SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2132/00

af Mauro Nobilia (UEN) til Kommissionen

(21. juni 2000)

Om: Traktatovertrædelsesprocedure mod Italien for ukorrekt gennemførelse af direktiv 97/67/EF

Kommissionen har indledt en traktatovertrædelsesprocedure mod Italien på grundlag af en klage fra den offentlige hollandske postvirksomhed TNT Post Group (TPG) vedrørende ukorrekt gennemførelse af direktiv 97/67/EF(1) og med henblik på at reducere den økonomiske støtte til den universelle posttjeneste i Italien.

Denne procedure sigter på at opnå de samme virkninger som i det første forslag af andet direktiv fra Kommissionen.

Paradoksalt nok har Holland hele toethalvt år efter udstedelsen af direktiv 97/67/EF endnu ikke gennemført det gældende direktiv i national lov og forbeholder stadig TPG et for stort område i forhold til de virkelige behov for dækning af den universelle posttjeneste.

Takket være denne offentlige støtte fører TPG en ekspansionsstrategi især i Italien.

Kommissionens direktivforslag går nøjagtigt i den retning, den hollandske regering ønsker, nemlig at liberalisere posttjenesten med det formål eksplicit at begunstige dens egen offentlige tjeneste, som det fremgår af et dokument fra det Rådgivende Udvalg for Transport, Offentlige Arbejder og Vand sendt til ministeren.

- Kan Kommissionen finde ud af, om ovenstående er i overensstemmelse med sandheden?

- Kan Kommissionen oplyse, hvorfor den ønsker at fremskynde liberaliseringen netop i Italien, hvor TPG allerede nu tegner sig for en tredjedel af det italienske postvæsens omsætning?

- Hvorfor mener Kommissionen, at man netop i Italien bør liberalisere de tjenester, der betragtes som universelle og forbeholdes det offentlige postvæsen i andre medlemsstater?

- Kan Kommissionen finde ud af, om disse afgørelser vedrørende Italien medfører en uberettiget indskrænkning af de italienske borgeres rettigheder i forhold til andre europæiske borgere?

- Agter Kommissionen at indlede en overtrædelsesprocedure mod den hollandske stat for at tilbagekræve den statshjælp, som uberettiget er blevet udbetalt til TNT Post Group?

(1) EFT L 15 af 21.1.1998, s. 14.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(25. juli 2000)

Den 11. april 2000 besluttede Kommissionen at indlede en traktatbrudsprocedure mod Italien for overtrædelse af EF-traktatens artikel 86 (tidligere artikel 90) i forbindelse med artikel 82 (tidligere artikel 86). Sagen vedrører udvidelsen af det universelle brevpostmonopol til at omfatte en række særlige tillægstjenester, der tilbydes af private operatører i Italien. Kommissionen besluttede at indlede traktatbrudsproceduren, efter at den havde modtaget adskillige klager fra små og mellemstore private operatører, der drev posttjenester i Italien i et system med fri konkurrence. Indeværende procedure skal sikre, at nye tjenester eller tillægstjenester, der tidligere blev ydet af disse små og mellemstore italienske operatører i et system med fri konkurrence, ikke indgår i det universelle postmonopol, der kun er forbeholdt én leverandør, nemlig monopolindehaveren. Med indledningen af denne procedure handlede Kommissionen naturligvis med henblik på at sikre dette system af fri konkurrence i Italien, og ikke for at fremme én bestemt postbefordrers kommercielle interesser.

1. Proceduren mod Italien tager ikke sigte på at foregribe yderligere liberalisering af det italienske postbefordringsmarked, men på at bevare det konkurrencemæssige marked, der eksisterede i Italien forud for ikrafttrædelsen af beslutning nr. 261/99. Kommissionens undersøgelser af adskillige klager over den italienske beslutning nr. 261/99 afslører, at denne beslutning, i stedet for at åbne markedet for postbefordringstjenester, udvider postmonopolets rækkevidde til fordel for monopolindehaveren. Navnlig er en række særtjenester med merværdi omfattet af monopolindehaverens universelle brevpostmonopol. Disse særtjenester blev tidligere ydet af private operatører i konkurrence med monopolindehaveren. De omhandlede tillægstjenester omfatter særlige serviceydelser, som for eksempel (i) flere leveringsforsøg, (ii) levering på flere alternative adresser, (iii) tracking and tracing i hele transitfasen, (iv) levering efter særlig aftale og (v) registrering og ajourføring af mailinglister. Disse tjenester tilbydes ikke i øjeblikket af monopolindehaveren.

2. De pågældende tjenester udgør ikke en del af de befordringspligtige tjenester eller det reserverede område i nogen medlemsstat. Dette skyldes, at i henhold til Parlamentets og Rådets direktiv 97/67 af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet(1), (betragtning 21) kan de befordringspligtige virksomheder ikke få eneret på nye tjenester, som ikke er omfattet af befordringspligten. De særtjenester, der er genstand for proceduren mod Italien har karakterer af tillægstjenester, som er til gavn for banker og forsikringsselskaber. Derfor udgør de omhandlede tillægstjenester ikke en del af de befordringspligtige tjenester som omhandlet i direktiv 97/67. I henhold til direktivet er der ingen begrundelse for, at de befordringspligtige virksomheder skal have eneret på dem. Derfor tager proceduren mod Italien ikke sigte på at liberalisere disse tjenester, men på at bevare de konkurrenceforhold i Italien, der eksisterede forud for ikrafttrædelsen af beslutning nr. 261/99.

3. Traktatbrudsproceduren påvirker på ingen måde italienske borgeres ret til at drage fordel af en befordringspligtig posttjeneste og stiller ikke den italienske forbruger dårligere i sammenligning med forbrugere i andre medlemsstater. For det første vil Kommissionen indlede traktatbrudsprocedure mod enhver medlemsstat, som planlægger en udvidelse af det reserverede område svarende til den i Italien. For det andet sætter Kommissionen ikke kun ind mod Italien og dets befordringspligtige virksomhed. Den har faktisk for nylig indledt antitrust- og statsstøtteprocedurer mod de befordringspligtige operatører i flere medlemsstater. For det tredje er der ingen grund til, at forbrugere i de medlemsstater, der er involveret i traktatbrudsprocedurerne skal stilles dårligere i forhold til forbrugere i medlemsstater, der ikke er involveret i sådanne procedurer. Tværtimod er formålet med Kommissionens procedurer, snarere end at reducere antallet af disponible posttjenester i de medlemsstater, at sikre forbrugerne de bedste muligheder for at vælge nye tjenester og tillægstjenester fra private operatører eller fra den befordringspligtige virksomhed. Endelig har Kommissionens indgriben i postsektoren aldrig resulteret i en reduktion af disponible tjenester, men i bevarelse eller forøgelse af konkurrencen og dermed af forbrugerens udvalg af posttjenester.

4. Med hensyn til den påståede statsstøtte, som Nederlandene yder til TPG, har Kommissionen indledt en undersøgelse af sagen, idet der er rettet anmodning om oplysninger til de nederlandske myndigheder. Myndighederne har svaret og leveret de ønskede oplysninger. Kommissionen er i øjeblikket i gang med en analyse af de modtagne oplysninger. På nuværende tidspunkt kan Kommissionen ikke forudsige resultatet af denne undersøgelse.

(1) EFT L 15 af 21.1.1998.