ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2435/01

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(3. september 2001)

Om: Veterinærkontrol ved EU's ydre grænser på grund af mund- og klovsyge

Det antages generelt, at den illegale import af kød i Det Forenede Kongerige fra et land uden for EU er årsag til det seneste udbrud af mund- og klovsyge både der og i andre EU-lande.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har truffet sammen med medlemsstaterne for at øge kontrollen ved de ydre grænser, og hvilken forskel der er i forhold til situationen inden det seneste udbrud af sygdommen?

Kan Kommissionen i tilfælde af, at ovennævnte spørgsmål besvares bekræftende oplyse, hvor store udgifterne til disse foranstaltninger er, og hvem der afholder dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(1. oktober 2001)

Bestemmelserne om import af levende dyr og animalske produkter til Fællesskabet er fastlagt i en meget omfattende fællesskabslovgivning.

Det er medlemsstaternes ansvar at sikre, at denne lovgivning håndhæves korrekt, og at der kun importeres dyr, produkter og fødevarer, der lever op til Fællesskabets standarder.

Kommissionen har pligt til at kontrollere, at lovgivningen gennemføres korrekt. I så henseende har Kommissionen i de senere år været særlig opmærksom på, hvorledes Fællesskabets grænseposter i medlemsstaterne fungerer.

Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor (FVO) har foretaget regelmæssige tilsyn i den senere tid, og der vil blive gennemført flere kontrolbesøg inden for rammerne af Kommissionens beslutning 97/778/EF af 22. juli 1997 om en liste over grænsekontrolsteder, der er godkendt til at føre veterinærkontrol med produkter og dyr fra tredjelande, om nærmere regler for den kontrol, som Kommissionens veterinærsagkyndige skal føre, og om ophævelse af beslutning 96/742/EF(1).

Parlamentet får systematisk meddelelse om FVO's undersøgelsesrapporter, og om hvilke foranstaltninger der træffes over for medlemsstaterne, hver gang der påvises en manglende gennemførelse af Fællesskabets lovgivning.

Kommissionen er klr over, at det seneste udbrud af mund- og klovsyge nødvendiggør en gennemgang af de foranstaltninger, som er nødvendige for at kunne forhindre at sygdomme såsom mund- og klovsyge indføres i Fællesskabet og for bedre at kunne kontrollere disse sygdomme. Sammen med eksperter fra medlemsstaterne er Kommissionen allerede i færd med at undersøge af behovet for en mere detaljeret lovgivning om kontrol ved Fællesskabets grænser inden for disse rammer.

Kommissionen har påmindet medlemsstaterne om, at det er deres ansvar at sikre, at kontrollen ved Fællesskabets grænser udføres korrekt.

Kommissionen kan dog ikke på nuværende tidspunkt drage nogen endelige konklusioner med hensyn til en styrkelse af medlemsstaternes kontrol ved Fællesskabets grænser, og hvad udgifterne hertil vil blive.

(1) EFT L 315 af 19.11.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2440/01

af Mogens Camre (UEN) til Kommissionen

(11. september 2001)

Om: Forskning i gyllesepareringsanlæg og anlæg til behandling af byslam

Den intensive husdyrproduktion i EU forårsager som bekendt omfattende miljøproblemer, herunder i særlig grad forurening af grundvand, søer, floder og havet.

Problemerne kan løses ved brug af ny teknologi, som uden tvivl kan forbedres og billiggøres ved en øget forskningsindsats.

Kommissionen bedes oplyse, hvilke forskningsprojekter inden for gyllesepareringsanlæg, biogasanlæg og andre anlæg til hygiejnisering af byslam, der modtager støtte fra EU, og hvilke resultater, der herved er opnået?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(31. oktober 2001)

I 1970'er og 1980'erne var gylleforskningsprojekterne især koncentreret om anaerobe nedbrydningsprocesser. Nu anses disse forbedrede metoder, kombineret med biogasproduktion og bæredygtig anvendelse, for at være så langt fremme, at de tekniske, økonomiske og regulatoriske aspekter bør tages i betragtning.

Strategier, teknologi og håndteringspraksis i forbindelse med renseslam er et prioriteret forskningsområde i Fællesskabets femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling, under Miljøforskningsprogrammet for Bæredygtig Udvikling, nøgleaktion Affaldshåndtering og vandkvalitet (KA1). Forskningsprojekterne skal fokusere på minimering af gylleproduktionen og forbedring af gyllekvaliteten gennem identifikation af de forurenende stoffer og opsamling heraf ved kilden. Resultaterne af denne forskning ventes at give mulighed for sikker og målrettet anvendelse i landbruget, som kan accepteres af befolkningen.

