ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3606/02

af Dieter-Lebrecht Koch (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2002)

Om: Turisme med mobil home

Camping- og mobile home-industrien er en vigtig bestanddel af den europæiske turisme. Med ca. 18 mio. antal sengepladser udgør camping- og mobile home-industrien flere overnatningsmuligheder end det traditionelle hotelerhverv med ca. 8,7 mio. sengepladser til rådighed.

En ferieform med stadig større betydning er i den forbindelse ferie med mobil home, som er uafhængigt af steder. Desuden benytter brugerne af mobile homes ofte ikke campingpladser, men rastepladser for mobile homes, der f.eks. tilbydes som eksterne enheder på campingpladser, i fritidsparker eller også fra kommuner til byturisme. I EU's medlemsstater tilbydes der ud over 16 000 campingpladser kun godt 640 ratepladser til mobile homes. I Forbundsrepublikken Tyskland er forholdet noget bedre. Med den kvantitative vækst i turismen med mobile homes (antallet af mobile homes er inden for de seneste år i Europa steget med næsten 70 % til 992 194 køretøjer), men også som følge af de større kvalitetskrav, bør der forventes et stigende behov for ratepladser for mobile homes i hele Europa. Alt efter rastepladsens udformning kan brugerne af mobile homes først og fremmest få deres ønsker opfyldt om større sikkerhed. Desuden eksisterer der på rastepladser for mobile homes som regel vandforsyningsanlæg til de sanitære installationer i køretøjerne og affaldsbeholdere til affald i forbindelse med rejsen. Derfor støtter rastepladser for mobile homes også en miljøvenlig vedligeholdelse af køretøjerne. Ofte tjener blot skiltning med rastepladser for mobile homes gennem en målrettet styring af køretøjerne til parkeringspladser af relevante dimensioner den almindelige trafikstrøm, da søgning efter parkeringspladser og trafikproblemer kan udelukkes i forbindelse med parkering af meget store køretøjer i stort omfang.

Hvorvidt agter Kommissioner at tage hensyn til dette behov gennem oprettelse af institutionelt ansvarlige organer for spørgsmålet turisme med mobile homes og udarbejdelse af fælles planlægning og retningslinjer for rastepladser for mobile homes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(27. januar 2003)

Kommissionen er opmærksom på den betydning, som camping- og mobile home-turismen i Europa har. Ifølge Eurostat (EU's statistiske kontor) og ifølge oplysninger fra medlemsstaterne har turistcampingpladserne i EU en kapacitet, som næsten er på højde med hotellernes. Der er heller ikke tvivl om, at der er en stigning i mobile home-turismens andel af campingturismen, og at dette kræver, at der indrettes specielle pladser.

Det falder imidlertid ikke ind under EU's kompetence at træffe foranstaltninger af institutionel eller regulerende art inden for turisme. Derfor har Kommissionen heller ikke til hensigt at træffe den type foranstaltninger inden for mobile home-turisme eller rastepladser for mobile homes, som det ærede medlem nævner. Der er her tale om opgaver, som skal varetages af medlemsstaterne på statsligt eller regionalt plan, alt efter deres forfatningssystem.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1029/02

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(15. april 2002)

Om: 14 pigers tragiske død i Saudiarabien

Ifølge offentliggørelser i avisen Arab News og fra Amnesty International mistede 14 piger livet, og mange andre kom til skade under en brand i deres skole i Mekka den 11. marts 2002, da det religiøse politi (al-Mutawa'een) forhindrede dem i at flygte fra branden, fordi de ikke bar tørklæder, og der ikke var nogen mandlige slægtninge til stede, der kunne tage imod dem. Det religiøse politi forbød desuden redningsmandskabet at komme ind på skolen, eftersom mænd ikke må komme på steder, hvor der er kvinder. Denne tragiske hændelse er et åbenlyst eksempel på de tragiske følger af diskrimination på grundlag af køn, som også kan indebære tab af menneskeliv. Det understreges, at Saudiarabien er part i konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW).

