SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0528/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (14. februar 1997)

Om: Atomtransportulykke i Apach i Lorraine

1. Hvorfor loeb togvognene ladet med »Excellox 6«-containere den 4. februar 1997 af sporet i Apach i Lorraine?

2. Hvornaar blev de ansvarlige myndigheder langs ruten underrettet om transporten?

3. Hvilke noedplaner eksisterede der? Hvilke forholdsregler foreskriver de til noedstilfaelde? Hvilke evakueringsplaner eksisterer der for den slags noedstilfaelde?

4. Toget koerte med en hastighed paa 28 km/h, da ulykken skete. Op til hvilken hastighed ville »Excellox 6«-containerne have vaeret i sikkerhed?

5. Hvorfor var ruten ikke spaerret for persontransport, eftersom det ville have medfoert en katastrofe, hvis vognene var kollideret med et passagertog?

6. Kan Kommissionen oplyse, hvorfor man til denne transport valgte omvejen gennem det omraade, hvor Tyskland, Luxembourg og Frankrig graenser op til hinanden? Hvorfor valgte man ikke den mest direkte rute gennem Belgien og Nederlandene?

7. Var rutens maksimale belastning blevet undersoegt, og var der fastsat en maksimal hastighed?

8. Hvor hoej var neutronbelastningen og den radioaktive belastning af redningsmandskabet?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis paa skriftlige forespoergsler P-0527/97 og P-0528/97 (4. april 1997)

Afsporingen ved Apach skete paa fransk jord, saa den efterfoelgende undersoegelse foretoges af »Société nationale des chemins de fer francais« i snaevert samarbejde med det franske transportministeriums tekniske bistandstjeneste. Efterforskningen paa ulykkesstedet viste ingen mangler ved transportmidlet eller mekanisk overbelastning af jernbanestrukturen. Desuden kunne man udelukke hypotesen om skade forvoldt af tredjemand. Analyserne af den braekkede skinne paa afsporingsstedet viste et materielt svigt, skoent den endelige forklaring paa dette svigt endnu ikke er klarlagt.

I henhold til de krav, der stilles til transporttilladelser, blev de involverede medlemsstater og jernbanernes tilsynsmyndigheder i henholdsvis. Tyskland og Frankrig behoerigt underrettet paa forhaand (to dage i Tyskland og tre dage i Frankrig) om transportens noejagtige afgang og rutens forloeb. Da den betryggende transport af radioaktive stoffer sikres ved hjaelp af emballagens modstandsdygtighed, idet denne yder tilstraekkelig beskyttelse ved ulykker, er der normalt ingen begraensninger med hensyn til forsendelsens rute. Ruten valgtes paa grundlag af fysiske beskyttelsesforanstaltninger - som sorterer under medlemsstaternes ompetence - under hensyntagen til alle risici (straaling og andre risici), baade under normale forhold og ved ulykkestilfaelde.

Godkendelsen af transportemballager til bestraalet nukleart braendsel (containere af B-typen) er baseret paa en raekke afproevninger af emballagens mekaniske modstandsdygtighed. Heriblandt kan naevnes kollisionsstesten, som indebaerer et fald fra ni meters hoejde ned paa en overflade, som ikke giver efter. En saadan afproevning svarer til betydeligt stoerre hoejder end ni meter mod reelle overflader, hvorunder med tilsvarende skadevirkning paa containeren. Mange vurderinger af emballagereaktioner har under simulerede betingelser, der svarer til en total ulykke, vist, at transportbestemmelserne ud slaar til under en reel jernbaneulykke. ((»Environmental impact of accidents involving radioactive materiel shipping systems« (den miljoemaessige virkning af ulykker i forbindelse med systemer til befordring af radioaktive stoffer) - Sandia Lab Report (IAEA, AG 940 - WP 22 - 1996), samt CEGB's »Flask accident impact studies« (IAEA, AG 940 - WP 8 - 1996) ))

Umiddelbart efter afsporingen etableredes der en afspaerret zone, hvor det var muligt at kontrollere forurening eller straaling. Ifoelge de oplysninger, der tilgik Kommissionen, konstaterede man ikke udslip eller oeget straaling. De franske og tyske myndigheder bekraefter, at der ikke skete fysisk beskadigelse af containerne under afsporingen. Den normale noedsituationsreaktion fungerede og de naermeste lokale myndigheder, saavel de luxembourgske som de tyske, samt praefekten for det paagaeldende franske departement og det franske indenrigsministerium blev underrettet. Det var paa intet tidspunkt noedvendigt at evakuere befolkningen under oprydningsarbejdet.

Det maksimale straalingsniveau, under behoerig hensyntagen til det bidrag, der ydes i form af gamma- og neutronstraaler overalt under hele transporten, laa langt under de maksimale vaerdier, der er fastsat i henhold til forordningerne om internationale transporter af farligt gods med jernbane ((Raadets direktiv 96/49/EF af 23. juli1996 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om jernbanebefordring af farligt gods - EFT L 235 af 17.9.1996, s. 25. )) (klasse 7 - radioaktivt materiale). De efterfoelgende foranstaltninger, der skulle rette op paa haendelsen, organiseredes og gennemfoertes i fuld overensstemmelse med de bestemmelser for straalingsbeskyttelse, der gaelder i forbindelse med aktiviteter, som indebaerer bestemte risici i form af ioniserende straaling i andre situationer end ulykkessituationer ((Raadets direktiv 80/836/Euratom og Raadets direktiv 84/467/Euratom omm aendring af direktiverne om fastsaettelse af de grundlaeggende normer for beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er forbundet med ioniserende straaling - henholdsvis. EFT L 246 af 17.9.1980, s. 41, og EFT L 265 af 5.10.1984, s. 4. )).

Senere undersoegelser har bekraeftet, at der i fyldestgoerende grad var truffet tilstraekkelige sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med transporten til imoedegaaelse af en noedssituation samt at ordningerne har vist sig at vaere nyttige for medlemsstaterne ((»Handbook for the CEC database on transport emergencies involving radioactive materials« ('haandbog til KEF's database vedroerende noedsituationer i forbindelse med transporter omfattende radioaktive stoffer') (1992 - et kontraktarbejde) samt »Review of the benefits in Member States' Arrangement for transport emergencies involving radioactive materials« ('oversigt over de fordele, der er forbundet med medlemsstaternes ordninger vedroerende noedsituationer i forbindelse med transporter, hvori der indgaar radioaktive stoffer' (1993 - et kontraktarbejde). )).