ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0873/03

af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(20. marts 2003)

Om: Benævnelsen yoghurt

I medfør af de spanske myndigheders ændring i juni sidste år af bestemmelserne vedrørende kvaliteten af yoghurt bestemt til det indre marked kan pasteuriserede mælke/flødedesserter forsynes med betegnelsen yoghurt. Baggrunden for denne ændring er, at et kendt spansk mejeriselskab har markedsført en yoghurt, som er pasteuriseret efter gæringen. Takket være denne nye statslige bestemmelse kan det nye produkt helt lovligt betegnes som yoghurt, selv om det ikke har de to grundlæggende karakteristika, som gør, at det kan benævnes som yoghurt, og som forbrugerne er fortrolige med: at det er et friskt produkt, og at det indeholder levende mikroorganismer, som gavner sundheden ved at øge tarmfloraen.

Yoghurt (som har været kendt i over 4000 år) er altid blevet tillagt positive egenskaber for sundheden, hvad der underbygges af talrige videnskabelige undersøgelser. Basis for yoghurt er dens indhold af et stort antal af levende, aktive bakterier (de traditionelle bakterier er Lactobacillus Bulgaricus og Streptococcus Termophilus), som ved indtagelse har positive virkninger for sundheden. For at bakterierne kan overleve, skal yoghurten opbevares i køleskab.

Yoghurt, som er pasteuriseret efter gæringen, fremstilles som en traditionel yoghurt, men pasteuriseres efterfølgende. Herved fjernes de levende mælkebakterier, så holdbarheden forlænges. Yoghurtfabrikanterne understreger, at efter at de levende bakterier er fjernet, har den pasteuriserede yoghurt ikke længere de samme positive virkninger for organismen som den friske, selv om den med processen bliver til et langtidsholdbart produkt, som kan distribueres uden opbevaring i køleanlæg.

Undertegnede er vidende om, at sigtet med EU-bestemmelserne er at fremme en klar og tydelig forbrugerinformation om forbrugsvarerne, som ikke bare skal indeholde oplysninger om kvalitet og sundhed, men også om næringsindhold. Mener Kommissionen på baggrund af dette princip ikke, at benævnelsen yoghurt, som er pasteuriseret efter gæringen er forvirrende og er et eksempel på vildledende reklame over for forbrugeren, som forbinder yoghurt med produkter, der indeholder levende organismer? Hvordan vil Kommissionen løse dette problem og beskytte forbrugerne mod denne begrebsforvirring?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(14. april 2003)

Kommissionen skal henvise det ærede medlem til sit svar på skriftlig forespørgsel P-0027/03 fra Charles Pasqua(1).

(1) EFT C 192 E af 14.8.2003, s. 147.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0984/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(27. marts 2003)

Om: Perugia Kommunes udnyttelse af midler fra kultur 2000-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Perugia Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til fremme af det europæiske kulturområdes mangfoldighed og traditioner ved at fremme skabende kunstnerisk virksomhed og faglig mobilitet samt adgangen til og udbredelsen af kunst og kultur.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Perugia Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra kultur 2000-programmet?

2. om Perugia Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0830/03, E-0892/03, E-0978/03, E-0979/03,E-0980/03, E-0981/03, E-0982/03, E-0983/03, E-0984/03, E-0985/03,E-0986/03, E-0987/03, E-0988/03, E-0989/03 og E-0990/03

(25. april 2003)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0212/03

af Christine De Veyrac (PPE-DE)og Hugues Martin (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2003)

Om: Katastrofen efter Prestige-forliset og europæisk civilbeskyttelse

Har de medlemsstater, som er ramt af olieforureningen efter Prestiges forlis, benyttet sig af den europæiske ordning til koordinering af hjælpearbejdet på civilbeskyttelsesområdet?

