ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1109/97 af Giuseppe Rauti (NI) til Kommissionen (24. marts 1997)

Om: Dyrplageri som foelge af fremstillingen af grundprodukter til laegemidler

Paa grundlag af en rystende dokumentation, der er offentliggjort af »Impronte«, som er det officielle blad for den italienske sammenslutning mod dyreforsoeg (LAV), bedes Kommissionen oplyse, om den har haft mulighed for at foelge de »teknikker«, der anvendes i laboratoriet Wieth-Ayerst i USA, hvor et multinationalt firma producerer og eksporterer »Premarin« til hele verden. Dette laegemiddel udvindes ifoelge »Impronte« fra oktober 1996 fra ca. 75.000 hopper i saerlige farme i USA og Canada, hvor dyrene tvinges til at »producere« urin ved hjaelp af torturmetoder, ogsaa fordi fremgangsmaaden for indsamling af urinen medfoerer dybe saar i huden, og man begraenser tilfoerslen af drikkevand for at opnaa en mere oestrogenholdig urin (22 liter vand pr. dag i stedet for de 40/50, der er noedvendige). Det fremgaar yderligere, at de foel, der overlever, paa et senere tidspunkt sendes til saerlige opfedningscentre, og at deres koed senere saelges til Europa.

Kan Kommissionen paa denne baggrund oplyse, om den kan og vil intervenere mod firmaet Wieth-Ayerst, i det mindste hvad angaar dets »aktiviteter« i Den Europaeiske Unions lande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (2. maj 1997)

Da Kommissionen ikke raader over oplysninger, som kan bekraefte, at der findes bedrifter i EU, hvor urin indsamles fra draegtige hopper med henblik paa produktion af det af det aerede medlem naevnte laegemiddel, har den ingen mulighed for at gribe ind.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1456/97 af Giovanni Burtone (PPE) til Kommissionen (23. april 1997)

Om: Forenelighed mellem forordning (EOEF) nr. 2078/92 og forordning (EOEF) nr. 2080/92

En landbruger har nydt godt af de praemier, der er naevnt i forordning (EOEF) nr. 2078/92. ((EFT L 215 af 30.7.1992, s. 85.)).

Da forordning (EOEF) nr. 2080/92 ((EFT L 215 af 30.7.1992, s. 96.)) blev indfoert, fremsatte samme landbruger et projekt om skovplantning, som omfattede to landbrugsarealer (korn og graes), der allerede modtog stoette fra ovennaevnte forordning (EOEF) nr. 2078/92.

Kan Kommissionen oplyse:

1. om der er uforenelighed mellem disse to forordninger, og om den paagaeldende landbruger i det saerlige tilfaelde kan nyde godt af begge former for finansiel stoette?

2. om bestemmelsen i forordning 746/96 (sidste afsnit af artikel 13) i alle tilfaelde goer det muligt at overvinde en eventuel uoverensstemmelse mellem de to ovennaevnte forordninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne ved Franz Fischler (28. maj 1997)

I artikel 10, stk. 1, foerste afsnit, i forordning (EF) nr. 746/96 om gennemfoerelsesbestemmelser til forordning (EOEF) nr. 2078/92 er det udtrykkeligt fastsat, at »for samme forpligtelse kan der ikke ske udbetaling i medfoer af saavel forordning (EOEF) nr. 2078/92 som en anden EF-stoetteordning«. For saa vidt der findes betingelser for komplementaritet og forenelighed mellem de forskellige forpligtelser, tillader stk. 2 dog en kombination af de forskellige stoetteformer, der er fastsat i forbindelse med ovennaevnte forordning, og andre EF-stoetteformer. Samtidig med at det praeciseres, at en saadan kombination skal tages i betragtning ved fastsaettelsen af stoetten, udelukker sidste afsnit i naevnte stykke dog en kumulering af stoette mellem en stoette til langvarig jordudtagning som fastsat i forordning (EOEF) nr. 2078/92 (jf. artikel 2, stk. 1, litra f)) og en godtgoerelse for indkomsttab i forbindelse med skovrejsning i henhold til forordning (EOEF) nr. 2080/92.

