(2000/C 27 E/204) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1707/99
af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen
(20. september 1999)
Om: Kommissionens hensigter vedrłrende fremme af den frie bevægelighed for arbejdstagere i grænse-
regioner
Den frie bevægelighed for arbejdstagere har ikke levet op til de forventninger, der har eksisteret siden
gennemfłrelsen af det indre marked. Ikke mindst i grænseområder mærkes det, at f.eks. forskelligartedeskatte- og socialsikringsbestemmelser i medlemsstaterne virker hæmmende på arbejdstagernes egentlige friebevægelighed. Debatten herom er nu inden færdiggłrelsen af den faste forbindelse over Øresund blevetaktualiseret i min egen hjemregion.
Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at træffe for at fremme den frie bevægelighed
i grænseregioner, og i denne forbindelse redegłre for sin indstilling til fremme af bilaterale aftaler mellemenkelte medlemsstater om f.eks. skatter og socialsikring?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anne Diamantopoulou
(21. oktober 1999)
Kommissionen fremsatte den 22. juli 1997 et forslag om ændring af den eksisterende fællesskabslovgivning
om arbejdskraftens frie bevægelighed (
1). Et af forslagets mål er at styrke anvendelsen af ligebehandling for
Fællesskabets arbejdstagere ved at tage hensyn til grænsearbejderes særlige situation.
Forslaget omfatter en ny bestemmelse i Rådets forordning (EØF) 1612/68 af 15. oktober 1968 om
arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (2) med henvisning til grænsearbejderes situation.
Denne bestemmelse skulle danne grundlag for en styrkelse af grænsearbejdernes retlige sikkerhed. Det ervigtigt at fastlægge, hvilke goder en grænsearbejder har ret til i henhold til lovgivningen i den medlemsstat,hvor den pågældende er beskæftiget, som generelt set er udarbejdet med henblik på arbejdstagere, der bor imedlemsstaten. Det er opfattelsen, at en grænsearbejder som hovedregel błr have de samme rettighedersom en arbejdstager, der bor i medlemsstaten.
Europa-Parlamentet godkendte forslagene ved fłrstebehandlingen med en række ændringsforslag den 5. maj
1999. Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav en positiv udtalelse på plenarmłdet den 27. april 1999.Forslaget er endnu ikke kommet på Rådets dagsorden.
I sit forslag om at ændre og forenkle reglerne om koordineringen af de sociale sikringsordninger (
3), som i
łjeblikket findes i Rådets forordning (EØF) 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de socialesikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (
4), har
Kommissionen været særlig opmærksom på grænsearbejdernes situation. De foreslåede forbedringer liggerpå linje med dem, Parlamentet har łnsket tidligere, og omfatter bl.a. en lettelse af adgangen til sundheds-
pleje for pensionerede grænsearbejdere og deres familier. Dette forslag er nu på dagsordenen i Rådet og
Europa-Parlamentet.
Når der ikke findes en harmonisering på fællesskabsplan, er det, som det for nylig blev bekræftet af
Domstolen (
5), medlemsstaternes kompetence at træffe afgłrelse om beskatningsrettigheder i bilaterale
forbindelser. Der findes ikke aftaler om forhindring af dobbeltbeskatning mellem alle medlemsstaterne,men alle, der har en fælles grænse, har indgået aftaler. Forbindelserne mellem Danmark og Sverige erfastlagt i aftalen af 23. september 1996, der blev indgået mellem de nordiske lande og ændret ved enprotokol af 6. oktober 1997. Der skulle derfor ikke kunne ske nogen dobbeltbeskatning af grænse-arbejdere, og Kommissionen ser ikke noget behov for en fællesskabsaktion på dette område.
(1) EFT C 344 af 12.11.1998.
(2) EFT L 257 af 19.10.1968.
(3) KOM(98) 779 endelig udg.
(4) EFT L 149 af 5.7.1971.
(5) Dom af 12. maj 1998, Sag C-336/96, Hr. og Fru Gilly, punkt 30.C 27 E/166 DA 29.1.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende