ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3339/97 af Francesco Baldarelli (PSE) til Kommissionen (22. oktober 1997)

Om: Faerdselsulykker i Italien

1. Hvor mange mennesker blev der draebt og saaret ved faerdselsuheld i Italien i det seneste aar, for hvilket der foreligger tal, og hvordan ser disse tal ud for faerdselsdraebte pr. million indregistrerede biler a) i Italien og b) ved sammenligning med det samlede tal for EU?

2. Hvad anslaas de oekonomiske omkostninger ved faerdselsdrab i Italien at vaere?

3. Hvilke aendringer anbefaler Kommissionen for at nedbringe antallet af draebte og saarede ved faerdselsulykker?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (18. december 1997)

I 1994 blev 7036 mennesker draebt ved trafikulykker i Italien, og 238932 kom til skade. Ser man paa antallet af draebte pr. million indbyggere i perioden 1991-94, ligger Italien over gennemsnittet for Europa og proportionelt set ringere end seks andre medlemsstater. Det er selvfoelgelig svaert at lave praecise sammenligninger mellem medlemsstaterne, fordi en raekke faktorer, som for eksempel infrastrukturens kvalitet, ikke kan sammenlignes. Men ovennaevnte tal viser tydeligt situationen med hensyn til det relative antal draebte og tilskadekomne.

Kommissionen har beregnet, at trafikulykkernes direkte omkostninger (herunder omkostninger til politi og redningstjenester, koeretoejsreparationer og produktionstab) ligger paa 45 mia. ECU om aaret for hele EF. Deler man dette tal med de 45.000 aarlige trafikdraebte, faar man et gennemsnit paa 1 mio. ECU i omkostninger pr. doedsulykke med tilhoerende tilskadekomster. Bruges »1 mio. ECU-testen« for Italien, ville omkostningerne ved trafikdrab blive cirka 7 mia. ECU om aaret.

Kommissionen har godkendt en meddelelse med titlen »Bedre Faerdselssikkerhed i EU: program for 1997-2001« ((KOM(97) 131 endelig udgave. )), som redegoer naermere for Kommissionens planer om at bygge videre paa det vellykkede foerste handlingsprogram, der loeb fra 1993-1996. Kommissionens indsats vil fokusere paa tre felter: indsamling og formidling af informationer for at karakterisere og overvaage situationen og derigennem fremme maalrettede forbedringer; ivaerksaette og understoette ulykkesforebyggende foranstaltninger med saerlig vaegt paa den menneskelige faktor og dennes kontaktflader til omgivelserne, dvs. udformningen af veje og vejkryds, trafiksignaler osv.; ivaerksaette og understoette foranstaltninger, der kan mindske foelgerne af ulykker, naar de sker alligevel, for eksempel ved yderligere forbedringer af koeretoejernes konstruktion og modstandsevne ved sammenstoed.