Agter Kommissionen at lægge pres på Saudiarabiens regering for at få den til at foretage en hurtig efterforskning af disse tragiske dødsfald og derefter stille de ansvarlige for retten med henblik på at undgå lignende fænomener i fremtiden? Har Kommissionen til hensigt at skride ind over for den ovennævnte regering for at udvirke, at enhver politik og praksis med nedværdigende behandling og fortsat diskrimination imod kvinder, ophører?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(21. maj 2002)

Eftersom Kommissionen endnu ikke har nogen delegation i Riyadh, har den hovedsageligt fået kendskab til de 14 pigers tragiske død i Saudi-Arabien gennem medierne. Såfremt rapporterne om omstændighederne er korrekte, er hændelsen helt uacceptabel og utilgivelig. Kommissionen vil benytte lejligheden til at rejse spørgsmålet i Rådets arbejdsgruppe for Mellemøsten og Golfstaterne (Comem) og anmode medlemsstaterne om yderligere oplysninger.

Kommissionen ser med stor bekymring på menneskerettighedssituationen, herunder kønsdiskriminationen i Saudi-Arabien. Den rejser regelmæssigt disse spørgsmål i forbindelse med de årlige møder i Samarbejdsrådet for Golfstaterne (GCC). Endvidere vil den frihandelsaftale med GCC, der for øjeblikket er ved at blive forhandlet, indeholde en klausul om menneskerettighederne.

Kommission har til hensigt at åbne en delegation i Riyadh i slutningen af 2002. Denne tilstedeværelse kommer til at indebære en vigtig udvikling af de bilaterale forbindelser og vil muliggøre en styrkelse af dialogen om menneskerettighederne med regeringen i Saudi-Arabien, men indebærer også en mulighed for at rejse visse individuelle tilfælde.

Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at den vil fortsætte sine anstrengelser for at forbedre menneskerettighedssituationen, herunder også kønsdiskriminationen i Saudi-Arabien.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2817/02

af Bill Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen

(30. september 2002)

Om: Lemon curd og mincemeat

I Sunday Telegraph, en britisk avis, som er kendt for at udsprede ukorrekt og dårligt dokumenteret anti-EU propaganda, hævdedes det den 21. september 2002, at det i medfør af et forslag til ændring af EU-direktivet om marmelade og frugtgelé samt kastanjecreme bestemt til konsum fremover vil være ulovligt i Det Forenede Kongerige at mærke fødevarer med betegnelserne lemon curd (citroncreme) og mincemeat (kagefyld på basis af tørret frugt).

Hvad er sagens rette sammenhæng?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. oktober 2002)

Lemon curd er et produkt, der hovedsagelig er fremstillet af en emulsion af spiselige fedtstoffer eller andre olier (eller begge dele), sukker, hele æg eller æggeblommer (eller begge dele) samt af en kombination af citronpuré, citronpulp eller citron.

Mincemeat er et produkt, der hovedsagelig er lavet af sødestoffer, druer, citronskal, sukker eller andre kulhydrater, talg eller tilsvarende fedt og eddike eller eddikesyre med eller uden andre ingredienser.

I Rådets direktiv 2001/113/EF af 20. december 2001 om marmelade og frugtgelé samt kastanjecreme bestemt til konsum(1), defineres betegnelserne marmelade, marmelade ekstra, frugtgele, fugtgele ekstra og sødet kastanjecreme. Produkter, der bærer disse betegnelser, skal have en sammensætning, der svarer til definitionerne i bilag I til Rådets direktiv 2001/113/EC.

Direktivet forbyder ikke at anvende betegnelserne mincemeat eller lemon curd for de produkter, der er omtalt i begyndelsen af dette svar.

