ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2552/01

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(19. september 2001)

Om: Kommunikationen mellem Kommissionen og borgerne

Den personlige og direkte skrivelse, som kommissionsmedlemmet med ansvar for økonomiske og monetære anliggender, har sendt til tusindvis af virksomheder og erhvervsdrivende, har naturligvis tjent til at opfylde målsætningen om at bevidstgøre europæerne om den epokegørende indførelse af euroen, men det har også gjort positivt indtryk på hver enkelt modtager, at en så højtstående EU-leder henvender sig personligt til dem i et brev med et konkret anliggende af særlig relevans.

Hvis man ønsker at finde ud af, hvordan Kommissionen kan komme i mere direkte og personlig kontakt med EU-borgerne, bør denne skrivelse helt klart tjene som et eksempel til efterfølgelse.

Vil Kommissionen oplyse, om den efter succesen med at føre oplysningskampagne pr. brev overvejer at bruge denne metode i sine bestræbelser på at opnå en tilnærmelse til EU-borgerne en tilnærmelse som disse selv ønsker, fordi de lidt efter lidt er begyndt at erkende, at Kommissionen i stadig større grad øver indflydelse på deres tilværelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(18. oktober 2001)

Kommissionen takker det ærede medlem for hans anerkendelse af de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til at kommunikere direkte med offentligheden i spørgsmålet om euroen.

Som det vil være det ærede medlem bekendt vedtog Kommissionen den 27. juni 2001 en meddelelse om nye rammer for samarbejde om aktiviteter vedrørende informations- og kommunikationspolitikken i Den Europæiske Union(1). Formålet med meddelelsen er at etablere en ny interinstitutionel forbindelse baseret på rammer for samarbejde om aktiviteter vedrørende EU's informations- og kommunikationspolitik. Dette er det første skridt i en proces, der vil resultere i en mere effektiv og sammenhængende strategi, som forbedrer kvaliteten og udbredelsen af information og stimulerer større engagement fra offentlighedens side.

En del af denne proces består i at overveje eksisterende og nye instrumenter og værktøjer for informationsstrømmen, herunder udsendelse af personlige breve. En mere direkte kommunikation med borgerne om EU og EU's politik vil bidrage til at slå bro over den nuværende informationskløft og give folk en bedre forståelse af EU.

Der vil også ske en evaluering af alle aspekter af eurokampagnen, herunder direkte kommunikation med offentligheden. Denne evaluering vil helt sikkert få indflydelse på gennemførelsen af fremtidige oplysningskampagner.

(1) KOM(2001) 354 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3011/01

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Rådet

(22. oktober 2001)

Om: Kommerciel seksuel udnyttelse af børn

Den anden verdenskonference om kommerciel seksuel udnyttelse af børn vil finde sted i Yokohama i Japan fra den 17. til den 20. december.

Vil Rådet deltage i denne kongres? Hvilke holdninger og forpligtelser vil det give udtryk for som EU's bidrag til den internationale kamp med henblik på imødegåelse af problemet med seksuel og kommerciel udnyttelse af børn, og hvordan vurderer Rådet sin hidtidige politik?

Foreligger der for Rådet en vurdering af gennemførelsen af de handlingsplaner, der blev vedtaget på den første verdenskonference i Stockholm i 1996?

Svar

(14. februar 2002)

Det overvejes at lade en repræsentant for Rådet eller for formandskabet for Rådet deltage i den anden verdenskonference om kommerciel seksuel udnyttelse af børn, men der er endnu ikke truffet nogen beslutning.

Rådet har allerede i sit svar på forespørgsel H-0431/01 fra det ærede parlamentsmedlem understreget den betydning, det tillægger bekæmpelsen af seksuel udnyttelse af børn, og givet en oversigt over de initiativer, det har taget på dette område. Rådets holdning til de initiativer, der allerede er taget, kan tjene som rettesnor, hvis det besluttes, at dets repræsentant skal deltage.

