ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/433

(2004/C 88 E/0438)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2700/03

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(10. september 2003)

Om: Undersøgelse af kidnapningen af Peter Shaw

Kan Kommissionen give en klar og detaljeret redegørelse for de eventuelle fremskridt, myndighederne i Georgien har gjort i undersøgelsen af omstændighederne ved kidnapningen af Peter Shaw?

Finder Kommissionen det ikke uacceptabelt, at der er så få oplysninger til rådighed, og har Peter Shaw ikke på enhver måde ret til at forvente, at der gennemføres en komplet og tilbundsgående undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(3. oktober 2003)

Siden Peter Shaw blev befriet i november 2002, har Kommissionen benyttet enhver lejlighed til over for den georgiske regering at understrege, at den tillægger det stor betydning, at kidnapperne retsforfølges. Kommissionen finder, at det er et vigtigt signal om indsatsen for at styrke retsstaten i Georgien. På det kommende møde i Samarbejdsrådet EU-Georgien vil der igen blive lejlighed til at drøfte, hvor langt man er nået i undersøgelsen.

Kommissionen har gennem sin delegation og i samarbejde med den britiske ambassade i Georgien regelmæssigt søgt at indhente oplysninger fra Georgiens offentlige anklager om fremskridtene med undersøgelsen. Den offentlige anklager har for nylig oplyst Kommissionen, at sagen stadig undersøges. De personer, der var involveret i kidnapningen af Peter Shaw, er identificeret, men der er brug for flere beviser, før de kan arresteres og bringes for retten. Shota Chichiashvili, som er georgisk statsborger og eftersøgt i Georgien i forbindelse med adskillige tilfælde af kidnapning, herunder også af Peter Shaw, er blevet arresteret i Moskva.

Kommissionen beklager dybt, at ophavsmændene til kidnapningen af Peter Shaw nu næsten et år efter hans befrielse endnu ikke er blevet bragt for retten, og at den mistænkte person, der er arresteret i Moskva, endnu ikke er udleveret.

Kommissionen deler det ærede medlems opfattelse af, at der bør være flere oplysninger til rådighed, og har bedt de georgiske myndigheder om en detaljeret skriftlig rapport om undersøgelsessituationen. Kommissionen er fast besluttet på at gøre alt, hvad den kan, for at forfølge dette tilfælde.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/451

(2004/C 88 E/0461)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3110/03

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(17. oktober 2003)

Om: Ophør af EU-støtten til Juan XXIII-projektet i Alicante (Spanien)

Det spanske finansministerium har for nylig meddelt byrådet i Alicante, at Kommissionen har truffet officiel beslutning om, at der ikke længere skal ydes EFRU-støtte til rehabiliteringen af Juan XXIII-kvarteret i Alicante kommune.

Kan Kommissionen oplyse grundene til, at den har besluttet at standse EU's støtte til dette projekt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(11. november 2003)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at projektet vedrørende rehabilitering af Juan XXIII-kvarteret i Alicante, som hun henviser til, ikke er blevet medfinansieret af Kommissionen inden for rammerne af strukturfondene.

Kommissionen har rettet henvendelse til det kontor i finansministeriet, der er ansvarligt for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) i Spanien. Her blev det bekræftet, at det pågældende projekt er blevet udelukket fra eventuel EU-medfinansiering inden for rammerne af det lokale operationelle program (2000-2006) af årsager, der har forbindelse med overholdelsen af EU-bestemmelserne vedrørende offentlige indkøb.

Kommissionen minder det ærede medlem om, at i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet er det udelukkende medlemsstaterne selv, der skal udvælge de individuelle projekter, der inden for de enkelte programmer medfinansieres under strukturfondene, og varetage projekternes gennemførelse.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/648

(2004/C 88 E/0665)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3396/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(17. november 2003)

Om: Manglende skadeserstatning til italienske flygtninge fra ex-Jugoslavien

Den kulturelle organisation »Movimento nazionale Istria Fiume Dalmazia« har i mange år arbejdet for anerkendelsen af rettigheder til de ca. 350 000 italienske flygtninge, der flygtede fra Jugoslavien af velkendte historiske grunde.

