ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2493/99

af Dominique Souchet (UEN) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Eksportrestitutioner for forarbejdede fødevarer

Restitutioner udgør et nødvendigt element for, at visse af EU's fødevareindustrier kan fortsætte med at eksportere forarbejdede europæiske landbrugsprodukter til de internationale markeder. De udgør en logisk og legitim kompensation for prisforskellen for råvarer i EU i forhold til de internationale priser, hvilket er en væsentlig faktor i fællesskabspræferencen.

Kommissionens forslag om at nedskære restitutionsbudgettet for produkter uden for bilag I med 4,5 % er netop blevet forelagt til afstemning på det sidste møde i forvaltningsudvalget. Det kvalificerede flertal blev ikke opnået, da resultatet af afstemningen om dette forslag var 53 stemmer imod, 28 hverken for eller imod og 0 stemmer for.

1. Agter Kommissionen på denne baggrund at vedtage dette forslag?

2. Inden forhandlingerne i WTO, som snart indledes i Seattle, mener Kommissionen da ikke, at den giver et uheldigt politisk signal med hensyn til bevarelse af fællesskabspræferencen, som udgør et vigtigt princip i den fælles landbrugspolitik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(26. januar 2000)

Det ærede parlamentsmedlem henviser til fastsættelsen af eksportrestitutioner for varer uden for EF-traktatens bilag I (tidl. bilag II), hvor satserne generelt er blevet nedsat med 4,5 % fra den 1. november 1999. Denne nedsættelse tager sigte på at holde udgifterne til restitutioner for varer uden for bilag I inden for den ramme, der er fastlagt for budgetbevillingerne som følge af budgetmyndighedens beslutninger.

Denne foranstaltning bringer ikke princippet om fællesskabspræference i fare, men har udelukkende til formål at sikre, at der ved fastsættelsen af restitutionssatserne tages hensyn til det forhold, at der på den ene side er betydelige forskelle mellem priserne på landbrugsprodukter i Fællesskabet og på verdensmarkedet, og at der på den anden side er en budgetdisciplin, som skal overholdes, særlig for så vidt angår landbrugsudgifterne.

I øvrigt har Kommissionen forelagt Rådet en meddelelse(1), hvori den foreslår nogle specifikke foranstaltninger, der består dels i spareforanstaltninger, dels i indførelse af yderligere lempelser i adgangen til at benytte proceduren for aktiv forædling, således at Fællesskabets forarbejdningsindustri kan opretholde sin konkurrenceevne på tredjelandsmarkederne.

(1) KOM(1999) 673 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1781/99

af Mark Watts (PSE) til Kommissionen

(11. oktober 1999)

Om: Undersøgelser vedrørende maritime ulykker

Vil Kommissionen i lyset af den seneste kollision i Kanalen og med henblik på at øge sikkerheden for passagerer til søs sikre, at der indføres ordninger vedrørende uafhængige undersøgelser af al søtransport i lighed med de ordninger, der gælder for undersøgelser af flyulykker i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. november 1999)

Kommissionens første initiativ med henblik på at indføre ordninger for uafhængig efterforskning af ulykker førte til vedtagelsen af Rådets direktiv 1999/35/EF af 29. april 1999 om en ordning med obligatoriske syn med henblik på sikker drift af ro-ro-færger og højhastighedsfartøjer(1). Dette direktiv giver interesserede juridisk ret til at deltage i, være med i samarbejde om eller, hvor den internationale søfartsorganisations (IMO's) kodeks for undersøgelse af ulykker til søs(2) hjemler det, at foretage efterforskning af søfartsulykker, hvori der indgår ro-ro-færger eller højhastighedspassagerfartøjer.