Kan Kommissionen redegøre detaljeret for det hjælpearbejde, der er sat i værk til dato, med angivelse af de nødvendige frister herfor og de lande, der har ydet assistance?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(19. marts 2003)

De medlemsstater, der er berørt af olieforureningen fra Prestige, har anmodet om bistand via EU's Beredskabscenter(1), som blev aktiveret på dagen for ulykken (13. november 2002).

EU's Beredskabscenter udsendte på anmodning af de spanske, portugisiske og franske myndigheder otte forskellige appeller om hjælp i form af specialfartøjer, luftfartøjer, udstyr og eksperter til at bekæmpe forureningen. Den første appel udsendtes den 14. november 2002 og den sidste den 9. januar 2003. Efter ulykken blev der stillet omfattende ressourcer til rådighed for de nationale myndigheder, herunder 15 fartøjer til bekæmpelse af oliespild, over 20 km flydespærringer samt et antal specialovervågningsfly.

Beredskabscentret har i samarbejde med de spanske myndigheder ligeledes tilvejebragt satellitbilleder af området inden for rammerne af chartret Space & Major Disasters.

I samarbejde med de spanske myndigheder oprettede Kommissionen omgående et observatørhold, som repræsenterede hovedparten af medlemsstaterne, og som aflagde besøg i Galicia den 24.-27. november 2002. Dette besøg gjorde det muligt for 24 eksperter, som var udpeget af medlemsstaternes regeringer, at tilegne sig særlig erfaring i behandlingen af denne form for nødsituation.

De spanske myndigheder fik tilbud om en EU-taskforce bestående af eksperter stillet til rådighed af medlemsstaterne.

Endvidere har Kommissionen foreslået, at der deltager europæiske eksperter i den videnskabelige komité, der er nedsat af de spanske myndigheder med henblik på at vurdere spørgsmål i forbindelse med Prestiges forlis.

Der vil antagelig blive foretaget en miljøindvirkningsundersøgelse, men dette skal først bekræftes af de spanske myndigheder. Kommissionen vil bidrage med et beløb på indtil 300 000 EUR til en sådan undersøgelse.

Kommissionen vedtog den 5. marts en rapport(2) om tidligere, igangværende og fremtidige foranstaltninger på EU-plan, der skal råde bod på virkningerne af Prestige-katastrofen og forebygge lignende ulykker i fremtiden. Denne rapport vil blive forelagt Det Europæiske Råd den 21. marts i år.

(1) Rådets beslutning 2001/792/EF, Euratom, af 23. oktober 2001 om indførelse af en fællesskabsordning til fremme af styrket samarbejde om indsatser på civilbeskyttelsesområdet, EFT L 297 af 15.11.2001.

(2) KOM(2003) 105 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0376/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(13. februar 2003)

Om: Nedlæggelse af Clark-fabrikken i Portugal. Fællesskabsmidler

Den nylige meddelelse om, at skotøjsfabrikken i Castelo da Paiva i det nordlige Portugal, der tilhører det engelske multinationale selskab C & J Clark, snart vil blive nedlagt, har givet anledning til omfattende presseomtale i Portugal. Denne uventede nedlæggelse vil medføre afskedigelse af næsten 600 arbejdstagere, hvis arbejdsløshed vil få meget alvorlige følger for de familier, der lever og arbejder i denne kommune, der i øvrigt befinder sig i et mål 1-område for strukturstøtte.

Virksomheden modtog til oprettelse og idrifttagning af denne fabrik (1988) i Castelo de Paiva betragtelig støtte fra både staten og EU, idet det var bestemt, at den skulle fortsætte sine aktiviteter i hvert fald indtil 2007.

Det er også ofte blevet nævnt, at C & J Clark er meget bevandret i den form for finansiel opportunisme, idet virksomheden får skyld for adskillige gange at have modtaget fællesskabsmidler i forbindelse med oprettelse af flere fabrikker i forskellige EU-lande, som så senere er blevet nedlagt, hvilket har haft alvorlige sociale og økonomiske virkninger for de lande og regioner, hvor virksomheden havde sin produktion.

