SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2279/02

af Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) til Kommissionen

(18. juli 2002)

Om: Om ændring af personskatteloven i Spanien

Den 5. juni 2002 offentliggjordes i den spanske stat i Boletín Oficial de las Cortes Generales et forslag til lov om delvis reform af beskatningen af personindkomster (reguleret ved lov 40/1998 af 9. december 1998) og andre spanske skatteregler. Reformen skal træde i kraft den 1. januar 2003.

Lovens artikel 77 fastsætter den skatteordning, som finder anvendelse på spanske fysiske personer, som modtager indtægter fra institutter for kollektiv investering uanset hjemsted, eller om de er spanske eller udenlandske. Den ændring, som den spanske regering vil indføre, giver skattefordele til andelshavere, som geninvesterer deres andele fra institutter, der ikke er organiseret i selskabsform, i en anden fondstype baseret på udstedelse af andelsbeviser. Geninvesteringer fra og i institutter, der er organiseret i selskabsform, er ikke omfattet af disse skattefordele. Kan dette betragtes som en hindring for den frie konkurrence eller anden form for de facto protektionisme fra den spanske stats side, når det tages i betragtning, at størstedelen af de institutter, der er organiseret i selskabsform, og som driver virksomhed i Spanien er udenlandske?

Er det ovenfor beskrevne forhold i overensstemmelse med Domstolens dom i sag C-398/95, SETTG, af 5. juni 1997, og EF-traktatens artikel 49, som forbyder restriktioner, der hindrer fri udveksling af tjenesteydelser uanset nationalitet?

Har Kommissionen kendskab til den forskelsbehandling af de europæiske institutter for kollektiv investering, der er organiseret i selskabsform og driver virksomhed i Spanien,

som vil følge af de spanske myndigheders ændring i forbindelse med skattereformen af den skattemæssige behandling af spanske fysiske personers geninvesteringer i såvel spanske som europæiske institutter for kollektiv investering, der ikke er organiseret i selskabsform, og som er harmoniseret i henhold til direktiv 85/611/EØF(1)?

(1) EFT L 375 af 31.12.1985, s. 3.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(2. oktober 2002)

Kommissionen har noteret sig lovforslaget om reform af beskatningen af personindkomster (reguleret ved lov 40/1998 af 9. december 1998) og andre spanske skatteregler, som blev offentliggjort i det spanske Officielle Tidende.

Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) og senere ændringer indeholder ingen skattebestemmelser om investeringsinstitutter, uanset deres virksomhedsform (med eller uden juridisk personlighed).

I henhold til løbende retspraksis ved De Europæiske Fællesskabers Domstol skal medlemsstaterne dog, også selv om direkte beskatning udelukkende henhører under medlemsstaternes kompetence, efterleve fællesskabsreglerne og må derfor udøve deres beføjelser i overensstemmelse med Fællesskabets lovgivning(1).

Som det ærede medlem bemærker, synes der at være risiko for en senere begrænsning af den frie konkurrence og endog for en ny hindring for fri udveksling af tjenesteydelser i EU, eftersom disse virksomheder kunne føle sig forpligtet til at ændre deres juridiske virksomhedsform til en fond med henblik på fortsat rentabel virksomhed i Spanien(2), hvorimod det samtidig ikke længere ville være muligt for virksomheder at foretrække investorer i andre medlemsstater.

Der synes også at være fare for en indirekte diskriminering af udenlandske investeringsinstitutter, der er organiseret i selskabsform.

Kommissionen har allerede kontaktet de spanske myndigheder og anmodet om en redegørelse for årsagerne til forskelsbehandling af skatteyderen afhængigt af, om denne investerer i investeringsfonde (uden juridisk personlighed) eller i investeringsinstitutter (i selskabsform) i den i artikel 1, stk. 2, i Rådets direktiv 85/611/EØF anførte forstand. Såfremt svaret ikke fjerner den tvivl, der kan opstå med hensyn til de nye bestemmelsers overensstemmelse med fællesskabsretten (hvis loven blev vedtaget, som den er), kan Kommissionen påtænke at træffe de nødvendige foranstaltninger som vogter af EF-traktaten.

(1) Sagerne C-279/93 Schumacker, dom af 14.2.1995, C-80/94 Wielockx, dom af 11.8.1995, C-107/94 Asscher, dom af 27.6.1996, C-250/95 Futura Participations, dom af 15.5.1997, C-250/95 Singer, dom af 15.5.1997, C-118/96 Safir, dom af 28.4.1998, C-264/96 Imperial Chemical Industries, dom af 16.7.1998, C-311/97 Royal Bank of Scotland, dom af 29.4.1999, C-35/98 og Verkooijen, dom af 6.6.2000.

(2) Sagerne C-270/83 Kommissionen mod Frankrig, dom af 28.1.1986, og C-398/95 SETTG, dom af 5.6.1997.