Kommissionen indrømmede i sin begrundelse for forslaget til dette direktiv(3), at berettiget og legitim inddragelse af medlemsstaterne i efterforskningen af søfartsulykker ikke skulle begrænses til ro-ro-færger og højhastighedsfartøjer. Kommissionen betragtede blot forslaget som det første skridt hen imod en mere almindelig anvendelse af IMO's kodeks for undersøgelse af ulykker til søs og erklærede, at den, på grundlag af erfaringerne med dette direktiv, ville overveje, hvilke yderligere skridt der skulle træffes på fællesskabsplan for at sikre en effektiv gennemførelse af IMO's kodeks i forbindelse med alle søfartsulykker, som forekom i Fællesskabes farvande.

Kommissionen bekræftede denne hensigt i sin meddelelse om den fælles transportpolitik bæredygtig mobilitet: fremtidsperspektiver, der nævner et forslag om efterforskning og statistikker i forbindelse med ulykkestilfælde som en af de vigtigste mulige opgaver for handlingsprogrammet 2000-2004(4).

(1) EFT L 138 af 1.6.1999.

(2) IMO-forsamlingens resolution A-849(20), vedtaget den 27. november 1997.

(3) EFT C 108 af 7.4.1998.

(4) KOM(98) 716 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1977/99

af Ursula Schleicher (PPE-DE) til Kommissionen

(5. november 1999)

Om: Landsplanlægning og byggeprojekter i naturparken Sintra-Cascais i Portugal

Har Kommissionen kendskab til, at der er bestræbelser i gang på at bebygge dele af naturparken Sintra-Cascais, bl.a. områderne Cabo Raso og Abano, hvilket vil medføre en permanent ødelæggelse af denne naturpark? Er Kommissionen endvidere rede til at lægge pres på de kompetente myndigheder i Portugal med henblik på at sikre Fællesskabets indsats på naturbeskyttelsesområdet og med henblik på at beskytte Natura 2000-nettet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. december 1999)

Kommissionen noterer sig den sag, som det ærede medlem har fremført. Naturparken i Sintra-Cascais falder faktisk til dels sammen med den lokalitet af fællesskabsbetydning med samme navn, som Portugal har foreslået optaget i Natura 2000-nettet i henhold til Rådets direktiv 92/43/CEE af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt af vilde dyr og planter(1).

Kommissionen vil derfor påse, at de portugisiske myndigheder overholder fællesskabslovgivningen om beskyttelsen af miljøet. Med henblik herpå vil den sende disse myndigheder et brev, der henleder deres opmærksomhed på den omtalte sag og minder dem om de forpligtelser, der følger af anvendelsen af fællesskabsretten, særlig artikel 6 i Rådets direktiv 92/43/EØF. I henhold til denne bestemmelse skal ethvert projekt, som ikke direkte er forbundet med eller nødvendigt for forvaltningen af en lokalitet under Natura 2000, men som må formodes at kunne få en betydelig indvirkning herpå, gøres til genstand for en fyldestgørende vurdering af dets virkninger i relation til de bevarelsesmæssige mål for lokaliteten.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2776/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Finansiering af en skole for turistguider

I Grækenland findes der ingen skole for turistguider. De kendskaber, de eksisterende turistguider er i besiddelse af, er baserede på praktisk erfaring og interne virksomhedsseminarier.

Kan Kommissionen derfor give følgende oplysninger:

1. Er den rede til at samfinansiere oprettelsen af en postgymnasial skole for turistguider?

2. Hvilke interne virksomhedsseminarer for turistguider har EU finansieret i Grækenland i perioden 1996-1999 og med hvor store beløb?

3. Kan Kommissionen oplyse antallet af deltagere i disse seminarer?

4. Det forlyder, at visse deltagere i de pågældende seminarer ikke har været i stand til at arbejde som turistguider, fordi dette er uforligneligt med deres nuværende arbejde, f.eks. offentligt ansatte. Kan Kommissionen bekræfte, at sådanne personer fik nægtet adgang til disse seminarier i perioden 1996-1999?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(15. februar 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1694/99

af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet

(30. september 1999)

Om: EU-koordinator Hombach

Den af EU udnævnte internationale koordinator for genopbygning af Balkan har i ugevis været under mistanke for at være indblandet i omfattende bestikkelsesaffærer (stikord: privat hus i Mülheim og luksusdomicil i Canada). Disse tungtvejende beskyldninger har fået ham til den 27. august 1999 frivilligt at opgive sine partifunktioner.

