et af målene med det nye program for Fællesskabets indsats for folkesundheden, der forventes vedtaget senere i 2002, er, at der skal tages fat i sundhedsdeterminanterne gennem en række sundhedsfremmende og sygdomsforebyggende foranstaltninger. Forebyggelse af børnemishandling bliver et af de indsatsområder, som Kommissionen vil foreslå for det udvalg, der i den kommende tid skal udforme programmet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0085/02

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(25. januar 2002)

Om: Offentlighedens adgang til Europas naturområder

Er det Kommissionens hensigt at fremme lovgivningen om udvidelse eller beskyttelse af offentlighedens ret til adgang til Europas naturområder, og navnlig til særligt bevaringsværdige områder under Natura 2000-programmet (om muligt uden risiko eller skade for arter, der kræver beskyttelse)?

Har Kommissionen kendskab til, at medlemsstaterne har taget fælles ikke-lovgivningsmæssige initiativer til fremme af denne målsætning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(1. marts 2002)

Kommissionen har ikke til hensigt at fremme en lovgivning, som udvider offentlighedens ret til adgang til naturområder i Fællesskabet. Der findes ingen relevante artikler i EF-traktaten, der giver Fællesskabet kompetence på dette område. Kommissionen vil dog gerne virke til fremme for en øget offentlig bevidsthed om og profitering af Natura 2000-lokaliteter, forudsat at dette ikke griber forstyrrende ind i naturbeskyttelsesværdierne. Mange projekter, der er blevet finansieret som led i LIFE-Natur-programmet, har indbefattet vigtige komponenter i form af faciliteter for de besøgende samt forvaltningen heraf, f.eks. besøgscentre, natur- og gangstier samt gæsteinformation og undervisningsmateriale.

I forbindelse med dette års grønne uge støtter Kommissionen i samarbejde med Eurosite, den paneuropæiske sammenslutning af naturforvaltningsorganisationer, et program med grønne dage, hvor de ansvarlige for forvaltningen af Natura 2000-lokaliteter opfordres til at foranstalte arrangementer i deres lokaliteter med sigte på den brede offentlighed. Formålet hermed er at øge offentlighedens bevidsthed om betydningen af hver enkelt lokalitet og Natura 2000-nettet som helhed. Afhængigt af resultaterne heraf vil Kommissionen tage stilling til, om det eventuelt skal gøres til en årligt tilbagevendende begivenhed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0266/02

af Sir Robert Atkins (PPE-DE) til Kommissionen

(1. februar 2002)

Om: Forberedelse af Det Europæiske Råds møde i Barcelona

Det Europæiske Råd opfordrede på sit møde i Lissabon i 2000 medlemsstaterne til sammen med Kommissionen at arbejde på at indføre større konkurrence i accessnet inden udgangen af 2000

og afskaffe bundtning på abonnentlinjerne for at medvirke til at nedbringe udgifterne ved brug af Internettet betydeligt. Hvilke omkostningsreduktioner er der opnået i forbindelse med brugen af Internettet i EU efter topmødet i Lissabon?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(6. marts 2002)

Det Ærede Medlem og Europa-Parlamentets sekretariat vil få tilsendt en liste med internetadgangspriser i medlemsstaterne pr. marts 2000, på tidspunktet for Det Europæiske Råds møde i Lissabon (23.-24. marts 2000) og pr. august 2001, som er de senest tilgængelige data. Dataene viser, at priserne i EU er faldet 19-27 % alt afhængig af hvor intensivt internetbrugen er. Blandt de fire sæt data anses 20-timers brug uden for spidsbelastningstidspunkter og 40 timers brug på spidsbelastningstidspunkter som de mest relevante tal, idet førstnævnte svarer til en typisk privatbruger og sidstnævnte til en typisk erhvervsbruger.