Der er blevet indgået to aftaler — den ene er Osimo-traktaten fra 1975, den anden er indgået i Rom i 1983 — der anerkender ret til en rimelig skadeserstatning for de italienske flygtninge, der var nødt til at forlade deres faste ejendom. Efter opløsningen af Jugoslavien har de nydannede nationer Slovenien og Kroatien imidlertid ikke rettet sig efter den aftalte afdragsordning. Ifølge en undersøgelse udarbejdet for nylig af et teknisk udvalg, der er nedsat af provinsen Trieste efter aftale med provinsen Rom og Trieste kommune, bør aftalen fra 1983 revideres for at fjerne udelukkelsen af udenlandske borgere fra de såkaldte denationaliseringslove og for at fjerne eksisterende bureaukratiske forhindringer for køb af fast ejendom på slovensk jord.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

1. Mener Kommissionen ikke, at disse aftaler strider imod artikel 44, stk. 2, litra e), og artikel 49 og 56 i EF-traktaten?

2. Mener Kommissionen ikke, at disse aftaler strider imod artikel 6 i EU-traktaten, der tydeligt henviser til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, og især imod artikel 14 i denne konvention?

3. Mener Kommissionen ikke, at disse aftaler strider imod artikel 17 og 19 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günther Verheugen

(9. januar 2004)

De aftaler, der blev indgået mellem Italien og Jugoslavien i 1975 og 1983, er bilaterale aftaler mellem to suveræne stater vedrørende ejendomsretten. Slovenien har meddelt Kommissionen, at landet, — som en af efterfølgerstaterne til Den Socialistiske Forbundsrepublik Jugoslavien — har overtaget forpligtelserne vedrørende den skadeserstatning, der skal betales i henhold til aftalen.

EF-traktaten og traktaten om Den Europæiske Union indvirker ikke på medlemsstaternes ordninger om ejendomsret, eftersom spørgsmål om ejendomsret henhører under den nationale lovgivning. Derfor kan traktaternes principper ikke anvendes på spørgsmål om ejendomsret.

Hvad angår bestemmelserne i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, vedrører chartret kun EU-institutionerne og medlemsstaterne, når disse anvender fællesskabslovgivningen. Eftersom ejendomsretten ikke reguleres af fællesskabslovgivningen, finder chartret ikke anvendelse på dette område.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/728

(2004/C 84 E/0819)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1983/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. juni 2003)

Om: Oprettelse af et gymnasium i Rizokarpazo i den besatte del af Cypern

I landsbyen Rizokarpazo i den besatte del af Cypern, hvor der bor enklaver af græskcypriotiske familier, findes der en grundskole, som i dag har 23 elever.

Disse elever vil imidlertid efter endt skolegang på denne skole være nødt til sammen med deres familier at flytte til de frie områder af Cypern for at fortsætte deres uddannelse, eftersom der ikke findes noget gymnasium i Rizokarpazo.

Eftersom alle borgere skal have mulighed for uddannelse, og eftersom Cypern er blevet accepteret som EU-medlem, hvilke skridt agter Kommissionen så at tage over for det tyrkiskcypriotiske samfund, hvis repræsentanter har erklæret, at de undersøger sagen, og vil Kommissionen som led i udformningen af foranstaltningerne fremme oprettelsen af et gymnasium i den besatte landsby Rizokarpazo i Cypern?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/158

(2004/C 88 E/0167)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3824/03

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(12. december 2003)

Om: Oprindelsesmærkning på importvarer

Forfalskning af produkter er et fænomen, som giver virksomhederne i Unionen enorme tab. Prisdumping er et middel, visse stater anvender for at kunne indføre deres varer i EU-landene. En af de sektorer i Italien, der er hårdest ramt af forfalsket import, er skotøjssektoren. For at sikre en korrekt samhandel er der brug for mere kontrol og indførelse af en række regler, der gør det muligt at identificere produktet.

