ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3926/98

af Konstantinos Hatzidakis (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Reklame for den graeske regerings uddannelsespolitik med EU-midler

Det operationelle program i faellesskabsstoetterammen for Graekenland "uddannelse og foerste faglige uddannelse", som udviser en saerlig lav udnyttelsesgrad, deltager ogsaa i finansieringen af den omtalte "reform" af skoleuddannelsen paa sekundaertrinnet, som der tidligere er gjort reklame for med midler fra det omtalte program. Den paagaeldende "reform" har imidlertid fremkaldt mange reaktioner hos de beroerte laerer- og foraeldreorganisationer samt endvidere hos elevsamfundene. Af denne grund har undervisningsministeriet ivaerksat en ny reklamekampagne med kostbare helsidesannoncer i dagspressen og med reklamespots over radiostationer. Det fremgaar tydeligt af indholdet af denne nye reklamekampagne, at formaalet ikke blot er at oplyse offentligheden, men hovedsageligt at afboede de voldsomme reaktioner fra partierne og hele undervisningsverdenen. Der skal goeres opmaerksom paa, at de omtalte helsidesannoncer ikke indeholder nogen som helst omtale af faellesskabsstoetterammen andet end et mikroskopisk maerke som alibi for, at udgifterne daekkes med faellesskabsmidler, i radiospottene findes overhovedet ingen henvisning, skoent begge finansieres af midler fra faellesskabsstoetterammen for Graekenland.

Paa baggrund af dette beder jeg Kommissionen give mig foelgende oplysninger:

1. Er den blevet informeret om undervisningsministeriets nye reklamekampagne, og i bekraeftende fald hvor meget er den i overensstemmelse med betingelserne vedroerende betingelserne for udbetaling af faellesskabsstoetterammen?

2. Hvad er stoerrelsen af de relevante udgifter baade til undervisningsministeriets foerste og anden reklamekampagne, og fra hvilket underprogram under "uddannelse og foerste uddannelse" sker der medfinansiering?

3. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at ivaerksaette for at standse finansieringen af denne regeringspropaganda med faellesskabsmidler?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pàdraig Flynn

(10. marts 1999)

Kommissionen har ikke kendskab til den saerlige reklamekampagne, som det aerede medlem omtaler. Kommissionen vil gerne understrege, at det er de nationale myndigheder, der har ansvaret for gennemfoerelsen af aktioner, der samfinansieres med strukturfondene, herunder aktioner vedroerende oplysning og reklame.

Kommissionen har derfor ingen oplysninger om denne reklamekampagnes omkostninger. Men det samlede budget, som er godkendt i programmets styringsudvalg for oplysnings- og reklameaktioner om EPEAEK-programmet frem til afslutningen af programmeringsperioden, beloeber sig til 500 mio. drachmer (ca. 1,5 mio. [fmxeuro]) Operationen finansieres gennem foranstaltning 1 i underprogram 4 (teknisk bistand) i det overordnede program "Uddannelse og foerste faglige uddannelse".

Kommissionen og det graeske oekonomiministerium har for nylig nedsat et faelles styringsudvalg for at koordinere og overvaage informations- og reklameaktiviteterne under faellesskabsstoetterammen for Graekenland.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4064/98

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) og Pedro Marset Campos (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. januar 1999)

Om: Udtalelse fra den europaeiske ombudsmand om Itoiz-reservoiret (Spanien)

Den Europaeiske Ombudsmand fremsatte i sin udtalelse af 20. november 1998 vedroerende henlaeggelsen af klage P/92/4758 om Itoiz-reservoiret en kritisk bemaerkning, hvoraf det fremgaar, at Kommissionen ikke kan give nogen rimelig begrundelse for sin afgoerelse (om at henlaegge klagen), hvilket er et tilfaelde af mangelfuld forvaltning.

Itoiz-reservoiret beroerer to saerlige beskyttelsesomraader for fugle og tre naturreservater. Kan Kommissionen i betragtning af ovenstaaende oplyse,

1. om den har kendskab til den paagaeldende udtalelse fra Den Europaeiske Ombudsmand?

