ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2164/02

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(18. juli 2002)

Om: Krumme bananer

Kan Kommissionen eftersom to britiske domstole for nylig har bekræftet, at EU-bestemmelser om acceptable krumninger af bananer og agurker ikke kan håndhæves oplyse, om den agter at træffe foranstaltninger for at sikre håndhævelsen af disse regler i Det Forenede Kongerige? Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvorfor dens kontor i London gentagne gange har afvist, at der skulle findes EU-lovgivning om faconen på frugt og grøntsager, og betegnet sådanne påstande som skrækhistorier og EU-myter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. september 2002)

Der er fastsat handelsnormer for flere frugter og grøntsager, inkl. bananer, i Kommissionens forordninger. De er baseret på internationale aftaler, der er drøftet i fora såsom Den Økonomiske Kommission for Europa under FN (ECE/FN). Kommissionen har flere gange gjort denne situation klar, inkl. ved de forklaringer om Euromyter, som Kommissionens Repræsentation i Det Forenede Kongerige har afgivet.

Med hensyn til den britiske Højesterets dom af 24. juni 2002, som det ærede medlem henviser til i sit spørgsmål, skal Kommissionen bemærke, at Højesteretten ikke drog de nævnte EF-handelsnormers håndhævelse i Det Forenede Kongerige i tvivl. Dommen går mere på fortolkningen af en national bestemmelse, der gør overtrædelse af disse handelsnormer til et lovbrud. Højesteretten konkluderede, at den nationale bestemmelse ikke gælder for handelsnormer, der blev indført efter bestemmelsens ikrafttrædelse.

Kommissionen følger på nært hold, hvordan de britiske myndigheder vil reagere på Højesterettens dom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2287/02 af Imelda Read (PSE) til Kommissionen. Tobaksreklamer.



EU-Tidende nr. 092 E af 17/04/2003 s. 0148 - 0148



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2287/02 af Imelda Read (PSE) til Kommissionen (25. juli 2002) Om: Tobaksreklamer Den 28. marts 2002 indsendte den britiske regering en underretning til Kommissionen i henhold til direktiv 98/34/EF(1) vedrørende lovforslaget om tobaksreklamer og salgspromotion. Status quo-perioden for dette lovforslag udløb den 1. juli 2002. Kan Kommissionen bekræfte, at grunden til denne forlængelse er, at den tyske regering har fremsat indvendinger mod dette britiske lovforslag om forbud mod tobaksreklamer? (1) EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37. Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (22. august 2002) Kommissionen skal informere det ærede parlamentsmedlem om, at den i henhold til bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter modtog underretning om lovforslaget om tobaksreklamer og salgspromotion den 28. marts 2002. Den 28. juni 2002 afgav de tyske myndigheder i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, i samme direktiv en såkaldt udførlig udtalelse. Denne udførlige udtalelse har forlænget status quo-perioden indtil den 30. september 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0581/02

af Professor Sir Neil MacCormick (Verts/ALE) til Rådet

(5. marts 2002)

Om: Posttjenester i landdistrikter

Er Rådet opmærksom på, hvor vigtigt det er for landsamfundene at bevare de lokale postkontorer, da disse ofte fungerer som lokale blandede landhandler og derfor udgør et centrum i de fjerntliggende samfund?

Vil Rådet på baggrund heraf se positivt på Europa-Parlamentets forslag om at liberalisere posttjenesterne og bevare den foreslåede 150g-grænse indtil det tidspunkt, hvor der er foretaget en dybtgående revision af muligheden for yderligere liberalisering? Vil Rådet endvidere forkaste ethvert forsøg på at indføre en grænse på 50 g i 2006, som foreslået af Kommissionen i oktober 2001, uden ordentligt at have undersøgt, hvilken virkning et sådant initiativ sandsynligvis vil få for den generelle tjeneste og de generelle takstbestemmelser?

Svar

(5. november 2002)

Under mødeperioden den 11.-14. marts 2002 vedtog Europa-Parlamentet ved andenbehandlingen en række ændringer til Rådets fælles holdning vedrørende forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 97/67/EF for så vidt angår yderligere åbning af Fællesskabets marked for posttjenester.

Disse ændringer går bl.a. ud på, at Kommissionen får pligt til hvert andet år at forelægge oplysninger om udviklingen i sektoren, specielt i relation til de økonomiske, sociale, beskæftigelsesmæssige og teknologiske aspekter, samt om posttjenesternes kvalitet.

