ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2963/98

af Gerardo Fernández-Albor (PPE) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Udbetaling af spanske pensioner i pesetas

Ifoelge den spanske socialsikringsstyrelses plan for indfoerelsen af euroen, vil de spanske pensionister fra januar 1999 faa angivet vaerdien af deres pension i euro og pesetas, og de, som oensker det, vil fortsat faa ydelserne udbetalt i pesetas frem til 6. juni 2002.

Dette skridt har skabt almindelig utilfredshed blandt spanske pensionister, som paa forskellig vis har udtrykt bekymring over indfoerelsen af den nye moentenhed samt manglende forstaaelse for hele den proces, som her i deres livs sidste aar vil tvinge dem til at aendre deres rodfaestede vaner med hensyn til deres penge og betalingsmidler.

Finder Kommissionen ikke, at den burde traeffe foranstaltninger, som kan berolige pensionisterne, indgyde dem tillid til den nye faelles moent, faa dem til at indse, at den ikke vil komme dem til skade, og i det hele taget vise, at Faellesskabets ledelse ikke har glemt at tage hensyn til den indvirkning, euroens indfoerelse kan faa paa pensionisternes tilvaerelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af af Yves-Thibault de Silguy

(17. november 1998)

Hensynet til pensionisterne er specielt vigtigt, og Kommissionen takker det aerede medlem for at henlede dens opmaerksomhed paa eksemplet med dobbelt beloebsangivelse.

Kommissionen mener bestemt, at dobbelt angivelse af priser og andre monetaere beloeb i hoej grad vil lette overgangen til euroen for alle forbrugere, og den har derfor udstedt en henstilling om dialog, overvaagning og information for at fremme overgangen til euroen(1). Formaalet var at fastsaette en standard for god praksis og at beskrive, hvornaar der skal bruges dobbelt prisskiltning. F.eks. anbefaler Kommissionen, at dobbelt prisskiltning skal indgaa som et led i den samlede kommunikationsstrategi for at lette forbrugernes og arbejdstagernes overgang til euroen. Desuden boer dobbelt prisskiltning for "benchmarkindikatorer" tidligt tages i brug i overgangsperioden. Idéen med at angive de pensioner, der udbetales i nationale valutaenheder, i euroaekvivalenter er en naturlig anvendelse af Kommissionens anbefalinger.

(1) KOM(98) 961 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3466/98

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(24. november 1998)

Om: EU-stoette til Vorarlberg/OEstrig

Kan Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal vedroerende tildeling af EU-stoette til delstaten Vorarlberg:

1. Kan Kommissionen oplyse stoerrelsen af de bevilligede EU-strukturstoettemidler og disses fordeling paa de enkelte fonde henholdsvis de forskellige faellesskabsprogrammer- og initiativer samt den EU-stoette, der er blevet givet til pilotprojekter og andre foranstaltninger eller som direkte tilskud til f.eks. forskningsinstitutter, universiteter, virksomheder og andre organisationer i Vorarlberg under andre budgetposter siden 1995?

2. Hvor mange arbejdspladser er der blevet oprettet og sikret ved hjaelp af denne stoette?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2908/98

af Edith Mueller (V) til Kommissionen

(18. september 1998)

Om: Suspendering af gennemfoerelsen af direktiv 85/337/EOEF om miljoevirkningsvurdering paa en del af en medlemsstats territorium

I svaret paa skriftlig forespoergsel P-2070/95(1) fastslog Kommissionen, at bestemmelsen i den tyske enhedstraktat om, at der ikke skal foretages miljoevirkningsvurdering for mineprojekter, hvis godkendelsesproceduren for disse er paabegyndt foer den 3. oktober 1990, ikke er forenelig med direktiv 85/337/EOEF(2). Endvidere erklaerede Kommissionen, at den formelt havde truffet foranstaltninger mod Tyskland.

1. Af hvilken art var de foranstaltninger, der blev truffet mod Tyskland?

2. Hvor langt er proceduren naaet, og hvad skal der videre ske, navnlig i forbindelse med den aabne brunkulsminedrift i Heuersdorf?

3. Hvor laenge paaregnes sagsbehandlingen at vare?

4. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe, saafremt Tyskland ikke efterkommer kravene inden for den fastsatte frist?

