ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3740/02

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: Årsregnskab for regnskabsåret 2001

Kommissionen har i EF-tidende(1) offentliggjort årsregnskabet for De Europæiske Fællesskaber vedrørende budgettransaktionerne i regnskabsåret 2001 (konsoliderede beretninger om budgetgennemførelsen og konsoliderede årsopgørelser).

Kan Kommissionen tilsende mig en liste med alle de ændringer, der er blevet foretaget i det nu offentliggjorte årsregnskab i forhold til den version, der blev tilsendt Europa-Parlamentet den 30. april 2002?

(1) EFT C 296 af 28.11.2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(29. januar 2003)

Der er ikke blevet foretaget nogen ændringer. Årsregnskaberne offentliggøres i EF-tidende samme dag som Revisionsrettens årsberetning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2978/02

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(22. oktober 2002)

Om: Forfalskning af smør i Den Europæiske Union

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) meddelte den 6. juli 2000 i en pressemeddelelse, at der var optrevlet et netværk, som i årene 1995-2000 havde forfalsket i titusindvis af tons smør i Den Europæiske Union.

Den 19. marts 2001 meddelte Kommissionen, at den ikke kunne oplyse navnene på de involverede virksomheder, da disse ikke var i dens besiddelse, men kun i OLAF's, og at sagen i overensstemmelse med medlemsstaternes bestemmelser var underlagt tavshedspligt i forbindelse med efterforskningen. Kommissionen har indtil nu ikke ændret sin holdning. Kan Kommissionen stadig ikke få adgang til navnene på de involverede virksomheder og derfor ikke træffe de pågældende foranstaltninger til beskyttelse af Fællesskabets budget, forbrugerne og landbrugerne?

Hvornår påtænker Kommissionen at skaffe sig oplysning om navnene på disse virksomheder, og hvilke foranstaltninger agter den efterfølgende at træffe?

Kan Kommissionen være mere specifik med hensyn til henvisningen til tavshedspligt i forbindelse med efterforskningen og oplyse, hvilke konkrete retlige grunde der hindrer den i at få oplysning om navnene på de involverede virksomheder og dermed i at træffe de relevante forholdsregler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(20. januar 2003)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at de pågældende forhold er genstand for strafferetlig forfølgelse i to medlemsstater (Frankrig og Italien), og at procedurerne er omfattet af retslig tavshedspligt.

Den retslige tavshedspligt, som anvendes i Italien i henhold til artikel 329 i strafferetsplejeloven og i Frankrig i henhold til artikel 11 i strafferetsplejeloven, kan gøres gældende over for alle personer, der ikke har medvirket ved efterforskningsproceduren.

For så vidt angår Belgien, er de dokumenter, som Det Europæiske Kontor for Bedrageribekæmpelse (OLAF) har modtaget fra de italienske myndigheder som led i Kontorets aktiviteter vedrørende koordinering og bistand, med disse myndigheders samtykke overdraget til det belgiske udbetalende organ, som i øjeblikket undersøger mulighederne for at videregive disse oplysninger til de nationale retsmyndigheder.

Det er op til de berørte medlemsstater at udvise den fornødne omhu ved inddrivelsen af beløb, der uberettiget er udbetalt som indirekte støtte finansieret af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen. Kommissionen vil dog ikke undlade at holde sig orienteret om opfølgningen af sagerne. Det skal nævnes, at OLAF har oprettet en retsembedsmandsenhed, som bl.a. har til opgave at bidrage til en bedre opfølgning af retslige og strafferetslige procedurer.

Desuden kan Kommissionen henvise det ærede medlem til svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-2702/02(1), som detaljeret gør rede for de foranstaltninger, der er truffet med henblik på at afhjælpe det store problem, som forfalskninger af landbrugsvarer udgør.

(1) EFT C 110 E af 8.5.2003, s. 92.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3401/02

af Marco Cappato (NI) til Rådet

(29. november 2002)

Om: Total Informationsbevidsthed

I følge nogle artikler, der har optrådt i pressen, har USAs regering i februar i år godkendt en bevilling på 200 mio. dollars til oprettelse af to nye kontorer, Information Exploitation Office og Information Awareness Office. Sidstnævnte opbygger navnlig et program, der kaldes Total Informationsbevidsthed (TIA), hvis mål er at indsamle, integrere og behandle enhver form for information med henblik på at opspore mistænkelig individuel adfærd og afsløre potentielle terrorister. Nogle af de aktiviteter, der er planlagt inden for TIA, er udviklingen af Genoa I-programmellet til hemmelig udforskning af alle elektroniske databaser og andre former for data-mining og informationsindsamling på internationalt niveau.

