SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3475/02

af Benedetto Della Vedova (NI) til Kommissionen

(6. december 2002)

Om: Statsstøtte til offentlige radio- og tv-virksomheder

Det kan være berettiget, at der findes en offentlig radiospredningstjeneste, hvis den er i stand til at tilbyde brugerne programmer, de ellers ikke ville kunne få gennem de kommercielle sendere.

Radiospredning falder ikke uden for anvendelsesområdet for EF-traktatens artikel 86, 87 og 88 om konkurrence, og i Amsterdam-traktatens protokol om offentlig radio- og tv-virksomhed bekræftes medlemsstaternes beføjelse til at finansiere public service radio- og tv-virksomhed på betingelse af, at finansieringen ydes til radio- og fjernsynsforetagender, så disse kan opfylde deres public-service opgaver som pålagt dem; finansieringen må ikke ændre handels- og konkurrencevilkårene i Fællesskabet i et omfang, der strider mod de fælles interesser, og det er nødvendigt at bevare mediepluralismen.

Den definition på offentlig tjeneste, der findes i servicekontrakten mellem den italienske regering og RAI, er i modstrid med de krav, der også er stillet af Kommissionen i dens meddelelse om statsstøtte til offentlige radio- og tv-virksomheder, idet den er alt for generel og meget mere omfattende end det, der anses for acceptabelt i denne meddelelse.

I artikel 1 i direktiv 80/723/EF(1) om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser kræves der på den anden side klarhed i definitionen af den offentlige tjeneste og i anvendelsen af de offentlige midler. Det fastsættes i artikel 5, at offentlige radiospredningsvirksomheder i deres regnskaber klart skal skelne mellem offentlige aktiviteter og kommercielle aktiviteter, for at sidstnævnte ikke finansieres af offentlige midler.

Et medlem af RAI's bestyrelse erklærede offentligt den 21. september 2002, at RAI ikke var i stand til at skelne mellem de programmer, der finansieres af offentlige midler, og de programmer, der finansieres gennem reklamer.

RAI-licensen kan ikke betegnes som en støtte, der fandtes inden ikrafttrædelsen af EF-traktaten, og som derfor ikke er underkastet dennes bestemmelser, da der er sket radikale ændringer i det italienske radio- og tv-system.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

1. Har RAI efter Kommissionens påbud i juni i år foretaget den opdeling af regnskaberne, der kræves i direktiv 80/723?

2. Mener Kommissionen, at det er i overensstemmelse med kravene om adskillelse mellem offentlige og kommercielle aktiviteter, at programmer, der betales med offentlige midler, afbrydes af reklamespots?

3. Anser Kommissionen det for acceptabelt, at der i Italien ikke findes en uafhængig kontrolmyndighed, der kan overvåge opfyldelsen af de forpligtelser som offentlig virksomhed, der pålægges RAI?

4. Kan Kommissionen udtale sig om proportionaliteten af de offentlige midler, RAI modtager?

5. Opfyldes kravene om regnskabsadskillelse og kriteriet om proportionalitet af offentlige tv-sendere i de andre EU-medlemsstater?

6. Hvad er grundene til forsinkelsen i åbningen af og afslutningen på overtrædelsesprocedurer i forbindelse med statsstøtten til RAI og til en lang række andre offentlige tv-sendere i Europa?

(1) EFT L 195 af 29.7.1980, s. 35.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(4. februar 2003)

De generelle spørgsmål kan kommenteres som følger:

Protokollen om offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne, der ved Amsterdam-traktaten blev vedlagt EF-traktaten som bilag, anerkender offentlig radio- og tv-virksomheds rolle og betydning og bekræfter, at det er medlemsstaternes ret at definere og tilrettelægge public service-opgaver og finansieringen heraf. Valget af finansieringsordning henhører under medlemsstatens kompetence, og der kan i princippet ikke gøres nogen indsigelse mod valget af en dobbelt finansieringsordning (en kombination af offentlige midler og reklameindtægter) frem for en enkelt (alene offentlige midler). Dette gælder også radio- og tv-virksomheder, hvis hele programspektrum anses for at være en del af deres public service-opgaver.

