ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0574/98 af Edouard des Places (I-EDN) til Kommissionen (4. marts 1998)

Om: Udkast til lov om retningslinjer for landbruget

I Frankrig har Landbrugsministeriet forelagt et udkast til lov for landbrugsorganisationerne, hvori der i afsnit I foreslaas indfoert territoriale dyrkningskontrakter (CTE).

Disse kontrakter indgaas med de administrative myndigheders godkendelse, omfatter alle dyrkningsomraader, en handlingsplan med maalsaetninger for baade produktions- og tjenesteydelsessektoren, landsplanlaegning og miljoebeskyttelse, og er et led i de nationale og regionale retningslinjer.

I begrundelsen for artikel 3 vedroerende oprettelsen af en finansieringsfond for CTE angives det klart, at denne fond i foerste omgang skal finansieres via nationale bevillinger og senere via bevillinger, som frigoeres ved omlaegningen af stoetten som led i reformen af den faelles landbrugspolitik.

Mener Kommissionen, at det vil vaere i overensstemmelse med budgettet at overfoere de bevillinger, der frigoeres ved omlaegningen af en markedsordning, til andre landbrugsproduktioner inden for eller uden for en anden markedsordning?

Vil selve princippet med territoriale dyrkningskontrakter ikke foere til en vis renationalisering af den faelles landbrugspolitik og oedelaegge idégrundlaget for landbrugspolitikken, som ligger til grund for de faelles markedsordninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (2. april 1998)

Kommissionen henviser til sit svar paa skriftlig forespoergsel P-514/98 ((Se side 77. )).

Ioevrigt henleder Kommissionen det aerede medlems opmaerksomhed paa, at den bestraeber sig paa at sikre, at der er sammenhaeng mellem dens statsstoettepolitik i landbrugssektoren og maalene for den faelles landbrugspolitik, navnlig ved at hindre, at de nationale stoetteordninger griber ind i de mekanismer, der er knyttet til de faelles markedsordninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0474/98 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (27. februar 1998)

Om: Kontrakter om regionalstoette i fremtidige strukturfondsprogrammer

Hvordan stiller Kommissionen sig til forslaget om, at der i forbindelse med fremtidige strukturfondsprogrammer efter 1999 indgaas kontrakter om regionalstoette mellem Kommissionen, medlemsstaterne og de stoetteberettigede omraader som lige partnere? Er Kommissionen enig i, at saadanne kontrakter indgaaet forud for forhandlingerne om de samlede programmeringsdokumenter vil sikre en hoejere grad af deltagelse fra organisationer og enkeltpersoner i regionerne og muliggoere stoerre overensstemmelse med eksisterende oekonomiske regionaludviklingsprogrammer, saaledes at strukturfondsmidlerne kan anvendes saa effektivt som muligt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (6. april 1998)

Kommissionen mener, at »kontrakter om regionalstoette« indebaerer risiko for, at de udbyggede hoeringsordninger, som Kommissionen allerede har foreslaaet for perioden efter 1999, vil blive dubleret. Ordningerne medfoerer, at den nuvaerende definition af partnerskabet udvides til at omfatte foelgende: regionale og lokale myndigheder og miljoemyndigheder og andre parter, der er beroert af programmet, herunder dem, der beskaeftiger sig med lige muligheder for maend og kvinder; bekraeftelse af anvendelsen af dette princip paa hvert trin af programmeringsprocessen; Kommissionens vurdering af hver udviklingsplan, der fremsaettes forslag om, idet der tages hensyn til partnernes meninger, og de foreslaaede foranstaltninger, hvorved de knyttes til EF-stoetterammen eller det faelles programmeringsdokument; samt en klarere definition af partnernes opgaver og ansvarsomraader med hensyn til overvaagning og evaluering.

