ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0476/00

af Joseph Daul (PPE-DE) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: Skader på skove efter orkanen Lothar

Orkanen Lothar forvoldte den 26.12.1999 store skader på skove i Frankrig, Sydtyskland og Østrig, herunder navnlig private skovbrug og kommunale skove, hvilket truer mange familielandbrugsbedrifters fortsatte eksistens.

Under debatten den 18. januar 2000 henviste Kommissionen til en eventuel omstrukturering af strukturfondene uden at give tilsagn om en specifik støtte i denne dramatiske situation. En omstrukturering alene er dog ikke nok, da strukturstøtten ofte netop er til gavn for mindre brug, der ofte samtidig har en landbrugsafdeling.

Barnier, medlem af Kommissionen, lovede imidlertid under debatten, at han ville overveje at genindføre den budgetpost for katastrofebistand, der udgik for 2 år siden.

Er Kommissionen indstillet på som supplement til strukturfondenes eksisterende rammer at undersøge, hvorvidt der i 2000-budgettet findes reserver, der kan mobiliseres til den absolut nødvendige katastrofebistand, som f.eks. Life- og Echo-programmerne, og i givet fald genoprette en budgetpost til katastrofebistand inden for EU på 2001-budgettet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(11. april 2000)

Hvad strukturfondene angår, så henvises det ærede medlem til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel 0024/00 fra fr. Patrie, 0159/00 fra hr. Lang og 0307/00 fra fr. Thomas-Mauro, samt mundtlig forespørgsel H-0008/00 fra fr. Patrie.

Det er ikke under LIFE-forordningen, som er ved at blive revideret, muligt at anvende en del af de bevillinger, der ikke omfattes af proceduren med indkaldelse af projekter, til nødhjælpsforanstaltninger. Derfor kan LIFE generelt ikke benyttes i det arbejde, der er nødvendigt for at afhjælpe miljøskader, som er en følge af de naturkatastrofer, der ramte Frankrig, Tyskland og Østrig i december 1999. Det kan imidlertid ikke udelukkes, at forslagene til nye projekter under LIFE-Nature eller LIFE-Environnement samtidig kan opfylde LIFE-kriterierne og bidrage til at afhjælpe skaderne på miljøet. Enhver sådan anmodning vil blive behandlet enkeltvis efter procedurerne for overvågning af projekterne eller for fremlæggelse af forslag under LIFE.

Hvad angår forordningen vedrørende Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO), præciseres det i artikel 1, at Fællesskabets humanitære bistand omfatter ikke-diskriminerende bistands-, nødhjælps- og beskyttelsesforanstaltninger til fordel for befolkningerne i tredjelande, navnlig de mest udsatte befolkninger og først og fremmest befolkningerne i udviklingslandene [mldr](1). Forordningen kan derfor ikke benyttes i forbindelse med de naturkatastrofer, der ramte medlemsstaterne hårdt i december 1999.

Da strukturfondsbestemmelserne omfatter flere interventionsinstrumenter, påtænkes det ikke på nuværende stadium at genindføre en særlig budgetpost for katastrofebistand inden for Fællesskabet.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1257/96 af 20. juni 1996 om humanitær bistand. EFT L 163 af 2.7.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0924/00

af Joan Colom i Naval (PSE) til Rådet

(24. marts 2000)

Om: Stockholm-erklæringen om holocaust-undervisning

Hvilke foranstaltninger har Rådet truffet for at udmønte Stockholm-erklæringen om holocaust-undervisning i EU og medlemsstaterne?

Svar

(8. juni 2000)

Rådet lægger stor vægt på uddannelsens rolle med hensyn til at fremme tolerance og respekt for mennesker og dermed lære af historien. Et eksempel herpå var erklæringen fra Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 16. december 1997 om respekt for forskellene mellem mennesker og kampen mod racisme og fremmedhad(1). Det er ligeledes vigtigt at bevidstgøre unge om disse spørgsmål generelt også uden for en formel uddannelsessammenhæng, således som det blev erkendt i erklæringen fra Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 24. november 1997 om bekæmpelse af racisme, fremmedhad og antisemitisme på alle områder, der

vedrører de unge(2). For så vidt angår holocaust-undervisning skal der imidlertid mindes om, at det klart fremgår af artikel 149 i TEF (uddannelse), at Det Europæiske Fællesskab fuldt ud skal respektere medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne.

