SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2061/02

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(11. juli 2002)

Om: Kontrol af fødevarer

Hvad gør Kommissionen for at lægge pres på medlemslandene til at sikre en bedre kontrol med fødevarer, særligt kødprodukter, der kommer fra lande uden for EU, med henblik på at sikre, at en sygdom som mund- og klovsygen ikke vender tilbage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. september 2002)

I forbindelse med det spørgsmål, som rejses af det ærede medlem, ønsker Kommissionen at henvise til bestemmelserne i Rådets direktiv 72/462/EØF af 12. december 1972 om sundhedsmæssige og veterinær-politimæssige problemer i forbindelse med indførsel af kvæg og svin samt fersk kød fra tredjelande(1) og Rådets direktiv 97/78/EF af 18. december 1997 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet(2).

De nuværende lovgivningsmæssige forhold kan beskrives på følgende måde:

- Rådets direktiv 72/462/EØF fastlægger de specifikke betingelser vedrørende menneskers og dyrs sundhed, som skal være opfyldt i forbindelse med indførsel af kød og kødprodukter. Disse bestemmer, at indførsel af kød og kødprodukter kun er tilladt fra tredjelande, som er anført i Rådets beslutning 79/542/EØF.

- I henhold til direktiv 97/78/EF skal alle produkter af animalsk oprindelse, der importeres fra tredjelande, underkastes veterinærkontrol på godkendte grænsekontrolsteder. Dokumentkontrol, identitetskontrol og fysisk kontrol ved grænsekontrolstederne er nødvendig for at verificere, at de førnævnte fællesskabskrav vedrørende menneskers og dyrs sundhed i forbindelse med indførsel overholdes.

- På nuværende tidspunkt findes der 287 godkendte kontrolsteder, hvortil sendinger skal frembydes. Der findes dog mange flere importhavne i EU, hvortil rejsende ankommer fra tredjelande, eller hvorigennem små partier passerer i pakninger.

- På nuværende tidspunkt finder direktiv 72/462/EØF og 97/78/EF ikke anvendelse på kød og kødprodukter i rejsendes personlige bagage, som er bestemt til eget forbrug, eller som sendes i småpakninger til privatpersoner, under forudsætning af at den mængde, som medtages eller sendes, ikke overstiger et kilogram pr. person eller pakning, og under forudsætning af at kødet eller kødprodukterne enten kommer fra et tredjeland, hvorfra en sådan indførsel ikke er forbudt og som er anført på en positivliste i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, eller har været udsat for en specificeret varmebehandling, som er tilstrækkelig til at fjerne patogener.

Efter erfaringerne med mund- og klovsyge i visse medlemsstater i 2001 og i tråd med anbefalingerne fra den internationale konference om forebyggelse af og kontrol med mund- og klovsyge, som blev afholdt i Bruxelles i december 2001, samt under hensyntagen til Parlamentets resolutioner af 5. april 2001 og 13. juni 2002 om kontrol ved de ydre grænser har Kommissionen udarbejdet et udkast til en forordning om midlertidige beskyttelsesforanstaltninger vedrørende kontrol af rejsendes bagage, som man har drøftet med medlemsstaterne.

Disse midlertidige foranstaltninger, som bliver foreslået i nær fremtid, skal efter hensigten erstatte de undtagelser, der henvises til ovenfor (fjerde led), med en positivliste over varer, som rejsende kan medføre, eller som kan sendes i pakninger, uden at de skal underkastes dyresundhedsmæssige indførselsrestriktioner og veterinærkontrol.

I de ovennævnte forslag til midlertidige beskyttelsesforanstaltninger kræver Kommissionen også, at de kompetente myndigheder og internationale transportvirksomheder giver de rejsende oplysninger om de risici, som er forbundet med produkter af animalsk oprindelse, hvis sådanne produkter ikke har været underkastet veterinærkontrol.

Samtidig skal man sende det budskab til offentligheden, at medlemsstaternes gennemførelse og håndhævelse af de planlagte foranstaltninger ikke vil forhindre ikke-kommerciel indførsel af produkter af animalsk oprindelse, hvis disse produkter frembydes til veterinærkontrol i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.

(1) EFT L 302 af 31.12.1972.

(2) EFT L 24 af 30.1.1998.