ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3979/00

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. december 2000)

Om: Anlæg af losseplads-vest

MPI-sammenslutningen for orientering om losseplads-vest, som er et borgerinitiativ med adresse på rådhuset i Vilar, Cadaval i Portugal, har via Kommissionens Generaldirektorat for Regionalpolitik indgivet en klage til denne institution over den måde, placeringen af den nævnte losseplads har fundet sted på, idet den ligger i området for grundvandsdannelse for Torres Vedras, hvad der kan indebære en risiko for de tilstødende grundvandsreserver.

Som specialister har oplyst, og som jeg selv kunne konstatere under et besøg forleden på den valgte lokalitet, findes der alternativer i nærheden, hvor der ikke ville være de samme miljømæssige, sociale og økonomiske omkostninger ved erhvervelse som på dette sted, hvor der allerede er indledt anlægsarbejder, og som befinder sig i nærheden af en mindre bebyggelse.

Det kan fastslås, at der ikke har været nogen offentlig debat eller en forudgående VVM-vurdering. Desuden er Cadaval kommune gået imod valget af placering.

Kommissionen bedes derfor oplyse følgende:

1. Hvordan stiller den sig til den klage, som sammenslutningen for orientering om losseplads- vest har indgivet?

2. Hvilke forholdsregler vil der blive truffet for at sikre, at der kun vil blive ydet finansiering fra EU, når det er godtgjort, at den valgte placering af losseplads-vest er den, som rummer de færreste omkostninger og virkninger for miljø og samfund?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. februar 2001)

Det ærede medlem henvises til det svar, som Kommissionen har givet på skriftlig forespørgsel nr. P-3498/00 fra Jorge Moreira da Silva(1).

Kommissionen kan under alle omstændigheder tilføje, at de portugisiske myndigheder netop nu har svaret på Kommissionens brev. Som bilag til dette svar har de portugisiske myndigheder fremsendt en genpart af alle de undersøgelser, der er udført på deres initiativ, og som har haft til formål at analysere eventuelle virkninger af projektet på de forskellige miljøparametre.

Desuden har Kommissionen haft en række uformelle kontakter med repræsentanten for den klagende part og de portugisiske myndigheder med henblik på at afklare projektets følgevirkninger, navnlig for så vidt angår beskyttelsen af de vandførende lag samt af menneskers sundhed.

Endelig kan Kommissionen oplyse det ærede medlem om, at den for øjeblikket er ved at foretage en undersøgelse af samtlige de data, den ligger inde med, for at kunne træffe en afgørelse i denne sag snarest.

Kommissionen forbeholder sig ret til at anmode landets myndigheder om at tilbagebetale et eventuelt støttebeløb i tilfælde af, at fællesskabslovgivningen ikke er blevet overholdt.

(1) EFT C 163 E af 6.6.2001, s. 141.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3417/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Rekruttering af personale til Kommissionens IT-direktorat

Ifølge avisen Svenska Dagbladet den 18. november 1999 findes der en klar sammenhæng mellem chefers nationalitet og de personer, som indtager nøglepositioner i ledelsen af Kommissionens IT-direktorat.

Under den franske generaldirektørs Verrues ledelse i november 1999 var mere end hver femte chef på højere ledelsesniveau i GD XIII fra Frankrig. Desuden viste det sig, at ansatte af andre nationaliteter ikke er blevet forfremmet lige så hurtigt i hierarkiet som ansatte af fransk nationalitet.

Der findes en bekymring for, at med franskmænd i ledende stillinger i IT-direktoratet har franske virksomheder såsom Alcatel, Bell og France Telecom lettere ved at gøre deres indflydelse gældende i spørgsmål om informationsteknologi, telekommunikation og kommunikation.

Deler Kommissionen denne bekymring, og hvad gør den for at opnå en mere lige fordeling af de ledende stillinger mellem medlemslandene i GD XIII?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(20. december 2000)

Ved udnævnelsen af tjenestemænd handler Kommissionen udelukkende i tjenestens interesse uden hensyn til nationalitet. Dette princip er sikret i vedtægten. Kommissionen mener, at der skal lægges størst vægt på merit og at det er essentielt, at alle EU's nationaliteter er repræsenteret på en afbalanceret måde på alle niveauer inden for institutionens struktur, der afspejler kulturrigdommen og sammeholdet inden for Unionens multinationale offentlige tjeneste.

