SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1548/99

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: Forarbejdning af ædle metaller

Efter at Kommissionen allerede i oktober 1993 havde konstateret, at det var umuligt at indføre en gensidig anerkendelse af de enkelte landes fremgangsmåder, forelagde den et forslag til direktiv, der sigtede mod at tilnærme medlemsstaternes lovgivning om genstande af ædle metaller (KOM(93) 0322)(1).

Fem år efter forelæggelsen:

1. Kan Kommissionen da bekræfte, om der stadig findes tekniske hindringer for den frie bevægelighed for genstande af ædle metaller inden for Unionen?

2. I bekræftende fald hvad er årsagerne til, at hindringerne for gennemførelsen af et af de vigtigste mål i traktaterne ikke kan fjernes?

3. Findes der nogen objektive forhold eller særlige initiativer, der forsinker denne harmonisering?

4. Hvis hindringerne ikke fjernes, hvilke initiativer agter Kommissionen da at tage for at forhindre, at de berørte virksomheder skades af den manglende frie bevægelighed?

(1) EFT C 318 af 25.11.1993, s. 5.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(19. oktober 1999)

Som Kommissionen allerede har nævnt i sit svar på skriftlig forespørgsel nr. E-3158/98 fra Concepcio Ferrer(1) og E-3431/98 fra Jaime Valdivielso de Cué(2), er der tidligere iværksat en række forskellige aktioner med henblik på at sikre, at princippet om den frie udveksling af varer inden for smykkesektoren overholdes.

Dels findes der, som det ærede medlem har understreget, et forslag til Rådets og Europa-Parlamentets direktiv(3) med henblik på blandt andet at harmonisere de nationale bestemmelser om genstande af ædle metaller med henblik på at sikre fri bevægelighed herfor. Sigtet med forslaget er at harmonisere lødighedsangivelser, lødighedsstempler samt certificeringsordninger (kvalitetssikkerhed, EF-erklæring med hensyn til overensstemmelse samt verifikation ved tredjemand).

I overensstemmelse med fremgangsmåden i artikel 251 (tidligere artikel 189 B) i EF-traktaten, har Europa-Parlamentet allerede behandlet dette forslag ved førstebehandlingen. Derimod har Rådet endnu ikke kunnet fastlægge nogen fælles holdning på grund af forskellige opfattelser i de forskellige medlemsstater med hensyn til de planlagte certificeringsprocedurer.

I den version, der for øjeblikket drøftes i Rådet, regnes der med en kompromisløsning med samme gyldighed for to ud af de tre forskellige certificeringssystemer, nemlig verificeringen ved tredjemand samt kvalitetssikkerheden, mens derimod systemet med EF-erklæring med hensyn til overensstemmelse opretholdes som en valgfri ordning.

Endvidere har Kommissionen i forventning om harmoniseringen på fællesskabsplan indledt en række overtrædelsesprocedurer imod de fleste medlemsstater med det formål at bringe deres nationale bestemmelser i overensstemmelse med de konklusioner, der blev draget af Domstolen i Houtwipper-dommen(4). Overtrædelsesprocedurerne har ført til en ændring af den pågældende lovgivning i hovedparten af medlemsstaterne.

(1) EFT C 207 af 21.7.1999, s. 33.

(2) EFT C 207 af 21.7.1999, s. 69.

(3) EFT C 318 af 25.11.1993, ændret version EFT C 209 af 29.7.1994.

(4) Sag nr. 293/93 af 15.9.1994.