(1) EFT C 1 af 3.1.1998, s. 1.

(2) EFT C 368 af 5.12.1997, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1467/00

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(10. maj 2000)

Om: Venskabsforbindelser

Vil Kommissionen oplyse, hvilken holdning den indtager til venskabsforbindelser?

Vil Kommissionen navnlig oplyse, om den er overbevist om, at venskabsforbindelser udgør et væsentligt instrument, ved hjælp af hvilket Europa åbner sig for reel borgerdeltagelse og reelt borgersamarbejde?

Hvilken politisk og økonomisk støtte agter Kommissionen at sikre venskabsforbindelser?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding på skriftlige forespørgsler E-1366/00, P-1446/00, E-1467/00 og E-1519/00

(28. juni 2000)

I det interview i La Repubblica, som de ærede medlemmer nævner, blev næstformand NeIl Kinnock spurgt om den revision af alle opgaver og ressourcer, som på tidspunktet for interviewet var fremsat som forslag i Kommissionen. Som det officielt er blevet meddelt, er denne revision nu indledt. Næstformanden henviste bl.a. til, at nogle af Kommissionens aktiviteter ikke kunne anses for at være centrale aktiviteter i medfør af traktaten, men ikke desto mindre blev de anset for at være værdifulde for EU's udvikling. Som svar på en anmodning om at give eksempler på sådanne aktiviteter henviste han til venskabsforbindelserne mellem byer.

I den forbindelse var der tale om en rent saglig henvisning, der ikke indebar nogen beslutning eller hensigt om at trække sig tilbage fra engagementet med hensyn til venskabsforbindelser mellem byer.

Der er igennem en årrække blevet givet støtte via EF's budget til aktiviteter i forbindelse med venskabsbyer over hele EU. I indeværende år er der afsat 10 mio. EUR til det formål. Midlerne forvaltes af to A-tjenestemænd i Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur.

For øjeblikket foretages der en omfattende gennemgang af alle opgaver og ressourcer som et krav fra Kommissionen om ansvarlig forvaltning og med det formål at forbedre og øge åbenheden i forholdet mellem Kommissionens aktiviteter og det disponible personale, der kan udføre disse. Der vil blive udarbejdet en rapport, som først vil blive forelagt for Kommissionen og senere i år for Europa-Parlamentet og Rådet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0471/00

af Mathieu Grosch (PPE-DE) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: Jop-programmet

1. Er det korrekt, at Kommissionen har besluttet at indstille Jop-programmet?

2. Hvis det er korrekt, at programmet er blevet indstillet, er beslutningen så blevet truffet på grund af vanskeligheder? I givet fald, hvilke?

3. Eller er den truffet på grund af tilfælde af svig? Hvor stor en andel (i bevillinger) udgør de kontroversielle sager i forhold til de ukontroversielle?

4. Agter Kommissionen at forelægge et lignende program, eller mener Kommissionen, at filosofien bag det eksisterende program ikke i tilstrækkelig grad opfylder behovene i marken?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(30. marts 2000)

PHARE har med tiden udviklet sig til et støtteinstrument til forberedelse af partnerskabslandene på deres tiltrædelse af Unionen. De nødvendige prioriterede tiltag er blevet fastlagt i tiltrædelsespartnerskaberne, som Rådet godkendte den 6. december 1999. Denne nyorientering af PHARE mod en række målrettede tiltrædelsesopgaver har også ført til beslutningen om at nedskære antallet af sektorprogrammer, der dækker flere lande. Beslutningen om at afslutte JOP-programmet (Joint Venture Programme) bør ses på denne baggrund. Der lå ikke andre grunde bag denne beslutning.

