ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2077/99 af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen. Gennemførelse af direktiv 89/48 i Grækenland.



EF-Tidende nr. 170 E af 20/06/2000 s. 0144 - 0144



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2077/99 af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen (12. november 1999) Om: Gennemførelse af direktiv 89/48 i Grækenland Grækenland er med afgørelse truffet af De Europæiske Fællesskabers Domstol den 23. marts 1995 (sag C 365/93) blevet dømt for manglende gennemførelse af fællesskabsdirektiv 89/48(1) om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelse af mindst tre års varighed. Under henvisning til at det fremgår af anklager fra berørte borgere, at DIKATZA, som er den græske institution, som varetager anerkendelse af eksamensbeviser af denne art, ikke handler i overensstemmelse med det omtalte direktiv, bedes Kommissionen oplyse: Har Grækenland gennemført Den Europæiske Domstols afgørelse, og hvilke skridt har Kommissionen i modsat fald til hensigt at tage med henblik på at harmonisere den græske lovgivning med fællesskabslovgivningen? (1) EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16. Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (30. november 1999) Da Grækenland ikke har efterkommet Domstolens dom af den 23. marts 1995, har Kommissionen den 10. december 1997 indgivet en ny klage over manglende gennemførelse af Rådets direktiv 89/0048/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed, og har samtidig indgivet anmodning om pålæggelse af tvangsbod. Retsmødet i Domstolen fandt sted den 20. oktober 1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1700/99

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. september 1999)

Om: Gennemførelse af direktiv 93/0104/EF om arbejdstid

Den manglende gennemførelse af direktiv 93/0104/EF(1) om arbejdstid i luxembourgsk lov medfører, at arbejdstagerne inden for en række erhvervssektorer, herunder især hotel- og restaurationssektoren, har en meget lang arbejdstid og er tvunget til at arbejde i langt flere timer end normen på europæisk plan.

Vil Kommissionen oplyse om den aktuelle situation, og hvilke aktioner den har iværksat for at få de luxembourgske myndigheder til at gennemføre ovennævnte direktiv og dermed opfylde fællesskabslovgivningens bestemmelser?

(1) EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(4. november 1999)

De luxembourgske myndigheder har meddelt Kommissionen deres nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktiv 93/0104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter af arbejdstidens tilrettelæggelse. Kommissionen foretager i øjeblikket en grundig analyse af denne lovgivning. En rapport om gennemførelsen af direktiv 93/0104/EF i medlemsstaterne skal forelægges i begyndelse af år 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1463/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: Den canadiske fiskerilov C-27

Europa-Kommissionen har fastslået, at ovennævnte canadiske fiskerilov C-27 ikke er i overensstemmelse med international lovgivning, at den ikke er blevet ændret under parlamentsbehandlingen heraf, selv om EU gentagne gange har krævet dette, og at der under det seneste topmøde mellem EU og Canada i juni 1999 ikke er sket fremskridt med dette alvorlige problem, og at de ekstraterritoriale aspekter af den canadiske fiskerilov derfor stadig gør sig gældende, og at dette i henhold til Europa-Kommissionens udsagn i dens svar på min tidligere forespørgsel forud for topmødet (E-0942/99)(1) er noget, Fællesskabet ser på med stor alvor.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke nye foranstaltninger den vil træffe over for den manglende canadiske vilje til at løse dette alvorlige stridsspørgsmål, som, så længe det er uløst, vil skade det gode forhold mellem EU og Canada?

(1) EFT C 348 af 3.12.1999, s. 145.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. oktober 1999)

