SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1231/02

af Franz Turchi (UEN) til Kommissionen

(29. april 2002)

Om: Maritim mobiltjeneste

Ifølge Den Internationale Telekommunikationsunions regler (ITU 99) skal kommunikation i den maritime mobiltjeneste foregå via radiotelegrafiske mellem- og kortbølgeanlæg, radiotelefoniske MF/HF-anlæg eller radiotelefoniske VHF-anlæg.

De internationale nød- og kaldefrekvenser i den maritime mobiltjeneste er 500 kHz inden for radiotelegrafi, 2182 kHz inden for radiotelefoni eller VHF CH 16 (156.8 MHz) inden for radiotelefoni. På handelsskibe med passagerer eller fragt bygget før 1995 er der i overensstemmelse med planer for skibsindretning installeret radioelektriske stationer med 2 radiotelegrafiske sende/modtageanlæg, den ene som reserve for den anden, et radiotelefonisk MF/HF-sende/modtageanlæg og et radiotelefonisk VMF-sende/modtageanlæg, mens der på redningsbåden er installeret et radiotelegrafisk og radiotelefonisk sende/modtageanlæg. Alt dette er installeret for at sikre søfartssikkerheden, redning af menneskeliv på havet og den generelle kommunikation, eftersom disse anlæg tjener til at opretholde forbindelsen mellem skibe og kyststationer eller mellem skibe indbyrdes.

Med installationen af sikkerhedssystemet GMDSS gør de regeringer, der er tilsluttet SOLAS 74/83-konventionen, undtagelser fra kravet om 500 kHz radiotelegrafiske mellembølgeanlæg, hvilket vil sige, at de radioelektriske anlæg, der anvendes i forbindelse med søfartssikkerhed og redning af menneskeliv, er GMDSS-systemets MF/HF DSC-sende/modtageanlæg (digitalt selektivt opkald), GMDSS-systemets VHF DSC-sende/modtageanlæg, radiotelefoniske MF/HF-sende/modtageanlæg installeret i radiorummet, VHF-sende/modtageanlæg installeret i radiorummet og sende/modtageanlæg installeret på redningsbådene. På handelsskibe med passagerer eller fragt bygget efter 1995 installeres der radiostationer i henhold til GMDSS' tekniske regler. I den maritime mobiltjeneste installeres der kun ét MF/HF DSC-anlæg, således at det, hvis anlægget er ude af funktion, er umuligt at garantere søfartssikkerheden eller redningen af menneskeliv, eftersom skibet ingen mulighed har for at få forbindelse på den internationale DSC-nød- og kaldefrekvens og den internationale nød- og kaldefrekvens 2182 KHz.

Anser Kommissionen det derfor ikke for nødvendigt at udarbejde et europæisk direktiv for at sikre, at myndighederne kan forpligte skibsrederne til at installere to radiotelefoniske MF/HF DSC-sende/modtageanlæg, hvor det ene udgør en reserve for det andet, og hvor det ene forsynes med elektricitet fra det centrale energinet og det andet med elektricitet fra en reserveenergikilde (akkumulatorer)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. juni 2002)

Som det ærede medlem påpeger, er den maritime radiokommunikationstjeneste i dag underlagt reglerne i det globale maritime nød- og sikkerhedssystem (GMDSS), der blev vedtaget i november 1988 af Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) og trådte i kraft den 1. februar 1999.

Systemet har til formål at forbedre den maritime mobiltjeneste ved at råde bod på dens ufuldkommenheder og indføre nye digital- og rumteknologier. Således har man opgivet brugen af radiotelegrafi (500 kHz) til fordel for obligatorisk brug af et digitalt selektivt kaldesystem (DSC) i MF-, HF- og VHF-frekvensbåndene (mellemhøj, høj og meget høj frekvens). Desuden anvendes satellitsystemerne Inmarsat og Sarsat-Cospas.

Disse nye teknologier er indført ud fra et ønske om at øge sikkerheden. GMDSS-systemet skal gøre det muligt for ethvert handelsskib med passagerer eller fragt uanset skibets position at kontakte en hvilken som helst kyststation ved hjælp af mindst to forskellige uafhængige midler, der benytter forskellige radiokommunikationstjenester. Det er således sikret, at et skib har reserveradiokommunikationsudstyr svarende til skibets erklærede navigationsområde.

Hvis et handelsskibs MF/HF DSC-sende/modtageanlæg svigter, kan skibet derfor kommunikere via et andet tilsvarende radiokommunikationsanlæg om bord (f.eks. en Inmarsat-station eller en anden DSC-MF/HF-station), og dermed er hensynet til søfartssikkerheden og redning af menneskeliv på havet tilgodeset.

På denne baggrund har Kommissionen ikke tænkt sig foreslå obligatorisk installation af to MF/HF DSC-sende/modtageanlæg.