ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1250/00

af Alejandro Cercas (PSE) til Rådet

(27. april 2000)

Om: Retssikkerhed og menneskerettigheder for en gruppe jødiske borgere i Iran

Europa-Parlamentet (i beslutning vedtaget i september 1999) og forskellige samfundsmedier har ved flere lejligheder beskæftiget sig med risikoen for, at en gruppe iranske jøder, der er anklaget for spionage, bliver retsforfulgt og måske endda dømmes til døden. Kan Rådet oplyse, hvilke foranstaltninger der er truffet, eller hvilke initiativer Rådet kunne overveje at tage for at sikre, at disse borgeres menneskerettigheder i hvert fald respekteres, og navnlig at de garanteres en retfærdig rettergang?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1208/00 og E-1250/00

(28. september 2000)

Spørgsmålet om de 13 iranske jøder er blevet rejst i samtaler, ved enhver mulig lejlighed og på ethvert plan, mellem repræsentanter for EU og officielle repræsentanter for Iran, blandt andet under den iranske udenrigsminister Kharrazis besøg i Helsingfors i september 1999 og på dialogmødet mellem EU og Iran i december.

Som svar herpå og på henvendelser fra Den Europæiske Unions medlemsstater har den iranske regering igen og igen forsikret EU om, at de tilbageholdte jøder ville få en retfærdig og åben retssag.

I april, lige før retssagen blev indledt, gav Den Europæiske Union atter over for de iranske myndigheder udtryk for den betydning, EU tillægger denne sag, og mindede om de løfter, Iran har afgivet med hensyn til retssagens gennemførelse.

Den Europæiske Union har med bekymring noteret sig den dom, som revolutionsdomstolen i Chiraz har afsagt. Den er skuffet over, at retssagen foregik for lukkede døre på trods af de iranske myndigheders forsikringer. Den Europæiske Union gør opmærksom på, at der findes en mulighed for at appellere dommen. I betragtning af den betydning, den tillægger denne sag, håber den stærkt, at appelretten vil tage de afsagte domme op til fornyet behandling. Den Europæiske Union vil fortsat fremføre sine betænkeligheder over for de iranske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1335/00

af Pervenche Berès (PSE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Gratis udstyr og internetadgang på skoler

En stor tysk virksomhed inden for telekommunikation har fornylig oplyst, at den inden udgangen af året gratis vil forsyne 40 000 tyske skoler med deres elektroniske adresser, hjemmesider samt adgang til sit internetdatterselskab.

Vil Kommissionen oplyse, hvorvidt den mener:

1. at gratis internetadgang til skoler i EU er en del af det almene tjenesteudbud for telekommunikation, hvilket Europa-Parlamentet har vurderet, og at det dermed ikke er underlagt Fællesskabets konkurrenceregler i overensstemmelse med artikel 86 (tidl. 90), stk. 2 i traktaten?

2. at gratis internetadgang til skoler er det bedste middel til opnåelse af målet om lidt efter lidt at forbinde alle de europæiske skoler til et transeuropæisk højhastighedsnet, som det blev besluttet af Det Europæiske Råd ved mødet i Lissabon den 23. og 24. marts?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. juni 2000)

1. Kommissionen har ikke haft lejlighed til at undersøge initiativet Schulen ans Netz, som i 1996 blev iværksat i fællesskab af Deutsche Telekom og det tyske undervisnings- og forskningsministerium, og den kan derfor ikke udtale sig om, hvorvidt det er foreneligt med fællesskabsreglerne. EF-traktatens regler forbyder ikke, at de offentlige myndigheder afholder udgifterne til internetudstyr og -adgang i skolerne, for så vidt som den pågældende ordning er forenelig med statsstøttereglerne, og især at dette sker uden diskrimination. Støttet adgang for skolerne udgør imidlertid ikke en del af de forsyningspligtydelser på teleområdet, som er defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/10/EF af 26. februar 1998 om ONP-vilkår for taletelefonitjenesten og om udbud af forsyningspligtydelser på teleområdet under konkurrenceforhold(1). I dette direktiv redegøres der for anvendeligheden af undtagelsen i EF-traktatens artikel 86, stk. 2 (tidligere artikel 90), for så vidt angår tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse på teleområdet. Artikel 86, stk. 2, vil derfor ikke kunne gøres gældende til at lade tjenesteydelser, der ikke er omhandlet i dette direktiv, finansiere gennem midler til almene tjenester.

