ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Svar afgivet på Kommissionens vegne af PÆdraig Flynn
(6. september 1999)
Kommissionen finder, at jobdeling kan være en meget nyttig måde at forbedre fleksibiliteten og
mulighederne for at forene arbejds- og familieliv på. Generelt er det imidlertid vigtigt, at ordningerne erfrivillige, og at alle involverede parter fuldt ud går ind for disse og er tilstrækkelig fleksible til at få dem tilat fungere. Kommissionen finder under disse omstændigheder ikke, at det vil være hensigtsmæssigt med etdirektiv for at kræve indfłrelse af obligatoriske jobdelingsordninger. Den finder imidlertid, at det vil være
hensigtsmæssigt, hvis medlemsstaterne så nærmere på deres love og administrative bestemmelser for
derved at sikre, at de ikke hindrer udvikling af jobdelingsordninger, under forudsætning af at deinvolverede arbejdstagere får tilstrækkelig jobsikkerhed. Dette er i overensstemmelse med retningslinjernefor beskæftigelsen i 1999 (retningslinje 17).
(2000/C 27 E/062) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1409/99
af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Områder af særlig videnskabelig interesse
Kan Kommissionen oplyse, hvor stor en procentdel af de femten medlemsstaters respektive areal disse for
tiden betegner som bevarelsesværdigt og derfor łnsker opfłrt som områder af særlig videnskabeliginteresse?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard
(10. september 1999)
Det ærede medlem spłrger Kommissionen om de arealer, medlemsstaterne har foreslået udlagt som
værende »områder af særlig videnskabelig interesse«. Denne klassifikation, som benyttes i Det Forenede
Kongerige, findes imidlertid slet ikke inden for fællesskabsretten.
Kommissionen offentliggłr derimod et naturbarometer (»Natural Barometer«) med angivelse for hver enkelt
medlemsstats vedkommende af de procentdele af deres respektive territorium, der er foreslået fredet imedfłr af fællesskabsdirektiverne herom, nemlig henholdsvis Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979om beskyttelse af vilde fugle (
1), og Rådets habitatdirektiv, 92/43/EØF af 21. maj 1992, om bevaring af
naturtyper samt vilde dyr og planter (2).
Dette naturbarometer ajourfłres hver fjerde måned. Det offentliggłres i et gratis informationsblad med
betegnelsen »Natura 2000« og kan desuden findes på fłlgende internetadresse: http://europa.eu.int/comm/dg11/nature/natura.htm.
(1) EFT L 103 af 25.4.1979.
(2) EFT L 206 af 22.7.1992.
(2000/C 27 E/063) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1410/99
af Mark Watts (PSE) til Kommissionen
(1. september 1999)
Om: Autorisation af błrneentertainere
Kan Kommissionen oplyse, hvilke bestemmelser der findes i EU vedrłrende autorisation og uddannelse af
błrneentertainere, samt hvorvidt disse har pligt til at medbringe sikkerhedsudstyr til deres forestillinger?Kan den ligeledes oplyse, om de er forpligtet til at forsikre sig selv  i hvert fald i et vist omfang?29.1.2000 DA C 27 E/53 De Europæiske Fællesskabers Tidende
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0740/99

af Alessandro Danesin (PPE) til Kommissionen

(29. marts 1999)

Om: Aktive vaelgere i Italien

Den 25. juli 1998 forkastede det italienske parlament et lovforslag, der ville give de italienske vaelgere mulighed for at goere brug af deres valgret i udlandet i forbindelse med italienske parlamentsvalg.

Det var tale om et lovforslag, der gennem en aendring af en bestemmelse i forfatningen ville indfoere en "brevstemme"-ordning svarende til den, der gaelder i Spanien.

Spoergsmaalet om stemmeret for italienere bosat i udlandet er blevet diskuteret i 30 aar uden at have fundet en loesning.

I disse dage tager Deputeretkammeret igen fat paa at behandle lovforslaget, som der skal stemmes om i to omgange. Lovforslaget er nemlig delt i to dele: I foerste del overdrages det til den almindelige lovgivning at indfoere redskaber til gennemfoerelse af stemmeretsudoevelsen, og anden den indeholder bestemmelserne for udoevelsen af stemmeretten.

1 Kan Kommissionen traeffe initiativer, der kan loese op for denne situation, der er i strid med de demokratiske principper, som EU's medlemsstater burde respektere?