Efter disse forslag inddrages alle partnere derfor i hele programmeringsprocessen til og med forhandlingerne om de egentlige programmeringsdokumenter og eventuelle ordninger, der er noedvendige for at opnaa en smidig overgang fra den nuvaerende til den nye ordning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0542/98 af James Nicholson (I-EDN) til Kommissionen (4. marts 1998)

Om: Statslig indtaegtsbestemt pensionsordning

Den britiske regering har for nylig aendret loven vedroerende den statslige indtaegtsbestemte pensionsordning (State Earnings-Related Pension Scheme (SERPS)), saaledes at kvinder, der bliver enker den 6. april 2000 eller senere, kun vil modtage halvdelen af aegtemandens SERPS.

Mener Kommissionen, at denne lovaendring er i strid med traktatens artikel 119 (lige muligheder for og ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til beskaeftigelse)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (3. april 1998)

Til det spoergsmaal, det aerede medlem rejser, maa Kommissionen for det foerste goere opmaerksom paa, at medlemsstaterne fastsaetter deres egen politik paa omraadet social sikring, herunder baade denne sikrings udformning og driften af de sociale sikringsordninger. Den skal blot paase, at faellesskabsretten paa omraadet ligebehandling af maend og kvinder (artikel 119 i EF-traktaten, direktiv 79/7/EOEF ((EFT L 6 af 10.1.1979. )) og 86/378/EOEF ((EFT L 225 af 12.8.1986. )), som aendret ved direktiv 96/97/EF ((EFT L 46 af 27.2..1997. ))) og faellesskabsretten om vandrende arbejdstageres sociale sikring (artikel 51 i EF-traktaten og forordning (EOEF) nr. 1408/71 og 574/72, som ajourfoert ved forordning (EF) nr. 118/97 ((EFT L 28 af 30.1.1997. )) overholdes.

Medlemsstaterne kan derfor som i det paagaeldende tilfaelde selv vedtage de regler, der fastsaetter stoerrelsen af forskellige ydelser, naar blot de overholder den ovennaevnte faellesskabslovgivning.

Den nye lovgivning i Det Forenede Kongerige, som skal gaelde fra den 6. april 2000, vedroerende tildeling af ydelser til efterlevende, er saaledes ikke i modstrid med den eksisterende faellesskabslovgivning, herunder direktiv 79/7/EOEF (ligebehandling paa det sociale omraade i forbindelse med lovbestemte sikringsordninger), saa meget mere som dette direktiv ikke finder anvendelse paa ydelser til efterlevende.

Artikel 119 i EF-traktaten gaelder ikke for lovbestemte ordninger. Den drejer sig kun om lighed i loenudbetalinger til mandlige og kvindelige arbejdstagere og daekker udelukkende erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0332/98 af Karin Riis-Joergensen (ELDR) til Kommissionen (17. februar 1998)

Om: Direktiv 90/313 om fri adgang til miljoeoplysninger

I svar paa E-3586/97 ((EFT C 174 af 8.6.1998, s. 79. )) af 6. januar 1998 anfoeres det, at medlemsstaterne i henhold til art. 6 i direktiv 90/313 ((EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56. )) om fri adgang til miljoeoplysninger skal sikre, at organer med offentlig ansvar for miljoeet, som er underlagt offentlig kontrol, stiller miljoeoplysninger til raadighed paa samme betingelser og vilkaar som offentlige myndigheder.

Private organisationer og virksomheder, der varetager offentlige naturbeskyttelsesopgaver af eksempelvis truede og sygdomsplagede dyr, er ikke noedvendigvis omfattet art. 6's betingelse om at vaere underlagt offentlig kontrol. Finder Kommissionen, at dette er foreneligt med formaalet for direktiv 90/313? Desuden bedes Kommissionen oplyse, om der i det hele taget boer herske tvivl om, hvorvidt private organisationer og virksomheder med offentlig ansvar er omfattet af direktivet.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (26. marts 1998)

Raadets direktiv 90/313/EOEF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljoeoplysninger ((EFT L 158 af 23.6.1990. )) sikrer denne frie adgang til og mulighed for spredning af miljoeoplysninger, som myndighederne ligger inde med, og fastlaegger de grundlaeggende betingelser og vilkaar for, at saadanne oplysninger kan stilles til raadighed. Med henblik herpaa er det fastsat i direktivets artikel 3, at medlemsstaterne skal drage omsorg for, at myndighederne paalaegges at stille miljoeoplysninger til raadighed for enhver fysisk eller juridisk person paa dennes anmodning, og uden at han skal godtgoere nogen interesse deri. Efter direktivets artikel 6 goer denne forpligtelse sig ligeledes gaeldende for organer med offentligt ansvar for miljoeet og underlagt offentlig kontrol.