Imidlertid videreførtes støtten til små og mellemstore virksomheder i ansøgerlandene i form af de nye rammer for investeringsstøtte fra PHARE med henblik på at fremme den økonomiske og sociale samhørighed i ansøgerlandene. Disse foranstaltninger vurderes årligt inden for de nationale PHARE-programmer for hvert enkelt ansøgerlands vedkommende. Også det nye førtiltrædelsesinstrument i form af det særlige tiltrædelsesprogram vedrørende landbrug og udvikling af landdistrikter (SAPARD) vil under visse betingelser kunne yde investeringsstøtte til små og mellemstore virksomheder med henblik på imødekommelse af kravene om overtagelse af Fællesskabets regelværk inden for sektoren for landbrug og udvikling af landdistrikter. Derudover stilles der PHARE-midler til rådighed sammen med midler fra internationale finansieringsinstitutioner som lån til små og mellemstore virksomheder i partnerskabslandene.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1017/00

af Struan Stevenson (PPE-DE) til Kommissionen

(4. april 2000)

Om: Overdragelse af overskydende EU-fiskefartøjer til lande i den tredje verden

Hvordan ser Kommissionen på den anvendte praksis med at overdrage de fiskefartøjer, EU-medlemsstaterne har i overskud, til lande i den tredje verden, taget i betragtning at det bringer både landenes nuværende fiskebestande og nærfiskeriforetagender i alvorlig fare? Indtil dato har Kommissionen brugt 30 mio. euro på forlægning af fiskefartøjer i overskud. EU's overeffektive fiskeflåde har drevet rovdrift på EU's egen fiskebestand, og det kan det vel ikke være fornuftig politik at tvinge lande, der i endnu højere grad er afhængige af deres fiskebestandes bæredygtighed, ud i samme situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. maj 2000)

Kommissionen er enig i, at overdragelse af fiskefartøjer fra EU-medlemsstater til lande i den tredje verden bør være gensidigt fordelagtig og ikke bringe fiskebestanden og nærfiskeriforetagender i disse lande i fare.

Derfor kan der kun ydes økonomisk støtte til overdragelse af fartøjer til tredjelande på de betingelser, der er fastsat i artikel 7 i Rådets Forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet(1). Økonomisk støtte kan kun ydes med samtykke fra det pågældende tredjelands relevante myndigheder, og såfremt der kan opnås tilstrækkelig sikkerhed for, at international ret overholdes, især hvad angår bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne og fiskeres arbejdsforhold.

Hvis overdragelsen af fiskefartøjer og oprettelsen af blandede selskaber sker under disse forudsætninger, anser Kommissionen det for en fordel for udviklingen af fiskeindustrien i tredjeverdenslande.

(1) EFT L 337 af 30.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0061/00

af Josu Ortuondo Larrea (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2000)

Om: Forlængelse af koncessionerne til privat motorvejsdrift i Spanien

Den spanske Kongres har netop med en ændring til ledsageloven til budgettet for år 2000 vedtaget at give grønt lys for en forlængelse af motorvejskoncessionerne, inden den oprindelige driftsperiode udløber. Det gælder bl.a. for Aumar (13 år), Acesa (5 år) og Iberpista. Desuden er regeringen ved at forberede et kongeligt dekret, som giver mulighed for at forlænge koncessionen på motorvejen León-Campomanes med 29 år. Forlængelserne begrundes med nedsatte motorvejsafgifter og nye investeringer.

Ifølge Francisco Sosa Wagner, der er professor i forvaltningsret ved universitetet i León, bør koncessioner kun forlænges, hvis der er garanti for, at den omsætningsforøgelse, som de private koncessionshavere dermed får, giver sig udslag i fordele for det offentlige(1), hvis nedsættelserne af motorvejsafgifterne er reelle og ikke fiktive eller fingerede, og hvis forbrugernes interesse klart tilgodeses.