2. Er Kommissionen bekendt med, hvilke medlemsstater der giver deres borgere ret til at udoeve deres stemmeret gennem brevstemme?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(15. april 1999)

Det ligger uden for Kommissionens kompetence at behandle dette spoergsmaal, som udelukkende sorterer under de paagaeldende nationale myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0748/99

af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen

(29. marts 1999)

Om: EF-udviklingshjaelp til sydasiatiske lande

Vil Kommissionen udarbejde en liste over den samlede EF-udviklingshjaelp til de foelgende lande for hvert af de sidste fem aar:

Indien, Bangladesh, Pakistan, Nepal, Sri Lanka, Bhutan og Maldiverne?

Kan den ogsaa udarbejde en liste over EF-udviklingshjaelpen pr. indbygger til de samme lande for hvert af de sidste fem aar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(29. april 1999)

De oenskede oplysninger sendes direkte til det aerede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0652/99

af Ioannis Theonas (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. marts 1999)

Om: Fare for folkesundheden og balancen i oekosystemet paa oeen Santorini i Kykladerne som foelge af affaldsproblemer

Indbyggerne paa oeen Santorini i Kykladerne staar over for tiltagende alvorlige problemer i forbindelse med vandforsyningen, kanaliseringen og haandteringen af affaldsstoffer. Disse problemer skaerpes isaer paa grund af den store befolkningstaethed paa oeen hovedsageligt i sommermaanederne, hvor man som foelge af det store antal turister kan konstatere en kraftig foroegelse af maengderne af flydende og faste affaldsstoffer, hvilket skaber alvorlige problemer baade for folkesundheden og indbyggernes livskvalitet og for balancen i oekosystemet (forurening af jordbunden og de vandfoerende lag), samt for oeens uforlignelige skoenhed og dens kulturelle og arkaeologiske arv. Affaldsproblemet er saerdeles alvorligt, idet affaldet fjernes ved foraeldede forbraendingsmetoder i bebyggede omraader, som er i modstrid med alle gaeldende sikkerhedsbestemmelser, hvilket betyder en direkte fare for folkesundheden.

Problemerne er saa alvorlige, at det er noedvendigt at loese dem straks. Endvidere indgaar oeen Santorini i et EU-pilotprogram som et led i Samhoerighedsfonden, der samfinansieres med 85 % fra Samhoerighedsfonden og 15 % fra den graeske stat, og som omfatter integreret haandtering af affaldsstoffer og behovet for vandforsyninger og kanalisering. Kommissionen bedes paa baggrund heraf oplyse, hvor langt man er naaet med gennemfoerelsen af ovennaevnte program, og om de ansvarlige graeske myndigheder og ministerier har godkendt planlaegningen af projektet og dets beliggenhed, og om den har kendskab til den private virksomhed, som skal lede projektet, eller udliciteringsbestemmelserne og udvaelgelseskriterierne? Kan den endvidere oplyse, om det er rigtigt, at man i forbindelse med haandteringen af affaldsstofferne har foretrukket metoden med forbraending, hvilken allerede har fremkaldt kraftige reaktioner fra befolkningens side, som frygter, at denne faar meget negative foelger for folkesundheden og for balancen i oekosystemet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(21. april 1999)

Kommissionen har flere gange haft lejlighed til at droefte projektet vedroerende integreret forvaltning af oeen Santorinis vandforsyning, spildevandsrensning og affaldsbehandling med ministerierne for oekonomi, miljoe og AEgaeerhavet og med oeens lokale myndigheder.

Kommissionen har imidlertid ikke modtaget nogen officiel ansoegning fra de graeske myndigheder om finansiering af det paagaeldende projekt over Samhoerighedsfonden. Derfor er Kommissionen ikke i stand til at udtale sig om de forskellige spoergsmaal, det aerede medlem rejser.

Kommissionen oensker at understrege, at den kun traeffer beslutning om gennem EU's fonde at vaere med til at finansiere projekter, saafremt disse overholder EU-bestemmelserne, herunder miljoebestemmelserne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0476/99

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(5. marts 1999)

Om: Direktiv 64/433/EOEF om fersk koed og direktiv 71/118/EOEF om fersk fjerkraekoed

Hvordan kontrollerer Kommissionen medlemsstaternes gennemfoerelse af direktiv 64/433/EOEF(1) om fersk koed og direktiv 71/118/EOEF(2) om fersk fjerkraekoed?