I henhold til direktiv 90/313/EOEF's nuvaerende ordlyd er det kun myndigheder og organer med offentligt ansvar for miljoeet, som er underlagt offentlig kontrol, der paalaegges at stille de miljoeoplysninger, de ligger inde med, til raadighed for offentligheden. Det aerede medlem praeciserer i sit spoergsmaal, at de organisationer og organer, som hun henviser til, ikke opfylder en af betingelserne i direktivets artikel 6. Derfor maa det udledes heraf, at disse ikke falder ind under artikel 6.

Hvad angaar sidste del af spoergsmaalet, har Kommissionen ikke faaet tilstraekkelige oplysninger til helt noejagtigt at forstaa, hvad det aerede medlem oensker. Af mangel paa naermere oplysninger ser Kommissionen sig ikke i stand til at afgive noget hensigtsmaessigt svar.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1042/98 af Jens-Peter BONDE til Kommissionen. Særfordele til nationale mindretal i forbindelse med valg



EF-Tidende nr. C 323 af 21/10/1998 s. 0109



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1042/98 af Jens-Peter Bonde (I-EDN) til Kommissionen (6. april 1998) Om: Saerfordele til nationale mindretal i forbindelse med valg Er en valglovsregel, der giver et nationalt mindretal i et medlemsland en saerfordel i forbindelse med parlamentsvalg, lokalvalg og valg til Europa-Parlamentet mv. i strid med Amsterdam-traktaten? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (5. juni 1998) Kommissionen er i oejeblikket ved at foretage en grundig undersoegelse af det af det aerede medlem naevnte problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 914/98 af Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA til Kommissionen. Tun- og bonitkonserves i forbindelse med aftaler med tredjelande



EF-Tidende nr. C 323 af 21/10/1998 s. 0969



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0914/98 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (26. marts 1998) Om: Tun- og bonitkonserves i forbindelse med aftaler med tredjelande Vil Kommissionen oplyse om indgaaede forpligtelser i EU-aftaler med tredjelande vedroerende import af tun- og bonitkonserves med angivelse af oprindelsesland for de paagaeldende importmaengder? Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino paa skriftlige forespoergsler E-0907/98, E-0908/98, E-0909/98, E-0910/98, E-0911/98, E-0912/98, E-0913/98, E-0914/98 og E-0915/98 (30. april 1998) Som foelge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0752/98 af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen (18. marts 1998)

Om: Bestemmelser vedroerende bilimport i Ukraine

I september 1997 aendrede Ukraine sine bestemmelser vedroerende import af nye og brugte biler fra tredjelande, herunder EU.

Er det juridiske grundlag som foelge af denne aendring efter Kommissionens opfattelse i overensstemmelse med de gaeldende aftaler mellem EU og Ukraine?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (8. april 1998)

I forbindelse med en stoerre investering foretaget af den koreanske bilkonstruktoer Daewoo i den ukrainske bilfabrik Avtozaz vedtog Ukraine i september 1997 en lov, der giver denne koreanske investor positiv saerbehandling i form af skattefordele. Kommissionen mener, at denne lov er i strid med Verdenshandelsorganisationens mestbegunstigelsesklausul (jf. artikel 10 i Partnerskabs- og samarbejdsaftalen med Ukraine, der traadte i kraft den 1. marts 1998), og med ikke-diskriminationsklausulen (artikel 15) og bestemmelserne om statsstoette i Partnerskabs- og samarbejdsaftalen (artikel 49). Denne lov vil goere det faktisk umuligt for andre at saelge biler i Ukraine. Sagen forvaerres yderligere af, at der i marts 1998 blev vedtaget et regulativ, hvorved indfoersel af mere end fem aar gamle biler blev forbudt, og toldvaerdien paa alle brugtbiler blev ansat til mindst 5 000 US$, hvilket betyder at indfoersel af brugte biler i Ukraine vil blive praktisk umuligt. Kommissionen mener, at dette er en kvantitativ begraensning, der strider mod artikel 14 i Partnerskabs- og samarbejdsaftalen.