Den canadiske lovgivning, der giver Canada mulighed for at gennemføre FN-aftalen om fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskearter (lov nr. C-24) er et af de vigtigste spørgsmål i forholdet mellem EU og Canada. Det førte til nærmere kontakt med Canada, både på ekspert- og ministerniveau i forlængelse af topmødet mellem EU og Canada i juni 1999. I løbet af disse drøftelser er der gjort væsentlige fremskridt. Canada har fremlagt skriftlige redegørelser, der kaster lys over formålet med den ekstraterritoriale lovgivning og den lovgivning, der for nylig er trådt i kraft, og som bekræfter, at de nye lovbestemmelser er udformet, så de stemmer overens med bestemmelserne i FN-aftalen, og at de vil blive gennemført korrekt. Da disse redegørelser er til Fællesskabets tilfredsstillelse, kan drøftelserne om de mest følsomme politiske spørgsmål afsluttes. Derfor sendte Kommissionen den 30. september 1999 Canada en verbalnote, hvori der blev redegjort for Fællesskabets opfattelse af disse politiske spørgsmål, samtidig med at Fællesskabet tog forbehold vedrørende visse andre ekstraterritoriale aspekter af den canadiske fiskerilovgivning. Med hensyn til det sidste kan det blive nødvendigt at genoptage drøftelserne vedrørende visse resterende lovaspekter af mere teknisk art, når Kommissionens gennemgang af de canadiske gennemførelsesbestemmelser er afsluttet. Med henblik herpå vil der inden længe blive afholdt et møde mellem Kommissionen og canadiske eksperter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1742/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. oktober 1999)

Om: Bygning af et atomkraftværk i jordskælvsområdet Akkuyu i Tyrkiet

Det seneste ødelæggende jordskælv af styrke 7,4 på Richterskalaen i det nordvestlige Tyrkiet og jordskælvet i Adana af styrke 6 sidste år har givet anledning til ny frygt for et fremtidigt jordskælv i jordskælvsområdet Akkuyu, hvor Tyrkiet har planer om at bygge et atomkraftværk. Dette område ligger knap 27 km fra den aktive brudlinje ved Ecemis. Det er velkendt, at Den Europæiske Union ikke har beføjelser til at deltage i proceduren for udvælgelse af steder for placering af kernereaktorer, men dette beroliger ikke indbyggerne i Tyrkiet og dets nabolande, der udsættes for risikoen for et atomuheld på grund af den høje sandsynlighed for jordskælv i området.

Hvilke midler råder Kommissionen over med henblik på at overtale Tyrkiet til at foreslå andre løsninger på energiproblemet? Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(11. november 1999)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-1423/99 fra Antonios Trakatellis(1).

(1) Se side 9.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1933/99

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(4. november 1999)

Om: Gennemførelsen af det operationelle program uddannelse og erhvervsmæssig grunduddannelse under fællesskabsstøtterammen for Grækenland

Af det svar, Kommissionen gav på min tidligere forespørgsel(1), fremgik det, at der var problemer med gennemførelsen af det operationelle program uddannelse og erhvervsmæssig grunduddannelse, og at de planlagte bevillinger blev udbetalt for langsomt. Kan Kommissionen oplyse, hvor stor udnyttelsesgraden på nuværende tidspunkt er med hensyn til de planlagte bevillinger, og om problemerne med gennemførelsen af programmerne er blevet løst? Hvis dette ikke er tilfældet, hvad skyldes så de store forsinkelser?

(1) H-411/97, Europa-Parlamentets mødeprotokol 4-502 ( juni 1997).

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(2. december 1999)

Der har i den senere tid været en væsentlig stigning i det pågældende operationelle programs gennemførelsestempo.

For så vidt angår den europæiske socialfond, er der indgået forpligtelser for 100 % af de planlagte bevillinger, og 78,86 % er allerede blevet udbetalt til Grækenland. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) har indgået forpligtelser for 82 % og udbetalt 48 % af de planlagte kreditter. Der indgås forpligtelser for alle EFRU-kreditter før den 31. december 1999.

Alle aftaler om nationale retlige forpligtelser skal indgås inden udgangen af 1999, mens gennemførelsen kan fortsætte indtil december 2001. En endelig intern omprogrammering af det operationelle program uddannelse og erhvervsmæssig grunduddannelse foretages i år med henblik på at korrigere programmeringen og sikre, at alle til rådighed værende kreditter anvendes.

