ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/647

(2004/C 88 E/0663)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3380/03

af Christos Zacharakis (PPE-DE) og Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(14. november 2003)

Om: Intervention hos de egyptiske myndigheder vedrørende gennemførelse af de demokratiske principper og beskyttelse af menneskerettighederne

I 1989 fængslede den egyptiske regering tre græske sømænd fra skibet »Thanasis« i Suez og dømte dem først til døden og derefter under pres fra førende europæisk personligheder til fængsel på livstid for smugleri, selv om det aldrig er blevet bevist, at de er skyldige.

Denne sag vakte især mediernes interesse, og der var mange udsendelser i græsk radio og fjernsyn herom. Der blev ligeledes udsendt en bog, der beskriver domfældelsen uden beviser og de umenneskelige fængselsforhold i de egyptiske fængsler. To af de tre sømænd er allerede døde i de egyptiske fængsler, og den tredje, Konstantinos Kastanias er alvorligt syg og ligger for døden i fængslet El Kanater.

Europa-Parlamentet har gentagne gange understreget nødvendigheden af, at der blev ydet støtte til demokratiet i Egypten (beslutning P5_TA(2002)0378, P5_TA(2002)0410) og har henvist til den konkrete sag med de umenneskelige fængselsforhold for Konstantinos Kastanias, idet den har anmodet de egyptiske myndigheder om at give tilladelse til, at han af humanitære årsager overføres til Grækenland (beslutning P5_TA-PROV(2003)0192 af 10. april 2003). Hvilke øjeblikkelige foranstaltninger agter Kommissionen af træffe især som et led i samarbejdet med Egypten og på grundlag af artikel 2 i associeringsaftalen mellem Egypten og EU, som kræver overholdelse af menneskerettighederne og de demokratiske principper, samt på grundlag af erklæringen fra Christopher Patten, medlem af Kommissionen, under plenarmødet i Europa-Parlamentet den 5. september 2002, hvori Egypten blev opfordret til at leve op til de højeste retsprincipper og demokratiske standarder, hvis landet skulle opfylde sine udviklingsmæssige og politiske ambitioner med henblik på, at EU's krav imødekommes, og at der gives tilladelse til at overføre Konstantinos Kastanias, som ligger for døden, til Grækenland i overensstemmelse med ovennævnte beslutning (P5_TA-PROV(2003)0192 af 10. april 2003)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(11. december 2003)

Kommissionen er bekendt med fængslingen af Konstantinos Kastanias i Egypten for narkosmugling og med, at han dømtes til døden (denne dom blev senere ændret til livsvarigt fængsel). Kommissionen er bekendt med, at de egyptiske myndigheder i 1996 af humanitære grunde repatrierede Nikos Zagelidis, en af to andre personer, der idømtes samme dom.

Kommissionen følger denne sag og har været i kontakt med de græske og egyptiske myndigheder.

Kommissionen er parat til at støtte alle yderligere diplomatiske anstrengelser fra Grækenlands eller EU-formandskabets side for at få Konstantinos Kastanias overført til Grækenland af humanitære grunde i henhold til den gældende bilaterale aftale om udveksling af fanger.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/858

(2004/C 78 E/0911)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3796/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(11. december 2003)

Om: Maríne Stewardship Council

Hvilken form for økonomisk eller anden støtte yder Kommissionen til Maríne Stewardship Council?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. januar 2004)

Certificeringsordningen under Maríne Stewardship Council (MSC) er et privat initiativ, der støtter visse fangstmetoder ved på anmodning at give fiskerivirksomhederne lov til at benytte karakteristiske mærker, der gør produkterne letgenkendelige for forbrugerne. Kommissionen har ikke et juridisk instrument, der giver hjemmel til at støtte sådanne private initiativer, selvom det anerkendes, at de under visse forhold kan bidrage til et bæredygtigt fiskeri. Kommissionen er ved at udarbejde en meddelelse, hvori den vil fremlægge forslag til, hvilke principper og betingelser der skal gælde for certificeringsordninger og miljømærker inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/243

(2004/C 78 E/0245)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3255/03

af Marie Isler Béguin (Verts/ALE) og Yves Piétrasanta (Verts/ALE) til Kommissionen

(3. november 2003)

Om: Sikring af ret og retfærdighed efter katastrofen i Bhopal i Indien

Industrikatastrofen på fabrikken Union Carbide (UC) i Bhopal (Indien) i december 1984 førte til spredning af 40 t giftige stoffer, som har kostet 20 000 livet og forgiftet en halv million mennesker.