2. Det Europæiske Råd i Lissabon opfordrede medlemsstaterne til at sikre, at alle skoler i Fællesskabet får adgang til internettet inden udgangen af 2001. Rådet påtænkte imidlertid ikke, at adgangen skulle være gratis. Denne adgang vil altid være forbundet med omkostninger. Ydelse af støtte kan fremme ansøgningerne om adgang og gennemførelsen af målsætningerne i Lissabon-konklusionerne. Det skal imidlertid sikres, at skolerne har en reel mulighed for at vælge tjenesteudbyder og adgangsinfrastruktur. Som på andre områder er det konkurrencen, der sikrer et udbud af høj kvalitet og tilskynder til innovation.

(1) EFT L 101 af 1.4.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1558/00

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(11. maj 2000)

Om: Global handel med katte og hundes pels

Vil Kommissionen oplyse, hvilke forholdsregler den agter at tage med henblik på at forbyde import af varer til Den Europæiske Union, der er lavet af katte og hundes pels?

Ifølge undersøgelser fra Humane Society International slagtes millioner af katte og hunde hvert år på grund af deres pels, og ofte under grusomme omstændigheder. I mange tilfælde importeres pelsene til EU som en bestanddel af støvler eller frakker.

Forbrugerne i EU er måske ikke klar over, at de varer, de køber, stammer fra disse dyr, eller den rystende måde hvorpå de slagtes, da varedeklaration i bedste fald er misvisende eller i værste fald usand.

Forbrugerne i EU bør selvfølgelig oplyses om materialernes oprindelse. Er Kommissionen klar til at tage det første skridt til sikring af en skærpet kontrol med mærkningen af sådanne produkter?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler E-1465/00 og P-1558/00

(8. juni 2000)

Kommissionen er ligesom det ærede medlem bekymret over den internationale handel med hunde- og katteskind, navnlig set i sammenhæng med de mulige konsekvenser for dyrevelfærden.

Kommissionen har vedtaget en omfattende lovgivning, som dækker en bred vifte af anliggender med tilknytning til dyrevelfærd. Intet i Verdenshandelsorganisationens (WTO) regler forhindrer, at Fællesskabet inden for sine grænser træffer foranstaltninger, der anses for væsentlige for dyrevelfærden, f.eks. fastsættelse af høje standarder. Efter Kommissionens opfattelse kan Fællesskabet imidlertid ikke ensidigt påtvinge tredjelande sine velfærdsbaserede produktionsstandarder. WTO-reglerne tillader ikke Fællesskabet at forbyde varer alene med den begrundelse, at de er fremstillet efter andre velfærdsregler.

En vedtagelse af internationale velfærdsbaserede standarder inden for rammerne af multilaterale aftaler kan bidrage til at løse potentielle konflikter med handelspartnere. Kommissionen søgte for nylig at udvirke, at spørgsmålet om dyrevelfærd blev behandlet på WTO's millenniumrunde. I Seattle fik Kommissionen imidlertid så godt som ingen støtte til sine dyrevelfærdsmål. Kommissionen vil vedblive med at fremme dyrevelfærdsmålene i WTO's regi.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2212/00

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Finansiering af informationspjecer

I september 1999 offentliggjorde den europæiske afdeling af International Lesbian and Gay Association en informationspjece med titlen L'après Amsterdam: l'Union européenne et l'orientation sexuelle (Efter Amsterdam: Den Europæiske Union og seksuel orientering), hvortil der var modtaget støtte fra Kommissionen.

I forordet oplyses det, at hæftet er offentliggjort som led i et projekt, der støttes af Kommissionens GD X under Prince-programmet (informationsprogram for europæiske borgere).

På denne baggrund anmodes Kommissionen om at oplyse følgende:

1. Hvilke mål og gennemførelsesbestemmelser er der for Prince-programmet?

2. I hvilken forbindelse kan finansiel støtte fra Kommissionen til en informationsskrivelse fra en privat sammenslutning betragtes som korrekt?

