ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1565/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(24. maj 2000)

Om: Statsstøtte til audiovisuelle produktioner

Kommissionen vil begrænse statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget. Kommissionen anvender i dette forslag for første gang konkurrencebestemmelserne i fuld udstrækning på det kulturelle område.

Denne foranstaltning her negative følger for de audiovisuelle initiativer i de små og mellemstore EU-medlemsstater og på de kulturelle områder. De har i modsætning til de store EU-medlemsstater og kulturelle områder mere begrænsede finansieringsmuligheder. Endvidere formidler en relativ målestok (i det foreliggende tilfælde 50 %-ordningen), som den håndhæves af Kommissionen, et forvrænget billede af de rent faktisk investerede beløb.

1. Er Rådet enig i Kommissionens forslag om at begrænse statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget? I bekræftende fald med hvilke argumenter støtter Rådet dette forslag?

2. Erkender Rådet, at konkurrencebestemmelserne med dette forslag anvendes i fuld udstrækning for første gang på det kulturelle område? I benægtende fald hvorledes skal begrænsningen af statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget derpå fortolkes?

3. Er begrænsningen af statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget efter Rådets opfattelse forenelig med Kommissionens mål med fremme af små og mellemstore EU-medlemsstater og de kulturelle områder? I bekræftende fald hvorledes bidrager en begrænsning af statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget efter Rådets opfattelse til fremme af små og mellemstore EU-medlemsstater og de kulturelle områder?

4. Vil Rådet gå imod Kommissionens forslag om en begrænsning af statsstøtten til audiovisuelle produktioner til halvdelen af det samlede budget i betragtning af de negative følger for de audiovisuelle initiativer i de små og mellemstore EU-medlemsstater og på de kulturelle områder? I benægtende fald hvorfor ikke, og med hvilke argumenter støtter Rådet Kommissionens forslag?

Svar

(26. september 2000)

Rådet har ikke modtaget noget forslag fra Kommissionen om det spørgsmål, der rejses af det ærede medlem. Som bekendt kan Rådet i henhold til traktaten (artikel 89 i TEF) ikke handle på dette område, medmindre det får forelagt et forslag fra Kommissionen. Rådet kan desuden på begæring af en medlemsstat beslutte, at en specifik støtte fra en medlemsstat skal anses for at være forenelig med fællesmarkedet, hvis ganske særlige omstændigheder berettiger en sådan beslutning (artikel 88, stk. 2, tredje afsnit, i TEF). Rådet har ikke modtaget nogen begæringer vedrørende det spørgsmål, der er rejst af det ærede parlamentsmedlem.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1460/00

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(10. maj 2000)

Om: Behandlingen af strejfende dyr i Spanien

Er Kommissionen bekendt med den måde, hvorpå strejfende dyr fanges og aflives i Catalonien (Spanien)?

Er det Kommissionen bekendt, at f.eks. indfangning af strejfende hunde er udliciteret til en kommerciel organisation, der bedøver og brænder dyrene levende, hvis de ikke er afhentet inden 8-10 dage?

Mener Kommissionen ikke, at strejfende dyr i Catalonien, som i de fleste andre medlemsstater, bør anbringes i dyreinternater?

Er Kommissionen bekendt med, at Spanien ikke har undertegnet Europarådets konvention om beskyttelse af husdyr (1987)?

Har Kommissionen mulighed for over for den catalanske regionalregering at påpege det ansvar, denne har, for så vidt angår beskyttelse af husdyr?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(15. juni 2000)

Kommissionen ved ikke, hvordan strejfende hunde indfanges og aflives i Spanien. Det er ikke et område, som henhører under EF's kompetence.

Kommissionen er enig i, at det bør forhindres, at dyr udsættes for unødige lidelser.

Det er rigtigt, at Spanien ikke har ratificeret Europarådets konvention om beskyttelse af husdyr.

Ifølge protokollen om dyrebeskyttelse og dyrevelfærd(1) skal EF og medlemsstaterne fuldt ud tage hensyn til dyrs velfærd, men Kommissionen råder for øjeblikket ikke over et retligt instrument, der sætter den i stand til at gribe ind som foreslået af det ærede medlem.

(1) EFT C 340 af 10.11.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1454/00

af Béatrice Patrie (PSE) til Kommissionen

(10. maj 2000)

Om: Offentliggørelse af resultaterne af en forundersøgelse vedrørende oprettelse af en europæisk struktur for sundhedsovervågning og -vurdering

I forbindelse med Fællesskabets handlingsprogram vedrørende sundhedsovervågning (1997-2001) som led i indsatsen på sundhedsområdet har Europa-Parlamentet og Rådet vedtaget afgørelse nr. 1400/97/EF(1), hvor det i betragtning 4 siges, at det ville være ønskeligt at undersøge, om det er muligt at oprette en permanent struktur for overvågning og vurdering af sundhedsdata og -indikatorer på EF-plan.

