ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3157/01

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(14. november 2001)

Om: Gennemskuelig i anvendelsen af inspektionsprocedurerne i forbindelse med bevarelsen af torske- og kullerbestanden i Nordsøen

I forbindelse med svar på skriftlig forespørgsel E-1896/01(1) kan Kommissionen oplyse, om den tror på nødvendigheden af gennemskuelighed og offentlig indsigt

i, hvordan den fælles fiskeripolitik fungerer, og i bekræftende fald, kan den forklare, hvorfor den ikke har til hensigt at offentliggøre resultatet af undersøgelserne, der er foretaget af de observatører, der er ansat af de pågældende medlemsstater, og som har til opgave at tage stikprøver for at kontrollere procentsatserne af hver art, som fanges af fartøjer, der fisker efter sandål, således at fiskernes repræsentanter, havbiologer, lovgivere, journalister og andre uafhængige iagttagere kan foretage en mere informeret vurdering af, hvor effektiv Fællesskabets bevarelsespolitikker på dette område er?

(1) EFT C 40 E af 14.2.2002, s. 133.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(8. januar 2002)

Kommissionen tror som det ærede medlem på nødvendigheden af gennemskuelighed og offentlig indsigt i, hvordan den fælles fiskeripolitik fungerer.

Ifølge artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 259/2001(1) skal medlemsstaterne senest 1. juni 2001 sende Kommissionen en omfattende rapport om observatørernes aktiviteter og de resultater, som er registreret på EF-fartøjer, der fører deres flag, samt om prøveudtagningen af landingerne.

Med hensyn til resultaterne af undersøgelserne foretaget af de af de pågældende medlemsstater ansatte observatører, der skal tage stikprøver af bl.a. bifangster af torsk i de mængder, der fanges af fartøjer, som fisker efter sandål i Nordsøen, har Kommissionen mindet de berørte medlemsstater om deres forpligtelse til at fremlægge en samlet rapport om resultaterne i 2001.

Kommissionen vil tage de fornødne skridt, hvis medlemsstaterne ikke opfylder deres forpligtelse til at indsende rapporten i rette tid.

Efter modtagelsen af disse rapporter vil de relevante oplysninger blive fremlagt på passende vis.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 259/2001 af 7. februar 2001 om fastsættelse af foranstaltninger til genopbygning af torskebestanden i Nordsøen (ICES-underområde IV) og dertil knyttede betingelser for kontrol af fiskerfartøjers aktiviteter; EFT L 39 af 9.2.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2904/01 af Graham Watson (ELDR) til Rådet. Taiwanske regeringsembedsmænds besøg i EU.



EF-Tidende nr. 134 E af 06/06/2002 s. 0143 - 0143



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2904/01 af Graham Watson (ELDR) til Rådet (22. oktober 2001) Om: Taiwanske regeringsembedsmænds besøg i EU Kan Rådet i forlængelse af dets svar af 27. september på mit spørgsmål af 29. marts(1) i hvilket tidsrum Taiwan har nydt godt af et blomstrende demokrati, mens Folkerepublikken Kina har måttet lide under en totalitær regering redegøre for, hvad det mener med formuleringen opfordrer ikke til officielle besøg? Betyder dette, at ovennævnte besøg ikke er tilladt? (1) Skriftlig forespørgsel E-0945/01 EFT C 364 E af 20.12.2001, s. 29. Svar (14. februar 2002) Rådet har ikke selv inviteret medlemmer af den taiwanesiske regering til Europa. Der foreligger dog hverken nogen fælles holdning fra Rådets side eller nogen anden retsakt, der er i vejen for udstedelse af visa til medlemmer af den taiwanesiske regering, som aflægger officielt besøg i medlemsstaterne. Rådet opfordrer ikke til sådanne besøg i EU's medlemsstater.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2735/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. oktober 2001)

Om: Spærrede flugtveje i højhuse og manglende oplysning af de potentielle ofre

1. Har Kommissionen kendskab til, at brande i bygninger, der besøges af mange mennesker, navnlig i forlystelsesbranchen, ofte kræver mange ofre, fordi de flugtveje, der i overensstemmelse med brandforskrifterne skiltes om, er aflåst, dels for at hindre folk i at snige sig ind ad en bagvej og dels for at kunne anvende flugtvejene til oplagring?

2. Hvordan vurderer Kommissionen det faktum, at det stadig forekommer, også i højhuse, der rummer kontorer og hoteller, at dørene til de skiltede flugtveje via trapper er aflåst med nøgle (der ikke findes på stedet), så man er henvist til at benytte elevatorerne?

