ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3104/01

af Yasmine Boudjenah (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. november 2001)

Om: Ratificering af Cotonou-aftalen

Cotonou-aftalen, der forpligter EU og AVS-landene, er for en væsentlig del af dens bestemmelsers vedkommende allerede trådt i kraft på et foreløbigt grundlag, men tilsyneladende er ratificeringen af aftalen stærkt forsinket navnlig i EU's medlemsstater.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke EU-medlemsstater og hvilke AVS-lande der har ratificeret aftalen?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen gennemføre for at fremskynde ratificeringsprocessen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(21. december 2001)

For at træde i kraft skal Cotonou-aftalen, som blev undertegnet den 23. juni 2000, ratificeres af alle medlemsstaterne og Fællesskabet (16 ratifikationer er nødvendige, inklusive samtykke fra Parlamentet) samt af 2/3 af de stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-stater), der har undertegnet aftalen (51 af de 76 signatarstater artikel 93, stk. 2, i aftalen).

Pr. 14. november 2001 er aftalen blevet ratificeret af én medlemsstat, nemlig Danmark, og af 27 AVS-stater. De AVS-stater, der har ratificeret aftalen, er (i alfabetisk orden): Bahamas, Belize, Comorerne, Cookøerne, Djibouti, Eritrea, Etiopia, Fiji, Guinea, Guyana, Jamaica, Kenya, Lesotho, Malawi, Mali, Marshalløerne, Mauretanien, Mauritius, Niue, Palau, Saint Christopher og Nevis, Samoa, Seychellerne, Sierra Leone, Sudan, Tonga, Tuvalu.

Kommissionen minder med regelmæssige mellemrum signatarstaterne om, at det er nødvendigt snarest muligt at ratificere aftalen. På Rådets (udvikling) møde den 31. maj 2001 og efterfølgende pr. brev opfordrede medlemmet af Kommissionen med ansvar for udvikling indtrængende medlemsstaterne til at afslutte ratifikationsproceduren. På Den Blandede Parlamentariske Forsamling den 30. oktober 2001 gentog kommissionsmedlemmet sin appel og opfordrede til, at den fulde gennemførelse af aftalen skulle planlægges til midten af 2002 inden mødet i AVS-EU-Ministerrådet i Den Dominikanske Republik i juni 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2515/01

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(14. september 2001)

Om: Svar på skriftlig forespørgsel P-2140/99

Kommissionsmedlem David Byrnes svar på skriftlig forespørgsel P-2140/99(1) er ikke blot absurd, men en ren og skær opfordring til at producere mere tobak, som om forbruget (efterspørgslen) var uafhængigt af produktionen (udbudet).

Er Kommissionen klar over, at FN gennem mange år har støttet og finansieret en kampagne med henblik på at erstatte dyrkningen af valmuer (Den Gyldne Trekant) og kokabuske (Andesområdet i Latinamerika) med dyrkningen af andre produkter? Tilsyneladende ikke. Imidlertid synes Kommissionen at interessere sig for tobaksproduktionen.

Kommissionen opfordres indtrængende til at oplyse, hvilke stater der i de sidste tre år har modtaget penge (de europæiske borgeres og ikke Kommissionens penge). Hvad angår den påståede fejl i ovennævnte forespørgsel (ordet virksomhed kan også betyde landbrugsbedrift), anmodes Kommissionen om en fornyet overvejelse: vær venlig at svare og ikke fortie.

(1) EFT C 219 E af 1.8.2000, s. 99.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(26. oktober 2001)

I tillæg til svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-2140/99(1) kan det måske være nyttigt at fremhæve, at Kommissionen siden da ved flere lejligheder har vist, at den er fast besluttet på at bidrage til en reduktion af tobaksforbruget, forbud mod tobaksreklame og fjernelse af tobaksstøtte. Der er tale om følgende initiativer:

- Først og fremmest Kommissionens meddelelse(2) af 15. maj 2001 om En bæredygtig udvikling i Europa for en bedre verden: En EU-strategi for bæredygtig udvikling til Det Europæiske Råd i Göteborg, hvor der opfordres til afvikling af tobaksstøtte.

