SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1165/01

af Alexander de Roo (Verts/ALE), Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE), Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE), María Sornosa Martínez (PSE) og Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. april 2001)

Om: Hemmeligholdelse af 83 videnskabelige rapporter om den spanske vandplan

I oktober 2000 anmodede den spanske regering ca. 130 videnskabsmænd om at udarbejde videnskabelige rapporter om forskellige aspekter af forslaget til den spanske vandplan (Plan Hydrológico Nacional). Fristen blev fastsat til udgangen af november 2000, hvor 83 afleverede en rapport, som for størstedelens vedkommende var kritiske. Den spanske regering nægter at offentliggøre de 83 undersøgelser og modsætter sig endog, at forfatterne offentliggør rapporterne. Regeringen bestrider derfor oplysningerne fra en af videnskabsmændene, som har sat sin rapport på Internettet.

Er denne opførsel fra den spanske regerings side i overensstemmelse med EU's lovgivning om adgang til miljørelaterede oplysninger?

Har Kommissionen adgang til de pågældende 83 rapporter?

Vil Kommissionen anmode den spanske regering om at offentliggøre rapporterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. juni 2001)

I henhold til artikel 3 i Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger(1) drager medlemsstaterne omsorg for, at myndighederne pålægges at stille miljøoplysninger til rådighed for enhver fysisk eller juridisk person på dennes anmodning, og uden at han skal godtgøre nogen interesse deri.

I stk. 4 i samme artikel præciseres det nærmere, at myndighederne skal give en person, der anmoder om oplysninger, svar så hurtigt som muligt og senest inden to måneder. Afslås udleveringen af de ønskede oplysninger, skal dette begrundes under henvisning til ét af de forbehold, der er fastsat i artikel 3, stk. 2 og 3.

I artikel 4 i Rådets direktiv 90/313/EØF er det endvidere fastsat, at en person, som finder, at hans anmodning om oplysninger uden rimelig grund er blevet afslået eller ladet upåagtet eller er blevet utilstrækkeligt besvaret af en myndighed, kan anmode om retlig eller administrativ prøvelse af afgørelsen i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats retsorden.

Rådets direktiv 90/313/EØF er blevet omsat til spansk lovgivning med spansk lov 38 af 13. december 1995, som siden ændret ved spansk lov 55 af 29. december 1999, i henhold til hvilken der gives adgang til national appel.

På grundlag af de forhold, der alene her er fremkommet med den skriftlige forespørgsel, kan Kommissionen ikke selv fastslå, hvorvidt de spanske myndigheder skulle have fået forelagt en anmodning om adgang til oplysninger og herpå have afgivet et utilstrækkeligt svar, som i givet fald skulle betyde en mulig overtrædelse af bestemmelserne i direktivet.

Ud fra den antagelse, at anmodningen om adgang til oplysninger skulle være blevet afvist af den indbragte myndighed under henvisning til en overtrædelse af direktivets bestemmelser, er det op til den pågældende klagende part selv at indgive den appel, der er fastsat i henhold til artikel 4 i ovennævnte direktiv samt i medfør af den spanske gennemførelseslovgivning.

Kommissionen ligger ikke inde med de 83 undersøgelser, som det ærede medlem anfører i sin skriftlige forespørgsel.

Der findes ingen bestemmelser i fællesskabsretten, i henhold til hvilke Kommissionen skulle være bemyndiget til at anmode den spanske regering om i givet fald at offentliggøre disse undersøgelser.

(1) EFT L 158 af 23.6.1990.