SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1715/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. juni 2001)

Om: Spændingerne mellem euroen som fælles valuta og de stadig større forskelle mellem pensionsreserverne i de enkelte medlemsstater

1. Er Kommissionen bekendt med den guide for europæiske pensionsforvaltere, som forskningsvirksomheden William Mercer i London har offentliggjort den 16. maj, hvoraf det fremgår, at pensionsreserverne i medlemsstaterne Nederlandene, Sverige og Danmark udgør mellem 100 og 162 % af BNP, mens de i Tyskland, Østrig, Belgien, Portugal, Frankrig og Spanien ligger mellem 5 og 13 %?

2. Kan Kommissionen bekræfte, at forskellene i pensionsreserver mellem de enkelte medlemsstater er vokset stærkt de forløbne år, således at de medlemsstater, der har haft et bedre pensionssystem, har udbygget deres forspring på grund af de seneste års kursstigninger på børsmarkederne?

3. Kan Kommissionen desuden bekræfte, at Italien og Sverige har sat pensionspræmierne i vejret, at Spanien og Tyskland forbereder sådan lovgivning, og at det ser ud til, at Frankrig ikke gør noget som helst for at skabe pensionsreserver?

4. Hvad er efter Kommissionens mening konsekvenserne af indførelsen af den fælles valuta, euroen, i 11 medlemsstater pr. 1. januar 2002 for fremtiden for de pensionssystemer, der er så forskellige fra medlemsstat til medlemsstat?

5. venter Kommissionen fremover:

a) accept af ekstremt store indkomstforskelle mellem de ældre?

b) et fald i værdien af de eksisterende pensionsreserver som følge af en stor devaluering af euroen, der er nødvendig, for at der også kan opbygges store pensionsreserver i andre medlemsstater?

c) en politik, der går ud på, at de medlemsstater, der har opbygget store reserver, skal dele med de medlemsstater, der ikke har opbygget reserver eller kun har opbygget små reserver?

d) afskaffelse af de offentlige pensionsordninger og de generelle alderdomspensioner og overdragelse af pensionsordningerne til private internationale pensionskasser, uden at demokratisk kontrollerbare myndigheder, fagforbund eller ældreorganisationer får indflydelse?

Kilde: Det nederlandske dagblad De Volkskrant af 17.5.2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(18. september 2001)

1. Kommissionen er klar over, at der er store forskelle i pensionsreserverne i de enkelte medlemsstater.

2. Værdien af reserverne i opsparingsbaserede pensionsordninger, der investerer i aktier, bliver naturligvis påvirket af ændringer i aktiekurserne. Det er imidlertid ikke den eneste faktor, der har påvirket værdien af pensionsreserverne i de senere år. Reserverne i de opsparingsbaserede pensionsordninger har været voksende på grund af arbejdsstyrkens demografiske profil, der er præget af de store efterkrigsårgange, som nu nærmer sig pensionsalderen.

3. I 1990'erne gennemførte både Italien og Sverige betydelige reformer af deres offentlige pensionsordninger, som bl.a. omfattede reformer af bidragenes størrelser. Disse reformer omfattede også spørgsmål i forbindelse med pensionsberettigelse og indekseringsregler. Der er for nylig vedtaget en betydelig reform af pensionssystemet i Tyskland, medens de seneste reformer i Spanien har været mere begrænsede. Frankrig har etableret en reservefond, om end af begrænset størrelse, for at dække nogle af ekstraudgifterne til offentlige pensioner som følge af en aldrende befolkning. Der har i en årrække været drøftelser om en omfattende pensionsreform, men de har endnu ikke ført til noget resultat.

4. Euroens indførelse vil have en række konsekvenser for medlemsstaternes pensionsordninger, også de opsparingsbaserede pensionsordninger. Det er for det første vigtigt, at medlemsstaterne er rede til at imødekomme de budgetmæssige konsekvenser af en aldrene befolkning, således at kravene i stabilitets- og vækstpagten til enhver tid overholdes. For det andet har euroens indførelse elimineret vekselskursrisici mellem de tolv deltagende valutaer, hvilket fremmer udviklingen at et integreret europæisk kapitalmarked. Det er nødvendigt, at der igen tilvejebringes balance i pensionsfondenes porteføljer, så de afspejler de ændrede markedsvilkår.

5. a) I sin meddelelse om sikre og bæredygtige pensioner(1) understregede Kommissionen behovet for, at der ved udformningen af pensionsreformer tages hensyn til både sociale og finansielle aspekter og at det grundlæggende princip for en sund pensionsreform er behovet for at opretholde en tilstrækkelig pension. Det er dog klart, at der er meget store forskelle i pensionernes størrelse blandt ældre, både i de enkelte lande og mellem landene. Det er især tilfældet med bidragsbaserede pensioner, da der er en tendens til, at de er direkte knyttet til tidligere bidrag. Pensioner, og især offentlige pensioner, er imidlertid kun et element i den samlede pensionsindkomst, og det er også nødvendigt at tage andre indkomstkilder i betragtning, f.eks. privat opsparing og andre overførsler til ældre.

b) Kommissionen er ikke enig i udtalelsen om, at opbygningen af store pensionsreserver vil kunne resultere i en devaluering af euroen og få en skadelig indvirkning på de eksisterende pensionsreserver. Derimod vil foranstaltninger, der tager sigte på at forbedre pensionsordningernes bæredygtighed, herunder øget anvendelse af opsparing hvis det er muligt, bidrage til at øge tilliden til, at eurolandene kan klare de strukturelle og demografiske ændringer.

c) I medfør af EU-traktaten er medlemsstaterne ansvarlige for pensionspolitikken og dermed for de politikker, der skal sikre, at der er tilstrækkelige midler til at sikre deres borgere en pension. Der er ikke mulighed for at dele pensionsfondenes reserver mellem medlemsstaterne. EF-traktaten (artikel 103) indeholder en udtrykkelig klausul, der forbyder en medlemsstat at overtage en anden medlemsstats forpligtelser. Det skal endelig understreges, at en betydelig del af pensionsreserverne ikke hører under den offentlige sektor men er en del af erhvervstilknyttede pensionsordninger og private pensionsopsparinger.

d) Den udfordring, som opstår på grund af en aldrende befolkning, medfører ikke, at man skal ophæve offentlige pensionsordninger og fuldstændig gå over til opsparingsbaserede private pensionsordninger. Som anført i Kommissionens meddelelse er der behov

for at modernisere pensionssystemer for at sikre, at de er finansielt bæredygtige og i stand til at opfylde de sociale mål, at forbedre incitamentet for ældre arbejdstagere til at blive på arbejdsmarkedet og imødekomme ændringerne i samfundet og det enkelte individs præferencer. Kommissionen understreger endvidere behovet for en bred dialog og konsensus mellem alle involverede parter.

(1) KOM(2000) 622 endelig udg.