SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1453/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. maj 2001)

Om: Registrering af arbejdsulykker og erhvervssygdomme

Til trods for, at der er stillet bevillinger til rådighed under den anden fællesskabsstøtteramme, er Grækenland det eneste land i Den Europæiske Union, hvor der ikke findes noget pålideligt system for registrering af arbejdsulykker og erhvervssygdomme, hvilket får yderst uheldige konsekvenser for statens muligheder for at gribe ind, hvad angår spørgsmål om sikkerhed og sundhed. Registreringen af arbejdsulykker varetages i dag af kun én socialforsikringsinstitution, nemlig IKA, og omfatter kun de heri forsikrede, dvs. ca. 45 % af arbejdsstyrken. Der sker heller ingen registrering af erhvervssygdomme.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe i samarbejde med de græske myndigheder, for at Grækenland kan få indført et troværdigt system for registrering af arbejdsulykker og erhvervssygdomme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(24. juli 2001)

Kommissionen deler det ærede parlamentmedlems opfattelse med hensyn til nødvendigheden af en pålidelig registrering af arbejdsulykker og erhvervssygdomme i Fællesskabet.

Kommissionen, De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor (Eurostat) og Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender og Arbejdsmarkedsforhold har siden 1990 samarbejdet om en harmonisering af de europæiske arbejdsulykkesstatistikker (ESAW-projektet(1)) og af de europæiske statistikker over erhvervssygdomme (EODS-projektet(2)). Dette arbejde, som medlemsstaterne deltager i, og som udføres ved en gentlemen's agreement, har til formål at harmonisere de kriterier og metoder, der skal anvendes ved registrering af data om arbejdsulykker og erhvervssygdomme.

For så vidt angår arbejdsulykker skal arbejdsgiveren i henhold til rammedirektiv 89/391/EØF, artikel 9, stk. 1, litra c) og d)(3), føre en liste over arbejdsulykker, der for arbejdstageren har medført arbejdsudygtighed i mere end tre arbejdsdage og udarbejde til brug for den kompetente myndighed og i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis rapporter om de arbejdsulykker, der har ramt arbejdstagerne. Der foreligger i øjeblikket ESAW-data (om ulykker med arbejdsfravær i mere end tre dage eller med dødelig udgang) for perioden 1993-1998 vedrørende: virksomhedens økonomiske aktivitet og størrelse, skadelidtes alder, køn, nationalitet, beskæftigelse og erhvervsmæssige status, skadetype og beskadiget legemsdel, sted, dato og tidspunkt for ulykken samt følgerne heraf antal tabte dage, permanent

uarbejdsdygtighed eller dødsfald. For at fremme en mere aktiv politik til forebyggelse af arbejdsulykker i EU er der desuden netop indført en sidste række variabler, som gør det muligt at kortlægge og undersøge arbejdsulykkers årsager og hændelsesforløb (fase 3). Fase 3-dataene vil blive gjort tilgængelige gradvist fra og med referenceårene 2001-2004.

Arbejdet i forbindelse med EODS-projektet påbegyndtes på grundlag af et pilotprojekt vedrørende de i 1995 anerkendte tilfælde af 31 punkter på listen over erhvervssygdomme, der blev oprettet af Kommissionen i henstilling 90/326/EØF af 22. maj 1990(4). Med udgangspunkt i erfaringerne fra dette pilotprojekt har FIOH(5) netop færdigudviklet en metodologi til første fase i EODS, der omfatter følgende variabler: medlemsstat, alder, køn, erhverv på eksponeringsdatoen, virksomhedens økonomiske aktivitet på eksponeringsdatoen, medicinsk diagnose, agens, der forårsager sygdommen, produkt, der indeholder agenset (hvis dette er kemisk eller biologisk), hvor alvorlig sygdommen er (midlertidig eller permanent uarbejdsdygtighed), og årstal for første anerkendelse af sygdommen, samt hvor alvorlig denne er ved første anerkendelse. Indsamlingen af EODS-data i fase 1 starter i 2001 og vedrører tilfælde af erhvervssygdomme, der anerkendes for første gang, samt alle dødsfald som følge af erhvervssygdomme i løbet af året.

Hvad angår situationen i Grækenland bør man skelne mellem statistikker over arbejdsulykker og statistikker over erhvervssygdomme.

