SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0126/98

af Petrus Cornelissen (PPE) til Kommissionen

(30. januar 1998)

Om: Optimal benyttelse af luftrummet

1. Kan Kommissionen bekræfte, at forsinkelserne inden for den civile luftfart i den senere tid igen er taget til, og at der er anledning til bekymring på dette punkt?

2. Er Kommissionen enig i, at en omlægning med hensyn til benyttelsen af luftrummet mellem den militære luftfart og den civile luftfart kan bidrage til en bedre afvikling af den civile luftfart?

3. Er det sandt, at der på dette punkt i Unionens medlemsstater kun kan konstateres langsomme fremskridt på trods af den tiltagende militære afspænding?

4. Hvis svaret på foregående spørgsmål er bekræftende, vil Kommissionen så undersøge, hvordan den kan bidrage til en omlægning, således at luftrummet i betragtning af de stadig større forsinkelser og den stadig tættere trafik inden for civil luftfart benyttes optimalt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(25. marts 1998)

Statistikker fra Eurocontrol med analyser, der fokuserer på sommerperioden, som normalt er årets mest belastede periode, viser, at forsinkelserne inden for lufttrafik er taget til i perioden 1995 til 1997. Den gennemsnitlige vækst i lufttrafikken i denne periode var stabil med 5 % om året. De kumulative forsinkelser steg dog med 19 % fra 1959 til 1996 og igen med 7 % fra 1996 til 1997.

Trods disse negative tendenser erklærer den centrale lufttrafikreguleringsenhed (CFMU)(1), som leverer lufttrafikregulering (ATFM) i hele det luftrum, der omfattes af den europæiske civilluftfartskonference (ECAC) siden marts 1996, at man opnåede en glattere trafikstrøm i de overbelastede områder og en mere ligelig forsinkelsesfordeling hvilket medførte en bedre udnyttelse af den tilgængelige kapacitet. Stigningen i antallet af forsinkede fly (35 % mellem 1995 og 1996 og 12 % mellem 1996 og 1997) var således ledsaget af en nedgang i den gennemsnitlige forsinkelse for disse fly (hhv. en nedgang på 12 % og på 5 %).

Statistikkerne viser også en forbedring i ATM-systemets kapacitet, navnlig fra 1996 til 1997 (6 %) hvilket bidrog til at begrænse væksten af kumulative forsinkelser.

Den primære grund til overbelastningen er manglen på systemkapacitet både på jorden (lufthavne) og i luften (lufttrafikkontrolsektorer). Yderligere grunde omfatter vejr, drift og tilbageholdelse af tekniske grunde eller på grund af strejke. Ufleksible luftrumsstrukturer og luftrumsreservationer, hovedsagelig af militære grunde, kan også bidrage til forsinkelser.

Man har længe været klar over, at der er behov for bedre styring af luftrummet i Europa. Eurocontrol fastsatte i 1992 et sæt principper om udnyttelse af luftrummet, som medførte en definition og vedtagelse af princippet om fleksibel anvendelse af luftrummet i ECAC-området, hvilket blev støttet af NATO. Grundlaget for princippet er, at luftrum ikke længere udelukkende anvendes til enten militær eller civil flyvning, men betragtes som en enhed, der anvendes fleksibelt med henblik på at tilfredsstille alle brugernes behov på grundlag af reel tid.

Kommissionen har allerede givet udtryk for de retningslinjer, den anbefaler i denne henseende i meddelelsen af juli 1995 om belastning og krise i lufttrafikken(2) og i hvidbogen af marts 1996 om frigørelse af Europas luftrum(3). En af Kommissionens konklusioner er, at det er mere effektivt at forvalte den militære/civile anvendelse af Europas luftrum kollektivt på grundlag af juridiske forpligtelser, der garanterer begge parter en ligelig adgang til luftrummet, som opfylder militært behov og at sikre de enkelte landes nationale forsvarsbehov.

Som det ærede medlem ved, omfatter Fællesskabets juridiske kompetence ikke spørgsmål, som f.eks. anvendelse af luftrummet til militære formål. Kommissionen støtter dog - og gør sig derfor til fortaler for - oprettelse af et kollektivt system til forvaltning af hele Europas luftrum, således som CFMU har gjort det i forbindelse med lufttrafikregulering. Et sådant system kan sikre tildeling af luftrum til de forskellige brugere, enten det drejer sig om civile eller militære formål, på grundlag af bestemmelser, man er blevet enige om i fællesskab, og som er i overensstemmelse med alle relevante politikker - lufttransport, miljø og forsvar - og som ikke kun er forsundet med begrænsede nationale hensyn.

Den fortsatte vækst i efterspørgslen på flyrejser, trafikforøgelsen, de konstante forsinkelser, de økonomiske og miljømæssige omkostninger forbundet med disse forsinkelser, luftfartsselskabernes interesser, de alvorlige problemer for passagererne samt sikkerhedsproblemer i fremtiden, medvirker til at sikre, at udnyttelse og forvaltning af luftrummet fortsat vil blive behandlet med alvor af alle nationale, kommercielle og tekniske interesser. Kommissionen vil derfor fortsat søge at opnå forbedringer når som helst dette er juridisk muligt, og tilskynde til ændringer med henblik på bedre præstation og færre forsinkelser.

FUA-begrebet gennemføres gradvist på nationalt niveau af ECAC-staterne og forventes at føre til betydelige forbedringer for brugerne af det civile luftrum, selv om dette ikke kan ske uden vanskeligheder.

(1) Lufttrafikreguleringsforanstaltninger omfatter forsinkelse af flys afgangstidspunkt for at sikre, at lufttrafikstrømmen fra lufthavnene svarer til kapaciteten en-route eller en omlægning af flyruten.

(2) KOM(95) 318 endelig udg.

(3) KOM(96) 57 endelig udg.