SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1995/96 af Odile Leperre-Verrier (ARE) til Kommissionen (17. juli 1996)

Om: Status for sygeplejersker inden for den psykiatriske sektor

Kan Kommissionen oplyse, hvilken loesning der imoedeses for at sikre de franske sygeplejersker inden for den psykiatriske sektor en faglig status?

Hvilke muligheder giver direktiv 89/48/EOEF ((EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16. )) og 92/51/EOEF ((EFT L 209 af 24.7.1992, s. 85. ))?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (10. september 1996)

Det aerede medlem henviser i sin forespoergsel til en klage, Kommissionen har modtaget vedroerende den franske lovgivning fra 1992 og 1993. Ifoelge denne kan indehavere af eksamensbevis eller certifikat som sygeplejerske i den psykiatriske sektor efter anmodning opnaa statens eksamensbevis som sygeplejerske med ansvar for almen syge- og sundhedspleje, under forbehold af at vedkommende gennemfoerer og faar godkendt en tre maaneders praktikperiode paa fuldtid eller gennemfoerer en praktikperiode paa fuldtid paa en afdeling for almen syge- og sundhedspleje.

Den 26. oktober 1994 vedtoges der en ny anordning om tildeling af statens eksamensbevis som sygeplejerske med ansvar for almen syge- og sundhedspleje til personer, der er indehavere af et eksamensbevis som sygeplejerske i den psykiatriske sektor. Forskellen i forhold til de foregaaende anordninger er, at nu tildeles statens eksamensbevis som sygeplejerske med ansvar for almen syge- og sundhedspleje uden videre til personer, der er indehavere af et eksamensbevis som sygeplejerske i den psykiatriske sektor, paa grundlag af en simpel ansoegning til den regionale sundheds- og socialstyrelse. Den tilpasningsperiode, som de personer, der beslutter at skifte virksomhedsgren, skal gennemfoere, skal ikke laengere godkendes.

Kommissionen mener, at denne lovgivning er i strid med direktiv 77/453/EOEF ((EFT L 176 af 15.7.1977. )), hvori fastsaettes mindstekriterier for uddannelse som sygeplejerske med ansvar for almen syge- og sundhedspleje. Indholdet af uddannelsen til psykiatrisk sygeplejerske i Frankrig synes at vaere for snaevert lagt an paa saerlig pleje af sindssygdomme, og den kliniske undervisning foregaar hovedsagelig paa psykiatriske anstalter. Under disse vilkaar vil selv en praktikperiode paa tre maaneder ikke kunne udfylde de forskelle, der er i forhold til den uddannelse, der foerer til opnaaelse af statens eksamensbevis som sygeplejerske med ansvar for almen syge- og sundhedspleje.

I den forbindelse vil Kommissionen gerne anfoere, at dens iagttagelser vedroerende den franske lovgivning om uddannelse til sygeplejerske i den psykiatriske sektor ikke tager sigte paa at kontrollere denne undervisnings beskaffenhed, da der ingen EF-bestemmelser findes vedroerende mindstebetingelser for uddannelse, som skal opfyldes af medlemsstaterne paa omraadet for uddannelse til sygeplejerske i den psykiatriske sektor. Kommissionens indgriben har heller ingen foelger for den erhvervsmaessige status for de paagaeldende sygeplejersker i deres egenskab af psykiatriske sygeplejersker. Eftersom imidlertid den foeromtalte lovgivning tager sigte paa at tildele psykiatriske sygeplejersker statens eksamensbevis som sygeplejerske med ansvar for almen syge- og sundhedspleje, og eftersom sidstnaevnte uddannelse netop er underkastet bindende EF-bestemmelser med hensyn til mindstebetingelser for uddannelse (direktiv 77/453/EOEF), er Kommissionens indgriben berettiget, thi i saa tilfaelde skal uddannelsen til psykiatrisk sygeplejerske svare til uddannelsesbetingelserne. Direktiv 89/48/EOEF og 92/51/EOEF finder ikke anvendelse paa denne situation.

OEnsker Frankrig saaledes at opretholde foernaevnte lovgivning, maa det aendre denne, saaledes at de omstillede sygeplejersker kan supplere deres uddannelse op til det i direktiv 77/453/EOEF fastsatte mindsteniveau.

Kommissionen, der som led i EF-traktatens artikel 169 har sendt Frankrig en begrundet udtalelse, behandler for tiden de bemaerkninger, medlemsstaten har fremsat.