Kommissionen vil desuden gøre det Ærede Medlem opmærksom på den nyligt udgivne Administrativ adfærdskodeks for Europa-Kommissionens medarbejdere hvad angår deres forbindelser med offentligheden. Det anføres heri, at medarbejderne altid skal handle objektivt og upartiskt i Fællesskabets og i offentlighedens interesse. De skal handle uafhængigt inden for rammerne af Kommissionens politik og deres opførsel må aldrig påvirkes af personlige eller nationale interesser eller politisk pres.

Kommissionens tjenestemænd udfører deres arbejdsopgaver under overholdelse af vedtægten, som fastslår, at

tjenestemanden skal i udøvelsen af sin tjeneste og i sin adfærd udelukkende lade sig lede af Fællesskabernes interesser; han må hverken søge eller modtage instruktioner fra nogen regering, myndighed, organisation eller person uden for sin institution.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4065/00

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Rådet

(15. januar 2001)

Om: Begrænsning af ytringsfriheden via restriktioner i forbindelse med fri bevægelighed for personer over grænserne under topmødet i Nice

1. Rådet bedes bekræfte, at der forud for og under topmødet, der blev afholdt den 7. til 10. december 2000 i den franske by Nice, blev pålagt alvorlige begrænsninger for EU-borgeres tilstedeværelse i Nice, bl.a. ved, at et stort antal borgere blev tilbageholdt ved den fransk-italienske grænse og ved at begrænse adgang til byen Nice?

2. Finder Rådet, at den i spørgsmål 1 nævnte fremgangsmåde er i overensstemmelse med de forventninger, som det ønsker at give anledning til som følge af EU-charteret om grundlæggende rettigheder, som der blev givet meddelelse om i Nice?

3. Er Rådet enig i, at der ikke kan finde en demokratisk beslutningstagning sted uden borgernes interesse og deltagelse heri, som i den forbindelse må have lejlighed til offentligt at give udtryk for deres standpunkt?

4. Hvorledes vurderer Rådet den omstændighed, at indbyggere fra andre medlemsstater end den medlemsstat, hvor mødet fandt sted, blev diskrimineret med hensyn til deres muligheder for at give udtryk for deres standpunkt på stedet som følge af, at de først måtte rejse ind over en af Den Europæiske Unions indre grænser?

5. Er Den Europæiske Unions indre grænser åbne for varer og tjenesteydelser men ikke for demonstranter?

6. Kan Rådet sikre, at dette var sidste gang, at der blev pålagt sådanne restriktioner med hensyn til interesserede EU-borgeres deltagelse i den demokratiske proces, der tager sigte på at forberede offentligheden på deltagelse i beslutningsproceduren?

Svar

(7. maj 2001)

Rådet gør det ærede parlamentsmedlem opmærksom på artikel 2, stk. 2, i Schengen-konventionen, hvorefter en medlemsstat i et begrænset tidsrum kan genindføre en national grænsekontrol for personer ved de indre grænser, hvis det af hensyn til den offentlige orden eller den nationale sikkerhed er påkrævet at handle omgående.

Rådet gør desuden opmærksom på, at den fri bevægelighed for personer, der er indført ved Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (TEF), og udøvelsen af de grundlæggende rettigheder, som er sikret ved Den Europæiske Menneskerettighedskonvention (EMK), i visse tilfælde kan blive underlagt restriktioner, jf. artikel 64, stk. 1, i TEF og artikel 10, stk. 2 og artikel 11, stk. 2, i EMK.

I henhold til afgørelse SCH/Comex (95) 20 rev. 2 af 20. december 1995, truffet af Schengen-Eksekutivkomitéen, der er integreret i Den Europæiske Union, havde den franske regering meddelt Rådet, at den ville genindføre kontrol ved grænsen mellem Frankrig og Italien fra den 2. til den 10. december 2000.

Rådet erindrer under alle omstændigheder det ærede parlamentsmedlem om, at ansvaret for beskyttelse af lov og orden og indre sikkerhed i Unionens medlemsstater henhører under de enkelte medlemsstaters kompetence. Det tilkommer ikke Rådet at tage stilling til et spørgsmål, der ikke henhører under dets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3769/00

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Ulykker inden for EU

På baggrund af den alvorlige ulykke, der skete i Kaprun i Østrig, hvor over 150 mennesker mistede livet under tragiske omstændigheder, og eftersom lignende ulykker forekommer med stadig større hyppighed, bedes Kommissionen besvare følgende: Hvilke konkrete foranstaltninger agter Kommissionen snarest muligt at træffe med henblik på beskyttelse af mennesker, der rejser gennem tunneller i Europa, hvad enten det er ad landevejen eller med toget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(9. januar 2001)