På samlingen den 7. maj 2002 vedtog Rådet efter at have godkendt de ændringer, som Europa-Parlamentet havde vedtaget under andenbehandlingen, direktivet om ændring af direktiv 97/67/EF for så vidt angår yderligere åbning af Fællesskabets marked for posttjenester. Formålet med direktivet er yderligere at liberalisere markedet for posttjenester (det skønnes at dreje sig om 20 %) senest pr. 1. januar 2006, idet de eksisterende garantier vedrørende befordringspligt bibeholdes. I den forbindelse tages der med den nye betragtning 6, som er indføjet efter anmodning fra Europa-Parlamentet, udtrykkeligt hensyn til, at postnettene i landdistrikter er af stor social og økonomisk betydning, idet de kan fungere som et vigtigt infrastrukturnet for den almene adgang til nye kommunikationsteknologier. Der vil eventuelt blive vedtaget yderligere foranstaltninger på grundlag af et forslag, som Kommissionen skal forelægge senest den 31. december 2006.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2785/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(3. oktober 2002)

Om: Lukningen af Federal Mogul fabrikken manglende underretning af arbejdsstyrken

Federal Mogul Company, som endnu er baseret i Bridgewater i det sydvestlige England, beskæftiger 370 mennesker. Den 20. august 2002 meddelte firmaet uden på forhånd at have underrettet arbejdsstyrken at fabrikken ville lukke. Firmaet har i sinde at overføre arbejdet til Polen og Tyrkiet.

Vil Kommissionen bekræfte at denne undladelse af at rådføre sig enten med lokale fagforeninger eller med arbejdsstyrken er et klart brud på fællesskabslovgivningen?

Vil Kommissionen også tilkendegive om den nu vil tage passende juridiske skridt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(13. november 2002)

Kommissionen skal gøre opmærksom på, at flere fællesskabsdirektiver fastsætter procedurer for information og høring af arbejdstagernes repræsentanter, som eventuelt kan finde anvendelse i tilfælde af lukning af virksomheder, herunder Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser(1), og Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne(2). For nylig vedtoges Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/14/EF af 11. marts 2002 om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab(3), som har til formål at supplere fællesskabsbestemmelserne på dette område. Sidstnævnte direktiv skal dog først være gennemført i medlemsstaternes nationale lovgivning den 23. marts 2005.

De to førstnævnte direktiver er gennemført i medlemsstaternes nationale lovgivning. Det påhviler de kompetente nationale myndigheder i hvert enkelt tilfælde at vurdere, om de anvendes korrekt og effektivt.

(1) EFT L 225 af 12.8.1998.

(2) EFT L 254 af 30.9.1994.

(3) EFT L 80 af 23.3.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2520/02

af Pietro-Paolo Mennea (PPE-DE) til Kommissionen

(4. september 2002)

Om: Air Sicilia

Ifølge forlydender i den italienske nationale presse og klager, som jeg har modtaget fra borgere, har luftfartsselskabet Air Sicilia, som opererer på italiensk nationalt område, ved forskellige lejligheder aflyst fly og i denne forbindelse udvist en vis ringeagt over for sine passagerer, som stadig venter på at få deres udgifter godtgjort.

Det ser derfor ud til, at de kunder, der i første omgang fik en dårlig betjening og nu venter på at få deres udgifter godtgjort, sandsynligvis vil komme til at vente forgæves. Der er således helt klart tale om en krænkelse af chartret om passagerrettigheder, som bør respekteres af alle operatører i sektoren og dermed også af det her omhandlede luftfartsselskab.

Desuden fremgår det ligeledes af presseforlydender, at nævnte luftfartsselskab er i økonomiske vanskeligheder og således ikke i stand til at leve op til forpligtelser indgået over for kunder og over for selskabets egne ansatte, som kræver udbetaling af mange måneders ubetalt løn.

I mellemtiden opererer selskabets ejere under andre selskabsnavne.

Kan Kommissionen oplyse, om ovenstående forlydender er rigtige?

Kan den endvidere oplyse, om denne generelle situation er en krænkelse af EU-borgernes rettigheder, og om den derfor kan intervenere til fordel for alle dem, der er blevet påført skader som følge af den her beskrevne situation eller adfærd?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(8. oktober 2002)

At dømme ud fra oplysningerne i det ærede medlems skriftlige forespørgsel ser det ud til, at Air Sicilia ikke er i stand til at opfylde sine økonomiske forpligtelser over for kunderne. På indeværende tidspunkt har Kommissionen ingen yderligere, detaljerede oplysninger om dette.