3. Er det sandt, når folk, der klager over de i punkt 2 nævnte forhold, ofte beroligende får at vide, at aflåsningen af flugtvejene er sket efter aftale med det lokale brandtilsyn, og at dørene automatisk springer op i en nødsituation?

4. Springer dørene også op, hvis energiforsyningen og dermed kommunikationen med de pågældende etager falder ud?

5. Hvordan kan brugerne og de potentielle ofre selv kontrollere, at dørene virkelig springer op i en nødsituation, eller om de i tilfælde af brand risikerer at miste livet på grund af manglende flugtveje?

6. Har EU-medlemsstaterne forskellige bestemmelser om brandsikring og tilgængeligheden af flugtveje? Hvori består de vigtigste forskelle?

7. Hvilke forbedringer af flugtvejene bør der efter Kommissionens mening foretages i EU-medlemsstaterne, og hvordan vil den bidrage hertil?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(3. december 2001)

Spørgsmålet om flugtvejes anvendelighed i bygninger, der besøges af mange mennesker, som det ærede medlem nævner, er aktuelt i et meget stort antal (formodentlig titusinder måske flere hundrede tusinde) etablissementer af meget forskellig karakter i Fællesskabet.

Der findes ingen fællesskabslovgivning på området. Kontrollen med de foranstaltninger, der træffes på det nationale eller lokale plan, henhører helt og holdent under medlemsstaternes kompetence og deres forskellige kompetente myndigheder og organer på dette område på forskellige niveauer. Kommissionen ligger derfor ikke inde med de ønskede informationer, og den har ikke generelt adgang til sådanne informationer.

Vedrørende det særlige sikkerhedsproblem omkring hotelbrande vedtog Rådet i 1985 en henstilling om visse retningslinjer. Kommissionen har for nylig oversendt en beretning til Parlamentet og Rådet om anvendelsen af denne henstilling(1). Denne beretning giver et overblik over alle de informationer, Kommissionen råder over på dette område, og der omtales forskellige aktioner med sigte på at forbedre brandsikkerheden i hoteller. Det ærede medlem henvises til den pågældende rapport.

(1) Beretning fra Kommissionen om anvendelsen af Rådets henstilling af 22. december 1986 om brandsikring af eksisterende hoteller (86/666/EØF) KOM(2001) 348 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2770/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Straftold på asiatiske faxapparater

Rådet vedtog ved månedsskiftet mellem april og maj 1998, at straftolden på små asiatiske faxapparater skulle bevares. Beslutningen var rettet mod faxapparater fra Kina, Japan, Sydkorea, Malaysia, Singapore, Taiwan og Thailand. Straftolden på disse små apparater gjorde dem dyrere for forbrugerne.

Kan Kommissionen oplyse, hvad der siden er sket i denne sag, om straftolden stadig findes i dag, og hvad der er årsagen til pålæggelsen af denne straftold?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(15. november 2001)

Den 1. juli 2000, inden den femårige gyldighedsperiode for de oprindelige foranstaltninger udløb, indledte Kommissionen en fornyet undersøgelse og opfordrede berørte parter til at fremsætte bemærkninger (til bl.a. varedefinitionen) og til at indgive nærmere oplysninger om de tekniske specifikationer for alle telefaxapparater til privat brug. Endnu en meddelelse om indledning af ovennævnte procedure blev offentliggjort den 30. oktober 2000(1). Denne meddelelse indeholdt forslag til en ny varedefinition, som skulle forhindre omgåelse.

Den pågældende fornyede undersøgelse er stadig i gang, og Kommissionen gør naturligvis sit yderste for at få den afsluttet hurtigst muligt, sandsynligvis ved årets udgang. I mellemtiden gælder den antidumpingtold, som indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 904/98 af 27. april 1998 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af telefaxapparater til privat brug med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Japan, Republikken Korea, Malaysia, Singapore, Taiwan og Thailand(2) fortsat.

(1) EFT C 311 af 31.10.2000.

(2) EFT L 128 af 30.4.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2889/01

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(22. oktober 2001)

Om: EFRU-projektet Genopretning af området Los Filtros i Manises (Valencia, Spanien)

I byen Manises (Valencia) gennemføres projektet Recuperación paisajística de la zona degradada, con la protección del espacio natural entorno urbano de los Filtros de Manises (landskabsmæssig genopretning af nedslidt område med beskyttelse af naturområde byzonearealet ved Los Filtros i Manises). Dette projekt, som modtager fællesskabsstøtte over EFRU, har medført, at arkitektoniske elementer fra begyndelsen af forrige århundrede forsvinder, som ifølge Plan General de Ordenación Urbana de Manises/PGOU (generalplanen for byplanlægning i Manises) indtil nu har været fredet af de kompetente myndigheder.

