SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1174/96 af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen (15. maj 1996)

Om: Europa-Kommissionens overtraedelsesprocedure P/94/4521 mod Forbundsrepublikken Tyskland - min forespoergsel E-0413/96

Som allerede anfoert i min forespoergsel E-0413/96 ((EFT C 173 af 17.6.1996, s. 57. )) har det tyske oekonomiministerium paa baggrund af ovennaevnte overtraedelsesprocedure rettet henvendelse til alle delstater og anmodet om, at der i kommunernes og kommunesammenslutningernes offentlige kontrakter i fremtiden indsaettes en klausul om, at alle skal have adgang til at afgive bud, ogsaa naar udbuddene paa grund af kontraktvaerdien ikke er omfattet af EU's direktiver om udbud i hele EU.

1. Naar en kommune offentliggoer et offentligt udbud om levering af brandhaner, hvordan skal dette udbud saa helt konkret vaere udformet for at opfylde EU-Domstolens krav i kendelse afsagt af Domstolens praesident den 13. marts 1987 (sag 45/87 R), og hvilke formuleringer maa i fremtiden ikke laengere forekomme i et saadant udbud?

2. Maa kommunen i dette konkrete tilfaelde kraeve overholdelse af en national standard for at sikre, at de leverede brandhaner ogsaa passer til det paagaeldende lokale brandkorps' slangeudstyr?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (11. juli 1996)

1. Sag 45/87, Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber mod Irland, Domstolens afgoerelse af 22. september 1988 ((Samling af Domstolens afgoerelser 1988, s. 4929. )), omhandlede en klausul indeholdt i et udbud om forbedring af drikkevandsforsyningen i Dundalk Urban District. Den naevnte klausul bestemte, at: »trykledningerne af asbestcement skal vaere i overensstemmelse med Irish Standard Specifikation 188: 1975, jf. Irish Standard Mark Licensing Scheme, udarbejdet af Institute for Industrial Research and Standards.«

Domstolen bemaerkede, at »indsaettelsen af en klausul som den foreliggende i en meddelelse om udbud kan medfoere, at erhvervsdrivende, der fremstiller eller anvender samme roerledninger som dem, der er godkendt efter de irske standarder, afholder sig fra at afgive bud.« Da kun én virksomhed med hjemsted i Irland er blevet godkendt af det irske institut i henhold til standard 188: 1975, har indsaettelsen af klausulen haft til foelge, at kun irske fabrikanter kunne levere de roerledninger, der kraevedes til arbejderne. De irske myndigheder burde have indsat ordene »eller dermed ligestillet« efter angivelsen af den irske standard som kraevet i artikel 8, stk. 6, i direktiv 93/36/EOEF om samordning af fremgangsmaaderne ved offentlige indkoeb ((EFT L 199 af 9.8.1993. )) eller i artikel 10 i direktiv 93/37/EOEF om samordning af fremgangsmaaderne med hensyn til indgaaelse af offentlige bygge- og anlaegskontrakter (2), naar disse finder anvendelse. Derved kunne myndighederne have kontrolleret, at de tekniske krav var overholdt, uden fra starten at have forbeholdt de tilbudsgivere kontrakten, der ville anvende irske materialer. Domstolen fastslog, at Irland havde overtraadt EF-traktatens artikel 30 ved at tillade indsaettelsen af den naevnte klausul i udbudsmaterialet.

Naar der i et udbudsmateriale henvises til nationale standarder, og naar der ikke eksisterer hverken europaeiske standarder, europaeiske tekniske typegodkendelser eller faelles tekniske specifikationer, er den ordregivende myndighed (i dette tilfaelde kommunen) forpligtet til i henhold til EF-traktatens artikel 30 eller i henhold til direktiv 93/36/EOEF og 93/37/EOEF, naar disse finder anvendelse paa offentlige udbud, at indsaette en klausul om, at produkter fra andre medlemsstater eller EOES-lande kan anvendes, hvis de opfylder de standarder, der giver samme sikkerhed som kraevet i de nationale standarder (aabenhedsklausul). Henvisningen til de nationale standarder skal i det mindste indeholde tilfoejelsen »eller dermed ligestillet«.

2. Hvis det - som i den paagaeldende sag om en kommunes udbud om brandhaner - paataenkes at henvise til en national standard for at definere en bestemt ventilstoerrelse, skal den naevnte aabenhedsklausul eller udtrykket »eller dermed ligestillet« indsaettes. Dette sikrer for det foerste, at tilbudsgivere kan indgive bud, selv om de har til hensigt at anvende materialer fra andre medlemsstater, da det ikke fra begyndelsen kan udelukkes, at der i andre medlemsstater eksisterer lignende tekniske standarder. For det andet kan den ordregivende myndighed i tilfaelde, hvor materialerne ikke er fabrikeret i henhold til den nationale standard, undersoege, om disse opfylder de nationale tekniske krav. Hvis disse materialer naegtes anvendt, skal den ordregivende myndighed begrunde, hvorfor de afviste produkter ikke giver tilstraekkelig sikkerhed.