ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1505/03

af Arlindo Cunha (PPE-DE) til Kommissionen

(5. maj 2003)

Om: Legetøj i fødevarer

Følgende tragiske ulykker blev for nylig forårsaget af legetøj (eller dele af legetøj) indeholdt i fødevareprodukter:

1. I Sverige blev en pige på halvandet år, der var datter af en kirurg, ifølge det svenske forbrugerinstitut kvalt i september 2002, og

2. I Tyrkiet blev en sygeplejerskes femårige datter ifølge en beretning offentliggjort i den tyrkiske presse og af ANEC (European Association for the Co-ordination of Consumer Representation in Standardisation) kvalt i januar 2003.

Hvordan forklarer Kommissionen, at der ikke findes nogen specifikke retsforskrifter, der beskytter de europæiske forbrugere?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af David Byrnepå skriftlige forespørgsler E-1475/03, E-1505/03, E-1552/03 og E-1591/03

(5. juni 2003)

Emnet for de spørgsmål, som stilles af de ærede medlemmer, har været genstand for en række svar fra Kommissionen på tidligere parlamentariske spørgsmål. Derfor henvises de ærede medlemmer til de fælles svar på skriftlig forespørgsel E-0504/02 fra Anna Karamanou og E-0548/02 fra Alexandros Alavanos(1) samt skriftlig forespørgsel E-2630/00 fra Jorge Moreira Da Silva, E-2631/00 fra Elisa Maria Damião og E-2632/00 fra Carlos Lage(2).

Hvad angår de ulykker, som er nævnt i skriftlig forespørgsel E-1505/03, er Kommissionen i kontakt med myndighederne i de pågældende lande med henblik på at få nærmere oplysninger om disse ulykker og evaluere disse. Ligeledes er Kommissionen særlig opmærksom på resultaterne af den igangværende undersøgelse af de potentielle risici forbundet med samlet salg af fødevarer og andre produkter, som koordineres af Parlamentets STOA-gruppe (Scientific and Technological Options Assessment).

Alle nye faktorer, som kan udledes af disse oplysninger, vil blive undersøgt med henblik på at fastslå, om det er hensigtsmæssigt at tage initiativer på fællesskabsplan.

(1) EFT C 205 E af 29.8.2002.

(2) EFT C 136 E af 8.5.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0563/03

af Frédérique Ries (ELDR) til Rådet

(27. februar 2003)

Om: Forslag til forordning om pædiatriske lægemidler

I december 2000 vedtog Rådet enstemmigt en resolution, hvori Kommissionen blev opfordret til at fremsætte forslag til foranstaltninger med henblik på at forbedre adgangen til pædiatrisk behandling. Rådet erkendte således, at der på dette område inden for sundhedssektoren eksisterede en reel mangel. Kommissionen forpligtede sig til at imødekomme opfordringen fra Rådet. Selv om Kommissionen under de forhandlinger, der for nylig har fundet sted i Parlamentet om ændringen af bestemmelserne vedrørende lægemidler flere gange har bekræftet sit tilsagn, giver forpligtelsen til at gennemføre en økonomisk konsekvensundersøgelse anledning til bekymring for, at forelæggelsen af denne tekst igen vil blive forsinket. De vigtige datoer, som EU-institutionerne kommer til at stå overfor i 2004, vil bevirke, at projektets gennemførelse vil blive forsinket yderligere.

Vil Rådet forpligte sig til at prioritere dette spørgsmål, så snart det af Kommissionen er blevet orienteret om dennes forslag til lovgivning?

Svar

(13. maj 2003)

Som det ærede parlamentsmedlem påpeger, viste Rådet sin interesse for dette spørgsmål i resolutionen af 14. december 2000 om pædiatriske lægemidler. I sin resolution opfordrede Rådet Kommissionen til snarest muligt at fremsætte passende forslag i form af incitamenter, forskrifter eller andre støtteforanstaltninger med henblik på klinisk forskning og udvikling under hensyn til de etiske aspekter af kliniske forsøg, der involverer børn, for at såvel nye lægemidler som lægemidler til børn, der allerede markedsføres, i fuldt omfang bliver tilpasset denne befolkningsgruppes særlige behov, idet der også tages hensyn til internationalt anerkendte normer for beskyttelse af mindreårige i forbindelse med lægevidenskabelig forskning.