De fleste af de problemer, der har været og som har resulteret i store forsinkelser i programmets finansielle gennemførelse, synes at være løst.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1746/99

af Winfried Menrad (PPE-DE) til Kommissionen

(1. oktober 1999)

Om: Konkurrencefordrejning på grund af EU-støtte til virksomheder i Italien

Forskellige virksomheder fra Tauberkredsen (Baden-Württemberg) og IHK Heilbronn har klaget over, at Kommissionen inden for rammerne af støtte til messedeltagerne Promotion-Action tildeler regionen Umbrien finansielle midler, som anvendes til medfinansiering af de lokale nationale henholdsvis regionale myndigheder. Medfinansieringen sker inden for rammerne af et operationelt program, som Kommissionen har fået forelagt af regionen. Den afvikles via GD XVI (eller GD V). Af disse penge afholdes inden for rammerne af musikinstrumentmessen Perugia Classico i Perugia ikke kun stand- og messeudgifter, men også messebesøgendes rejse- og opholdsudgifter (blandt andet fly- og hoteludgifter, forplejning, ledsagende turistprogram).

Jeg spørger derfor Kommissionen:

1. Er de oplysninger, jeg har fået, korrekte?

2. I bekræftende fald, er De ligeledes af den opfattelse, at ovennævnte virksomheder får en utilladelig konkurrencefordel f.eks. over for tyske virksomheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(9. november 1999)

I den nuværende programmeringsperiode er regionen Umbria delvis omfattet af strukturfondenes mål 2 og 5 b, i hvis programmer der indgår en foranstaltning til fremme af turismen.

Enhver form for støtte, der ydes til erhvervsdrivende som led i denne foranstaltning, er underlagt EF-reglerne, specielt konkurrencereglerne. Det er den myndighed, der er ansvarlig for forvaltningen af programmerne, i dette tilfælde regionen Umbria, der skal sørge for, at disse regler og reglerne om støtteberettigede udgifter overholdes som fastlagt i de pågældende beslutninger.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen har til rådighed, er messen Perugia Classico helt og holdent finansieret af Perugia kommune. Desuden skal det bemærkes, at den pågældende kommune ikke er blandt de områder, der er berettiget til støtte fra strukturfondene.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1930/99

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(14. oktober 1999)

Om: Velstandsniveauet i Euro-landene

Kan Kommissionen redegøre for, hvor stor en succes den fælles valuta har været indtil nu? Hvordan ligger velstandsniveauet i Euro-landene og i de EU-medlemsstater, som ikke deltager i Euro-samarbejdet, i forhold til den øvrige verden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(9. november 1999)

Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) giver de medlemsstater, der har indført den fælles valuta, mulighed for at fortsætte den økonomiske vækst og profitere af de positive virkninger, der er forbundet med en øget anvendelse af euroen på internationalt plan.

Disse medlemsstater har allerede gennemført en omfattende sanering af deres offentlige finanser. Den stabilitet, der er tilvejebragt i overensstemmelse med Maastricht-kriterierne i forbindelse med overgangen til euroen begynder at bære frugt. I 1998 kunne man registrere årtiets bedste økonomiske resultater: en vækst på 2,8 % og en nettojobskabelse på 1,7 mio. arbejdspladser. De grundlæggende økonomiske faktorer i eurozonen er tilfredsstillende: kun lidt inflation og lave rentesatser. Kommissionens efterårsprognose, der er under udarbejdelse, forventes at bekræfte, at Europa er i færd med at få vendt den opadgående arbejdsløshedskurve.

Euroen står allerede på lige fod med dollaren på de internationale obligationsmarkeder. Ifølge statistikkerne for første halvår 1999 tegner emissionerne i euro sig for ca. 44 % af de samlede obligationsemissioner på verdensplan. Til sammenligning tegnede de 11 valutaer i eurozonen sig i 1997 for en andel på 30 %. Euroen er derfor mere end blot en sammenlægning af de valutaer, den afløser. Den bliver en stor international valuta. Skabelse af et stort, omfattende og likvid europæisk finansmarked gør det lettere for EU-virksomhederne at opnå finansiering. Eksempelvis har markedet for selskabsobligationer corporate bonds oplevet en rivende udvikling siden årets begyndelse. Selskabernes andel i de samlede obligationsemissioner i euro er tre gange større end i de tilsvarende emissioner i de europæiske valutaer i 1998. Denne udvikling bidrager ligeledes til at styrke Europas rolle på den monetære scene og således på ny bringe ligevægt i det internationale monetære system.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2495/99

af Robert Sturdy (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Retssikkerhed i informationssamfundet

Kommissionen har taget nogle bemærkelsesværdige skridt (gennem sine forslag KOM(1998) 586 og KOM(1996) 392) i retning af at give deltagere i elektronisk handel og informationssamfundet et solidt retsgrundlag og retssikkerhed.