UC's ledere førte en grisk politik med stærk begrænsning af sikkerhedsudstyr og uddannelse af personalet. Endvidere var UC-ledernes tilbageholdelse af oplysninger om de i luften udledte kemiske stoffers natur og farlige karakter med til at vanskeliggøre de beslutninger, der skulle træffes med hensyn til evakuering og akut lægehjælp.

De varige og nådeløse virkninger af denne miljøforurening har gjort 120 000 borgere alvorligt syge og koster henved ti mennesker livet om måneden.

UC-ledernes strategi med retslige undvigemanøvrer tog en ny drejning i 2001 ved fusionen med industrigruppen Dow.

Finder Kommissionen ikke, at den af hensyn til det hårdt ramte katastrofeområde Bhopal omgående bør træffe alle nødvendige forholdsregler for at dæmme op for og undgå sådanne traumatiserende økologiske, sundhedsmæssige og medicinske katastrofer og sikre en epidemiologisk kontrol af den befolkning, som skal leve i det pågældende område?

Finder Kommissionen ikke, at den efter rettens skandaløse fornægtelse efter dette industridrama via sine og medlemsstaternes prærogativer bør gøre en indsats for at sikre ofrene deres ret og en skadeserstatning samt retsforfølgning af de ansvarlige for denne katastrofe, idet den oplyser om årsagerne hertil samt om UC's økologiske fortid og passivitet i forbindelse med dens aktiviteter på verdensplan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(5. december 2003)

Kommissionen er dybt bekymret over de humanitære, økologiske og sundhedsmæssige virkninger af Bhopal-katastrofen i Indien. Kommissionen er en aktiv donor i Indien og har planlagt at bidrage til et landsomspændende indisk program for katastrofeforebyggelse og -beredskab. Dette program vil navnlig være rettet mod naturkatastrofer, men det vil blive baseret på EU-beredskabsplaner, som skulle kunne medvirke til, at landet bedre kan imødegå katastrofer, hvis og når de måtte opstå.

Kommissionen støtter også en lang række ikke-statslige organisationer (NGO'er), hvoraf nogle på nationalt plan beskæftiger sig med menneskerettigheder og mægling i almenhedens interesse.

Det er også værd at understrege, at den indiske regering siden Bhopal-katastrofen har vedtaget strengere miljøbestemmelser.

Kommissionen fører en dialog med den indiske regering om miljøanliggender, og en arbejdsgruppe på højt plan med repræsentanter for begge parter afholder regelmæssigt møder for at følge de fremskridt, der gøres.

Kommissionen kan således forsikre de ærede medlemmer om, at den i sine samarbejdsaktiviteter med Indien nøje følger både udviklingen efter Bhopal-tragedien og andre forhold i forbindelse med rammebestemmelser og miljøproblemer.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/413

(2004/C 78 E/0434)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2662/03

af Ian Hudghton (Verts/ALE) til Kommissionen

(10. september 2003)

Om: Ozonnedbrydende stoffer

Ifølge Kommissionens svar af 22. marts 2002 på skriftlig forespørgsel P-0595/02 (1) havde kun to medlemsstater indsendt meddelelse om, hvilke systemer de havde til genvinding og destruktion af ozonnedbrydende stoffer. I svaret forpligtede Kommissionen sig til at danne sig et overblik over situationen i EU som helhed. Kan Kommissionen på nuværende tidspunkt give en ajourført oversigt over situationen i hver af medlemsstaterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(21. oktober 2003)

Hidtil har samtlige medlemsstater med undtagelse af Irland svaret.

Hovedparten af medlemsstaterne har aflagt rapport om følgende: sikkerheds- og kvalitetsstandarder for alt udstyr, som rummer ozonnedbrydende stoffer (ODS); inspektionsprocedurer for anlæg med indhold af ODS, bogførings- og rapporteringskrav; metoder til ODS-genvinding; mobilt og fast OD S-destruktions-udstyr; de mængder ODS, der er genvundet, genanvendt, regenereret og destrueret i 1999, 2000 og 2001; de minimale kvalifikationsnormer for teknikere, som er involveret i ODS-genvinding, genanvendelse, regenerering og destruktion, samt den indsats, der er gjort med henblik på at gøre offentligheden og erhvervslivet klar over kravene i forordningen, der omfatter artikler i nyhedsmedierne, workshops og information på officielle websites.