Rådet afventer med interesse Kommissionens forslag og vil så til sin tid tage stilling til dette vigtige spørgsmål på hensigtsmæssig måde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1591/03

af António Campos (PSE) til Kommissionen

(8. maj 2003)

Om: Legetøj i fødevarer

Nogle af de mere samvittighedsfulde fabrikanter har frivilligt trukket potentielt farlige produkter tilbage fra markedet, fordi der i de seneste år har været ulykker med dødelig udgang, hvor børn er blevet kvalt.

- Nestlé har trukket sit produkt Magic Ball tilbage (en chokoladeovertrukket plasticbold, der indeholder en lille Disney-figur), fordi legetøj i fødevarer betragtes som yderst farligt.

- I Danmark og Det Forenede Kongerige er en yoghurt med gave (Onken) også frivilligt blevet trukket tilbage fra markedet.

- I Finland er et østrigsk fremstillet chokoladeæg, der indeholder en overraskelse, blevet trukket tilbage fra markedet.

Der er imidlertid stadig skrupelløse fabrikanter, der fortsætter med at annoncere og sælge deres fødevarer med legetøj som blikfang (hvilket bare er endnu et marketingsfif for at sælge fødevaren) med risiko for at forårsage dødelige ulykker og påføre familier uoprettelig skade.

Hvilke specifikke foranstaltninger agter Kommissionen at iværksætte for at beskytte de europæiske forbrugere?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af David Byrnepå skriftlige forespørgsler E-1475/03, E-1505/03, E-1552/03 og E-1591/03

(5. juni 2003)

Emnet for de spørgsmål, som stilles af de ærede medlemmer, har været genstand for en række svar fra Kommissionen på tidligere parlamentariske spørgsmål. Derfor henvises de ærede medlemmer til de fælles svar på skriftlig forespørgsel E-0504/02 fra Anna Karamanou og E-0548/02 fra Alexandros Alavanos(1) samt skriftlig forespørgsel E-2630/00 fra Jorge Moreira Da Silva, E-2631/00 fra Elisa Maria Damião og E-2632/00 fra Carlos Lage(2).

Hvad angår de ulykker, som er nævnt i skriftlig forespørgsel E-1505/03, er Kommissionen i kontakt med myndighederne i de pågældende lande med henblik på at få nærmere oplysninger om disse ulykker og evaluere disse. Ligeledes er Kommissionen særlig opmærksom på resultaterne af den igangværende undersøgelse af de potentielle risici forbundet med samlet salg af fødevarer og andre produkter, som koordineres af Parlamentets STOA-gruppe (Scientific and Technological Options Assessment).

Alle nye faktorer, som kan udledes af disse oplysninger, vil blive undersøgt med henblik på at fastslå, om det er hensigtsmæssigt at tage initiativer på fællesskabsplan.

(1) EFT C 205 E af 29.8.2002.

(2) EFT C 136 E af 8.5.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0828/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(18. marts 2003)

Om: Frosinone Kommunes udnyttelse af midler fra handlingsprogrammet for vandrende arbejdstagere

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg en opgørelse over udnyttelsen af midler, der er stillet til rådighed af EU.

Af opgørelsen fremgår det, at udvælgelsen af projekter blandt nogle lokale myndigheder foregår foruroligende langsomt og ineffektivt.

Også Kommissionen har flere gange gjort opmærksom på de lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Der er specielt i visse lokalsamfund, heriblandt Frosinone Kommune, hårdt brug for at kunne udnytte EU-midlerne til støtte af vandrende arbejdstagere, herunder tredjelandsstatsborgere, således at de kan sikres bedre livsvilkår og integrering i lokalbefolkningen både med hensyn til beskæftigelse og socialt. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Frosinone Kommune har forelagt projekter med henblik på opnåelse af støtte fra handlingsprogrammet for vandrende arbejdstagere?

2. om Frosinone Kommune har opnået støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet udnyttet?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopouloupå skriftlige forespørgsler E-0828/03, E-0894/03, E-1126/03, E-1127/03,E-1128/03, E-1129/03, E-1130/03, E-1131/03, E-1132/03, E-1133/03,E-1134/03, E-1135/03, E-1136/03, E-1137/03 og E-1138/03

(28. april 2003)

Der findes i øjeblikket ikke noget handlingsprogram for vandrende arbejdstagere på EU-niveau. Kommissionen skal minde om, at støtte til foranstaltninger til fremme af vandrende arbejdstageres integrering i budgetpost B3-4110 blev ophævet i 1998 efter EF-Domstolens dom i sag C-106/96. Siden da er der ikke blevet givet nogen støtte inden for området.