2. hvilke initiativer den agter at tage for at afhjaelpe dette tilfaelde af mangelfuld forvaltning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(24. marts 1999)

Kommissionen kender Ombudsmandens afgoerelse i denne sag.

Ombudsmandens kritiske bemaerkninger vedroerer udelukkende, i hvilket omfang Kommissionen har angivet fyldestgoerende begrundelse for, hvorfor den ikke godkender den lovgivningsmaessige argumentation, der er fremfoert af de klagende parter i sagen, (og som vaesentligst vedroerte, hvorvidt Spanien kunne henvise til godkendelsesproceduren i Raadets direktiv 92/43/EOEF(1) af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, eller skulle holde sig en tidligere procedure, som var foreskrevet i Raadets direktiv 79/409/EOEF(2) af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle.

Dog er Kommissionen af den opfattelse, at de oplysninger, den gav, var tilstraekkelig til at tage denne lovgivningsmaessige argumentation op, da det logisk set kunne udledes af disse oplysninger, hvorfor det lovgivningsmaessige argument ikke kunne accepteres. Navnlig gjorde Kommissionen det helt klart, at Itoiz-projektet ville vaere blevet gennemfoert efter det paagaeldende tidspunkt. Hvorom alting er, har ombudsmanden ikke sat spoergsmaalstegn ved korrektheden af det standpunkt, Kommissionen har indtaget.

I betragtning heraf og det forhold, at Itoiz-projektet siden er blevet gennemfoert, kan Kommissionen ikke se noget formaal med at gaa videre med kommentarerne til en afgoerelse, Kommissionen traf helt tilbage i 1994. Den oprindelige klager i denne sag er blevet fuldt ud orienteret om Kommissionens holdninger til dette spoergsmaal.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.

(2) EFT L 103 af 25.4.1979.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3604/98

af Marco Cellai (NI) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Fodboldkampen Fiorentina-Grasshopper den 3. november 1998

Under fodboldkampen Fiorentina-Grasshopper i anden runde af UEFA-pokalturneringen blev en genstand kastet ind paa banen. Den eksploderede og saarede en af spillerne og foerte til afbrydelse af kampen.

Kampen blev spillet paa Salerno stadion.

Undersoegelser foretaget af de kompetente myndigheder og bekraeftet af udtalelser fra borgmesteren i Salerno viser, at Fiorentina-fodboldklubben opfoerte sig korrekt, men nogle grupper af lokale tilhaengere, som nu goeres til genstand for en undersoegelse, gjorde det ikke.

Under Fiorentina-Salerno-kampen i mesterskabsraekkens serie A stoedte de to fangrupper sammen, og det er derfor ikke urimeligt at mene, at handlingen var overlagt med henblik paa at skade Fiorentina.

Borgmesteren i Salerno har anfoert, at myndighederne i Salerno ikke havde tilstraekkelig kontrol med den offentlige orden omkring fodboldstadionet.

Paa grundlag af disponible oplysninger hos de kompetente myndigheder kan det ikke udledes, at "fodboldklubben Fiorentina" havde det mindste ansvar.

UEFA skal traeffe en afgoerelse om emnet den 12. november.

Finder Kommissionen det ikke tilraadeligt hurtigst muligt at henvende sig til UEFA for at sikre, at UEFA-pokalturneringen tilrettelaegges paa rette vis, og forhindre enhver urimelig straf af Fiorentina, naar det paa ingen maade kan holdes ansvarligt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(21. januar 1999)

Det spoergsmaal, som det aerede medlem rejser, vedroerer en episode under en fodboldkamp som led i EUFA-pokalturneringen. Det er derfor ikke Kommissionen der skal udtale sig om en eventuel disciplinaersag, da dette tilkommer sportsorganisationen.

Kommissionen har flere gange tilkendegivet sin respekt for sportsorganisationernes autonomi med hensyn til fastsaettelsen af deres egne disciplinaerregler, og dette boer vaere et saerkende inden for sporten.

Faellesskabets eventuelle indgriben ville kun vaere berettiget, hvis Faellesskabets love blev overtraadt, hvilket ikke for indevaerende synes at vaere det, som spoergsmaalet drejer sig om.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3649/98

af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: UCLAF

Det forlyder fra flere forskellige pressekilder, at der bliver etableret flere og flere formidlingsorganer af faellesskabstjenestemaend med henblik paa deltagelse i konkurrencen om EU-kontrakter.

