SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1609/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. juni 2002)

Om: Enighed mellem medlemsstaternes regeringer om accept af ulovlig statsstøtte til virksomheder, som forbruger de stadig dyrere olieprodukter

1. Er grundlaget for Kommissionens politik stadig grønbogen På vej mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed, som den vedtog den 29. november 2000, hvori den indtog det standpunkt, at prisstigningen på oliepriser ikke skal dæmpes ved at nedsætte afgifterne, og at hvis der skal gøres brug af fiskale midler, skal det være foreneligt med de økonomiske retningslinjer og de indgåede forpligtelser vedrørende budgetkonsolideringen?

2. Stiler Kommissionen stadig efter priser på godstransport, der tager hensyn til drivhuseffekten, og vil den indføre en harmoniseret fælles afgift på erhvervslivets forbrug af diesel, der er højere end gennemsnittet af de nuværende dieselafgifter, jf. svaret på min skriftlige forespørgsel E-2595/01(1) af 11. september 2001?

3. Er det rigtigt, at Kommissionen den 14. maj vedtog ikke at lægge sag an ved Domstolen mod nedsættelsen af dieselafgiften i Italien, Frankrig og Nederlandene i 2001, selv om den oprindeligt anså dette forsøg på at kompensere vognmændene for prisstigninger på olieprodukter for at være ulovlig statsstøtte?

4. Kan virkningerne af de nationale støtteforanstaltninger fra september 2000 stadig konstateres, og hvilke af disse vil blive fortsat efter udløbet af 2002?

5. Udelukker den omstændighed, at de berørte ministre i medlemsstaterne, som hver især har forskellige grunde (ikke blot afgiftsnedsættelse, men også lavere forsikringspræmier, som f.eks. i Belgien) til at frygte en dom for ulovlig statsstøtte, indtager en enstemmig holdning på grundlag af traktatens artikel 88, at Kommissionen kan anlægge sag ved Domstolen?

6. Hvad har fået Kommissionen til at afstå fra at anlægge sag?

7. Hvilken præcedens vil der blive skabt med hensyn til fremtidig statsstøtte i medlemsstaterne, hvis de på ny eller fortsat støtter indenlandske virksomheder over afgiftsprovenuet? Vil denne støtte fremover være tilladt i praksis, hvis alle 15 medlemsstater indgår en indbyrdes aftale om gensidig beskyttelse af deres forskellige nationale foranstaltninger?

Kilde: Algemeen Dagblad og De Standaard af 15.5.2002.

(1) EFT C 147 E af 20.6.2002, s. 30.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(23. juli 2002)

1. Kommissionens energi- og transportpolitik bygger på grønbogen På vej mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed af 29. november 2000(1) og hvidbogen Den europæiske transportpolitik frem til 2010 De svære valg af 12. september 2001(2).

2. Kommission er i færd med at udarbejde en metode for infrastrukturtariffer, som skal lette en mere nøjagtig tariferingsprocedure. Herunder påtænker Kommissionen at foreslå fælles regler for godstransportafgifter for at dække omkostningerne ved brug af infrastrukturen. Omkostningerne i relation til drivhuseffekten og kuldioxid (CO2) emissioner kan tilsyneladende med fordel indregnes i brændstofafgifter snarere end ved direkte, afstandsrelaterede afgifter. Endvidere har Kommissionen til hensigt at fremlægge et

forslag til Rådets direktiv, som tilsigter at skabe en fiskal ramme for diesel, der anvendes som motorbrændstof til erhvervsformål, og tilnærme punktafgifter på benzin og diesel. Hovedindholdet af dette forslag fremlægges i hvidbogen om den fælles transportpolitik(3).

3. Kommissionen bekræfter, at den ikke har lagt sag an ved Domstolen mod de omtalte nedsættelser.

4. Rådet bemyndigede den 12. marts 2001 på forslag af Kommissionen Frankrig, Italien og Nederlandene til frem til den 31. december 2002 at anvende differentierede punktafgiftssatser på diesel til erhvervskøretøjer. Denne rådsbeslutning foregreb ikke EF-traktatens artikel 87 og 88 (5. betragtning), som Kommissionen senere anvendte i sin beslutning om at indlede formelle statsstøtteundersøgelser vedrørende disse foranstaltninger. Kommissionen råder ikke over oplysninger om, hvorvidt disse foranstaltninger videreføres efter 2002. Kommissionen forstod den nederlandske meddelelse således, at denne foranstaltning udløber den 1. oktober 2002.

5. Kommissionen vil fortsat vurdere statsstøtteforanstaltninger på eget initiativ og beslutte, om det vil være hensigtsmæssigt at indgive søgsmål for Domstolen.

6. Kommissionen besluttede i betragtning af en politisk og juridisk analyse af situationen ikke at inddrage Domstolen.

7. Kommissionen vil fortsat undersøge statsstøtteforanstaltninger fra sag til sag og vurdere, om foranstaltningerne er forenelige med EF-traktaten. Proceduren i tredje underafsnit af EF-traktatens artikel 88, stk. 2, er et ekstraordinært middel, som Rådet kan betjene sig af på en medlemsstats anmodning under ekstraordinære omstændigheder.

(1) KOM(2000) 769 endelig udg.

(2) KOM(2001) 370 endelig udg.

(3) KOM(2001) 370 endelig udg.