SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3071/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(8. november 2001)

Om: Mikrofiltrering af rå mælk på traditionelle landbrugsproduktionsvirksomheder

Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (KOM(2000) 438(1)) indeholder følgende definition på rå mælk (bilag I, punkt 5):

rå mælk: mælk, der ikke er blevet opvarmet til over 40 °C; der kan udføres behandlinger som homogenisering og standardisering, der har indflydelse på mælkens kvalitet.

Med denne definition legaliseres landbrugernes behandling af rå mælk (f.eks. mikrofiltrering), og derved muliggøres manipulationer af den rå mælk inden aflevering til aftageren. Mikrofiltrering medfører ændring af mælkekvaliteten, hvilket igen medfører, at der opnås en højere pris for et egentlig ringere produkt.

Det er allerede i dag muligt gennem mikrofiltrering at sænke det samlede kimtal og at filtrere visse dele af indholdet (f. eks. kasein) fra.

Kommissionen har bekræftet, at der ikke findes direkte metoder til dokumentation af mikrofiltrering (svar af Byrne på Kommissionens vegne på skriftlig forespørgsel E-0823/01 0g E-0824/01(2)).

1. Kan Kommissionen oplyse, hvorledes kontrol af den leverede rå mælk for forudgående mikrofiltrering skal gennemføres i praksis?

2. Hvorledes forestiller Kommissionen sig konkret kontrollen af korrekt gennemført etikettering i tilfælde af gennemført mikrofiltrering?

3. Hvorfor overholdes den i direktiv 92/46/EØF(3) anførte definition af rå mælk ikke, hhv. hvorfor forbydes ændring af kvalitets- og værdibestemmende parametre hos råmælksproducenterne ikke udtrykkeligt?

(1) EFT C 365 E af 19.12.2000, s. 58.

(2) EFT C 350 E af 11.12.2001, s. 43.

(3) EFT L 268 af 14.9.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(11. januar 2002)

Mikrofiltrering er en avanceret teknologi, der ligeledes kaldes separation gennem membraner, og som gennemføres ved hjælp af kostbart udstyr, der kræver en særlig viden. Denne teknologi anvendes udelukkende af industrien. Der må klart skelnes mellem brugen ude på gårdene af nye typer af filtre, der giver mulighed for i givet fald bedre at frasortere eventuelle faste partikler, der er indeholdt i mælken (f.eks. halmstrå), og den nævnte mikrofiltrering. Denne filtrering med membran, som er en moderniseret version af den traditionelle sigte, har ikke de virkninger på det mikroskopiske plan, som det ærede medlem nævner.

Det er rigtigt, at der ikke findes en direkte metode til at demonstrere brugen af mikrofiltrering på det industrielle plan. Men floraen i en mikrofiltreret mælk bliver ændret i sin sammensætning, idet der forsvinder mikroorganismer, som er nødvendige for udviklingen af aromaen og egenskaberne ved visse oste af rå mælk, samtidig med de mikroorganismer, der anses for uønskede. De endelige produkter vil således have egenskaber, der er forskellige fra egenskaberne i tilsvarende produkter, der er produceret på grundlag af rå mælk.

Kontrollen af etiketteringen hviler ikke kun på analytiske ressourcer, men støtter sig bl.a. på en virksomheds udviklingshistorie, gennemførelsen af intern kontrol og sporbarhed. Kontrollen påhviler de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, og inspektørerne fra Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret kan kontrollere anvendelsen af disse bestemmelser i forbindelse med særlige kontrolbesøg i mejerisektoren. Sådanne kontrolbesøg bliver allerede gennemført for at kontrollere andre påstande, som f.eks. type (gedeost) eller visse beskyttede handelsmæssige betegnelser (smør).

Definitionen af rå mælk indgår i forslaget til forenkling af veterinærlovgivningen(1), som det ærede medlem henviser til, og som blev forelagt for Rådet og Parlamentet inden for rammerne af den fælles beslutningsprocedure, og den studeres i øjeblikket indgående af en gruppe af veterinæreksperter i Rådet.

(1) EFT C 365 af 19.12.2000.