Denne forundersøgelse blev pålagt en ekspertgruppe, som afgav rapport i september 1997. Agter Kommissionen at offentliggøre denne rapport hurtigst muligt og undlade unødvendigt at forsinke oprettelsen af et europæisk sundhedsovervågningscenter, som på lang sigt er uundværlig for en europæisk politik for planlægning og forebyggelse på sundhedsområdet, også ud fra ønsket om at overholde Amsterdam-traktatens bestemmelser, hvorefter det er målet at opnå et højt sundhedsniveau i EU?

(1) EFT L 193 af 22.7.1997, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(13. juni 2000)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at ekspertgruppens rapport om en eventuel oprettelse af et europæisk sundhedsovervågningscenter vil blive offentliggjort om kort tid. Eksperterne holdt for nylig møde for at beskæftige sig med den udvikling, der har fundet sted, siden den første rapport blev offentliggjort.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1981/00

af Freddy Blak (PSE) til Rådet

(21. juni 2000)

Om: Chaufførernes arbejdstidsregler

Undersøgelser fra et internationalt forskerteam viser, at træthed ligger bag langt flere trafikulykker på de europæiske landeveje end hidtil antaget. Trætte bilister er skyld i omkring 100 000 trafikulykker hvert år.

Undersøgelsen viser, at ulykker forårsaget af træthed ikke primært skyldes arbejdstidens længde, men snarere tiden på døgnet, antal timer siden man er stået op og længden på den forudgående søvn. Det er således utroligt vigtigt at få reguleret hviletiden for de europæiske chauffører.

Chaufførernes køre-hviletid er i øjeblikket reguleret af flere direktiver og alligevel er de ikke dækket på alle områder. Det nye direktivforslag om chaufførernes arbejdstid er i øjeblikket strandet i Rådet (trafik).

Hvornår kommer der gang i forhandlingerne igen, så alle chaufførerne kan blive dækket af et enkelt direktiv?

Hvilke overvejelser gøres der for så hurtigt som muligt at få tredjelandes chauffører ind under bestemmelserne?

Svar

(23. oktober 2000)

Alle chauffører, der foretager vejgodstransport i Fællesskabet, skal i øjeblikket følge samme regler for køre- og hviletid, dvs. de fælles regler, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 3820/85.(1) Den nævnte forordning giver medlemsstaterne mulighed for at fastsætte strengere regler for national transport.

Chauffører, der er statsborgere i tredjelande, der er part i den europæiske overenskomst om det arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport (AETR), anvender lignende bestemmelser.

Direktiv 2000/34/EF af 22. juni 2000 om ændring af direktiv 93/104/EF om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden for at omfatte sektorer og aktiviteter, der er undtaget fra dette direktiv(2), fastsætter, at visse bestemmelser i det ændrede direktiv finder anvendelse på mobile arbejdstagere inden for vej- og lufttransport, transport ad indre vandveje samt havfiskeri, nemlig de almindelige bestemmelser vedrørende tilstrækkelige hvileperioder, en arbejdstid på højst 48 timer om ugen, fire ugers årlig ferie med løn og helbreds- og sikkerhedskontrol. Definitionen af arbejdstid er blevet overladt til medlemsstaterne.

Der gøres opmærksom på, at Rådet i øjeblikket drøfter forslaget til det specifikke vejtransportdirektiv, som Kommissionen forelagde i november 1998.

Kommissionen har desuden den 22. juni 2000 forelagt Europa-Parlamentet og Rådet en meddelelse om en global og sammenhængende politik med hensyn til de trafiksikkerhedsmæssige, konkurrencemæssige, økonomiske og sociale aspekter af vejtransporten. Denne meddelelse omfatter også omlægning af lastbilchaufførernes arbejdstid.

Rådet har netop taget fat på gennemgangen af denne meddelelse, men drøftelserne er gået i hårdknude.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EFT L 380 af 31.12.1985, s. 1).

(2) Endnu ikke offentliggjort i EFT.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2491/00 af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen. Forholdene i italienske fængsler.



