DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/55

(2004/C 84 E/0062)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3191/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. oktober 2003)

Om: Mistanke om overtrædelse af EU's selskabsbestemmelser begået af Telecom Italia i Telekom Serbia-affæren

Telecom Italias erhvervelse af 29 % af selskabet Telekom Serbia synes — ud over at have været en yderst skadelig operation for Italien — også at være sket i strid med EU's bestemmelser om bestyrelsesmedlemmers ansvar over for aktionærer. Den bestyrelse, der stod for købet, bærer således ansvaret for at have indgået en dårlig handel, selv om den var fuldt ud klar over det store tab, den kunne medføre, og for at have forsømt sine pligter i forbindelse med en korrekt beregning af tabet. Aktieandelen blev erhvervet for en alt for høj pris og uden hensyntagen til risikoen ved at investere i et land med en yderst lav gennemsnitsindkomst pr. indbygger (1 900 EUR), en særdeles høj inflation og en ikke-konvertibel valuta, et land, som er en af 21 nationer med »fare for ustabilitet«. På grund af forsinkelser i handlen blev der betalt en bøde på 16 %, og til den engelske mægler blev der betalt en kommission på ca. 15 000 EUR. Aktieandelen blev solgt to år senere, hvor den havde mistet over 50 % i værdi, hvilket påførte den italienske statskasse et tab beregnet til 99,1 % af købsprisen, dvs. ca. 450 mio. EUR. Blandt de talrige uregelmæssigheder, som omgiver sagen, er der f.eks. den omstændighed, at den forhenværende bestyrelsesformand og det forhenværende befuldmægtigede bestyrelsesmedlem for Stet (som Telecom Italia står i spidsen for) var stærkt imod handlen. Man foretrak imidlertid en privat handel i stedet for en offentlig licitation, som det er almindeligt. Der blev ikke udvist den omhu, der er fornøden i en sag af denne størrelsesorden. En task force nedsat internt i Telecom Italia trådte i stedet for Stet International, som var det kontrollerende selskab i forbindelse med indgåelsen af handlen.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående og de principper, der ligger til grund for de 12 direktiver om selskabsret, samt artikel 14 i forslaget til Rådets femte direktiv (1), og Kommissionens meddelelse (2) om modernisering af selskabsretten oplyse følgende:

1. Mener Kommissionen ikke, at den beskrevne operation har krænket principperne for og bestemmelserne om bestyrelsesmedlemmers ansvar i forbindelse med åbenhed og beskyttelse af aktionærernes rettigheder?

2. Mener Kommissionen ikke, at den daværende italienske regering også bærer et ansvar?

3. Har Kommissionen — så vidt dens beføjelser giver mulighed for — gennemført eller agter den at gennemføre en dybtgående undersøgelse af sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(3. december 2003)

Som svar på de tre spørgsmål stillet af det ærede medlem føler Kommissionen sig foranlediget til at fremsætte følgende bemærkninger:

— De eksisterende selskabsdirektiver, som det ærede medlem henviser til, indeholder kun meget få bestemmelser om ansvar og sanktioner.

— De få bestemmelser, der findes om emnet, drejer sig for det meste om spørgsmål vedrørende offentliggørelse af en række oplysninger, specielt finansielle oplysninger (årsregnskaber og konsoliderede regnskaber). Ingen af elementerne i det ærede medlems spørgsmål synes at føre til den konklusion, at den beskrevne operation ville tilsidesætte selskabsdirektivernes bestemmelser vedrørende offentliggørelse af en række oplysninger.

— To selskabsdirektiver indeholder bestemmelser, der kræver at medlemsstaterne mindst fastlægger det civilretlige ansvar for medlemmerne af administrations- eller ledelsesorganet på grund af fejl begået af dem ved forberedelsen og gennemførelsen af visse operationer, nemlig ved fusion af aktieselskaber (tredje direktiv (3)) og spaltning af aktieselskaber (sjette direktiv (4)). Den operation, som det ærede medlem beskriver, er en almindelig erhvervelse, og ingen af de to direktiver er gældende i forbindelse hermed.

— I 1972 forelagde Kommissionen et forslag til femte selskabsdirektiv om aktieselskabers struktur og deres organers beføjelser. Der kunne ikke opnås enighed om dette forslag, som blev diskuteret i mange år og ændret flere gange, og til slut trak Kommissionen forslaget tilbage i december 2001.

— På baggrund af ovenstående synes de eksisterende selskabsdirektiver ikke at indeholde nogen normer vedrørende ledelsens ansvar, som operationen beskrevet af det ærede medlem skulle udgøre en overtrædelse af.

— Hvad angår et eventuelt ansvar hos den daværende italienske regering, kan Kommissionen kun bemærke, at det ikke tilkommer Kommissionen at træffe afgørelse om en medlemsstats regerings eventuelle politiske ansvar i en specifik sag.

— Vedrørende en dybtgående undersøgelse af sagen bekræfter Kommissionen til slut, at den ikke har gennemført og ej heller agter at gennemføre en sådan undersøgelse, eftersom de oplysninger, den er blevet gjort bekendt med, ikke indeholder noget, der giver anledning til at formode, at der skulle være begået en eventuel overtrædelse af fællesskabets regler om selskabsret.

(1) KOM(90)629, EFT C 7 af 11.1.1991, s. 4.

(2) KOM(2003)284.

(3) Rådets tredje direktiv 78/855/EØF af 9. oktober 1978 om fusioner af aktieselskaber, EFT L 295 af 20.10.1978.

(4) Rådets sjette direktiv 82/891/EØF af 17. december 1982 om spaltning af aktieselskaber, EFT L 378 af 31.12.1982.