SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2521/98

af Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) til Kommissionen

(28. juli 1998)

Om: Agenda 2000 oedelaegger ivaerksaetteraanden i det finske landbrug og foerer til et pseudo- landbrug

Agenda 2000 - forslaget vil, hvis det gennemfoeres, saenke producentpriserne for korn med 20 %, for oksekoed med 30 % og for maelk med 15 %. Reformen vil i Finland foere til et saakaldt pseudo-landbrug, da markedets producentpriser end ikke ville daekke erhvervets produktionsomkostninger. Landbrugets produktionsomkostninger er summen af samtlige omkostninger, som produktionen medfoerer. Ved at sammenligne dette beloeb med den samlede produktion, som en tilsvarende produktion giver, faas rentabiliteten ved den paagaeldende produktion.

Ifoelge officielle undersoegelser var de gennemsnitlige produktionsomkostninger for den hvede og havre, der er produceret med pris- og omkostningsniveauet i 1996, paa de mindste bedrifter paa 1,78 FIM pr. kg korn og paa de stoerste 1,32 FIM. Den tilsvarende omkostning for produktion af broedkornsorter varierede mellem 2,10 FIM og 1,63 FIM. Disse beregninger, der bygger paa dyrkningsmodeller, repraesenterer de mest effektive bedrifter maalt i forhold til hoestniveauet. Paa de gennemsnitlige bedrifter er produktionsomkostningerne endnu hoejere. Produktionsomkostningerne for svinekoed varierer ifoelge de samme beregningsmodeller mellem 11 og 20,67 FIM. Kun 18 % af bedrifterne er i stand til at producere svinekoed for 11 FIM, 47 % af bedrifterne for 14 FIM og resten af bedrifterne for mellem 16 og 20,67 FIM. Produktionsomkostningerne for maelk var ifoelge 1995 - statistikkerne paa 3,54 FIM pr. liter.

De nedsatte producentpriser i Agenda 2000 er overhovedet ikke tilstraekkelige til at daekke produktionsomkostningerne i det finske landbrug. Producenten ville ved at producere "spise af" sin egen stoette og dermed forringe sine indtaegter. Den stoerste trussel for landbrugsproduktionen i Finland er pseudo-landbruget, dvs. at ivaerksaetteraanden og motivationen for arbejdet forsvinder fra erhvervet. Det er derfor helt umuligt at acceptere nedskaeringerne i producentpriserne i Agenda 2000 - forslaget uden indfoerelse af saerordninger.

Hvordan agter Kommissionen i forbindelse med Agenda 2000 - loesningerne at sikre ivaerksaetteraanden og motivationen i det finske landbrug?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. september 1998)

Kommissionen er enig med det aerede medlem i, at Agenda 2000 vil vaere en stor udfordring for de finske landbrugere. De er stadig ved at tilpasse sig den faelles landbrugspolitik efter tiltraedelsen, og de staar nu over for en ny raekke foreslaaede reformer.

Siden tiltraedelsen har der vaeret en bemaerkelsesvaerdig udvikling i den finske landbrugsoekonomi. Produktionsomkostningerne er faldende, bedriftsstrukturerne forbedres, og indkomstudviklingen er positiv. De pessimistiske spaadomme om en dramatisk tilbagegang i landbruget er ikke gaaet i opfyldelse.

Saerlige vanskeligheder, som dem de finske landbrugere staar over for, maa loeses, saa der sikres et baeredygtigt grundlag for landbruget og landbrugsdistrikterne i hele Unionen. Det er udtrykkeligt anfoert i forslaget om Agenda 2000(1) (indledningen, tredje afsnit):

"'I aarhundreder har Europas landbrug udoevet mange funktioner paa det oekonomiske og miljoemaessige omraade og har spillet mange roller i samfundet og i landskabsplejen. Derfor er det, som Det Europaeiske Raad konkluderede i Luxembourg i december 1997, afgoerende, at der udvikles et alsidigt landbrug i hele Europa, herunder de regioner, der har saerlige problemer. I forbindelse med Agenda 2000 og dens gennemfoerelse maa der derfor gives ordentlig kompensation for naturbetingede hindringer og ulemper.'"

Kommissionen vil som hidtil fortsaette med at stoette de finske landbrugere, saa integreringen kan lykkes, og de kan faa fordele af alle de muligheder, som udviklingen af Faellesskabet og af landbrugsmarkederne paa verdensplan indebaerer.

(1) KOM(98) 158 endelig udg.