SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0692/97 af Cristiana Muscardini (NI) og Gastone Parigi (NI) til Kommissionen (6. marts 1997)

Om: Kontrol med arnestederne for klassisk svinepest foraarsaget af dyr fra Tyskland og Nederlandene

EU's zootekniske arv er udsat for betydelige konjunkturmaessige vanskeligheder, hvoraf den seneste er de talrige tilfaelde af klassisk svinepest, som er konstateret for faa dage siden (den 9.-10. februar 1997) i Tyskland og Nederlandene.

Hvis man ikke omgaaende stopper importen til hele EU og navnlig til Italien, som er hovedimportoer, fra de nederlandske kredse Amsterdam, Rotterdam, Breda, Weert, Nijmegen, Doetinchem og Apeldoorn og fra de tyske delstater/amter Mecklenburg-Vorpommern, Niedersachsen, Nordrheinland-Westfalen, Bremen, Bayern, OEst- og Vestprignitz, Brandenburg og Ruppin, vil udbredelsen af denne sygdom skabe en krisesituation, som vil foere til aflivning af alle importerede svin uden nogen erstatning fra de beroerte lande.

Vil Kommissionen omgaaende ivaerksaette et importstop og vedtage et direktiv, som tjener til at oege kontrollen med eksporten af svin fra Tyskland og Nederlandene til EU-omraadet? Vil Kommissionen endvidere udstede et direktiv, som ajourfoerer dem, der vedroerer kontrol med svinepest i Tyskland og Nederlandene, hvorved der foreskrives serologisk forskning og kontrol, sundhedsmaessige restriktioner og stikproevekontrol af 10% af de eksporterede dyr fra ovennaevnte omraader?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (17. april 1997)

De kontrolforanstaltninger, som medlemsstaterne i tilfaelde af et konstateret udbrud skal ivaerksaette i henhold til Raadets direktiv 80/217/EOEF ((EFT L 47 af 21.2.1980. )), er nedslagning af inficerede besaetninger, epidemiologiske undersoegelser med henblik paa at afsloere smittekilden og risici for virusspredning fra den inficerede besaetning, samt fastsaettelse af restriktioner for flytning af dyr. Flytningsrestriktionerne gaelder for en beskyttelseszone med en radius paa mindst 3 km omkring udbrudsstedet og for en overvaagningszone med en radius paa mindst 10 km. Disse restriktioner tager sigte paa at forhindre spredning af virus fra svin, der maatte vaere baerere af klassisk svinepest, men som ikke udviser kliniske tegn paa sygdommen.

Som foelge af sygdomssituationen i begyndelsen af februar 1997 blev det besluttet at fastsaette saerlige beskyttelsesforanstaltninger ud over dem, der er foreskrevet i direktiv 80/217/EOEF. Ved Kommissionens beslutning 97/116/EF ((EFT L 42 af 13.2.1997. )) blev det forbudt at udfoere svin fra fem delstater i Tyskland til andre medlemsstater, ligesom det ved beslutning 97/122/EF ((EFT L 45 af 15.2.1997. )) blev forbudt at udfoere svin fra syv eller ni regioner i Nederlandene. Naar der vedtages beskyttelsesforanstaltninger, anses disse for at vaere af midlertidig karakter, og foranstaltningerne tages derfor regelmaessigt op til fornyet overvejelse for at sikre, at de er tilpasset udviklingen i sygdomssituationen og fortsat beskytter mod spredning af sygdommen.

Samhandelen inden for EF med levende svin er undergivet sundhedsbestemmelserne i Raadets direktiv 64/432/EOEF ((EFT L 121 af 29.7.1964. )). En af de betingelser, som svin, der indgaar i samhandelen inden for EF, skal opfylde, er, at dyrene ikke maa have oprindelse i et omraade, der er omfattet af restriktioner som foelge af udbrud af klassisk svinepest. Det betyder, at intet svin maa komme fra en beskyttelseszone eller en overvaagningszone, der er oprettet i henhold til direktiv 80/217/EOEF. De restriktioner for flytninger, der er fastsat for saadanne zoner, gaelder i en naermere fastlagt periode og indtil svinene paa alle bedrifter har vaeret underkastet en klinisk undersoegelse og ikke har udvist tegn paa sygdommen. Endvidere skal der vaere foretaget serologiske undersoegelser paa et repraesentativt udsnit af bedrifterne, og det er en betingelse for ophaevelse af flytningsrestriktionerne, at der ikke er fundet antistoffer mod virus for klassisk svinepest.

I bestemmelserne om de foranstaltninger, der skal traeffes inden en ophaevelse af flytningsrestriktionerne, er der taget hensyn til, at serologi er et vigtigt diagnoseinstrument til afsloering af en potentiel kronisk infektion, som ikke har givet sig synlige udslag. Et omraades sundhedsstatus kan saaledes ikke aendres fra beskyttelseszone eller overvaagningszone til en status som sygdomsfrit omraade, inden der er foretaget en serologisk undersoegelse.

Det er ved flere lejligheder blevet droeftet, om der rutinemaessigt boer foretages serologisk undersoegelse af svin, der kommer fra omraader fri for klassisk svinepest, og som er bestemt til udfoersel. Paa grundlag af erfaringerne i de seneste aar har adskillige medlemsstater dog stillet spoergsmaalstegn ved vaerdien af en ordning med saadanne undersoegelser. F.eks. udfoerte Tyskland i 1995 og 1996 landsdaekkende serologiske undersoegelser. Undersoegelsen i 1995, der var baseret paa Kommissionens beslutning 94/884/EF ((EFT L 352 af 31.12.1994. )), omfattede 600 000 dyr, og undersoegelsen i 1996 omfattede ca. 400 000 dyr. De to undersoegelser, som omfattede ca. en million dyr, foerte ikke til konstatering af et eneste tilfaelde af sygdommen eller til afsloering af antistoffer mod virus for klassisk svinepest.