Derudover gaar Kommissionen staerkt ind for gratis forbedringer i form af adfaerdsaendringer, hvad der kunne redde mange liv og goere kvaestelserne mindre alvorlige. Hvis f.eks. brugen af sikkerhedsbaelter paa for- og bagsaede var lige saa almindelig i Italien som i de lande, hvor de bruges mest, saa ville der ifoelge et paalideligt skoen kunne spares 1384 liv hvert eneste aar - eller cirka 20% faerre draebte.
C 187/4 DA 16. 6. 98 De Europæiske Fællesskabers Tidende
De oprindelige bevillinger findes i den EF-stłtteramme, der blev vedtaget den 13. juli 1994, side 32 (opdelt på
sektorer) og side 126-129 (opdelt på programmer). Dette dokument er fremsendt direkte til det ærede medlemsamt til Europa-Parlamentets generalsekretariat.
I mellemtiden er der foretaget justeringer i mange operationelle programmer ved anvendelse af de procedurer,
der er fastsat i bestemmelserne vedrłrende strukturfondene og EFSR. Bevillingsudnyttelsen under dette programfindes i en tabel, der ligeledes er fremsendt direkte til det ærede medlem samt til Europa-Parlamentetsgeneralsekretariat.
Den igangværende midtvejsrevision og mekanismerne til ændring af EFSRs operationelle programmer skal
sikre, at alle bevillinger bliver udnyttet inden udgangen af den fastsatte periode, nemlig den 31. december 2001for betalingernes vedkommende.
(98/C 187/04) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3264/97
af Mar ·a Estevan Bolea (PPE) til Kommissionen
(20. oktober 1997)
Om: Jordoliekoks og cementfabrikker
Jordoliekoks er et restprodukt fra forarbejdning af råolie på raffinaderier.
Mener Kommissionen på denne baggrund, at jordoliekoks er et brændstof eller skal betragtes som et restprodukt?Błr de cementfabrikker, der anvender jordoliekoks som brændstof, udstyres med en tilladelse til affaldsforvalt-
ning?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christos Papoutsis
(26. januar 1998)
Jordoliekoks figurerer ikke på nuværende tidspunkt på listen over affald, som Kommissionen opstillede i sin
beslutning af 20. december 1993 (
1) i henhold til artikel 1, litra a), i Rådets direktiv 75/442/EØF. Jordoliekoks er
imidlertid opregnet i Kommissionens forordning nr. 1734/96 af 9. september 1996 (KN-kode 2713) om told- ogstatistiknomenklaturen.
Listen over affald, som er opstillet i henhold til direktiv 75/442/EØF er på nuværende tidspunkt til fornyet
behandling hos medlemsstaterne, og det vil blive drłftet i den nærmeste fremtid, om jordoliekoks skal med pålisten.
(1) EFT L 5 af 7.1.1994.
(98/C 187/05) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3297/97
af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen
(20. oktober 1997)
Om: Bestræbelser på at omgå miljłlovgivningen i Grækenland
Det kompetente og pålidelige Græske Ornitologiske Selskab meddelte for nylig, at den græske miljłlovgivning
og som fłlge heraf miljłbeskyttelsen i dette land er i fare på grund af de mange ændringsforslag, som den græskeregering stiller til forskellige lovforslag, idet regeringen med disse ændringsforslag forsłger at »lempe«miljłbestemmelserne for at omgå de hindringer, der står i vejen for udnyttelse af midlerne til de store projekter.
Den ovennævnte organisation nævner, at »modarbejdelsen af miljłlovgivningen begyndte med, at udstedelsen af
de ministerielle afgłrelser om godkendelse af miljłforskrifterne for projekter af stor łkonomisk betydning blevophævet.«
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3849/97 af Kenneth Coates (GUE/NGL) til Kommissionen (5. december 1997)

Om: Forurenet vand fra miner

Hvilket svar har Kommissionen faaet fra myndighederne i Det Forenede Kongerige om direktiv 76/464/EOEF ((EFT L 129 af 18.5.1976, s. 23. )) og udsivning af forurenet vand fra nedlagte miner?

I betragtning af risikoen for yderligere minelukninger i Storbritannien og den eventuelle nedlaeggelse af vandrensnings- og pumpeanlaeg, hvilke muligheder byder direktiv 80/68/EOEF ((EFT L 20 af 26.1.1980, s. 43. )) med hensyn til beskyttelse af grundvandet mod udledning af forurenet vand fra nedlagte miner?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (14. januar 1998)

For saa vidt angaar oplysninger vedroerende Raadets direktiv 76/464/EOEF af 4. maj 1976 om forurening, der er foraarsaget af udledning af visse farlige stoffer i Faellesskabets vandmiljoe ((EFT L 129 af 18.5.1976, s. 23. )), kan Kommissionen meddele det aerede medlem, at den er i gang med at undersoege denne sag under proceduren i EF-traktatens artikel 169. Derfor beklager Kommissionen, at den paa grund af disse procedurers fortrolige karakter ikke kan afsloere disse oplysninger fra den paagaeldende medlemsstat.

Hvad angaar Raadets direktiv 80/68/EOEF af 17. december 1979 om beskyttelse af grundvandet mod forurening foraarsaget af visse farlige stoffer ((EFT L 20 af 26.1.1980, s. 43. )), er formaalet med dette at forebygge grundvandsforurening med stoffer fra liste I og II. Herunder vedroerer navnlig artikel 4 og 5 blandt andet indirekte udledninger af stoffer fra liste I og II. Det fremgaar saaledes, at der kan vaere en vis rimelig begrundelse for ogsaa at anvende dette direktiv paa udledninger fra nedlagte miner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4048/97 af Antonio Tajani (UPE) og Claudio Azzolini (UPE) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Banca d'Italias autonomi

Den fremtidige europaeiske centralbanks fundament vil vaere centralbankernes uafhaengighed og autonomi, som i stadig hoejere grad vil skulle sikres mod indblanding fra den politiske magts side.

