ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2164/00

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Import af landbrugsprodukter fra tredjelande på præferencebetingelser

Kommissær Fischler bekræftede i sit svar den 17. marts 2000 på min forespørgsel nr. E-0314/00(1) ligeud, at EU på trods af den kendsgerning, at den er selvforsynende med olivenolie, importerer betydelige mængder fra tredjelande på overordentlig gunstige toldbetingelser for disse lande.

Kan Kommissionen oplyse, hvor store mængder frugt og grønsager, citrusfrugter, tobak, vin og bomuld, der nøjagtigt importeres på præferencebetingelser fra tredjelande, hvad denne ordning består i, hvilke formål den tjener, samt hvilke lande det drejer sig om?

(1) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 120.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. september 2000)

Da EU's produktion af olivenolie kan variere med 15-20 % fra år til år, forekommer præferenceimport svarende til 2,5 % af gennemsnitsproduktionen ikke overvældende, således som det ærede medlem synes at mene.

Generelt drejer de præferencer, der gives til tredjelande ved import af de pågældende produkter, sig om nedsættelse af eller fritagelse for værditold. For særligt følsomme produkter i sektoren for frugt og grøntsager har man hver gang opretholdt en ordning, hvorefter der afhængigt af det importerede produkts pris pålægges en særlig told for at undgå import af produkter til lav pris, som ville kunne forstyrre ligevægten i det indre marked. Størstedelen af indrømmelserne ligger inden for de toldkontingenter, der svarer til traditionel import fra tredjelande, og der anvendes meget strenge regler med hensyn til importtidspunkter. Som et led i forbindelserne med tredjelandene omkring Middelhavet har Kommissionen i en Konsekvensvurdering af middelhavsindrømmelserne(1) som blev forelagt for Rådet i 1997, påvist, at disse foranstaltninger til liberalisering af importen ikke medfører forvridninger på EF-markedet. Kommissionen tilsender direkte det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat en kopi af berigtigelsen ikke offentliggjort af det nævnte dokument. Vi skal minde om, at de indrømmelser, der er givet til tredjelandene, indgår som led i aftaler, der ligeledes omfatter indrømmelser fra tredjelandene til fremme af EF-landbrugseksport til disse lande.

Mere specifikt er Kommissionen gået i gang med at ajourføre de præcise oplysninger, det ærede medlem har bedt om. For tobakssektoren er der ingen præferenceimport i Fællesskabet. For vinsektoren har præferenceimporten været på henholdsvis 1,663 mio. hl i 1997, 1,727 mio. hl og 1,633 mio. hl i 1999. For bomuld er der ingen præferencebetingelser ved import fra tredjelande i betragtning af, at der er tale om nultold uanset, hvor den kommer fra. For frugt- og grøntsagssektoren er det ikke muligt inden for en rimelig tidsfrist at give de ønskede oplysninger, idet arbejdet med at finde frem til disse ville fuldtidsbeskæftige en tjenestemand i flere uger. Det ærede medlem kan imidlertid finde brugbare oplysninger i ovennævnte konsekvensvurdering fra 1997.

(1) KOM(97) 477 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3338/00

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Golfbane i Settimo San Pietro Kommune, Cagliari (Italien)

Den 9. september 2000 indviedes en golfbane i Settimo San Pietro (provinsen Cagliari), der er udstyret med kunstig belysning, overdækket træningsareal, bunkers og greens. Projektet, som om to år skal stå færdigt som en 18-hullers golfbane, har modtaget finansiering fra midler, der er afsat til lokaludvikling i Cagliari, og denne finansiering dækker 68 % af infrastrukturomkostningerne (som i alt beløber sig til 14,5 mia. ITL).

Den 21. juli 2000 erklæredes Sardinien officielt som katastrofeområde på grund af langvarig tørke.

Selv om vandforbruget til golfbanen anslås til 2 000 kubikmeter vand om dagen, hvilket svarer til dagsforbruget i en landsby med 800 indbyggere, er der ikke foretaget nogen miljøvurdering(1).

1. Er Kommissionen bekendt med disse forhold?

2. Kan Kommissionen oplyse, om EU's miljøindvirkningsbestemmelser om blevet overholdt?

3. Agter Kommissionen at indefryse EU-finansieringen i tilfælde af krænkelse af EU-retten?

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. december 2000)

Golfbaner er som sådanne ikke omfattet af fællesskabslovgivningen om vurdering af projekters indvirkning på miljøet (Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet og Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997(1) om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF).