Kommissionen har foretaget evalueringer og har hidtil fundet frem til fire medlemsstater, som ikke har overholdt artikel 16, stk. 5 (2) og 6 (3), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000 af 29. juni 2000 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (4). Derfor traf Kommissionen den 9. juli 2003 beslutning om at indklage Irland for Domstolen for ikke at have aflagt rapport. Desuden er der tre overtrædelsesprocedurer undervejs mod henholdsvis Grækenland, Spanien og Portugal for manglende indberetning og gennemførelse af forordningen. En oversigt med status over genvindingen og destruktionen sendes direkte til det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat.

(1) EFT C 205 E af 29.8.2002, s. 168.

(2) Medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at fremme genvinding, genanvendelse, regenerering og destruktion af kontrollerede stoffer og pålægger brugere, køleteknikere eller andre relevante instanser ansvaret for, at bestemmelserne i stk. 1 overholdes […].

(3) »Medlemsstaterne meddeler senest den 31. december 2001 Kommissionen, hvilke ordninger de har indført for at fremme genvinding af brugte kontrollerede stoffer, hvilke faciliteter der findes, og hvilken mængde brugte kontrollerede stoffer der er genvundet, genanvendt, regenereret eller destrueret«.

(4) EFT L 244 af 29.9.2000.
Kommissionen deler det ærede medlems bekymring med hensyn til de russiske planer om at starte olieprospektering i det følsomme Østersøområde omkring den kuriske landtange uden at have foretaget en vurdering af virkningen på miljøet (VVM) efter de højeste internationale standarder. Kommissionen mener, at kun en VVM kan give egnede detaljerede data om de eventuelle virkninger for de nuværende og fremtidige medlemsstater og miljøsikkerheden. Kommissionen vil derfor sammen med de nuværende og fremtidige medlemsstater forsøge at overbevise Den Russiske Føderation om, at der af hensyn til alle Østersøstaternes, også Ruslands, sikkerhed bør fortages en gennemsigtig VVM efter de højeste internationale standarder og træffes alle relevante hastende forsigtighedsforanstaltninger.

Desuden har eksperter fra World Heritage Center under FN's Organisation for Uddannelse, Videnskab og Kultur (Unesco) i en rapport af 5. november 2003 til både litauiske og russiske specialister henstillet, at der, inden Rusland begynder at bore efter og pumpe olie på den kuriske landtange, fortages en miljøvurdering og en operationel risikoanalyse, udarbejdes en toparts likvidationsplan og indføres et overvågningssystem.

Kommissionen noterer sig også, at Rusland endnu ikke er part i De Forenede Nationers/Den Økonomiske Kommission for Europas (FN/ECE's) Espoo-konvention om vurdering af virkningerne på miljøet på tværs af landegrænserne.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/605

(2004/C 88 E/0624)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0987/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(27. marts 2003)

Om: Pistoia Kommunes udnyttelse af midler fra kultur 2000-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Pistoia Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til fremme af det europæiske kulturområdes mangfoldighed og traditioner ved at fremme skabende kunstnerisk virksomhed og faglig mobilitet samt adgangen til og udbredelsen af kunst og kultur.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Pistoia Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra kultur 2000-programmet?

2. om Pistoia Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/237

(2004/C 84 E/0280)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3414/03

af Marianne Eriksson (GUE/NGL) til Rådet

(12. november 2003)

Om: Estland og ligestillingsdirektivet

Jeg har fået kendskab til, at Estland endnu ikke har gennemført EU's ligestillingsdirektiv i sin nationale lovgivning. Det finder jeg bemærkelsesværdigt, navnlig fordi tiltrædelseslandene den 6. november modtog offentlig kritik fra Kommissionen for ikke at opfylde kravene til tiltrædelse af EU. Ved den lejlighed blev Estland og dets manglende gennemførelse af ligestilllingslovgivningen overhovedet ikke nævnt. Mit spørgsmål lyder derfor som følger:

Kan Rådet bekræfte, at Estland ikke har gennemført ligestillingsdirektivet?

Hvorfor indgår det ikke i kravene til tiltrædelse af EU?

Hvilke foranstaltninger agter Rådet at træffe?