5. Kender Europa-Kommissionen til lignende tilfaelde, og hvorledes behandledes disse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(23. oktober 1998)

Som det fremgaar af svaret paa den skriftlige forespoergsel P-2070/95 af Schroedter(3), er Kommissionen af den mening, at den tyske lovgivning ikke er i overensstemmelse med Raadets direktiv 85/337/EOEF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige projekters indvirkning paa miljoeet, for saa vidt angaar den overgangsbestemmelse, som er indfoert i tysk lovgivning gennemfoerelse af direktivet. Kommissionen indledte derfor en overtraedelsesprocedure mod Tyskland i 1992. Kommissionen indbragte sagen for Domstolen den 20. september 1995. Domstolen har endnu ikke truffet en afgoerelse.

Da sagen endnu ikke er afgjort, har Kommisisonen ikke yderligere bemaerkninger i denne anledning.

Hvis Domstolen afgoer, at Tyskland ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til direktiv 85/337/EOEF, skal Tyskland i overensstemmelse med artikel 171 i EF-traktaten traeffe de noedvendige foranstaltninger for at bringe forholdet i overensstemmelse med Domstolens afgoerelse.

Kommissionen har ikke kendskab til andre tilfaelde, hvor den nationale lovgivning indeholder bestemmelser om overgangsordning for medlemsstater, for saa vidt angaar gennemfoerelsen af direktiv 85/337/EOEF.

(1) EFT C 273 af 18.10.1995, s. 52.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(3) EFT C 273 af 18.10.1995.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3105/98

af Karin Riis-Joergensen (ELDR) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: PVC's miljoemaessige egenskaber i forbindelse med raadsdirektiv KOM(97) 0358

I forbindelse med raadsdirektiv KOM(97) 0358 om udrangerede koeretoejer oenskes det redegjort, hvorledes Kommissionen konkret har sikret sig, at de nyeste data og undersoegelser er lagt til grund for direktivet?

Herunder taenkes specielt paa oplysningen i direktivet om, at 1 kg PVC-affald giver anledning til dannelsen af 2-5 kg roegrenseprodukt. Det er i Danmark blevet kendt, at den danske miljoestyrelse har begaaet en fejl i deres beregninger vedroerende maengden af roegrenseproduktet. Det er denne undersoegelse i Kommissionen i dens svar P-1524/98(1) refererer til.

Kan Kommissionen derfor paa denne baggrund konkret redegoere for, hvilke beregninger der ligger til grund for dens oplysninger om roegrenseproduktet i forbindelse med raadsdirektiv KOM(97) 0358?

Vil Kommissionen i oevrigt redegoere for, at man har absolut sikkerhed for, at den samlede miljoebelastning mindskes, ved at man erstatter PVC med et hvilket som helst andet materiale? Her taenkes som eksempel paa bilens oegede energiforbrug ved at erstatte PVC med et tungere materiale.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(16. november 1998)

For saa vidt angaar den generelle metode og det igangvaerende arbejde vedroerende styring af PVC-affald (polyvinylchlorid), henvises det aerede medlem til det svar, Kommissionen gav paa hendes skriftlige forespoergsel E-1524/98(2).

Vedroerende navnlig forbraending af PVC er man i faerd med at udarbejde en undersoegelse om problemet med maengde og farlighed af de restprodukter, der fremkommer ved forbraending af PVC, da PVC er den eneste form for plastik, der ved forbraending skaber saltsyre. Denne undersoegelse vil blive anvendt som analyseelement i den danske undersoegelse, som det aerede medlem naevnte.

Undersoegelsen daekker samtlige typer forbraendingsanlaeg, som bruges i Faellesskabet. I forbindelse med toerbehandling af forbraendingsgasser fra forbraendingsanlaeg opstaar der ved neutraliseringen restprodukter, som er letoploeselige og klassificeres som farlige, isaer kalciumchlorid forurenet af tungmetaller. Paa grund af kravene til emissioner fra forbraendingsanlaeg opstaar der ved forbraending af PVC, naar dette sker ved toerbehandling, mindst samme maengde restprodukter. Den igangvaerende undersoegelse vil klarlaegge maengde og grad af farlighed af de restprodukter, der dannes ved alle former for forbraendingsanlaeg, der behandler roeggas, hvad enten der er tale om toer, fugtig, halvfugtig eller halvtoer behandling.