- For det andet et nyt forslag til direktiv om indbyrdes tilnærmelse af love og administrative bestemmelser om reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse, som blev vedtaget den 30. maj 2001(3).

- Til sidst forhandlingerne om en WHO-konvention om bekæmpelse af tobaksrygning, som Fællesskabet og medlemsstaterne deltager i.

Endvidere vil det ærede medlem i det følgende kunne se Fællesskabets samlede støtte (i euro) til tobaksdyrkere i de sidste tre regnskabsår, som der foreligger data om, og som går fra den 16. oktober n til den 15. oktober n+1

>TABELPOSITION>

Endvidere er det også interessant at se på tobaksproduktionens omfang og det samlede antal tobaksdyrkere i hvert af de pågældende år:

>TABELPOSITION>

(1) EFT C 219 E af 1.8.2000.

(2) KOM(2001) 264 endelig udg.

(3) EFT C 270 E af 25.9.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2266/01

af Gordon Adam (PSE) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Mund- og klovsyge handelsproblemer med EU-ansøgerlande

Vil Kommissionen oplyse, hvilke skridt den har taget og agter at tage for at sikre, at de restriktioner, EU-ansøgerlande har pålagt importen fra de EU-medlemsstater, som har haft eller stadig har udbrud af mund- og klovsyge, ikke er mere vidtgående end de restriktioner, der er er fastsat i beslutning 2001/356/EF(1) som ændret eller i andre relevante EU- beslutninger?

(1) EFT L 125 af 5.5.2001, s. 46.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af David Byrnepå skriftlige forespørgsler E-2266/01, E-2267/01, E-2268/01 og E-2269/01

(27. september 2001)

De fællesskabsbeslutninger, der er truffet med henblik på at skabe sikkerhed inden for veterinær- og plantesundhedsområdet, udgør en integreret del af gældende fællesskabsret. Tiltrædelsesforhandlingerne er baseret på princippet om kandidatlandenes inkorporering af gældende fællesskabsret i national lovgivning. Efter tiltrædelsen vil sidstnævnte være bundet af denne lovgivning, herunder sikkerhedslovgivning, f.eks. bestemmelserne om mund- og klovsyge og bovin spongiform encephalopati (BSE). Samtlige kandidatlande er gået ind for dette princip. Desuden fastholder Kommissionen, at kandidatlandene skal skride til en gradvis integration af gældende fællesskabsret i førtiltrædelsesperioden.

I førtiltrædelsesperioden styres forbindelserne mellem Fællesskabet og kandidatlandene af associeringsaftalerne. I denne forbindelse såvel som i forbindelse med forskellige internationale fora har Kommissionen rejst spørgsmålet om de undertiden ekstreme restriktive foranstaltninger, der iværksættes af kandidatlandene. Kommissionen gør, hvad den kan, for at disse foranstaltninger ikke går ud over de forebyggende foranstaltninger, der er truffet af Fællesskabet. Kommissionen bekræfter, at de foranstaltninger, der skal træffes af kandidatlandene, ikke bør udgøre vilkårlig forskelsbehandling eller skjulte handelsrestriktioner. I denne henseende udgør associeringsaftalerne et grundlæggende element i førtiltrædelsesstrategien. Kommissionen har til hensigt at følge denne vej. Endvidere leverer Kommissionen ved sine hyppige kontakter til veterinærmyndighederne i kandidatlandene regelmæssige oplysninger om den seneste udvikling i medlemsstaterne og om de iværksatte foranstaltninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3065/01

af Gerhard Schmid (PSE) til Rådet

(8. november 2001)

