DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/367

(2004/C 78 E/0387)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1416/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. april 2003)

Om: En bank, der er dømt til at betale erstatning til kunder på grund af videregivelse af informationer til skattemyndighederne i kundernes medlemsstat

1. Er Kommissionen bekendt med dommen fra den luxembourgske domstol, der har dømt Kredietbank Luxemburg (KBL) til at betale en erstatning på 25 000 EUR til hver af fem tidligere kunder, der har anlagt sag mod banken, fordi denne ikke havde været i stand til at hindre, at deres identitet blev lækket til de belgiske skattemyndigheder?

2. Anser Kommissionen det for en acceptabel situation, at personer i EU, der gør sig strafbare på grund af skatteunddragelse, har mulighed for at modtage erstatning fra dem, der har undladt at hemmeligholde denne strafbarhed?

3. Er Kommissionen bekendt med, at 6 000 nederlandske skatteunddragere siden begyndelsen af 90'erne har haft en konto hos KBL, som de nederlandske skattemyndigheder er blevet bekendt med ad samme vej, og at disse derfor har måttet betale en efterskat?

4. Hvilke konsekvenser venter Kommissionen, når det lykkes for tusindvis af andre skatteunddragere, som de fem første, ligeledes at få erstatning via domstolene? Vil dette i de medlemsstater, hvor der endnu er bankhemmelighed, medføre et voksende pres på regeringerne for at stramme de foranstaltninger, hvormed videregivelse af oplysninger til andre medlemsstater bekæmpes og straffes?

5. Venter Kommissionen, at skatteunddrageres sagsanlæg mod banker kan blive et passende middel til at opnå, at banker, der hævder, at konti hos dem kan holdes hemmelige, pålægges så store udgifter, at de for at beskytte sig selv definitivt må afstå fra hemmeligholdelse?

6. Hvorledes stoppes disse stridigheder i EU, hvor skatteunddragelse ikke alene ikke straffes, men også belønnes, og banker stimuleres til at hindre skatteopkrævning?

Kilde: Det nederlandske dagblad »de Volkskrant« af 3.4.2003.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(27. maj 2003)

Kommissionen er bekendt med den dom fra den luxembourgske domstol, som det ærede medlem henviser til. National retsforfølgelse og uafhængige nationale domstoles domme på dette område henhører under medlemsstaternes egenkompetence. Kommissionen ønsker ikke at anstille betragtninger over de mulige konsekvenser, som en given dom, truffet af en domstol i en given medlemsstat, ville få for andre lignende retssager eller for lovgivningen i den pågældende medlemsstat.

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at skattesvig og skatteunddragelse er et alvorligt problem. Den er overbevist om, at dens politik, som sigter mod et øget samarbejde og en øget informationsudveksling mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, vil kunne hjælpe medlemsstaterne med at løse dette problem mere effektivt. Inden for de seneste år har Kommissionen fremsat en række forslag, der sigter mod at forbedre den administrative bistand medlemsstaterne indbyrdes inden for direkte og indirekte beskatning.

I juli 2001 fremsatte Kommissionen et forslag til direktiv (1) om beskatning af renteindtægter fra opsparing, der indeholder bestemmelser om automatisk informationsudveksling mellem skattemyndighederne om renter, som udbetales til privatpersoner, der er bosiddende i andre medlemsstater. Skønt dette forslag kun indeholder overgangsbestemmelser for Belgien, Luxembourg og Østrig, er det dog meningen, at samtlige medlemsstater skal deltage i denne automatiske informationsudveksling. Drøftelserne af dette forslag er ret fremskredne, og Kommissionen håber, at det vedtages inden længe. Den er overbevist om, at dette direktiv vil gøre det muligt for medlemsstaterne at gennemføre en mere effektiv bekæmpelse af grænseoverskridende skatteunddragelse.

(1) Forslag til Rådets direktiv om sikring af en reel beskatning af renteindtægter fra opsparing i Fællesskabet, EFT C 270 E af 25.9.2001.