Et nyt program til fremme af tredjelandes statsborgeres integration under budgetpost B5-815 vil blive lanceret af Kommissionen (Generaldirektoratet for Retlige og Indre Anliggender) i maj 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0136/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om: Den internationale fiskeriaftale EU-Comorerne og udviklingssamarbejde

Kan Kommissionen i forbindelse med den gældende internationale fiskeriaftale mellem EU og Comorerne oplyse:

1. hvor stort et beløb EU har afsat til udvikling af fiskerisektoren i Comorerne?

2. hvor stor en finansiel modydelse EU skal betale til gengæld for de fiskerettigheder, som fællesskabsflåden har opnået?

3. hvor stort et beløb, som fartøjsejerne i EU skal betale i form af afgifter for fiskerilicenser eller fiskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. marts 2003)

1. I artikel 2 i den gældende protokol til fiskeriaftalen mellem EØF og Den Islamiske Forbundsrepublik Comorerne(1) fastsættes den finansielle modydelse til 350 250 EUR om året. En del af dette beløb, nemlig 210 250 EUR, er i henhold til artikel 3 i protokollen afsat til finansiering af udviklingsforanstaltninger i Comorernes fiskerisektor.

2. Den finansielle modydelse på 350 250 EUR om året er det beløb, der udbetales til gengæld for de fiskerimuligheder, som fællesskabsflåden får. Den finansielle modydelse dækker en årlig fangstmængde i Comorernes farvande på 4 670 t. Hvis fællesskabsfartøjernes tunfangster i Comorernes farvande overstiger denne mængde, forhøjes ovennævnte beløb i forhold hertil.

3. De afgifter, som rederne skal betale, er i bilaget til protokollen fastsat således:

Licensafgiften er fastsat til 25 EUR pr. ton tun, der tages i de comoriske farvande. Licenserne udstedes efter forskudsbetaling til Comorerne af et fast årligt beløb på 2 250 EUR pr. notfartøj til tunfiskeri og 1 375 EUR pr. langlinefartøj med flydeline på over 150 BRT og 1 000 EUR pr. langlinefartøj med flydeline på under 150 BRT.

(1) EFT L 193 af 17.7.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1238/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(2. april 2003)

Om: Afhængighed af benzodiazepiner

Kommissionen har sikkert mærket sig Europa-Parlamentets nylige anmodning om en henstilling fra Rådet vedrørende risiciene i forbindelse med afhængighedsskabende receptpligtige lægemidler, såsom benzodiazepiner, samt behandling i overensstemmelse med bedste gældende praksis af, og støtte til, patienter, der lider af langvarige abstinenssymptomer eller permanent funktionshæmning. (Betænkning om forslag til Rådets henstilling om forebyggelse af narkotikamisbrug og reduktion af de med misbruget forbundne risici betænkning af Malliori A5-0021/2003).

Forfejlet lægeordinering af benzodiazepiner har ført til mange tilfælde af afhængighed og alvorlige psykiske problemer hos patienter, men lægemidlerne stjæles også og sælges i stort omfang med henblik på anvendelse i forbindelse med ulovlige stoffer.

Vil Kommissionen i overensstemmelse med anmodningen overveje at udarbejde retningslinjer og henstillinger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(2. maj 2003)

Kommissionen har bemærket ændringsforslag 55 vedrørende punkt 2 i Kommissionens forslag til Rådets henstilling om forebyggelse af narkotikamisbrug og reduktion af de med misbruget forbundne risici(1). I dette ændringsforslag anbefales det, at der udarbejdes en henstilling fra Rådet om risici forbundet med afhængighedsskabende receptpligtige lægemidler såsom benzodiazepiner samt behandling i overensstemmelse med bedste gældende praksis af, og støtte til, patienter, der lider af langvarige abstinenssymptomer eller permanent funktionshæmning. Kommissionen har meddelt Rådet, at den godtager dette ændringsforslag.