I artikel 13, sidste stykke, i forordning (EF) nr. 746/96 siges der ikke noget om forenelighed mellem de to paagaeldende forordninger, men bestemmelsen indeholder betingelserne for aendring af en forpligtelse efter forordning (EOEF) nr. 2078/92 til en skovrejsningsforpligtelse efter forordning (EOEF) nr. 2080/92. I tilfaelde af en saadan aendring har stoettemodtageren ikke pligt til at tilbagebetale den stoette, der er modtaget efter forpligtelsen i forordning (EOEF) nr. 2078/92.

I betragtning af det foregaaende er det klart, at forenelighed mellem de to forordninger ikke udtrykkeligt er udelukket, men at der skal tages hensyn til de generelle og specifikke betingelser for kombination af de stoetteformer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 746/96.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1990/97 af Caroline JACKSON til Kommissionen. Oplysninger vedrørende størrelsen af EF- støtte til County of Wiltshire siden juni 1994



EF-Tidende nr. C 391 af 23/12/1997 s. 0148



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1990/97 af Caroline Jackson (PPE) til Kommissionen (30. maj 1997) Om: Oplysninger vedroerende stoerrelsen af EF-stoette til County of Wiltshire siden juni 1994 Kan Kommissionen oplyse, hvor stor faellesskabsstoette der i alt er tildelt County of Wiltshire i Det Forenede Kongerige siden juni 1994 under: 1. Den Europaeiske Socialfond? 2. det fjerde rammeprogram for forskning? 3. faellesskabsprogrammer paa miljoe- og energiomraaderne? 4. EUGFL, udviklingssektionen og garantisektionen? 5. andre faellesskabsprogrammer? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (27. juni 1997) Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0903/97 af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen (5. marts 1997)

Om: De miljoe- og sundhedsmaessige konsekvenser af dyreaffald

Hvad foretager Kommissionen for at vurdere de miljoe- og sundhedsmaessige konsekvenser af forbraending og oplagring af dyreaffald?

Yder Kommissionen stoette til forskning paa omraadet?

Hvad foretager Kommissionen for at samordne forskningsindsatsen i medlemsstaterne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (11. april 1997)

Direktiv 85/337/EOEF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet (VVM-direktivet ((EFT L 175 af 5.7.1985. ))) indeholder bestemmelser om obligatorisk miljoevurdering af aktiviteter, der er anfoert i bilag I til direktivet. Affaldsbortskaffelsesanlaeg til forbraending, kemisk behandling eller deponering af giftigt og farligt affald er anfoert i bilag I og skal foelgelig underkastes en VVM i alle tilfaelde. Direktiv 97/117/EF ((EFT L 73 af 14.3.1997. )), der aendrer direktiv 85/337/EOEF, udvider de pligtige VVM-aktiviteter i bilag I betydeligt og kraever, ud over det oprindelige direktiv, VVM af affaldsbortskaffelsesanlaeg til forbraending eller kemisk behandling af ikke-farligt affald med en kapacitet paa over 100 t pr. dag.

I henhold til artikel 4 i direktiv 75/442/EOEF ((EFT L 194 af 25.7.1975. )), som aendret ved direktiv 91/156/EOEF ((EFT L 78 af 26.3.1991. )) om affald, skal medlemsstaterne traeffe de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at affald genvindes eller bortskaffes uden at skade menneskers sundhed og uden at anvende processer eller metoder, der maatte beskadige miljoeet, og navnlig uden risiko for vand, luft, jordbund og dyr og planter; uden at foraarsage gener saasom stoej eller lugte, og uden at oedelaegge landskabet eller steder af saerlig interesse.

Lovgivningen for animalsk affald, der indeholder patogener, er direktiv 90/667/EOEF ((EFT L 363 af 27.12.1990. )) med de sundhedsmaessige bestemmelser for bortskaffelse, forarbejdning og afsaetning af animalsk affald og for beskyttelse mod forekomst af patogener i foder fremstillet af dyr eller fisk og aendring af direktiv 90/425/EOEF ((EFT L 224 af 18.8.1990. )).

