SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0865/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(20. marts 2003)

Om: Udvisningsrisiko for nomadekvinder med straffedomme

Oradaria, en romersk forening, som beskæftiger sig med modtagelse af og bistand til nomader, forelagde i januar 2003 en rapport om situationen for nomadekvinder i Italien. Det fremgik heraf, at der findes flere eksempler på nomadekvinder med straffedomme, som i øjeblikket afsoner fængselsstraffe sammen med deres mindreårige børn.

Rapporten kom navnlig ind på tilfældet med en nomadekvinde med bosnisk nationalitet, som sammen med sin mindreårige datter har boet i Italien i over 12 år. Da kvinden ankom til Italien i 1988 begyndte hun at begå forbrydelser i hele landet, navnlig tyverier og røverier, for hvilke hun blev idømt forskellige domme, og siden 2000 har hun sammen med sin datter været i husarrest på at herberg.

I dag har denne kvinde efter at have fulgt et program for integration i samfundet og på arbejdsmarkedet integreret sig i samfundet på beundringsværdig vis og også i betydeligt omfang bidraget til sin datters integration på den skole, hvor datteren går.

Kvinden risikerer imidlertid i betragtning af sin komplicerede strafferetlige situation at blive udvist som følge af de mange verserende straffesager mod hende.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående oplyse:

1. om der inden for rammerne af EU-bestemmelserne på dette område er fastsat regler for lignende tilfælde?

2. om der findes handlingsprogrammer til fordel for nomadekvinder med straffedomme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(22. april 2003)

På asylområdet findes der på nuværende tidspunkt ingen fællesskabslovgivning, som omfatter det tilfælde, som det ærede medlem beskriver. Det skal nævnes, at forslaget til Rådets direktiv om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere og statsløse som flygtninge, eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse(1), som alt efter situationen eventuelt ville kunne omfatte et sådant tilfælde, stadig er til forhandling i Rådet.

På indvandringsområdet indeholder de forslag fra Kommissionen, som eventuelt ville kunne omfatte dette særlige tilfælde afhængig af, på hvilke betingelser den pågældende har fået lov til at forblive og opholde sig i Italien, bestemmelser om udelukkelse eller udvisning af personer af hensyn til den offentlige orden eller sikkerhed. Specielt kan en tredjelandsstatsborger, som har haft lovligt ophold på en medlemsstats område i fem år uden afbrydelse, kun udvises på de betingelser, der er fastsat i artikel 13 i forslaget om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding(2).

Det ærede medlem skal dog være klar over, at Rådet endnu ikke har vedtaget ovennævnte direktiver, og at det derfor i dette tilfælde er den nationale lovgivning, der gælder. Der træffes regelmæssigt udsendelsesforanstaltninger, når der foreligger hyppige straffedomme (jf. også artikel 3 i Rådets direktiv 2001/40/EF af 28. maj 2001 om gensidig anerkendelse af afgørelser om udsendelse af tredjelandsstatsborgere(3)), da personer, som gentagne gange begår lovovertrædelser, normalt ikke anses for at være velintegrerede.

Der findes ikke nogen specifikke EU-programmer, som omfatter integration af nomadekvinder med straffedomme. Kommissionen vil dog snart iværksætte en række pilotprojekter vedrørende integration af indvandrere med lovligt ophold. Det overordnede mål er at støtte netværk og overførsel af oplysninger og god praksis mellem medlemsstaterne for at lette en åben dialog og pege på prioriteter for integrationsprogrammerne.

(1) EFT C 51 E af 26.2.2002.

(2) EFT C 240 E af 28.8.2001.

(3) EFT L 149 af 2.6.2001.