Som følge af branden i den østrigske bjergbane i Kaprun den 11. november 2000 er Kommissionen gået i gang med en ny vurdering af, hvilke foranstaltninger Fællesskabet må forventes at ville kunne træffe med henblik på at forbedre sikkerheden i vej- og jernbanetunneler. På nuværende tidspunkt fremgår det heraf, at sikkerhedsniveauet i tunnelerne kan variere ganske betydeligt, alt efter tunnelernes længde og design udstyr, driftsmetoder samt trafikkens omfang og art. Det påhviler først og fremmest de myndigheder, der er direkte ansvarlige for tunnelerne, regelmæssigt at foretage en nyvurdering af disses sikkerhed og tage skridt til at opretholde et tilstrækkeligt højt sikkerhedsniveau.

Fællesskabet kan her tilføje en merværdi på tre områder: På det rent tekniske plan og uden at det tekniske arbejde, der udføres af de internationale instanser som f.eks. World Road Association, FN's Økonomiske Kommission for Europa eller Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OCDE), kan Fællesskabet udforme en metode til at foretage en generel vurdering, af sikkerheden i tunneler, under hensyntagen til samtlige faktorer, der har indflydelse på sikkerhedsniveauet og dermed til en forbedring af sikkerheden i visse anlæg, uden dog at foreskrive i alle enkeltheder, hvilke ændringer der skal foretages. Kommissionen er også i gang med at vurdere, om der bør udformes rammeforskrifter for bygning af nye tunneler. På det driftsmæssige plan er det vigtigt, at tunnelerne hurtigst muligt udstyres med automatiske meldesystemer vedrørende farer og ulykker såvel som automatiske alarmsystemer til bilisterne og brandslukningssystemer. Der er også behov for yderligere forskning, og fællesskabsprogrammet vil blive benyttet til at fremme forskningen på området. På det finansielle plan anses de store tunneller, der giver mere direkte trafikruter, for at være projekter af fællesskabsinteresse. Det er normalt, at Fællesskabet yder et finansielt bidrag til arbejdet med at gøre disse tunneler sikre ved hjælp af de disponible midler. Med henblik herpå kunne en del af budgettet til de transeuropæiske transportnet øremærkes til forbedring af de ældste tunneler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4048/00

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. december 2000)

Om: EU-midler til atomkraftværker i Ukraine

Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling, EBRD, vedtog den 7. december med et snævert flertal at yde et lån (på ca. 240 mio. EUR) til de ukrainske myndigheder til nedlukning af de to atomkraftværker i Kmelnitzky og Rivne. Der er knyttet den betingelse til dette lån, at Euratom deltager i finansieringen heraf (til et beløb af 656 mio. EUR).

I 1995 blev der udarbejdet et aftalememorandum for dette projekt. Deri blev det fastsat som en udtrykkelig betingelse, at Ukraine skulle udforme sin energiforsyning efter princippet om least cost planning. I virkeligheden er anvendelsen af atomkraftværker ikke i overensstemmelse med dette princip.

Da myndighederne i Kiev siden 1995 så at sige ikke har foretaget nogen strukturelle tilpasninger af energiforsyningen, kan man drage den konklusion, at Ukraine udelukkende afventer EBRD/Euratom-lånet til nedlukning af K2R4-reaktorerne, idet situationen omkring Tjernobyl-reaktorerne bruges som pressionsmiddel.

Blandt regionale og lokale myndigheder er der stor modstand mod K2R4-projektet, mens der samtidig er stor entusiasme for energiprojekter i lille skala (vandkraft), kombineret kraft- og varmeproduktion og energibesparelser.

Er Kommissionen enig i, at det nævnte Euratom-lån ikke må ydes på grund af den store finansielle usikkerhed, tekniske risici og manglende efterlevelse af aftalememorandumet fra 1995?

Er Kommissionen enig i, at der bør ydes støtte til Ukraine til opbygning og reorganisering af energiforsyningen på grundlag af sikre og vedvarende energikilder og energieffektivitet?

Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at hindre, at der anvendes EU-midler til nukleare projekter uden for EU, som er omstridte i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(26. januar 2001)

Den 13. december 2000 godkendte Kommissionen ydelse af et Euratom-lån som bidrag til finansiering af atomreaktorerne Khmelnitskij-2 og Rivne-4 i Ukraine. Beslutningen blev taget under fuld hensyntagen til projektets sikkerhedsmæssige, miljømæssige, økonomiske og finansielle aspekter.