Svar

(9. marts 2004)

Selv om Estland er kommet langt med tilpasningen til gældende fællesskabsret på de fleste politikområder, kan Rådet bekræfte, at Estland endnu ikke har gennemført lovgivningen om ligestilling af mænd og kvinder. Det bemærkes i denne forbindelse, at Kommissionen i den generelle overvågningsrapport af 5. november 2003 om, hvor langt Estland er nået med forberedelserne af sit EF-medlemskab, helt klart gav udtryk for alvorlige betænkeligheder med hensyn til dette spørgsmål og fremhævede, at Estland hurtigt må gøre en effektiv indsats for at blive klar inden tiltrædelsesdatoen. Rådet er enigt med Kommissionen i dette. Det bemærkes ligeledes, at tilpasningen til gældende fællesskabsret på ligestillingsområdet ganske rigtigt er en forudsætning for tiltrædelse (lige som hele den øvrige gældende fællesskabsret er det), og at Estland vil opnå dette ved at vedtage retsakten om ligestilling mellem kønnene og ligebehandling og retsakten om ansættelseskontrakter. Estland skal nu meget hurtigt gøre noget ved den betydelige forsinkelse, der har været med at vedtage disse to retsakter, i forhold til den oprindelige tidsplan.

Det bemærkes generelt, at Rådet har understreget, hvor vigtigt det er at overvåge, hvor langt de ti tiltrædende stater er nået med forberedelsen af deres EU-medlemskab. Overvågningen er en løbende proces, der vil fortsætte indtil tiltrædelsesdatoen. I denne forbindelse noterede Rådet sig på samlingen den 17. november 2003, at Kommissionen under inddragelse af medlemsstaternes viden og med alle til rådighed stående midler fortsat vil følge de tiltrædende staters fremskridt tæt for at sikre en korrekt gennemførelse af EUs regler og politikker. Under hensyn til at Kommissionen skal sikre, at alle EU's politikker fungerer gnidningsløst ved og efter tiltrædelsen, noterede Rådet sig også, at Kommissionen er fast besluttet på at træffe alle passende foranstaltninger med henblik herpå, når det er nødvendigt. Rådet noterede sig endvidere, at Kommissionen agter at holde Rådet fuldt og løbende underrettet om alle resterende betænkeligheder og om, hvilke relevante foranstaltninger den vil træffe i den anledning.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/54

(2004/C 88 E/0057)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1984/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. juni 2003)

Om: Tyrkiets krænkelser af Grækenlands luftrum

Tyrkiske krigsfly overtræder konstant luftfartsbestemmelserne ved at trænge ind i det græske luftrum, ofte med fuld udrustning, og der foregår ligeså konstant manøvrer og simulerede luftslag over Ægæerhavet. Disse aktiviteter er en del af dagligdagen og rummer alvorlige risici for freden i området, udgør en trussel mod et medlemsland og er klart en overtrædelse af princippet om godt naboskab, som Tyrkiet formodes at have forpligtet sig til at overholde. Den 26. maj 2003 erklærede chefen for Tyrkiets væbnede styrker, general Hilmi Özkök, at de tyrkiske krigsfly frit vil benytte det græske luftrum, og at dette ikke udgør nogen overtrædelse, da der er tale om internationalt luftrum.

Har Kommissionen taget skridt over for de tyrkiske myndigheder for at få dem til at sætte en stopper for disse provokerende handlinger, der skaber alvorlige risici for et EU-medlemsland? Hvad mere agter Kommissionen at gøre for at få Tyrkiet til at overholde principperne om godt naboskab, hvad angår dets forbindelser med Grækenland og de øvrige nabolande, en politik, som det har forpligtet sig til at følge?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/386

(2004/C 78 E/0409)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1827/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. juni 2003)

Om: Nedsat moms på leje eller køb af videokassetter og dvd'er

Video- og dvd-markedet har sat væsentligt skub i udbredelsen af kulturgoder, især inden for den europæiske filmsektor, og det er muligt at opnå gengivelser af høj kvalitet ved hjælp af apparatur, der er pålideligt og let anvendeligt, og som kan fås til lave priser.

I 2002 steg efterspørgselen efter leje eller køb af disse produkter med 20 % i forhold til det foregående år, hvilket viser deres potentiale. Til trods for, at disse produkter er genstand for stor efterspørgsel, vanskeliggøres deres udbredelse af, at de pålægges en høj moms uden begunstigelser i modsætning til, hvad der f.eks. er tilfældet for biografbilletter og betalings-tv.