Kommissionen er opmærksom på, at afhængighed af lovlige lægemidler er et stort og omfattende problem. I arbejdsplanen for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed 2003(2) anføres det, at der på dette område vil blive gennemført forberedende arbejde, herunder en opgørelse over eksisterende undersøgelser.

(1) KOM(2002) 201 endelig udg.

(2) EFT C 62 af 15.3.2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0886/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(21. marts 2003)

Om: Fiumicino Kommunes udnyttelse af midler fra programmet Venskabsbyer i EU 2000

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Blandt de programmer, EU yder støtte til, er der også et program til fremme af konsolideringen af venskabsforbindelser mellem europæiske byer, og mange italienske byer, herunder Fiumicino, ville være særlig egnede i denne forbindelse. Kan Kommissionen derfor oplyse:

1. om Fiumicino Kommune forelagde projekter i håb om at opnå støtte fra programmet Venskabsbyer i EU 2000?

2. om Fiumicino Kommune fik bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 og E-1029/03

(8. maj 2003)

Midlerne til venskabsbyer forvaltes ikke decentralt.

Støtte tildeles af Kommissionen på grundlag af projekter, som de kommunale myndigheder eller venskabsbykomitéerne indsender.

Støtten udbetales først, når arrangementet er afviklet, og det sker mod forevisning af regnskabsbilag.

De lokale myndigheder deltager i venskabsbyarrangementet på grundlag af en årlig indkaldelse af forslag, som offentliggøres i EUT.

Med hensyn til det ærede parlamentsmedlems forespørgsler: For kommunerne Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pisa (E-1025), Pistoia (E-1026), Siene (E-1028), Terni (E-1029). Ikke modtaget midler til venskabsbyer i 2000.

For kommunerne Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027). Midler til et venskabsbyarrangement i 2000. Midlerne er opbrugt.

Det ærede parlamentsmedlem kan også henvende sig til de berørte lokale myndigheder for at få mere fyldestgørende oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0507/03

af Emilia Müller (PPE-DE) til Kommissionen

(18. februar 2003)

Om: Indførelse på EU-plan af en ny slags monteringsanordning til kantafmærkningspæle langs veje

Et godt kantafmærkningssystem er ubetinget nødvendigt for færdselssikkerheden, da det specielt om natten hjælper trafikanterne med at orientere sig. Kantafmærkningspæle er

en nødvendig hjælp for førere af motorkøretøjer, som ikke kender vejstrækningen, til at køre sikkert. Ved hjælp af en ny form for monteringsanordning til kantafmærkningspæle kan den normale højde af disse reduceres til det halve, idet pælene monteres i en vis afstand fra jorden. Selve monteringsanordningen anbringes ikke direkte ved vejsiden, sådan som det hidtil har været nødvendigt med de normale kantafmærkningspæle, men længere væk fra vejen, yderst i rabatten. Den bærende arm, som kantafmærkningspælene monteres på, når ind til deres nuværende placering. Konstruktionen af kunststof eller stål indebærer adskillige sikkerhedsfordele, især for motorcyklister, og nedsætter generelt faren for kvæstelser og færdselsulykker. Endvidere hindres arbejdet med at slå græsset og holde rabatten ren for ukrudt og affald ikke længere på grund af de nye kantafmærkningspæle. Derved kan kommuner, regioner og andre med ansvar for vejenes vedligeholdelse spare store beløb i arbejdsudgifter m.m.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende spørgsmål:

- Er der planer om yderligere harmoniseringer inden for vejvæsen og færdsel i den kommende tid?

- Tilstræbes der en tilnærmelse af materiellet langs EU-medlemsstaternes veje?

- Kan de ovennævnte kantafmærkningspæle tages i anvendelse over hele EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(14. marts 2003)

Kommissionen kan bekræfte, at den i løbet af de kommende måneder vil fremsætte et direktivforslag med mindstekrav til medlemsstaternes sikkerhedsmæssige indretning af vejinfrastrukturen. I forslaget kræves det bl.a., at alle sorte pletter udpeges og fjernes, og at der foretages sikkerhedshøringer vedrørende vejene i det transeuropæiske net.

Kantpæle findes allerede langs med mange veje i forskellige lande. De har et meget positiv virkning ved at lede trafikken, og de er særligt effektive i mørke og på steder med dårligt udsyn, idet de angiver kørebanens kant og vejens forløb.