En række udvalgte forskningsprojekter om dette emne vil blive sendt direkte til det ærede medlem og Parlamentets sekretariat.

Resultaterne af færdige projekter og yderligere oplysninger om projekterne kan findes på Cordis-databasen: http://dbs.cordis.lu/search/en/simple/EN_PROJ_simple.html og http://www.ad-nett.org.

Det ærede medlem og Parlamentets sekretariat får ligeledes tilsendt eksempler på udvalgte demonstrationsprojekter på dette område, der modtager støtte gennem Life-Miljø programmet.

Yderligere oplysninger om Life-projekter, som GD Miljø yder støtte til, kan findes på http://www.europa.eu.int/comm/life/home.htm.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1559/01

af Olivier Dupuis (TDI) til Rådet

(21. maj 2001)

Om: Observatørstatus for Taiwan i WHO

Seks af de Forenede Nationers medlemsstater El Salvador, Honduras, Palau, Panama, Sao Tome og Principe samt Senegal har skrevet til Verdens Sundheds Organisationen (WHO) for at anmode om, at Taiwan får tildelt status som observatør i organisationen. Repræsentanternes Hus i USA vedtog den 24. april 2001 en resolution, hvori det anmodede udenrigsminister Collin Powel om at støtte dette initiativ, hvorved Taiwan ville få status som observatør i WHO. Organisationskomitéen i WHO skulle behandle anmodningen under et møde over ni dage, som ville finde sted i den kommende uge i Genève.

Agter Rådet at støtte dette initiativ, der tager sigte på at tildele Taiwan status som observatør i WHO? I bekræftende fald hvilke initiativer agter Rådet at tage for aktivt at støtte dette legitime krav? Mener Rådet ikke mere generelt, at Unionen bør tage andre initiativer, således at Taiwan i det mindste får tildelt status som observatør i alle internationale organisationer?

Svar

(10. december 2001)

Rådet kunne ikke støtte Taiwans ansøgning om observatørstatus i WHO. Rådet ville hilse en større udveksling af information mellem WHO og Taiwan velkommen, men ville ikke støtte, at Taiwan får tildelt en status i denne eller i nogen anden FN-organisation, hvilket ville være uforeneligt med dets tilslutning til princippet om Et Kina og med de regler, der gælder for observatørstatus i denne organisation.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2492/01

af Glenys Kinnock (PSE) til Rådet

(14. september 2001)

Om: Korruption

Kan Rådet oplyse, hvilke skridt det har taget til gennemførelse af det tilsagn, det afgav på EU-Afrika topmødet i Cairo i april 2000, om at træffe de nødvendige foranstaltninger til at bekæmpe korruption og sikre, at illegalt erhvervede offentlige midler, der er deponeret på udenlandske bankkonti, opspores og returneres til giverlandet?

Svar

(10. december 2001)

Bekæmpelse af korruption og fremme af god regeringsførelse er grundlæggende elementer i Unionens politik over for dens partnere i Afrika og andre steder i verden. Denne politik gennemføres bl.a. gennem en række aftaler, som Unionen har indgået med tredjelandene, herunder Cotonou-aftalen med AVS-staterne, samt gennem specifikke bistandsprogrammer, som finansieres af Fællesskabet, og som tager sigte på at styrke de pågældende landes institutionelle kapacitet.

For så vidt angår illegalt erhvervede midler, der er deponeret i udenlandske banker, erindrer Rådet om, at de tilsagn, der blev givet på topmødet mellem Afrika og Europa den 3. og 4. april 2000 i Cairo, ikke blot vedrører de institutioner, der deltog i topmødet, men også regeringerne for de stater, der var repræsenteret på mødet. Under hensyn til karakteren af de spørgsmål, der skal løses, mener Rådet derfor, at et bilateralt samarbejde mellem de pågældende stater på dette stadium forekommer at være den mest lovende måde at tackle de specifikke problemer på, der kan opstå i den forbindelse.

Rådet gør i øvrigt det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at der på ministerkonferencen EU-Afrika den 11. oktober 2001 i Bruxelles vil blive gjort status over alle de spørgsmål, som omhandles i handlingsplanen fra Cairo, herunder dem det ærede parlamentsmedlem har nævnt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2593/01

af Mario Borghezio (TDI) til Rådet

(27. september 2001)

Om: Europæisk kontrol af ulovlige visa og opholdstilladelser udstedt af Italien

I Italien er der på forskellige retlige myndigheders initiativ indledt undersøgelser, hvoraf det fremgår, at der foregår en omfattende ulovlig handel med visa og opholdstilladelser udstedt af italienske diplomatiske og konsulære repræsentationer i en række lande verden over.