På den anden side er det også blevet omtalt, at denne støtte, der direkte eller indirekte stammer fra fællesskabsmidler, er blevet ydet uafhængigt af, om det multinationale selskab i stort omfang havde indgået kontrakter med underleverandører. Navnlig hedder det sig, at Clarks-koncernen årligt sælger 40 millioner par sko (med en omsætning, der skønnes til at ligge på 1 500 mio. EUR om året), men at 7 ud af disse 40 millioner par sko allerede stammer fra Clarks' bestillinger på sko fra andre leverandørvirksomheder.

Har Kommissionen kendskab til denne praksis med at indgå kontrakter med underleverandører (ordrer på sko fremstillet i andre virksomheder), som Clarks eller C & J Clark følger til trods for den finansielle støtte, som koncernen i mellemtiden har modtaget? Hvis en sådan underleverandørpraksis i dag teoretisk var lovligt tilladt, mener Kommissionen så ikke, at den burde forbydes, når der er tale om incitamenter eller finansiel støtte, der direkte eller indirekte stammer fra fællesskabsmidler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(1. april 2003)

Kommissionen har ikke kendskab til den praksis med underleverandører hos Clark-koncernen eller C & J Clark, som det ærede parlamentsmedlem henviser til i det rejste spørgsmål.

Det er medlemsstatens ansvar, at de aftaler, som indgås med virksomheder, overholdes i overensstemmelse med gældende national lovgivning og gældende EU-lovgivning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0347/03

af Christos Folias (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2003)

Om: Attika-motorvejen

Projektet med Attika-motorvejen er et stort projekt, som vil afhjælpe Athens trafikproblemer men først og fremmest lette færdselen til og fra Athens internationale lufthavn Eleftherios Venizelos. Projektet samfinansieres af Den Europæiske Union.

Hvornår blev denne kontrakt underskrevet og godkendt?

Hvad er det oprindelige budget for dette projekt, hvordan ser finansieringsplanen ud, hvor stort er bidraget fra de enkelte organer, der deltager i finansieringen af projektet, hvilke beløb har de enkelte bidragydere hidtil stillet til rådighed, og hvor store midler forventes de at stille til rådighed, indtil projektet er fuldført?

Hvilke overskridelser af det oprindelige budget er der hidtil konstateret i alt og for de enkelte dele, hvilke årsager ligger til grund for disse overskridelser, og hvem skal afholde omkostningerne?

Er der underskrevet supplerende kontrakter mellem den græske stat og det konsortium, der bygger Attika-motorvejen, for hvilke projekter, med hvilket budget og efter hvilke procedurer?

Er det lovligt at opkræve vejskat på et afsnit af denne motorvej, inden hele projektet definitivt er afsluttet?

Hvorfor tager det så lang tid i Grækenland med at få fastlagt de lovgivningsmæssige rammer for de projekter, der samfinansieres af Den Europæiske Union?

Hvem varetager den europæiske offentligheds interesser? Findes der instanser på EU-plan, der har fået pålagt denne opgave? Hvis ja, hvad er så de pågældende instansers mening i dette spørgsmål? Varetages de europæiske skatteyderes interesser i forbindelse med bygningen af Attika-vejen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(4. marts 2003)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0239 fra Konstantinos Hatzidakis(1).

Som supplement til dette svar kan Kommissionen foretage følgende præciseringer på grundlag af de oplysninger, som de nationale myndigheder har sendt den. Den koncessionskontrakt om Attika-vejen, der trådte i kraft den 6. marts 2000 for en periode på 23 år, giver koncessionshaveren mulighed for at opkræve bompenge for motorvejsstrækninger, så snart disse er afsluttet og åbnet for trafik. Koncessionshaveren skal ikke nødvendigvis afvente den fuldstændige afslutning af hele det arbejde, der er omfattet af koncessionskontrakten. De græske myndigheder har i øvrigt meddelt Kommissionen, at dette arbejde forventes helt afsluttet ved udgangen af år 2003 ved overholdelse af de kontraktlige frister.

