ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3766/00

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Mærkning af og kontrol med dyreskind og -huder

På et nyligt stillet spørgsmål i forbindelse med mærkning af dyreskind og -huder svarede kommissær Lamy, at handel med katte og hunde ikke er forbudt i Fællesskabet på grundlag af CITES-konventionen. I USA blev et sådant forbud netop indført, bl.a. fordi det ikke er så let at fastslå forskellen på skind og huder af beskyttede dyrearter og katte- og hundeskind. Universitetsundersøgelser fastslår i øvrigt, at visuel kontrol af skind og huder overhovedet ikke tjener noget formål som kontrolforanstaltning.

Overvejer Kommissionen at indføre strengere kontrol for at undgå, at skind og huder af beskyttede dyrearter importeres til EU som katte- og dyreskind?

Overvejer Kommissionen at indføre et forbud mod katte- og hundeskind for derved at beskytte disse dyr bedre mod kommerciel udnyttelse OG for samtidig at lukke smuthullerne i CITES-konventionen og for at få forbuddet mod handel med skind og huder af beskyttede dyrearter efterlevet bedre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(7. februar 2001)

Kommissionens ansvar i forbindelse med beskyttelse af dyr er øget med de seneste ændringer af Fællesskabet, herunder en protokol, som forpligter Fællesskabets institutioner og medlemsstater til at tage fuldt hensyn til dyrs velfærd ved udarbejdelsen af relevante politikker. Kommissionens politikker fremmer

derfor generelt målet om at øge beskyttelsen og respekten for dyrs velfærd som følende væsener. Som allerede nævnt i Kommissionens besvarelse af det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-2654/00(1) er kommerciel udnyttelse af pelsdyr imidlertid ikke forbudt i henhold til lovgivningen i Fællesskabet eller dets medlemsstater.

Kommissionen har ingen oplysninger om svigagtig indførsel af beskyttede pelsdyr, der er omfattet af konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES-konventionen).

For så vidt angår en strengere kontrol med importen af dyreskind bekræfter Kommissionen, at toldembedsmænd, som er udstyret med de nødvendige identifikationsmidler, foretager en passende kontrol med importen af dyr tilhørende udryddelsestruede arter i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed(2), som gennemfører CITES i Fællesskabet.

I lyset af offentlighedens bekymring over den kommercielle udnyttelse af katte- og hundepelse, herunder i international handel, vil Kommissionen følge dette spørgsmål op med henblik på at undersøge, om den bør foreslå foranstaltninger på EF-plan, idet der vil blive taget hensyn til nærhedsprincippet. Kommissionen vil aflægge rapport til Parlamentet om udviklingen i denne forbindelse.

(1) EFT C 136 E af 8.5.2001, s. 69.

(2) EFT L 61 af 3.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3529/00

af Andre Brie (GUE/NGL) til Rådet

(13. november 2000)

Om: Døde og dræbte illegale indvandrere i Syditalien

Døde illegale indvandrere hældt ud i vejkanten.

Ligene af seks illegale indvandrere, formodentlig kurdere, er i Syditalien blevet hældt ud i vejkanten. Det antages, at de er blevet kvalt og at slusen ville skille sig af med sin grufulde fragt. Hovedet på en død var mast, som om lastbilen var kørt hen over det. Dette er kun det seneste tilfælde i en lang række dødsfald og mord, der hver uge sker i Syditalien, hvor hovedaksen for illegal indvandring fra Albanien og Montenegro til Nord- og Vesteuropa forløber.

