DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/77

(2004/C 88 E/0085)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2308/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(14. juli 2003)

Om: Afrika — olie — fattigdom

Ifølge en undersøgelse udarbejdet af den amerikanske ngo, »Catholic Relief Services«, vil de aktuelle investeringer i olieudvinding i Afrika ikke fører til en begrænsning af fattigdommen i de lande, hvor denne energikilde findes trods udsigten til, at Afrikas olieproduktion vil blive fordoblet i løbet af de kommende ti år.

Disse konklusioner er ganske chokerende.

I henhold til pressen blev undersøgelsen gjort tilgængelig på internettet samme dag, hvor den britiske premierminister i London mødtes med ansvarlige for en række olieselskaber (den 17. juni), hvor denne opfordrede selskaberne til større gennemsigtighed i deres aktiviteter i Afrika.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende:

— Har den kendskab til undersøgelsen, eller råder den over andre troværdige vurderinger af situationen?

— Hvilke oplysninger har den om olieselskabernes fremgangsmåde og gennemsigtigheden i deres aktiviteter i de afrikanske lande, hvor der findes oliereserver?

— Hvilke foranstaltninger har den truffet eller vil den træffe for at tilvejebringe større gennemsigtighed blandt de olieselskaber, som er aktive på EU's område, og som udvinder olie i Afrika med henblik på at forbedre overvågningen af den måde, olieressourcerne forvaltes og fordeles på? Hvilke foranstaltninger har den truffet eller vil den træffe i forholdet til de afrikanske stater som led i det eksisterende samarbejde?

— Vil Kommissionen gå med til at hindre eller indføre restriktioner for, at olieselskaber, som ikke accepterer at give indsigt i deres forbindelser inden for handel og industri med afrikanske lande, kan udøve deres aktiviteter på EU's område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(10. september 2003)

Kommissionen har ikke noget kendskab til den særlige undersøgelsesrapport, som Catholic Relief Services har offentliggjort, og ifølge hvilken investeringerne i oliesektoren ikke kan udrydde fattigdommen i de olieproducerende lande. Rapportens konklusioner, således som de er offentliggjort på Catholic Relief Services' websted, bekræfter imidlertid en fastslået trend. Rent faktisk er der en meget tæt sammenhæng mellem afhængighed af olie og mineraler og unormalt dårlige betingelser for de fattige. Olieudnyttelse har tendens til yderligere at koncentrere velstanden på politiske og militære eliter, eventuelt i sammenhæng med undergravning af demokratiet og forværring af menneskerettighedssituationen. Når først stater bliver afhængige af eksport af olie eller mineraler, får de svært ved at diversificere deres økonomi og fremme sektorer såsom landbrug og varefremstilling, som er til større direkte gavn for de fattige. Endelig bliver afhængighed af olie og mineraler en hindring for økonomisk aktivitet, der specielt retter sig mod de fattige.

Kommissionen har ikke noget detaljeret overblik over olieselskabernes aktivitet i Afrika. Der har dog inden for rammerne af Kommissionens strategi for virksomhedernes sociale ansvar været adskillige direkte kontakter med nogle proaktive multinationale selskaber i olie- og minesektorerne.

Kommissionens formand Romano Prodi gav i 2002 i et brev udtryk for sin støtte til en kampagne, der blev indledt i juni 2002 for at få de multilaterale selskaber til at offentliggøre, hvilke betalinger de foretager til regeringer i fattige lande. Denne såkaldte »Publish What You Pay«-kampagne ledes af George Soros og bakkes op af mere end 30 pressionsgrupper, herunder Amnesty International, Friends of the Earth og Save the Children. Det nyligt oprettede European Multi-Stakeholder Forum vil på sit næste Development Roundtable-møde den 29. og 30. september 2003 beskæftige sig med kampagnen og virksomhedernes »best practices«. Parlamentet er tilsluttet dette forum som observatør. Det blev også i rapporten fra Catholic Relief Services slået fast, at spørgsmålet om at fremme virksomhedernes sociale ansvar er den mest effektive måde at afklare de af olie- og minesektorerne i Afrika skabte problemer på.

Det er ikke muligt at begrænse eller forhindre aktiviteten i olieselskaber, der er uvillige til at offentliggøre deres betalinger. Det er imidlertid nødvendigt i højere grad at fremme begrebet »virksomhedernes sociale ansvar« og den rolle, som civilsamfundet kan spille på nationalt plan, idet dette kan fungere som en slags vagthund over for disse selskaber. Desuden giver Kommissionen udtryk for sin fulde opbakning bag Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udviklings (OECD) konvention mod bestikkelse, ifølge hvilken bestikkelse af udenlandske embedsmænd i sammenhæng med internationale forretninger er en strafbar lovovertrædelse.

Endelig skal det påpeges, at Kommissionen som led i sine regelmæssige politiske dialoger med en række partnerlande drøfter spørgsmål med tilknytning til olie- og mineralindtægterne og i den forbindelse går ind for en klar og gennemsigtig optagelse af disse indtægter i statsbudgetterne.