SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1226/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Forsikringsselskaber i Italien

Forsikringsselskaber, der beskaeftiger sig med oekonomisk forvaltning, er i Italien underlagt civilretlige bestemmelser og organiseret efter samme kriterier som erhvervsvirksomheder. I erhvervsregistret er der opfoert ca. 25.000 forsikringsagenter, og antallet af generalagenturer loeber op i flere tusind. Generalagenturerne knytter underagenturer til sig i en vidt forgrenet organisationsopbygning, der beskaeftiger mange administrative medarbejdere og saaledes giver arbejde til mange tusind mennesker. De oekonomiske forhold mellem selskaberne og agenterne reguleres af et afregningskontor, der foretager forudgaaende provisionsberegninger for det antal aar, som de fleraarige kontrakter er indgaaet for. Denne selvfinansierende ordning giver agenturerne mulighed for at foretage indbringende investeringer i produktion og organisation. Naar de italienske forsikringsselskaber skal tilpasse sig EU-direktiverne, vil de ikke laengere kunne indgaa fleraarige kontrakter, og provisionsafkastet vil derfor blive drastisk beskaaret.

Paa baggrund af denne situation anmodes Kommissionen om at besvare foelgende spoergsmaal:

1. Kan disse fremtidsudsigter forvolde oekonomiske skader eller forstyrrelser i forsikringsselskabsstrukturen i Italien?

2. Er der foretaget undersoegelser af de virkninger, som tilpasningen til EU-direktiverne kan faa for det italienske forsikringssystem?

3. Er der mulighed for at faa vedtaget en EU-retsakt om forsikringsagenturer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(16. juni 1998)

1. Det skal foerst og fremmest bemaerkes, at det eneste direktiv, der for tiden finder anvendelse paa forsikringsmaeglere, er raadets direktiv 77/92/eoef af 13. december 1976 om foranstaltninger med henblik paa at lette den faktiske udoevelse af etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser inden for virksomhed som forsikringsagent eller forsikringsmaegler (ex gruppe 630 citi), herunder navnlig overgangsforanstaltninger for disse former for virksomhed(1). de oevrige europaeiske direktiver paa forsikringsomraadet, saerlig direktiverne om livsforsikring og anden forsikring, finder til gengaeld anvendelse paa forsikringsselskaberne. det ser ikke ud til, at disse direktiver har medfoert uligevaegt i organisationen af agenturer i italien.

Der findes i oevrigt en henstilling fra Kommissionen, 92/48/EOEF af 18. december 1991(2) om forsikringsmaeglere, der ikke har bindende virkning.

I ovennaevnte akter staar der ikke, hvorledes betalingen af provisioner til forsikringsmaeglere skal tilrettelaegges. Dette spoergsmaal henhoerer altsaa udelukkende under virksomhedernes forretningspolitik.

2. Kommissionen har offentliggjort en undersoegelse af, hvorledes de europaeiske forskrifter om det indre marked har indvirket paa forsikringssektoren(3).

3. De nugaeldende europaeiske bestemmelser om forsikringsmaeglere er under behandling.

(1) EFT L 26 af 31.1.1977.

(2) EFT L 19 af 28.1.1992.

(3) Kontoret for De Europaeiske Faellesskabers Officielle Publikationer (1998): Bind I (Insurance) i delserie II ("Impact on services") i "Single Market Review" -serien.