(1) EFT L 10 af 12.1.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3374/02

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. november 2002)

Om: Marta Andreasens kritik af regnskabssystemet

Kan Kommissionen redegøre, hvorfor Marta Andreasen ikke fik lov til at udtale sig offentligt om Kommissionens påståede utilstrækkelige regnskabssystem, hvis Kommissionen nu mener, som den gentagne gange har erklæret, at ingen af de punkter, som Marta Andreasen fremhæver, går længere, end hvad der allerede er kendt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(17. december 2002)

Vedtægten for EU's tjenestemænd kræver klart, at tjenestemænd skal udvise størst mulig diskretion med hensyn til alt, hvad der vedrører sagsforhold og oplysninger, som måtte komme til deres kendskab under eller i forbindelse med udøvelsen af deres hverv. Dette krav er fælles for offentlige tjenester i demokratiske lande.

Ifølge retspraksis er formålet med denne forpligtelse hovedsagelig at bevare det tillidsforhold, der må være mellem de europæiske institutioner og disses tjenestemænd eller andre ansatte.

Marta Andreasen blev behørigt mindet om hendes vedtægtsmæssige forpligtelser som tjenestemand og blev bedt om at søge forhåndsgodkendelse hos sine overordnede, inden hun udtalte sig offentligt.

Marta Andreasen har kun en gang bedt om forhåndsgodkendelse, inden hun udtalte sig offentligt, hvilket skete for nylig den 2. december 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3394/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(28. november 2002)

Om: Oliventræsregister i Grækenland

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt man er nået med oprettelsen af et oliventræsregister i Grækenland, hvor store beløb der er stillet til rådighed, hvad Kommissionen mener om de fremskridt, der hidtil er gjort, og hvad der kan blive følgerne af forsinkelsen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. december 2002)

I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 2366/98(1) afløses oliventræsregistrene af et moderne geografisk informationssystem (GIS), som kaldes GIS-Oliven

I Grækenland er arbejdet blevet delt i to faser.

Landbrugsministeriet, som står for gennemførelsen, har givet arbejdet i licitation til virksomhedssammenslutninger:

- fase et, hvorunder der er blevet fremskaffet referencemateriale i form af luftfotografier, er blevet afsluttet, og udgifterne har været på 2 919 527 EUR

- under fase to vil der blive indført et GIS for oliven- og vindyrkningsarealer samtidig. I Grækenland er der endnu ikke blevet indført et register for vindyrkningsarealer. I løbet af fase to skal oliven- og vindyrkningsarealerne identificeres på luftfotoene samtidig med, at de bliver sammenholdt med anmeldelserne, og der vil blive indgået 14 kontrakter, som dækker forskellige geografiske områder. For denne del anslås kontrakternes værdi at beløbe sig til 29 215 134 EUR for GIS-Oliven og 8 168 703 EUR for GIS-Vin.

Den anden fase er startet meget sent på grund af problemer med de offentlige kontrakter. To af de fjorten kontrakter mangler stadig at blive underskrevet. De første konkrete og endelige resultater forventes at foreligge ved udgangen af 2002, hvorimod hovedparten af arbejdet forventes at blive afsluttet i løbet af det første halvår af 2003.

Lige så snart de græske myndigheder har fremlagt den afsluttende rapport med meddelelsen om, at arbejdet er afsluttet, vil Kommissionen undersøge, om systemet opfylder kravene i Kommissionens forordning (EF) nr. 2366/98.

Så længe GIS ikke er taget i brug, har de græske myndigheder pligt til at kontrollere 10 % af ansøgningerne på stedet.

Efter den 1. november 2003 vil der ikke længere kunne udbetales støtte til olivenolie, der er produceret ved hjælp af oliven fra træer, der ikke er omfattet af et godkendt GIS. Så hvis der på denne skæringsdato ikke er indført et GIS, vil der ikke blive udbetalt nogen støtte til den pågældende olivenolie fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget(2).

