DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/27

(2004/C 70 E/029)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3877/02

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(10. januar 2003)

Om: En fælles strafferet i EU

Der er forslag fremme om at indføre en fælles strafferet i samtlige EU-medlemsstater, og et mindstekrav i den forbindelse bør være, at lærde og strafferetseksperter gør sig overvejelser om dette initiativ, der uden tvivl vil kunne få overordentlig stor betydning for den fælles lovregulering i forbindelse med forbrydelser, som har særlig relevans for Fællesskabets område.

Ensartede straffe i medlemsstaterne, navnlig i forbindelse med forbrydelser som handel med narkotika, seksuelt misbrug af mindreårige, menneskehandel eller miljøforbrydelser, vil indebære en mere effektiv beskyttelse af hele Fællesskabet mod følgerne af denne form for forbrydelser.

Er Kommissionen enig i, at der bør skabes en platform for overvejelserne i forbindelse med en eventuel indførelse af en fælles strafferet i EU-regi, og at dette bør indebære finansiering af undersøgelser, debatter og andre instrumenter, som giver eksperter inden for strafferet og andre områder mulighed for at mødes og drøfte de forskellige aspekter med henblik på at afgive en konkret udtalelse om det betimelige heri?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(10. februar 2003)

Kommissionen er enig med det ærede medlem om, at en gensidig tilnærmelse af strafferetten på nogle områder er nødvendig for at få opbygget et ægte retsområde for straffesager. EU er allerede begyndt at gennemføre indbyrdes tilnærmelse af reglerne om straf og bøder i de nationale lovgivninger. I Amsterdamtraktaten, Wien-handlingsplanen og konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tammerfors peges der på områder, der først og fremmest bør harmoniseres. Harmoniseringsgraden er imidlertid ikke total, dels fordi nærheds- og proportionalitetsprincipperne skal overholdes i overensstemmelse med Amsterdam-traktatens protokol nr. 30, og dels på grund af at der med vilje er valgt en progressiv fremgangsmåde.

Kommissionen er dog i alvorlig tvivl om, hvorvidt en fælles europæisk strafferet er mulig eller hensigtsmæssig på dette stadium. Spørgsmålet om indbyrdes tilnærmelse af strafferetten er et følsomt emne. Medlemsstaternes strafferetter afspejler deres forskellige retstraditioner, som er dybt rodfæstet i historien. Derfor har udviklingen af et fælles retsområde hidtil bygget på princippet om gensidig anerkendelse med indbyrdes tilnærmelse af lovgivningen på et begrænset antal områder. Denne pragmatiske fremgangsmåde kommer til udtryk i Kommissionens repræsentanters bidrag til drøftelserne under konventet om EU's fremtid. Alle bidrag til harmonisering af strafferetten bør begrundes i relation til mindst et af følgende kriterier: Det pågældende forhold er opført på listen over »europæiske forbrydelser« som omhandlet i den nye traktat, og/eller manglende handling på EU-plan vil være en trussel for et fælles europæisk interesseområde, der selv allerede er omfattet af en fælles politik. Desuden er harmonisering også berettiget, hvis handling på EU-plan betragtes som nødvendig for at sikre fuld anvendelse af den gensidige anerkendelse af retsafgørelser, og for at sikre, at de fælles instrumenter, der benyttes til politi- og retssamarbejdet, er effektivt.

Af denne grund har Kommissionen ikke i øjeblikket til hensigt at finansiere undersøgelser eller aktiviteter, der tager sigte på at analysere, hvorvidt det kan lade sig gøre at indføre en fælles strafferet for EU.