Under henvisning til denne meddelelse i den italienske avis La Republica af 18. oktober 2000 og i betragtning af, at antallet af personer, der bliver dræbt ved Unionens ydre grænser, er steget siden begyndelsen af 90erne samt i betragtning af, at flertallet af EU's medlemsstater gør en stigende indsats (af finansiel og teknisk art) for at øge beskyttelsen af de enkelte landes grænser, spørger jeg Rådet:

- om det kan bekræfte disse og lignende beretninger, og hvordan det vurderer disse begivenheder,

- hvor mange undersøgelser af dødsårsagen på dette område der er blevet indledt, og med hvilket resultat disse er blevet afsluttet,

- hvilke konkrete foranstaltninger det agter at iværksætte for at forhindre, at stadig flere personer mister livet under forsøget på eventuelt illegalt at indrejse i Den Europæiske Union?

Svar

(8. marts 2001)

1. Rådet råder ikke over statistiske eller andre oplysninger, som gør det muligt at besvare spørgsmålene fra det ærede parlamentsmedlem. Det gør i øvrigt det ærede medlem opmærksom på, at undersøgelsesaktiviteterne vedrørende de forhold, han nævner, forfølgelsen af de ansvarlige for kriminelle handlinger, som er begået under sådanne omstændigheder, og vedtagelsen af forebyggende foranstaltninger henhører under medlemsstaternes kompetence.

2. Med hensyn til Rådets indsats inden for bekæmpelse af ulovlig indvandring henviser Rådet det ærede parlamentsmedlem til svaret på skriftlig forespørgsel P-1391/00 fra Rodi KratsaTsagaropoulou.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3944/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(13. december 2000)

Om: Variable momssatser

Kan Kommissionen oplyse, hvilke begrænsninger der i henhold til EU-retten gælder vedrørende regioners eller lokale myndigheders frie ret til at anvende variable momssatser, dersom de måtte ønske det?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(8. februar 2001)

I henhold til de nugældende fællesskabsbestemmelser på momsområdet skal medlemsstaterne anvende en enkelt normalsats på levering af goder og tjenesteydelser, og de har endvidere mulighed for at anvende en eller to reducerede satser.

Med undtagelse af de præcise afvigelser, der blev indrømmet under forhandlingerne om direktiv 92/77/EØF(1) om indbyrdes tilnærmelse af momssatserne, skal disse satser anvendes på hele medlemsstatens område.

Momsen er en generel afgift, eftersom formålet med den er at omfatte samtlige økonomiske transaktioner i den pågældende medlemsstat; den er proportionel med prisen for goder og tjenesteydelser, den opkræves i hver fase i produktions- og distributionsprocessen, og den væltes over på forbrugeren.

De af medlemsstaterne trufne foranstaltninger på dette område må under ingen omstændigheder bringe de frie varebevægelser i fare eller forhindre, at det indre marked fungerer tilfredsstillende.

Hertil kommer princippet om enhedssatser for momsen, i henhold til hvilket identiske goder eller tjenesteydelser ikke må pålægges forskellige satser.

Af alle disse grunde har man for ikke at drage momsens neutralitet i tvivl undladt at give de regionale eller lokale myndigheder mulighed for at fastsætte variable momssatser.

(1) Rådets direktiv 92/77/EØF af 19. oktober 1992 om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og om ændring af direktiv 77/388/EØF (indbyrdes tilnærmelse af momssatserne) EFT L 316 af 31.10.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3916/00

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. december 2000)

Om: Om: BSE i Tyskland

Den 24.11.2000 blev det oplyst (Frankfurter Rundschau, Tyskland, 25.11.2000), at en ko født i Sachsen-Anhalt allerede for syv uger siden var blevet syg af BSE på den portugisiske øgruppe Azorerne. Efter oplysninger fra det portugisiske landbrugsministerium var dyret, som var født i 1995, i 1998 blevet bragt til øen Sao Miguel. Dyret blev slagtet den 2. oktober 2000. I henhold til den europæiske forordning om obligatorisk anmeldelse af BSE skulle dette tilfælde straks have været meddelt de europæiske og tyske myndigheder.