Rådet har ikke nogen vurdering af gennemførelsen af de handlingsplaner, der blev vedtaget på den forrige konference.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3353/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(5. december 2001)

Om: Direkte tildeling af projekter i Grækenland

Ifølge offentliggørelser i den græske presse har de græske myndigheder besluttet at indgå aftale med den spanske arkitekt Santiago Calatrava om projekter til samlede omkostninger på 4,1 mia. drakmer. Disse projekter skal udføres i det område, der omgiver Athens olympiske stadion, idet en del af arbejdet skal udføres på selve stadion, og S-banen skal forbindes med den kommende forstadsjernbane.

Fællesskabets direktiv 92/50/EØF(1) om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler foreskriver offentligt udbud af sådanne projekter og tillader kun direkte tildeling i undtagelsestilfælde, herunder f.eks. i forbindelse med store naturkatastrofer, hvis den pågældende tjenesteydelse kun kan leveres af en enkelt person, eller når den er forbundet med beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder. Det forbløffende i denne sag er, at hverken den ene eller den anden bestemmelse i fællesskabsdirektivet synes at berettige til, at disse projekter direkte er blevet tildelt Calatrava, mens dusinvis af andre højt kvalificerede arkitekter fra hele Europa er blevet udelukket fra at deltage i den udbudsprocedure, som de græske myndigheder under normale omstændigheder burde have bekendtgjort og fulgt på behørig vis.

Har Kommissionen kendskab til det ovenstående tilfælde? Er der efter Kommissionens mening tale om overtrædelse af fællesskabslovgivningen? Hvis ja, hvilken procedure agter Kommissionen at følge, og hvilke sanktioner agter den eventuelt at iværksætte mod Grækenland?

(1) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. januar 2002)

Kommissionen kan meddele det ærede parlamentsmedlem, at den er bekendt med, at den spanske arkitekt Santiago Calatrava ved direkte procedure, uden offentliggørelse af udbud, har fået tildelt arbejder i forbindelse med en række undersøgelser som led i forberedelserne til De Olympiske Lege i Athen i 2004.

Kommissionen har allerede formelt anmodet de græske myndigheder om oplysninger og forklaringer om dette emne. I deres svar bekræftede de græske myndigheder det skete og har begrundet deres beslutning med de undtagelser, der er anført i artikel 11, stk. 3b, i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler samt artikel 20, stk. 2c, i Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation(1). I henhold til de pågældende bestemmelser kan ordregiverne anvende en procedure uden forudgående udbud, hvis aftalen af kunstneriske grunde kun kan overdrages til en bestemt tjenesteyder.

Kommissionen er i færd med at bedømme de græske myndigheders svar. Kommissionen kan derfor i øjeblikket ikke oplyse det ærede parlamentsmedlem, hvordan der vil blive fulgt op på denne sag.

(1) EFT L 199 af 9.8.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2996/01

af Francesco Speroni (NI) til Kommissionen

(22. oktober 2001)

Om: Legitimationspapirer

I svaret på forespørgsel P-2506/01(1) henvises der til Rådets direktiv 68/360/EØF(2), der vedrører borgere, der tager til en anden medlemsstat end den, hvori de er statsborgere, for at flytte dertil og tage ophold, samt arbejdstagernes frie bevægelighed.

Min forespørgsel drejede sig imidlertid om situationen for personer, som uanset årsag, dvs. også uden at årsagen er flytning eller arbejde, befinder sig i en anden medlemsstat end den, hvori de har bopæl, og i øvrigt fremgår det af svaret, er der er pligt til at fremvise de dokumenter, der kræves i henhold til national lovgivning.

Der rettes derfor endnu en anmodning til Kommissionen om at forelægge en liste over andre dokumenter end id-kort og pas, som betragtes som gyldig legitimation i de enkelte medlemsstater.

(1) EFT C 40 E af 14.2.2002, s. 246.