Kommissionen forelagde sine bekymringer for den ukrainske regering allerede i juli 1997. En varbalnote blev forelagt Ukraine den 21. oktober 1997. Da Ukraine endnu ikke har givet noget endeligt svar, indledte Kommissionen formelle forhandlinger med de ukrainske myndigheder den 9. marts 1998 med henblik paa anvendelse af tvistbilaeggelsesproceduren i artikel 96 i Partnerskabs- og samarbejdsaftalen med Ukraine.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0979/98 af Karin Riis-Joergensen (ELDR) til Kommissionen (18. marts 1998)

Om: Gensidig anerkendelse af oekologimaerker

Kan oekologimaerker gensidigt anerkendes i Faellesskabet?

Den nuvaerende ordning (Raadets forordning (EOEF)2092/91 ((EFT L 198 af 22.7.1991, s. 1. )) om oekologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf paa landbrugsprodukter og levnedsmidler) kraever af en erhvervsdrivende, der producerer oekologiske varer, at denne er underlagt en kontrolordning samt betaler de omkostninger, der er forbundet med denne kontrol.

Dette betyder i praksis, at en erhvervsdrivende, der maatte oenske at eksportere til en anden medlemsstat, skal vaere medlem af kontrolmyndigheden i importmedlemsstaten samt betale til dette kontrolorgan. Der bliver saaledes ikke taget hensyn til, at den noedvendige kontrol allerede er foretaget i eksportmedlemsstaten. Dette er fordyrende for eksportoeren i en situation, hvor produktet opfylder kravene til oekologiske varer i baade produktionslandet og importlandet.

Den nuvaerende ordning har saaledes reelle diskriminerende virkninger og udgoer en hindring for samhandlen i det indre marked.

Kommissionen er vel enig i, at kontrol foretaget i én medlemsstat ikke boer skulle foretages igen, naar varen eksporteres til et andet medlemsland?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (30. april 1998)

Kommissionen mener, at produkter, der er produceret i en medlemsstat eller importeret fra et tredjeland i henhold til bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om oekologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf paa landbrugsprodukter og levnedsmidler, kan bringes paa markedet i enhver medlemsstat. Medlemsstaterne maa derfor ikke laegge hindringer i vejen for andre medlemsstater for importen af saadanne produkter.

Afsaetningen af oekologiske produkter i visse medlemsstater eller regioner heraf er dog traditionelt staerkt knyttet til visse private maerker, som forbrugerne i disse lande eller regioner laegger overordentligt stor vaegt paa. I visse tilfaelde stiller indehaverne af saadanne maerker tillaegskrav, hvad angaar produktionsnormer eller kontrolkrav. Saadanne tillaegskrav henhoerer under privatretten. En producent skal kun overholde saadanne tillaegskrav, hvis han bringer sine produkter paa markedet med det saerlige maerke, tillaegskravene gaelder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0766/98 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (18. marts 1998)

Om: Bevillinger til strukturfondene

Ifoelge eksisterende oplysninger voksede de uudnyttede bevillinger, RAL (»Restant a Liquider«) for strukturfondene i 1997 med 2,8 mio ecu.

I forbindelse med opstillingen af EU's budget for 1997 undervurderede Kommissionen betalingsbevillingerne med 2 mia ecu, og budgetmyndigheden fjernede yderligere 1 mia ecu fra betalingsbevillingerne. Disse skridt medfoerte, at afviklingen af betalingerne ophoerte for tidligt i 1997, paa grund af manglende betalingsbevillinger.

