SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1469/02

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(27. maj 2002)

Om: Ordning vedrørende beskyttelse af flypassagerer

Som følge af terrorangrebene i USA den 11. september 2001 blev luftfartsindustrien kastet ud i en hidtil uset krise. Industrien, som allerede var plaget af økonomisk tilbagegang, måtte

konstatere, at en række luftfartsselskaber gik konkurs som f.eks. Sabena, Swiss Air, Axon og Ansett. Dette medførte, at tusinder af rejsende strandede overalt i verden uden passende muligheder for at komme hjem med alternative fly eller få udbetalt refusion. Mere end et halvt år efter terrorangrebene gennemgår luftfartsindustrien stadig en turbulent tid, og adskillige luftfartsselskaber kæmper for at overleve.

I sin meddelelse med titlen Beskyttelse af luftfartspassagerer i Den Europæiske Union, som blev offentliggjort i juni 2000(1), ser Kommissionen ikke noget særligt behov for at beskytte forbrugerne imod luftfartsselskabers konkurs i modsætning til andre økonomiske risici, da muligheden for konkurs ikke er særlig stor. Kommissionen udtaler endvidere, at forordning 2407/92(2) om udstedelse af licenser til EF-luftfartsselskaber sikrer økonomisk levedygtighed og forskellige former for beskyttelse. Disse bestemmelser har dog alligevel ikke kunnet forhindre, at en række velrenommerede europæiske luftfartsselskaber med god økonomi er gået konkurs som følge af terrorangrebene den 11. september. Er det stadig Kommissionens opfattelse, at det i betragtning af de seneste terrorhandlinger rundt omkring i verden ikke er nødvendigt at beskytte luftfartspassagerer imod et luftfartsselskabs finansielle problemer?

I ovennævnte meddelelse henviser Kommissionen til et initiativ, som luftfartsindustrien har taget, og som omhandler oprettelsen af en garantifond, der skal betale for refusion af billetter eller alternative fly i tilfælde af et luftfartsselskabs konkurs. Er Kommissionen bekendt med, hvor langt man er nået med dette initiativ?

Vi kan forstå, at mange nationale luftfartsselskaber i Europa ikke bifalder oprettelsen af en beskyttelsesfond for luftfartspassagerer, idet de ikke ønsker, at deres passagerer skal betale for, at andre luftfartsselskaber med dårligere renommé og økonomi kan risikere at gå konkurs. Da dette er et frivilligt initiativ, vil Kommissionen så være tilfreds med en ordning, som ikke omfatter alle europæiske luftfartsselskaber, eller som ikke omfatter luftfartsselskaber, der opererer i medlemsstater, som har valgt ikke at deltage i ordningen?

I meddelelsen om beskyttelse af luftfartspassagerer i Den Europæiske Union udtaler Kommissionen, at den agter at udarbejde lovgivning om transportkontrakter og -betingelser. Ønsker Kommissionen i dette lovgivningsforslag at behandle spørgsmålet om bedre sikkerhed for luftfartspassagerer i tilfælde af et luftfartsselskabs konkurs?

(1) KOM(2000) 365 endelig udg.

(2) EFT L 240 af 24.8.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(3. juli 2002)

Kommissionen er klar over, at ikke alle EF-luftfartsselskaber har til hensigt at vedtage den ordning vedrørende beskyttelse af flypassagerer, som er blevet forhandlet af organisationer, der repræsenterer luftfartsselskaber og rejsebureauer (International Air Transport Association og European Council of Travel Agents Associations). Planen gennemføres rent faktisk i de stater, hvor et flertal af luftfartsselskaber og rejsebureauer har tilsluttet sig denne og det drejer sig for Fællesskabets vedkommende om ca. halvdelen af medlemsstaterne.

Ulempen er selvfølgelig, at i en sådan frivillig ordning beskyttes nogle, men ikke alle, passagerer mod de økonomiske tab, som en konkurs kan forårsage, og at konkurrence mellem luftfartsselskaberne kan påvirkes. Kommissionen har derfor til hensigty omhyggeligt at overvåge den frivillige ordnings effektivitet og navnlig de fremtidige udviklinger om dækning af disse foranstaltninger.

Da der er fornuftige argumenter for og imod frivillige og obligatoriske ordninger mener Kommissionen det er af afgørende betydning at høre alle interesserede parter før der træffes konklusioner med henblik på en politik. Den har til hensigt at offentliggøre et høringsdokument om luftfartsselskabernes kontrakter med passagerer, som har til formål at forberede et forslag til retsakt om disse kontrakter. I dette dokument stiller den spørgsmålet om, hvorvidt Fællesskabet bør lovgive med henblik på at beskytte passagerer i tilfælde af konkurs eller overlade dette til frivillige initiativer.