Med hensyn til forskning paa dette omraade er der inden for rammerne af programmet for landbrug og agroindustri (AIR) blevet stoettet nogle projekter, og det igangvaerende saerprogram for forskning og teknologisk udvikling samt demonstration inden for landbrug - FAIR-programmet. Disse forskningsprojekter drejer sig om behandling af udledninger fra landbrug og affald fra agroindustrien med henblik paa at reducere miljoevirkningerne og forbedre udnyttelsen af saadant affald.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0653/97 af Felipe Camisón Asensio (PPE) til Kommissionen (6. marts 1997)

Om: Sundhed og mobiltelefoner

Hvad er baggrunden for Kommissionens beslutning om at ivaerksatte en plan for mere dybtgaaende undersoegelser af de sundhedsmaessige aspekter ved brugen af mobiltelefoner?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (25. april 1997)

Der har koert en offentlig debat om de mulige sundhedsmaessige virkninger af brugen af mobiltelefoner. Fra tid til anden har debatten faaet yderligere naering, naar medierne - isaer i USA, men i stigende grad ogsaa i Europa - har rettet opmaerksomheden mod emnet, og naar forskningsresultater er blevet offentliggjort, ofte loesrevet fra deres sammenhaeng. I groenbogen ((KOM(94) 145 )) om en faelles strategi for mobil- og personkommunikation blev det derfor foreslaaet, at der ivaerksaettes yderligere forskning i de mulige sundhedsmaessige virkninger af brugen af mobiltelefoner. Under hoeringen af groenbogen blev det bekraeftet, at der er behov for yderligere undersoegelser.

Kommissionen besluttede derfor den 5. oktober 1995 at give en tvaerfaglig gruppe af uafhaengige eksperter til opgave at undersoege, om brugen af mobiltelefoner kan udgoere en sundhedsrisiko, samt fremsaette passende forslag om yderligere forskning paa dette omraade. I september 1996 rapporterede gruppen, at der i de foreliggende undersoegelser og den eksisterende litteratur ikke er paavist nogen forhoejet sundhedsrisiko. Gruppen konkluderede imidlertid ogsaa, at oplysningerne er sparsomme og utilstraekkelige til at drage en endelig konklusion, og bekraeftede, at der er behov for yderligere forskning, isaer i de atermiske virkninger. Gruppen foreslog en ramme for et forskningsprogram af en varighed paa 5 aar.

Kommissionen er i faerd med at undersoege naermere, hvilken form et saadant fremtidigt program skal have.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1526/97 af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen (5. maj 1997)

Om: Ulve i Norditalien

Kan Kommissionen bekraefte, at der i den norditalienske provins Emilia Romagna paa Den Europaeiske Unions bekostning udsaettes levende faar og/eller lam som byttedyr for ulve for derved at stimulere disse ulves jagtinstinkt? (se Eindhovens Dagblad af 29. marts 1997).

Kan Kommissionen bekraefte, at der til denne fodring er afsat et beloeb svarende til HFL 320.000?

Hvilken europaeisk maalsaetning fremmes ved denne stoette og fra hvilken konto paa Unionens budget stammer dette beloeb?

Er der tale om naturlige ulveflokke eller om ulve, der specielt er foert tilbage til naturen og kan Kommissionen oplyse, om den paa nogen maade er inddraget i udsaetningen af disse ulve?

Er dette ikke en yderst grufuld fremgangsmaade, som har intet at goere med naturens love og mener Kommissionen ikke, at det ville vaere bedre at lade disse ulve selv soege deres foede eller at flytte disse ulveflokke til et andet sted, hvor de kan foelge deres jagtinstinkt efter naturens love?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (24. juni 1997)

LIFE-Naturprojektet »Azioni di conservazione del lupo in sei siti S.I.C. del Parco Regionale dell'Alto Appennino Reggiano« blev finansieret i 1996. Det sigter mod beskyttelse af ulve, der er en hoejt prioriteret art anfoert i bilag I til Raadets direktiv 92/43/EOEF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter ((EFT L 206 af 22.7.1992. )).

Projektet blev forelagt af den lokale parkmyndighed under overvaagning af den regionale regering i Emilia-Romagna, miljoekontoret. Sidstnaevnte kontor samfinansierer projektet.

Projektet blev ivaerksat af de lokale myndigheder for at afproeve en ny kompensationsordning, der skulle muliggoere en hurtigere reaktion og stoerre inddragelse af lokale avlere i parkomraadet. Foranstaltningen gaar ud paa at koebe levende faar og lam, der skal anvendes som direkte kompensation for tab af dyr, som lokale avlere maatte lide som foelge af ulve i parkomraadet. De indkoebte faar og lam opbevares hos lokale avlere og anvendes, naar der er behov for kompensation. Disse dyr vil bestemt ikke blive sat fri i naturen som lokkemad, men vil blive integreret i avlerens flok.