Derfor er der i dette tilfælde set i lyset af de oplysninger, det ærede medlem har fremlagt, ikke tale om nogen åbenbar overtrædelse af fællesskabsretten på miljøområdet.

(1) EFT L 73 af 14.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3201/00

af Françoise Grossetête (PPE-DE) til Kommissionen

(6. oktober 2000)

Om: Bestemmelser om familiebrug, hvor der dyrkes frugter og fremstilles brændevin

Der findes ikke ensartede bestemmelser om familiebrug, som dyrker frugt og fremstiller brændevin, og om destillationsanlæg som sådan. Der er store forskelle på bestemmelserne om udøvelsen af dette erhverv fra land til land. Har Kommissionen til hensigt at udarbejde fællesskabsbestemmelser for udøvelsen af dette erhverv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(27. oktober 2000)

Reglerne for udøvelsen af nævnte erhverv falder ikke som sådan ind under fællesskabsretten, og det står derfor i princippet medlemsstaterne frit for at fastsætte, hvilke regler der skal gælde for udøvelsen af dem på deres område. Medlemsstaterne skal dog i den forbindelse overholde de gældende fællesskabsregler for den frie bevægelighed for arbejdstagere.

Der er tale om krav og formaliteter, som medlemsstaterne har indført for udøvelsen af erhvervsvirksomhed på deres område (f.eks. kravet om en autorisation), og medlemsstaterne er derfor bundet af principperne i EF-traktatens artikel 43 og 49 (tidl. artikel 52 og 59) vedrørende etableringsretten og den frie udveksling af

tjenesteydelser. Med hensyn til etableringsfriheden, som også gælder og måske er mere relevant end den frie udveksling af tjenesteydelser for producenter af brændevin, skal følgende fastslås: Medlemsstater, der indfører bestemmelser for udøvelsen af et erhverv, kan ikke nægte arbejdstagere adgang til dette erhverv, hvis de pågældende opfylder de krav om erhvervserfaring, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/42/EF af 7. juni 1999 om indførelse af en ordning for anerkendelse af eksamensbeviser for de former for erhvervsvirksomhed, der er omfattet af direktiverne om liberalisering og om overgangsforanstaltninger, og til supplering af den generelle ordning for anerkendelse af eksamensbeviser(1). Arbejdstagerne skal dog opfylde de øvrige krav og formaliteter, der er fastsat i værtslandets lovgivning (f.eks. kravet om optagelse i et fagligt register eller erhvervelse af en faglig autorisation), for så vidt som der stilles samme krav til værtslandets egne statsborgere, og kravene er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet som fastsat i EF-traktaten.

Da der er tale om et sagsområde, hvor kompetencen ligger hos medlemsstaterne, er der ingen planer om at indføre fællesskabsbestemmelser for udøvelsen af erhvervet.

(1) EFT L 201 af 31.7.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3308/00

af Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) til Rådet

(20. oktober 2000)

Om: Illegal immigration til den andalusiske kyst

Er Rådet klar over omfanget af de sociale følger af den illegale immigration til den andalusiske kyst?

Er Rådet bekendt med, at mange af de personer, der ulovligt forsøger at krydse Gibraltar-Strædet, dør eller forsvinder?

Har Rådet endvidere gjort sig klart, at størstedelen af den oprindelige støtte til sådanne personer på grund af dens spanske regerings efterladenhed tilfalder ikke-statslige organisationer og primært anvendes til andalusiske borgere?

Agter Rådet at iværksætte en eller anden form for foranstaltning til løsning af dette problem og især til afhjælpning af de umenneskelige vilkår, som disse personer udsættes for, når myndighederne i forbindelse med deres hjemsendelse låser dem inde i skibenes lastrum?

Skal Andalucía fortsat i denne forbindelse fungere som Den Europæiske Unions forlængede arm, til trods for at regionen ikke har tilstrækkelige midler til at løse denne opgave, som i øvrigt ikke påhviler den alene?

Svar

(20./21. december 2000)

1. Rådet beder det ærede parlamentsmedlem henholde sig til de svar, Rådet har givet på skriftlig forespørgsel P-1391/00 fra Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, E-2878/00 fra Camilo Nogueira Román og E-1013/00 fra André Brie.

2. Det tilkommer ikke Rådet at tage stilling til et spørgsmål om kompetencefordeling inden for en af medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2523/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. august 2000)

Om: Europæisk temacenter for naturbeskyttelse og direktivet om naturlige levesteder

Hvorledes agter Kommissionen at sikre, at den omfattende videnskabelige ekspertise, som på europæisk plan kræves af det europæiske temacenter for naturbeskyttelse, fremmer gennemførelsen af målene i direktivet om naturlige levesteder og udvælgelsen af Natura 2000-områder?