I forbindelse med forpligtelsesbevillingerne til strukturfondene for 1998 og 1999 foreligger der nu oplysninger om, at der ikke vil ske nogen udsaettelse af gennemfoerelsen af disse bevillinger i regnskabsaaret 1999, og at de bevillinger, der forbliver uudbetalte, derfor vil gaa tabt, og at den samlede bevillingspakke til strukturfondene foelgelig vil blive formindsket tilsvarende.

Problemet er saerlig udpraeget i de sydlige EU-lande, som har haardt brug for midlerne fra strukturfondene for at kunne gennemfoere de noedvendige infrastrukturprojekter, og Kommissionen bedes derfor besvare de to nedenstaaende spoergsmaal:

1. Paa hvilken maade bidrog manglen paa betalingsbevillinger til foroegelsen af RAL for strukturfondene?

2. Hvad er Kommissionens officielle holdning til overfoerslen af de ubundne forpligtelsesbevillinger for 1998 og 1999 til kommende budgetter under den nye finansielle ramme for 2000-2006?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (6. maj 1998)

1. I sit foreloebige budgetforslag for 1997 havde Kommissionen foreslaaet et beloeb paa 24 823 mio. ecu i betalinbgsbevillinger til strukturfondene. Dette tal svarede til en undersoegelse af behovene i medlemsstaterne i 1997. Under budgetproceduren i 1997 foretog budgetmyndigheden en nedskaering paa 1 000 mio. ecu, saaledes at betalingsbevillingerne nu var paa 23 823 mio. ecu.

De betalingsbevillinger, der var opfoert paa budgettet for 1997, har vist sig at vaere utilstraekkelige til i regnskabsaaret 1997 at imoedekomme alle de anmodninger om udbetaling, der sendes af medlemsstaterne til Kommissionen. De anmodninger om udbetaling paa naesten 1 200 mio. ecu til faellesskabsstoetterammer, har maattet udskydes til udbetaling i 1998.

De af Kommissionen anvendte prognoser for det foreloebige budgetforslag for 1997 har saaledes vist sig at vaere rigige. Hvis der ikke var blevet skaaret i betalingsbevillingerne, havde der selvfoelgelig vaeret mulighed for at forbedre fastsaettelsen af bevillingerne og begraense stigningen i uindfriede forpligtelser (UF).

2. Ifoelge de nuvaerende bestemmelser skal alle Faellesskabets forpligtelser til strukturfondene indgaas inden 31. december 1999.

De informationer, Kommissionen for oejeblikket raader over, goer det ikke muligt at forudsige ikke anvendte forpligtelser til strukturfondene i 1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 602/98 af Arthur NEWENS til Kommissionen. Komparativ værdi af statlige alderspensioner i EU-landene



EF-Tidende nr. C 310 af 09/10/1998 s. 0100



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0602/98 af Arthur Newens (PSE) til Kommissionen (4. marts 1998) Om: Komparativ vaerdi af statlige alderspensioner i EU-landene Vil Kommissionen i forlaengelse af sit svar paa skriftlig forespoergsel nr. 2620/88 ((EFT C 262 af 16.10.1989, s. 58. )) og 792/92 ((EFT C 16 af 21.1.1993, s. 5. )) om statslige alderspensioners relative vaerdi i de enkelte medlemsstater nu opgive pensionsvaerdien for en ugift person ved hans/hendes lovmaessige pensionsalder efter en fuld bidragsperiode ajourfoert saa langt frem som muligt efter de forhaandenvaerende tal? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (20. april 1998) Kommissionen fremsender direkte til det aerede medlem samt til Parlamentets sekretariat foerste overslag inden for rammerne af en Eurostat-undersoegelse til opdatering af publikationen »Old age replacement rates - volume 1«, der udkom i 1990. Den komplette metodologi og de endelige overslag for de otte medlemsstater, der er omfattet af undersoegelsen, vil blive offentliggjort i juni 1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0393/98 af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen (24. februar 1998)

Om: Hensyntagen til bjergomraaderne i forbindelse med strukturfondsreformen

Bjergomraaderne og navnlig Alperne hoerer til de mest foelsomme regioner i EU. I forbindelse med strukturfondsreformen er der allerede adskillige gange blevet gjort opmaerksom paa de oekonomiske, strukturelle, sociale og kulturelle problemer i denne region og paa noedvendigheden af at foere en koordineret og paa lang sigt effektiv regionaludviklingspolitik.