Unionen burde træffe beslutning om at mærke sine varer med f.eks. EU efterfulgt af oprindelsesmedlemsstatens navn.

— Hvorfor kræver Kommissionen ikke, at produkter fra tredjelande er mærket med oprindelseslandet?

— Hvorfor anser Kommissionen ikke en ligestilling mellem toldafgifterne for at være et korrekt udgangspunkt for gensidighed i den internationale handel?

— Hvor kræver Kommissionen ikke, at EU-produkterne skal være mærket med oprindelseslandet med henblik på at give forbrugerne korrekte oplysninger?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/659

(2004/C 78 E/0702)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3850/03

af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om: Skadelige isocyanater og beskyttelse af arbejdstagerne

Isocyanater er basiskemikalier, der primært anvendes ved fremstilling af polyurethanskum, polyurethane elastomer osv. Isocyanater kan således findes i kemiske produkter som f.eks. maling, fernis, overfladebehandlingsmidler, klæbestoffer og tætningsmidler. Man har for nyligt fundet ud af, at der også sker eksponering med isocyanater, når mineraluld, glasuld, bakelit osv. bliver opvarmet.

Der har allerede længe været en stigning i produktionen og brugen af isocyanater. De fleste vesteuropæiske lande anvender de samme erhvervsmæssige eksponeringsgrænser (0,005 ppm). Undersøgelser viser dog, at de metoder, der i årevis har været brugt i Europa til måling af isocyanater, er ufyldestgørende. Fagforeningerne i EU anmoder derfor om, at der fastsættes europæiske bestemmelser for industriel anvendelse af produkter, der indeholder eller kan afgive isocyanater.

1. Er Kommissionen klar over, at isocyanater er skadelige, og at arbejdstagerne i mange virksomheder kan risikere at blive udsat for eksponering?

2. Har Kommissionen til hensigt at træffe foranstaltninger og fastsætte europæiske bestemmelser vedrørende beskyttelse af arbejdstagerne mod isocyanater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(29. januar 2004)

Kommissionen er udmærket klar over, at isocyanater er skadelige for arbejdstagerne.

En række isocyanater er opført på listen over prioritede sager, som Det Videnskabelige Udvalg vedrørende Grænseværdier for Erhvervsmæssig Eksponering (SCOEL) (1) ønsker at tage op.

Udvalget (SCOEL) har i 2004 til hensigt at indlede en evaluering af tilgængelige toksikologiske data med det formål at anbefale grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for isocyanater. Når dette arbejde er afsluttet, vil Kommissionen om nødvendigt stille forslag om vejledende grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for isocyanater i henhold til bestemmelserne i artikel 3 i Rådets direktiv 98/24/EF af 7. april 1998 om beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet mod risici i forbindelse med kemiske agenser (2).

(1) EFT L 188 af 9.8.1995.

(2) EFT L 131 af 5.5.1998.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/430

(2004/C 78 E/0451)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2793/03

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(19. september 2003)

Om: Kyoto-protokollens definition af og forbud mod »varm luft«

Bestemmelserne i EU's direktiv om emissionshandel og traktatens konkurrenceregler (artikel 87 og 88) forhindrer for øjeblikket, at virksomheder kan tildeles flere kvoter, end de sandsynligvis har brug for. Dette baseres også på en formodning om, at handel med den såkaldte »varme luft« (dvs. emissionskvoter, hvis salget ikke skyldes reelle emissionsreduktioner) ikke vil finde sted. Selve Kyoto-aftalen indeholder ikke et forbud mod salg af »varm luft« eller en definition af »varm luft«.

Har EU mulighed for at forhindre, at medlemsstaters regeringer direkte sælger »varm luft« (uden først at tildele dem til virksomheder)?