På baggrund af denne langt fra opklarede og yderst uigennemskuelige situation samt de helt uforståelige og uhensigtsmæssige planer om at lægge hans kontor i Bruxelles i stedet for direkte i nærheden af det område, hvori han skal udøve sit hverv, bedes Rådet besvare følgende: Har Rådet planer om at anbefale Hombach at træde tilbage fra sin ansvarsfulde post som EU-udsending for den demokratiske og økonomiske genopbygning af Balkanområdet?

Det ville endvidere under de givne omstændigheder og af hensyn til gennemsigtigheden være tilrådeligt offentligt at bekendtgøre størrelsen af den godtgørelse, som Hombach er blevet lovet for at påtage sig dette hverv. Agter Rådet at gøre dette?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1693/99, E-1694/99 og E-1776/99

(14. februar 2000)

Rådet er bekendt med de påstande, der har været fremført i den tyske presse, om Bodo Hombachs aktiviteter, før han blev udnævnt til EU's særlige repræsentant og særlig koordinator for stabilitetspagten.

I lyset af de oplysninger, som Bodo Hombach har meddelt formandskabet om sine personlige forhold, og i betragtning af at ingen ret har kendt ham skyldig, støtter formandskabet og Rådet ham fortsat i udførelsen af det hverv, han er blevet betroet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1978/99

af Ursula Schleicher (PPE-DE) til Kommissionen

(5. november 1999)

Om: Udkast til meddelelse fra Kommissionen om anvendelse af artikel 92 og 93 på statsstøtte i form af garantier

Udkastet til meddelelse, som er blevet forelagt medlemsstaterne i januar 1999, har ført til omfattende usikkerhed hos kreditinstitutterne. Der ville blive rokket kraftigt ved kreditinstitutionernes tillid til et garantiinstrument med retssikkerhed, hvis denne meddelelse offentliggøres. Den ville medføre, at de långivende sparekasser og banker ikke ville kunne forlænge sådanne lånegarantier, og således ville de med tilbagevirkende kraft uden forudgående meddelelse skulle påtage sig risikoen for insolvens i de låntagende virksomheder. På baggrund heraf bedes Kommissionen oplyse:

1. Agter Kommissionen rent faktisk at offentliggøre en sådan meddelelse?

2. Hvorledes vil man kunne beskytte kreditinstitutternes berettigede forventning?

3. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at imødegå den omfattende usikkerhed blandt deltagerne på de finansielle markeder?

4. Er Kommissionen klar over, at kreditinstitutterne i kritiske tilfælde ville se bort fra en statslig garantisikkerhed for deres kreditter, således at staten direkte måtte belaste sine budgetter med de garantiberettigede lån, og at den skattelettelse, der udelukkende bestod i at stille en garantisikkerhed til rådighed, i fremtiden ville falde bort?

5. Agter Kommissionen i betragtning af det forvirrende antal meddelelser, retningslinjer og ad hoc-afgørelser om støtte at skabe større gennemskuelighed og dermed retssikkerhed, idet den udarbejder en sammenfattende og systematisk redegørelse for den europæiske lovgivning om statsstøtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(6. december 1999)

1. Den 24. november 1999 vedtog Kommissionen meddelelsen om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 (tidligere artikel 92 og 93) på statsstøtte i form af garantier.

2. Meddelelsen bør ikke resultere i, at tilliden til kreditinstitutterne undermineres. Meddelelsen har udelukkende til formål at præcisere reglerne for støtte i form af garantier.

3. Meddelelsen tager udelukkende sigte på at gøre situationen mere gennemskuelig og bør derfor bidrage til at mindske usikkerheden blandt deltagerne på de finansielle markeder.