Kan Kommissionen paa baggrund af forlydenderne om skandaler og svig i Faellesskabets institutioner oplyse, hvorfor enheden for kontrol med svig, UCLAF, griber ind saa sent? Vil Kommissionen efter de forklaringer, som Claude Perry har aflagt over for de luxembourgske dommere i forbindelse med ECHO-skandalen, offentliggoere en detaljeret undersoegelse vedroerende de selskaber, der kommer i beroering med Kommissionen, og i denne forbindelse kontrollere deres aktiviteter, hvem der ejer dem og deres kontrakter?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin paa skriftlige forespoergsler E-3647/98 og E-3649/98

(25. januar 1999)

Kommissionen mener allerede at have gjort sin indstilling klar med hensyn til de paastande, det aerede medlem omtaler. Kommissionen har givet oplysninger direkte til Parlamentet. Specielt er Kommissionens interne rapport om ECHO-sagen blevet overdraget Parlamentet. Endvidere har Kommissionen stillet oplysninger fra pressen til raadighed.

Kommissionen vil gerne understrege, at det korrekte beloeb for de fire kontrakter, der er blevet genstand for juridiske undersoegelser, i alt andrager 2.421.080 ECU.

Det er i oevrigt ikke rigtigt, at UCLAF har vaeret langsom til at handle. Kommissionen vil gerne understrege, at det var en undersoegelse foretaget af dens egen Task-Force til Koordinering af Svigbekaempelse, der foerte til den konklusion, at det var noedvendigt at overdrage sagen til Luxembourgs juridiske myndigheder. Dette blev gjort den 10. juli 1998, samtidig med at man lagde sidste haand paa rapporten om kontrollen paa stedet i det firma, der var mest indblandet i sagen.

Kommissionen skal endvidere understrege, at den foretager undersoegelser med henblik paa beskyttelse af Faellesskabernes financielle interesser hver gang, der er tilstraekkelig mistanke. I den forbindelse vedtog Kommissionen den 14. juli 1998 en beslutning om undersoegelser, der foretages af Task-Forcen til Koordinering af Bedrageribekaempelse. Endvidere blev der den 9. december 1998 vedtaget detaljerede gennemfoerelsesbestemmelser. Disse tekster indeholder bestemmelser om overdragelse af oplysninger til Parlamentets budgetkontroludvalg under overholdelse af tsvshedspligten i forbindelse med undersoegelser samt om fysiske og juridiske personers rettigheder.

Med hensyn til den mulige undersoegelse af selskaber, Kommissionen handler med, skal Kommissionen henvise det aerede medlem til dens svar paa skriftlig forespoergsel E-3230/98 fra Edith Mueller(1).

(1) Se side 60.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3738/98

af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Afskaffelse af duty free handel

I direktiver fra 1992 om aendring af hele det europaeiske afgiftssystem er juni 1999 sat som frist for afgiftsfrit salg i Unionen. Afgoerelsen om afskaffelse af duty free handel, som er fastsat af finansministrene, kan kun aendres gennem en symbolsk enstemmighed, som er vanskelig at opnaa inden for denne sektor.

I betragtning af, at denne sektor beskaeftiger 140.000 personer, og at de positive resultater af dette salg goer det muligt for alle de stoerste europaeiske lufthavne at ammortisere en raekke omkostninger og finansiere arbejde og investeringer, og under henvisning til de efterhaanden krampagtige forsoeg paa at skabe arbejdspladser, kan Kommissionen da oplyse, ud fra hvilken logik afgoerelsen om at afskaffe en saa positiv sektor for faellesskabsbeskaeftigelsen er truffet?