Kan Kommissionen bekræfte, at den ikke vil gøre noget, der kan undergrave denne retssikkerhed, for eksempel ved at gøre internettjenesteudbydere ansvarlige i samtlige lande alene ved, at deres websites er tilgængelige i disse lande?

Vil Kommissionen sikre, at kommende initiativer vedrørende ansvar udenfor kontrakt er i overensstemmelse med de ovennævnte forslag, og udelukke, at advokater får mulighed for efter forgodtbefindende at udvælge den nationale lovgivning der passer dem bedst?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(1. februar 2000)

Formålet med Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om visse retlige aspekter af elektronisk handel i det indre marked(1) og forslag til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv om tredje ændring af direktiv 83/189/EØF om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(2) var at skabe nogle sammenhængende og faste retlige rammer for udviklingen af den elektroniske handel inden for det indre marked. Det er af afgørende betydning med klart definerede retlige rammer, der bygger på etablerede principper for det indre marked, hvis man vil fremme den elektroniske handel i det indre marked, hvilket afspejles i den politiske enighed, der blev opnået i Rådet den 7. december 1999 om den fælles holdning om det foreslåede direktiv om elektronisk handel.

Direktivet bygger på princippet om, at informationssamfundets tjenester skal kontrolleres i oprindelseslandet, i særdeleshed internetudbydere. Sammen med ansvarsfritagelsen i forbindelse med ren formidling (mere conduit) eller oplagringsform (caching) og det begrænsede ansvar i forbindelse med ydelser, der består i at oplagre data for tredjemand, vil dette princip give den nødvendige retssikkerhed og virke stimulerende på investorer. Forslaget til direktiv om elektronisk handel indeholder ingen bestemmelser på det internationale privatretlige område eller om domstolenes jurisdiktion.

De oplysninger, som Kommissionen har modtaget fra erhvervslivet og forbrugerne, undersøges på lige vilkår inden for rammerne af en offentlig høring om jurisdiktion og lovvalg i forbindelse med elektronisk handel, og den vil tage højde for disse oplysninger ved fremlæggelsen af nye initiativer på dette område.

(1) EFT C 30 af 5.2.1999.

(2) EFT C 307 af 16.10.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2580/99

af Umberto Bossi (TDI) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Det finansielle EF-instrument EC International Investment Partners (ECIP)

ECIP-programmet har været en enorm succes: Kommissionen har tildelt over 3 mia. euro til samfinansiering af aktioner inden for rammerne af facilitet 1, 2, 3 og 4.

I forlængelse af den interne omstrukturering i Kommissionen er der sket en voldsom forsinkelse af procedurerne for udvælgelse og evaluering af de forelagte projekter, som i nogle måneder har givet sig udslag i afbrydelse af tildelingerne på trods af midlernes disponibilitet til projekter, som Kommissionen allerede selv havde godkendt.

Det forestående naturlige udløb af Rådets forordning og den generelle omlægning af programmerne for hjælp til investeringer til tredjelande risikerer endvidere at forlænge ventetiden yderligere for modtagerne, som oven i købet ikke bliver underrettet om de proceduremæssige frister.

Vil Kommissionen på baggrund af ovenstående oplyse følgende:

1. Har den sørget for at underrette borgerne om beslutningen om at afbryde tildelingerne, om begrundelserne for denne afbrydelse og om de foranstaltninger, som den agter at vedtage for at effektivisere procedurerne?

2. Agter den at sørge for tildeling af midler til projekter, som er forelagt og/eller godkendt i løbet af 1999?

3. Hvilke garantier agter den at give modtagerne i forbindelse med de allerede indgivne (men endnu ikke behandlede) projekter og de allerede udvalgte projekter med henblik på en hurtig løsning af ovennævnte problemer?

4. Påtænkes det at forlænge ECIP-programmet eller at erstatte det med et andet program?

5. Påtænkes der overgangsforanstaltninger, som sikrer kontinuitet i de forskellige proceduremæssige faser?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler P-2580/99 og E-2599/99

(24. januar 2000)

I de senere år har en mængde uafsluttede sager samlet sig under European Community Investment Partners-programmet (ECIP). Af den grund blev det i starten af 1999 besluttet, at Kommissionen skulle prioritere anvendelsen af dens begrænsede ressourcer til afslutning af eksisterende kontrakter, betaling af udeståender og inddrivelse af ubrugte og tilbagebetalingspligtige ECIP-midler.