Projektet har desuden modtaget EFRU-midlerne på grundlag af en påstået landskabsmæssig genopretning af lokaliteten, medens realiteten er, at et område med træbeplantning erstattes af moderne designede elementer, som hverken forbedrer landskabet eller det omgivende byzoneareal.

Både forordning (EF) nr. 1260/1999(1) om strukturfondene og forordning (EF) nr. 1783/1999(2) om EFRU bestemmer, at fondene ikke skal finansiere projekter, som strider mod beskyttelsen af naturarven og den kulturelle arv. EFRU-forordningens artikel 2, stk. 2, litra d), henviser konkret til beskyttelse af den kulturelle arv.

Eftersom et af formålene med EFRU er genopretning af nedslidte områder, bedes Kommissionen besvare nedenstående spørgsmål:

- På grundlag af hvilke kriterier er der tildelt midler til ovennævnte projekt, som indebærer ødelæggelse af arkitektoniske elementer, der er beskyttet i henhold til PGOU i Manises?

- Hvilke kontrolmekanismer er der anvendt for at sikre en korrekt tildeling af EFRU-midler i forbindelse med det nævnte projekt?

(1) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

(2) EFT L 213 af 13.8.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(26. oktober 2001)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1830/01

af Lousewies van der Laan (ELDR) til Rådet

(27. juni 2001)

Om: Anerkendelse af ægteskab og skridt til ligebehandling

EF-domstolen har for nylig i en dom om registreret partnerskab fastslået, at ægteskab generelt defineres som en forening af to personer af forskelligt køn. Nederlandene har som bekendt for nylig givet homoseksuelle borgere mulighed for at indgå borgerligt ægteskab, men i øjeblikket er Nederlandene det eneste land i verden, der har gjort det.

Dommen om registreret partnerskab har skabt en vis forvirring om, hvordan Rådets fortolkning vil blive. Kan Rådet bekræfte, at alle dets gifte ansatte vil blive behandlet ens uanset deres seksuelle orientering eller deres partners køn? Kan Rådet desuden oplyse, hvilke skridt der bliver taget med hensyn til at sikre ligebehandling af gifte og ugifte ansatte, herunder ansatte med et registreret partnerskab, der ikke er et ægteskab?

Svar

(17. december 2001)

I sin dom af 31. maj 2001 i de forenede sager C-122/99 P og C-125/99 P D og Kongeriget Sverige mod Rådet fastslog Domstolen, at begrebet ægteskab som omhandlet i vedtægten skal fortolkes i overensstemmelse med en selvstændig fællesskabsdefinition.

Idet Domstolen i dommens præmis 34 lagde til grund, at begrebetægteskabifølge den definition, som anerkendes af samtlige medlemsstater, betegner en forening af to personer af forskelligt køn, bekræftede den Rettens dom (sag T-264/97 af 28. januar 1999), hvorefter fællesskabsbegreberne ægteskab og ægtefælle udelukkende omhandler forhold, som er baseret på ægteskab i udtrykkets traditionelle forstand (præmis 26 i denne dom).

Rådet finder ikke, at Nederlandenes vedtagelse af en lov, der giver personer af samme køn mulighed for at indgå borgerligt ægteskab, anfægter denne definition af begrebet ægteskab i vedtægtens forstand, som er fastlagt under hensyn til gældende nationale retsregler i samtlige medlemsstater, eftersom Nederlandene, som det ærede parlamentsmedlem selv nævner, er den eneste medlemsstat, der har vedtaget en sådan lov.

Rådet fastslår, at de nugældende bestemmelser i vedtægten tager sigte på gifte personer, og at spørgsmålet om en eventuel udvidelse af disse bestemmelser til at omfatte ugifte personer også vil blive taget op på interinstitutionelt plan i forbindelse med reformen af vedtægten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3067/01

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(26. oktober 2001)

Om: Udvisning af Fava Minor fra Folkerepublikken Kina

Alfredo Fava Minor, administrerende direktør for Shanghai Famas & Hocks Technical Textiles Co. Ltd., en forarbejdningsvirksomhed med hovedsæde i Jinshan (60 km fra Shanghai), som beskæftiger ca. 35 mennesker, blev tilbageholdt mandag den 8. oktober 2001 i Pudong lufthavn af de kinesiske myndigheder og øjeblikkelig ført til et andet fly og udvist uden forklaringer. Virksomheden er nu uden leder og risikerer alvorlige økonomiske følgevirkninger. Fava Minor, som er medlem af Falun Gong-bevægelsen, er i Italien repræsentant for denne bevægelse, som blev forbudt i Kina i juli 1999. Siden dette tidspunkt forfølges tilhængerne brutalt, fordi de med fredelige midler modsætter sig at afsværge deres tro.