Er Kommissionen klar over, at den italienske regering og det politiske flertal i parlamentet - saaledes som detaljeret rapporteret i pressen - har lagt et urimeligt stort pres paa Banca d'Italias direktoer, Antonio Fazio, for at faa denne til at saenke de officielle rentesatser?

Har den italienske regering nogensinde forelagt Kommissionen muligheden af hurtigt at erstatte Antonio Fazio med centralbankrepraesentanter, som staar naermere det nuvaerende regeringsflertal?

Mener Kommissionen ikke, at initiativer af denne art skader Banca d'Italias autonomi og bringer Italiens deltagelse i ordningen med en faelles europaeisk moent og senere medlemskab af denne ordning i fare?

Hvorledes vurderer Kommissionen direktoer Fazios opfattelse, ifoelge hvilken det for at kunne deltage i ordningen med en faelles europaeisk moent er absolut noedvendigt med strukturreformer og en lettelse af skattetrykket?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (23. februar 1998)

Vedroerende centralbankens selvstyre:

Ifoelge bestemmelserne i EF-traktatens artikel 109 J skal Kommissionen i sin beretning om konvergens vurdere, om Italiens nationale centralbanks statut er forenelig med traktatens artikel 107 og 108 samt med statutten for Det Europaeiske System af Centralbanker (ESCB). I henhold til artikel 108 soerger hver medlemsstat senest paa tidspunktet for oprettelsen af ESCB for, at dens nationale lovgivning, herunder statutterne for dens nationale centralbank, er forenelig med denne traktat og ESCB-statutten.

Uafhaengigt af de igangvaerende arbejder i Kommissionen vedroerende bedoemmelse af Italiens centralbanks statut, skal Kommissionen anfoere, at den intet kendskab har til tiltag til skade for Banca d'Italias selvstyre eller til et eventuelt oenske i regeringen om at udskifte dens direktoer.

Vedroerende noedvendigheden af strukturreformer:

I den seneste oekonomiske aarsberetning og hovedlinjerne for den oekonomiske politik stoettede Kommissionen tanken om en lettelse af skattetrykket og en fremskyndet gennemfoerelse af strukturreformer. En saadan politik bidrager til den oekonomiske vaekst og saaledes til jobskabelse. I de fleste medlemsstater er saadanne reformer noedvendige ganske uanset euroens indfoerelse.

I konklusionen om Italiens konvergensprogram udtrykte Raadet (oekonomi- og finansministrene) den 19. januar 1998 i oevrigt sin tilfredshed med de omfattende reformer, Italien havde indledt eller gennemfoert siden gennemgangen af konvergensprogrammet i juli 1997, og som vedroerer skatte- og budgetprocedurer samt tillaegsbestemmelser til reformen af den sociale sikringsordning af 1995.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4078/97 af Monica Baldi (UPE) til Kommissionen (14. januar 1998)

Om: Reklameindslag mod Italien i tv-programmet »Channel Four«

De antiitalienske reklameindslag, som for nylig blev bragt i det britiske tv-program »Channel Four« i forbindelse med praesentationen af fodboldkampen mellem Italien og Rusland, er en alvorlig kraenkelse af vort land og udgoer en opfordring til intolerance og vold.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke skridt den agter at tage, for at hindre, at medierne kraenker respekten for retten til fred og tolerance, som er grundlaget for EU, og pligten til at respektere dens medlemsstaters nationale identitet, saaledes som fastsat i artikel F i EU-traktatens faelles bestemmelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (24. februar 1998)