Fællesskabslovgivningen om flypassagerers rettigheder omfatter ikke sådanne situationer. De henhører først og fremmest under den nationale lovgivning, hvis håndhævelse er de nationale myndigheders og domstoles ansvar.

Dog vil Kommissionen anmode de italienske myndigheder om nærmere oplysninger i lyset af artikel 5, stk. 5, i Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 af 23. juli 1992 om udstedelse af licenser til luftfartsselskaber(1). I henhold til denne artikel er der en vis forbindelse mellem indehavelsen af en licens og et luftfartsselskabs finansielle situation.

Mere generelt følger Kommissionen meget opmærksomt den finansielle situation inden for luftfartssektoren, og dersom en generel forværring skulle true passagerernes interesser, vil den nøje overveje at tage initiativer med henblik på at beskytte dem.

(1) EFT L 240 af 24.8.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0539/02

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(27. februar 2002)

Om: Kommissærernes rolle

Kommissær Diamantopoulou var i sidste uge til en partikongres i regeringspartiet PASOK's ungdomsorganisation, hvor hun rettede hårde angreb mod nogle fremtrædende intellektuelle personligheder i Grækenland, som havde kritiseret hende for hendes synspunkter vedrørende indførelse af engelsk som det andet officielle sprog i Grækenland.

Tonen og skarpheden i hendes udtalelser blev stærkt kritiseret i Grækenland, og mange stillede spørgsmålstegn ved, hvorvidt kommissærer har lov til at deltage i partifester, rette angreb på personligheder, som har et andet synspunkt end de selv, og i den grad blande sig i det politiske liv i deres hjemland. Det bør endvidere nævnes, at Diamantopoulou for et halvt år siden havde rettet angreb mod Athens ærkebiskop, Christodoulos, som havde en anden opfattelse end regeringen, hvad angår spørgsmålet om identifikationsbeviser og beskyttelse af borgernes rettigheder.

Der gøres opmærksom på, at dette spørgsmål overhovedet ikke har nogen berøring med Diamantopoulous ansvarsområde, som er EU's socialpolitik, og hun giver selv medlemslandene anledning til at nære tvivl med hensyn til hendes fremtid og hendes effektivitet, eftersom Kommissionen for nylig har regnet ud, at det vil være nødvendigt at skabe 20 mio. nye arbejdspladser (hvoraf de 11 mio. skal være for kvinder), hvis det skal lykkes at nå det fastsatte mål med fuld beskæftigelse i EU.

Hvad mener Kommissionen om kommissærernes indblanding i partipolitiske diskussioner i medlemslandene? Hvordan stiller Kommissionen sig til Diamantopoulous skarpe karakteristik af de intellektuelle personligheder, der er almindeligt respekterede for deres veldokumenterede demokratiske og progressive indstilling (såsom filologen Sarantos Kargakos), men som hun betegner som nationalister? Er denne skarphed i overensstemmelse med den tolerance og kvalitet i det politiske arbejde, som Kommissionen stræber efter at styrke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(4. april 2002)

Som Kommissionen flere gange har haft lejlighed til at påpege i forbindelse med afgivelse af svar på skriftlige eller mundtlige forespørgsler fra medlemmer af Europa-Parlamentet, er Kommissionens medlemmer politikere, der varetager en politisk funktion, og som under overholdelse af de forpligtelser, deres funktion pålægger dem, bevarer rettigheden til uafhængigt og under eneansvar at give udtryk for deres personlige holdning.

I henhold til adfærdskodeks for kommissærer kan kommissærerne være aktive medlemmer af politiske partier eller fagforeninger, forudsat at dette ikke drager deres ståen til rådighed for Kommissionen i tvivl.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1300/02

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(7. maj 2002)

Om: USA's nationale missilforsvarsprogram

Har der været nogen form for rådslagning mellem Kommissionen og medlemsstaterne om USA's nationale missilforsvarsprogram med henblik på at vedtage en EU-holdning? Er der i modsat fald planer om at beramme drøftelser om dette spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(12. juni 2002)

USA's nationale missilforsvarsprogram er ikke udformet med henblik på at forhindre ikke-spredning af ballistiske raketter som sådan, men snarere for at beskytte USA's territorium mod eventuelle angreb. Programmet kan imidlertid i denne egenskab have betydning for strategier, der anvendes på internationalt plan til bekæmpelse af spredningen af missiler.