Vedroerende erstatning af PVC i koeretoejer, som det aerede medlem naevner, medfoerer denne operation ikke noedvendigvis en betydelig stigning i koeretoejernes vaegt, da PVC kan erstattes med andre plastikprodukter.

(1) EFT C 31 af 5.2.1999, s. 51.

(2) EFT C 31 af 5.2.1999, s. 51.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3384/98

af Fernando Fernández Martín (PPE) til Kommissionen

(9. november 1998)

Om: Lukning af affaldsforbraendingsanlaeg paa De Kanariske OEer

Faellesskabets bestemmelser om anlaeg til forbraending af fast affald indeholder en raekke krav og betingelser, bl.a. om maksimale graenser for udslip af forurenende gasser i atmosfaeren.

Kommissionen har allerede meddelt Spanien, at det skal lukke tre forbraendingsanlaeg paa Isla de La Palma (De Kanariske OEer), to i Mazo-kommune og et i Barlovento-kommune.

Til trods for at der gaaet en rum tid, siden Kommissionen afsendte sin henvendelse, kan man med det blotte oeje paa stedet konstatere, at situationen er uaendret, og at de ansvarlige myndigheder, dvs. regionalstyret paa De Kanariske OEer og La Palmas faellesrepraesentation (cabildo) ikke har taget noget skridt overhovedet til at afhjaelpe denne situation.

Hvad vil Kommissionen goere, og hvornaar vil den gennemfoere foranstaltninger svarende til, at der indledes en traktatsbrudsprocedure?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(8. december 1998)

Kommissionen har indledt en overtraedelsesprocedure i medfoer af artikel 169 i EF-traktaten mod Spanien paa grund af de forhold, det aerede medlem omtaler. I forbindelse hermed har Kommissionen sendt en begrundet udtalelse til denne medlemsstat.

Svaret fra de spanske myndigheder paa denne begrundede udtalelse er netop tilgaaet Kommissionen. Den er for oejeblikket i gang med at gennemgaa det.

Saafremt Kommissionen maatte skoenne, at svaret fra de spanske myndigheder paa den begrundede udtalelse er utilstraekkeligt, kan den se sig noedsaget til at indbringe sagen for Domstolen med henblik paa at fastslaa, om der er tale om misligholdelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2550/98

af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Beskyttelse mod asbest

Hvilke medlemsstater blokerer i Raadet for vedtagelse af lovgivningsmaessige foranstaltninger om beskyttelse af personer mod asbest?

Ligger Kommissionen inde med tal for, hvor mange doedsfald der i de senere aar er blevet foraarsaget af indaanding af asbest paa arbejdspladsen i de enkelte medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(5. november 1998)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa foelgende skriftlige forespoergsler P-1451/98 fra Skinner(1), E-1742/98 fra Whitehead(2), E-1950/98 fra Pollack(3), E-2736/98 fra Oddy(4) og P-2972/98 fra Skinner(5) vedroerende faellesskabslovgivningen og de tiltag, der er under forberedelse, i forbindelse med beskyttelse dels af arbejdstageres dels af befolkningens helbred mod sundhedsskadelige virkninger foraarsaget af asbest.

Kommissionen er ikke i besiddelse af saadanne statistiske oplysninger. I forbindelse med harmoniseringen af statistisk materiale vedroerende sundhed og sikkerhed paa arbejdspladsen, herunder navnlig erhvervssygdomme (EODS projekt), har Kommissionen ivaerksat et pilotprojekt om mulighederne for at faa udarbejdet sammenlignelige data i forbindelse med konstaterede tilfaelde af erhvervssygdomme. Der er indsamlet data for referenceaaret 1995 inden for 31 emner valgt ud fra den europaeiske liste over erhvervssygdomme, der ogsaa omfatter asbestose, mesoteliom, der opstaar ved indaanding af asbestfibre, samt komplikationer i forbindelse med asbestose i form af kraeft i bronkierne. Der blev i alt registreret 6 698 tilfaelde af erhvervssygdomme i Faellesskabet i 1995, der kan relateres til asbestose. Denne database fra Eurostat indeholder imidlertid ingen oplysninger om, hvor mange af disse sygdomstilfaelde der ender med doedsfald.

(1) EFT C 13 af 18.1.1999, s. 34.

(2) EFT C 13 af 18.1.1999, s. 75.