Kommissionen var ikke bekendt med Channel 4's udsendelse i Det Forenede Kongerige af de praesenta-tionsindslag, som det aerede medlem naevner. Den rejste straks sagen over for de britiske myndigheder. Disse har meddelt Kommissionen, at saadanne spoergsmaal i Det Forenede Kongerige hoerer under the Independent Television Commission (ITC), der er ansvarlig for haandhaevelsen af de nationale regler, som implementerer Parlamentets og Raadets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997. Dette direktiv er en aendring af Raadets direktiv 89/552/EOEF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedroerende udoevelse af tv-radiospredningsvirksomhed (direktivet om fjernsyn uden graenser), som paa EU-niveau fastsaetter de juridiske rammer for tv-spredningsvirksomhed ((EFT L 202 af 30.7.1997. )). Endvidere behandler the Broadcasting Standards Commission (BSC) klager i henhold til sine egne regler for god praksis, som alle britiske tv-spredningsvirksomheder skal foelge. Begge disse instanser har undersoegt sagen og er naaet til den konklusion, at selvom praesentationsindslagene var et mislykket forsoeg paa at bringe et humoristisk indslag, saa udgoer de ikke et brud paa reglerne for god og anstaendig praksis. Det skal noteres, at indslagene kun blev sendt ved den foerste kamp, og ikke blev gentaget ved den anden kamp. Endvidere har der vaeret en brevveksling mellem den britiske minister med ansvar for sportsomraadet og formanden for den italienske olympiske komite, hvor den engelske minister fremfoerer, at han fuldt ud er enig i, at indslag, som kan opfattes som en opfordring til uheldige holdninger blandt tilskuerne ved internationale sportsbegivenheder, ikke boer sendes. Under disse omstaendigheder mener Kommissionen, at skoent haendelsen var uheldig, saa forekommer den ikke at udgoere et brud paa EU's lovgivning, og Kommissionen er overbevist om, at den ikke vil gentage sig.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4173/97 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Samhoerighedspolitik og kultur

Kommissionen siger i sin meddelelse (KOM(96)0512) om samhoerighedspolitik og kultur - et bidrag til beskaeftigelsen (side 6), at der blev ydet direkte kulturstoette paa omkring 400 mio ecu under strukturfondsprogrammerne for perioden 1989-1993.

Vil Kommissionen oplyse, hvilke kulturprojekter der er blevet samfinansieret med angivelse af land, projektets regionale maal samt de samlede gennemfoerelsesomkostninger og faellesskabssamfinansieringen?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies paa skriftlige forespoergsler E-4173/97 og E-4174/97 (9. marts 1998)

Det af det aerede medlem naevnte tal er baseret paa et skoen, som eksterne konsulenter har udarbejdet for Kommissionen. Som paapeget i meddelelsen er alle tal vedroerende kulturelle aktiviteter kun skoen, og de skal derfor fortolkes med nogen forsigtighed. Det er saerlig vanskeligt at identificere kulturelle aspekter i programmer, da de ofte indgaar i andre prioriteter saasom turisme, smaa og mellemstore virksomheder (SMV) eller uddannelse.

Eftersom medlemsstaterne godkender og gennemfoerer strukturfondsprojekter inden for programmer, som de selv er ansvarlige for, har Kommissionen ingen systematiske oplysninger om projekter paa kulturomraadet. Der blev imidlertid i meddelelsen omtalt flere gode eksempler paa, at kultur integreredes paa innovativ vis i regionaludvikling og jobskabelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3667/97 af John Iversen (PSE) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: BSE

I Kommissionens beslutning 97/534/EU ((EFT L 216 af 8.8.1997, s. 95. )) paalaegges alle medlemslandene at fjerne saerligt risikomateriale (SRM) fra foedekaeden. Dette baseres paa en anbefaling fra Den Videnskabelige Veterinaerkomité om en saadan fjernelse i lande eller regioner, hvor der fastslaas en potentiel risiko for forekomst af TSE-agenser. I beslutningen fastslaas uden naermere dokumentation, at ingen af medlemslandene kan betragtes som vaerende fri for en potentiel risiko for TSE.

Foelgende forhold adskiller klart slagtningen paa danske eksportslagterier fra situationen i andre medlemslande:

- som foelge af autorisation til eksport til USA kun slagtning af danske dyr

- scrapie er aldrig konstateret, og BSE er kun konstateret paa et dyr indfoert fra UK

- forbud - som er overholdt - mod import af koed- og benmel siden 1933 og mod anvendelse af affald fra droevtyggere siden 1990

- BSE er anmelderpligtig sygdom siden 1992.