Hvordan vil Kommissionen endvidere i forbindelse med gennemførelsen af direktivet om naturlige levesteder i ansøgerlandene sikre adgang til en bredere videnskabelig ekspertise på europæisk plan for at imødekomme behovene i forbindelse med udvidelsen, f.eks via Phare- temacentret i Bratislava?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(25. september 2000)

Kommissionen deler det ærede medlems opfattelse, hvad angår behovet for en omfattende ekspertise i forbindelse med udvælgelsen af lokaliteter til Natura 2000-nettet, hvilket også gælder for ansøgerlandene til Unionen.

Ved fornyelsen af kontrakten for Det Europæiske Temacenter for Naturbeskyttelse insisterede Kommissionen over for Det Europæiske Miljøagentur på, at der i temacentrets arbejdsbeskrivelse skulle gives høj prioritet og afsættes tilstrækkelige menneskelige ressourcer til aktiviteterne i forbindelse med Natura 2000.

Det er Kommissionens håb, at de øvrige medlemmer af agenturets bestyrelse, herunder dem, der er udpeget af Europa-Parlamentet, vil støtte denne prioritering.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3205/00

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(12. oktober 2000)

Om: Forordning om statistisk overvågning af tun

Indførelsen af en forordning om statistisk overvågning af tun er en grundlæggende forudsætning for opfyldelsen af aftalen om et internationalt program til bevarelse af delfiner (APICD).

Den manglende opfyldelse af dette grundlæggende krav var årsagen til, at de nordamerikanske myndigheder for nylig, med virkning fra den 3. august, indførte forbud mod indførsel af gulfinnet tun og deraf afledte produkter fra Spanien.

Det faktum, at en sådan forordning ikke er blevet vedtaget, og at de nordamerikanske myndigheder ikke er blevet informeret om forslaget til en sådan forordning, kan komme til at betyde, at myndighederne med vedtagelsen af forbuddet mod tun fra Fællesskabet har handlet juridisk korrekt.

Har Kommissionen overvejet, hvilke følger den manglende vedtagelse af en sådan forordning eventuelt vil kunne få, og har den med hensyn til gulfinnet tun og de deraf afledte produkter fra Spanien overvejet, hvilke skader og tab en sådan mangel vil kunne betyde for de implicerede virksomheder, og hvorledes agter den i givet fald at godtgøre sådanne skader og tab?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-3205/00 og P-3325/00

(10. november 2000)

Kommissionen er bekendt med, at der ikke findes nogen lovgivning til gennemførelse af et statistisk system til overvågning af tun (TTVS), hvilket kan medføre en embargo. Kommissionen stillede derfor spørgsmålet til De Forenede Stater i forbindelse med Fællesskabets/De Forenede Staters høringer på højt plan om fiskeri (afholdt i Washington i juli 2000) med henblik på at undgå denne situation. Den amerikanske regering udviste ved denne lejlighed den nødvendige smidighed og gav Fællesskabet tid til at gennemføre dette retsinstrument. Efter en retsafgørelse af en sag indbragt af en amerikansk tunfiskeimportør blev den amerikanske regering imidlertid tvunget til at anvende embargoen over for alle lande, som endnu ikke har opnået den såkaldte positive afgørelse.

Kommissionen og den spanske regering har følgelig besluttet, at Kommissionen for at løse op for situationen skal udarbejde et forslag til forordning om gennemførelse af TTVS, som kan vedtages inden for et halvt år. For at Spanien i mellemtiden kan opnå den positive afgørelse, der er nødvendig for at ophæve embargoen, vil den spanske regering midlertidigt anvende TTVS i den spanske lovgivning.

Disse initiativer er allerede blevet meddelt de amerikanske myndigheder, og Kommissionen mener, at de vil gøre det muligt at løse problemet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3721/00

af Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Hindring af den frie bevægelighed i forbindelse med familietilskud

Grænsearbejdere kommer undertiden ud for, at lovgivningen i deres bopæls- og beskæftigelsesland ikke svarer til hinanden. De tyske bestemmelser om børnepenge er baseret på princippet om bopælsland, mens den nederlandske lov om almindeligt børnetilskud (AKW) er baseret på princippet om beskæftigelsesland. Hovedreglen i den europæiske koordineringsret er, at grænsearbejdere modtager det højeste bidrag til sin familie fra en af de to ordninger.