1. Hvornår og af hvem blev Kommissionen informeret om dette BSE-tilfælde?

2. Blev dette syge dyr, som stammede fra Tyskland, opført i såvel portugisisk som tysk BSE-statistik?

3. Hvornår informerede den portugisiske regering de tyske myndigheder om dette tilfælde?

4. Efter dette BSE-tilfælde blev 2 800 stykker kvæg på Azorerne slået ned. Er der fremsat krav om skadeserstatning over for Tyskland eller over for den landbrugsorganisation, som leverede den BSE-inficerede ko?

5. I henhold til den europæiske obligatoriske BSE-anmeldelse skulle myndighederne have underrettet de nationale landbrugere. Hvor vidt er dette sket i Tyskland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(20. februar 2001)

Kommissionen konstaterer, at denne forespørgsel er identisk med det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-3881/00.

Kommissionen henviser derfor det ærede medlem til det svar, der allerede er afgivet på denne forespørgsel(1).

(1) Se side 171.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3226/00

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(17. oktober 2000)

Om: Fusioner i Spanien: Regeringens brug af den såkaldte gyldne aktie

Det forlyder, at to af de største elektricitetsselskaber i Spanien, Endesa og Iberdrola, vil fusionere, hvilket regeringen tilsyneladende billiger, og at formålet hermed er at undgå, at Iberdrola bliver overtaget af en udenlandsk konkurrent. Den spanske regering har den såkaldte gyldne aktie i Endesa men ikke i Iberdrola.

Anser Kommissionen det for hensigtsmæssigt, at den spanske regering således får den såkaldte gyldne aktie i den virksomhed, der vil være resultatet af en fusion af Endesa og Iberdrola? Har Kommissionen til hensigt at træffe foranstaltninger med henblik på at forhindre dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(4. december 2000)

Kommissionen har ikke officielt fået meddelelse om, at den spanske regering agter at udstrække den gyldne aktiebeholdning til at omfatte det selskab, der skal dannes ved den foreslåede fusion af Endesa og Iberdrola. Derfor er det lidt for tidligt for Kommissionen at knytte kommentarer hertil.

For så vidt angår de særlige rettigheder, eller gyldne aktier, som regeringen besidder i Endesa, afspejler de de rettigheder, der er hjemlet i den spanske lov nr. 5/1995 af 23. marts, der er en rammelov vedrørende privatisering. Som det ærede medlem ved (jf. skriftlig forespørgsel E-1944/00(1) fra det ærede medlem), har Kommissionen indledt overtrædelsesprocedurer mod Spanien vedrørende ovennævnte lov, og i kølvandet af den i juli 1999 afgivne begrundede udtalelse besluttede Kommissionen den 5. juli 2000 at henvise sagen til behandling ved EU-Domstolen.

(1) EFT C 72 E af 6.3.2001, s. 153.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3872/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(8. december 2000)

Om: Mineralvand fra Grønland

En gruppe erhvervsfolk på Grønland agter at hælde den ekstremt rene is, som dækker fire femtedele af øen, på flaske og markedsføre den som mineralvand.

Det globale forbrug af mineralvand vokser med 10 % om året, og det vil således være let for det grønlandske produkt at vinde fodfæste på de europæiske markeder. Vil Kommissionen på denne baggrund træffe foranstaltninger, der kan bremse udnyttelsen af den arktiske is og en eventuel markedsføring af mineralvand fra Grønland?

Vil Kommissionen træffe foranstaltninger til beskyttelse af miljøet, eftersom denne fremfærd kan ende med at skade vores planet, som i forvejen er truet af menneskets hærgen, og navnlig vil gå ud over isdækket, som allerede på nuværende tidspunkt mindskes med ca. 45,8 kubikmeter om året?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(8. februar 2001)