Med hensyn til det finansielle aspekt er der blevet afsat omkring 10 000 ECU til den ovenfor beskrevne foranstaltning. Kun 45% af dette beloeb daekkes af Faellesskabet.

Projektet finansieres inden for rammerne af Life-forordningen (Raadets forordning 1973/92, som aendret ved Raadets forordning 1404/96 ((EFT L 181 af 20.7.1996 og EFT L 206 af 22.7.1992. ))). Beloebet er afsat paa budgetkonto B4-3200.

De seneste oplysninger peger paa, at der lever 10-35 ulve i parken i fem flokke paa hver 2-7 ulve. Der er ikke specielt blevet udsat dyr enkeltvis.

I betragtning af foranstaltningens eksperimentelle art vil Kommissionen noeje overvaage resultaterne heraf.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1854/97 af Joaquín Sisó Cruellas (PPE) til Kommissionen (30. maj 1997)

Om: Stoette til Ramón J. Sender-gymnasiet i Fraga

Den 30. oktober 1996 indsendte gymnasiet »Instituto de Educación Secundaria y Bachillerato Ramón J. Sender« i Fraga (Aragón, Spanien) en ansoegning til Den Europaeiske Union om stoette fra underprogrammet LINGUA, der er en del af SOCRATES-programmet, naermere bestemt Aktion E - Faelles uddannelsesprojekter med henblik paa sproguddannelse. Formaalet med denne ansoegning var at faa stoette til at gennemfoere en skoleudveksling med Fabio Besta-gymnasiet i den italienske by Ragusa paa Sicilien, idet de to skoler deltager i et historisk forskningsprojekt om sproglige, kulturelle og historiske baand og forbindelser mellem Aragón, Cataluña og Sicilien paa baggrund af deres tilhoersforhold til Kongeriget Aragón med titlen »Spor af Kongeriget Aragón i Grevskabet Modica paa Sicilien«. I starten var det planen, at eleverne fra Fraga skulle rejse i april maaned, efter at de italienske elever havde besoegt dem i marts, men da skolen alligevel ikke modtog den stoette, man havde soegt om, saa man sig noedsaget til at udsaette rejsen, hvilket har medfoert stor forargelse, naar nu den italienske skole havde faaet stoette, og det drejede sig om det samme projekt.

Kan Kommissionen oplyse om aarsagerne til, at Ramón J. Sender-gymnasiet i Fraga er blevet naegtet denne stoette, mens der er blevet ydet stoette til Fabio Besta-skolen i Ragusa, naar nu de to arbejder med samme projekt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (25. juni 1997)

LINGUA-aktion E (faelles uddannelsesprojekter med henblik paa sproguddannelse), der gennemfoeres som led i SOCRATES-programmet, er en decentraliseret aktion. Beslutninger vedroerende tildeling af stoette traeffes inden for de budgetmaessige rammer af de kompetente nationale organer i de enkelte medlemsstater. Udvaelgelseskriterierne opstilles paa europaeisk niveau og suppleres om noedvendigt med nationale prioriteter.

I dette specielle tilfaelde var det nationale spanske organ som foelge af budgetmaessige begraensninger kun i stand til at godkende 79 projekter og saa sig noedsaget til at saette 59 paa en reserveliste.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1243/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (8. april 1997)

Om: Utilstraekkelig kontrol inden for kernekraft

Ved en naermere undersoegelse viser det sig, at straalingsbeskyttelsen af de eksterne medarbejdere, dvs. hjaelpepersonalet, inden for den nukleare sektor giver anledning til bekymring. De laegelige attester udfaerdiges af et autoriseret personale, der meget ofte er forskelligt fra aar til aar, og hvis oplysninger kommer sent frem, hvilket goer det umuligt for den behandlende laege at finde en noejagtig opgoerelse over den straalingsmaengde, som medarbejdere i kernesektoren har vaeret udsat for.