Spørgsmålet om opdeling af regnskaberne og proportionaliteten af de offentlige midler forekommer i mange sager om radiospredningsvirksomhed, Kommissionen behandler, og som vedrører flere medlemsstater. Kommissionen undersøger i øjeblikket disse sager, og det er derfor endnu ikke muligt at besvare dette spørgsmål.

Hvad angår nødvendigheden af en myndighed til at overvåge radiospredningsvirksomhedens opfyldelse af forpligtelserne som offentlig virksomhed, hedder det i Kommissionens meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på public service-radio- og tv-virksomhed(1), at Det er også nødvendigt, at public service-opgaven faktisk udføres som foreskrevet i den formelle aftale mellem staten og den udpegede virksomhed. Det er i den henseende nødvendigt, at der er en myndighed eller et udpeget organ, der kontrollerer dens anvendelse. Tilstedeværelsen af en sådan myndighed er for medlemsstaterne et middel til at sikre sig, at forpligtelserne opfyldes, og det kan samtidig lette Kommissionens arbejde i henhold til statsstøttereglerne. Men hvis der ikke findes en sådan myndighed, betyder det ikke i sig selv, at støtte er ulovlig.

Hvad angår varigheden af Kommissionens undersøgelser inden for denne sektor, kan det oplyses, at Kommissionen er i færd med at vurdere en lang række klager vedrørende statsfinansiering af offentlig radio- og tv-virksomhed. Under Kommissionens gennemgang af disse klager er der kommet nye bestemmelser til (såsom Amsterdam-protokollen, Kommissionens nye meddelelse om forsyningspligtydelser(2) og det nye gennemskuelighedsdirektiv(3)). Gennemgangen af statsstøtteprocedurerne er blevet forsinket, fordi det var nødvendigt at tage hensyn til denne udvikling og at behandle de forskellige sager konsekvent. Kommissionen har i den forbindelse besluttet at udarbejde en meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på offentlig radio- og tv-virksomhed, som blev vedtaget den 5. november 2001. Efter meddelelsen er der allerede blevet truffet afgørelse i sager vedrørende portugisisk fjernsyn, lokale belgiske tv-virksomheder og BBC's digitale kanaler. Det forventes, at der endnu i år træffes afgørelse om RAI og andre offentlige radio- og tv-virksomheder.

Hvad angår den specifikke sag med RAI, skal det understreges, at Kommissionens undersøgelser er langt fremme. Så snart disse undersøgelser er afsluttet, vil Kommissionen træffe afgørelse også vedrørende de punkter, De kommer ind på. Kommissionens holdning til disse spørgsmål er endnu ikke afklaret, men der kan siges noget generelt. Hvad angår spørgsmålet om eksistensen af en passende myndighed eller et passende udpeget organ, der kan overvåge RAI's virksomhed, kontrolleres RAI, så vidt Kommissionen er orienteret, af et særligt parlamentsudvalg og af Autorità per la garanzie nelle Comunicazioni. Hvad angår spørgsmålet om proportionaliteten af de offentlige midler, RAI modtager, vil Kommissionen i forbindelse med den igangværende statsstøttesag vedrørende RAI foretage en undersøgelse på grundlag af kriterierne i ovennævnte meddelelse af 5. november 2001. Endelig skal det med hensyn til spørgsmålet om opdeling af regnskaberne oplyses, at dette spørgsmål vil blive behandlet i forbindelse med den igangværende procedure.

Også i den forbindelse besluttede Kommissionen i december 2002 at anlægge sag ved Domstolen mod Italien for ikke at have gennemført den seneste ændring af gennemskuelighedsdirektivet.

(1) EFT C 320 af 15.11.2001.

(2) KOM(2002) 689 endelig udg.

(3) Kommissionens direktiv 2000/52/EF af 26. juli 2000 om ændring af direktiv 80/723/EØF om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder, EFT L 193 af 29.7.2000.