Om: Den belgiske udenrigsministers involvering i en korruptionssag

Ifølge oplysninger i pressen anklages den belgiske udenrigsminister for at være involveret i en korruptionsskandale. Ifølge oplysningerne fandt en ambassadefunktionær det påfaldende, at der blev solgt visa til EU-lande. Efter at den pågældende ansatte havde indberettet dette, blev ambassadøren forfremmet til kommitteret i det belgiske udenrigsministerium. Da en forbryderring under den russiske mafia blev opløst i Paris, fandt politifolkene belgiske røde kort. Ved den retlige behandling af sagen i Belgien blev kun en tjenestemænd med en ubetydelig stilling anklaget, mens man holdt hånden over de egentlige ansvarlige. Der fandt heller ikke nogen parlamentarisk undersøgelse af sagen sted.

Rådet bedes derfor oplyse:

1. Er disse oplysninger i pressen korrekte?

2. Hvordan vil man i bekræftende fald fremover forhindre, at hele systemet undergraves af sådanne aktiviteter?

Svar

(14. februar 2002)

Rådet har ikke kendskab til den pressemeddelelse, det ærede parlamentsmedlem nævner. Rådet plejer under alle omstændigheder ikke at udtale sig om indholdet af artikler i pressen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2870/01

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(17. oktober 2001)

Om: Leve- og arbejdsvilkår for andalusiske daglejere under den franske vinhøst

Den franske vinhøst giver igen i år tusindvis af andalusere mulighed for at tage til Frankrig og deltage i vinhøsten, imens de venter på olivenhøsten i deres egen region.

Den gruppe af andalusere, der rejser til Frankrig for at arbejde med vinhøsten, stiller fortsat to krav, for at gøre arbejdsforholdene rimelige, nemlig at få en kontrakt før afrejsen fra Spanien og en passende indkvartering, med alle nødvendigheder dækket for dem, der arbejder mere end fjorten timer i døgnet.

Vil Kommissionen være interesseret i at opnå, at de andalusiske arbejderes forsøg på at få anstændige leve- og arbejdsvilkår under det hårde arbejde med vinhøsten lykkes? Vil Kommissionen være interesseret i at opnå, at de får en kontrakt, før de rejser hjemmefra, for at undgå det bedrageri, de ellers må finde sig i, når de ikke er i besiddelse af et dokument, der regulerer deres arbejdsforhold under vinhøsten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(14. november 2001)

Kommissionen skal først henlede det ærede medlems opmærksomhed på Rådets direktiv 91/533/EØF af 14. oktober 1991 om arbejdsgiverens pligt til at underrette arbejdstageren om vilkårene for arbejdskontrakten eller ansættelsesforholdet(1). Formålet med dette direktiv er at yde arbejdstagerne en bedre beskyttelse mod en eventuel tilsidesættelse af deres rettigheder, og det hedder i direktivets artikel 2, at arbejdsgiveren har pligt til at oplyse en arbejdstager om de væsentlige punkter i arbejdskontrakten eller ansættelsesforholdet.

Det skal bemærkes, at medlemsstaterne kan beslutte, at bestemmelserne i dette direktiv ikke skal gælde for især arbejdstagere, hvis arbejdskontrakt ikke overstiger en samlet varighed af en måned.

For det andet har sæsonarbejdere i henhold til Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet(2) ret til at blive behandlet på samme måde som arbejdstagere, der er statsborgere i den medlemsstat, hvor de er beskæftiget, også med hensyn til bolig (artikel 9, stk. 1). Arbejdstagerne kan således kræve de samme rettigheder og fordele med hensyn til bolig, som gælder for indenlandske statsborgere i samme situation.

(1) EFT L 288 af 18.10.1991.

(2) EFT L 257 af 19.10.1968.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2673/01

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(24. september 2001)

Om: Foranstaltninger til beskyttelse af muslimerne i EU mod racistisk vold

På grund af det tragiske terrorangreb på USA den 11. september 2001 har der i Den Europæiske Union vist sig en tendens til at lægge den arabiske og muslimske befolkning, som lever i Den Europæiske Union, for had. Alene i Storbritannien er der registreret en mængde episoder, som det brutale angreb på en 19-årig muslim og på en taxachauffør af afghansk oprindelse, som nu er blevet varigt handicappet.