I betragtning af elektronisk informations globale natur skulle systemet have umiddelbare implikationer for og virke på kommunikationen mellem EU-borgere.

Kan Rådet bede USAs regering om at bekræfte disse oplysninger? Hvis oplysningerne bliver bekræftet, mener Rådet så ikke, at TIA's planlagte virksomhed ville være en overtrædelse af EU's direktiver om datasikkerhed, og af andre relevante aftaler mellem EU, dets medlemsstater og USA? Hvilke skridt vil Rådet tage for fuldt ud at få overholdt EU's love og europæiske borgeres rettigheder og friheder?

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler E-3384/02 og E-3401/02

(8. maj 2003)

Rådet kommenterer aldrig pressemeddelelser og understreger, at arbejdet med en prototype for det såkaldte Total Information Awareness (TIA)-system var offentligt tilgængeligt fra åbne kilder, før den pågældende meddelelse blev offentliggjort i The Washington Post den 12. november 2002.

Rådet henviser det ærede parlamentsmedlem til den erklæring, Rådet fremsatte om emnet under Europa-Parlamentets mødeperiode den 23. oktober 2002.

Mere generelt opretholder Rådet en konstant dialog med USA's regering, navnlig inden for rammerne af den transatlantiske dialog, hvor der udveksles information om emner af gensidig interesse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2377/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(2. august 2002)

Om: GATS

De igangværende GATS-forhandlingers indviklede beskaffenhed understreger det behov, mange EU-borgere har for en effektiv og gennemskuelig forvaltning inden for Den Europæiske Union og dens institutioner. Kan Europa-Kommissionen på baggrund heraf redegøre for EU's beslutningsprocedurer i forbindelse med forhandlingerne om den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser og i særdeleshed bekræfte Europa-Parlamentets og Regionsudvalgets rolle i denne procedure?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(17. september 2002)

Fællesskabet har enekompetence vedrørende den fælles samhandelspolitik (artikel 133, stk. 1, i EF-traktaten). Denne bestemmelse beror på at ansvaret for de eksterne følger af den interne politik vedrørende oprettelse af en toldunion påhviler Fællesskabet. Artikel 133, stk. 1, giver Fællesskabet enekompetence med hensyn til handel med varer, tjenesteydelser på tværs af grænserne som ikke involverer bevægelse af personer, samt visse meget specifikke aspekter af de intellektuelle ejendomsrettigheder. Det er imidlertid fastsat at Rådet ved en enstemmig beslutning kan udvide bestemmelsen til at omfatte al handel med tjenesteydelser og intellektuel ejendomsret (denne udvidelse af enekompetencen blev yderligere udbygget i Nice-traktaten).

På baggrund af at Doha-udviklingsdagsordenen forventes at munde ud i en international aftale, fastsatte Rådet i 1999 målsætninger for sådanne forhandlinger i sine konklusioner. De danner grundlag for de forhandlinger som Kommissionen fører i samråd med et udvalg der er blev udpeget af Rådet i medfør af EF-traktaten (artikel 133-udvalget). Rådet er ansvarlig for indgåelse af aftaler. Ansvaret for den daglige forvaltning af samhandelspolitikken ligger hos Kommissionen, som holder nær kontakt til Rådet via nævnte udvalg, der samles regelmæssigt.

Omend de eksisterende traktater ikke giver Parlamentet nogen formel rolle i forbindelse med tilrettelæggelsen af samhandelspolitikken, orienteres det regelmæssigt jf. rammeaftalen af 5. juli 2000 om samhandelspolitikken, ligesom det høres vedrørende vigtige spørgsmål. Visse handelsanliggender kan også have tilknytning til aftaler som kræver Europa-Parlamentets godkendelse i henhold til artikel 300, stk. 3, pkt. 2.

Regionsudvalget er ikke inddraget i beslutningsprocessen for så vidt angår den fælles handelspolitik, og handelspolitikken er ikke omhandlet i nogen af de rapporter udvalget selv tager initiativ til. Kommissionen er imidlertid rede til at informere Regionsudvalget vedrørende specifikke handelsproblemer i takt med realiseringen af Doha-udviklingsdagsordenen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3839/02

af Olivier Dupuis (NI) til Rådet

(9. januar 2003)

Om: Beviser for eksistensen af koncentrationslejre i Nordkorea

Det er netop med satellitbiller, som Far Eastern Economic Review har fremskaffet via en kommerciel satellitbilledudbyder, blevet bevist, at de koncentrationslejre arbejdslejre i Nordkorea der længe har været tale om, men hvis eksistens aldrig er blevet bekræftet af vidner uden for Nordkorea, eksisterer.

