SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4077/00

af Mario Mantovani (PPE-DE) til Kommissionen

(20. december 2000)

Om: Transferer af fodboldspillere

I 1998 kritiserede Kommissionen den i EU gældende ordning for transferer af fodboldspillere, idet den anså denne for at være i strid med fællesskabsbestemmelserne vedrørende fri bevægelighed for personer og vedrørende konkurrence.

Kommissionen har anmodet UEFA, FIFA og de vigtigste berørte forbund og klubber (forbund, der repræsenterer professionel fodbold, komitéerne for europæiske mesterskabsturneringer mldr) om at komme med deres egne forslag.

FIFA og UEFA forelagde deres forslag den 31. oktober og forpligtede sig til inden årets udgang sammen med Kommissionen at få forhandlet en endelig ordning på plads, som vil gøre traktatens bestemmelser om fri bevægelighed for arbejdstagere forenelige med de særlige forhold, der kendetegner fodboldverdenen som også beskrevet i erklæringen fra Det Europæiske Råd i Nice om de særlige forhold, der kendetegner sporten.

Kommissionsmedlem Viviane Reding har allerede meddelt, at hun ikke agter at ophæve den nuværende transferordning, og at Kommissionen er rede til at respektere professionel fodbolds selvbestemmelsesret ved at acceptere visse kompensationer for kontrakter og fastlægge en række specifikke bestemmelser, som begrænser transferer til bestemte perioder.

Selv om man således må glæde sig over, at Kommissionen er blevet opmærksom på dette problem og er i færd med at forsøge at finde en løsning på det, ville ovennævnte plan ikke desto mindre med sikkerhed skabe nogle ulemper, idet den ville være forbundet med en risiko for, at spillerne og fodboldklubberne ville føle sig fristet til misbruge muligheden for at opsige kontrakter. Ville man i tilfælde heraf ikke f.eks. betragte det som en krænkelse af bestemmelserne, hvis en spiller overføres fra en klub til en anden udelukkende ved en økonomisk aftale?

Faktisk ville alt dette få ødelæggende virkninger, ikke blot for fodboldverdenen selv, men også for den uddannelses- og udviklingsmæssige rolle, som fodbold spiller for de unge i Europa. F.eks. er det nok at tænke på, hvor store negative følger et konstant virvar af transferer af spillere, som ville skulle spille for forskellige klubber i samme fodboldsæson, ville få. En sådan praksis ville desuden få den negative virkning, at den ville blive efterlignet af spillere og klubber i lavere divisioner. Kan Kommissionen forelægge de sidste nye oplysninger vedrørende de igangværende forhandlinger mellem Kommissionen og FIFA og UEFA og vedrørende de fremskridt, der er gjort i denne forbindelse, i betragtning af, at opsigelse af kontrakter kunne blive en farlig mekanisme, som ville være en trussel mod de særlige forhold, der kendetegner fodboldverdenen, og dermed mod de særlige forhold, der kendetegner sporten generelt, således som erklæret på Det Europæiske Råd i Nice?

Vil Kommissionen desuden oplyse, om den agter at afslutte forhandlingerne inden for de allerede fastsatte frister og fremskynde løsningen af dette problem for at sikre, at fodboldorganerne slipper ud af denne situation uskadte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(29. januar 2001)

Kommissionen behandler i øjeblikket en procedure i henhold til fællesskabsretten om konkurrenceregler vedrørende spørgsmålet om transfer. I en sådan sammenhæng kræves der fortrolighed for at undgå at krænke de direkte involverede parters rettigheder, og Kommissionen kan derfor ikke give det ærede medlem de ønskede oplysninger.

Kommissionen ønsker på den anden side at henlede det ærede medlems opmærksomhed på følgende generelle principper, som kan bidrage til at gøre den anvendte metode forståelig.

For det første gav Kommissionen udtryk for sin interesse for sporten i Helsinki-rapporten om sport, som den vedtog i december 1999. Kommissionen er helt klar over de særlige forhold, der gør sig gældende i sporten, herunder også sportens opdragende og sociale rolle i samfundet. Parallelt hermed har Kommissionen som traktatens vogter pligt til at behandle de klager, den modtager. Det er det, der er sket i spørgsmålet om transfer, idet klagerne har sat spørgsmålstegn ved de regler, der traditionelt anvendes i den internationale fodboldsammenslutning FIFA, under henvisning til fællesskabsretten om konkurrence og personers frie bevægelighed. Kommissionen var nødt til at undersøge de bestemmelser, der blev klaget over.

Dernæst skal det bemærkes, at Kommissionen hverken har beføjelser til eller hensigt om at påtvinge fodboldverdenen en bestemt transferordning. Kommissionens rolle består udelukkende i at sikre, at den fungerende ordning er i overensstemmelse med fællesskabsretten. Med dette forbehold respekterer Kommissionen sportsverdenens frihed til selv at fastlægge sine egne regler.

Endelig ønsker Kommissionen, at den ordning, parterne når frem til, tilgodeser både foldboldverdenens interesser som helhed og de enkelte parters interesser hver for sig.

Dette er Kommissionens udgangspunkt for den analyse, den i øjeblikket foretager af de forslag om en reform af transfersystemet, den modtog den 31. oktober 2000. Spørgsmålet om, hvordan en kontrakt kan ophæves, er et af drøftelsernes stridspunkter. For Kommissionen drejer det sig på dette som på andre områder om at forene konkurrencesportens specifikke behov og overholdelsen af fællesskabsrettens grundlæggende principper.