Danmark er derfor officielt fri for BSE i henhold til OIE Animal Health Code artikel 3.2.13.3.

1. Hvilken begrundelse med dokumentation har Kommissionen for at haevde, at der er fastslaaet en potentiel risiko for BSE i Danmark?

2. Hvorfor aabnes der ikke i beslutningen mulighed for, at medlemslande i lighed med artikel 6, stk. 4, kan anerkendes som BSE-fri, og er dette ikke en tilsidesaettelse af EU's veterinaere regionaliseringsprincip?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (10. februar 1998)

Ifoelge artikel 6, stk. 4, i beslutning 97/534/EF af 30. juli 1997 om forbud mod anvendelse af risikomateriale med hensyn til overfoerbare spongiforme encephalopatier ((EFT L 216 af 8.8.1997. )) skal Faellesskabet ved anvendelsen af beslutningens bestemmelser »overholde forpligtelser efter internationale aftaler«.

I teksten er der ikke udtrykkelig fastsat bestemmelse om undtagelser, hverken for tredjelande eller medlemsstater. Flere tredjelande og medlemsstater, herunder Danmark, har ansoegt om anerkendelse som fri for overfoerbar spongiform encephalopati eller bovin spongiform encephalopati. Kommissionen kan foreslaa en saadan undtagelse for en eller flere medlemsstater paa samme retsgrundlag som ovennaevnte beslutning.

Efter anmodning fra Kommissionen er Den Videnskabelige Styringskomité i faerd med at opstille en harmoniseret liste over kriterier, som alle ansoegninger om anerkendelse som fri for overfoerbar spongiform encephalopati eller bovin spongiform encephalopati vil blive evalueret efter, og paa grundlag af hvilke landene eventuelt vil blive anmodet om at fremlaegge supplerende oplysninger. Den Videnskabelige Styringskomité afsluttede arbejdet paa denne liste den 26. januar 1998. De forskellige ansoegninger, der hidtil er modtaget (herunder en ansoegning fra Danmark), vil herefter hurtigt blive evalueret.

Kommissionen kan ikke tage stilling til situationen i nogen enkelt medlemsstat, foer den har modtaget udtalelse fra videnskabeligt hold. Kommissionen vil vurdere situationen, hvad angaar dette spoergsmaal, saa snart denne udtalelse foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3741/97 af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen (21. november 1997)

Om: EU-strategi for biologisk mangfoldighed

Har Kommissionen planer om at afdaekke huller i de gaeldende EU-foranstaltninger og -politikker med henblik paa at sikre bevarelsen af den biologiske mangfoldighed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (19. december 1997)

Som part i konventionen om den biologiske mangfoldighed er Faellesskabet, i medfoer af artikel 6, forpligtet til at opstille en strategi for bevaring af den biologiske diversitet.

I Raadets konklusioner af 18. december 1995 hedder det endvidere, at Faellesskabet paa omraader, der henhoerer under dets kompetence og i snaevert samarbejde med medlemsstaterne boer forberede en faellesskabsstrategi for at paavise mangler i Faellesskabets bevaringspolitik og for at fremme integrering af bevaring og baeredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet i Faellesskabets politik - som supplement til medlemsstaternes egne strategier, programmer og planer - for at sikre, at konventionen gennemfoeres fuldt ud.

Kommissionen er derfor ved at udarbejde en meddelelse til Raadet og Parlamentet om Faellesskabets biodiversitetsstrategi. Denne strategi indkredser hullerne i Faellesskabets nuvaerende foranstaltninger og politikker til bevaring af den biologiske mangfoldighed. Meddelelsen ventes at blive forelagt Raadet og Parlamentet i begyndelsen af 1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3845/97 af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen (5. december 1997)