4. Kommissionen kræver ikke, at garantierne ophæves, men kun at de er i overensstemmelse med støttereglerne.

5. Meddelelsen om statsstøtte i form af garantier tager sigte på at gøre de regler, der hidtil har været offentliggjort i forskellige tekster, mere gennemskuelige.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2380/99

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Bekæmpelse af vold mod kvinder

Som led i den europæiske kampagne for sensibilisering af offentligheden over for vold mod kvinder er der indkaldt forslag til projekter med henblik på ydelse af faglig og/eller finansiel bistand til europæiske informations- og kommunikationsprojekter.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange og hvilke projekter der er blevet udvalgt, og hvor store støttebeløb der er tale om?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(27. januar 2000)

Som led i den europæiske kampagne til bevidstgørelse af offentligheden om vold mod kvinder er der i EF-Tidende indkaldt forslag til projekter i to afdelinger. Indkaldelsen af forslag blev offentliggjort hhv. den 7. april 1999 med en frist for at aflevere forslag den 21. maj 1999 og den 10. august 1999 med en frist den 21. september 1999.

Kommissionen sender en udførlig liste over de godkendte projekter direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2115/99

af Sir Robert Atkins (PPE-DE) til Kommissionen

(22. november 1999)

Om: Flyvelederkontrol

Hvor meget er forsinkelserne i det europæiske luftrum som følge af flyvelederkontrollen steget de seneste fem år (i %), og hvordan lyder prognoserne for 2000-2002?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio på skriftlige forespørgsler E-2106/99, E-2107/99, E-2108/99, E-2109/99, E-2110/99, E-2111/99, E-2112/99, E-2113/99, E-2114/99, E-2115/99, E-2116/99 og E-2117/99

(20. december 1999)

Kommissionen har offentliggjort en meddelelse(1) om den nuværende situation med hensyn til forsinkelser i lufttrafikken og om nye initiativer, der bør tages for at forsyne Fællesskabet med et trafikstyringssystem (ATM), der kan sikre, at det indre marked fungerer ordentligt. De fleste af det ærede medlems spørgsmål er besvaret i dette dokument, der blev vedtaget 1. december 1999 og oversendt til Rådet og Parlamentet.

Under udarbejdelsen af meddelelsen arbejdede Kommissionen tæt sammen med de involverede parter, herunder brugerne af luftrummet, lufthavnene, arbejdstagerne og udbyderne af lufttransportydelser via disses brancheorganisationer. Den hørte også de civile luftfartsmyndigheder i alle medlemsstater vedrørende de forskellige skridt, der kunne tages for at forbedre situationen.

Det er først og fremmest op til medlemsstaterne selv og deres koordinationsorgan, Eurocontrol, at gøre noget ved forsinkelserne i lufttrafikken. Hvad angår de operative procedurer og tekniske forbedringer, er det specialisternes opgave at udtænke løsninger og gennemføre disse. Fællesskabets rolle består hovedsagelig i at skabe de organisatoriske rammer på nationalt og europæisk niveau, så det kan sikres, at der er generel enighed om løsningerne, og at de gennemføres på koordineret og sammenhængende vis. Derfor besluttede Fællesskabet i 1998 at tilslutte sig Eurcontrol, så det kunne udøve politisk kontrol med denne organisation. Forhandlingerne herom er næsten afsluttet, men ratificeringsprocedurerne risikerer at strække sig over adskillige år. Kommissionen agter derfor at anmode om fremskyndet implementering af EU-medlemsskabet.

ATM 2000-strategien er et dokument udarbejdet af Eurocontrol, hvis ansvar det er at vedtage og gennemføre forslagene heri. Kommissionen har bidraget til udarbejdelsen af dette dokument sammen med brugerne af luftrummet, medlemsstaterne og internationale organisationer. Den støtter de generelle målsætninger og de strategiske principper i dokumentet, men stiller sig selv det spørgsmål, om der ikke bør gøres en større indsats for at udvikle en moden og solid plan, som tager højde for de teknologiske fremskridt, der er nødvendige for at kunne klare den forventede fordobling af lufttrafikken hen imod 2015.

