SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1856/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(28. juni 2002)

Om: Liberalisering af jernbaner, internationale takster og balancen mellem det konventionelle togudbud og højhastighedstog

I weekenden den 19. maj mødtes 15 europæiske sammenslutninger i Bruxelles, som forsvarer brugerne af offentlige transportmidlers interesser. De ønsker at sikre brugernes interesser på det liberaliserede marked, og at serviceudbuddet prioriteres i forhold til de økonomiske interesser. De er enige i, at de konventionelle togudbud fortsat skal eksistere parallelt med højhastighedstogenes udbud. Det er ikke vigtigt, om det er staten eller den private sektor, der giver garanti for serviceudbuddet til brugerne, selv om de opfordrer staten til fortsat at stille denne infrastruktur til rådighed. De konstaterer, at den internationale jernbanetransport over korte afstande i Europa stadigvæk udviser mangler. Enhver, der f.eks. rejser med tog mellem Kortrijk og Lille, skal betale en ret høj takst alene af den grund, at den rejsende passerer grænsen.

Træffer Kommissionen konkrete foranstaltninger for at sikre, at det konventionelle togudbud fortsat eksisterer i Europa parallelt med højhastighedstogenes udbud? I bekræftende fald, hvilke? I benægtende fald, hvorfor ikke?

Hvilke politiske visioner har Kommissionen, for så vidt angår serviceudbuddet og infrastrukturen?

Mener den også, at taksterne for internationale togrejser over korte afstande er uforholdsmæssigt høje?I bekræftende fald, har den i mellemtiden truffet foranstaltninger til en tilpasning af disse takster? I bekræftende fald, hvorledes har medlemsstaterne reageret på disse foranstaltninger?

I benægtende fald, har den til hensigt at gøre dette, eller med hvilken begrundelse nægter den at gøre dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. september 2002)

I henhold til subsidiaritetsprincippet er det medlemsstaternes ansvar at regulere såvel den indenlandske som den internationale togtjeneste. Kommissionens rolle er at fastsætte passende rammebestemmelser, som stemmer overens med både konkurrenreglerne og principperne for det indre marked. Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69(1) som ændret ved forordning (EØF) nr. 1893/91(2) fastlægger en ramme for medlemsstaternes kompetente myndigheder med hensyn til grænseoverskridende, regional passagerbefordring med jernbane i offentlighedens interesse, hvis de måtte ønske at sikre en sådan togservice. Dog har Kommissionen ingen bemyndigelse til at tvinge medlemsstaterne hertil.

I sit forslag til revision af disse forordninger(3) foreslår Kommissionen, at myndighederne får større beføjelser med hensyn til at lade integrationsordningerne (herunder prisfastsættelse og billetudstedelse) gælde ud over de nationale landegrænser (artikel 4a, stk. 2). Denne bestemmelse indføjedes af Kommissionen som reaktion på Europa-Parlamentets betænkning om det oprindelige forslag, hvori der blev lagt vægt på grænseoverskridende togrejser og på de behov, der gør sig gældende for beboerne i grænseregioner.

Kommissionen har i sin hvidbog Europæisk transportpolitik frem til 2010: De svære valg(4) erklæret, at dens mål er at bibeholde jernbanetransportens andel af den samlede transport i 2010 på samme niveau som i 1998. Dette indebærer en betydelig forøgelse af jernbanetransporten, såvel gods- som passagertransport, da efterspørgslen på transportmarkedet forventes at stige med 38 %. For at kunne opfylde denne målsætning vedtog Europa-Parlamentet og Rådet allerede i februar 2001 direktiverne i infrastrukturpakken(5), som indebærer en komplet åbning af jernbanemarkedet for godstransport i 2008. Kommissionen vedtog i januar 2002 en meddelelse med titlen Mod et integreret europæisk jernbanesystem(6) samt fem forslag til fællesskabsretsakter med henblik på at fremskynde åbningen af markederne for passager- og godstransport med jernbane.

Ud over tilkendegivelserne i hvidbogen og meddelelsen af januar 2002 samt resultaterne af en undersøgelse(7) udført på anmodning af Kommissionen med henblik på at vurdere det nuværende og potentielle marked for international passagertransport med jernbane agter Kommissionen i løbet af 2003 at fremlægge

et forslag til forordning om passagerers rettigheder og forpligtelser i forbindelse med international togtjeneste. Forordningen vil omfatte adskillige spørgsmål som f.eks. kompensation i tilfælde af forsinkelser eller manglende opfyldelse af serviceforpligtelser, udvikling og offentliggørelse af indikatorer for servicekvaliteten, gennemsigtighed i informationerne om takster og rejsevilkår for passagerer såvel som mekanismer til løsning af tvister uden om retsinstanserne. Kommissionen ansporer ligeledes jernbaneselskaberne til at træffe foranstaltninger til at forbedre serviceniveauet samt at vedtage og gennemføre et kvalitetscharter for international jernbaneservice.

Kommissionen er klar over de betydelige forskelle, der findes inden for taksterne for korte grænseoverskridende togforbindelser, sammenholdt med de samme afstande på det indenlandske jernbanenet. Disse prisforskelle kan forklares ved, at de nationale jernbaneselskaber benytter internationale takster i forbindelse med strækninger, der ligger mellem en grænsestation og selve landegrænsen, hvor der ikke gælder nogen offentlige servicekontrakter. Dog findes der god praksis for integreret grænseoverskridende jernbaneservice inden for EU. I Conpass-undersøgelsen fra forskningsprogrammet(8) ses der nærmere på grænseoverskridende offentlig transport med henblik på at videreudvikle god praksis.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 af 26. juni 1969 om medlemsstaternes fremgangsmåde med hensyn til de med begrebet offentlig tjeneste forbundne forpligtelser inden for sektoren for transporter med jernbane, ad landevej og sejlbare vandveje, EFT L 156 af 28.6.1969.

(2) EFT L 169 af 29.6.1991.

(3) Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om medlemsstaternes håndtering af krav om offentlig service inden for personbefordring med jernbane, ad landevej og indre vandveje, KOM(2002) 107 endelig, EFT C 151 E af 25.6.2002.

(4) KOM(2001) 370 endelig af 12.9.2001.

(5) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/12/EF af 26. februar 2001 om ændring af Rådets direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/13/EF af 26. februar 2001 om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF af 26. februar 2001 om tildeling af jernbaneinfrastruktur-kapacitet og opkrævning af afgifter for brugen af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering, EFT L 75 af 15.3.2001.

(6) KOM(2002) 18 endelig og KOM(2002) 21-25 endelig, vedtaget den 23.1.2002.

(7) Developing (EU) International Rail Passenger Transport: Assessment of the actual and potential market for international rail passenger services, OGM, Brussels, February 2001, findes på netstedet: http://europa.eu.int/comm/transport/rail/index_en.html.

(8) http://www.conpass.org.