Iværksættelsen af aktioner, der medfinansieres af strukturfondene, henhører hovedsagelig under medlemsstaternes kompetence og ansvar. I Grækenland er rammebestemmelserne på dette område indeholdt i lov 2860/2000 om forvaltning, overvågning og kontrol af fællesskabsstøtterammen for 2000-2006, der blev vedtaget i november 2000.

De sociale og økonomiske fordele ved Attika-vejen vurderes positivt både af de nationale myndigheder og Den Europæiske Investeringsbank, der optræder som Kommissionens konsulent for det pågældende projekt.

(1) EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 200.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0605/03

af Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) til Kommissionen

(3. marts 2003)

Om: Oprettelse af et agentur til fremme af den sproglige mangfoldighed

I begyndelsen af februar 2003 vedtog Det Europæiske Kontor for Mindre Udbredte Sprog på et ekstraordinært møde i Charleroi en resolution, hvori det specielt opfordrer EU til at oprette et agentur, der har til opgave at fremme den sproglige mangfoldighed og indlæringen af sprog (en model herfor kunne være det europæiske observatorium for racisme og fremmedhad i Wien).

I betragtning af EU's særlige sproglige rigdom og variation og i betragtning af, at ti nye lande om godt og vel et år indtræder i EU, at over 40 millioner EU-borgere i øjeblikket til daglig taler et mindre udbredt sprog, og at der ikke findes en egentlig politik til beskyttelse og fremme af mindre udbredte sprog i EU (manglende retsgrundlag osv.), hvad mener Kommissionen da om dette forslag fra Det Europæiske Kontor for Mindre Udbredte Sprog? Mener Kommissionen ikke, at oprettelse af et agentur af denne art er en absolut forudsætning for at kunne gennemføre en egentlig politik til fremme af den sproglige mangfoldighed og sprogindlæringen i en udvidet Union? Vil den overveje at lade dette aspekt indgå som led i den kommende handlingsplan vedrørende sproglig mangfoldighed og sprogindlæring eller lade det være et supplement hertil? Agter den at forelægge Rådet et forslag herom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(31. marts 2003)

Kommissionen har kendskab til den resolution, som for nylig blev vedtaget af Det Europæiske Kontor for Mindre Udbredte Sprog, et organ, som modtager de fleste af sine midler fra EU.

I dokumentet er der en lang række bemærkninger og nogle forslag, heriblandt om oprettelse af et agentur til fremme af den sproglige mangfoldighed og indlæring af sprog.

I Kommissionens arbejdsdokument Fremme af sprogindlæring og sproglig mangfoldighed(1) er der et forslag om vedtagelse af en integrerende strategi med inddragelse af regionale sprog og mindretalssprog. Et af de spørgsmål, der er rejst i arbejdsdokumentet, omhandler, hvordan EU kunne støtte medlemsstaterne mht. fremme af sproglig mangfoldighed.

Dokumentet udgjorde grundlaget for en meget omfattende offentlig høring, som sluttede den 28. februar 2003, og hvis resultater Kommissionen nu er i gang med at analysere. Man har også planlagt en høringskonference i april 2003.

Kommissionens handlingsplan til fremme af sprogindlæring og sproglig mangfoldighed vil bygge på aktioner med inddragelse af de ressourcer, der findes i eksisterende EU-programmer og -aktiviteter, og planen forventes vedtaget i midten af 2003.

Under udarbejdelsen vil Kommissionen se indgående på alle de forslag, som organisationer eller enkeltpersoner har fremsat som reaktion på Kommissionens høring, og Kommissionen vil omhyggeligt analysere det forslag, som Det Europæiske Kontor for Mindre Udbredte Sprog har fremlagt. Men på dette stade, inden høringsproceduren og analysen af alle svarene er afsluttet, er Kommissionen ikke i stand til at kommentere nogle af de enkeltforslag, den har modtaget.

