SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0866/01

af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2001)

Om: Statsstøtte Irland - offentlig radio- og tv-virksomhed

Den 13. april 2000 stillede jeg et spørgsmål vedrørende en klage over statsstøtte til den irske regering i marts 1999 angående betaling af en tv-licensafgift til RTE, den offentlige radio- og tv-sender. I en svarskrivelse af 19. september 2000 anførte den ansvarlige kommissær, at hans tjenestegrene havde foretaget en indledende vurdering af sagen og havde konkluderet, at klagen var begrundet og burde analyseres tilbundsgående. Hvilken udvikling er der sket med hensyn til denne vigtige klage? Mener Kommissionen, det er tilfredsstillende, at der er gået to år siden klagen blev indgivet, og at Kommissionen stadig ikke har truffet nogen afgørelse?

For det andet har RTE, den offentlige radio- og tv-sender, ansøgt om at forhøje den nuværende afgift med 71 %. Ministeren med ansvar for radio og tv har meddelt, at en henstilling vedrørende denne ansøgning snart ville blive forelagt den irske regering. Er Kommissionen klar over, at der er blevet ansøgt om en sådan forhøjelse? Uden at foregribe hvorvidt Kommissionen mener, at afgiften eller enhver foreslået forhøjelse heraf udgør en berettiget statsstøtte eller en berettiget

ændret statsstøtte, mener den så, at det er hensigtsmæssigt, at Kommissionen skal notificeres om ethvert forslag om at forhøje afgiften, således som det fremgår af traktatens bestemmelse om statsstøtte? Mener Kommissionen, at enhver afgørelse truffet af den irske regering om at godkende en sådan forhøjelse bør udsættes, indtil Kommissionen har haft mulighed for at undersøge forslaget og træffe en afgørelse om at tillade en rimelig forhøjelse, hvis den mener, at dette er i overensstemmelse med traktatbestemmelserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(18. juni 2001)

Som det ærede medlem påpeger, anførte kommissæren med ansvar for konkurrence i 2000, at det var Kommissionens vurdering, at klagen vedrørende betaling af en tv-licensafgift til RTE burde analyseres mere tilbundsgående.

Offentlig radio- og tv-virksomhed er et meget komplekst område, for hvilket Kommissionen må finde en afvejet løsning, som garanterer såvel medlemsstaternes ret til at tilbyde offentlig radio- og tv-virksomhed som private operatørers ret til fair konkurrence. Kommissionen arbejder aktivt på en meddelelse, som skal skabe sikkerhed for samtlige operatører, og som forhåbentlig snart vil kunne fremlægges. I meddelelsen beskriver Kommissionen de principper, som den vil følge i forbindelse med anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 (tidl. artikel 92), artikel 88 (tidl. artikel 93) og artikel 86 (tidl. artikel 90), stk. 2, på statsfinansiering af offentlig radio- og tv-virksomhed. På denne måde vil Kommissionens politik på dette meget komplekse område blive belyst, så det bliver muligt at vurdere hver enkelt sag i fuld åbenhed.

For at sikre en retfærdig fremgangsmåde er det gjort til en højt prioriteret opgave at få udarbejdet denne meddelelse og at sikre mere tilbundsgående, sammenlignende sagsanalyser. Analysen af klager på dette område, herunder klagen over licensafgiften til RTE, vil blive afsluttet, når meddelelsen er vedtaget.

Kommissionen takker det ærede medlem for oplysningen om, at RTE har ansøgt om at forhøje den nuværende licensafgift med 71 %. Kommissionen følger udviklingen på nært hold. Med hensyn til spørgsmålet om forpligtelsen til at underrette Kommissionen om licensafgiftsforhøjelser henviser Kommissionen til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, i henhold til hvilken medlemsstaterne har pligt til at underrette Kommissionen om enhver påtænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger. I samme forbindelse vil Kommissionen henlede opmærksomheden på EF-Domstolens dom i Namur-Ducroire-sagen(1). Domstolen slog i denne sag fast, at traktatens artikel 93, stk. 3, [nu artikel 88, stk. 3] skal fortolkes således, at en udvidelse under omstændigheder som de i forelæggelsesdommen angivne af den virksomhed, der udøves af en offentligretlig institution, som modtager statsstøtte i henhold til en før traktatens ikrafttrædelse gældende lovgivning, når den ikke påvirker indholdet af den ved denne lovgivning indførte støtteordning, ikke kan anses for en indførelse eller en ændring af en støtteforanstaltning, der er underlagt forpligtelsen til forudgående underretning og gennemførelsesforbuddet i denne bestemmelse.

(1) EF-Domstolens dom af 9. august 1994 i sag C-44/93 (Namur-Ducroire), Samling af Afgørelser 1994, s. I-3829.