SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1576/02

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(4. juni 2002)

Om: Vold i hjemmet

Ifølge en undersøgelse foretaget af universitetet i Madrid udsættes hver femte europæiske kvinde i løbet af sit liv for vold forårsaget af ægtemanden eller samleveren, og generelt er sandsynligheden for, at kvinder mellem 15 og 44 år i Europa såres eller dør som følge af vold i hjemmet større end den samlede sandsynlighed for, at de rammes af cancer, malaria, trafikulykker eller krig.

Tallene er endnu mere markante i Det Forenede Kongerige, hvor der hver tredje dag dør en kvinde på grund af denne type brutalitet, og i Østrig, hvor halvdelen af alle skilsmisser er baseret på gifte kvinders klager over mishandling fra deres ægtemænds side.

I øvrigt medfører disse voldshandlinger høje økonomiske omkostninger i forbindelse med hospitalsindlæggelse og uarbejdsdygtighed. Finnerne skønner, at der hos dem er tale om 50 mio. EUR årligt, og nederlænderne, at der er tale om 150 mio.

På trods af effektive kampagner som f.eks. tolérance zéro à la violence, der i 1999 blev lanceret med succes i Europa, er denne problematik stadig forbundet med for stor frygt. Hvorledes vil Kommissionen gribe ind over for denne sociale plage, der i øvrigt har økonomiske konsekvenser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(22. juli 2002)

Forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder, herunder vold i hjemmet, er en prioriteret opgave i alle EU-landene. Alle relevante aktører er i stigende grad opmærksomme på problemet og er enige om at gribe ind over for såvel årsager som virkninger, hvilket har medført en forøget mængde aktiviteter på EU-plan.

Kommissionens mest omfattende igangværende handlingsprogram for bekæmpelse af vold i hjemmet er Daphne-programmet for perioden 2000-2003, som sigter mod at bekæmpe vold mod børn, unge og kvinder. Målene med Daphne-programmet er: a) at støtte og anspore ikke-statslige organisationer (ngo'er) og andre organisationer, herunder offentlige myndigheder, der arbejder med bekæmpelse af vold, til at oprette tværfaglige netværk og sikre informationsudveksling, bedste praksis og samarbejde på fællesskabsplan, b) at bevidstgøre ikke blot den almindelig offentlighed, men især særlige faggrupper såsom læger, lærere, jurister, socialrådgivere osv., og c) at støtte forebyggelsen af vold mod børn, unge og kvinder, herunder ofre for menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse og seksuel udnyttelse i kommercielt øjemed samt anden form for seksuelt misbrug.

Efter Kommissionens nul tolerance-kampagne, der blev gennemført i 1999-2000 som opfølgning af en beslutning vedtaget af Europa-Parlamentet i 1997, er det bedre nu at lade medlemsstaterne fortsætte bevidstgørelsesindsatsen på nationalt og/eller lokalt plan under hensyntagen til deres egne behov, selv om de selvfølgelig gerne må samordne deres kampagner, f.eks. ved at fastlægge fælles prioriteringer.

Det spanske formandskab har, i nært samarbejde med Kommissionen, taget et stort skridt fremad og bragt spørgsmålet op på højeste politiske plan, først og fremmest på den uformelle ministerkonference om vold mod kvinder den 18.-19. februar 2002 i Santiago de Compostela. Konferencen blev afholdt af det spanske formandskab med støtte fra Kommissionen.

Konklusionerne fra denne konference blev forelagt Rådet (beskæftigelse og social- og arbejdsmarkedspolitik) den 7. marts 2002, hvor medlemsstaterne understregede, at det var vigtigt at fastlægge en multidisciplinær fremgangsmåde på forskellige niveauer for at bekæmpe volden mod kvinder, at udveksle erfaringer om god praksis inden for EU og at fortsætte med at udvikle oplysningskampagner i medlemsstaterne. Emnet blev ligeledes berørt i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Barcelona (15. og 16. marts 2002). Det var første gang, dette blev taget op i Det Europæiske Råd.

Medlemsstaterne og Kommissionen er enige om, at der er brug for bedre koordinerede data og statistikker og en fælles forståelse af og terminologi om vold i EU for at opnå sammenlignelige oplysninger om volden. Kommissionen værdsætter Danmarks initiativ til at bygge videre på det spanske formandskabs arbejde. Det er tanken, at der skal udvikles og forelægges indikatorer i den danske formandskabsperiode i andet halvår 2002 med henblik på vurdering og opfølgning af de fremskridt, der er gjort i forbindelse med bekæmpelse af vold mod kvinder. Sådanne indikatorer kan integreres i de relevante politikker, navnlig vedrørende retlige og indre anliggender, sundhed og uddannelse.

Indikatorerne baseres på en undersøgelse og en vejledning i bedste praksis, som det spanske formandskab har udarbejdet, og som sætter fokus på data og foranstaltninger i medlemsstaterne vedrørende vold mod kvinder, især vold i hjemmet. Der er bl.a. tale om foranstaltninger af lovgivningsmæssig, juridisk og håndhævelsesmæssig karakter.