(1) KOM(1999) 614.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1864/99

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(14. oktober 1999)

Om: Langturslastvognschauffører

Har Kommissionen kendskab til forlydenderne om, at visse transportvirksomheder nu beskæftiger et betydeligt antal chauffører fra lande uden for Den Europæiske Union til en løn, der ligger under mindstelønnen, og tvinger dem til at køre mere end det tilladte antal timer?

Hvilke skridt vil Kommissionen tage for indtrængende at henstille til medlemsstaternes regeringer at slå ned på denne praksis overalt, hvor den forekommer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. november 1999)

Kommissionen er klar over, at EF-transportvirksomheder beskæftiger et stadig større antal chauffører fra lande uden for Fællesskabet, hvilket ofte sker ulovligt. Kommissionen er meget bekymret over de konkurrenceforvridende følgevirkninger af denne praksis for landevejstransportsektoren i Fællesskabet og anser dette spørgsmål for at være et presserende problem for national og international landevejstransport.

Kommissionen har derfor allerede skrevet til medlemsstaterne for at øge opmærksomheden vedrørende problemet og få et indtryk af medlemsstaternes opfattelse af problemets størrelsesorden.

Som et indledende skridt for at nå frem til eventuelle måder at gribe dette spørgsmål an på har Kommissionen anmodet medlemsstaterne om at udarbejde en oversigt over de forskellige sociale, arbejds- og transportbestemmelser på dette område. Når Kommissionen har et overblik over disse bestemmelser etc. hvad angår nuværende praksis, vil man overveje den yderligere indsats.

Det er af afgørende vigtighed at erkende at medlemsstaterne har ansvaret for at sikre håndhævelse på deres område. Det er klart, at overtrædelser af minimumslønaftalerne eller endog tilladt køretid og hviletid er uacceptabelt. Det er meget betænkeligt, at dette kan ske næsten systematisk i en række medlemsstater. Kommissionen er endvidere ved at udarbejde en rapport om ensartet håndhævelse af fællesskabsbestemmelserne om køretid og hviletid på grundlag af de konkrete tal, som medlemsstaterne har indgivet, hvilket kan udmunde i forslag til lovgivning på dette område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1960/99

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(5. november 1999)

Om: Phare

Ifølge mine oplysninger havde en bankkrise i Bulgarien i februar 1996 og den deraf følgende indstilling af betalingerne til resultat, at midler under Phare-programmet til et beløb af 9,1 mio. ECU gik tabt.

Er det i mellemtiden lykkedes at geninddrive disse midler og i bekræftende fald hvor stor en del heraf?

Hvor stort et beløb vil antageligt ikke kunne geninddrives?

Hvem udvælger EU's bankforbindelser og efter hvilke kriterier?

Har Kommissionen kendskab til yderligere tilfælde, hvor fællesskabsmidler er gået tabt på grund af bankers og kreditinstitutters insolvens, og hvor store beløb har der i de enkelte tilfælde været tale om?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. november 1999)

Der blev i 1996 blokeret 9 396 867 EUR og 14 750 DM. Heraf blev 9 385 673,55 EUR og 15 367,07 DM geninddrevet.

Kriterierne for åbning af bankkonti i Bulgarien ændredes i marts 1996. Efter en evaluering af situationen på bankområdet blev det besluttet, at PHARE-midler skal indsættes i pengestærke banker, der har fuld opbakning fra deres aktionærer. De banker, der i Kommissionens øjne opfyldte disse kriterier, var ING Bulgaria, Bulbank, Raiffeissen og Dresdner bank, og det er disse banker, som Kommissionen siden har samarbejdet med.

I 1998 omdefinerede Kommissionen kriterierne for, hvilke banker der kan indsættes PHARE-midler i, således at PHARE-midler til programmer, der godkendes fra og med 1998 skal placeres i Nationalbanken eller på statsgaranterede bankkonti.