Grønland udgør ikke en del af Fællesskabet eller dets toldområde. Forbindelserne med Grønland er underlagt afgørelser om de oversøiske landes og territoriers (OLT) associering med Fællesskabet. I handelsbestemmelserne for OLT er det fastsat, at deres produkter er omfattet af princippet om fri bevægelighed for varer, hvilket betyder, at de indføres i Fællesskabet uden told og afgifter med tilsvarende virkning, og at Fællesskabet ikke anvender kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning for indførsel af produkter med oprindelse i OLT. Der er to undtagelser fra disse bestemmelser: en generel undtagelse, der er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed, sundhedsbeskyttelse, miljøbeskyttelse osv., og muligheden for at indføre sikkerhedsforanstaltninger under visse betingelser. I dette særlige tilfælde er det sådan, at kun miljøundtagelsen potentielt kan anvendes som undtagelse, men Kommissionen mener ikke på nuværende tidspunkt, at en handelsrestriktion af den art vil kunne begrundes i hensynet til miljøet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3866/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(8. december 2000)

Om: Elektronisk affald (WEEE) forbrænding af plastik

Er Kommissionen opmærksom på udvikling og drift af teknisk avancerede affaldsforbrændingsanlæg, hvori plastikaffald kan bruges som brændstof? Er Kommissionen klar over, at denne nye type forbrændingsanlæg har meget lave udslip eller slet ingen udslip af giftige stoffer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. februar 2001)

Kommissionen begynder i anden halvdel af 2001 at arbejde på et vejledende dokument om bedste tilgængelige teknik (BAT best available technique) inden for affaldsforbrænding. Arbejdet skulle kunne afsluttes i løbet af 2 år. Det såkaldte BREF (BAT-referencedokument) bliver en beskrivelse af, hvilken tilgængelig teknik der er den bedste med hensyn til emissioner til luft og vand og energiudnyttelse.

De europæiske mindstekrav til forbrændingsanlæg fremgår af Rådets og Europa-Parlamentets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald(1).

Kommissionen er klar over, at der er sket store fremskridt inden for miljøvenlig forbrænding af plastaffald, hvor en stor del af energiindholdet genvindes, og luft- og vandforureningen er lav.

(1) EFT L 332 af 28.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3807/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Ulovlige tilbageholdelser af støtte til landbrugerne

Revionsretten har i sin årsberetning for 1999 konstateret, at den fællesskabsstøtte, der udbetales til de græske producenter både på centralt og lokalt niveau gøres til genstand for tilbageholdelser, som ikke er tilstedelige i henhodl til nogen af Fællesskabets retsakter. Man har konkret kunnet påvise tilbageholdelser på 1 % i forbindelse med støtte til olivenproducenter til gavn for den nationale sammenslutning af olivenolieproducenter og tilbageholdelser på 3 % (ca. 17 mia. drachmer) af støtten til olivenolie-, tobaks- og bomuldsproducenter til gavn for sammenslutningen af græske landbrugsforsikringer.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at iværksætte for at sikre, at hele fællesskabsstøtten udbetales til de berettigede i Grækenland uden nogen form for tilbageholdelser og på en måde, der er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. januar 2001)

Det er rigtigt, at der i Grækenland foretages en række tilbageholdelser i EF-støtten enten på centralt niveau (fx. Agricultural Insurance Fund (landbrugets forsikringsfond), Elaiourgiki Union of the olive oil producers organisations (sammenslutningen af olivenolieproducentorganisationer) mv.) eller på lokalt niveau (fx producentorganisationer mv.).

De græske myndigheder hævder, at disse beløb må betragtes som producentbidrag, da de har en klart kompenserende effekt, og hvad angår producentorganisationernes tilbageholdelser, at de er blevet besluttet af medlemmernes generalforsamlinger.

Med Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 af 17. maj 1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte(1), som anvendes fra den 1. januar 2000 er der indført et klart krav om fuldstændig betaling (artikel 2) i forbindelse med alle støtteordninger, som er anført i forordningens bilag, herunder olivenolie og tobak, men ikke bomuld.