Ved Kommissionen, om de forlængelser, som de spanske myndigheder har bevilliget, er i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 92/50/EF(2), 93/37/EF(3) og 89/440/EØF(4) om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen i modsat fald at træffe for at sikre, at de spanske myndigheder overholder de nævnte direktiver, og at forbrugernes interesser vejer tungest ved evalueringen af de fordele, som politikken for forvaltning af betalingsmotorveje i Spanien indebærer?

Mener Kommissionen, at de nedsættelser af motorvejsafgifterne, som ligger til grund for koncessionsforlængelserne, er reelle, og at forbrugerne dermed har fået fordel af operationen?

Mener Kommissionen ikke, at en politik for forlængelse af motorvejskoncessionerne til gengæld for nye investeringer i motorvejene er i modstrid med EU-retningslinjerne til fremme af en omlægning af transportsystemet til andre transportformer end landevejstransport og kan få negative indvirkninger på udarbejdelsen af de nationale transportpolitikker på lang sigt?

(1) Se udtalelse fra oktober 1998 afgivet efter anmodning fra byrådet i Barcelona.

(2) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.

(3) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.

(4) EFT L 268 af 15.9.1989, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(25. februar 2000)

Kommissionen har ikke kendskab til den nye lov eller de planer om et kongeligt dekret, som det ærede parlamentsmedlem nævner.

Kommissionen vil foretage det nødvendige for at kontrollere, at de forpligtelser, der følger af EU-retten, bl.a. med hensyn til politikken for offentlige udbud, overholdes af medlemsstaten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0439/00

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Udbud vedrørende en EU-kontrakt på faskinmadrasser i Bolivia

Den 22. november 1999 offentliggjordes i TED Alert System et udbud (SCR-E/11095/D/S/BO) vedrørende levering af faskinmadrasser og faskiner i Bolivia under projektet Beskyttelse af byen Montero mod oversvømmelser fra Rio Pivai. Denne udbudsprocedure blev lukket den 20. januar 2000.

1. Kan Kommissionen oplyse, resultatet af dette udbud? Hvor mange virksomheder deltog? Hvor mange opfyldte udbudsbetingelserne? Hvilken virksomhed fik kontrakten, til hvilken pris, og hvilken nationalitet har denne virksomhed?

2. Kan Kommissionen oplyse, hvorfor en af betingelserne i udbuddet var, at det leverede materiale skal være forsynet med et oprindelsescertifikat fra et EU-land, et Mercosur-land, et land i Andespagten, Bolivia eller Chile? Er denne betingelse i overensstemmelse med EU's udbudsbestemmelser?

3. Kan Kommissionen give en oversigt over resultaterne af alle udbud vedrørende levering af faskiner og faskinmadrasser under EU's udviklingsprogrammer i Bolivia og det øvrige Sydamerika siden 1992?

4. Kan Kommissionen oplyse, over hvilken budgetpost ovennævnte projekt finansieres?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(9. marts 2000)

1. Det skal bemærkes, at den kontraherende myndighed Searpi, og ikke Kommissionen, er ansvarlig for modtagelsen og vurderingen af bud. Resultaterne af udbuddet er endnu ikke til rådighed. Åbningen af buddene fandt sted den 20. januar 2000, men Kommissionen har endnu ikke fået forelagt en evalueringsrapport med resultaterne af gennemgangen af buddene og forslag om tilslag.

2. I henhold til Fællesskabets regler om offentligt indkøb i forbindelse med bistand til tredjelande skal alle leverancer have oprindelse i de lande, der er anført i de særlige betingelser i artikel 1 i udbudsmaterialet (medlemsstaterne, Bolivia, Andespagtlande, Mercosur-lande eller Chile). I henhold til artikel XIV.4 skal udbudsgiveren angive leverancernes oprindelse. Udbudsgiveren skal forevise et oprindelsescertifikat for den kontraherende myndighed ved leverancernes ankomst til modtagerlandet (artikel 1.10 i del C Teknisk bilag).