(2) EFT L 257 af 19.10.1968, s. 13.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af António Vitorinopå skriftlige forespørgsler P-2996/01 og P-3010/01

(15. november 2001)

Kommissionen kan kun bekræfte, at gyldige id-kort og pas er de eneste dokumenter, medlemsstaterne anerkender, når en EU-borger forlader sit eget land og rejser til en anden medlemsstat end den, hvori den pågældende er statsborger. Den pågældende borgers status (lønmodtager eller selvstændig, studerende, pensioneret, tjenesteyder eller -modtager etc.) spiller ingen rolle.

På grund af protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter anerkender medlemsstaterne også adgangskort til medlemmerne af og de ansatte i EU-institutionerne.

Id-kortet eller passet udstedes af den medlemsstat, hvori en person er statsborger, da disse dokumenter udstedes og fornyes i henhold til national lovgivning, og den pågældendes nationalitet skal fremgår heraf. Belgiens holdning er i overensstemmelse med EF-retten. Kommissionen har ikke til hensigt at foreslå, at der vedtages et fællesskabsinstrument vedrørende udstedelse og fornyelse af EU-borgeres id-kort eller pas.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2224/01

af W.G. van Velzen (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juli 2001)

Om: Nederlandsk statsstøtte til den amerikanske computervirksomhed SCI System

Kommissionen er i færd med at undersøge den nederlandske statsstøtte til den amerikanske computervirksomhed SCI System. Ifølge forlydender i den nederlandske avis, Financieel Dagblad, af 9. juli i år skal de nederlandske myndigheder have givet Kommissionen ukorrekte og utilstrækkelige oplysninger.

1. Har Kommissionen kendskab til den nævnte artikel i Financieel Dagblad, og kan den bekræfte, at i det nederlandske materiale til Kommissionen vedrørende SCI mangler der en post på 800 000 hfl. i overvågningsomkostninger, som skulle være betalt af provinsen Friesland?

2. I fald denne post mangler, hvad vil Kommissionen da gøre for at undersøge, om artiklen i den omtalte nederlandske avis er korrekt?

3. Dersom de nederlandske myndigheder har givet Kommissionen ukorrekte og utilstrækkelige oplysninger om statsstøtten til den amerikanske computervirksomhed SCI System, hvilke følger vil det så få for forbindelserne til Kommissionen, og hvilke skridt vil Kommissionen eventuelt tage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(8. oktober 2001)

Kommissionen har kendskab til den omtalte avisartikel.

Sagen, som spørgsmålet vedrører, har været undersøgt af Kommissionen. Kommissionen indledte proceduren efter artikel 88, stk. 2, ved en beslutning, der blev truffet den 6. februar 1999(1). Den endelige beslutning blev truffet 13. februar 2001(2).

Kommissionens undersøgelser blev indledt, da der blev fremsat påstand om, at der var ydet forskellige former for statsstøtte, som overskred de godkendte ordninger. Kommissionen anmodede derefter de nederlandske myndigheder om oplysninger om støtten til SCI Systems.

De nederlandske myndigheder var oprindelig af den opfattelse, at nogle af foranstaltningerne, herunder betalinger til sikkerhedstjenester (778 552 NLG), ikke indebar statsstøtte. Der blev dog fremlagt detaljerede oplysninger, også om sikkerhedstjenesterne. Kommissionen har derfor tillid til, at dens endelige beslutning er baseret på alle relevante oplysninger i sagen. Kommissionen konkluderede, at betalingen af sikkerhedstjenesterne indebar støtte, der var uforenelig med reglerne, og den er derfor blevet tilbagebetalt af virksomheden.

(1) EFT C 144 af 22.5.1999.

(2) EFT L 186 af 7.7.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2322/01

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Direktiv om plantebeskyttelsesmidler

Hvor stor en procentdel af de plantebeskyttelsesmidler (pesticider), der har opnået markedsføringsgodkendelse i Europa, er ikke blevet registreret i overensstemmelse med kravene i direktiv 91/414/EØF(1)?