(3) EFT C 13 af 18.1.1999, s. 123.

(4) EFT C 135 af 14.5.1999, s. 108.

(5) Se side 64.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3245/98

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(28. oktober 1998)

Om: Aromaterapi

Paa baggrund af de igangvaerende forhandlinger om urtemedicin med henblik paa at indfoere en strengere regulering af denne sektor, bedes Kommissionen oplyse, hvilke overvejelser den har gjort sig vedroerende de mulige indvirkninger paa aromaterapisektoren? Er Kommissionen klar over, at aromaterapisektoren kunne paavirkes negativt af foranstaltningerne saasom en begraensning af salget af aeteriske olier udelukkende til apoteker og/eller praktiserende laeger? Vil Kommissionen ogsaa sikre, at aromaterapisektoren er repraesenteret i de relevante komiteer, saaledes at den ikke udelukkes under forhandlingerne om en strengere regulering?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(25. november 1998)

Kommissionen er ikke bekendt med lovgivningsinitiativer eller forslag, som direkte beroerer aromaterapisektoren. Bestemmelserne vedroerende distribution af essentielle olier til forbrugeren falder ind under medlemsstaternes kompetence, og det er derfor den nationale lovgivning, som regulerer salget af disse produkter.

Nogle produkter, der anvendes inden for aromaterapi, falder muligvis ind under definitionen paa laegemidler, som fastsat i artikel 1 i direktiv 65/65/EOEF af 26. januar 1965 om indbyrdes tilnaermelse af lovgivning om laegemidler(1). Hvis disse praeparater fremstilles industrielt, kan de kun markedsfoeres, hvis der er udstedt en markedsfoeringstilladelse i henhold til EU-lovgivningen om laegemidler. "De igangvaerende forhandlinger om urtemedin", som det aerede medlem henviser til, drejer sig hovedsagelig om spoergsmaalet om, hvor vidt kravene om bevis for et laegemiddels kvalitet, sikkerhed og effekt boer gaelde tilsvarende for urtemedicin som for ethvert andet laegemiddel.

Hvis Kommissionen - i fremtiden- skulle beslutte at fremsaette et specifikt forslag vedroerende ovennaevnte spoergsmaal, vil den soerge for en bred hoering af alle interesserede parter.

(1) EFT L 22 af 9.2.1965.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3216/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. oktober 1998)

Om: Overtraedelsesprocedure mod Graekenland for manglende gennemfoerelse af direktiv 96/42/EF

I Kommissionens femtende beretning om kontrollen med gennemfoerelsen af faellesskabsretten - 1997 hedder det, at der er indledt overtraedelsesprocedure mod Graekenland for manglende gennemfoerelse af direktiv 96/42/EF om beskatning af blomsterdyrkningsprodukter.

Kan Kommissionen derfor oplyse:

1. Hvad bestaar Graekenlands overtraedelse rent konkret af?

2. Hvad gaar Kommissionens argumenter ud paa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. december 1998)

I overensstemmelse med artikel 2 i Raadets direktiv 96/42/EF af 25. juni 1996 om aendring af direktiv 77/388/EOEF om det faelles mervaerdiafgiftssystem(1) skal medlemsstaterne underrette Kommissionen om de bestemmelser i national ret, de vedtager vedroerende nedsat momssats for blomsterdyrkningsprodukter og leveringer af braende.

Graekenland anvendte den nedsatte sats paa afskaarne blomster og andre blomsterdyrkningsprodukter samt paa braende allerede inden tekstens vedtagelse. Det skal dog i overensstemmelse med foernaevnte direktivs bestemmelser opfylde forpligtelsen til at anmelde foranstaltningen til Kommissionen, selv om der ikke skal traeffes nye foranstaltninger.

Graekenland har imidlertid ikke underrettet Kommissionen om foranstaltninger til gennemfoerelse af direktiv 96/42/EF.

(1) EFT L 170 af 9.7.1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3100/98

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) og Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Problemer i forbindelse med oplagring af hoejradioaktivt affald fra hoejfluxreaktoren i Petten

Provinsen Zeeland i Nederlandene har anket den tilladelse, Covra i Borssele har faaet til opfoerelse af en bygning til oplagring af hoejradioaktivt affald, til Raad van State (statsraadet). Provinsens klage er rettet mod tilladelsen til midlertidig oplagring af hoejradioaktivt affald fra hoejfluxreaktoren (HFR) i Petten i beholdere i de eksisterende lagerfaciliteter, indtil den nye lagerbygning er faerdig. Provinsen Zeeland er ikke overbevist om sikkerheden i forbindelse med beholderne.