3. Så detaljerede statistikker er ikke til rådighed.

4. Budgetpost B7-310.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0181/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Genindførelse af ulve, bjørne og losser

Under henvisning til skriftlig forespørgsel E-2432/99(1) anmodes Kommissionen om nærmere oplysninger om de deri nævnte projekter til genindførelse af ulve, bjørne og losser. Af interesse er navnlig spørgsmålet, hvilket hovedformål disse projekter havde, hvor store udgifterne til de enkelte projekter var, og hvilke organer der desuden har finansieret dem. Kommissionen anmodes om så udførlige oplysninger som muligt herom.

(1) EFT C 219 E af 1.8.2000, s. 161.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. april 2000)

I sit svar på skriftlig forespørgsel E-2432/99(1) fra det ærede medlem oplyste Kommissionen, at det finansielle instrument LIFE-Nature og dets forgængere havde finansieret mange projekter med det formål enten direkte eller indirekte at bevare ulven (21 projekter), lossen (14 projekter) og den brune bjørn (17 projekter).

I lyset af det ærede medlems nye forespørgsel vil Kommissionen understrege, at kun to af disse LIFE-Nature-projekter indbefatter specifikke aktioner til genoprettelse af bestanden af den brune bjørn, og at intet projekt nogen sinde er blevet finansieret med det formål at genindføre ulven og lossen eller genoprette bestanden heraf.

Nærmere oplysninger om disse to projekter vil blive sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

(1) EFT C 219 E af 1.8.2000, s. 161.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1097/00

af Malcolm Harbour (PPE-DE) til Kommissionen

(4. april 2000)

Om: BMW's frasalg af Rover biler

Som Kommissionen ved, besluttede BMW torsdag den 16. marts 2000 pludseligt at frasælge sin Rover-fabrik, som vil blive omstruktureret til et nyt MG Car Company med meget færre ansatte.

Kan Kommissionen oplyse,

1. om den britiske regerings støtte til denne omstrukturering vil blive betragtet som statsstøtte i Kommissionens forstand og derfor skal underkastes ekstra kontrol, og

2. om det pludselige leveringsstop til koncessionerede Rover-forhandlere udgør et kontraktbrud i henhold til EU's regler om gruppefritagelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(10. maj 2000)

1. Det Forenede Kongerige har anmeldt en detaljeret støttepakke til Kommissionen i tilslutning til BMW's planlagte investering i Longbridge-fabrikken. Den anmeldte støttepakke er for nærværende stadig til

undersøgelse i Kommissionen. Det er op til de britiske myndigheder at meddele Kommissionen, om den ændrede situation med hensyn til, hvem der i fremtiden ejer Rover, har nogen indflydelse på støttepakken. Kommissionen vil tage de fornødne skridt, når den modtager disse oplysninger fra Det Forenede Kongerige.

2. Bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1475/95 af 28. juni 1995 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer(1) (gruppefritagelsesforordningen) om forhandleres rettigheder og forpligtelser vedrører i hovedsagen forhandlernes salgsmål, lagerbeholdning og krydssalg mellem forhandlere i nettet samt forhandleraftalens varighed og opsigelse. Bilfabrikanters forpligtelse til at levere biler til sine forhandlere er et kontraktretligt anliggende, som ikke falder inden for gruppefritagelsens anvendelsesområde.

(1) EFT L 145 af 29.6.1995.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0712/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(17. marts 2000)

Om: Ændring af direktiv 98/95/EF og 98/96/EF

Kan Kommissionen oplyse, om direktiv 98/95/EF(1) eller 98/96/EF(2) forhindrer Det forenede Kongeriges regering i at opretholde bestemmelsen om offentlig høring (del 3, pkt. 21-30) i lovinstrument 1982/844?

(1) EFT L 25 af 1.2.1999, s. 1.

(2) EFT L 25 af 1.2.1999, s. 27.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. april 2000)

I artikel 21-30 i del III i den britiske forordning om registrering af frø i den nationale liste over landbrugsplantesorter [The Seeds (National List of Varieties) Regulations 1987] er der fastlagt en offentlig høringsprocedure, inden de britiske myndigheder tager beslutning om registrering, afvisning af registrering, fornyelse eller tilbagekaldelse af en registrering af en frøart eller ejeren heraf i den nationale liste. Disse bestemmelser er ikke en følge af krav fra EU men er resultatet af den britiske lovgivende myndigheds beslutning.