Hvilke problemer er medlemsstaterne stoedt paa i forbindelse med gennemfoerelsen af disse direktiver?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(21. april 1999)

Kommissionen kontrollerer og inspicerer medlemsstaterne i overensstemmelse med reglerne i Kommissionens beslutning 98/139/EF af 4. februar 1998 om visse regler for veterinaerkontrol paa stedet foretaget af Kommissionens eksperter i medlemsstaterne(3).

Med hensyn til fersk koed gennemfoerer Kommissionen for oejeblikket en generel undersoegelse af, hvorvidt medlemsstaterne paa korrekt vis har implementeret Raadets direktiv 64/433/EOEF af 26. juni 1964 om sundhedsmaessige problemer vedroerende handelen med fersk koed inden for Faellesskabet. Denne forventes faerdig inden udgangen af maj 1999. En rapport om undersoegelsens resultater forventes offentliggjort og gjort tilgaengelig paa Kommissionens websted (http://europa.eu.int/comm/dg24/) senere i aar. Rapporterne om den individuelle kontrol i medlemsstaterne bliver ogsaa gjort tilgaengelige paa webstedet i takt med, at de bliver faerdige.

Med hensyn til fjerkraekoed gennemfoerte Kommissionen en generel undersoegelse i 1994-95, som viste en del problemer i forbindelse med implementeringen af Raadets direktiv 71/118/EOEF af 15. februar 1971 om sundhedsmaessige problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkraekoed. Paa baggrund af undersoegelsen diskuterede man forholdene i en arbejdsgruppe med deltagelse af medlemsstaterne med henblik paa at undersoege, om tilfoejelser til lovgivningen er noedvendige. Denne gruppe naaede ikke frem til konklusioner vedroerende tilfoejelser til direktivet.

Kommissionen paabegyndte en ny raekke af besoeg i medlemsstaterne med henblik paa at kontrollere korrekt implementering og anvendelse af Kommissionens lovgivning om produktion af fjerkraekoed. Rapporterne om de individuelle kontrolbesoeg offentliggoeres paa Kommissionens websted, saa snart de foreligger. Et resume af den globale evaluering vil til den tid ligeledes blive offentliggjort.

(1) EFT 121 af 29.7.1964, s. 2012.

(2) EFT L 55 af 8.3.1971, s. 23.

(3) EFT L 38 af 12.2.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0358/99

af Paul Ruebig (PPE) til Kommissionen

(1. marts 1999)

Om: Undersoegelse af kriminalitet i europaeiske byer

En undersoegelse af nyere dato om grov kriminalitet i OEstrig, Tyskland og Schweiz viser, at der begaas betydelig faerre forbrydelser i OEstrigs hovedstad Wien end i tyske eller schweiziske byer. Saaledes blev der i 1997 pr. 100.000 indbyggere begaaet 3,9 mord i Wien. Det samme gaelder for antallet af roeverier, hvor Wien med et antal paa 82 pr. 100.000 indbyggere ligger klart lavere end andre storbyer.

Findes der en repraesentativ undersoegelse for alle storbyer i Den Europaeiske Union, der viser, i hvilke taetbebyggede omraader der isaer er behov for aktioner for at goere dem til sikre omraader for unionsborgerne? Hvornaar planlaegger Kommissionen i benaegtende fald at foranledige en saadan undersoegelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(19. april 1999)

Kommissionen har hidtil ikke indledt nogen undersoegelse af den art, det aerede medlem omtaler. Eftersom den af medlemsstaterne paa unionsplan fastlagte politik foerst og fremmest gaar ud paa at bekaempe de forskellige former for organiseret kriminalitet, har bestraebelserne for at kortlaegge de kriminelle foreteelser vaeret samlet om dette snaevrere aspekt. Dette har bl.a. givet sig udslag i en aarsberetning fra Raadet om den organiserede kriminalitets tilstand i Europa, der oversendes til Parlamentet.

Én af vanskelighederne, naar der skal foretages en sammenligning af de statistiske oplysninger i medlemsstaterne, er at disse ikke svarer til hinanden, da der ikke findes faelles kriterier for maaling af visse kriminelle foreteelser. Det er afgjort noedvendigt, at der udfoeres et arbejde paa dette omraade. Det vil kunne suppleres med undersoegelser af saarbarheden over for visse former for kriminalitet, der hidroerer fra forskelle i det sociale eller kulturelle miljoe. I paakommende tilfaelde vil den slags undersoegelser kunne faa oekonomisk stoette fra Kommissionen.

