SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2126/99

af Nelly Maes (Verts/ALE) og Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(24. november 1999)

Om: Finansiel støtte til den europæiske olieindustri

Oliesektoren er i fuld bevægelse. Store virksomheder fusionerer. OPEC-aftaler fører ind i mellem til stigninger i olieprisen. I pressen berettes der regelmæssigt om nye oliefelter. Krisen fra 1973 er tilsyneladende definitivt overstået.

I de forløbne to årtier er Kommissionens energipolitik i stadig højere grad blevet koncentreret om tre hovedpunkter:

a) tilstrækkelig energiforsyning,

b) miljøvenlighed og

c) styrkelse af konkurrencepositionen.

1. Har Kommissionen efter oliekrisen i 1973 udarbejdet finansielle støtteforanstaltninger for den europæiske oliesektor?

2. I benægtende fald, har Kommissionen støttet ovennævnte sektor på anden måde? Hvilke initiativer er der i dette tilfælde tale om?

3. I bekræftende fald, kan Kommissionen give en fuldstændig oversigt over den finansielle støtte, som siden 1973 er blevet tildelt den europæiske oliesektor (opdeling efter programmer og virksomheder)?

4. Hvilke grunde anfører Kommissionen for denne finansielle støtte til den europæiske oliesektor?

5. Er Kommissionen af den opfattelse, at finansiel støtte til oliesektoren er i overensstemmelse med foranstaltningerne mod CO2-emissionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio del Valle-Lersundi

(20. december 1999)

Programmer med finansiel støtte til oliesektoren blev oprindelig sat i gang som reaktion på olieprischokket i 1973, da ulemperne ved Fællesskabets afhængighed af Mellemøsten, der stod for 90 % af Fællesskabets olieforsyning, trådte klart frem. Det oprindelige mål var at skabe et finansielt redskab til støtte for en hurtig udvikling af nye innovative teknologier, som kunne sikre, at Nordsøen kunne blive økonomisk udviklet som et olieområde. Den finansielle støtte, der blev udbetalt, skulle betales tilbage, hvis der senere skete en kommerciel udnyttelse, og ca. 30 % af støtten blev betalt tilbage senere.

Siden den finansielle støtte startede i 1975, er der blevet tildelt omkring 750 mio. EUR til oliesektoren til næsten 1 000 forskellige projekter vedrørende forskning, udvikling, demonstration og udbredelse af kendskabet til innovativ teknologi. Den seneste relevante offentliggørelse Thermie Hydrocarbons, sectoral report 1995-1997 (europæisk teknologi til energistyring kulbrinter, sektorrapport 1995-1997), som omfatter alle detaljer både i Thermie-programmet og de tidligere programmer, vil blive sendt direkte til de ærede parlamentsmedlemmer og til Parlamentets Sekretariat. Her forklares baggrunden for en række programmer med finansiel støtte, inden for hvils rammer denne hjælp er blevet givet, ligesom der også gives en omfattende beskrivelse af programmets sigte og mål og nogle eksempler på enkelte projekter.

Disse projekter i oliesektoren dækker et bredt spektrum af aktiviteter, der alle sigter mod det samme brede overordnede mål; en sikker, ren og effektiv udnyttelse, produktion, transport og opbevaring af olieprodukter til en rimelig pris. Oprindeligt sigtede programmet først og fremmest mod en nedsættelse af omkostningerne for at fremme den hjemlige produktion og for at sikre forsyningssikkerheden i Fællesskabet, men målene er blevet bredere, især efter 1990'erne og det almindelige olieprisfald, således at det nu omfatter en styrkelse af konkurrenceevnen, bedre miljøbeskyttelse og øget beskæftigelse.

En væsentlig del af støtten går direkte til forsynings- og servicesektoren, som er relateret til oliebranchen, og som omfatter en lang række små og mellemstore virksomheder, der i EU beskæftiger mellem 350 000 og 500 000 mennesker.

Da Europa fortsat vil være stærkt afhængigt af kulbrintebrændsel i sin energiforsyning inden for en overskuelig fremtid, mener Kommissionen ikke, at en sådan strategi er i modstrid med dens tiltag i forbindelse med CO2-problemer og klimaændringerne. I den seneste indkaldelse af interessetilkendegivelser i juni 1999 blev især miljøbeskyttelsesaspekterne fremhævet, herunder f.eks. en specifik henvisning til mulighederne for genindvinding og reinjektion af CO2. Udviklingen af en stærk fællesskabsbaseret industri lover godt både for Fællesskabet og på længere sigt som teknologioverførsel og industrielt samarbejde, og man opmuntrer aktivt til internationale partnerskaber og anvendelse af bedste eksempler på miljøpraksis i EU i udvindingssektoren.