1. Er Kommissionen orienteret om den klage, provinsen Zeeland har indbragt for Raad van State mod tilladelsen til midlertidig oplagring af hoejradioaktivt affald i de eksisterende lagerfaciliteter?

2. Har Kommissionen kendskab til, at lagerkapaciteten i forbindelse med HFR-reaktoren i Petten sandsynligvis vil vaere fuldt udnyttet ved aarets udgang?

3. Har Kommissionen overvejet muligheden af, at Raad van State giver provinsen Zeeland medhold og suspenderer tilladelsen? Hvor skal affaldet fra Petten i givet fald oplagres?

4. Hvilke finansielle foelgevirkninger vil en eventuel lukning af reaktoren i Petten have, og hvilke foelger vil dette faa for forskningsaktiviteterne dér, saerlig for saa vidt angaar Boron Neutron Capture Therapy Facility (BNCT)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(21. december 1998)

Kommissionen har kendskab til indsigelsen mod at tillade midlertidig oplagring af brugt kernebraendsel i bestaaende anlaeg i "Centrale organisatie voor radioactief afval", Nederlandene (COVRA). Den midlertidige oplagring er en del af den kontrakt mellem COVRA og Kommissionen, som de indgik i 1996, og som har til formaal at loese problemet med den begraensede lagerkapacitet, der resterer i Petten.

For oejeblikket overvejes forskellige muligheder for at loese problemet med oplagringen af bestraalet kernebraendsel, bl.a.:

- COVRA kontrakten om den midlertidige oplagring af det brugte kernebraendsel,

- en mulig omorganisering af lagringen af det brugte kernebraendsel i reaktorbassinet droeftes stadig.

Som angivet ovenfor findes der tekniske loesninger til oplagring af brugt kernebraendsel. Nedlukningen af hoejfluxreaktoren (HFR) vil faa drastiske foelger for leveringen af radiofarmaka til hospitaler og laegecentre, eftersom HFR-produktionen daekker mere end 50 % af Faellesskabets efterspoergsel. Nedlukningen af reaktoren vil naturligvis ogsaa indebaere, at bor-neutron-indfangningsterapi-projektet maa afbrydes.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3502/98

af Esko Seppaenen (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. november 1998)

Om: Wassenaar-udvalget

I EU arbejder det saakaldte Wassenaar-udvalg, der ifoelge oplysninger bl.a. beskaeftiger sig med kryptering, dvs. kodning af informtioner. Udvalgets sekretariat findes i Wien. Hvilke opgaver beskaeftiger udvalget sig med, hvilken status har det i EU, og hvordan vil de krypteringsplaner, der med stoerste sandsynlighed har vaeret fremme, blive behandlet i EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(3. december 1998)

Wassenaar-arrangementet er afloeseren til koordinationsudvalget for eksport til kommunistiske lande (COCOM). Det blev endeligt ivaerksat med vedtagelsen af en raekke "indledende elementer" i juli 1996 af 33 stiftende medlemmer, herunder De Forenede Stater, Rusland og alle Unionens medlemsstater, og det beskaeftiger sig med eksportkontrol og informationsudveksling vedroerende produkter med dobbelt anvendelsesformaal og konventionelle vaaben. Faellesskabet er som saadant ikke part i arrangementet.

Blandt de af Wassenaar-arangementet omfattede elementer kan naevnes krypteringsprodukter. Hele Wassenaar-listen over produkter med dobbelt anvendelsesformaal er indarbejdet i Unionens liste over kontrollerede produkter med dobbelt anvendelsesformaal (Raadets afgoerelse 942/94/FUSP af 19. december 1994 om en faelles aktion vedtaget af Raadet paa basis af artikel J.3 i traktaten om Den Europaeiske Union vedroerende kontrol med udfoerslen af varer med dobbelt anvendelsesformaal fra Faellesskabet(1), siden aendret), og krypteringsprodukter, der findes paa Wassenaar-listen, er derfor ogsaa genstand for kontrol, naar de eksporteres fra Faellesskabet. Alle aendringer med hensyn til kontrol i Wassenaar-sammenhaeng (f.eks. at visse produkter ikke laengere undergives kontrol) foerer til tilsvarende aendringer af Unionens liste.