Kan Kommissionen gøre nærmere rede for den gennemgang af pesticider, der finder sted for øjeblikket? Hvilke medlemsstater deltager heri, og er der truffet afgørelse om, hvad det vil koste i de enkelte lande at gennemgå en datapakke?

Hvilke skridt er der taget for at sikre, at udgifterne til denne gennemgang vil være overkommelige for små og mellemstore virksomheder?

(1) EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(10. oktober 2001)

Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler bestemmer, at et plantebeskyttelsesmiddel ikke kan markedsføres

i Fællesskabet, medmindre den medlemsstat, på hvis område det skal markedsføres, først har givet tilladelse hertil. Siden direktivet trådte i kraft i juli 1993, har medlemsstaterne skullet anvende navnlig direktivets artikel 4, når de udsteder tilladelser.

Alle oplysninger om den gennemgang, som gennemføres, findes i rapporten fra Kommissionen til Parlamentet og Rådet om fremskridt med hensyn til evalueringen af aktive stoffer i plantebeskyttelsesmidler(1). Alle medlemsstaterne deltager i gennemgangen. Udgifterne hertil i de enkelte medlemsstater fastlægges af disse, og udgifterne varierer alt afhængigt af kompleksiteten af de sager, som skal evalueres.

Direktivet indeholder ikke bestemmelser om, at der skal træffes specifikke foranstaltninger for at sikre, at udgifterne til denne gennemgang er overkommelige. Det indeholder derimod bestemmelser om, at det først skal påvises, at midler eller stoffer, som markedsføres, er sikre. Kommissionen har taget til efterretning, at mindre virksomheder muligvis kan møde problemer, når de skal påvise, at deres produkter er sikre, og har behandlet sagen og mulige løsninger i ovennævnte rapport navnlig med hensyn til fælles dataanvendelse.

(1) KOM(2001) 444 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2047/01

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Information og PR

Hvor stor en del af Kommissionens programbudget bruges til information og PR?

Er der ansat journalister til fremme af nogen af disse programmer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(15. oktober 2001)

Afsnit B3-3 i Fællesskabets budget omhandler information og kommunikation, og der er i budgettet for 2001 afsat bevillinger på 86,6 mio. EUR hertil. Budgetmyndigheden har opført yderligere 16,5 mio. EUR i reserve (kapitel B0-40). Det understreges, at disse penge skal anvendes til information og ikke til PR-virksomhed.

Afsnit B3-3 omfatter posterne B3-300 generelle foranstaltninger til udbredelse af information om Den Europæiske Union (13,8 mio. EUR og 12,9 mio. EUR i reserve), B3-301 informationscentre (13 mio. EUR), B3-302 informationsprogrammer med henblik på tredjelande (5 mio. EUR), B3-303 kommunikationsforanstaltninger (11,9 mio. EUR og 3,6 mio. EUR i reserve), B3-304 europæisk integration på universiteterne (4 mio. EUR), B3-306 Prince, informationsprogram for europæiske borgere (37,6 mio. EUR), B3-309 særlige årlige begivenheder (1,25 mio. EUR).

Afsnit B3-3 (86,6 mio. EUR) repræsenterer 1,39 % af den interne politik (6 232,2 mio. EUR).

Kommissionen ønsker naturligvis at sikre, at dette arbejde udføres professionelt for at nå ud til flest mulige mennesker og få valuta for pengene. Noget af arbejdet varetages af personer med ekspertise i kommunikation, herunder bl.a. journalister, der har de nødvendige specialistfærdigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2032/01

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: EF-medlemskab af UPOV

I øjeblikket har De Europæiske Fællesskaber observatørstatus ved møderne i Den Internationale Union til Beskyttelse af Plantenyheder (UPOV). I april 1998 blev UPOV-traktaten fra 1991 ratificeret, hvilket giver mulighed for, at regeringsorganisationer i lighed med De Europæiske Fællesskaber får mulighed for medlemskab af UPOV.