EF-Tidende nr. 081 E af 13/03/2001 s. 0205 - 0205



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2491/00 af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen (24. juli 2000) Om: Forholdene i italienske fængsler Hvorledes vurderer Kommissionen situationen i italienske fængler set i forhold til borgerrettighederne? Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino (19. september 2000) Kommissionen beklager, at den ikke har tilstrækkelige oplysninger til at besvare spørgsmålet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1043/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. april 2000)

Om: Projekt 97/11/561/047 (projekt Sogama) finansieret af Samhørighedsfonden

I sit svar på min forespørgsel E-1737/99(1) om projekt for forvaltning af fast byaffald i Galicien (Sogama) svarer kommissær Barnier ikke på konkrete betragtninger om projektets udformning, hvori jeg kritiserede, at projektet lægger hovedvægten på forbrænding med energigenvinding, hvilket lægger beslag på størstedelen af midlerne, og ikke på begrænsning, genanvendelse og genudnyttelse af affaldet. Ud over at anmode om overholdelse af Rådets forordning (EF) nr. 1164/94(2) om oprettelse af Samhørighedsfonden og at afvente opfyldelsen af den betingelse, som kommissær Barnier opstiller i sit svar, nemlig at de projektansvarlige forelægger periodiske rapporter om det samlede programs forløb

insisterer vi på følgende:

- Sogama-projektet opfylder klart ikke fællesskabsreglerne, navnlig Rådets direktiv 75/442/EØF(3) af 15. juli 1975 om affald, som i artikel 3, stk. 1, fastsætter medlemsstaternes forpligtelse til at fremme forebyggelse, recirkulation og forarbejdning af affald og kun som sidste alternativ anvende det til fremstilling af energi, hvilket tværtimod er Sogama-projektets hovedformål. Herved overtræder dette projekt (projekt 97/11/561/047) de bestemmelser, som er grundlaget for tildeling af midler fra Samhørighedsfonden.

- Endelig strider projektet imod den nye spanske lovgivning og konkret imod den nationale plan for fast byaffald, som inkorporerer det anførte direktivs mål samt principperne om genindvinding, begrænsning og genanvendelse af det organiske materiale gennem forarbejdning af affaldet. Det er indlysende, at regionalregeringen i Galicien ikke vil overholde disse mål, idet Sogama-projektet lægger hovedvægten på forbrænding, således at der i år 2001 vil blive forbrændt 300 000 tons affald i Galicien og 500 000 tons i år 2005.

Er Kommissionen klar over, at Sogama-projektet ikke genindvinder det organiske affald, men forbrænder det? Kan Kommissionen efterprøve dette projekts klare overtrædelse af de grundlæggende fællesskabsregler for beskyttelse af miljøet på affaldsområdet? Hvilken tidsplan har Kommissionen fastsat for forelæggelsen af de periodiske rapporter om det samlede projekts forløb, som kommissæren henviser til i sit svar?

(1) EFT C 170 E af 20.6.2000, s. 86.

(2) EFT L 130 af 25.4.1994, s. 1.

(3) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Barnier

(22. maj 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlige forespørgsler E-0784/00 og E-0818/00 fra Miguélez Ramos(1).

(1) EFT C 46 E af 13.2.2001, s. 42.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1139/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719 endelig). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Fødevaremyndigheden og Kommissionen skal arbejde tæt sammen (jf. pkt. 56 og følgende). Ved at fungere i et nært samarbejde med Kommissionens tjenestegrene vil myndigheden være velinformeret og den vil være i stand til at reagere hurtigt på disses behov.

Får myndigheden sit sæde i nærheden af Kommissionen i betragtning af nødvendigheden af et tæt samarbejde og en smidig udveksling af oplysninger? I benægtende fald, vil myndigheden placering uden for begivenhedernes center ikke stå i vejen for et tæt samarbejde med Kommissionen og en smidig udveksling af oplysninger, som det forudsættes i hvidbogen?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1121/00, E-1124/00, E-1126/00, E-1129/00, E-1130/00, E-1131/00, E-1132/00, E-1135/00, E-1136/00, E-1137/00, E-1138/00 og E-1139/00

(8. juni 2000)

Kommissionen har i hvidbogen om fødevaresikkerhed(1) anført de generelle retningslinjer, den regner med at vedtage for den fremtidige oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed, og Kommissionen har opfordret alle involverede parter til at medvirke og bidrage til debatten i høringsfasen. Til mange af de punkter, det ærede parlamentsmedlem har omtalt, har Kommissionen endnu ikke endeligt udarbejdet forslag eller fastlagt enkelthederne for arbejdsmetoden, da den ikke har haft lejlighed til at gennemgå de synspunkter, der er kommet frem under høringen.