Kommissionen anlægger den betragtning, at lånet vil tjene til at sikre, at de pågældende reaktorer færdiggøres til et sikkerhedsniveau, der vil kunne godkendes efter vestlig forstand, og vil bane vej for forbedring af sikkerhedsniveauet for andre atomreaktorer i landet samt få en positiv virkning for gennemførelsen af reformer i energisektoren.

Kommissionen deltager i den task force, der samler ukrainske og internationale institutioner om en indsats med henblik på modernisering af energisektoren. Desuden sørger Kommissionen for faglig bistand til projekter vedrørende traditionel energi og energieffektivitet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3862/00

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(8. december 2000)

Om: Åbning af tredjelandes markeder

Den Europæiske Union har truffet en række foranstaltninger for at liberalisere indførslen fra 65 kategorier af tekstilprodukter og beklædning fra andre WTO-lande for at kunne overholde tredje fase i aftalen om tekstil og beklædning.

Samtidig med disse skridt er der indledt forhandlinger med tredjelande for at opnå en mere omfattende åbning af deres markeder og dermed også en bedre balance i samhandelen mellem EU og tredjelande.

Kan Kommissionen gøre konkret rede for, hvilke foranstaltninger, den har foreslået for at sikre en større åbning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(25. januar 2001)

Da Kommissionen foreslog Rådet fortegnelsen over de varer, der skal indgå i den tredje integrationsfase under WTO-aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande (ATC), var det ud fra den holdning, at som følge af den manglende forbedring af markedsadgangen for Fællesskabets eksport til tredjelande af tekstilvarer og beklædningsgenstande burde den tredje liberaliseringsfase ikke være mere vidtgående end de aftalemæssige forpligtelser i henhold til ATC. Derfor er en række kontingenter bestående af de mest følsomme varer blevet bibeholdt, uden afventning af muligheden for at gennemføre en yderligere liberalisering til gengæld for en bedre adgang til tredjelandenes markeder for tekstil og beklædning.

Med henblik på at takle problemet omkring den manglende markedsadgang vedtog Rådet samtidigt en række forhandlingsdirektiver gående ud på, at Kommissionen skulle føre bilaterale forhandlinger om markedsadgang med tredjelandene på basis af gensidige indrømmelser. Sådanne forhandlinger kunne føre til en forbedret markedsadgang til det fælles marked for tredjelande, også ud over liberaliseringen i tredje fase, og det på et bilateralt grundlag.

Kommissionen har officielt opfordret alle tekstileksporterende WTO-medlemmer til at indlede sådanne forhandlinger om markedsadgang, og et vist antal af dem har allerede vist sig interesserede heri.

Indtil dato har Kommissionen færdigforhandlet og paraferet en aftale med Sri Lanka. Som led i denne aftale, der trådte i kraft den 5. december 2000, vil Sri Lanka nedsætte og fastholde toldsatserne på Fællesskabets tekstileksport, medens Fællesskabet midlertidigt vil ophæve de fire tekstilkontingenter, der for øjeblikket finder anvendelse på Sri Lankas eksport til Fællesskabet.

Også en række tredjelande har tilkendegivet deres interesse, og Kommissionen er for tiden involveret i diverse sonderende samtaler med disse tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3768/00

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Rådet

(1. december 2000)

Om: Erklæring fra Denktash

Den 20. november 2000 sluttede den femte runde af forhandlinger med henblik på en løsning af Cypern-problemet, som heller ikke denne gang gav noget resultat. Denktash betegnede FN's holdning i spørgsmålet som direkte uacceptabel. På baggrund af denne erklæring samt den erklæring, som han tidligere afgav til det tyske blad Der Spiegel den 6. november 2000, om at der ville udbryde en blodig krig, hvis Cypern blev optaget i Den Europæiske Union, bedes Rådet besvare følgende: Hvordan agter Rådet at reagere på disse provokerende erklæringer fra Denktash?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3621/00 og E-3767/00 og E-3768/00

(14. maj 2001)

EU støtter uforbeholdent de bestræbelser, der udfoldes af FN's generalsekretær for at nå frem til en løsning, idet det anser De Forenede Nationer for at være referencerammen for en samlet, retfærdig og varig løsning af dette spørgsmål. Rådets holdning vedrørende FN's generalsekretærs bestræbelser med henblik på at nå frem til en løsning på konflikten er i den seneste tid blevet bekræftet af Det Europæiske Råd og Rådet.