Kommissionen besluttede for nylig at foreslå Rådet og Europa-Parlamentet at lade ECIP-forordningen løbe videre i en overgangsperiode på et år frem til den 31. december 2000, så der kan gennemføres praktiske opfølgningsaktioner, der allerede er finansieret, eller ændringer til kontrakter, der allerede er indgået, og gives faglig bistand til fuldførelse og afslutning af igangværende aktioner. Der vil ikke blive finansieret nye projekter efter den 31. december 1999, og enhver anmodning om finansielle midler, som ikke er blevet formelt godkendt af Kommissionen før denne dato, vil blive sendt tilbage til ansøgerne.

I 2000 vil der blive gennemført en uafhængig vurdering af ECIP, som skal sætte Kommissionen i stand til at fastlægge en mere koordineret strategi for de forskellige instrumenter, der har til formål at fremme investeringer i udviklingslande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2527/99

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Nedrivning af broen på Attiki Odos

I Kommissionens svar(1) på min forespørgsel E-2176/98(2) om kvalitetskontrollen med projekter under den anden fællesskabsstøtteramme hedder det: På grundlag af den græske lov 2372/96 blev en specialiseret, internationalt anerkendt virksomhed, der var blevet udvalgt på grundlag af et åbent udbud, pålagt at gennemføre stikprøvekontroller af samfinansierede projekter.

Under henvisning til nedrivningen af broen på Attiki Odos bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvilke specialiserede, internationalt anerkendte virksomheder har påtaget sig at føre kontrol med projekterne på Attiki Odos?

2. På grundlag af hvilket udbud og af hvilke årsager er netop disse selskaber blevet udvalgt?

3. Hvor mange og hvem er de eksperter, som er beskæftiget med kvalitetskontrol af disse projekter, og hvilken dokumentation for erfaringer på området er de i besiddelse af?

4. Hvor høje omkostninger er forbundet med at overdrage opsynet med projekterne på Attiki Odos til disse virksomheder, og under hvilken form udbetales deres vederlag i sammenligning med betaling til andre virksomheder, der f.eks. har påtaget sig at føre kontrol med projekter på Egnatia-vejen?

5. Mener Kommissionen, at der er tale om dårlig administration og spild af fællesskabsmidler og nationale midler, hvad angår opsynet med projekterne på Attiki Odos?

6. Agter Kommissionen efter det tragiske uheld under nedrivningen af broen på Attiki Odos at iværksætte sanktioner imod de ansvarlige for at undgå, at projektet får et dårligt ry?

7. Hvem bør efter Kommissionens mening påtage sig ansvaret for de dødsfald og tilskadekomster, som var et resultat af nedstyrtningen af broen, og hvordan vil der blive sørget for, at denne erkendelse af ansvar udmøntes i erstatning til ofrene eller deres familie?

(1) P-2120/98, EFT C 135 af 14.5.1999, s. 16.

(2) EFT C 96 af 8.4.1999, s. 51.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(20. januar 2000)

Kommissionen har ikke de oplysninger, det ærede medlem anmoder om i forespørgslens punkt 1-4, da de sorterer under kontraktforholdet mellem den græske stat, kontrahentgruppen og eventuelt dens underleverandører.

Hvorvidt dette uheld tyder på en dårlig administration af fællesskabsmidlerne til overvågning af brobygningen og arbejderne på Via Attica, er et spørgsmål, Kommissionen ikke kan udtale sig om, da den ikke er bekendt med omstændighederne ved og årsagerne til uheldet. Hvis det græske retsvæsen skulle konstatere forhold, der viser, at midlerne er dårligt udnyttet, måtte Kommissionen drage konsekvenserne deraf og i givet fald tage skridt til en eventuel tilbagesøgning.

Kommissionen beklager den tragiske ulykke med dødsfald og tilskadekomster. Det er de græske myndigheder, der skal tage stilling til spørgsmålet om ansvar, sanktioner og erstatning til ofrene.