Virkeligheden ser dog sådan ud: En tysk grænsearbejder, der er beskæftiget i Nederlandene, har allerede i nogle år modtaget de nederlandske udbetalinger efter AKW og som et supplement en udbetaling efter de tyske bestemmelser om børnepenge, hvorved grænsearbejderen får et samlet familietilskud, der svarer til det beløb, han ville have modtaget i børnepenge, hvis han havde været beskæftiget i Tyskland. Nogle år efter får hans kone dog også beskæftigelse i Nederlandene, og de udbetalende myndigheder beslutter, at de ikke længere har ret til at få det supplerende tyske familietilskud.

1. Er de tyske myndigheders handlemåde i overensstemmelse med forordningen eller andre dele af EU-traktaterne?

2. Mener Kommissionen, at denne handlemåde kan udgøre en hindring for arbejdskraftens frie bevægelighed?

3. I hvilken grad er det relevant i det foreliggende tilfælde, at begge forældre er beskæftiget som grænsearbejdere? Finder Kommissionen en sådan forskel juridisk holdbar?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(23. januar 2001)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-2668/00 fra Oomen-Ruijten(1).

(1) EFT C 136 E af 8.5.2001, s. 73.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2665/00

af Mark Watts (PSE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Bremseafstande for lastvogne

Er Kommissionen enig i, at det, da det har vist sig, at overtalelse ikke har være nogen effektiv metode til at tilskynde lastvognschauffører til at øge deres indbyrdes vognafstande, nu er nødvendigt at få fastlagt og gennemført alternative metoder til opnåelse heraf?

Vil Kommissionen tilslutte sig EU-støtte til udviklingsmæssig forskning med henblik på validering af de eksisterende eksperimenter med afstandsmålingssystemer, så lastvogne kan blive udstyret med sådanne systemer, som:

- advarer chaufførerne, når de kører for tæt på det forankørende køretøj (på grund af deres hastighed),

- effektivt nedsætter køretøjets hastighed ved at nedsætte hastigheden og/eller aktivere bremserne, hvis chaufføren ikke træffer passende foranstaltninger ved at øge vognafstanden inden for et passende tidsinterval?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. oktober 2000)

Motorkøretøjers sikkerhedsafstand ved opbremsning afhænger af statiske parametre som f.eks. totalvægten og køretøjets bremsesystem, dynamiske parametre som hastigheden og retningsstabiliteten samt ydre parametre som vejgrebet, vejrforholdene og sigtbarheden. Førerens fysiske tilstand spiller ligeledes en rolle.

Udstyr til automatisk at opretholde afstanden til det forankørende køretøj udgør en af de talrige mulige anvendelser af teknologier på området intelligente transportsystemer. Udviklingen, valideringen og vilkårene for en optimal anvendelse af disse systemer er emnet for flere projekter, som støttes af Fællesskabets forskningsprogrammer. Da de forskellige anordninger benytter algoritmer med fælles parametre og vekselvirker indbyrdes, er Kommissionen af den opfattelse, at en global, integreret fremgangsmåde er mere egnet til at lette udbredelsen af disse på en sammenhængende, pålidelig og økonomisk acceptabel måde.

I handlingsplanen eEurope, som blev vedtaget den 24. maj 2000(1), har Kommissionen erklæret sin hensigt om at stille forslag til foranstaltninger, der skal indføre intelligente vejtransportsystemer inden udgangen af 2001. I forbindelse med disse foranstaltninger vil spørgsmålet om udstyr til opretholdelse af en sikkerhedsafstand i forbindelse med tunge lastvognes opbremsning ligeledes blive behandlet; de nærmere vilkår er endnu ikke fastlagt.

(1) KOM(2000) 330 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2334/00

af Gunilla Carlsson (PPE-DE) til Rådet

(11. juli 2000)

Om: Dyretransport

Det er uomtvisteligt, at Unionens støttepolitik ofte får ganske forfærdelige konsekvenser. En nylig opsigtsvækkende skændsel for Unionen er transport af levende dyr, hvor dyrene befordres over store afstande fra avlsstedet og helt i overensstemmelse med den transportstøtte, som Rådet har godkendt. Er Rådet rede til at tage ordningen for støtte til transport af levende dyr op til fornyet overvejelse?

Svar

(20./21. december 2000)

Der er med direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport, som ændret ved direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995, indført en række regler, der tager sigte på at iværksætte en velfærdspolitik for dyr under deres transport.