Spredningen af ballistiske raketter, der er i stand til at medføre masseødelæggelsesvåben, er et problem for det internationale samfund som sådan, der bør undersøges i perspektivet af virkningerne af dens udvikling og den globale sikkerhed. Der er bred enighed om nødvendigheden af at bekæmpe spredningen af missiler, navnlig ved udviklingen af multilaterale retligt bindende rammer og ved eksportkontrol.

EU spiller en ledende rolle på dette område, navnlig gennem sin stærke støtte til vedtagelsen af den internationale adfærdskodeks for ballistiske missiler, der er udarbejdet af Missile Technology Control Regime (MTCR). EU er nu ved at fremme dens videre udbredelse til også at omfatte ikke-MTCR-medlemmer

CONOP/CODUN (Rådets arbejdsgrupper mod ikke-spredning og nedrustning) er de instanser, hvor spørgsmål vedrørende spredning drøftes på ekspertplan i EU, og hvor forslag til fælles holdninger, der skal vedtages af Rådet, bliver forberedt. Indtil videre foreligger der ingen fælles holdning til USA's nationale missilforsvarsprogram.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1747/02 af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen. Situationen for generaldirektøren for Kommissionens GD for Fiskeri, Steffen Smidt.



EU-Tidende nr. 028 E af 06/02/2003 s. 0131 - 0131



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1747/02 af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen (19. juni 2002) Om: Situationen for generaldirektøren for Kommissionens GD for Fiskeri, Steffen Smidt Er generaldirektøren for GD for Fiskeri rent faktisk blevet fritaget for sine hverv, eller udøver han stadig sine funktioner, sådan som kommissionsmedlemmet Franz Fischler overraskende har oplyst? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock (6. august 2002) Kommissionen henviser det ærede medlem til pkt. 3 i sit samlede svar på skriftlig forespørgsel E-1430/02 fra E. Meijer og E-1563/02 fra R. Corbett.(1). (1) EFT C 309 E af 12.12.2002, s. 122.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1887/02

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(1. juli 2002)

Om: Grænsekontrol

I forlængelse af drøftelsen af Kommissionens meddelelse(1) På vej mod en integreret forvaltning af de ydre grænser for medlemslandene af den europæiske union bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Hvor mange personer er der beskæftiget inden for grænsepolitiet og med beskyttelse af grænserne i de enkelte medlemsstater?

2. Hvad er begyndelseslønnen for tjenestemænd uden ledelsesfunktion inden for disse tjenester?

(1) KOM(2002) 233.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(8. august 2002)

Kommissionen er ikke kompetent til at behandle det ærede medlems spørgsmål, som henhører under de ansvarlige nationale myndigheder. Den beklager, at den ikke råder over de ønskede oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1273/02

af Ioannis Souladakis (PSE) til Rådet

(6. maj 2002)

Om: Støtte til husdyravl

På Den Europæiske Unions budget for 2002 er der fastsat en nedskæring af støtten til gede- og fårekød fra 970 mio. EUR til 672 mio. EUR, hvilket er blevet begrundet under henvisning til stigningen i priserne for gede- og fårekød som følge af sygdommen BSE og den deraf følgende krise, som denne sygdom skabte på kødmarkedet i Europa (et drastisk fald i oksekødsforbruget og en tilsvarende kraftig stigning i forbruget af andre former for kød, herunder bl.a. gede- og lammekød).

På grund af de forskellige opdrætstraditioner i Sydeuropa og Middelhavslandene har forbruget af gede- og fårekød i Grækenland altid været højt. Stigningen i salgsprisen på grund af øget efterspørgsel var derfor langt mindre end prisstigningen for det samme kød i Nordeuropa. Disse forhold samt den omstændighed, at den fastsatte støtte for gede- og fårekød er konstant uanset svingningerne i markedspriserne, skaber problemer for gede- og fåreavlerne i Sydeuropa og især i Grækenland.

Tog Rådet hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for de græske gede- og fåreavlere, da det foreslog de ovennævnte nedskæringer, og hvilke foranstaltninger agter det at træffe med henblik på at løse problemet ved igen at forhøje støttebeløbet til disse producenter til det rigtige niveau?

Svar

(30. september 2002)

1. Rådet behandler på nuværende tidspunkt ikke noget forslag om at ændre de regler for støtte, der blev fastsat ved den seneste reform af den fælles markedsordning for fåre- og gedekød.