I benægtende fald, mener Kommissionen da, at det er nødvendigt også for at sikre en ensartet international praksis at udarbejde en definition af »varm luft« og foreslå en ændring af Kyoto-aftalen for at indarbejde denne definition og et forbud mod salg af »varm luft« i aftalen?
—

Kommissionen vedtog i januar 2003 en række forslag til en reform af den fælles landbrugspolitik. Den foreslog således, at der blev indført et system med afkoblet (fra produktionen) indkomststøtte pr. bedrift baseret på enkeltbetaling pr. bedrift, som skulle erstatte størstedelen af præmierne under de forskellige fælles markedsordninger, herunder oksekød. Dette forslag medfører bla. et stop for direkte betalinger (bla. den særlige præmie for tyre) til oksekødsproducenter, der holder tyre, herunder også tyre, der som voksne anvendes til tyrefægtning. Kommissionens forslag går endvidere ud på, at princippet om krydsoverensstemmelse finder bredere anvendelse. Landbrugere, der modtager direkte betalinger, skal således overholde regelfæstede krav, bla. med hensyn til dyrevelfærd. Da reglerne for den fælles markedsordning for oksekød, herunder de direkte betalinger, som gælder for alt kvæg, er fastsat i en rådsforordning, kan kun Rådet ændre den nuværende lovramme, efter at Parlamentet har afgivet udtalelse herom.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/613

(2004/C 88 E/0633)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1555/03

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(2. maj 2003)

Om: Bekæmpelse af alkoholskader i Finland

Tak til kommissær Bolkestein for hans svar på Kommissionens vegne på skriftlig forespørgsel P-0870/03 (1).

Kommissæren har imidlertid ikke svaret på spørgsmålet om anvendelse af traktatens artikel 30 og 95.

Derfor stilles den sidste del af spørgsmålet endnu en gang:

— Kan en medlemsstat indføre foranstaltninger for at rette op på situationen, hvis den kan bevise, at en fuld liberalisering af privat indførsel (af alkoholholdige drikke) vil give anledning til alvorlige problemer for den offentlige sædelighed, offentlige orden og sundhed, jf. traktatens artikel 30,

— eller særlige problemer for folkesundheden, jf. artikel 85? Hvilke foranstaltninger vil være mulige i et sådant tilfælde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. juni 2003)

I artikel 26 i Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed (2) fastsættes, at Danmark, Finland og Sverige har ret til at anvende kvantitative begrænsninger med hensyn til den mængde punktafgiftspligtige varer, som rejsende til eget forbrug kan medføre fra andre medlemsstater, uden yderligere betaling af punktafgifter. Disse undtagelser udløber ved udgangen af 2003. Dette direktiv er baseret på artikel 99 (nu artikel 93) i EF-traktaten. En eventuel forlængelse af gyldighedsperioden for de undtagelser, der er bevilget i artikel 26 i dette direktiv, ville kræve en ændring af bestemmelsen på grundlag af samme traktatbestemmelse og kan ikke baseres på artikel 30 eller 95 i EF-traktaten.

Udenfor beskatningsområdet skulle alle former for ikke-skattemæssige foranstaltninger, som medlemsstaterne af hensyn til folkesundheden vedtager på ikke-harmoniserede områder, og som kunne give anledning til en begrænsning af importen af alkoholholdige drikkevarer, bedømmes i hvert enkelt tilfælde for at afgøre om de opfylder betingelserne i artikel 30 i EF-traktaten, eller i artikel 95, såfremt det pågældende område er omfattet af harmoniseringsforanstaltninger på fællesskabsplan.

(1) EFT C 33 E af 6.2.2004, s. 85.

(2) EFT L 76 af 23.3.1992.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/65

(2004/C 84 E/0071)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3524/03

af Giacomo Santini (PPE-DE) til Kommissionen

(28. november 2003)

Om: Økopointsystemet i Østrig

Efter at det seneste forsøg på at mægle mellem Østrig og de øvrige europæiske lande i striden om lastbilers transitkørsel gennem Østrig og økopointsystemet er mislykket, er sagen blevet udsat til den 25. i denne måned, hvor der vil blive gjort endnu et forsøg på at nå til enighed.