Ovennævnte direktiv indeholder ikke nogen finansielle bestemmelser, og der er især ikke fastsat noget system for støtte til transport af levende dyr heri.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2111/00

af María Rodríguez Ramos (PSE) og Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Dyrkning af mispel i sammenligning med andre varieteter i den fælles markedsordning for frugt og grøntsager

Prisen på mispel er faldet fra det ene høstår til det andet, da dens markedsføring falder, samtidig med at der på markedet afsættes andre frugter under forordning (EF) 2200/96(1) om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager. Disse frugter nyder godt af mekanismerne i den fælles markedsordning, mens tilpasningsevnen for mispel er mindre på grund af et så konkurrencedygtigt marked som tidlige grøntsager, hvor f.eks. abrikoser har forlænget sæson på grund af anvendelsen af bioteknologiske metoder.

Er Kommissionen bekendt med vanskelighederne for producenterne af denne frugt, da den nuværende markedsordning ikke medtager denne frugt i artikel 1 i nævnte forordning? Agter Kommissionen at rette op på denne mangel og i den kommende reform af den fælles markedsordning for frugt og grøntsager at indføre særlige foranstaltninger til fordel for mispel?

(1) EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(8. september 2000)

Mispel, der afsættes til konsum, er for størstedelens vedkommende frugter af japansk mispel (Eriobotrya japonica Thub), som henhører under KN-kode 0810 90 85 (Andre varer). De falder dermed ind under artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager(1). Da den fælles markedsordnings instrumenter altså gælder for disse produkter, har Kommissionen ikke til hensigt at vedtage særlige foranstaltninger for mispel.

(1) EFT L 297 af 21.11.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3170/00

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(10. oktober 2000)

Om: Oprettelse af et observationscenter vedrørende indvandring

Vil Kommissionen på baggrund af debatten om den betænkning om asylansøgere og emigranter: Handlingsplan for oprindelses- eller transitlandene Gruppen på Højt Plan, som Jorge Salvador Hernandez Mollar forelagde Europa-Parlamentet den 30. marts 2000, foreslå, at der oprettes et observationscenter vedrørende indvandring i Italien og navnlig i regionen Puglia, som er det område, der er mest benyttet af illegale indvandrere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(10. november 2000)

På den resultattavle vedrørende fremskridt hen imod oprettelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed(1) i EU, Kommissionen forelagde Rådet og Parlamentet den 24. marts 2000, understregede Kommissionen, hvor vigtigt det er i forbindelse med en mere effektiv forvaltning af vandringsstrømmene at forbedre udvekslingerne af statistikker og oplysninger om asyl og indvandring.

På baggrund heraf henviste den til en (mulig) oprettelse af et europæisk overvågningscenter for indvandring, idet den omtalte nogle forberedende foranstaltninger, der blev finansieret over Odysseus-programmet på grundlag af en tidligere gennemførlighedsundersøgelse.

Det skal erindres, at Kommissionen i forlængelse af meddelelsen af 23. februar 1994 om indvandring og politisk asyl(2) havde givet University College of London i opdrag at gennemføre en undersøgelse, der tog sigte på dels at foretage en udførlig analyse af alle de analytiske oplysninger, der indsamles i institutionerne vedrørende den internationale indvandring i Europa med henblik på at finde frem til huller heri, dels at foreslå de bedste midler til at udfylde disse huller og at angive, hvilke muligheder Kommissionen har for at nå dette mål, herunder oprettelse af et nyt organ.

Resultaterne af undersøgelsen førte til udvikling af to pilotprojekter som led i Odysseus-programmet. Det første består i, at Université Libre de Bruxelles siden 1998 har udviklet et europæisk universitetsnet for forskning og udveksling af oplysninger vedrørende asyl og indvandring. Det andet består i, at University College of London siden 1999 har udviklet et net og en hjemmeside under titlen europæisk net for oplysninger om indvandring (EMIN).

På baggrund af disse projekter samt arbejdet i centret for oplysning, overvejelser og udveksling af oplysninger om asyl (Cirea) og centret for oplysning, overvejelser og udveksling af oplysninger om grænsepassager og indvandring (Cirefi) i Rådet på den ene side, og den statistiske handlingsplan, Rådet besluttede at gennemføre i marts 1998, og som Eurostat har iværksat, på den anden side, undersøger Kommissionen for tiden sammen med medlemsstaterne, hvilke midler der kan udvikle disse tiltag yderligere under hensyn til de målsætninger, der gentagne gange bl.a. af Parlamentet er blevet bekræftet.

(1) KOM(2000) 167 endelig udg.

(2) KOM(94) 23 endelig udg.