Er der planer om efter strukturfondsreformen at indfoere et selvstaendigt maalomraade for bjergomraaderne?

Efter hvilke kriterier skal stoetten i givet fald ydes, og hvem skal modtage stoette?

Hvilke andre foranstaltninger er der planlagt til fordel for bjergomraaderne for at tage hoejde for denne regions saeregenheder?

Er der foretaget undersoegelser af, hvordan en vedvarende affolkning af landomraaderne paavirker ikke kun den oekologiske, men ogsaa den oekonomiske situation i bjergomraaderne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (31. marts 1998)

Kommissionen er klar over betydningen af bjergomraaderne, men ogsaa over de specifikke problemer i disse omraader som naevnt af det aerede medlem. Dette kommer til udtryk i den saerlige stoette til disse omraader i forbindelse med den faelles landbrugspolitik og udvikling af landdistrikterne. Kommissionens forslag til den fremtidige politik for udvikling af landdistrikterne tager ikke sigte paa at indfoere et saerligt maalomraade for bjergomraader eller Alperne. Programmer for udvikling af landdistrikterne vil dog goere det muligt at yde en oeget og decentraliseret stoette til landbrugets og bjergomraadernes talrige opgaver og bedre tilpasse og maalrette foranstaltningerne efter landbrugssektorens saerlige behov i Faellesskabets forskellige omraader. Bjergomraaderne skulle isaer drage fordel heraf paa grund af deres saerlige forhold.

Med hensyn til det aerede medlems spoergsmaal om der er foretaget undersoegelser af, hvordan en vedvarende affolkning af landdistrikterne paavirker den oekonomiske og den oekologiske situation i bjergomraaderne, foreligger der ikke nogen undersoegelse paa EF-niveau. Kommissionen har dog indledt en undersoegelse af miljoeaspekternes inddragelse i diskussionen om bjerglandbruget. Dette beroerer ogsaa disse omraaders sociooekonomiske situation.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0461/98 af Ilona Graenitz (PSE) til Kommissionen (16. februar 1998)

Om: Levnedsmiddelkontrol

1. Er GD 24 klar over, at der i oejeblikket findes et privat initiativ i nogle medlemsstater, »Die Europaeische Arbeitsgemeinschaft der Lebensmittelkontrolle und des Verbraucherschutzes (EALV, EWFC«) (Den Europaeiske Sammenslutning for Levnedsmiddelkontrol og Forbrugerbeskyttelse), hvis maal bl.a. er at harmonisere kontrolvirksomheden i Europa og dermed bedre sikre forbrugernes beskyttelse?

2. Hidtil er dette initiativ blevet stoettet af GD III og siden 1995 subventioneret. Agter det generaldirektorat, hvorunder sagen nu hoerer, ligeledes fortsat at stoette og subventionere dette private initiativ?

3. Ville Kommissionen anse det for hensigtsmaessigt, hvis dette initiativ udvides til at omfatte alle andre medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (30. marts 1998)

1. Kommissionen har kendskab til det paagaeldende private initiativ og den stoette, det er blevet tildelt.

2. Kommissionen har udsendt en indkaldelse af projekter, der skal fremme og beskytte forbrugernes interesser i 1998.

»Europaeische Arbeitsgemeinschaft der Lebensmittelkontrolle und des Verbraucherschutzes« er en af de organisationer, der har indsendt projektforslag. Udvaelgelsesproceduren er endnu ikke afsluttet, og de bydende vil blive underrettet, naar udvaelgelsen er foretaget.

3. Kommissionen hilser de initiativer, der har til formaal at sikre effektiv foedevarekontrol og forbrugerbeskyttelse i Europa, velkommen, og den gaar ind for at udvide det naevnte initiativ til andre medlemsstater.