Agter den hurtigst muligt at blokere procedurerne for denne afskaffelse samt indlede en undersoegelse af dennes foelger og indvirkning paa den industrielle produktion og beskaeftigelsen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(4. marts 1999)

Motivet til afskaffelsen af afgiftsfrit salg inden for EU er det samme som det, der ligger til grund for oprettelsen af det indre marked. Ophaevelsen af formaliteterne i forbindelse med import og eksport har gjort det muligt for alle EF-borgere at koebe varer, inklusiv afgifter, i en hvilken som helst medlemsstat. AEndringerne i afgiftsystemet indbar saaledes i sig selv, at det afgiftsfrie salg til rejsende inden for EU maatte ophoere. Raadet (oekonomi og finans) indfoerte ved sin afgoerelse i 1991, udelukkende med henblik paa at lindre de oekonomiske og sociale problemer, der maatte opstaa som foelge af denne aendring i lovgivningen, en saerlig overgangsordning, med henblik paa at give de beskaeftigede i dette erhverv mulighed for at tilpasse sig.

Hvad angaar beskaeftigelsen vedtog Kommissionen den 17. februar 1999 en meddelelse til Raadet om de beskaeftigelsesmaessige aspekter af afgoerelsen om at afskaffe det afgiftsfrie salg for rejsende inden for EU(1).

Denne meddelelse var et svar paa anmodningen fra Det Europaeiske Raad i Wien i december 1998 om at det inden marts 1999 skulle undersoeges, hvilke beskaeftigelsesproblemer der kunne opstaa som foelge af afskaffelsen af det afgiftsfrie salg inden for EU.

(1) KOM(99) 65.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3357/98

af Georges Berthu (NI) til Kommissionen

(30. oktober 1998)

Om: Overfoersel af de nationale centralbankers guldreserver til ECB

Den 21. oktober 1998 spurgte jeg i forbindelse med behandlingen paa plenarmoedet af betaenkningen om valutareserverne i OEMU'ens tredje fase kommissaer de Silguy, om de valutareserver i guld, som de nationale centralbanker for oejeblikket ligger inde med, helt eller delvis ville blive overfoert fysisk til Frankfurt. De hidtidig fremsatte erklaeringer paa europaeisk plan er uklare paa dette punkt. Men kommissaeren besvarede ikke spoergsmaalet under den efterfoelgende debat. Kan Kommissionen give et formelt svar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(15. december 1998)

I overensstemmelse med artikel 3 i statutten for Det Europaeiske System af Centralbanker (ESCB) og Den Europaeiske Centralbank (ECB) skal ESCB besidde og forvalte medlemsstaternes officielle valutareserver.

I artikel 30 i statutten for ESCB/ECB fastsaettes betingelserne for de nationale centralbankers overfoersel af valutareserveaktiver til ECB. Ifoelge denne artikel skal ECB have fuld ret til at besidde og forvalte de valutareserver, der overfoeres til den, og anvende dem til de formaal, der er fastsat i denne statut.

Der er dog under ingen omstaendigheder tale om nogen fysisk overfoersel af de nationale centralbankers guldreserver til ECB.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3297/98

af José Barros Moura (PSE) til Kommissionen

(9. november 1998)

Om: Macaos overdragelse til kinesisk forvaltning - militaerstyrker

I 1975 trak Portugal sine militaerstyrker ud af Macao, hvis stoerrelse ikke berettigede militaerets tilstedevaerelse. Selv om Folkerepublikken Kinas centralregering i henhold til den faelles portugisisk-kinesiske erklaering har enebefoejelse paa det forsvars- og udenrigspolitiske omraade, var der enighed mellem parterne om, at der ikke skulle udstationeres kinesiske tropper i Macao. I april 1997 blev dette endog bekraeftet over for Europa-Parlamentet af Lu Ping som svar paa et spoergsmaal stillet af undertegnede.

Vicepremierminister Qian Qichen har imidlertid netop paa et moede i Beijing meddelt forberedelsesudvalget, at Kina vil sende tropper til Macao for at markere sin suveraenitet.

Finder Kommissionen paa denne baggrund de kinesiske tilsagn om "i et og samme land at opretholde to forskellige systemer" trovaerdige?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan

(23. november 1998)

Kommissionen er vidende om, at den portugisiske regering - efter at have administreret enklaven Macao lige siden 1553 - i 1975 besluttede at traekke sine militaere styrker ud af omraadet. I henhold til betingelserne i den kinesisk-portugisiske erklaering af 1987 overtager Kina herredoemmet over Macao fra den 20. december 1999. I medfoer af artikel 14 i grundloven for Folkerepublikken Kinas saerlige administrative region Macao vil Folkerepublikken Kinas centralregering paatage sig ansvaret for forsvaret udadtil af den saerlige administrative region Macao, medens Macaos regering vil faa ansvaret for opretholdelse af den interne offentlige orden.