Har Kommissionen til hensigt at udvide bilag H til det sjette momsdirektiv (direktiv 77/388/EØF (1), ændret ved direktiv 2001/4/EF (2)), idet den afskaffer eller nedsætter momsen på varer og tjenesteydelser, der har forbindelse med videokassetter og dvd'er, for på denne måde at fremme den europæiske filmproduktion?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. juli 2003)

I henhold til sjette momsdirektiv (3) kan alle medlemsstaterne i øjeblikket kun anvende normalsats for leje og køb af videokassetter og DVD'er. Dette sikrer allerede i praksis en vis harmonisering af beskatningsniveauet for disse produkter i hele EU (normalsatsen varierer mellem 15 % og 25 % mellem de forskellige medlemsstater). Der skal i denne forbindelse gøres opmærksom på, at reducerede satser er fakultative for medlemsstaterne, og at det kun ville øge forskellene mellem de satser, der anvendes i EU, hvis man åbnede mulighed for reducerede satser for videokassetter eller DVD'er.

Kommissionen har til hensigt at forelægge et direktivforslag om de reducerede momssatser inden sommeren 2004. Formålet med forslaget er først og fremmest at få det indre marked til at fungere bedre og undgå mulige konkurrenceforvridninger ved at rationalisere medlemsstaternes anvendelse af reducerede satser og give dem lige muligheder for at anvende dem.

I forbindelse med udarbejdelsen af den næste revision af de reducerede satser vil man nøje undersøge, om det er hensigtsmæssigt at udvide deres anvendelsesområde.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.

(2) EFT L 22 af 24.1.2001, s. 17.

(3) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, EFT L 145 af 13.6.1977, senest ændret ved Rådets direktiv 2002/92/EF af 3. december 2002, EFT L 331 af 7.12.2002.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/133

(2004/C 84 E/0170)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4026/03

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(9. januar 2004)

Om: Direktivet om ædle metaller

Vil Kommissionen, idet det mislykkedes for Rådet at nå frem til en aftale om direktivet om ædle metaller under det italienske formandskab, trække sit forslag om genstande af ædle metaller (1) tilbage? I benægtende fald, hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(11. februar 2004)

Den 19. november 2003 mente De Faste Repræsentanters Komité ikke, at emnet var klar til at blive drøftet i Ministerrådet.

Da der hos Rådet fortsat er divergerende syn på forslaget til direktiv, vil Kommissionen overveje sin holdning og underrette det ærede medlem om sagens videre udvikling.

(1) KOM(1993)322, EFT C 318 af 25.11.1993, s. 5.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/121

(2004/C 84 E/0157)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3939/03

af Elisabeth Jeggle (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2003)

Om: Renovations- og saltningskøretøjer og deres chaufførers overtrædelse af køre- og hviletidsbestemmelser i forbindelse med udøvelsen af statslige opgaver

Jule- og vintertiden indebærer, at chauffører af renovations- og saltningskøretøjer, der i medlemsstaten Tyskland til dels handler på statens vegne, overtræder de ved lov fastsatte køre- og hviletidsbestemmelser for lastvognschauffører.

For den offentlige arbejdsgiver og de pågældende beskæftigede i medlemsstaten Tyskland rejses der følgende spørgsmål:

— Findes der en undtagelse for de ved lov fastsatte køre- og hviletidsbestemmelser, når chauffører er undervejs for at udøve statslige opgaver?

— I bekræftende fald: Med hvor mange timer må køretiden konkret overskrides ved udøvelse af statslige opgaver?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. februar 2004)

Den forordning, der drejer sig om køre- og hviletiderne for chauffører, nemlig for Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport (1), opstiller i artikel 4 en liste over undtagelser. Ifølge artikel 4, stk. 6 er køretøjer, der benyttes til vejreparationer og vejkontrol og til renovation fritaget fra forordningens bestemmelser. Det følger deraf, at de pågældende køretøjer er fritaget fra forordningens bestemmelser i det tidsrum, hvor de udfører sådanne aktiviteter. Førerne af de to nævnte køretøjskategorier — renovations- og saltnings-køretøjer — er derfor ikke omfattet af forordningens bestemmelser.

Da det forholder sig sådan, er det kun visse bestemmelser i arbejdstidsdirektivet (Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (2), senest ændret ved Parlamentets og Rådets direktiv 2000/34/EF af 22. juni 2000 (3)), der gælder for disse mobile arbejdstagere, herunder bl.a. kravet om, at de skal have tilstrækkelige hviletider, at de i gennemsnit kun må arbejde 48 timer om ugen i en referenceperiode på fire måneder, som den pågældende medlemsstat dog kan forlænge til 12 måneder.

Desuden kan medlemsstaterne indføre nationale bestemmelser for disse ganske bestemte chauffører.

(1) EFT L 370 af 31.12.1985.

(2) EFT L 307 af 13.12.1993.

(3) EFT L 195 af 1.8.2000.