SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0511/01

af Karla Peijs (PPE-DE) til Rådet

(23. februar 2001)

Om: De transeuropæiske net og udviklingen af indre vandveje

Kommissionen fik den 23. november 2000 i Lille forelagt en rapport om flaskehalse inden for vandvejene. I rapporten gøres der rede for situationen med hensyn til det transeuropæiske vandvejsnet fem år efter iværksættelsen af TEN-rammebeslutningerne. I rapporten gøres der endvidere rede for udviklingen inden for TEN-politikkerne, der indledtes med hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse (1992). Den oprindelige liste over projekter er blevet indgående evalueret og defineret af Christophersen-gruppen og udformet på grundlag af de principper, der fastlagdes af Det Europæiske Råd i Essen i 1994, hvor der blev opstillet en liste over 14 højt prioriterede projekter, som imidlertid ikke omfatter nogen projekter vedrørende indre vandveje. Det er beklageligt, at udviklingen af de indre vandveje står nederst på prioritetslisten.

Der er et presserende behov for infrastrukturinvesteringer inden for vandvejsnettet for at fremme intermodal transport (sø-flod, flod-jernbane, flod-landevej) og for at fjerne en række af de nuværende flaskehalse samt tilvejebringe nogle af de manglende forbindelsesled, hvilket ville øge nettenes effektivitet.

Hvilke foranstaltninger har Østrigs, Belgiens, Frankrigs, Tysklands og Nederlandenes transportministre truffet til etablering af et integreret transeuropæisk vandvejsnet med henblik på yderligere udvikling af intermodal transport?

Er ministrene klar over, at et optimeret net for containerskibstransport forudsætter broer over TEN-vandvejene af en højde på mindst 7,1 m (3-lags containere)?

De europæiske transportministre skal afholde et møde om shipping ad indre vandveje den 5.-6. september 2001 i Rotterdam (Nederlandene), hvor der vil blive vedtaget en Rotterdam-erklæring. Har ministrene planer om at lade en liste over højt prioriterede vandvejsprojekter, deres budgetter og tidsplan for gennemførelsen heraf indgå i denne erklæring?

Er ministrene rede til at træffe flere foranstaltninger for at maksimere flytningen af godstransport fra vej til sø for at mindske trafiktætheden (og følgevirkningerne heraf som f.eks. støj og luftforurening) på visse motorveje?

Hvilke foranstaltninger agter ministrene at træffe til optimering af vandvejstransporten på Donau til Sortehavet (hindringer mellem Straubing og Vilshofen) med henblik på EU's udvidelse?

Svar

(10. juli 2001)

Det spørgsmål, som det ærede parlamentsmedlem rejser, indeholder adskillige elementer, som Rådet kun kan notere sig. Det tilkommer ikke Rådet at tage stilling til visse medlemsstaters individuelle eller fælles aktioner endsige projekter under Den Europæiske Transportministerkonference, der omfatter 30 europæiske stater. Visse specifikke aspekter, som det ærede parlamentsmedlem nævner, henhører under de nationale, regionale eller lokale myndigheders beføjelser.

Det skal imidlertid bemærkes, at et af de prioriterede områder i Den Europæiske Unions transportpolitik omfatter fremme af den intermodale transports ekspansion med henblik på at genskabe ligevægten mellem de forskellige transportformer ved at fremme de sikreste og de mest miljøvenlige former.

I den forbindelse spiller udviklingen af indre vandveje en betragtelig rolle. Rådet erkender betydningen af forbindelsen Rhinen-Main-Donau, som Den Europæiske Transportministerkonference udpegede til prioriteret transeuropæisk rute på Kreta i 1994 og i Helsingfors i 1997. Med henblik på udvidelsen udfylder Donau i stadig højere grad en uomtvistelig rolle som kommunikations- og forbindelsesvej mellem EU's område og kandidatlandene i området samt med Sortehavsområdet.

I forbindelse med udvidelsesprocessen nævnes det jævnligt i europaaftalernes organer, der udvikler og følger førtiltrædelsesstrategien, at der lægges vægt på den ønskelige multimodale karakter af transportnettets udvikling. I den forbindelse behandles også spørgsmålene om sejlads på Donau, både for så vidt angår udbygningen af floden i kandidatlandene og genetableringen af sejladsen på floden efter krigen i Kosovo.

På den baggrund har Rådet støttet den internationale Donau-kommission i at gøre floden sejlbar igen; det godkendte i juli 2000 EU's bidrag til den internationale fond til rydning af sejlrenden i Donau med 85 % af de samlede anslåede udgifter til projektet.