Kommissionen stoetter kraftigt anvendelsen af formlen "et land - to forskellige systemer" paa den fremtidige saerlige administrative region Macao, og den vil fortsat arbejde naert sammen med omraadet under handels- og samarbejdsaftalen EF-Macao, ligesom Kommissionen omhyggeligt vil foelge udviklingen omkring suveraenitetsoverdragelsen.

I den forbindelse laegger Kommissionen saerdeles megen vaegt paa princippet om, at haandhaevelse af lov og ret, bekaempelse af kriminalitet og opretholdelse af den offentlige orden er opgaver, der henhoerer under den saerlige administrative regions myndigheder og retsvaesen. I henhold til grundloven kan disse opgaver ikke overtages af nogen kinesisk militaermagt i Macao. Den eneste berettigelse, som en saadan militaer tilstedevaerelse maa formodes at have, vil vaere at imoedegaa udefra kommende trusler mod Macaos sikkerhed, hvilket ikke for oejeblikket synes saerligt sandsynligt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3592/98

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: GATT-kontingentet for fjerkraekoed

I lyset af den fortsatte udvikling i produktionen af udskaaret fjerkraekoed og den mervaerdi og beskaeftigelse, som foelger deraf, er det meget vigtigt, at en betydelig del af kontingentet forbeholdes eksport af udskaaret fjerkraekoed. Ved nedsaettelsen for indevaerende aar af det samlede kontingent har Kommissionen valgt at reducere delkontingentet for slagtede kyllinger med ca 6 %. Tilsvarende er der for udskaaret fjerkraekoed derimod foretaget en reduktion paa ca 37 %.

1. Er Kommissionen klar over betydningen af eksportrestitutionerne for udskaaret fjerkraekoed, og kan den bekraefte, at produktionen af udskaaret fjerkraekoed er en udvikling, som i betragtning af mervaerdien af denne aktivitet boer stoettes, og at denne stoette ogsaa boer komme til udtryk i EU's restitutionspolitik?

2. Er Kommissionen bekendt med, at et stort flertal i den europaeiske sammenslutning af fjerkraeproducenter har erklaeret sig indforstaaet med en opdeling af det samlede kontingent i delkontingenter af 287.000 hele kyllinger og 60.000 t. udskaaret fjerkraekoed, hvilket procentvis er ensbetydende med en naesten ligelig reduktion?

3. Er Kommissionen rede til at oege maengden af udskaaret fjerkraekoed, som kan eksporteres til tredjelande med eksportrestitution, paa bekostning af kontingentet for hele kyllinger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. januar 1999)

Udskaaret fjerkraekoed er blevet mere almindeligt, fordi forbrugernes oensker har aendret sig i EF. Det gaelder i hoejere grad for kalkun end for hoens.

Faellesskabets eksportpolitik for fjerkraekoed er i vid udstraekning bestemt af dets eksportforpligtelser ifoelge Verdenshandelsorganisationen (WTO), der fastsaetter, at den eksportmaengde, for hvilken der ydes restitutioner, hvert aar skal nedsaettes med 30 000 tons. I 1998/1999 kan der kun ydes eksportrestitutioner for 345 400 tons (30 % af eksporten af fjerkraekoed).

Kommissionen fordeler paa en fleksibel maade den samlede maengde mellem forskellige produktkategorier med vejledende lofter, idet den tager hensyn til markedssituationen og de paagaeldende produkters betydning, som fastsat i artikel 8, stk. 4, i Raadets forordning (EOEF) 2777/75 af 29. oktober 1975 om den faelles markedsordning for fjerkraekoed(1).