Disse pæle henhører under Rådets direktiv 89/106/EØF(1), også kaldet byggevaredirektivet. De skulle gøres til genstand for offentliggørelse af en harmoniseret standard fra Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN), som på europæisk plan fastsætter de betingelser og tekniske krav, de skal opfylde for at kunne CE-mærkes. De ville i så fald kunne opnå fri bevægelighed og få fri adgang til de forskellige nationale markeder.

Beslutningen om at udstyre vejene med disse kantpæle er dog medlemsstaternes eller infrastrukturforvaltningernes ansvar. På indeværende tidspunkt synes en generel indførelse af dette udstyr ikke berettiget.

(1) Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer, EFT L 40 af 11.2.1989.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1026/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om: Pistoia Kommunes udnyttelse af midler fra programmet Venskabsbyer i EU 2000

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Blandt de programmer, EU yder støtte til, er der også et program til fremme af konsolideringen af venskabsforbindelser mellem europæiske byer, og mange italienske byer, herunder Pistoia, ville være særlig egnede i denne forbindelse.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Pistoia Kommune forelagde projekter i håb om at opnå støtte fra programmet Venskabsbyer i EU 2000?

2. om Pistoia Kommune fik bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 og E-1029/03

(8. maj 2003)

Midlerne til venskabsbyer forvaltes ikke decentralt.

Støtte tildeles af Kommissionen på grundlag af projekter, som de kommunale myndigheder eller venskabsbykomitéerne indsender.

Støtten udbetales først, når arrangementet er afviklet, og det sker mod forevisning af regnskabsbilag.

De lokale myndigheder deltager i venskabsbyarrangementet på grundlag af en årlig indkaldelse af forslag, som offentliggøres i EUT.

Med hensyn til det ærede parlamentsmedlems forespørgsler: For kommunerne Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pisa (E-1025), Pistoia (E-1026), Siene (E-1028), Terni (E-1029). Ikke modtaget midler til venskabsbyer i 2000.

For kommunerne Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027). Midler til et venskabsbyarrangement i 2000. Midlerne er opbrugt.

Det ærede parlamentsmedlem kan også henvende sig til de berørte lokale myndigheder for at få mere fyldestgørende oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0939/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(26. marts 2003)

Om: Brolægning på Piazza Santa Maria in Trastevere

De kommunale myndigheder i Rom har for nylig offentliggjort en pjece med titlen Città storica, der omtaler nogle restaureringsprojekter i visse områder af Roms historiske bykerne. Blandt disse projekter nævnes fornyelse af brolægningen på hele Piazza Santa Maria in Trastevere, en plads af stor historisk og arkitektonisk værdi.

Den brolægning, der skal erstatte den nuværende belægning, består af brosten, der anlægges i mønstre, som ikke følger romersk tradition, og som derfor ikke i fornødent omfang respekterer denne traditions typiske kendetegn.

Mange af de restaureringsarbejder, der hidtil er blevet gennemført på pladser og gader i Roms historiske bykerne (f.eks. på Piazza Mastai), har således ikke givet positive resultater, men har i stedet medført negative ændringer i brolægningens karakter og byens udseende.

Brolægningen på Piazza Santa Maria in Trastevere, der hovedsageligt er fodgængerzone, er overvejende i god stand, hvilket dels skyldes selve flintbrostenene, som er velbevarede, fordi de aldrig har været flyttet, dels de brolægningsteknikker, der har været anvendt, og som skaber en primær hældning og en række sekundære fald i en rytme af gentagne motiver og mønstre. Som pladsens hældning nu er anlagt, kan regnvandet søge mod fire store afløbsdæksler, så pladsen, der er anlagt på flodaflejringer, ikke udsættes for oversvømmelse. Medvirkende hertil er også, at det meste af brolægningen ikke er anlagt med brug af cement, men ved hjælp af teknikker, der nu er gået tabt. En ny brolægning udført med moderne teknik vil derfor få negative følger for pladsens arkitektoniske udseende.

Kan Kommissionen oplyse, om der findes direktiver eller henstillinger, der beskytter kulturarven i tilfælde af vidtgående ændringer som f.eks. denne fornyelse af brolægningen på Piazza Santa Maria in Trastevere, så de europæiske byers ældre dele ikke skæmmes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(25. april 2003)

I det konkrete tilfælde, det ærede medlem henviser til, er det den pågældende medlemsstat, der har den fulde kompetence.