SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3800/02

af Bernard Poignant (PSE) til Kommissionen

(7. januar 2003)

Om: Den mere og mere udbredte brug af engelsk som eneste arbejdssprog

På Kommissionens Europaside hedder det under sprog: I et Europa, som altid vil forblive flersproget, åbner sprogindlæring døre. For den enkelte kan sprogindlæring åbne vejen for en bedre karriere, for muligheden for at bo, studere eller arbejde i udlandet, og den giver endda den enkelte mulighed for at få større udbytte af sine ferier. For virksomhederne kan et flersproget personale bane vejen for adgang til europæiske markeder og verdensmarkeder. Men derudover er det sprog, en person taler, en del af vedkommendes identitet og kultur. At lære sprog betyder også at lære at forstå de andre og deres måde at tænke på. Dette svarer til at sige nej til racisme, fremmedhad og intolerance.

Derimod hedder det i artikel 5, stk. 1, i den flerårige finansieringsaftale mellem Kommissionen og kandidatlandene, at enhver kommunikation mellem Kommissionen og kandidatlandet vedrørende ovennævnte aftale foregår på engelsk.

Skønt engelsk i dag er et ud af 3 arbejdssprog, bruges det i stadig højere grad. Passer det, at det rent faktisk, om end ikke retligt, er ved at blive Kommissionens eneste officielle sprog?

Passer det, at Kommissionen kræver, at der i ovennævnte finansieringsaftale bruges et enkelt sprog?

Hvorledes har Kommissionen til hensigt at bevare flersprogetheden i institutionernes daglige arbejde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(7. marts 2003)

Den passus, der giver anledning til det ærede medlems forespørgsel, giver blot udtryk for sædvanlig praksis under tiltrædelsesforhandlingerne. Med tiltrædelsen af de ti kandidatlande vil hver af de nye medlemsstater benytte sit eget sprog i enhver kommunikation

med Kommissionen og de andre EU-institutioner i henhold til nedennævnte forordning nr. 1/1958(1). Hvad angår de flerårige finansieringsaftaler mellem Kommissionen og kandidatlandene, udarbejdes disse på det støttemodtagende lands sprog og engelsk, hvor den engelske udgave betragtes som autentisk. I henhold til disse aftaler skal enhver kommunikation mellem Kommissionen og det støttemodtagende land, der vedrører det, foregå på engelsk. Forhandlingerne om aftalerne fandt hovedsagelig sted på engelsk, men når det pågældende lands repræsentanter ønskede det på fransk og undertiden på tysk.

Kommissionen skal understrege, at det i henhold til vedtægtens artikel 25 er en generel betingelse for ansættelse, at kandidaten har indgående kundskaber i et af Fællesskabernes sprog og tilfredsstillende kundskaber i et andet af Fællesskabernes sprog i det omfang, dette er nødvendigt for hans erhverv.

Kommissionen skal i den forbindelse henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at den som led i sin interne uddannelsespolitik allerede i 1991 besluttede, at der for alle nye tjenestemænd og midlertidigt ansatte skulle fastlægges en sprogprofil; formålet med denne er at tilskynde til at udvide kendskabet til et andet sprog og lære et tredje sprog.

I den forbindelse skal Kommissionen også erindre om, at den som en absolut prioritet har valgt at tilbyde intensive sprogkurser; på den måde er det muligt at kompensere og komplettere og supplere den sproglige uddannelse af de ansatte, som ikke nødvendigvis fra starten kender de sprog, der benyttes mest i forbindelse med særlige uddannelsestilbud (bortset fra sproglige). Det må således i dag fastslås, at lærerne gør en stor indsats, idet de ikke blot benytter det officielle sprog, som oplysninger om specifikke uddannelsestilbud annonceres på, men også deres andet sprog; ja, man går faktisk mere og mere i retning af tosprogede kurser (på managementområdet), hvor der i stadig stigende omfang benyttes undervisere, der er valgt på grund af deres multikulturelle baggrund; en række særlige kurser afholdes således på tre sprog.

(1) EØF Rådet: Forordning nr. 1 om den ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område, EFT B 17 af 6.10.1958.