De seneste problemer skyldes tilsyneladende, at Tyskland og Frankrig i modsætning til tidligere nu støtter en forlængelse af økopointsystemet, der udløber den 31. december i år. I den rådgivende komité har viceminister Paolo Uggè på vegne af den italienske regering henledt opmærksomheden på, at Europa-Parlamentet og Kommissionen to gange har udtalt sig til fordel for en ophævelse af økopointsystemet.

Italien ønskede at indgå en aftale med Østrig ved at indvillige i endnu i et år at bevare 20 % af økopointene for køretøjer af EURO I- og EURO II-klassen og fritage køretøjer af EURO III-klassen. Frankrig og Tyskland tog imidlertid afstand fra denne aftale, da deres bestand af køretøjer er ældre og mere slidt og indeholder mange stærkt forurenende køretøjer.

1. Er Kommissionen orienteret om de seneste yderligere problemer med at nå til enighed, og hvordan vurderer Kommissionen de østrigske myndigheders holdning?

2. Hvad vil Kommissionen gøre for at fremme indgåelsen af en aftale om økopointsystemet?

3. Har Kommissionen beregnet de økonomiske omkostninger for de europæiske transportvirksomheder ved denne nye og yderligere udsættelse af en løsning på dette europæiske problem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(26. januar 2004)

Kommissionen fremlagde i december 2001 et forslag med henblik på forlængelse af det økopointsystem, som gælder for tunge lastvogne, der kører i transit gennem Østrig. I hele den mellemliggende periode har den udfoldet de nødvendige bestræbelser for, at der kunne nås til enighed. Dette lykkedes på mødet i Forligsudvalget den 25. november 2003. Det ærede medlem vil vide, at fjorten medlemsstater og Parlamentets delegation gik ind for den mulighed, som Kommissionen havde foreslået. Forordningen blev endeligt vedtaget den 22. december 2003 (1).

(1) Forordning (EF) 2327/2003, EUT L 345 af 31.12.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/250

(2004/C 84 E/0296)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3661/03

af Konrad Schwaiger (PPE-DE) og Karl von Wogau (PPE-DE) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om: Indførsel af svampekonserves fra Kina

Med forordning (EF) nr. 2125/95 (1) fastsættes toldkontingentet for indførsel af svampekonserves fra Kina til 22 750 t. årligt. Dette kontingent er af samme størrelse som de foregående år og var heller ikke blevet hævet i årene inden, efter optagelsen af de nye tyske delstater, der medførte 16 mio. nye borgere og forbrugere. Heller ikke Sveriges, Finlands og Østrigs tiltrædelse har ført til en forhøjelse af kontingentet. Det indebærer, at samme importmængde fordeles på et større antal forbrugere. Forretningsmulighederne for importørerne i de hidtidige medlemsstater er derved blevet forringet.

1. Er Kommissionen enig i, at en passende forhøjelse af kontingentet er nødvendig på baggrund af den forestående optagelse af ti nye medlemsstater, der hidtil har dækket deres behov gennem import fra Kina?

2. Er Kommissionen enig i, at der i forbindelse med denne forhøjelse også må foretages en udligning for den manglende forhøjelse efter den tyske genforening og efter Sveriges, Finlands og Østrigs tiltrædelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. februar 2004)

I forbindelse med de 10 nye medlemsstaters forestående tiltrædelse vil EF respektere sine forpligtelser i henhold til den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) og Verdenshandelsorganisationen (WTO), således som det også har været tilfældet i forbindelse med tidligere udvidelser af EF. EF har navnlig meddelt WTO, at det er klar til at indlede forhandlinger med WTO-medlemmerne i overensstemmelse med artikel XXIV. 6 i GATT. Der vil sandsynligvis blive ført artikel XXIV.6-forhandlinger om visse produkter, herunder muligvis svampekonserves.