Er Kommissionen bekendt med, at Udvalget for Sortsbeskyttelse i sin protokol fra mødet den 1. og 2. juli 1998 fastslog, at UPOV beskæftiger sig med spørgsmål, der henhører under såvel de nationale staters som medlemskabernes ansvarsområde, og at alle EU's medlemsstater har understreget betydningen af, at Fællesskaberne tiltræder UPOV?

Er Kommissionen enig i disse erklæringer?

Har Kommissionen derfor planer om inden længe at forelægge et forslag om at ændre Fællesskabets observatørstatus til fuldt UPOV-medlemskab?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(25. september 2001)

Kommissionen bekræfter, at Den Internationale Union til Beskyttelse af Plantenyheder (UPOV) arbejder med bl.a. sortsrettigheder, der er en særlig form for intellektuel ejendomsret i forbindelse med nye plantesorter. Da Fællesskabets systemer til sortsbeskyttelse eksisterer side om side med de nationale systemer til sortsbeskyttelse i de fleste medlemslande, behandler UPOV ganske rigtigt emner, der både hører under Fællesskabets og de nationale myndigheders kompetenceområder. Dette blev bekræftet på mødet i Det Stående Udvalg for Sortsbeskyttelse den 1.-2. juli 1998.

Kommissionen kan også bekræfte vigtigheden af Fællesskabets tiltrædelse af UPOV-konventionen som understreget af alle medlemsstater ved samme møde.

Kommissionen henviser i sit arbejdsprogram for 2001 til et forslag til Rådets beslutning om godkendelse af Fællesskabets tiltrædelse af UPOV-konventionen(1). Forslaget vil sandsynligvis foreligge i endelig form inden udgangen af oktober 2001, når det er blevet klarlagt, hvilke finansielle og andre konsekvenser Fællesskabets tiltrædelse af UPOV-konventionen vil få.

(1) KOM(2001) 28 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2629/01

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(27. september 2001)

Om: Distribuering af spansk mælk i Frankrig

Spørgeren er i besiddelse af oplysninger, ifølge hvilke franske industrivirksomheder, kvægavlere og distributører har indgået en aftale om at forhindre markedsføringen af spansk mælk i Frankrig.

I lyset af at de franske myndigheders tilsyneladende stiltiende billiger den nævnte aftale, og at Frankrig beviseligt tidligere har iværksat sådanne foranstaltninger rettet mod andre spanske produkter, som f.eks. frugt og grønsager, bedes Kommissionen besvare følgende:

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen i bekræftende fald at iværksætte til imødegåelse heraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(13. november 2001)

Kommissionen råder på nuværende tidspunkt ikke over konkrete oplysninger, der kunne give mistanke om, at der er indgået en aftale mellem franske mælkeproducenter og -distributører for derved at begrænse markedsføringen af spansk mælk i Frankrig eller give fransk mælk en fortrinsstilling.

De foreliggende statistiske data har tværtimod vist, at Frankrigs import af spansk mælk siden 1998 er steget betydeligt.

Importen af flydende mælk fra Spanien i emballager på over to liter er gået fra 25 132 t i 1998 til 94 589 t i 2000. I tidsrummet fra januar 2000 til juni 2000 var mængden på 23 087 t og nåede i perioden januar 2001 til juni 2001 op på 39 875 t.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2990/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. oktober 2001)

Om: Forøgelse af omkostningerne i forbindelse med bygning af Attika-vejen

I den oprindelige kontrakt om bygning af den 73 km lange Attika-vej, som blev underskrevet i 1996, var omkostningerne blevet anslået til ca. 480 mia. drakmer, som skulle finansieres fra den anden og tredje fællesskabsstøtteramme. Nu, fem år senere, anslås de endelige omkostninger til mere end 1 billion drakmer.

Ministeriet for miljø, fysisk planlægning og offentlige arbejder og repræsentanten for det selskab, der er indgået kontrakt med, mener, at overskridelsen af omkostningerne skyldes de andre projekter, som samtidig er under udførelse, og de ændringer, der er foretaget af den oprindelige plan, samt en fordobling af omkostningerne forbundet med de planlagte eksproprieringer.