(1) SEK(2002) 1234.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0615/03

af Christos Folias (PPE-DE) til Kommissionen

(25. februar 2003)

Om: Foreslået revision af den fælles markedsordning

Med hensyn til den foreslåede revision af den fælles markedsordning som led i midtvejsevalueringen af den fælles landbrugspolitik bedes Kommissionen oplyse følgende:

Har man i nogle tilfælde anvendt eksterne konsulenter? I bekræftende fald:

- Hvilke konsulenter drejer det sig om?

- Hvor meget er der blevet betalt for disse eksterne tjenester?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. marts 2003)

Kommissionen har ikke benyttet sig af eksterne konsulenter til forberedelsen og udformningen af den foreslåede reform af markedsordningerne, der indgår i den nuværende revision af den fælles landbrugspolitik.

Med hensyn til en konsekvensanalyse af forslagene har Kommissionen dog anvendt følgende eksterne konsulenter for at få uafhængige eksperters vurdering af forslagene som et supplement til Kommissionens egne interne analyser:

a) EuroCARE (European Centre for Agricultural, Regional and Environmental Policy Research) GmbH, Bonn, Tyskland

b) the Centre for World Food Studies (Sow-vu), Amsterdam, Nederlandene

c) Food and Agricultural Policy Research Institute (FAPRI), Missouris universitet Columbia, USA.

Det samlede honorar for disse eksterne konsulenters konsekvensanalyser beløb sig til 40 000 EUR.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0929/03

af Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) til Kommissionen

(24. marts 2003)

Om: Legionærsyge

I betragtning af den direkte sammenhæng mellem svigtende vedligeholdelse af vandopvarmnings- og klimaanlæg i offentlige bygninger og fremkomsten af meget alvorlige tilfælde af lungebetændelse, forårsaget af Legionella-bakterien,

1. er det Kommissionens opfattelse, at den nationale lovgivning om opførelse og vedligeholdelse af offentlige bygninger sikrer, at borgerne ydes beskyttelse mod forekomsten af legionærsyge?

2. er Kommissionen i færd med at forberede initiativer til europæisk lovgivning, som har til hensigt at gennemføre fælles regler for vedligeholdelse af offentlige bygninger, regler der kan beskytte folkesundheden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(25. april 2003)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0211/03

af Christine De Veyrac (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2003)

Om: Galileo-programmet

Det europæiske satellitnavigationsprogram Galileo tilbyder forskellige tjenester: OS-tjenesten (open service), SoL-tjenesten (safety of life), CS-tjenesten (commercial service), PRS-tjenesten (public regulated service) og SAR-tjenesten (search and rescue). Har Kommissionen til hensigt at iværksætte disse tjenester gennem en række agenturer? Der tales om at oprette et agentur for multimodal navigation. Hvilke andre agenturer er på tale?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(14. februar 2003)

Frem til 2005 påhviler ansvaret for udviklingsprogrammet et fællesforetagende, der er oprettet med Rådets forordning (EF) nr. 876/2002 af 21. maj 2002 om oprettelse af fællesforetagendet Galileo(1). Foretagendet fører ikke blot tilsyn med den tekniske gennemførelse af denne første fase, men også med koncessioneringen af infrastrukturen (ibrugstagnings-, vedligeholdelses- og driftsfaserne).

Galileo forvaltes efterfølgende af et konsortium, som får tildelt koncessionskontrakten. Koncessionshaveren, som sandsynligvis vil antage form af et konsortium af virksomheder inden for forskellige erhvervsgrene, vil være et kommercielt selskab. Det vil blive udvalgt efter en proces, som indledes 2003 og afsluttet i løbet af sommeren 2004.

Tjenesterne under Galileo vil dermed ikke blive iværksat af agenturer, men af koncessionshaveren.