1. Vil Kommissionen tage initiativ til et direktiv, der skal beskytte medarbejderne ved kernekraftanlaeg og forbyde, at statslige instanser overdrager befoejelser til servicevirksomheder inden for straalingsbeskyttelse?

2. Vil Kommissionen tage initiativ til et direktiv, hvorefter de forskellige virksomheder, der tager sig af vedligeholdelsesopgaver inden for kernekraftsektoren, skal opfoeres i saerlige registre?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-1243/97 og E-1256/97 (16. maj 1997)

De grundlaeggende principper for beskyttelse af arbejdstagere, der i deres arbejde er udsat for ioniserende straaling, fremgaar af Raadets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsaettelse af grundlaeggende sikkerheds-normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er forbundet med ioniserende straaling ((EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1. )). Dette direktiv skal traede i kraft inden den 13. maj 2000 og bl.a. erstatte direktiv 80/836/Euratom ((EFT L 246 af 17.9.1980, s. 1. )) om de grundlaeggende normer for beskyttelse, som stadigvaek danner retsgrundlaget for den nugaeldende nationale straalingsbeskyttelseslovgivning.

I erkendelse af den saerlige situation for arbejdstagere, der er udsat for straaling under arbejdet, men som ikke er fast ansat ved et kernekraftanlaeg, vedtog Raadet direktiv 90/641/Euratom ((EFT L 349 af 13.12.1990, s. 21. )) om straalebeskyttelse af eksterne arbejdstagere, der udsaettes for risici for ioniserende straaling under deres arbejde i et kontrolleret omraade. Dette direktiv er baseret paa behovet for at have en helt klar definition af forpligtelserne for eksterne virksomheder og anlaeg med hensyn til de saerlige arbejdsvilkaar, der goer sig gaeldende for eksterne arbejdstagere, uden at dette dog maa paavirke den indsats, de selv skal goere for at beskytte sig.

Baade direktivet om grundlaeggende sikkerhedsnormer og det supplerende direktiv om eksterne arbejdstagere forpligter medlemsstaterne til at etablere fyldestgoerende radio-logiske overvaagningssystemer, herunder individuelle laegejournaler og dosisregistreringer

Kommissionen har taget mange initiativer og vil fortsat udfolde alle taenkelige bestraebelser for at stoette og bistaa medlemsstaterne ved den praktiske gennemfoerelse af de respektive krav for at sikre bedst mulig straalingsbeskyttelse af alle arbejdstagere, der er udsat for ioniserende straaling i deres arbejde.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0584/97 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Raadet (25. februar 1997)

Om: Forfoelgelse af medlemmer af oppositionen i Albanien

Paa opfordring af den albanske regering har retsmyndighederne rejst anklage mod oppositionslederne fra Socialistpartiet, Recet Meydani, Det Socialdemokratiske Parti, Skenter Ginusi, Det Demokratiske Allianceparti, Arben Imami, og andre partiledere for at vaere direkte ansvarlige for de voldsomme begivenheder, der fandt sted efter det ulovlige banksystems sammenbrud, en udvikling Den Internationale Valutafond paa forhaand havde advaret den albanske regering mod.

I lyset af landets mangelfulde politiske system - landet staar rent faktisk uden forfatning - og under henvisning til Europa-Parlamentets utallige beslutninger om menneskerettighederne i Albanien og loesladelsen af lederen af Socialistpartiet, Fatos Nano, der til trods for det internationale pres fortsat holdes faengslet, bedes Raadet oplyse, hvilke konkrete foranstaltninger det vil ivaerksaette med henblik paa at standse regimets nye uantagelige forfoelgelser, loesladelse af Fatos Nano samt genindfoerelse af en demokratisk forfatning og de demokratiske frihedsrettigheder i Albanien.

Svar (14. juli 1997)

Raadet ser med tilfredshed, at praesident Berisha den 16. marts 1997 bebudede benaadning af Fatos Nano, da denne sammen med andre fanger var blevet loesladt fra faengslet, efter at den albanske justitsminister havde erklaeret, at deres sikkerhed ikke laengere kunne garanteres paa grund af det anarki, der hersker i landet.

Raadet mener, at dannelsen af en national forsoningsregering har banet vej for en tilbagevenden til et funktionsdygtigt demokrati og en retsstat i Albanien.