2. For så vidt angår elementer til analyse af markedssituationen for fåre- og gedekød bedes det ærede medlem henholde sig til Kommissionens svar på det ærede medlems mundtlige spørgsmål H-0310/02 i spørgetiden i mødeperioden 13.-16. maj 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0641/02

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Kommissionen

(6. marts 2002)

Om: Finansiering som led i Meda og gennemsigtighed

Med ændringen af Meda-forordningen (nr. 2698/2000(1)) er Kommissionen som led i politikken for mere gennemsigtighed og information i henhold til artikel 8 forpligtet til at offentliggøre udbudsresultatet med oplysning om antallet af modtagne tilbud, datoen for tildeling af kontrakten samt de udvalgte tilbudsgiveres navn og adresse i De Europæiske Fællesskabers Tidende og på Internettet.

Hvordan forklarer Kommissionen, at den endnu ikke har taget skridt til at efterkomme denne forpligtelse, som udtrykkeligt er indeholdt i denne bestemmelse i forordningen, mens den samtidig i forbindelse med andre finansieringsprogrammer, såsom Tacis-programmet, har sørget for at offentliggøre de ovennævnte oplysninger? Agter Kommissionen omgående at gøre dette, og hvis ja, er der fastlagt en konkret tidsplan for gennemførelsen af denne politik?

(1) EFT L 311 af 12.12.2000, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(19. april 2002)

Kommissionen er klar over de forpligtelser, som følger af artikel 8, punkt c), i Rådets forordning (EF) nr. 2698/2000 af 27. november 2000 om ændring af forordning (EF) nr. 1488/96 om finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (MEDA) i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet.

Offentliggørelsen af resultaterne finder sted efterhånden som kontrakterne undertegnes, og i de fleste tilfælde har offentliggørelsen allerede fundet sted og er tilgængelig på Internettet: http://europa.eu.int/comm/europeaid/cgi/frame12.pl.

I de tilfælde, hvor kontrakterne er tildelt uden offentliggørelse, er der i overvejende grad tale om decentraliserede kontrakter, hvor den kontraherende myndighed er den nationale anvisningsberettigede i det begunstigede land, for sent meddeler resultaterne til Kommissionen.

Under hensyntagen til betydningen af politikken for mere gennemsigtighed overvåger Kommissionen, at oplysningerne om tildeling af kontrakter, der er finansieret inden for rammerne af MEDA-programmet, offentliggøres snarest muligt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0777/02

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(18. marts 2002)

Om: Avisdrengen

Jeg har modtaget et notat fra min bladhandler, hvori det hedder, at leveringsgebyret vil stige fra 1. marts 2002 på grund af nye EU-bestemmelser, der begrænser vægten af det papir, et barn må bære. Bladhandleren påpeger, at det derfor er nødvendigt at bruge en bil tre gange om ugen for at hjælpe med ved udbringningen, og at han håber, kunderne vil forstå, at denne ekstraudgift ikke kan dækkes med det nuværende gebyr.

Er det en EF-forordning, der er årsag til denne prisforhøjelse, eller er det bare et påskud for at hæve priserne på en andens bekostning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(18. april 2002)

Børnearbejde er forbudt i henhold til fællesskabsretten. I artikel 1 i Rådets direktiv 94/33/EF(1) bestemmes det, at medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at forbyde børns arbejde. I artikel 3, litra b), defineres et barn som enhver ung under 15 år eller enhver ung, som stadig følger en obligatorisk fuldtidsundervisning, der er påbudt ved national lov.

Medlemsstaterne kan dog i henhold til direktivets artikel 4 tillade børnearbejde under visse begrænsede omstændigheder: børn, der udøver kulturelle og lignende aktiviteter, børn, der er fyldt 14 år, og som arbejder som led i en ordning med vekseluddannelse eller praktik, børn, der er fyldt 14 år, og som udfører andet lettere arbejde end kulturelle og lignende aktiviteter samt børn, der er fyldt 13 år, og som udfører arbejde i et begrænset antal timer om ugen i bestemte arbejdskategorier, som bestemt i national lovgivning. I artikel 4, stk. 3, præciseres det, at medlemsstater, der benytter denne mulighed, fastsætter arbejdsbetingelserne for det pågældende lettere arbejde.

Rådets direktiv 94/33/EF har været i kraft i samtlige medlemsstater siden den 22. juni 1996.

Den situation, der henvises til, er ikke omfattet af ovennævnte direktiv og heller ingen andre af Fællesskabets retsakter vedrører dette emne. Der er således ikke nogen ny udvikling på fællesskabsplan, som pr. marts 2002 begrunder den stigning i leveringsgebyret, som det ærede medlem henviser til.

(1) Rådets direktiv 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge på arbejdspladsen, EFT L 216 af 20.8.1994.