Man har allerede konstateret, at ikke alene er italienske og udenlandske mafiakredse, men også en række islamiske terroristnet involveret i denne handel.

Hvilke konkrete hasteforanstaltninger agter man at træffe på europæisk plan med henblik på at etablere et effektivt kontrolsystem, som kan forhindre, at immigranter, der er rejst ind i Schengen-området på ulovlige dokumenter, frit rejser omkring i EU og tager fast ophold her?

Svar

(10. december 2001)

Det belgiske formandskab har som et af sine prioriterede spørgsmål opført en mere intensiv bekæmpelse af dokumentsvig, navnlig ved hjælp af bestemmelser til forbedring af det konsulære samarbejde på lokalt plan. På baggrund af begivenhederne den 11. september 2001 holdt Rådet (retlige og indre anliggender samt civilbeskyttelse) den 20. september 2001 en særlig samling, hvor det identificerede mere end 30 foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme. Disse foranstaltninger, som bl.a. vedrører retligt samarbejde og politisamarbejde, skal ligeledes anvendes til at fremskynde etableringen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. For så vidt angår grænsekontrollen opfordrede Rådet dels medlemsstaternes kompetente myndigheder til at forstærke kontrollen ved de ydre grænser og bad politichefernes taskforce om hurtigst muligt at undersøge de nærmere

betingelser for en sådan styrkelse samt aflægge rapport herom på decembersamlingen i Rådet, dels medlemsstaterne til at udvise den største omhu ved visumudstedelse og med henblik herpå forstærke det lokale konsulære samarbejde. Rådet anmodede samtidig Kommissionen om at forelægge forslag med henblik på etablering af et net til udveksling af oplysninger om udstedte visa. Kommissionen har bekræftet, at den vil fremsætte et sådant forslag samt forslag med henblik på forbedring af visaenes sikkerhedsfeatures gennem ændring af det forslag, der i øjeblikket behandles i Rådet om ændring af forordning nr. 1683/96 om ensartet udformning af visa.

Rådets organer undersøger i øvrigt også, om der er mulighed for at etablere fælles kontorer til udstedelse af visa.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2681/01

af Gerard Collins (UEN) til Kommissionen

(26. september 2001)

Om: For tidlig afslutning af risikovurderingen vedrørende zink

Kommissionen har afholdt de sidste dybtgående drøftelser om risikovurderingen vedrørende zink og andre zinkholdige stoffer på teknisk møde nr. 3 fra 17.-21. september, selv om mange vigtige spørgsmål stadig ikke er behandlet.

Den for tidlige afslutning af udkastet til rapport om risikovurdering betyder, at potentielt betydningsfuld forskning foretaget af erhvervslivet måske ikke vil blive taget med i betragtning. Dette kan betyde, at Europa-Parlamentet kommer til at behandle en lovgivning, som er behæftet med fejl.

Vil Kommissionen redegøre for, hvorfor drøftelserne om zinkspørgsmålet kunne afsluttes, uden at der blev taget hensyn til al relevant og ny forskning, hvorved den ville have sikret, at en risikovurdering på dette område var baseret på den bedst foreliggende videnskabelige viden?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquinpå skriftlige forespørgsler E-2082/01, E-2127/01, E-2348/01 og P-2681/01

(29. oktober 2001)

De seks zinkforbindelser, der underkastes risikovurdering i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer, blev givet prioritering den 27. september 1995. Det første udkast til risikovurderingsrapport (RAR) blev forelagt af de nederlandske myndigheder, som ordførermedlemsstat, for det tekniske møde på fællesskabsplan i december 1999. Der er i det sidste tiår foregået omfattende drøftelser mellem det nederlandske institut Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM), i sin egenskab af ordfører, og zinkindustrien, og resultaterne heraf er gennemgået i rapporterne.

I sammenligning med andre højtprioriterede stoffer, der vurderes i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer, er proceduren for færdiggørelse af risikovurderingen af de seks zinkforbindelser ikke på nogen måde fremskyndet, og det har aldrig været hensigten at afslutte drøftelserne uden at tage hensyn til igangværende forskning, der måtte påvirke konklusionerne.

