SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2717/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Handelsrelateret vækst i BNP

Kan Kommissionen oplyse, hvilket forhold der er mellem vækst i handelen og vækst i BNP i hver enkelt medlemsstat, og vurdere, om indførelsen af euroen hidtil har medvirket til at styrke den handelsrelaterede vækst i BNP siden indførelsen den 1. januar 1999?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(21. september 2000)

Forholdet mellem væksten i handelen og væksten i bruttonationalproduktet (BNP) i medlemsstaterne varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat og over tiden. Kommissionen sender et bilag med disse oplysninger direkte til det ærede medlem og Parlamentets sekretariat. De store variationer fra kvartal til kvartal og mangelen på månedlige og kvartalsvise tal over et tilstrækkelig langt tidsrum (i bedste fald fra 1986 til første kvartal 2001) gør det vanskeligt at udlede klare tendenser for den allerseneste periode.

På trods af denne begrænsning synes der imidlertid for de medlemstater, for hvilke der foreligger tidsrækker for perioden siden midten af firserne, at være en svagt stigende tendens i handelens elasticitet over for BNP (væksten i import eller eksport set i forhold til væksten i BNP). Denne elasticitet når gennemsnitlig op på omkring 3 i det seneste tiår, hvilket betyder, at handelen generelt vokser 3 gange så hurtigt som BNP. I perioden fra 1995 og frem viser Spanien, Frankrig og Sverige en særlig høj elasticitet for eksportens vedkommende. For importens vedkommende er det tilfældet for Spanien, Italien og Det Forenede Kongerige.

Dette viser sig ved, at både eksport og import af varer og tjenesteydelser udgør en stadig voksende del af BNP: for EU's eksport steg andelen således fra ca. 25 % i 1991 til ca. 35 % i 1999/2000. Dette tal varierer imidlertid betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat: for de medlemsstater, for hvilke der foreligger kvartalsvise tal, varierer tallet for eksporten i 1. kvartal 2000 således fra 80,5 % for Belgien til 29,6 % for Italien.

Der kan ikke konstateres nogen særlig ændring i tendenserne i perioden fra 1999 og frem, som er starten på den tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union for de medlemsstater, der er med i eurozonen. Den tætte parallelitet mellem eurozonen og Fællesskabet som helhed, hvad angår handelselasticitet og handelsandele, gør sig ligeledes fortsat gældende.

Mangelen på synlige virkninger af indførelsen af euroen kan ikke komme som nogen overraskelse, da det forløbne tidsrum (5 kvartaler) som følge af den usikkerhed, der som nævnt knytter sig til de underliggende tal, endnu er for kort til at måle de eventuelle virkninger. De ventede virkninger vil muligvis vise sig med nogen forsinkelse, hvilket vil gøre dem yderligere komplicerede at opmåle. Handel med tredjelande kan i en vis udstrækning være blevet omlagt til handel inden for eurozonen. Den samlede virkning på handelen som helhed kan derfor være lille. Da Kommissionen kun offentliggør tal for den samlede handel, er virkningerne af sådanne handelsomlægninger ikke lette at opdage (Eurostats told- og handelsstatistikker skelner mellem handel inden for og uden for EU, men de er kun angivet i værdi og omfatter ikke handel med tjenesteydelser).

I sidste instans var virkeliggørelsen af det indre marked med bl.a. afskaffelsen af hindringerne for handel med varer og tjenesteydelser og kapitalbevægelser af markant betydning for omfanget af og strukturen i den grænseoverskridende handel mellem medlemsstaterne. Omstillingen af den grænseoverskridende handel til denne nye ordning er endnu ikke afsluttet og dette overskygger konsekvenserne af andre parallelle begivenheder såsom indførelsen af den fælles valuta.