SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0942/96 af Maartje van Putten (PSE) til Kommissionen (26. april 1996)

Om: Fiskekonserves og udbud med henblik paa foedevarehjaelp

1. a. Er det korrekt, at forskrifter fra Kommissionen fastlaegger, at kun fiskekonserves pakket i enheder paa 125 g kan komme i betragtning ved udbud vedroerende foedevarehjaelp?

b. Kan Kommissionen i bekraeftende fald oplyse, hvor dette forskrift findes?

c. Kan Kommissionen oplyse, hvorfor man har valgt netop denne enhed?

d. Hvis oplysningerne (under a.) ikke er korrekte, kan Kommissionen da oplyse, hvilke retningslinjer for pakningsstoerrelser den anvender i forbindelse med denne form for udbud, samt hvor disse retningslinjer findes?

2. a. Kan Kommissionen give en oversigt over de udbud vedroerende fiskekonserves, der har vaeret afholdt siden 1. januar 1991 inden for rammerne af noedhjaelps- og foedevarehjaelpspolitikken?

b. Kan Kommissionen oplyse, hvilke virksomheder der vandt de respektive udbud?

3. Er Kommissionen klar over, at pakningsenheder paa 125 g hovedsagelig anvendes i Spanien og Portugal, mens f.eks. Nederlandene anvender enheden 400 g?

4. a. Er Kommissionen klar over, at indkoeb af stoerre pakningsenheder kan medfoere en betragtelig besparelse (mine oplysninger gaar ud paa, at besparelsen f.eks. er paa 45% pr. mt, hvis der koebes 400 grams enheder i stedet for enheder paa 125 g)?

b. Kan Kommissionen ogsaa inddrage dette omkostningsaspekt ved besvarelsen af spoergsmaal 1c.?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Joao Pinheiro (20. juni 1996)

Kommissionen oensker, inden den besvarer de enkelte spoergsmaal, at goere det aerede medlem opmaerksomt paa, at den gennemsnitlige vaerdi af fiskekonserves i de tre aar 1993, 1994 og 1995 kun udgoer ca. 0,8% af det gennemsnitlige aarlige budget for foedevarehjaelpen de samme tre aar. Man maa ogsaa bemaerke, at der er tendens til, at fiskekonserves ikke laengere indgaar i foedevarehjaelp, dels fordi det er en alt for dyr vare, dels fordi hovedmodtageren af denne vare - UNRWA - faar mindre og mindre foedevarehjaelp. Endelig vil den nye forordning om foedevarehjaelp, som er til vedtagelse i Raadet, aabne op for konkurrence mellem varer, som kommer fra alle udviklingslande.

1. a)-b) Almindeligvis er det bistandsmodtageren, som vaelger, hvordan foedevarerne skal vaere emballeret. Med hensyn til fiskekonserves er en pakning paa 125 g helt almindelig for denne type vare, og Faellesskabets lovgivere har derfor lagt sig fast paa denne form for emballage i en meddelelse om bl.a. kravene til emballage og konservering af varer, der skal leveres som foedevarehjaelp ((EFT C 114 af 29.4.1991. )).

c) Paa baggrund af ovenstaaende kan opstilles nogle praktiske grunde til, at modtagerne foretraekker denne form for indpakning:

- varen er let at distribuere: pakningen svarer til en ration, der er tiltstraekkelig stor til en person. Eventuelt kan der gives to enheder

- hygiejne: en pakning paa 400 g er for stor til en ration og kan ikke spises op paa en gang af en person. Dette kan give problemer med distribueringen eller opbevaringen. Under visse klimatiske forhold kan det hurtigt betyde en stor forringelse af varen.

d) Det aerede medlem henvises til punkt 1 a) og b).

2. a)-b) En tabel med oplysninger om programmerne for foedevarehjaelp 1993-1995 er send (1) direkte til det aerede medlem og generalsekretariatet i Parlamentet. Kommissionen oensker at goere opmaerksom paa, at af hensyn til enhedsmarkedet og de saerlige forhold i sektoren er de angivne oprindelser kun vejledende.

3. Sardiner er i overvejende grad en specialitet fra Spanien og Portugal, medens Irland og Nederlandene snarere er specialiseret i makrelkonserves, en vare som ikke er saerlig efterspurgt af modtagerne af foedevarehjaelp.

4. a) Enhedsprisen afhaenger af, hvilken vare der skal leveres (sardiner, makrel osv.) og hvordan modtageren oensker den forarbejdet og emballeret. Det er klart, at kostprisen ved pakninger paa 400 g og derover er lavere, da omkostningerne til indpakning, behandling osv. er mindre. Men naar der skal vaelges indpakningsform, gaelder de betingelser, modtageren anmoder om, behoerigt begrundet af hensynet til distribueringen.

b) Kommissionen tager under alle omstaendigheder hensyn til omkostningsaspektet, da den lader konkurrencen raade ved udbud om levering af foedevarehjaelp og vaelger det laveste bud, som naturligvis skal svare til de kvalitets- og emballagenormer, der kraeves i forordningen om udbud.