SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3776/00

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Motorkøretøjers støjniveau

Direktiv 70/157/EØF(1), 78/1015/EØF(2) og 97/24/EØF(3) indeholder bestemmelser om en række grænseværdier for støj, som typegodkendte motorkøretøjer ikke må overskride. Disse grænseværdier gælder for den dynamiske metode, dvs. den metode, der anvendes, når køretøjet kører. Denne metode indebærer visse vanskeligheder, når den anvendes af de myndigheder, der har til opgave at kontrollere køretøjernes støjniveau. Det er i Spanien det lokale politi og ITV's tekniske kontrolstationer. Vanskelighederne skyldes, at denne metode kræver nogle temmelig specielle anlæg, nemlig asfalt, et område uden reflekterende overflader (bygninger), tilstrækkelig plads til, at køretøjerne kan køre med en betydelig hastighed osv., som næsten ingen af de organer, der står for støjkontrollen af køretøjer, råder over.

De nævnte direktiver giver også mulighed for at anvende en alternativ målemetode, nemlig den statiske metode, som anvendes, når køretøjet står stille. Det er en meget enklere og mere praktisk anvendelig metode (som kan anvendes på stedet), og under visse forudsætninger kan enhver person med det nødvendige udstyr foretage denne prøve. Problemet består i, at de pågældende direktiver ikke for denne metode udtrykkeligt fastsætter, hvilke grænseværdier der ikke må overskrides. Det fastsættes ganske vist i direktiverne, at støj målt efter denne metode ikke må overskride visse grænseværdier, som er angivet i køretøjernes typegodkendelsesdokumenter.

Problemet er, at de personer, der har til opgave at kontrollere køretøjernes støjniveau, er i den situation, at de ikke kan bruge den statiske metode, fordi de ikke har adgang til typegodkendelsesdokumenterne og dermed til de støjgrænser, der gælder for den statiske prøve. Således medfører på den ene side manglen på grænseværdier, der gælder for den statiske metode, og på den anden side manglende mulighed for at anvende den dynamiske metode, at køretøjernes støjniveau som punktuelle støjkilder overhovedet ikke kontrolleres.

Den vigtigste støjkilde i byerne er trafikken, og visse ekstremt støjende køretøjer, som af ovenstående årsager er vanskelige at klassificere, påvirker i høj grad støjniveauet i byerne.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke tilladelige støjniveauer der gælder for den statiske metode? Findes der nogen database med støjniveauer målt med den statiske metode, som er tal, der bør fremgå af typegodkendelsesdokumenterne for de pågældende køretøjer? Agter Kommissionen at gøre disse oplysninger tilgængelige i henhold til princippet om størst mulig gennemsigtighed og EU-borgernes ret til information?

(1) EFT L 42 af 23.2.1970, s. 16.

(2) EFT L 349 af 13.12.1978, s. 21.

(3) EFT L 226 af 18.8.1997, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(26. januar 2001)

Direktiverne om begrænsning af støj fra motorkøretøjer omfatter to målemetoder, nemlig en dynamisk måling ved fuld gas og en statisk metode. Grænseværdier udtrykt i dB (A) anvendes ved den dynamiske prøvemetode, der udføres for at sikre, at nye køretøjer til brug på vejene har et acceptabelt støjniveau. Det er Kommissionens holdning, at kontrol af nye køretøjers støjniveau kan udføres på tilstrækkelig vis ved den dynamiske prøvemetode.

Idéen med den statiske metode er at gøre det muligt efterfølgende at undersøge køretøjet i brug ved at sammenligne værdien i brug med resultatet af den statiske prøve ved typegodkendelsen. Resultaterne fra den statiske prøve påføres typegodkendelsespapirerne. Disse typegodkendelsespapirer fordeles til alle medlemsstaterne af den medlemsstat, der udsteder EF-typegodkendelsen. På basis af disse oplysninger har den enkelte medlemsstat mulighed for at oprette en database over støjniveauer for alle markedsførte køretøjer med det formål at kontrollere køretøjerne i brug. Nogle medlemsstater har allerede oprettet en sådan database, hvilket er et meget nyttigt redskab til at sikre et acceptabelt støjniveau på vejene. Siden Rådets direktiv 92/53/EØF af 18. juni 1992 om ændring af direktiv 70/156/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(1) for personbiler og tunge køretøjer og Rådets direktiv 92/61/EØF af 30. juni 1992 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer1 for to- og trehjulede køretøjer er trådt i kraft, er resultatet af den statiske prøve blevet indført i den overensstemmelsesattest, som følger med motorkøretøjet. Med disse oplysninger har medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder, som kræver, at disse attester medbringes i køretøjet, let adgang til de fornødne oplysninger, når de vurderer støjkravene til køretøjer, der er i brug.

(1) EFT L 225 af 10.8.1992.