En tidligere fængselsvagt, Ahn Myong Chol, som i 1994 flygtede til Sydkorea, har genkendt billederne som tilhørende koncentrations- og arbejdslejren Haengyong.

Sydkorea og den amerikanske efterretningstjeneste har længe givet næring til rygtet om, at de havde satellitbilleder af lejrene, men de beviser, de formodedes at have, er aldrig blevet offentliggjort.

Råder Rådet over satellitbilleder af samme art eller er den blevet orienteret herom af en af de medlemsstater, der ligger inde med lignende beviser på eksistensen af koncentrationslejre i Nordkorea? Råder Rådet over oplysninger om andre koncentrationslejre i Nordkorea, hvis eksistens ville kunne bevises med satellitbilleder? Hvornår agter Rådet til det kompetente udvalg i Europa-Parlamentet at videresende satellitbillederne eller andre beviser på eksistensen af koncentrationslejre i Nordkorea eller hvilke lignende politiske initiativer agter det at træffe over for Pyongyang for at udvirke øjeblikket lukning af alle koncentrationslejre og øjeblikket frigivelse af alle fangerne?

Svar

(13. maj 2003)

Rådet råder ikke over sådanne satellitbilleder, som det ærede medlem henviser til i sin forespørgsel, eller tilsvarende beviser på eksistensen af koncentrationslejre. Rådet er bekendt med udtalelserne om, at der skulle være et stort antal personer anbragt i såkaldte genopdragelseslejre.

Rådet erindrer om, at EU med jævne mellemrum i sine drøftelser med Nordkorea fremhæver den betydning, det tillægger respekt for menneskerettighederne og retsstatsprincippet.

EU-trojkaen besøgte Nordkorea i juni 2002 og gjorde det klart, at EU forventer konkrete forbedringer på menneskerettighedsområdet i Nordkorea. Trojkaen understregede, at uafhængige observatører bør have adgang til at efterprøve, om de mange negative rapporter om situationen i Nordkorea, der cirkulerer internationalt, er korrekte. Det er især fængselslejre, religionsfrihed, tortur og behandlingen af tilbagevendte flygtninge, der giver anledning til bekymring. EU vil fortsætte med at rejse disse spørgsmål over for Nordkoreas regering ved enhver passende lejlighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2604/02

af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet

(18. september 2002)

Om: Pumpguns

Beretninger om mord, drab og ulykker, der skyldes anvendelse af pumpguns, er desværre nu dagligdags.

Mener Rådet ikke, at det vil være hensigtsmæssigt at forbyde pumpguns, da de hverken anvendes af sikkerhedsstyrker, sportsskytter eller jægere?

Vil Rådet venligst oplyse, om det støtter dette ønske, om det selv vil træffe foranstaltninger og påvirke medlemsstaterne i samme retning, samt om det vil informere om udviklingen på dette område?

Svar

(5. og 6. maj 2003)

Rådet deler helt bestemt det ærede parlamentsmedlems opfattelse for så vidt angår risikoen i forbindelse med pumpguns. Rådet kan dog ikke selv tage initiativ til foranstaltninger med henblik på at forbyde pumpguns, som det ærede parlamentsmedlem foreslår. Det er medlemsstaterne selv, der har kompetence til at træffe de foranstaltninger, som de måtte finde relevante for at begrænse eller helt forbyde brugen af pumpguns.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2567/02

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(16. september 2002)

Om: Prisstigninger i euro-zonen

Agter Kommissionen på baggrund af Eurostats skøn vedrørende mulige prisstigninger som følge af overgangen til euroen op til 0,2 procent at udarbejde en opgørelse over disse prisstigninger fordelt på hvert enkelt euroland?

Har Kommissionen til hensigt at sammenligne disse prisstigninger med de ordninger, som hvert enkelt euroland har indført for at beskytte forbrugerne, og at angive for hvert euroland, hvilket behov der eksisterer for priskontrol, obligatorisk eller frivilligt krav om dobbelt prisangivelse og for andre ordninger, der kan bidrage til at undgå en midlertidig indvirkning på inflationen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(11. oktober 2002)

Eurostats analyser af virkningerne på inflationen af overgangen til euroen er baseret på det harmoniserede forbrugerprisindeks for hele euroområdet. Der findes ingen oplysninger om den enkelte medlemsstat.