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 2366/98 af 30. oktober 1998 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen for produktionsstøtte for olivenolie i produktionsårene 1998/99 til 2000/01, EFT L 293 af 31.10.1998.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1513/2001 af 23. juli 2001 om ændring af forordning nr. 136/66/EØF og forordning (EF) nr. 1638/98 for så vidt angår forlængelse af støtteordningen og kvalitetsstrategien for olivenolie, EFT L 201 af 26.7.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3120/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(30. oktober 2002)

Om: Planlagt lukning af Federal Mogul-virksomhed

Er Kommissionen klar over den planlagte lukning af Federal Mogul-virksomheden i Bridgewater, Det Forenede Kongerige, hvilket medfører tab af næsten fire hundrede job? Vil Kommissionen bekræfte, om Federal Mogul-aktiviteter i Det Forenede Kongerige, Frankrig, Tyskland, Italien, Spanien og Belgien har modtaget nogen bistand i de sidste fem år til jobskabelse? Finder Kommissionen ikke i bekræftende fald, i betragtning af, at der overføres job fra Bridgewater til Polen og Tyrkiet, at midlerne bør tilbagebetales?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(11. december 2002)

Som opfølgning af det ærede medlems anmodning om oplysninger vedrørende den planlagte lukning af Federal Mogul-virksomheden i Bridgewater henvendte Kommissionen sig til regionen South West England, der bekræftede, at Federal Mogul ikke havde modtaget nogen støtte fra Den Europæiske Socialfond (ESF) inden for de seneste fem år.

Hvad angår de omtalte Federal Mogul-virksomheder i andre medlemsstater, skal Kommissionen minde det ærede medlem om, at Kommissionen har det overordnede ansvar for, at fællesskabsstøtte anvendes i overensstemmelse med de strukturfondsprogrammer, som den har vedtaget, mens den styrende ESF-myndighed i hver medlemsstat tager beslutningen om de ansøgninger, som modtages vedrørende medfinansiering fra ESF. Man kan derfor ikke på kommissionsniveau vide, om den enkelte virksomhed har modtaget EU-støtte under en national eller en regional foranstaltning. Kommissionen vil derfor skulle henvende sig til de nationale myndigheder og bede dem indlede deres egne undersøgelser. Alle de oplysninger, som de nationale myndigheder eventuelt fremsender til Kommissionen, vil blive videresendt til det ærede medlem.

I ESF-bestemmelserne er der i hvert fald ikke fastsat bestemmelser om en tilbagebetaling, hvis en modtager flytter sine aktiviteter til et sted uden for EU. Det skal understreges, at ESF-støtten ikke gives til en virksomhed som sådan, men udgør en investering i menneskelig kapital, således at de uddannelsesforanstaltninger, som enkeltpersoner nyder godt af, kan forbedre disses mulighed for beskæftigelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1838/02

af Martin Schulz (PSE) til Kommissionen

(27. juni 2002)

Om: Foreneligheden af den italienske regerings foranstaltninger med stabilitets- og vækstpagten

Hvad mener Kommissionen om den finansielle transaktion, som den italienske regering har bebudet med hensyn til oprettelse af dels et selskab, der har beføjelse til at overtage den italienske stats ejendom i form af bygninger, mindesmærker og jord, og dels et selskab, som en del af denne ejendom kan overdrages til som sikkerhed for lån, der optages af den italienske regering til finansiering af offentlige arbejder, og som eventuelt kunne tænkes at sætte disse ejendomme til salg?

På baggrund af den vilkårlighed, der ville præge salget af en stor del af denne ejendom, de særlige procedurer, der ville vise sig nødvendige, samt de begrænsninger, som gør sig gældende ved konkurssalg af visse mindesmærker af historisk værdi, er der grund til at frygte, at denne form for kreativ finansiering vil resultere i en forøgelse af den offentlige gæld i et land, som allerede er et af de mest forgældede i Unionen. Det ville derfor være hensigtsmæssigt i god tid at få fastslået, om de nævnte foranstaltninger er forenelige med stabilitets- og vækstpagten.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(26. juli 2002)

I henhold til stabilitets- og vækstpagten forpligter alle medlemsstater sig til at efterleve den mellemfristede målsætning om en budgetsaldo tæt på balance eller i overskud.