Det Europæiske Råd i Nice, der fandt sted den 7. til 9. december 2000, så positivt på og støttede kraftigt FN's generalsekretærs bestræbelser på at opnå en samlet løsning på Cypern-problemet under overholdelse af FN's Sikkerhedsråds resolutioner og på at nå frem til en positiv afslutning af den proces, der blev indledt i december 1999. Det appellerede til samtlige berørte parter om at bidrage til disse bestræbelser.

Den 4. december 2000 nåede Rådet til politisk enighed om at medtage følgende henvisning til Cypern-spørgsmålet i de kortsigtede prioriteter (2001) i tiltrædelsespartnerskabet for Tyrkiet under overskriften Forstærket politisk dialog og politiske kriterier: kraftig støtte i overensstemmelse med konklusionerne fra Helsingfors og i sammenhæng med den politiske dialog til FN's generalsekretærs bestræbelser på at bringe processen til en vellykket afslutning og finde en samlet løsning på Cypern-problemet, som nævnt i punkt 9a) i konklusionerne fra Helsingfors.

De indirekte forhandlinger, der efter planen skulle indledes i slutningen af januar 2001, har ikke kunnet komme i gang på grund af den tyrkisk-cypriotiske parts manglende deltagelse. Rådet håber stadig, at denne forhandlingsrunde vil kunne finde sted som planlagt og føre til et positivt resultat.

Spørgsmålet om krænkelse af Cyperns luftterritorium er ikke blevet bragt op i Rådet. Rådet erindrer om, at FN's sikkerhedsråd i sin resolution 367 af 12. marts 1975 opfordrede til, at Republikken Cyperns territoriale integritet respekteres.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2732/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Rådet

(3. august 2000)

Om: Hemmeligholdelse af Rådets arbejde

Findes der andre lovgivende forsamlinger, der ligesom Rådet hemmeligholder deres arbejde?

Svar

(12. februar 2001)

I henhold til artikel 6, stk. 1, i Rådets forretningsorden(1) gælder der tavshedspligt om Rådets forhandlinger, medmindre Rådet træffer anden bestemmelse. Afholdelse af eventuelle offentlige debatter omhandles i artikel 8 i samme forretningsorden, og artikel 9 fastsætter regler om offentliggørelse af forhandlingerne i en række tilfælde.

Rådet kan ikke svare for de andre lovgivende forsamlinger, som det ærede parlamentsmedlem nævner i sit spørgsmål, og minder om, at Rådet under alle omstændigheder har både en lovgivnings- og en regeringsfunktion, hvorved det adskiller sig fra de andre forsamlinger.

Når Rådet optræder som lovgivende myndighed, skal afstemningsresultaterne og stemmeforklaringerne fra Rådets medlemmer samt erklæringerne til Rådets mødeprotokol offentliggøres. Det samme gælder i vid udstrækning for dokumenter vedrørende Rådets beslutningstagen, når det optræder som lovgivende myndighed. Det offentlige register over rådsdokumenter, som kan konsulteres via Internet, gør det let at finde de pågældende dokumenter og indgive anmodninger om aktindsigt i henhold til Rådets afgørelse 93/731/EF.

(1) EFT L 149 af 23.6.2000, s. 21.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3992/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(21. december 2000)

Om: Det kommende svenske forbud mod knaldperler

Den svenske regering foreslog i slutningen af oktober 2000 et totalforbud mod de såkaldte knaldperler. Disse knaldperler er et produkt, som kun knalder, hvor imod fyrværkeri også afgiver et lysskær. Hvad det sidstnævnte produkt angår, har den svenske regering i sinde at forhøje aldersgrænsen for at kunne købe det fra 15 til 18 år.

Er det svenske totalforbud mod knaldperler forenelig med den frie bevægelighed for varer på det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(1. marts 2001)

Kommissionen er blevet underrettet om det svenske lovforslag i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(1). Kommissionen fremsatte bemærkninger til dette forslag, som blev sendt til de svenske myndigheder den 10. oktober 2000. Man har endnu ikke modtaget noget svar fra de svenske myndigheder.

I de fremsatte bemærkninger anmodede Kommissionen om at blive orienteret om årsagerne til det foreslåede forbud mod fyrværkeri, som kun knalder, for at kunne vurdere denne foranstaltning i forhold til EF-traktatens artikel 28-30 (tidligere art. 30-36).

På denne baggrund kan Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt foretage en vurdering af det svenske lovforslag. Imidlertid har Kommissionen ikke ændret sin holdning, som den allerede har givet udtryk for i sit svar på skriftlig forespørgsel E-1798/00(2) om samme emne, dateret den 18. maj 2000.

(1) EFT L 204 af 21.7.1998.

(2) EFT C 89 E af 20.3.2001, s. 88.