Kommissionen har ikke kendskab til andre tilfælde, hvor Kommissionens midler er blevet berørt af bankkriser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2061/99

af Eryl McNally (PSE) til Kommissionen

(12. november 1999)

Om: Retsgrundlaget for EU-støtte til opdræt af tyre, der anvendes til tyrefægtning

Hvad er retsgrundlaget for EU-støtte til opdræt af tyre, der anvendes til tyrefægtning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. november 1999)

Der findes ingen specifik EU-støtte til opdræt af tyre, der anvendes til tyrefægtning. Disse tyre er dog ikke udelukket fra den ordning med præmier for handyr, der blev indført i 1987, og som har hjemmel i Rådets forordning (EØF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 om den fælles markedsordning for oksekød(1) (senest ændret ved forordning (EF) nr. 1633/98)(2). Denne forordning er pr. 1. januar 2000 ophævet og afløst af Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999(3).

Det skal understreges, at de pågældende producenter kun afsætter en ganske lille del af deres tyre til tyrefægtning, og at beslutningen om at anvende et dyr til dette formål som regel først træffes længe efter, at det har passeret den alder, der giver mulighed for en sådan præmie.

(1) EFT L 148 af 28.6.1968.

(2) EFT L 210 af 28.7.1998.

(3) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2203/99

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(29. november 1999)

Om: Ekstrem fattigdom og social marginalisering

Artikel 137 i Amsterdam-traktaten giver et nyt retsgrundlag for indførelse af foranstaltninger til bekæmpelse af social marginalisering. Desværre findes der ikke statistiske instrumenter, som giver mulighed for at få oplyst omfanget af dette sociale fænomen og effektivt nå ud til alle personer, der er berørt af social marginalisering og/eller ekstrem fattigdom.

Hvad agter Kommissionen at foretage sig for at opnå større kendskab til social marginalisering og ekstrem fattigdom? Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage for at bekæmpe disse fænomener i lyset af artikel 137 i traktaten og i betragtning af de forpligtelser, der blev indgået på topmødet om social udvikling i København i 1995?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(5. januar 2000)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at det er vigtigt at have pålidelige indikatorer og statistikker for at styrke politikkerne og foranstaltningerne til bekæmpelse af social marginalisering og fattigdom.

Social marginalisering og fattigdom er mangesidede problemer, som med tiden skifter karakter, og der er derfor behov for omfattende oplysninger og indikatorer, som kan analyseres over tid (longitudinal analyse). Oplysningerne og indikatorerne skal også være opdelt på køn. I mange medlemsstater og på fællesskabsplan arbejder man på at anvende eksisterende oplysninger bedre og på at forbedre oplysningerne. Efter et møde i Stockholm i januar 1998 i tænketanken på højt plan, som beskæftiger sig med statistikker vedrørende social marginalisering og fattigdom, blev der etableret en EF-task force. Denne har udarbejdet en række retningslinier for forbedring af statistikker og indikatorer vedrørende fattigdom og social marginalisering i medlemsstaterne og på fællesskabsplan, som de nationale statistiske kontorers generaldirektører undertegnede på et møde og som nu er ved at blive gennemført(1). Samarbejde på fællesskabsplan kan yde et vigtigt bidrag og aktionernes omfang vil fortsat øges som følge af de nye bestemmelser i EF-traktaten (artikel 137, tidligere artikel 118).

I løbet af 1999 har Kommissionen med alle de involverede parter deltaget i brede drøftelser af Fællesskabets strategi over for social marginalisering og prioriteterne i samt omfanget af Fællesskabets aktion med henblik på at gennemføre strategien. Disse drøftelser har bekræftet, at fuld deltagelse og social integration af alle i samfundet er det grundliggende princip for et samfund præget af samhørighed og følelsen af at høre til, som det også fremgik af verdenstopmødet i København om social udvikling i 1995.

Iværksættelsen af strategien og aktionen er et af de prioriterede områder i Kommissionens arbejdsprogram for år 2000. Det er planlagt, at strategien og programmet som mål skal omfatte en styrkelse af samarbejdet om statistikker og indikatorer.

En udgave af Statistics in focus med titlen Social exclusion in the Member States udgives om kort tid af Kommissionen.

(1) Comité de programmation statistique document no. 98/31/2 11/98.