Direktiverne 98/95/EF(1) og 98/96/EF(2) påvirker ikke muligheden for at fastholde de ovennævnte bestemmelser. Under alle omstændigheder skal afgørelser, der er vedtaget af de nationale myndigheder efter en høringsprocedure, være i overensstemmelse med de generelle og særlige bestemmelser i EF-traktaten eller i de love, der er vedtaget af institutionerne på grundlag af denne traktat.

(1) Rådets direktiv 98/95/EF af 14. december 1998 om ændring med hensyn til konsolidering af det indre marked, genetisk modificerede plantesorter og plantegenetiske ressourcer af direktiv 66/400/EØF, 66/401/EØF, 66/402/EØF, 66/403/EØF, 69/208/EØF, 70/457/EØF og 70/458/EØF om handel med bederoefrø, frø af foderplanter, sædekorn, læggekartofler, frø af olie- og spindplanter og grøntsagsfrø og om den fælles sortsliste over landbrugsplantearter.

(2) Rådets direktiv 98/96/EF af 14. december 1998 om ændring af bl.a. uofficielle afprøvninger i henhold til direktiv 66/400/EØF, 66/401/EØF, 66/402/EØF, 66/403/EØF, 69/208/EØF, 70/457/EØF og 70/458/EØF om handel med bederoefrø, frø af foderplanter, sædekorn, læggekartofler, frø af olie- og spindplanter og grøntsagsfrø og om den fælles sortsliste over landbrugsplantearter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0320/00

af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Konferencen om protokollen om biosikkerhed og beslutningsprocessen

Hvordan afgør Kommissionen, hvilken holdning EU-delegationen bør indtage i fora som konferencen i Montreal om protokollen om biosikkerhed, når der fortsat er stor uenighed om EU-lovgivningen om genteknologi (navnlig direktiv 90/220/EØF(1)?

(1) EFT L 117 af 8.5.1990, s. 15.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(14. marts 2000)

Det lykkedes Fællesskabet at nå til enighed med alle de (133) regeringer, der var repræsenterede ved vedtagelsen af Cartagena-protokollen om biosikkerhed den 28. januar 2000. Dette er en stor international præstation, at få integreret samlede hensyn til miljø, handel og udvikling på en ligevægtig måde med fuld opbakning fra udviklingslandene.

Fællesskabets forhandlingsposition var baseret på Rådets konklusioner af 13. december 1999.

Protokollen regulerer sikker overførsel, håndtering og anvendelse af levende modificerede organismer (LMO), som kan få skadelige virkninger for biodiversiteten, og der lægges særlig vægt på grænseoverskridende overførsel. Protokollen indfører en procedure med forudgående informeret samtykke (AIA) for import af LMO'er bestemt til udsætning i miljøet, en alternativ procedure for LMO'er beregnet til fødevarer, foder og forarbejdning samt detaljerede krav til oplysninger og dokumentation. Protokollen bygger udtrykkeligt på forsigtighedsprincippet. Den indeholder også bestemmelser om fortrolige oplysninger og udveksling af information, kompetenceopbygning og finansielle ressourcer, med særlig hensyntagen til situationen i udviklingslandene og lande uden egne lovsystemer på området, samt en bestemmelse, der åbner mulighed for regler om erstatningsansvar.

Protokollen giver mulighed for enten at anvende nationale procedurer eller de minimumsbestemmelser, der er fastsat i protokollen. Den sidstnævnte valgmulighed er tænkt som støtte for udviklingslande, der ikke allerede har tilstrækkelige administrative bestemmelser og love til at beskytte deres biodiversitet. Dette betyder, at Fællesskabet vil fortsætte med at anvende sine egne procedurer, som er i overensstemmelse med protokollens målsætninger og bestemmelser.