I forbindelse med analyserne af euroområdet blev der anvendt statistiske tidsserier, som, hvis der blev foretaget en beregning for hver enkelt medlemsstat, ville give mindre pålidelige skøn.

Det er derfor ikke muligt at foretage den ønskede sammenligning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2717/02

af Vitaliano Gemelli (PPE-DE) til Kommissionen

(26. september 2002)

Om: Administrative sager anlagt af tjenestemænd og andre ansatte i Kommissionen

Af Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0661/02(1) fremgår det, at en betydelig del af de klager over Kommissionen, som dens tjenestemænd indbragte (30,5 % ved Retten i Første Instans og 13,2 % ved Domstolen) i perioden fra 1. januar 1996 til 20. juni 2001, havde retlig substans og fik helt eller delvist medhold ved de to juridiske instanser.

Disse oplysninger er imidlertid utilstrækkelige til at vurdere følgerne i henseende til menneskelige og økonomiske ressourcer, hvis man tager i betragtning, at Kommissionen i disse sager normalt dømmes til at betale sagsomkostningerne, deri indbefattet honorar til sagsøgernes advokater og til de advokater, der af og til bistår Kommissionen.

Er det muligt at få oplyst det samlede antal retssager, som Kommissionen i den omtalt periode er blevet pålagt at betale sagsomkostningerne for, og det gennemsnitlige beløb for hver af disse retssager?

Er det muligt at få oplyst det samlede antal personer, der er beskæftiget i og uden for Kommissionen med forvaltning af administrative tvistemål i henhold til artikel 90 og 91 i vedtægten?

(1) EFT C 229 E af 26.9.2002, s. 117.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(21. november 2002)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3885/02 af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen. Udnyttelse af fællesskabsbevillingerne i EU-medlemsstaterne ved udgangen af 2002.



EU-Tidende nr. 242 E af 09/10/2003 s. 0081 - 0081



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3885/02 af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen (13. januar 2003) Om: Udnyttelse af fællesskabsbevillingerne i EU-medlemsstaterne ved udgangen af 2002 Kan Kommissionen oplyse mig om, hvor store forpligtelser, der er indgået, og hvor store beløb, der forventedes anvendt inden udgangen af 2002 i fællesskabsstøtterammen for hver EU-medlemsstat? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer (21. februar 2003) De ønskede oplysninger fremgår af den tabel, som sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets Generalsekretariat. Det skal bemærkes, at det i forbindelse med fællesskabsinitiativet Interreg ikke er muligt at sammenligne de udbetalte beløb pr. medlemsstat med det planlagte beløb for hvert land (kolonnen vedrørende bevillinger), da beløbene i fællesskabsbogføringen udbetales til det land, der koordinerer programmerne. Tabellen indeholder derfor i modsætning til hvad der er tilfældet for de øvrige fællesskabsinitiativer ikke oplysninger om udbetalt beløb pr. medlemsstat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2169/02

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(18. juli 2002)

Om: Udvidelsen

Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (UNICE) har advaret mod den langsommelige administrative sagsbehandling i visse kandidatlande. Der forekommer ligeledes tilfælde af korruption i de pågældende lande.

Denne situation vanskeliggør i praksis i høj grad adgangen for og etableringen af virksomheder fra Den Europæiske Unions medlemsstater.

Hvilke foranstaltninger agter Generaldirektoratet for Udvidelse at træffe for at afhjælpe denne situation?

Har man beregnet den økonomiske værdi af den skade, som disse tekniske hindringer kan forvolde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(12. september 2002)

Som det fremgår af Kommissionens periodiske rapporter om fremskridtet hen imod tiltrædelse i kandidatlandene, er de problemer, det ærede medlem omtaler, Kommissionen bekendt. De oplysninger, UNICE og andre uafhængige kilder tilvejebringer, er til stor nytte og meget velkomne.

Problemerne i forbindelse med den langsommelige administrative sagsbehandling er blevet fremdraget af Kommissionen siden begyndelsen af samarbejdet med kandidatlandene. Mange Phare-projekter i alle kandidatlandene tager sigte på at styrke kapaciteten i den offentlige administration. Aktuelt er dette faktisk hovedmålsætningen i Phare-programmet. Det har også omfattet specifikke programmer

til bekæmpelse af korruption. Denne indsats videreføres under de Phare-programmer, der er under gennemførelse, og der er forskellige projekter under overvejelse. Det skal dog påpeges, at det er de pågældende lande selv, der bærer hovedansvaret for at finde en løsning på disse problemer.