3. Kan emnet for den nævnte publikation betragtes som værende i overensstemmelse med den offentlige orientering af borgerne om EU-institutionernes finansiering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(7. september 2000)

Prince-programmet (informationsprogrammet for EU-borgere) har til opgave at sikre informationen af Europas borgere om emner med tilknytning til Unionen, der anses for prioriterede. Valget af prioriterede emner fastsættes i sammenhæng med budgetproceduren på grundlag af henstillinger fra den interinstitutionelle rådgivningsgruppe, som består af repræsentanter for Parlamentet og Kommissionen på højeste niveau.

Prince-programmets gennemførelse hviler på princippet om partnerskab, enten med medlemsstaternes regeringsmyndigheder, når de ønsker det (der indgås aftaler), eller med det organiserede civilsamfund på grundlag af indkaldelser af forslag til informationsprojekter, som så samfinansieres. Ved det organiserede civilsamfund forstås sammenslutninger af enhver art, ikke-statslige organisationer, foreninger, fagforeninger, osv.

I det konkrete tilfælde, det ærede medlem nævner, er Den Internationale Sammenslutning af Bøsser og Lesbiske (ILGA) i Europa som enhver anden sammenslutning, der er lovligt anerkendt, støtteberettiget og kan modtage støtte, hvis et projekt indsendt af sammenslutningen udvælges af den pågældende udvælgelseskomité.

Enhver borger har ret til adgang til oplysninger for at kunne danne sig en mening om ethvert emne. Pjecen Efter Amsterdam: Den Europæiske Union og seksuel orientering skal ses som et udtryk for denne ret til information.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1551/00

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(18. maj 2000)

Om: Korrekt anvendelse af købekraftspariteter (KKP)

Kommissionen bekræfter i sit svar på skriftlig forespørgsel E-0275/00(1), at den portugisiske delegation hverken under eller efter mødet i arbejdsgruppen om KKP den 21.-22. juni 1999 i Luxembourg afgav nogen erklæring om (eller fremsatte en klage over) KKP's gyldighed og anvendelsen heraf i Fællesskabets retsakter.

Imidlertid henviser Kommissionen ikke til erklæringer og klager forud for dette møde. Er det ikke korrekt, at det nationale statistiske kontor i Portugal den 5. maj 1998 satte spørgsmålstegn ved KKP's gyldighed og anvendelsen heraf i Fællesskabets retsakter?

Er det endvidere ikke korrekt, at arbejdsgruppens møde i Luxembourg ikke resulterede i væsentlige ændringer af situationen på dette område, og at dette var årsagen til, at de portugisiske myndigheder følgelig ikke gav udtryk for nogen holdningsændring?

(1) EFT C 303 E af 24.10.2000, s. 169.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(10. juli 2000)

Til trods for indgående undersøgelser har det ikke været muligt at finde spor af nogen form for kommentarer afgivet af de portugisiske statistiske myndigheder, som det ærede parlamentsmedlem henviser til.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1819/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(8. juni 2000)

Om: Finansiering i henhold til forordning (EØF) nr. 3904/92

Kommissionen anfører i sit svar på skriftlig forespørgsel nr. E-0154/00(1) at 17 % af det beløb, Kommissionen yder Italien til finansiering af projekter, som henhører under ovennævnte forordning, er tildelt Liguria med et beløb på 2 707 mio. Lire. Det præciseres desuden, at 97 % af de finansierede initiativer har været til fordel for små og mellemstore virksomheder.

Den har ikke besvaret de to første spørgsmål, i min foregående forespørgsel og bedes derfor oplyse:

1. Hvem er denne finansielle støtte blevet tildelt, og til hvilke projekter?

2. Er der ikke ydet støtte til virksomheder i Ventimiglia-området, det område der er hårdest ramt af afskaffelse af toldaktiviteter?

(1) EFT L 394 af 31.12.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(19. september 2000)

Ifølge rapporten om gennemførelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 3904/92 af 17. december 1992 om tilpasning af erhvervet som toldklarerer og speditør til det indre marked(1), som Kommissionen har modtaget fra det italienske Arbejds- og Socialministerium, kan der gives følgende oplysninger om antallet og

placeringen af projekter gennemført under den nævnte forordning:

>TABELPOSITION>

Ifølge den samme rapport om gennemførelsen kan der specifikt gives følgende oplysninger om provinsen Imperia (som Ventimiglia er en del af). Der blev forelagt 10 projekter (2 fra byen Imperia, 3 fra San Remo, 5 fra Ventimiglia). De italienske myndigheder, der har ansvaret for programmets drift, udvalgte 6 projekter, der skulle modtage tilskud (1 fra Imperia og 5 fra Ventimiglia). Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, var der kun ét af disse projekter, der blev gennemført og afsluttet, og derfor blev der ikke givet tilskud under programmet til de øvrige projekter.