Har Kommissionen kendskab til denne forfølgelse, som Fava Minor er offer for fra de kinesiske myndigheders side, og hvilke foranstaltninger har den truffet eller agter den at træffe for at forsvare rettigheder og interesser for en virksomhedsleder fra Unionen, som har investeret betydelige beløb i Folkerepublikken Kina? Mener Kommissionen ikke, at når de kinesiske myndigheder så dristigt overtræder de grundlæggende retsregler også på det økonomiske og virksomhedsmæssige område udgør dette for de talrige europæiske investorer i Kina, og især for de små og mellemstore virksomheder, en meget alvorlig risiko, som de bør orienteres om i fuldt omfang af Unionens kompetente myndigheder? Mener Kommissionen endvidere, at Kina kan være med i WTO, når det må konstateres, at de kinesiske myndigheder og institutioner er fuldstændig ude af stand til at overholde denne organisations grundlæggende mindsteregler om principperne for det frie marked og retsstatsprincipperne i almindelighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(20. november 2001)

Kommissionen har ikke kendskab til det specielle tilfælde, som det ærede medlem henviser til.

Kommissionen deler det ærede medlems bekymringer over behandlingen af Falun Gong-medlemmer i Kina. Det er et problem, der er blevet drøftet under Unionens menneskerettighedsdialog med de kinesiske myndigheder samt med andre kinesiske samtalepartnere ved mange andre lejligheder.

Kommissionen er af den opfattelse, at Kinas optagelse i WTO og den deraf følgende åbning og liberalisering af Kinas økonomi vil sætte gang i en proces, der vil styrke Kinas gradvise forvandling til et samfund, der er baseret på retsstatslige principper. Det er ligeledes Kommissionens opfattelse, at menneskerettighederne generelt anerkendes og sikres bedre i samfund, der giver mulighed for fri bevægelighed for goder, investeringer, personer og idéer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2924/01

af Jens-Peter Bonde (EDD) til Rådet

(25. oktober 2001)

Om: Grænsekontrol og terror

Vil Rådet tillade, at landene genindfører grænsekontrol, hvis de finder behov herfor, for at fange terrorister?

Svar

(12. februar 2002)

Rådet kan meddele det ærede parlamentsmedlem, at en medlemsstat i medfør af artikel 2, stk. 2, i Schengen-gennemførelseskonventionen, hvis det af hensyn til den offentlige orden eller den nationale sikkerhed er påkrævet at handle omgående, midlertidigt kan genindføre kontrol ved sine grænser og snarest muligt underretter de øvrige medlemsstater herom.

Den frie bevægelighed for personer, der er fastsat i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (TEF), kan derfor under sådanne omstændigheder begrænses i forbindelse med medlemsstaternes udøvelse af deres ansvar.

Rådet gør i denne forbindelse det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at ansvaret for opretholdelse af den offentlige orden på EU-medlemsstaternes område i medfør af artikel 64, stk. 1, i TEF henhører under hver medlemsstats myndigheders enekompetence. Rådet har ikke beføjelse til at tage stilling til en sag, som ikke hører ind under dets kompetenceområde i henhold til traktaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2543/01

af Ioannis Souladakis (PSE) til Kommissionen

(19. september 2001)

Om: Genetablering af forbindelsen mellem de græske elektricitetsnet og EU

Som bekendt blev den adriatiske kabelforbindelse til forsyning af elektricitetsnettet ødelagt ved Mostar på grund af kampene i det tidligere Jugoslavien, mens den tilsvarende forbindelse, der gennemløber Kroatien, blev ødelagt ved Ernestinovo.

Eftersom disse kabelforbindelser er af vital betydning for forbindelsen mellem Grækenland og det øvrige europæiske elektricitetsnet, bedes Kommissionen besvare følgende:

- Har Kommissionen taget initiativ til hurtigt at genetablere nettet?

- Har den optaget genoprettelsen af de ødelagte kabelforbindelser under prioriteterne for programmerne for genopbygning af Bosnien-Hercegovina?