Arrangementet styres af et fast sekretariat, der er baseret i Wien. Se web-side www.wassenaar.org med henblik paa naermere oplysninger om, hvordan arrangementet fungerer.

(1) EFT L 367 af 31.12.1994.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2720/98

af Leonie van Bladel (UPE) til Raadet

(1. september 1998)

Om: Eksklusion af den marokkanske systemkritiker Ibrahim Serfaty

1. Har Raadet kendskab til, at den marokkanske regering har naegtet den marokkanske systemkritiker Ibrahim Serfaty, der allerede har levet syv aar i eksil i Frankrig, og som var faengslet i over 10 aar i Marokko, at vende tilbage til Marokko?

2. Er Raadet rede til at fordoemme den marokkanske regerings udvisningsordre fra 1991 og opfordre den til at lade Ibrahim Serfaty vende tilbage til Marokko og at bekraefte hans borgerlige rettigheder i Marokko?

3. Hvilke foranstaltninger mener Raadet, at det kan indlede som et led i Euro-Middelhavsaftalen, saafremt den marokkanske regering fortsat naegter at lade Serfaty rejse ind i Marokko og at give ham hans borgerlige rettigheder i Marokko tilbage?

Svar

(18./19. januar 1999)

Raadet er ligesom det aerede medlem bekymret over den marokkanske systemkritiker Ibrahim Serfatys skaebne.

Raadet erindrer om, at Marokko har ratificeret den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, hvori det i artikel 12 hedder, at "ingen vilkaarligt maa beroeves retten til at indrejse i sit eget land".

Raadet erkender, at menneskerettighedsspoergsmaalene bliver stadig mere fremtraedende i den offentlige debat i Marokko, som understoettes af de mange forskellige marokkanske ikke-statslige organisationer og deres virksomhed. Denne offentlige debat er utvivlsomt et tegn paa fremskridt og lover godt for en fremtidig konkret indsats.

Raadet foeler sig opmuntret over, at Kongeriget Marokkos nye regering er villig til at behandle spoergsmaal om menneskerettigheder og demokrati og til at fortsaette den oekonomiske reformproces. Denne vilje fremgaar af de seneste beslutninger angaaende politiske fanger og forsvundne personer, som er blevet offentliggjort af det marokkanske Raadgivende Raad vedroerende Menneskerettigheder. Raadet noterer sig ogsaa den indsats, der med stoette fra EU gennem Meda-programmet goeres for at reformere det marokkanske rets- og strafferetssystem, selv om indsatsen endnu er utilstraekkelig.

Det forventes, at associeringsaftalen med Marokko traeder i kraft snarest. Der erindres om, at det klart fastsaettes i denne aftale, at overholdelse af menneskerettighederne og de demokratiske principper udgoer et vaesentligt element i aftalen.

Aftalen omfatter i oevrigt i de afsluttende bestemmelser en klausul om ikke-gennemfoerelse, ifoelge hvilken en part kan traeffe passende foranstaltninger, hvis den finder, at den anden part har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til aftalen, og dette kan ske uden forudgaaende konsultation i saerligt hastende tilfaelde.

Paa baggrund heraf vil EU fortsat arbejde naert sammen med Marokko dels bilateralt med henblik paa at droefte enkeltstaaende sager dels inden for rammerne af Barcelona-processen med sigte paa at fremme virkeliggoerelsen af stadige fremskridt paa menneskerettighedsomraadet, og endvidere at styrke demokratiet og udviklingen af det civile samfund generelt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-4032/98

af Stanislaw Tillich (PPE) til Kommissionen

(22. december 1998)

Om: PHARE/graenseoverskridende samarbejde

Kan Kommissionen oplyse, hvilke kriterier der laegges til grund ved anvendelsen i modtagerlandene af midler fra konto B7-502 i budgettet?

Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvor store beloeb de enkelte lande har modtaget og til hvilke graenseregioner (i perioden 1995-1998), og hvordan budgetplanerne for 1999 ser ud?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(8. januar 1999)

Et skema med de oenskede oplysninger sendes direkte til det aerede medlem og Parlamentets generalsekretariat.