Af denne grund er stoerstedelen af de 345 400 tons i dag forbeholdt hele hoens, da hele regioner i EF er afhaengige af denne udfoersel. De aarlige maengdenedskaeringer, som eksportforpligtelserne ifoelge WTO medfoerer, kan derfor ikke omregnes til tilsvarende nedskaeringer for alle produktkategorier. I denne forbindelse boer det ikke glemmes, at lavvaerdiprodukter, for hvilke der kunne ydes lave restitutioner foer 1995, men som siden begyndelsen af 1995 ikke mere er restitutionsberettigede, udfoeres i stigende maengder selv uden restitutioner.

(1) EFT L 282 af 1.11.1975.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3951/98

af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: "Mainstreaming" i Kommissionen

1. Hvordan bliver Kommissionens krav om mainstreaming omsat i praksis i forbindelse med arbejdet i Kommissionen?

2. Anvendes der mainstreaming i de enkelte generaldirektorater, f.eks. Landbrug?

3. I benaegtende fald, hvorfor ikke, eller er princippet om mainstreaming lige til at kassere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(3. marts 1999)

1. Kommissionen er opmaerksom paa at integrere koensspoergsmaal i sin egen personalepolitik, bl.a. gennem indfoerelsen af dens tredje aktionsprogram om lige muligheder for maend og kvinder (1997/2000), som blev vedtaget den 2. april 1997(1). I overensstemmelse med dette program har Kommissionen givet generaldirektoererne og cheferne for de forskellige tjenestegrene til opgave at udarbejde specifikke aktionsplaner med det formaal at integrere koensspoergsmaal i de forskellige aspekter af tjenestemaendenes arbejdsliv (ansaettelse, karriere, uddannelse, arbejdstid).

2. Paa nuvaerende tidspunkt har de fleste generaldirektoerer udarbejdet en aktionsplan og givet et udvalg til opgave at foretage en opfoelgning af dens gennemfoerelse. I generaldirektoratet for landbrug er der blevet nedsat to arbejdsgrupper med det formaal at forbedre ligebehandlingen af maend og kvinder. Den ene arbejdsgruppe behandler spoergsmaal med direkte tilknytning til landbrugspolitikken og den anden generaldirektoratets personalespoergsmaal. Hver arbejdsgruppe har en direktoer som formand.

3. Integrationen af koensspoergsmaal er et led i Kommissionens hovedmaalsaetninger. Et saerligt kontor "for lige muligheder" i generaldirektoratet for personale har til opgave at foelge situationen og udarbejde initiativer, der hjaelper til bedre at tage hensyn til maalsaetningen om integrationen af koensspoergsmaal i personalepolitikken, bl.a. gennem afholdelse af seminarer om dette spoergsmaal og gennem direkte bistand til de forskellige generaldirektorater og tjenestegrene.

(1) SEC(97)536.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3708/98

af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Humane stamceller og vaevsaendring af humant vaev

Ifoelge de seneste rapporter arbejder amerikanske og britiske forskningsinstitutter paa kloning og aendring af basale stamceller udtaget fra menneskeembryoner med henblik paa fremstilling af legemskomponenter.

1. Kan Kommissionen bekraefte, at EU hverken direkte eller indirekte stoetter denne forskning?

2. I hvilke EU-medlemsstater er denne forskning tilladt, og hvilken retlig og etisk kontrol er den underlagt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(4. februar 1999)

1. Faellesskabet yder i henhold til det nuvaerende rammeprogram ingen stoette til forskningsprojekter vedroerende humane stamceller med henblik paa fremstilling af legemskomponenter.

2. Forskning, som involverer brug af stamceller fra menneskeembryoner er del af et stoerre omraade vedroerende human embryonforskning, som medlemsstaterne har fastsat forskellige lovbestemmelser om. Lovgivningssituationen i medlemsstaterne om human embryonforskning, som Kommissionen er bekendt med fra disponible kilder, fremsendes direkte til det aerede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Hvad angaar det specifikke spoergsmaal om forskning vedroerende menneskeembryoner, deler Kommissionen Parlamentets forbehold. Disse problemer er indviklede. Viden og teknologi goer hurtige fremskridt og der skal tages hensyn til aegtepars og syges interesser. Men det er samtidig klart, at der findes graenser, som ikke maa overskrides.