- Har den undersøgt de omkostninger, der er opstået for den græske økonomi som følge af denne langvarige afbrydelse af netforbindelsen, og hvordan agter den at kompensere for disse omkostninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(14. november 2001)

Vi har noteret os det ærede parlamentsmedlems bekymring vedrørende Grækenlands tilslutning til resten af det europæiske elektricitetsnet.

For så vidt angår den hurtige genetablering af nettet, yder Kommissionen for øjeblikket 3,8 mio. EUR til det nationale program for Kroatien for år 2001, midler, der tages fra CARDS-programmet. Disse midler vil gå til faglig bistand til rehabilitering af det centrale kraftværk, der er beliggende ved landsbyen Ernestinovo i den kroatiske Donau-region, som supplement til et projekt, der finansieres af Den Europæiske Investeringsbank. Genetableringen af kabelforbindelserne i Bosnien og Hercegovina har været et prioriteret tiltag i de integrerede genopbygningsprogrammer, såsom projektet i Mostar, der finansieres af Kommissionen under Obnova-programmet(1).

Kommissionen er ikke i stand til at skønne, hvor stor en fortjeneste der er gået tabt for den græske økonomi i tilknytning til afbrydelsen af forbindelsen til Unionens system for koordinering af den elektriske kraftoverføring (UCTE). Der påregnes ikke ydet nogen form for kompensation herfor.

Kommissionen går ind for etablering og genetablering af elforbindelserne mellem Grækenland og UCTE-systemet.

(1) Obnova-programmet (som er blevet afløst af CARDS) er et europæisk program for rehabilitering og genopbygning af Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1826/01

af Kyösti Virrankoski (ELDR) til Kommissionen

(22. juni 2001)

Om: Plastmateriale, som anvendes i tandplejen

Den 18. oktober 1999 stillede jeg et skriftligt spørgsmål, som omhandlede anordninger til kontrol af biddet fremstillet af PVC, som anvendes ved retning af børns og unges tænder, og som indeholder sundhedsfarlige DOP-forbindelser.

Kommissionen oplyste i sit svar E-2053/99(1), at den ville indhente yderligere oplysninger hos bl.a. de finske myndigheder, og at den om nødvendigt ville anmode det videnskabelige udvalg om en udtalelse. Hvad har Kommissionen foretaget sig i anledning af den nævnte forespørgsel?

(1) EFT C 203 E af 18.7.2000, s. 124.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. september 2001)

Som anført i Kommissionens svar på det ærede medlems spørgsmål E-2053/99 vedrørende brug af phtalater i tandplejen(1) har man fået yderligere oplysninger fra de finske myndigheder (det nationale agentur for lægemidler) og Eucomed (European Confederation of Medical Devices Associations).

De finske myndigheder bekræftede, at de har lavet en detaljeret undersøgelse af phtalater, som anvendes i anordninger, som bruges i tandplejen, herunder phtalaternes migrationsmønstre. Som grundlag for evalueringen af toksikologien og risikoanalysen i forbindelse med brugen af phtalater i tandplejen brugte det finske agentur for lægemidler udtalelsen fra Kommissionens Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø.

De finske myndigheders konklusion er, at børn og unges eksponering for phtalater hidrørende fra anordninger, som anvendes i tandplejen, er mindre end de størst tilladte eksponeringsniveauer (det samlede daglige indtag), som er fastlagt i udtalelsen fra Kommissionens Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø om phtalater i legetøj af blødt PVC. Denne konklusion dannede grundlag for det finske agentur for lægemidlers beslutning om ikke at forbyde brugen af phtalater i anordninger, som anvendes i tandplejen.

Supplerende oplysninger, som man har fået fra Eucomed, bekræfter også det finske agentur for lægemidlers konklusioner.

På baggrund af at den finske vurdering af phtalater i anordninger, som bruges i tandplejen, fulgte udtalelsen fra Kommissionens Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø om phtalater i legetøj af blødt PVC, og på grundlag af Kommissionens egen analyse af den finske rapport samt i fraværet af nye beviser, synes der på nuværende tidspunkt ikke at være grund til at søge yderligere videnskabelig rådgivning i forbindelse med denne sag. Kommissionen fortsætter med at følge udviklingen vedrørende phtalater anvendt i tandplejen og andre medicinske sammenhænge med henblik på at vende tilbage til sagen, hvis der fremkommer beviser, som retfærdiggør dette.

(1) EFT C 203 E af 18.7.2000.