Hvilke forebyggende foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at træffe for at beskytte de pågældende befolkningsgrupper, idet deres religiøse og kulturelle identitet respekteres, og hvorledes har den specielt til hensigt at bevidstgøre den offentlige mening med det formål at undgå, at de 20 mio. muslimer, som lever i EU, bliver ofre for racistisk vold og social udelukkelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(24. oktober 2001)

På det ekstraordinære møde i Det Europæiske Råd den 21. september 2001, der var indkaldt for at analysere den internationale situation efter terrorangrebene i USA og for at tilføre EU's indsats den fornødne dynamik, blev det understreget, at EU på det bestemteste afviser enhver form for sammenblanding mellem grupper af fanatiske terrorister og den arabiske og muslimske verden. Kommissionen deler fuldt ud dette synspunkt.

Kommissionen finder al racistisk og fremmedhadsk vold dybt beklagelig. Kommissionen er yderst bekymret over stigningen i racistiske angreb mod muslimer og personer af arabisk og sydasiatisk herkomst i en række EU-lande efter de grusomme terrorhandlinger i USA for nylig.

Fællesskabets handlingsprogram for bekæmpelse af forskelsbehandling(1) sigter mod at fremme foranstaltninger til bekæmpelse af direkte eller indirekte forskelsbehandling baseret på en eller flere faktorer, dvs. race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Inden for rammerne af Fællesskabets beføjelser skal programmet støtte og supplere den indsats, der ydes på EF-plan og i medlemsstaterne for at fremme foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af forskelsbehandling. Et af målene er at fremme og udbrede værdier og praksis, der understøtter bekæmpelsen af forskelsbehandling, bl.a. gennem oplysningsaktiviteter. Kommissionen vil sammen med medlemsstaterne undersøge mulighederne for at anvende programmet til at støtte nationale initiativer til at forebygge, at visse etniske og religiøse grupper stemples som mindreværdige.

Ansvaret for at overvåge racistiske og fremmedhadske hændelser ligger hos Det Europæiske Overvågningscenter for Racisme og Fremmedhad i Wien. Kommissionen har et nært samarbejde med Overvågningscentret og har anmodet om, at det specifikt sætter fokus på enhver åbenbar vækst i racisme og fremmedhad i kølvandet på angrebene og om muligt kortlægger god praksis for, hvordan eventuelle bivirkninger kan begrænses.

(1) Rådets afgørelse 2000/750/EF af 27. november 2000, EFT L 303 af 2.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1893/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(28. juni 2001)

Om: Afvikling af arbejderne i kystområdet ved Pilos og Evrotas-deltaet

Som led i fællesskabsprogrammet Life-Natur godkendte Kommissionen gennemførelsen af programmet for beskyttelsesforanstaltninger for Natura 2000-områderne Pilos og Evrotas-deltaet af en varighed på tre år fra den 1. december 1997. Kommissionen bedes besvare følgende:

1. Hvad er størrelsen af det samlede beløb, der blev stillet til rådighed fra fællesskabsbudgettet til disse projekter? Hvor stort et beløb er hidtil blevet udnyttet, og hvilken del af projekterne er blevet gennemført for dette beløb?

2. Er Kommissionen tilfreds med udviklingen i projekterne, og hvis ikke, hvem bærer så ansvaret for forsinkelserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(3. september 2001)

LIFE-Natur-projektet for iværksættelse af forvaltningsplaner for Pylos-lagunen og Evrotas-deltaet indledtes den 1. april 1997 og afsluttedes den 31. december 2000. Det gennemførtes af et partnerskab af forskellige organisationer under det græske ornitologiske selskabs overordnede ansvar og med støtte fra det græske ministerium for miljø, fysisk planlægning og offentlige arbejder. Som led projektet gennemførtes der en række aktioner med henblik på at bevare og genetablere de to lokaliteter, der fra græsk side er blevet foreslået medtaget i Natura 2000-nettet (Rådets direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1)).