Kommissionen er i færd med at undersøge, hvilken form for tilbageholdelser og hvilke beløb det drejer sig om, samt de græske myndigheders argumenter. I de tilfælde, hvor det er relevant, vil Kommissionen følge den normale regnskabsafslutningsprocedure med henblik på at foretage finansielle korrektioner.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3275/00

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(20. oktober 2000)

Om: Taranto

- EU har udpeget selskabet Taranto Sviluppo til at formidle forvaltningen af den samlede støtte til kriseområdet i Taranto.

- Efter at foranstaltning 2 var sat i gang (Støtte til investeringer i produktionen) gjorde Taranto Sviluppo EU og finansministeriet opmærksom på den lave gennemførelsesrate af de projekter, der var erklæret støtteberettigede, i betragtning af de meget korte tidsfrister, inden for hvilke virksomhederne havde kunnet indgive den omfattende dokumentation, der krævedes i udbudsproceduren.

- Taranto Sviluppo er gået videre til de næste projekter på listen, mens EU, med godkendelse fra det italienske finansministerium, har krævet, at denne procedure kun bør følges op til et maksimum på 20 % af den samlede støtte til den pågældende foranstaltning, med det resultat, at Taranto Sviluppo kun vil kunne trække på en del af de potentielt disponible midler.

Agter Kommissionen at give Taranto Sviluppo tilladelse til at fortsætte med at udvælge projekterne på listen, indtil alle de midler, der oprindeligt blev bevilget til kommunerne Taranto, Massafra, San Giorgio Jonico og Statte, er blevet forpligtet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(22. december 2000)

Den samlede støtte til l'area di crisi di Taranto blev godkendt i Kommissionen den 19. maj 1998. Fristen for indgåelse af forpligtelser blev fastsat til den 31. december 1999.

Vedrørende foranstaltningerne under støtteordningerne har Kommissionen som anført af det ærede medlem godkendt proceduren med at gå videre på listen over projekter og indgå forpligtelse for op til 20 % af den samlede støtte. Med dette loft er der taget hensyn til gennemførelsesprocenten for denne type foranstaltninger og nødvendigheden af at sikre omhyggelige undersøgelser, således at kun de bedste projekter udvælges og de fastlagte målsætninger dermed opfyldes.

Den lave gennemførelsesprocent er forvaltningsinstitutionens ansvar. Det ærede medlem understreger de meget korte frister for virksomhedernes indgivelse af dokumentation, men dette forhold er alene denne institutions ansvar og skyldes navnlig forsinkelse med at få den pågældende foranstaltning iværksat.

Kommissionen mener ikke, at der er grund til at ændre holdning med hensyn til finansieringen af projektlisten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2776/00

af Avril Doyle (PPE-DE) til Rådet

(1. september 2000)

Om: Tortur i tyrkiske fængsler

På baggrund af sandsynligheden af,

- at Tyrkiet en dag bliver medlem af EU, af betydningen af Københavnskriterierne for udvidelsesprocessen,

- herunder bestemmelserne om respekt for menneskerettighederne,

- samt rapporterne fra Amnesty International og Kommissionen om Bekæmpelse af Tortur i form af Isolationsfængsel om, at tortur og krænkelser af menneskerettighederne er et udbredt fænomen i de tyrkiske fængsler,

bedes Rådet fremlægge sin vurdering af forholdene og menneskerettighedssituationen i de tyrkiske fængsler, navnlig deres betydning for Tyrkiets ansøgning om medlemsskab af EU?

Svar

(8. marts 2001)

De tyrkiske myndigheder er helt klar over, at de for at opfylde Københavns-kriterierne skal gøre en stor indsats for at forbedre forholdene i fængslerne, standse anvendelsen af tortur og gennemføre en generel reform af deres straffesystem og fængselsvæsen.

Der redegøres for forholdene i tyrkiske fængsler i Kommissionens periodiske rapporter om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse(1) og i tiltrædelsespartnerskabet med Tyrkiet.