På det tekniske møde i september 2001 blev medlemsstaternes eksperter, efter en omfattende drøftelse, enige om, at især hvad angår spørgsmålet om emissioner af zink til jorden og det udledte zinks biotilgængelighed i jorden, kunne der bestemmes specifikke informationsbehov, der måtte påvirke nogle af konklusionerne vedrørende risiciene ved dette stof. I tråd med den sædvanlige procedure under denne forordning blev der på mødet enighed om en konklusion, hvori der udtrykkes behov for yderligere oplysninger og/eller afprøvning, og enighed om en frist på 18 måneder fra september 2001 til at opnå disse oplysninger. Efter fristens udløb vil ordførermedlemsstaten indarbejde de nye resultater i den endelige RAR. Disse resultater og rapportens slutdel vil derefter blive drøftet på det tekniske møde, hvor konklusionen vil blive draget.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1595/01

af Francesco Speroni (TDI) til Kommissionen

(21. maj 2001)

Om: Krav om forevisning af legitimation i strid med Schengen-aftalen

Ved check-in i den hollandske lufthavn Schiphol beder flyselskabet KLM's personale passagerer til Italien om at forevise gyldig legitimation til indrejse i dette land.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen iværksætte for at standse en sådan chikane, der er i strid med Schengen-aftalen, som ikke fastsætter systematisk grænsekontrol mellem de deltagende medlemsstater?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af António Vitorinopå skriftlige forespørgsler E-1486/01 og P-1595/01

(5. juli 2001)

Ifølge Schengen-aftalen, der er indarbejdet i EU-retten, kan de indre grænser alle steder passeres, uden at der finder personkontrol sted, udelukkende fordi en indre grænse passeres.

Med hensyn til flyselskabernes kontrol er det nødvendigt at skelne mellem flere typer kontrol:

- Identitetskontrol, der foretages som led i den kommercielle virksomhed, når der foretages check-in for at kontrollere identiteten på de passagerer, hvis billet er udstedt i deres navn, eller for at kontrollere, at en person har ret til f.eks. rabat.

- Kontrol af sikkerhedsmæssige årsager i undtagelsestilfælde og under ekstraordinære omstændigheder, f.eks. hvis der hersker tvivl om en rejsendes adfærd, som bringer den offentlige orden eller de øvrige passagerers sikkerhed i fare.

- Kontrol for at forebygge retlige sanktioner, fordi flyselskabet har ansvaret, hvis de medbringer personer, der ikke besidder de krævede rejsedokumenter.

Kommissionen mener, at sidstnævnte form for kontrol ikke er forenelig med gældende EU-ret. Bestemmelserne i artikel 26 og 27 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen vedrørende transportvirksomhedens ansvar bør kun finde anvendelse i forbindelse med transport fra et land uden for Schengen-området. Denne kontrol bør ikke finde sted i et område uden grænser, da kontrollen udelukkende finder sted, fordi de indre grænser passeres.

De to førstnævnte former for kontrol finder derimod også anvendelse ved indenrigsflyvninger og er ikke i strid med idéen om et område uden grænser, hvis de gennemføres på samme betingelser for indenrigspassagerer som for passagerer, der flyver inden for Schengen-området.

For at vurdere, hvilken type kontrol der var tale om, vil Kommissionen tage kontakt med de pågældende myndigheder for at indsamle alle oplysninger om de nævnte forhold. Den vil om nødvendigt behandle sagen inden for rammerne af den procedure, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1878/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Luxembourg)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Luxembourg omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Luxembourg omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(18. september 2001)

Til at bestemme, hvor mange landbrugsbedrifter der har korn-, oliefrø- og proteinafgrødearealer (kop-arealer) på under eller over 50 ha, benyttes databasen for Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring (INLB). Selv om denne database vægtes med resultaterne af strukturundersøgelsen af landbrugsbedrifter (Eurostat), er der bred enighed om, at de store bedrifter er overrepræsenteret. Nedennævnte tal kan derfor betragtes som maksimumstal. Tallene er for 1997, som er det sidste år, for hvilket der foreligger tal for alle medlemsstater i INLB's database.