Det samlede godkendte budget til projektet var på 1 513 420 EUR, herunder et fællesskabsbidrag på i alt 70 % (1 059 394 EUR). I henhold til de oplysninger, Kommissionen har fået forelagt, tegner de gennemførte aktioner sig for et samlet beløb på 1 359 477 EUR. Forskellen på 153 943 EUR i forhold til det godkendte budget skyldes hovedsagelig udsvingene i vekselkursen for euro i forhold til den græske drakme mellem projektets indledning og afslutning samt den manglende fuldførelse af én af aktionerne i projektet (renovering af den ydre facade til en gammel pumpestation i Pylos, som nu er omdannet til en videnskabelig arbejdsstation/informationscenter).

Som helhed blev projektet afsluttet med godt resultat og har haft en betydelig demonstrationsmæssig værdi. Af vigtige resultater kan især nævnes genetablering af vådområder, innovative aktioner, udarbejdelse af de lovgivningsmæssige rammer for den langsigtede

beskyttelse af de to lokaliteter og skabelse af synergi med diverse interessenter. Visse forsinkelser, som resulterede i en tre måneders forlængelse af projektets varighed, samt den manglende afslutning af det ovennævnte arbejde hænger sammen med de langvarige administrative procedurer i forbindelse med indhentning af de nødvendige tilladelser til visse arbejder i Pylos-området. Yderligere informationer om projektet kan fås ved henvendelse til det netsted, der er oprettet til formålet (Internetadresse: http://ornithologiki.gr/life/pylos-evrotas/), eller direkte fra støttemodtageren (adresse: Emm. Benaki 53, GR-10681 Athen, tlf.-fax: ++30-1-3811271).

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3117/01

af Karin Riis-Jørgensen (ELDR) til Kommissionen

(5. november 2001)

Om: Luftfartsindustrien efter den 11. september 2001

Terrorangrebene på World Trade Center og Pentagon den 11. september 2001 har ført til en skærpelse af luftfartssektorens krise i USA og Europa. Den amerikanske luftfartsindustri er i den forbindelse af de amerikanske myndigheder blevet bevilget en hjælpepakke til en værdi af cirka 15 milliarder USD. Krisen har også medført en reduktion i antallet af afgange for mange luftfartsselskaber både i USA og i Europa.

I den forbindelse tillader jeg mig at stille Kommissionen følgende spørgsmål:

- Hvordan vil Kommissionen overvåge de amerikanske myndigheders hjælpepakke og konsekvenserne af denne for markedet for passagertransport, og hvordan vil Kommissionen sikre sig, at hjælpepakken er i overensstemmelse med internationale handelsaftaler?

- I lyset af Kommissionens nylige forslag om tildeling af slot-tider tillader jeg mig endvidere at stille Kommissionen følgende spørgsmål: Hvordan vil Kommissionen sikre, at tildelingen af slot-tider ikke favoriserer selskaber, der har hjemmebase i det land, hvorfra flyvningen tager sit udgangspunkt, og hvilke konsekvenser forudser Kommissionen at forslaget vil få, hvis det vedtages i sin nuværende form?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(21. december 2001)

Kommissionen er bekymret for, at ydelsen af kompensation kan have givet de amerikanske luftfartsselskaber finansielle muligheder for at opnå urimelige fordele på de transatlantiske ruter i forhold til deres europæiske konkurrenter.

Desværre har Rådets beslutning om at afslå at give Kommissionen mandat til på Fællesskabets vegne at føre formelle forhandlinger med De Forenede Stater om spørgsmål, der vedrører lufttransporten, hidtil forhindret Kommissionen i at yde et mere kvalificeret modspil.