Der er dog endnu ikke oprettet et organ, som skal føre tilsyn med, at koncessionshaveren opfylder betingelserne i koncessionskontrakten. Denne enhed kan antage forskellige former. Der er på nuværende tidspunkt ikke truffet nogen beslutning om, hvilken form denne struktur skal have. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet et forslag herom i 2004.

(1) EFT L 138 af 28.5.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0035/03

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(21. januar 2003)

Om: Fiskeriaftaler

Rådet vedtog i december fiskeriaftaler med Senegal og Angola. Hvilken gavn vil hele Fællesskabet få af disse kostbare aftaler? Det lader til, at aftalerne udelukkende vil være til fordel for det spanske fiskerierhverv og for fiskerne i ganske få andre lande.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. marts 2003)

Fiskeriprotokollerne med Senegal og Angola giver medlemsstaterne fiskerimuligheder, som er baseret på deres traditionelle fiskeriaktiviteter i området og på medlemsstaternes respektive erhvervsinteresser i disse fiskeriområder. Af denne grund er Spanien den medlemsstat, der har fået tildelt flest fiskerimuligheder, men det et ikke korrekt, at aftalerne udelukkende tilgodeser det spanske erhvervsliv.

Protokollen til fiskeriaftalen med Senegal giver fiskerimuligheder til fartøjer fra Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien og Portugal. Spanien tildeles 46 % af fiskerimulighederne for demersalt kystfiskeri, Grækenland tildeles 16 % og Italien 38 %. Spanien tildeles 95 % af fiskerimulighederne for demersalt dybvandsfiskeri og Portugal 5 %. For så vidt angår stangfiskerfartøjer, tildeles Spanien 62 % af mulighederne og Frankrig 38 %. Spanien tildeles 62 % og Frankrig 46 % af fiskerimulighederne for notfartøjer til tunfiskeri. Spanien tildeles 87 % af fiskerimulighederne for langlinefartøjer med flydeline og Portugal 13 %.

Protokollen med Angola giver fiskerimuligheder til fartøjer fra Grækenland, Spanien, Frankrig, Irland, Italien, Nederlandene og Portugal. Spanien tildeles alle licenserne til rejefiskeri. For så vidt angår det demersale fiskeri, tildeles Spanien 44 % af fiskerimulighederne, Portugal 26 %, Italien 18 % og Frankrig 12 %. Spanien tildeles 70 % af fiskerimulighederne for tunfiskeri, Frankrig 18 % og Portugal 12 %. Licenserne til fiskeri af pelagiske fiskearter tildeles kun Irland og Nederlandene.

Det bemærkes imidlertid, at det for begge protokoller gælder, at Kommissionen kan tildele ubrugte fiskerimuligheder til enhver anden medlemsstat, der anmoder herom.

Den årlige finansielle modydelse til Angola beløber sig til 15 500 000 EUR, hvoraf 35 % øremærkes til målrettede aktioner, der skal støtte udviklingen af Angolas egen fiskeindustri. Den årlige finansielle modydelse til Senegal beløber sig til 16 000 000 EUR, hvoraf 19 % skal anvendes til udvikling af et partnerskab for bæredygtigt fiskeri.

I henhold til protokollerne betragtes fangster taget af EF-fartøjer som værende af EF-oprindelse. Værdien af fangsterne (undtagen tun) på Fællesskabets marked er typisk mere end det dobbelte af den finansielle modydelse. I rapporten Evaluering af fiskeriaftaler indgået af Det Europæiske Fællesskab, der blev udarbejdet i 1999 (IFREMER, CEMARE og CEP), vurderes det, at fiskeriaftalen med Senegal skabte 592 direkte og 892 indirekte arbejdspladser i medlemsstaterne. Det blev vurderet, at fiskeriaftalen med Angola havde skabt 530 direkte og 599 indirekte arbejdspladser i medlemsstaterne.