Det Ærede Medlem bør imidlertid være opmærksom på, at det ikke er realistisk at foretage en omfattende analyse af internetadgangspriser som følge af den store variation i takstordninger for internetopkald og abonnementer hos internetudbydere. Dataene i ovennævnte liste vedrører de laveste takster fra de største teleoperatører for hver brugerprofil, i henhold til OECD's metodologi. Priserne fra alternative teleoperatører og internetudbydere kan variere fra de angivne takster og kan især være lavere.

Det bør også erindres, at Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2887/2000 af 18. december 2000 om ubundtet adgang til abonnentledninger(1) først trådte i kraft i begyndelsen af 2001. Da det tager tid for konkurrenter at investere i udstyr og etablere deres infrastruktur, vil virkningen af den ubundtede adgang på priserne først kunne ses senere. I den syvende gennemførelsesrapport(2) understregede Kommissionen også, at interessen for de ubundtede abonnentledninger i EU har skuffet. I den forbindelse bør det bemærkes, at andre regulative eller markedsmæssige tiltag, f.eks. indførelsen af samtrafikudbud til enhedstakst, kan påvirke priserne på internetadgang. Kommissionen følger udviklingen nøje, især i lyset af dens intentioner om at fremme bredbåndsforbindelser.

(1) EFT L 336 af 30.12.2000.

(2) KOM(2001) 706 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0019/02

af Marco Cappato (NI) til Kommissionen

(14. januar 2002)

Om: Respekt for de borgerlige og politiske rettigheder i Den Demokratiske Folkerepublik Laos

Den 15. februar 2001 vedtog Europa-Parlamentet en uopsættelig beslutning(1), som blev sendt til Kommissionen, og hvori der henvistes til situationen for samvittighedsfanger i Laos, heriblandt fem medlemmer af Bevægelsen af 26. oktober 1999, Keuakoun, Sisa-At, Phengphanh, Chanmanivong og Keochay, der blev

tilbageholdt den pågældende dato, og som siden har været forsvundne, og de laotiske myndigheder opfordredes til at løslade alle samvittighedsfanger og garantere dem den ubetingede udøvelse af deres grundlæggende rettigheder samt garantere de borgerlige og politiske rettigheder gennem ratificering og gennemførelse af FN's konventioner herom.

Kommissær Patten, der på Kommissionens vegne besvarede forespørgsel P-3175/01(2), erklærede den 6. december 2001, at Kommissionen igen vil fastslå nødvendigheden af, at respekten for de borgerlige og politiske rettigheder i Laos øges.

1. Hvorledes agter Kommissionen konkret at efterkomme kravene i Europa-Parlamentets beslutning af 15. februar 2001?

2. Har Kommissionen officielt anmodet de laotiske myndigheder om nøjagtige informationer om de fem studenterledere, der blev tilbageholdt den 26. oktober 1999, og som man ikke siden har hørt noget om? I benægtende fald, hvorfor ikke? I bekræftende fald, hvilke svar har den modtaget?

3. Anser Kommissionen det ikke for nødvendigt hurtigst muligt at indkalde til et møde i det blandede udvalg, der nævnes i artikel 14 i samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og Den Demokratiske Folkerepublik Laos, for at anmode de laotiske myndigheder om at garantere respekten for de borgerlige og politiske rettigheder, der anerkendes i menneskerettighedserklæringen, og at opfylde de krav, der nævnes i Europa-Parlamentets beslutning af 15. februar 2001?

(1) EFT C 276 af 1.10.2001, s. 281.

(2) Se side 67.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(7. februar 2002)

Som det blev nævnt i Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-3175/01, har Kommissionen deltaget i henvendelser fra EU, hvori man udbeder sig oplysning om politiske fanger, herunder den gruppe personer, der blev arresteret i oktober 1999. Kommissionen har også rejst spørgsmålet om politiske fanger og andre menneskerettighedsrelaterede spørgsmål i sine bilaterale møder med de laotiske myndigheder.

Kommissionen agter ikke at indkalde til et hastemøde i det blandede udvalg på dette stadium, fordi der fortsat er mulighed for at rejse menneskerettighedsspørgsmål over for Laos' regering ad andre kanaler.