For arbejdsulykker indsamles der data om IKA's område(6), og disse foreligger på nationalt plan. De fremsendes desuden til Eurostat efter ESAW-metodologien og medtages i de europæiske data. IKA, arbejdsministeriet og det nationale statistiske kontor samarbejder om kodning og fremsendelse af ESAW-data samt om forberedelse af gennemførelsen af fase 3 i Grækenland. To problemer består fortsat, men der tages hensyn til dem, og de korrigeres inden for rammerne af ESAW-metodologien. For det første anmeldes kun en del af alle arbejdsulykker med mere en tre dages arbejdsfravær inden for IKA's område. Den del, der anmeldes, vurderes af IKA til 39 %, hvilket kan sammenlignes med niveauet for Danmark, Irland eller Det Forenede Kongerige (hhv. 46, 38 og 43 %). For samtlige medlemsstater i denne situation korrigerer Eurostat antallet af anmeldte ulykker i forhold til anmeldelsesprocenten for at nå frem til et skøn over det antal ulykker, der reelt er sket (100 %), og det er dette skøn, der medtages i publikationerne og anvendes til beregningen af incidenstallene (antal ulykker pr. 100 000 beskæftigede personer). For det andet som det ærede parlamentsmedlem påpeger er kun data for IKA's område, der dækker ca. 45 % af arbejdstagerne i Grækenland, medtaget. IKA's område er lønmodtagerne i den private sektor. Det er også denne population, der dækkes af ESAW i mange andre medlemsstater (i Belgien og Frankrig f.eks. dækkes udelukkende dette område). Men Grækenlands særstilling med hensyn til arbejdsstyrkens erhvervsmæssige status bevirker, at kun 45 % af arbejdstagerne er omfattet. Det skyldes, at 43,4 % af alle beskæftigede personer i Grækenland i 1999 var arbejdsgivere, selvstændige erhvervsdrivende og medarbejdende familiemedlemmer mod 16,2 % i gennemsnit i Fællesskabet under ét (kilde: Eurostats arbejdsstyrkeundersøgelse). Ved beregningen af incidenstallene for ulykker gør Eurostat dog antallet af ulykker op i forhold til det antal arbejdstagere, der reelt er omfattet af ESAW-dataene.

Med hensyn til erhvervssygdomme volder den europæiske liste over erhvervssygdomme ikke store vanskeligheder i Grækenland, men den nationale procedure for anerkendelse af erhvervssygdomme er omstændelig, og formentlig registreres ikke alle de tilfælde, der reelt forekommer. Der blev kun leveret meget få data til Eurostat i forbindelse med EODS-pilotindsamlingen af data om erhvervssygdomme i 1995 (92 tilfælde ud af mere end 57 000 for hele Europa). I slutrapporten om FIOH's(7) evaluering af pilotdataene fremhæves det blandt andet, at dataene for Grækenland ikke repræsenterer hele arbejdsstyrken, at der for Grækenland ikke foreligger data vedrørende de nationale systemers dækning, og at man derfor ofte har måttet udelukke Grækenland fra analysen. Eurostat er imidlertid blevet underrettet om, at der under det græske arbejdsministerium er nedsat en arbejdsgruppe bestående af IKA og andre berørte institutioner med henblik på at undersøge muligheder for at forbedre de statistiske data om erhvervssygdomme i Grækenland. Kommissionen støtter medlemsstaterne, og især Grækenland, i denne forbedringsproces ved at udbrede EODS-metodologien(8) og andre landes bedste praksis gennem sine arbejdsgrupper og publikationer.

(1) ESAW: European Statistics of Accidents at Work.

(2) EODS: European Occupational Diseases Statistics.

(3) Rådets direktiv af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet, EFT L 183 af 29.6.1989.

(4) Kommissionens henstilling 90/326/EØF af 22. maj 1990 om vedtagelse af en europæisk liste over erhvervssygdomme, EFT L 160 af 26.6.1990.

(5) FIOH: Finnish Institute of Occupational Health.

(6) IKA: Græsk socialforsikringsinstitution arbejdsulykker og erhvervssygdomme lønmodtagere i den private sektor.

(7) Eurostat Working Paper, Population and social conditions 3/1999/E/nr. 2.

(8) Eurostat Working Paper, Population and social conditions 3/2000/E/nr. 18 og 19.