SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2422/99

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Støtte til kul og atomkraft

I hvidbogen om vedvarende energikilder får Kommissionen pålagt at gribe ind over for støtten til kul og atomkraft.

1. Hvad har Kommissionen foretaget for at få standset

a) den direkte støtte til kulproduktion og -forbrug?

b) den indirekte støtte til kulproduktion og -forbrug?

c) den direkte støtte til atomkraft?

d) den indirekte støtte til atomkraft?

2. Hvis Kommissionen ikke har foretaget noget, bedes den oplyse, inden for hvilke frister der vil blive taget konkrete skridt?

3. Kan Kommissionen oplyse, hvorfor den ikke har efterforsket og fulgt en lang række klager over direkte eller indirekte støtte til atomkraft op, f.eks. klagen fra Electricité de France eller klager over skattefri henlæggelser inden for atomindustrien samt oplysninger om ikke-indberettet støtte?

4. Er Kommissionen enig i, at manglende efterlevelse af pålægget om at sætte en stopper for støtte til kul og atomkraft virker konkurrencefordrejende og er en overtrædelse af traktaten, og at offentligheden får indtryk af, at Kommissionen bevidst vanskeliggør konkurrencesituationen for vedvarende energikilder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. december 1999)

For så vidt angår kulproduktionen, har Kommissionen den 28. december 1993 vedtaget fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien (beslutning nr. 3632/93/EKSF)(1), i henhold til hvilken støtten gradvis mindskes for perioden 1994-2002 som et led i omstruktureringsplaner og aktivitetsformindskelser. I de fleste tilfælde afhænger den hastighed, hvormed omstruktureringen finder sted, af, at det er nødvendigt at finde løsninger på de sociale og arbejdsmarkedsrelaterede problemer og de dermed forbundne regionale problemer. De indirekte støtteordninger er blevet afskaffet.

Med hensyn til kernekraft indeholder Euratom-traktaten ingen bestemmelser om konkurrence og statsstøtte. Påstanden om, at der inden for EU er tildelt statsstøtte til elproduktion baseret på kernekraft, har aldrig kunnet bevises.

Kommissionen er klar over, at der er et behov for at styrke de vedvarende energikilder, for at EU kan nå sit vejledende mål om at kunne bidrage med 12 % fra vedvarende energikilder til EU's samlede energiforbrug senest i år 2010. Kommissionen satte for nylig en kampagne i gang, der har til formål at fremme de private investeringer i denne sektor med vægt på teknologiformer, der befinder sig tæt på forbrugerne, navnlig sol-, vind- og biomasse-energi.

Kommissionen overvejer for øjeblikket yderligere initiativer til fremme af vedvarende energikilder, navnlig foranstaltninger i forbindelse med driften af et indre marked for elektricitet. Som det fremgik af hvidbogen vedrørende vedvarende energikilder(2), som det ærede medlem henviser til, er det altafgørende at opnå en større gennemslagskraft på markedet for vedvarende energikilder for at kunne opfylde forpligtelserne i Kyoto-protokollen om drivhusgasemissioner. Som det blev anført i hvidbogen, overvejer Kommissionen for øjeblikket at ændre EU's retningslinjer om statsstøtte til miljøbeskyttelse, således at disse kan tage højde for behovet om at styrke de vedvarende energikilders konkurrenceevne og deres særlige karakteristika.

(1) EFT L 329 af 30.12.1993.

(2) KOM(97) 599 endelig udg.