Kommissionen har ikke foretaget nogen kvantitativ vurdering af den økonomiske skade, der følger af hindringer af denne art, som søges løst på forskellig måde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2832/02

af Sergio Berlato (UEN) til Kommissionen

(9. oktober 2002)

Om: Forbud mod eksport af EU-certificerede organiske produkter til USA

Fra den 21. oktober 2002 vil det åbenbart ikke længere være muligt at eksportere certificerede organiske produkter fra Europa til De Forende Stater, fordi de myndigheder, der er ansvarlige for inspektion og certificering af organiske produkter, skal anerkendes af det amerikanske landbrugsministerium, idet de amerikanske produktionsstandarder øjensynlig er forskellige fra de europæiske standarder.

Den allerede indledte godkendelsesprocedure vil åbenbart være en langsommelig og bekostelig, bureaukratisk proces og indebære en omorganisering af kontrol- og certificeringsmyndighedernes specifikke procedurer. Hidtil er ingen af de italienske kontrol- og certificeringsmyndigheder blevet anerkendt af USA. Kan Kommissionen oplyse, om der på europæisk niveau er taget initiativ til indgåelse af en aftale om ligestilling og gensidig anerkendelse af standarder mellem USA og Europa?

Kan Kommissionen endvidere oplyse, med hvilket formål for øje den har indledt den såkaldte European Organic Action Plan, og på hvilken måde, man kan skaffe sig let tilgængelig adgang til hurtige og sammenlignelige oplysninger om de aktioner, der vil blive gennemført inden for rammerne af denne plan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. november 2002)

Den 21. oktober 2002, 18 måneder efter sin forelæggelse, træder National Organic Program (NOP), som er retsgrundlaget for økologisk landbrug i USA, i kraft. De amerikanske myndigheder kræver, at økologiske landbrugsprodukter, som importeres i USA, certificeres af inspektionsorganer, der er godkendt af det amerikanske landbrugsministerium (USDA). En række inspektionsorganer i Fællesskabet, heriblandt et, som er godkendt i Italien, er hidtil blevet godkendt af USDA, og mange andre er under vurdering.

På fællesskabsplan fører Kommissionen intensive tekniske drøftelser med USDA. Disse drøftelser skal danne grundlaget for en eventuel ligestillingsaftale, hvorefter Fællesskabets generelle regler for økologisk landbrug anerkendes som ligestillede med USA's.

USDA har erklæret, at det i overgangsperioden efter den 21. oktober 2002, hvor NOP træder i kraft, vil følge en fleksibel fremgangsmåde. Produkter, som allerede er i handelen, herunder afgrøder, der er sået før 21. oktober 2002, vil blive behandlet efter de tidligere benyttede procedurer.

På Rådets opfordring er Kommissionen i færd med at undersøge mulighederne for en europæisk handlingsplan, der skal fremme økologisk landbrug og økologiske fødevarer. Kommissionen er i færd med at udarbejde en meddelelse til Rådet og Parlamentet, som vil blive forelagt inden december 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3581/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(13. december 2002)

Om: De tydelige beslutninger som den spanske premierminister og Frankrigs præsident har truffet om udskillelse af maritime korridorer til benyttelse for fartøjer af Prestige's type

Hvilke beslutninger har Rådet truffet eller vil det træffe i anledning af den spanske premierministers og Frankrigs præsidents tydelige beslutninger om at udskille maritime korridorer til benyttelse for fartøjer af Prestige's type? Hvilke praktiske konsekvenser kan disse beslutninger få for den slags katastrofers indvirkning på kystområderne?

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler E-3563/02, E-3581/02, E-3582/02, E-3583/02,E-3584/02, E-3587/02 og E-3589/02, E-3625/02 og E-3761/02

(5. og 6. maj 2003)

Rådet henviser de ærede parlamentsmedlemmer til den erklæring vedrørende de berørte punkter under ét, som formandskabet fremsatte på Rådets vegne under Europa-Parlamentets mødeperiode i december 2002, samt til Rådets svar på spørgsmål H-833/02, H-839/02, H-847/02 og H-871/02 fra hhv. Josu Ortuondo Larrea, Manuel Medina Ortega, Camilo Nogueira Román og John Cushnahan i spørgetiden den 15. januar 2003 i Strasbourg.