SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2126/02

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(17. juli 2002)

Om: Duftallergener

Den 8. december 1999 vedtog Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og Non-Food Produkter til Forbrugere (SCCNFP) en udtalelse om duftallergiforbindelser. Der skelnes i udtalelsen ikke mellem syntetiske og naturlige duftforbindelser.

I en rapport i TNO Bibra-bulletin 2001, 40, 71 henledes opmærksomheden på arbejde udført af Orton D.I. og Shaw S. (2001) Contact Dermatitis (kontakteksem) 44, 190, som omhandlede komponenterne i den standard-diagnose-duftblanding, som anvendes til at afgøre, om patienter med allergisk kontakteksem lider af duftallergi. Forfatterne fandt, at der i perioden 1982-2000 opstod positive reaktioner hos 14 patienter både over for blandingen og den emulgator (sorbitansesquioleat), der anvendes til at sprede duftstofferne. Konklusionen var, at kun to af de 14 identificerede patienter kunne betragtes som følsomme over for et af duftstofferne i blandingen.

Det kan være, at de øvrige 12 personers reaktioner blev fremkaldt af emulgatoren (sorbitansesquioleat) frem for af duftblandingen.

Denne undersøgelse bl.a. (Frosch PJ m.fl. 1995 a og 1995 b) synes at drage påstande andetsteds om problemer i tilknytning til duftallergener i tvivl.

Tog SCCNFP dette bevismateriale i betragtning, da den udarbejdede sin udtalelse?

Vil dette spørgsmål blive undersøgt yderligere, da det klart ikke er løst i SCCNFP's udtalelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(24. september 2002)

Da SCCNFP offentliggjorde sin udtalelse om duftallergi hos forbrugerne den 8. december 1999, tog man ikke hensyn til rapporten i TNO Bibra Bulletin 2001. Komitéens udtalelse støttes af en omfattende bibliografi; under alle omstændigheder vil Kommissionen henlede komitéens opmærksomhed på TNO-rapporten.

I sin udtalelse skelner SCCNFP ikke mellem syntetiske og naturlige duftforbindelser, da der ikke er nogen forskel med hensyn til tendens til allergi mellem en kemisk forbindelse, som er syntetisk fremstillet, og en, som er udvundet af et naturligt produkt.

Målet er, at forbrugerne bør have oplysninger om kendt forekomst i kosmetiske midler af lugtbestanddele, der er anerkendt som potentielt kontaktallergifremkaldende. Oplysninger om disse duftkemikalier bør gives til forbrugerne, hvis de tilsættes en duftblanding enten i form af et kemikalie eller en identificeret bestanddel af en ingrediens.

En lugtbestanddel defineres af International Fragrance Association (IFRA) som en grundsubstans, der anvendes i fremstillingen af duftmaterialer på grund af sine egenskaber, for så vidt angår duft, duftforbedring eller blanding. Lugtbestanddele kan ved kemisk syntese opnås fra syntetiske, fossile eller naturlige råvarer eller fra naturlige kilder ved fysiske operationer.

Sorbitansesquioleat anvendes som en emulgator i standard-diagnose-duftblandingen. Det er kendt, at stoffet kun meget sjældent fremkalder allergiske reaktioner. Personer, som reagerer på duftblandingen, bliver testet for hver enkelt af de otte duftkomponenter i blandingen samt for sorbitansesquioleat. Der er ikke behov for emulgatoren i forbindelse med den enkelte test. Der findes dokumenter, som påviser, at sesquioleat ikke udgør nogen betydningsfuld faktor. Alle aspekter heraf blev drøftet færdig for mindst 10 år siden.

Derfor er antagelsen om, at de øvrige 12 personers reaktioner blev fremkaldt af emulgatoren (sorbitansesquioleat) frem for af duftblandingen ikke relevant i forbindelse med problemerne vedrørende duftallergi.