Med hensyn til spørgsmålet om beføjelser fastslås det derimod i hvidbogen, at evaluering af risici, indsamling af data og oplysninger til forbrugerne om de områder, der falder ind under myndighedens beføjelser, skal høre ind under den europæiske fødevaremyndigheds opgaver. Kommissionen mener, at man på nuværende tidspunkt af juridiske grunde og af hensyn til det demokratiske ansvar ikke kan forsvare en overførsel af lovgivningsbeføjelser til en uafhængig institution. Ikke desto mindre bør en fremtidig udvidelse af denne myndigheds beføjelser overvejes på baggrund af erfaringerne med denne myndigheds arbejde og den tillid, som denne myndighed kan have opnået, uden at man udelukker, at det eventuelt bliver nødvendigt at ændre traktaten.

(1) KOM(1999) 719 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0319/00

af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Miljøforurening og sundhed

Hvordan står det efter Kommissionens mening til med koordineringen af områderne miljøforurening og folkesundhed i betragtning af den nære forbindelse mellem disse to områder?

Føler Kommissionen sig f.eks. sikker på, at dens miljøafdeling stadig har kontrol med udsætningen af genetisk modificerede organismer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. marts 2000)

Forbindelsen mellem miljøproblemer og offentlighedens sundhed har altid været og vil forblive en vigtig faktor i både Fællesskabets miljøpolitik og sundhedspolitik.

De to berørte tjenestegrene udarbejder hver især planpolitiske forslag på mellemlang og lang sigt, der skal vedtages af Kommissionen senere i år. Generaldirektoratet for Miljø er ved at udarbejde et forslag til det sjette miljøhandlingsprogram. Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse er ved at udarbeje en fællesskabsstrategi inden for offentlig sundhed, herunder aktionsprogrammer inden for Miljø og sundhed. I det forberedende arbejde til disse miljø- og sundhedspolitiske programmer lægger begge tjenestegrene stor vægt på, at den tværtjenstlige drøftelse og koordination sikrer forbindelsen mellem miljø og sundhed.

Den eksisterende lovgivningsramme i forbindelse med genetisk modificerede organismer tager sigte på både beskyttelse af sundheden og af miljøet. Den er baseret på Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (GMO'er)(1) og Rådets direktiv 90/219/EØF af 23. april 1990 om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer(3), som ændret ved Rådets direktiv 98/81/EØF af 26. oktober 1998(2).

Andre aspekter af GMOer, såsom nye levnedsmidler, falder ind under ansvarsområdet for det kommissionsmedlem, der er ansvarlig for sundhed og forbrugerbeskyttelse, med hvem der arbejdes tæt sammen til enhver tid. Kommissionen vil fortsat sikre, at disse aspekter koordineres korrekt mellem de pågældende tjenestegrene.

(1) EFT L 117 af 8.5.1990.

(2) EFT L 330 af 5.12.1998.

(3) EFT L 117 af 8.5.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1041/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. april 2000)

Om: Finansiel støtte til den franske olieindustri

I sit svar på forespørgsel E-0218/00(1) oplyser de Palacio, at Kommissionen siden 1975 i alt har ydet Frankrig en støtte på 270,49 mio. euro.

Kan Kommissionen give en oversigt over dette beløb opdelt pr. år pr. støttet virksomhed i Frankrig?

(1) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 104.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio på skriftlige forespørgsler E-1040/00, E-1041/00 og E-1042/00

(16. maj 2000)

Siden 1975 har Fællesskabet forvaltet programmer for finansiel støtte til innovativ teknologi med henblik på udforskning, produktion og transport af carbonhydrider. Som svar på skriftlig forespørgsel E-0218/00(1) fra det ærede medlem forelagde Kommissionen en oversigt over denne støtte pr. år og pr. medlemsstat. Med hensyn til spørgsmålet om fordelingen af beløbene på de enkelte virksomheder kan Kommissionen give oplysninger for perioden 1990-1998. Disse oplysninger sendes direkte til det ærede medlem og til Europa-Parlamentets sekretariat. Det skal dog bemærkes, at tallene vedrørende den støtte, der er ydet til visse medlemsstater, kan være misvisende, da kontrakterne ud over hovedkontrahenten ofte omfatter flere deltagere fra forskellige medlemsstater.

Med hensyn til anmodningen om oplysninger for perioden 1975-1990 skal det bemærkes, at tallene for denne periode ikke foreligger i elektronisk form. Et svar på det ærede medlems spørgsmål ville derfor kræve en langvarig og vanskelig research, som Kommissionen ikke er i stand til at foretage.

