SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2553/02

af Christoph Konrad (PPE-DE) til Kommissionen

(12. september 2002)

Om: Konkurrencestridig karteldannelse inden for den nederlandske teglindustri

Den 29.4.1994 traf Europa-Kommissionen beslutning om, at en aftale mellem talrige nederlandske teglproducenter ikke skulle være omfattet af kartellovgivningen. Det fremgår tydeligt af Kommissionens beslutning, at denne dispensation kun gælder for fremstilling af teglsten, men ikke for produktion af de dyre facadesten.

1. Hvorfor gav Kommissionen denne dispensation på trods af, at den nederlandske teglindustri som bekendt ikke eller kun i begrænset omfang fremstiller teglsten, idet facadesten udgør størstedelen af produktionen?

2. Hvad var Kommissionens reaktion på, at den nederlandske teglindustri ulovligt lod dispensationen for fremstilling af teglsten gælde for produktion af facadesten, uden at den i øvrigt havde anmodet om også at få tildelt en dispensation for fremstilling af disse facadesten? Går Kommissionen i strid med sin egen beslutning ud fra, at facadesten nu også er omfattet af dispensationen? I bekræftende fald hvorfor?

3. Hvilke foranstaltninger gennemfører Kommissionen for at sikre konkurrencen inden for den nederlandske teglindustri set i lyset af, at der gennem fusioner og aftaler er blevet dannet et kartel, hvor virksomhederne indbyrdes træffer aftale om produktionsmængder og priser?

4. Hvad er Kommissionens vurdering af de drastiske prisstigninger på nederlandske teglsten, der er resultatet af, at man som følge af den tildelte dispensation har kunnet genskabe det nederlandske marked, således at der nu kun findes få markedsdominerende virksomheder?

5. Hvad foretager Kommissionen sig for at fjerne de konkurrenceforvridninger, der opstår inden for EU som følge af den markedsdominerende stilling, som de virksomheder, der er en del af kartellet, besidder? Hvad er Kommissionens holdning til, at virksomheder, der ikke er en del af kartellet, udsættes for diskriminering og boykot, og hvilken erstatning agter Kommissionen at tildele disse virksomheder?

6. Hvad er Kommissionens reaktion på, at forbrugere og konkurrenter har ekstra udgifter som følge af prisstigninger?

Har Kommissionen på nogen måde indledt retlige skridt over for de virksomheder, der har overtrådt EF-traktatens artikel 81, stk. 1, ifølge hvilken forbrugerne skal have passende del i det ekstra overskud, som den nederlandske teglindustri har indtjent som følge af prisstigningerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(25. oktober 2002)

Med sin beslutning 94/296/EF af 29. april 1994 (Stichting Baksteen)(1) fritog Kommissionen en række aftaler mellem 16 nederlandske teglproducenter, for at give den nederlandske teglindustri, som var præget af overkapacitet og et dramatisk prisfald, mulighed for at gennemføre en omstrukturering. Fritagelsen var gældende i perioden fra 10. september 1992 til 30. september 1997.

Kommissionen er i øjeblikket i gang med at undersøge de fleste af de spørgsmål, der rejses i forespørgslen, i forbindelse med en klage, som Kommissionen har modtaget og som er rettet mod to nederlandske virksomhedssammenslutninger og en række, hovedsagelig nederlandske virksomheder, der fremstiller og/eller handler med teglsten.

For at kontrollere påstandene i klagen har Kommissionen gennemført en undersøgelse af teglindustrien i Belgien, Tyskland og Nederlandene.

På grund af sagens komplicerede karakter har det endnu ikke være muligt at udlede nogen konklusion af undersøgelsen, men Kommissionen forventer, at det sker i den nærmeste fremtid.

(1) EFT L 131 af 26.5.1994.