Det ene projekt i denne gruppe, som fik tilskud, blev gennemført i Ventimiglia. Projektet drejede sig om etablering af et servicecenter for lastbiler(2). Den endelige modtager var Autoporto riviera dei fiori spa. De godkendte omkostninger beløb sig til 1 140 mio. lire, hvoraf Fællesskabet finansierede 285 mio. lire og den italienske stat ligeledes 285 mio. lire.

(1) EFT L 394 af 31.12.1992.

(2) Realizzazione di un centro di assistenza al traffico degli autotrasportatori che preveda oltre allo svolgimento dell'attivita' edilizia, la gestione dei servizi autoportuali.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1275/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. april 2000)

Om: Den spanske regerings tilbageholdelse af 12 % af den tillægskvote for mælk, som tilkommer Galicien

Den spanske landbrugsminister Jesus Posada meddelte for nylig i Santiago de Compostela, at centraladministrationen ville tilbageholde 12 % af den tillægskvote for mælk på 207 000 tons, som tilkommer Galicien, og som burde være fuldt fordelt i april måned, under henvisning til, at det var nødvendigt for at tage højde for eventuelle klager eller uforudsete hændelser.

Har den spanske regering kompetence til at træffe en sådan beslutning? Vil Kommissionen drage omsorg for, at de galiciske landbrugere får den mælkekvote, der tilkommer dem, navnlig i betragtning af deres behov for en væsentlig produktionsforøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. maj 2000)

Tildelingen af de individuelle referencemængder og især tillægsmængderne som følge af den særlige forhøjelse, som Rådet besluttede i forbindelse med Agenda 2000, henhører under medlemsstaternes ansvar under overholdelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter(1) og foretages på basis af objektive kriterier. Medlemsstaterne skal dog meddele Kommissionen de foranstaltninger, de træffer med henblik på denne tildeling.

I en meddelelse til Kommissionen af 21. marts 2000 anførte Spanien, at landet havde indgået en aftale med myndighederne i de autonome samfund om fordelingen af mælkekvoterne. Kommissionen råder for øjeblikket ikke over nærmere oplysninger, men ser på ingen måde negativt på den eventuelle tilbageholdelse i den nationale reserve af en vis procent af tillægskvoten for mælk for at imødekomme særlige behov som rapporteret af det ærede medlem.

(1) EFT L 405 af 31.12.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1881/00

af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Kommissionen

(9. juni 2000)

Om: Priserne på brændstof i Spanien

Det er med forbløffelse, at man konstaterer, at priserne på brændstof i Spanien stiger for sjette gang inden for en måned. Denne stigning er så meget mere forbavsende på baggrund af, at der stadig er samme prisforskelle mellem alle de store benzinselskaber, der driver virksomhed i Spanien, hvilket også har fået kommissær Loyola de Palacio til at betegne situationen som forbavsende.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet eller agter den at træffe udover denne bedømmelse af situationen? Mener Kommissionen, at der kan være tale om overtrædelse af konkurrencereglerne på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(2. august 2000)

Det, at de største olieselskaber på det spanske marked sælger til detailpriser, der ligger meget tæt på hinanden, er ikke nødvendigvis ensbetydende med, at der findes karteller, eller at konkurrencen er fordrejet i Spanien. Det er korrekt, som det ærede medlem gør opmærksom på, at parallelle detailpriser kan skyldes aftaler eller samordnet praksis mellem operatører på det spanske marked med det formål eller den virkning at fordreje konkurrencen.

I det foreliggende tilfælde råder Kommissionen imidlertid ikke for øjeblikket over beviser for, at der findes en sådan aftale eller samordnet politik mellem distributionsvirksomhederne. I øvrigt har Kommissionen fået oplyst, at de nationale myndigheder netop er i gang med en undersøgelse af sagen. Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at den fortsat omhyggeligt vil overvåge overholdelsen af EU's konkurrenceregler inden for denne sektor, og at den vil gribe ind, hvis der opstår sager med konsekvenser på EU-plan.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0755/00

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(13. marts 2000)

Om: Transport af heste fra Litauen til Italien

Jeg er blevet gjort opmærksom på, at heste, der transporteres mellem Litauen og Italien, lider unødvendigt som følge af de forfærdelige vilkår, de udsættes for under transporten.