Raadet tager aktivt del i bestraebelserne paa at hjaelpe Albanien med at vende tilbage til politisk stabilitet og forberede nye valg i juni og for at genoprette den interne sikkerhed; endvidere hjaelper man med at fremskaffe humanitaer bistand og samarbejder med de internationale finansielle institutioner om at tilvejebringe stoette til mere omfattende oekonomiske reformer.

Disse bestraebelser udfoldes navnlig gennem den internationale raadgivende mission i Albanien, som Raadet har taget initiativ til, og som er oprettet inden for OSCE's koordinerende rammer for at raadgive om humanitaere, oekonomiske, politiske og sikkerhedsrelaterede spoergsmaal. De civile bestraebelser kraever, at der til stadighed samarbejdes og koordineres mellem de international organer saasom Unionen, OSCE og Europaraadet, som hver isaer spiller en rolle inden for deres respektive kompetenceomraade.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1978/97 af Bryan CASSIDY til Kommissionen. Medlemmer af rådgivende udvalg



EF-Tidende nr. C 391 af 23/12/1997 s. 0147



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1978/97 af Bryan Cassidy (PPE) til Kommissionen (9. juni 1997) Om: Medlemmer af raadgivende udvalg I De Europaeiske Faellesskabers Tidende C 14 af 12. april 1997 gav Kommissionen meddelelse om sammensaetningen af udvalgene om: producenter inden for fiskeri andelsforetagender forretningsbanker specialinstitutter for andelskredit handel med fiskerivarer fiskevareindustrier arbejdstagere inden for fiskeri forbrugere. I denne meddelelse blev det imidlertid hverken oplyst, hvilke medlemsstater disse udvalgs medlemmer kommer fra, eller hvilke organisationer de tilhoerer. Vil Kommissionen venligst give de manglende oplysninger? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (25. juli 1997) De oenskede oplysninger sendes direkte til det aerede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1380/97 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (22. april 1997)

Om: Beboelse af ejendom paa De Kanariske OEer

Er Kommissionen klar over, at der paa De Kanariske OEer er blevet vedtaget en lokal lov, som forbyder ejere af fast ejendom paa De Kanariske OEer at tillade venner og familie at bo i deres ejendom, og at en saadan ulovlig beboelse kan resultere i en boede paa flere tusinde engelske pund?

Hvad har Kommissionen taenkt sig at goere for at forhindre, at denne begraensende og urimelige lov bliver taget i brug?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (4. juni 1997)

Det aerede medlem henviser sikkert til lov 7/1995 om turisme, som De Kanariske OEers parlament har vedtaget. Denne lov vedroerer bl.a. leje af fast ejendom til turistformaal. Der staar heri, at saadanne udlejninger skal ske gennem en godkendt turistagent. Ejendomsbesiddere, der ikke overholder denne forpligtelse, kan paalaegges en boede.

Af en analyse af disse bestemmelser i lyset af EF-traktatens artikel 52 (etableringsretten) og artikel 59 (fri udveksling af tjenesteydelser) fremgaar det, at de ikke giver anledning til forskelsbehandling, eftersom de finder anvendelse paa saavel spanske ejendomsbesiddere som ejendomsbesiddere fra de oevrige medlemsstater.

Bestemmelserne er indfoert med henblik paa at beskytte turister i disses egenskab af modtagere af tjenesteydelser.

Domstolen har imidlertid anerkendt, at dette formaal udgoer en uafviselig begrundelse og er i almenhedens interesse. I det foreliggende tilfaelde, hvor udlejningsvirksomhed til turistformaal er af saa stor betydning for De Kanariske OEer, er de foranstaltninger, der gennemfoeres for at opfylde formaalet, saaledes ikke for vidtgaaende.

Det skal dog anfoeres, at da bestemmelserne foerst finder anvendelse fra den 20. juli 1997, vil det foerst fra denne dato vaere muligt at foretage en fuldstaendig vurdering af den nye ordning.

Loven vedroerer kun udlejning og beroerer ikke en ejendomsbesidders mulighed for uden vederlag at lade familie og venner tage ophold. Sidstnaevnte forhold henhoerer direkte under de ejendomsretlige ordninger, som ifoelge bestemmelserne i EF-traktatens artikel 222 henhoerer under medlemsstaternes befoejelser og boer reguleres paa spansk privatretligt plan.