(1) KOM(1999) 513 endelig, s. 13.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3569/00

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(17. november 2000)

Om: Sikring af udenlandske sportsudøveres frihed i forbindelse med transfer

Er kommissæren for sport, kommissæren for beskæftigelse og kommissæren for konkurrence bekendte med de kontraktvilkår for udenlandske sportsudøvere, der er fastsat i nogle sportsforbunds reglementer i medlemsstaterne samt i de europæiske ligaers og internationale forbunds regler, ifølge hvilke det kræves, at det nationale forbund i medlemsstaten ved en sportsudøvers ansøgning om sportslicens forud for deltagelse i konkurrencer forelægges en skrivelse fra det nationale forbund, som sportsudøveren har været medlem af i den umiddelbart foregående sæson, som bekræfter accept af transfer?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen på baggrund af disse transfervilkår, som må anses for at være i strid med fællesskabslovgivningen, i givet fald at træffe for at sikre udenlandske sportsudøveres frihed i forbindelse med transfer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(12. januar 2001)

Det er Kommissionens opfattelse, at det ikke i sig selv er uforeneligt med fællesskabsretten, at der kræves en transferlicens. På den anden side kan kriterierne for tildeling og virkningerne af et afslag på en sådan licens udgøre en hindring for bl.a. professionelle sportsfolks frie bevægelighed.

Kommissionen tilser, at fællesskabsreglerne om konkurrence og arbejdstagernes frie bevægelighed inden for Fællesskabet overholdes fuldt ud.

Kommissionen beskæftiger sig i øjeblikket med den nye ramme, som Det Internationale Fodboldforbund (FIFA) er i færd med at udarbejde som følge af den klage, Kommissionen henvendte til dette forbund i 1998. I denne ramme indgår bl.a. betingelserne for overførsel af professionelle fodboldspillere mellem landene i Fællesskabet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4056/00

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Rådet

(15. januar 2001)

Om: Europa-hær

Rådet anmodes om at oplyse følgende:

a) Hvor mange midler er der, eller forventes der bevilget til en europæisk hær?

b) Hvordan forventes de enkelte stater at deltage i henseende til materiel og mandskab og i henseende til udgifter og budgetter?

Svar

(14. maj 2001)

1. På Det Europæiske Råds møde satte medlemsstaterne sig som overordnet mål, at de inden år 2003 ved frivilligt samarbejde inden for en frist på 60 dage skal kunne udsende og i mindst et år opretholde militære styrker på op til 50 000 60 000 mand, der er i stand til at gennemføre alle Petersbergopgaverne, dvs. alle former for konfliktforebyggelse og krisestyring i henhold til EU-traktaten. Det Europæiske Råd understregede også, at dette ikke indebærer oprettelse af en europæisk hær. Det er målet, at EU skal have mandat til selv at træffe beslutninger, og, såfremt NATO som helhed ikke er involveret, at igangsætte og derefter gennemføre EU-ledede militæroperationer som reaktion på internationale kriser. NATO er stadig fundamentet for det kollektive forsvar af sine medlemmer og vil fortsat spille en vigtig rolle i krisestyring.

2. De tropper, der stilles til rådighed for EU for at udføre EU-ledede operationer, skal fortsat være nationale tropper. Det bliver derfor ikke nødvendigt at opføre eller tildele midler på budgettet til oprettelse af denne hurtige udrykningsstyrke.

3. Medlemsstaterne deltog den 20. november 2000 i Bruxelles i en kapacitetsbidragskonference, hvor de gav tilsagn om frivilligt at opfylde de militære kapacitetsmål, der blev opstillet i Helsingfors. Konferencen gjorde det desuden muligt at indkredse en række områder, hvor der enten på national eller multinational basis vil blive gjort en indsats eller ydet bidrag for at forbedre eksisterende militærenheder, investeringer og samarbejde med henblik på gradvis at opnå eller styrke den fornødne kapacitet til EU-ledede krisestyringsoperationer. Medlemsstaterne må hver især vurdere, om deres bidrag til kapacitetsmålene indebærer nye finansielle midler, og i bekræftende fald i hvilket omfang.