Agter Kommissionen at tage sagen op med den italienske og den litauiske regering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(28. april 2000)

Kommissionen er klar over, at heste indført fra de central- og østeuropæiske lande lider som følge af de vilkår, de udsættes for under transporten.

Der er også fortsat problemer med utilstrækkelig håndhævelse af Rådets direktiv 91/628/EØF, som ændret, om beskyttelse af dyr under transport(1) ved nogle italienske grænsekontrolsteder.

Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor har flere gange aflagt veterinærkontrolbesøg hos de italienske grænsekontrolsteder. Efter disse besøg fik de italienske myndigheder forelagt detaljerede henstillinger. De italienske myndigheder har planlagt foranstaltninger, der skal forbedre vilkårene for dyrene, og Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret vil i den nærmeste fremtid aflægge endnu et besøg for at undersøge disse foranstaltninger.

Den italienske myndighed har i et notat for nylig gjort de embedsdyrlæger, der arbejder på grænsekontrolstederne, opmærksom på, at importerede heste, der har været undervejs i mere end 24 timer, skal have en hvileperiode på 24 timer.

Kommissionen undersøger imidlertid på ny sagen med henblik på eventuelt at indlede en overtrædelsesprocedure efter EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169) over for Italien.

Desuden mener Kommissionen, at det for at opnå en generel forbedring af dyrevelfærdsnormerne er nødvendigt både at forbedre håndhævelsen af den gældende velfærdslovgivning og at arbejde hen imod en international konsensus om spørgsmålet.

På den baggrund har Kommissionen indledt proceduren for forhandling af Fællesskabets deltagelse i den reviderede europæiske konvention om beskyttelse af dyr under international transport (ETS-65). Det vil bidrage til at sikre et acceptabelt dyrevelfærdsbeskyttelsesniveau i Europa og fremme harmoniseringen af lovgivningen om dyrebeskyttelse i ansøgerlandene. I øvrigt blev spørgsmålet om langdistancetransport og især indførsel af heste til Fællesskabet fra de central- og østeuropæiske lande drøftet og analyseret på det syvende møde i arbejdsgruppen af ledende embedsdyrlæger i de associerede lande, der afholdtes i Lissabon den 11.-14. april 2000.

(1) EFT L 340 af 11.12.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1359/00

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Placering af Ceuta og Melilla i Eurostats oversigt med henblik på mål 1-støtte

Enhver region, hvis BNP ikke overstiger 75 % af Fællesskabets gennemsnit, anses for at være berettiget til støtte under mål 1. På dette grundlag plejer man at betragte de spanske byer Ceuta og Melilla under ét, som om de udgjorde en økonomisk, geografisk og administrativ enhed.

Rent faktisk opfylder disse to byer i det nordlige Afrika ikke nogen af de nævnte krav, og det forekommer derfor ikke logisk, at de i forbindelse med den nævnte grænse på 75 % tildeles samme status ved placeringen under mål 1.

Mener Kommissionen, at der skal ses på BNP særskilt for hver af disse to spanske byer med henblik på placeringen under de områder, som kan komme i betragtning under mål 1?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(16. juni 2000)

Ifølge artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) er mål 1-regioner regioner, der svarer til niveau II i nomenklaturen for statistiske territoriale enheder (NUTS II), og hvis bruttonationalprodukt (PNB) pr. indbygger målt i købekraftsstandarder og beregnet på grundlag af de pr. 26. marts 1999 disponible fællesskabsdata for de seneste tre år er lavere end 75 % af gennemsnittet i Fællesskabet.

Ifølge nomenklaturen for statistiske territoriale enheder udgør Ceuta og Melilla én enkelt region på NUTS II-niveau. På basis af de data, der er nævnt i artikel 3 i ovennævnte forordning, var BNP pr. indbygger i Ceuta og Melilla på 71,4 % af gennemsnittet i Fællesskabet. Dette er årsagen til, at Ceuta og Melilla er støtteberettigede under strukturfondsmål 1 for perioden 2000-2006.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.