1. Kan Kommissionen angive de ekstra beløb, der for hvert enkelt af de yderligere projekter har bevirket en forøgelse af omkostningerne? Er denne enorme forhøjelse af budgettet for projektet berettiget?

2. Er den direkte tideling af projekter, der udføres samtidigt, sket på en måde, der er forenelig med den gældende lovgivning?

3. For den selvfinansierede del af projektet var afkastet af den private kapital blevet anslået til 11 %. Anses dette afkast for rimeligt på grundlag af de foreliggende europæiske oplysninger om selvfinansierede projekter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(20. december 2001)

Hvad den første del af forespørgslen angår, henviser Kommissionen til sit svar på skriftlig forespørgsel E-2894/01 fra Hatzidakis(1).

Ifølge de græske myndigheder blev andre sideløbende projekter overdraget til koncessionsindehaveren i overensstemmelse med gældende nationale og EU-bestemmelser.

Det i forespørgslen omtalte afkast på 11 % er ikke en garanteret rentesats. Det svarer til den maksimale sats, der var anført i buddet og kontrakten. Når og hvis dette afkast engang nås, skal koncessionsindehaveren føre ejendomsretten til projektet tilbage til den græske stat.

(1) EFT C 115 E af 16.5.2002, s. 189.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2760/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Krav om kommunale affaldsplaner

I november 1999 oplystes det, at Örkelljunga og Perstorps kommuner kunne blive dømt ved EF-domstolen. De to kommuner var de eneste svenske kommuner, der endnu ikke havde indgivet en så detaljeret affaldsplan, som EU's direktiver kræver. Det skønnedes, at kommunalbestyrelserne i de to kommuner ville kunne vedtage affaldsplanerne i januar 2000. De første affaldsplaner, de to kommuner indgav til EU, blev allerede i 1998 betegnet som for summariske. I Sverige er det ikke nok blot at udarbejde en plan. Inden Kommissionen modtager planen skal den ifølge den svenske proces have ligget til gennemsyn i kommunen og være vedtaget af kommunalbestyrelsen. Perstorps og Örkelljungas affaldsplaner er udarbejdet af et kommunalt renholdningsselskab. Ifølge virksomhedens direktør havde planerne været klar siden sommeren 1999, men han havde ikke fået sendt dem til kommunerne til videre behandling. Miljøchefen i Örkelljunga oplyste, at der havde været andre sager, der var mere presserende end affaldsplanen. I andre lande varetages indrapportering af affaldshåndteringen nationalt, men i Sverige sender Naturvårdsverket kommunernes affaldsplaner til Bruxelles. Det er kommunernes ansvar, at alle de oplysninger, EU ønsker, er med og indsendes i rette tid.

Det var i november 1999 endnu uklart, hvilke foranstaltninger Kommissionen ville træffe mod de to kommuner, der ikke havde overholdt deres pligter. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet i sagen om den manglende indsendelse af affaldsplaner fra kommunerne Örkelljunga og Perstorp?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. november 2001)

Den svenske regering har meddelt Kommissionen en national affaldsplan samt kommunale affaldsplaner med henblik på at efterkomme kravene i artikel 7 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald(1), ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991(2), artikel 6 i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald(3) samt artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald(4).

De kommunale affaldsplaner for Örkelljunga og Perstorp, som det ærede medlem henviser til, blev fremsendt af den svenske regering, efter at Kommissionen havde fremsat en begrundet udtalelse. Efter meddelelsen af disse affaldsplaner har Sverige meddelt planer for hele det svenske territorium. I december 2000 besluttede Kommissionen derfor at afslutte sagen om manglende meddelelse af de pågældende affaldsplaner.

(1) EFT L 194 af 25.7.1975.

(2) EFT L 78 af 26.3.1991.

(3) EFT L 377 af 31.12.1991.

(4) EFT L 365 af 31.12.1994.