Budgetsaldoen defineres ud fra underskuddet i den offentlige forvaltning og service i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Fællesskabet(1) (det europæiske nationalregnskabssystem, også kaldet ENS 95) og Rådets forordning (EF) nr. 3605/93 af 22. november 1993 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab(2) (ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 351/2002 af 25. februar 2002(3)).

Spørgsmålet refererer til den af det italienske parlament netop vedtagne lovgivning om oprettelse af to institutioner, Patrimonio SpA og Infrastrutture SpA. Eurostat er i øjeblikket i færd med at undersøge arten af de operationer, disse institutioner skal udføre, og vil senere tage stilling til, hvordan disse operationer skal bogføres i nationalregnskabet, når institutionerne starter deres virksomhed.

(1) EFT L 310 af 30.11.1996.

(2) EFT L 332 af 31.12.1993.

(3) EFT L 55 af 26.2.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2992/02

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(23. oktober 2002)

Om: Foranstaltninger til begrænsning af ulykker i fiskeriet

Europa-Parlamentet vedtog den 5. april 2001 en beslutning om sikkerhed og ulykkesårsager i forbindelse med fiskeri(1), hvori det i punkt 17 anmodede Kommissionen om at fremskynde harmoniseringen af statistiske data og begreber i forbindelse med arbejdsulykker, således at man kan få ensartede kriterier,

der giver mulighed for at få kendskab til årsagerne til ulykker i fiskeriet og til udviklingen på dette område, og anmoder med henblik herpå om en forordning, ifølge hvilken medlemstaterne gradvis skal indføre europæiske statistikker over fiskeriulykker og europæiske statistikker over erhvervssygdomme.

Har Kommissionen taget noget initiativ i forbindelse hermed?

(1) EFT C 21 E af 24.1.2002, s. 359.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(29. november 2002)

Siden 1990 har Kommissionen, Eurostat og Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender og Arbejdsmarkedsforhold sammen med medlemsstaternes kompetente myndigheder arbejdet på at harmonisere de europæiske arbejdsulykkesstatistikker (ESAW-projektet(1)). Formålet med dette arbejde er at harmonisere de kriterier og metoder, der anvendes ved registreringen af arbejdsulykkesdata og indberetningen heraf til Kommissionen. Der foreligger i øjeblikket ESAW-statistikker for hele EU for årene 1993-2000.

For aktivt at fremme en handlekraftig politik til forebyggelse af arbejdsulykker på europæisk plan er en sidste etape, der gør det muligt at kortlægge og undersøge årsager og hændelsesforløb i forbindelse med arbejdsulykker (ESAW fase III), netop blevet iværksat. Fase III-dataene vil blive offentliggjort gradvist for referenceårene 2001-2004.

For erhvervssygdomme er indsamlingen af statistiske data i første fase af EODS-projektet(2) startet med referenceåret 2001. Indsamlingen er baseret på en harmoniseret liste over 69 medicinske diagnoser, der kodes i overensstemmelse med ICD-10(3), Verdenssundhedsorganisationens internationale sygdomsklassifikation, og en liste over tilknyttede sygdomsfremkaldende agenser. Dataene vil blive offentliggjort årligt fra 2003.

(1) ESAW: European Statistics of Accidents at Work (europæiske arbejdsulykkesstatistikker).

(2) EODS: European Occupational Diseases Statistics (europæiske statistikker over erhvervssygdomme).

(3) ICD: International Classification of Diseases (international sygdomsklassifikation).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2858/02

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(10. oktober 2002)

Om: Udnyttelse i Rom kommune af midler fra Life III-programmet, det 5. handlingsprogram for miljø og bæredygtig udvikling og foranstaltningerne vedrørende information og bevidstgørelse om miljøproblemer

I september 2002 har kontroludvalget under det italienske økonoministerium aflagt regnskab over anvendelsen af midler fra EU.