(1) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 104.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0903/00

af Anna Karamanou (PSE) og Minerva Malliori (PSE) til Rådet

(24. marts 2000)

Om: Voldsom forøgelse af narkotikamisbruget blandt europæiske skoleelever

Ifølge årsberetningen fra FN's komité for kontrol med narkotika er europæiske skoleelevers misbrug af cannabis vokset eksplosivt: 1/3 af eleverne på mellemskoleniveau i Frankrig, 25 % af de trettenårige elever i Storbritannien og 69 % af de unge, der deltager i teknofester i Tyskland har prøvet dette rusmiddel, og der er konstateret en stigning i forbruget af sammensatte narkotika (Ecstasy, LSD) som følge af, at de unge forbinder disse stoffer med fornøjelige sammenkomster. Det nævnes endvidere i beretningen, at Albanien har udviklet sig til en stor producent af cannabis, som hovedsagelig eksporteres til Grækenland, Italien og Slovenien. Det bør endvidere bemærkes, at udbredelsen af oplysninger vedrørende dyrkningen af denne plante samt dens producenter via Internettet har medført, at den private fremstilling af narkotika er vokset eksplosivt. Ved Rådet, hvilke faktorer der har ført til dette kolossalt øgede forbrug af indisk cannabis? Hvilke foranstaltninger har Rådet truffet med henblik på gennemførelse af lovgivningerne og EU's forenede indsats for at bekæmpe misbruget af de forskellige narkotiske stoffer?

Svar

(10. juli 2000)

I EU's narkotikastrategi for 2000-2004, der blev godkendt på Det Europæiske Råds møde i Helsingfors, slås det fast, at cannabis stadig er den mest udbredte form for ulovlig narkotika.

I denne strategi, der nu er ved at blive omsat til en handlingsplan, tillægges begrænsning af efterspørgslen særlig betydning. EU's initiativer med hensyn til begrænsning af efterspørgslen er i overensstemmelse med de retningslinjer og den handlingsplan for begrænsning af efterspørgslen, der blev vedtaget i 1999 inden for De Forenede Nationer. EU-aktionerne omfatter alle forebyggelsesområder. Strategier for forebyggelse af narkotikamisbrug bør være en integrerende del af Fællesskabets sundhedspolitikker. Disse strategier bør navnlig fokusere på børn og unge. Der bør også udvikles forebyggelsesforanstaltninger til brug i fængsler samt alternativer til fængsling.

Alle disse principper er ved at blive omsat til konkrete aktioner, som Parlamentet vil blive underrettet om.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0733/00

af Umberto Bossi (TDI) til Kommissionen

(6. marts 2000)

Om: Italiensk dekret vedrørende mælk og mejeriprodukter

Den italienske regering har udstedt dekret nr. 8 af 4.2.2000, som bl.a. vedrører midlertidig regulering af sektoren for mælk og mejeriprodukter. Paragraf 5 indeholder følgende bestemmelse: Ved manglende betaling af tillægsafgiften fra opkøberens side, kan regionernes og provinsernes myndigheder også inddrive det skyldige beløb hos producenterne, medmindre disse har regresret over for en opkøber, som er insolvent eller har misligholdt sine forpligtelser.

Denne i sig selv forbløffende bestemmelse bliver helt utrolig, hvis man sammenligner den med bestemmelserne for mælkeopkøbere i forordning (EØF) nr. 3950/92(1), hvis tilgrundliggende filosofi i artikler og betragtninger fuldstændig fordrejes.

Kommissionen bedes på denne baggrund oplyse følgende:

1. Hvordan vurderer den de bestemmelser, som er indført i Italien ved dette dekret?

2. Er opkøberens rolle som den eneste, der kan forvalte tillægsafgiften eller gøres til genstand for inddrivelse af samme, stadig gældende i Italien efter dekretets indførelse?

3. Udgør den italienske bestemmelse ikke en farlig præcedens for hele afgiftsordningen i Fællesskabet?

4. Bør producenterne i lyset heraf ikke nægte at underlægge sig afgiftsordningen for at beskytte sig selv og deres virksomhed mod den realistiske risiko for at blive tvunget til at betale tillægsafgiften to gange?

5. Vil sådanne bestemmelser fra de italienske myndigheders side ikke åbne mulighed for, at skrupelløse opkøbere ustraffet kan undlade at indbetale afgifterne og lægge beslag på producenternes betalinger i meget lange tidsrum, dvs. indtil det langsommelige italienske retsvæsen når frem til en afgørelse?

(1) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. marts 2000)

Kommissionen har netop for nogle dage siden modtaget det dekret, som det ærede medlem nævner.

Dette italienske dekret er nu ved at blive oversat og behandlet i de berørte tjenestegrene.

Så snart behandlingen er afsluttet, vil Kommissionen kunne svare på det ærede medlems spørgsmål.