Kolonne A og C i nedenstående tal angiver pr. medlemsstat den procentdel bedrifter, der har kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Tabellens kolonne B og D angiver pr. medlemsstat procentdelen af kop-arealer på bedrifter med kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne F pr. medlemsstat den procentdel af kop-arealerne, der ville blive udelukket, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne I pr. medlemsstat besparelserne i mio. EUR, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha kop-arealer. De udbytter, der anvendes, er de af medlemsstaterne meddelte referenceudbytter. De samlede besparelser for EF ville være på 4 mia. EUR.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2301/01

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Plan for økonomisk genrejsning efter mund- og klovsygen

Inden for hvilke finansielle parametre agter Kommissionen at arbejde, hvis den britiske regering anmoder om støtte til en plan for økonomisk genrejsning i de områder, der har været ramt af mund- og klovsyge (såvel inden for som uden for landbrugssektoren)?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-2300/01 og E-2301/01

(15. oktober 2001)

Som Kommissionen tilkendegav i sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-1407/01(1), er der en vis frihed med hensyn til anvendelsen af EF-støtten under de respektive udviklingsplaner for landdistrikterne, som vil kunne understøtte eventuelle genrejsningsplaner, og disse kan, afhængigt af forslagenes karakter, kræve en godkendelse fra Kommissionen. Kommissionen har imidlertid ikke modtaget noget forslag fra de britiske myndigheder vedrørende finansiering af genrejsningsplaner for landdistrikter, der er blevet ramt af mund- og klovsyge.

Hvis Kommissionen forelægges sådanne forslag, vil der blive foretaget en indholdsmæssig vurdering af dem, inden der afgives noget svar. Der er modtaget en række forslag til ændringer af bestående statsstøtteordninger, som til dels tager sigte på at tilføre midler til de sektorer, der er blevet hårdest ramt af mund- og klovsygen. Disse forslag er i øjeblikket ved at blive godkendt.

Hvad de britiske planer for udvikling af landdistrikterne angår, vil Kommissionen holde sig til de økonomiske parametre, der er fastlagt i Kommissionen beslutning 2000/426/EF af 26. juni 2000 om ændring af beslutning 1999/659/EF om den vejledende fordeling mellem medlemsstaterne af bevillinger fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne for perioden 2000-2006(2), ved hvilken den årlige fordeling af midlerne fra EUGFL, Garantisektionen, blev fastlagt for alle medlemsstaterne.

Kommissionen er bekendt med de beslutninger, som nogle af overvågningsudvalgene for de relevante britiske programmer under mål 1 og 2 har truffet for at sikre en særlig hurtig godkendelse af projekter i de hårdest ramte områder og for at sikre, at der stilles passende midler til rådighed til at fremme den økonomiske genrejsning i disse områder.

(1) EFT C 364 E af 20.12.2001, s. 104.

(2) EFT L 165 af 6.7.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2913/01

af David Bowe (PSE) til Kommissionen

(17. oktober 2001)

Om: Salg og distribution af veterinærmedicin in EU

Har Kommissionen planer om at kontrollere eller begrænse salg og distribution af veterinærmedicin i EU?

Hvad agter Kommissionen i bekræftende fald at foreslå?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(6. december 2001)

Som led i den igangværende revision af lovgivningen om lægemidler besluttede Kommissionen at foreslå ændringer til direktiv 2001/82/EF(1). Nogle af disse ændringer vedrører afsnit VI, som omhandler besiddelse, engrosforhandling og udlevering af veterinærlægemidler. Det vigtigste mål med denne del af ændringerne er at sikre forbrugerbeskyttelse i forbindelse med maksimal omsorg for dyrs sundhed og velfærd.

Som et bidrag til beskyttelsen af forbrugerne mod udsættelse for eventuelt skadelige restkoncentrationer i fødevarer af animalsk oprindelse fremgår det nu klart af Kommissionens forslag, at der kræves dyrlægeordination for alle veterinærlægemidler, der er bestemt for levnedsmiddelproducerende dyr. Endvidere bringes de krav om registrering, som er pålagt personer, der ejer eller er ansvarlige for levnedsmiddelproducerende dyr, samt personer, der er indehavere af en tilladelse til detailsalg, på linje med de relevante bestemmelser i direktiv 96/23/EF(2) om kontrol med restkoncentrationer. Desuden kræves det, at engrosforhandlere er i besiddelse af en nødplan til effektiv tilbagekaldelse af et parti af et veterinærlægemiddel, hvis det skulle blive nødvendigt.

Mens det er hensigten, at de ovennævnte forslag skal belyse og supplere visse bestemmelser i afsnit VI i direktiv 2001/82/EF, er der ikke blevet fremsat forslag om ændring af de eksisterende regler om detailsalg, som kun tillader personer, der er bemyndiget hertil, til at indlede sådanne transaktioner i henhold til medlemsstaternes lovgivning.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler, EFT L 311 af 28.11.2001.

(2) Rådets direktiv 96/23/EF af 29. april 1996 om de kontrolforanstaltninger, der skal iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkter heraf og om ophævelse af direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF og beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF, EFT L 125 af 23.5.1996.