Heraf fremgår det, hvor foruroligende langsomt og ineffektivt tildelingen af projektstøtte foregår fra de regionale myndigheders side. Forpligtelserne for 2000 udgør faktisk kun 2 % af de samlede EF-støtterammer.

Også Kommissionen har ved flere lejligheder påpeget denne alarmerende utilstrækkelige udnyttelse af EU-midler fra de lokale myndigheders side.

Navnlig hos visse lokale myndigheder, f.eks. Rom kommune, er der et stort behov for at anvende EU-midlerne til beskyttelse og bevarelse af miljøet.

Kan Kommissionen på baggrund heraf besvare følgende spørgsmål:

1. Har Rom kommune forelagt projekter under Life III-programmet, det 5. handlingsprogram til fordel for miljø og bæredygtig udvikling samt foranstaltningerne vedrørende information og bevidstgørelse om miljøproblemer?

2. Har Rom kommune opnået støtte til sådanne projekter?

3. Er disse midler i givet fald blevet udnyttet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(21. november 2002)

Byen Rom har ikke indgivet nogen ansøgning under LIFE III-programmet og heller ikke indgivet noget forslag som led i de generelle indkaldelser af forslag for 2001 og 2002 fra Generaldirektoratet for Miljø vedrørende information og bevidstgørelse om miljøproblemer.

Tidligere har Rom kommune efter en udbudsprocedure(1) vedrørende projekter til information og bevidstgørelse om miljøproblemer opnået støtte til samfinansiering af Mediterranean Local Agenda 21-konferencen, som afholdtes i Rom fra den 22. til den 24. november 1995. Det samlede beløb, Kommissionen udbetalte i forbindelse hermed, beløb sig til 45 216 EUR, hvilket dækkede en del af omkostningerne ved tilrettelæggelsen af konferencen.

(1) EFT C 71 af 23.3.1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2370/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(2. august 2002)

Om: GATS

Den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS) er en indviklet aftale, der omfatter en lang række tjenester, og den har en potentiel kraftig indvirkning på de lokale/regionale myndigheders mulighed for at regulere bestemmelser om og levere tjenester. Da der er usikkerhed omkring den potentielle indvirkning af GATS på de lokale myndigheder, kan Europa-Kommissionen da oplyse, hvilke objektive undersøgelser vedrørende den potentielle virkning af GATS der er blevet foretaget?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamypå skriftlige forespørgsler E-2370/0 og E-2371/02

(17. september 2002)

Som forberedelse til forhandlingerne om den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS) har Kommissionen gennem omfattende undersøgelser gjort forsøg på at sikre en rimelig balance. Ud over almindelige møder om handelspolitik i bred forstand inden for rammerne af dialogen med civilsamfundet har Kommissionen organiseret en række specifikke møder vedrørende GATS-forhandlingerne med civilsamfundet, det seneste den 2. juli 2002. Disse møder er åbne for alle grupper med interesse i forhandlingerne om GATS, herunder repræsentanter fra medlemsstaterne fra enten centrale eller lokale myndigheder. Kommissionen har til hensigt at fortsætte denne dialog, efterhånden som GATS-forhandlingerne skrider frem.

Kommissionens anstrengelser for at konsultere civilsamfundet bliver endvidere suppleret med konsultationer på nationalt niveau. Dette hjælper medlemsstaterne til at fastlægge de standpunkter, de indtager, når Kommissionen konsulterer dem i det såkaldte ad-hoc 133-udvalg (tjenester). Kommissionen mener dog, at de nationale myndigheder fra hver medlemsstat er ansvarlige for at konsultere de regionale og lokale myndigheder i bedst mulig overensstemmelse med deres juridiske rammer. Spørgsmålet kan derfor måske bedre rettes til de nationale myndigheder i hver enkelt medlemsstat. Kommission har derfor ikke selv foretaget en vurdering af den eventuelle virkning af de lokale og regionale myndigheders evne til at regulere og levere ydelser og er ikke klar over, om andre har foretaget en sådan vurdering.