Ikke desto mindre har Kommissionen været i stand til at tage visse initiativer på meget højt niveau, idet den i et brev til den amerikanske transportminister har udtrykt sin bekymring over denne statsstøtte. Efter yderligere forhandlinger på højt niveau, der fandt sted i Washington mellem generaldirektøren for energi og transport og viceministeren for transport, har Kommissionen kunnet stille foreslag om bedre informationsudveksling og samarbejdsprocedurer. Dette forslag vil i det mindste kunne skabe større gennemsigtighed på dette område.

Rådets forordning (EØF) nr. 95/93 af 18. januar 1993 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne(1) indeholder neutrale og ikke-diskriminerende bestemmelser om tildeling af slots. De af Kommissionen foreslåede ændringer går ud på at give slotkoordinatoren større uafhængighed, skabe klarere regler og indføre sanktioner for at sikre en bedre håndhævelse af reglerne.

(1) EFT L 14 af 22.1.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3315/01

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(28. november 2001)

Om: Voldgift inden for turistsektoren i EU

Mange turister i EU benytter den fremgangsmåde, at de prøver på at finde grunde til klager, så de kan få tilbagebetalt en del af det beløb, som de har betalt for deres ferierejse, når denne først har fundet sted.

Derfor og for at undgå de ulemper, som det for mange hoteller indebærer, at de klagende turister får godtgjort en del af beløbet fra rejsearrangørerne, som hotellerne derefter skal betale, er der på en række turiststeder i EU blevet etableret voldgiftskontorer i håbet om, at disse vil blive udbredt til hele EU's område.

Mener Kommissionen at kunne bidrage til, at der på EU-niveau oprettes et EU-center for turistvoldgift for at løse enhver form for uoverensstemmelser, som kan opstå mellem virksomheder og brugere fra forskellige medlemslande og således undgå ubegrundede tab for hoteller og virksomheder i turistbranchen i det hele taget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(1. februar 2002)

Det ærede medlems spørgsmål henhører under medlemsstaterne. Det var grunden til, at Kommissionen ikke i sin meddelelse af 13. november 2001(1) havde udpeget oprettelse af et EU-voldgiftsorgan på turistområdet som en af de prioriteringer og aktioner, sektorens forskellige offentlige og private aktører skal iværksætte.

For så vidt angår forbrugerpolitikken, har Kommissionen imidlertid i samarbejde med medlemsstaterne oprettet Det Europæiske Udenretslige Net (EEJ-Net), som gennem udenretslig tvistbilæggelse skal hjælpe forbrugerne med at finde en mere effektiv løsning ved grænseoverskridende tvister med erhvervsdrivende. Der er etableret nationale kontaktpunkter(2) i alle medlemsstaterne samt Norge og Island for at opbygge en kommunikations- og støttestruktur, der kan lette arbejdet for de nationale organer for udenretslig bilæggelse af grænseoverskridende tvister. Nettet skal bidrage til at afhjælpe de praktiske barrierer, forbrugerne støder på, når de gør brug af udenretslige organer i andre lande. Barriererne består primært i, at kendskabet til organerne i andre lande er begrænset, hvilket giver sig udslag i sproglige og geografiske barrierer, så det er svært for forbrugerne i det hele taget at indgive en klage. De nationale kontaktpunkter hjælper utilfredse forbrugere med at skaffe sig de oplysninger og den bistand, de behøver for at kunne indgive en klage til det udenretslige tvistbilæggelsesorgan i det land, hvor den virksomhed, forbrugeren har erhvervet de pågældende produkter eller tjenesteydelser hos, er beliggende. Pilotfasen blev lanceret den 16. oktober 2001 og løber i et år.

(1) Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget Samarbejde om europæisk turismes fremtid, KOM(2001) 665 endelig udg.

(2) Yderligere oplysninger findes på følgende netsted: http://europa.eu.int/comm/consumers/policy/developments/acce_just/acce_just14_en.pdf.