Det gældende toldkontingent for svampekonserves er fastlagt og opretholdt i overensstemmelse med WTO-reglerne, og der er ingen forpligtelse af nogen art til at øge dette toldkontingent i forbindelse med tidligere territoriale ændringer af EF.

(1) EFT L 212 af 7.9.1995, s. 16.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/448

(2004/C 78 E/0470)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3007/03

af Giacomo Santini (PPE-DE) til Kommissionen

(14. oktober 2003)

Om: De europæiske landdistrikters Carrefour-netværks rolle for så vidt angår informationsforanstaltninger vedrørende den fælles landbrugspolitik

I sin beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af Rådets forordning (EF) nr. 814/2000 om informationsforanstaltninger vedrørende den fælles landbrugspolitik (1) glæder Kommissionen sig over de resultater, der er opnået med oplysningskampagnerne i 2000, 2001 og 2002, idet den dog også understreger, at disse foranstaltninger kan forbedres med hensyn til virkning og cost-benefit-forhold. Kommissionen udtaler under henvisning til dataene fra Eurobarometer-lynundersøgelsen, at borgernes generelle uvidenhed om den fælles landbrugspolitik, WTO, fødevaresikkerhed og andre emner i forbindelse med den fælles landbrugspolitik mere end nogensinde bekræfter behovet for en styrkelse af informationsforanstaltningerne for at forbedre deres virkning.

De europæiske landdistrikters Carrefour-netværk har gennem mange år spillet en fremtrædende rolle for så vidt angår udbredelsen af kendskabet til den fælles landbrugspolitik takket være tilstedeværelsen i Unionen af omkring 140 europæiske landbrugsinformationscentre, som er forsynede med publikationer, nyhedsbreve og websites og beskæftiger personale med kompetence på landbrugsområdet. Dette net kan yde et vigtigt bidrag til opnåelsen af målsætningerne med forordning (EF) nr. 814/2000 (2), både for så vidt angår forbedringen af den virkning, informationsforanstaltningerne har på borgerne, og for så vidt angår cost-benefit-forholdet. Det er derfor forespørgerens opfattelse, at der for at nå dette resultat bør ske struktureret inddragelse af informationscentrene fra Kommissionens landbrugsgeneraldirektorats side med henblik på at forbedre tilrettelæggelsen af oplysningskampagnerne og sikre øget sammenhæng mellem Kommissionens informationsforanstaltninger.

Der henvises desuden til, at en af de af Kommissionen trufne foranstaltninger netop er gået ud på at forbedre Carrefour-ledernes kendskab til specifikke emner i forbindelse med den fælles landbrugspolitik, og at det netop var Generaldirektoratet for Landbrug, der tog sig af denne opgave, hvilket viser, at der er behov for en funktionel forbindelse med disse centre. Landdistrikternes Carrefour-netværk har også bistået Kommissionens personale på informationsstande på landbrugsmesser.

Kan Kommissionen oplyse:

1. om den agter at udvide samarbejdet med de europæiske landdistrikters Carrefour-netværk med henblik på gennemførelsen af aktiviteter i tilknytning til foranstaltninger truffet på Kommissionens initiativ?

2. hvilken rolle Carrefour-netværket vil spille i forbindelse med foranstaltninger truffet på Kommissionens initiativ med henblik på gennemførelsen af ovennævnte forordning (EF) nr. 814/2000?

(1) KOM(2003)235.

(2) EFT L 100 af 20.4.2000, s. 7.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/606

(2004/C 88 E/0625)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0988/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(27. marts 2003)

Om: Prato Kommunes udnyttelse af midler fra kultur 2000-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Prato Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til fremme af det europæiske kulturområdes mangfoldighed og traditioner ved at fremme skabende kunstnerisk virksomhed og faglig mobilitet samt adgangen til og udbredelsen af kunst og kultur.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Prato Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra kultur 2000-programmet?

2. om Prato Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?