Om: Oplysning om Unionens udvidelse

Unionens udvidelse er den stoerste udfordring, som Europa stilles overfor i den kommende tid. Forhandlingerne med de foerste lande er naert forestaaende og efter topmoedet i Luxemburg gaar de i gang i begyndelsen af 1998. Samtidig er imidlertid interessen blandt offentligheden i EU-medlemsstaterne ringe og den bliver stadig mindre. Det maa ogsaa frygtes, at den bestemt negative holdning til forhoejelsen af medlemslandenes bidrag og tab af stoette er ved at sprede sig fra politikkerne til borgerne. OEMU er et andet godt eksempel paa, hvordan man ikke foer paa et ret sent tidspunkt begyndte at interessere sig for borgernes synspunkter og udviklingen af disse synspunkter, og resultatet har vaeret, at borgerne i en stor del af EU-medlemsstaterne er imod den faelles moent. Hvilke planer har Kommissionen med hensyn til finansiering og indholdet af en oplysningskampagne om udvidelsen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (6. februar 1998)

Kommissionen er fuldt ud opmaerksom paa betydningen af det spoergsmaal, som det aerede medlem rejser. Der er behov for, at ansoegerlandenes regeringer oeger deres befolkningers bevidsthed om emnet, og at Faellesskabet bidrager hertil baade i ansoegerlandene og i medlemsstaterne.

Foerstnaevnte er omfattet af bevillinger, som saedvanligvis under titlen »europaeisk integration« paa anmodning tildeles ansoegerlandene i henhold til de normale Phare-procedurer.

Faellesskabets aktiviteter i ansoegerlandene paa dette omraade finder hovedsagelig sted via Kommissionens delegationer. De kunne foerst paabegynde arbejdet i 1997, efter at Parlamentet kunne garantere en vis grad af stabilitet og forudsigelighed med hensyn til finansiering over Phare's informationsprogram for flere lande. For 1997 er der afsat 5 mio. ECU til finansiering af delegationernes oplysningsvirksomhed, medens ekspertbistand finansieres centralt.

Med stoette fra Phare's informations- og kommunikationsprogram yder Kommissionen bistand i form af sit besoegsprogram, Eurobarometer-undersoegelser og flagskibet »Europaeisk dialog«, der udkommer hver anden maaned paa alle ti centraleuropaeiske sprog.

Kommissionens netside »Europaplus« har vist sig meget succesrig som informationsvaerktoej for den brede befolkning, baade i og uden for Faellesskabet. Eksempelvis modtager GD 1A's netside, som daekker Central- og OEsteuropa, over 500 000 forespoergsler hver maaned. Oplysninger om udvidelse og dermed forbundne spoergsmaal kan ogsaa indhentes paa Kommissionens informationskontorer i medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3941/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (12. december 1997)

Om: Oprettelse af en graesk afdeling paa Europaskole 3

Foraeldrerepraesentanterne for den graeske afdeling paa Europaskolen i Bruxelles 1 (Uccle) har samlet underskrifter og taget initiativer med henblik paa at faa oprettet en yderligere graesk afdeling i den tredje Europaskole, der er under opfoerelse i Bruxelles. Oprettelsen af en saadan afdeling skoennes tvingende noedvendig, eftersom den allerede eksisterende graeske afdeling i Europaskole 1 i Bruxelles praeges af for hoeje klassekvotienter og deling af klasserne, og denne situation tilskynder mange graeske boern til at gaa i belgiske skoler, hvilket fratager dem muligheden for at laere deres modersmaal korrekt.

Dette spoergsmaal er yderst vigtigt og vedroerer den bevidsthed med hensyn til sprog, kultur og de enkelte medlemslandes traditioner, der boer vaere fremherskende i et multikulturelt Europa.

Hvad er Kommissionens holdning i denne sag? Er der planer om at oprette en yderligere graesk afdeling i den Europaskole, der er under opfoerelse, idet dette allerede er bestemt for elever af andre nationaliteter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (2. februar 1998)

Det OEverste Raad, der er det mellemstatslige organ, der har ansvaret for Europaskolerne, har enekompetence med hensyn til at fastlaegge retningslinjer for disse skolers undervisning. Det paahviler derfor dette organ til sin tid at traeffe afgoerelse om, hvilke sprogsektioner der skal vaere paa den tredje Europaskole i Bruxelles, der i oejeblikket er under opfoerelse. Denne afgoerelse skal traeffes i overensstemmelse med de principper, der ligger til grund for disse skolers undervisningssystem.

Kommissionen, der er medlem af Det OEverste Raad, og som laegger stor vaegt paa, at Europaskolerne fungerer efter hensigten, vil paase, at disse principper respekteres.