Kommissionen er ganske klar over noedvendigheden af at raade over vaerktoej til statistisk sammenligning af kriminelle foreteelser, og den agter inden sommeren at fremsaette forslag om et fleraarigt program, der tager sigte paa at fremme samarbejdet mellem sagkyndige inden for kriminalstatistik bl.a. med henblik paa at udarbejde statistikker over kriminaliteten i Europa.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0283/99

af Claude Desama (PSE) til Kommissionen

(5. februar 1999)

Om: Europaeisk identitetskort

Burde enhver unionsborger ikke, eftersom det i Amsterdam-traktaten, artikel 17, navnlig i anden del vedroerende unionsborgerskab, hedder, at der indfoeres et unionsborgerskab, at enhver unionsborger har ret til at faerdes og opholde sig frit paa medlemsstaternes omraade, og at denne borger har valgret og er valgbar ved kommunale valg i den medlemsstat, hvor han har bopael, i stedet for et europaeisk identitetskort kunne anvende ethvert andet dokument i retsgyldig form, saasom opholdstilladelsesbevis? Burde Kommissionen ikke foretage en tilsvarende aendring af forordning EOEF nr. 1612/68(1)

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(22. marts 1999)

I overensstemmelse med de internationale offentligretlige regler findes der i henhold til den nugaeldende EU-lovgivning kun to dokumenter, som opfylder det juridiske krav om, at EU-borgere, der goer brug af deres ret til fri bevaegelighed, under rejser skal kunne dokumentere deres nationalitet, nemlig identitetskort og pas.

I forbindelse med aendringerne i lovgivningen om opholdsret vil Kommissionen imidlertid overveje det aerede medlems forslag.

(1) EFT L 257 af 19.10.1968, s. 2.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0852/99

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(26. marts 1999)

Om: OEkonomisk vurdering af parallelimport

Er Kommissionen tilfreds med NERA-undersoegelsen af den oekonomiske virkning af parallelimport?

Erkender Kommissionen, at NERA's kontrakt med Den Europaeiske Sammenslutning af Varemaerkeindehavere eventuelt giver anledning til en interessekonflikt, og vil Kommissionen overveje at bestille en ny undersoegelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(29. april 1999)

Kommissionen anser NERA-undersoegelsen for at vaere blevet udfoert korrekt og betragter den som et nyttigt grundlag for videre droeftelser. Kommissionen har dog erfaret, at visse interessegrupper i forbindelse med undersoegelsen af forskellige aarsager ikke har haft mulighed for at udtale sig om konsumptionen af de rettigheder, der er knyttet til et varemaerke. Kommissionen arrangerede en hoering i Bruxelles den 28. april 1999 for at give alle de beroerte kredse mulighed for at komme til orde om dette vigtige emne.

Kommissionen er desuden af den opfattelse, at undersoegelsen til fulde analyser de forskellige aspekter vedroerende konsumptionen af rettigheder, der er knyttet til et varemaerke. Der er saaledes ingen grund til at formode, at eventuelle forbindelser mellem NERA og en bestemt interessegruppe kan have paavirket undersoegelsens udfald. Der er ingen planer om at bestille en ny undersoegelse om dette emne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0752/99

af Fernand Herman (PPE) til Kommissionen

(29. marts 1999)

Om: Fri bevaegelighed for belgiske foertidspensionister inden for Faellesskabet

En belgisk foertidspensionist betragte efter belgisk ret som en ikke-jobsoegende arbejdsloes og kan derfor ikke forlade Belgien mere end 30 dage om aaret, selvom han/hun hverken er underlagt kontrol eller pligt til at acceptere et job. Den eneste forpligtelse bestaar i at sende et kort til den belgiske arbejdsformidling (ONEM), hvorpaa han/hun skal oplyse de feriedage, som han/hun tager, hvorpaa han/hun obligatorisk har ferie permanent og definitivt.

Denne absurde situation er en alvorlig hindring for den frie bevaegelighed for personer inden for Faellesskabet. Den strider imod aanden og bogstavet i traktaterne.

Jeg ved, at Kommissionen er klar over dette problem, og at den har forelagt Raadet et forslag, der sigter mod at indfoere overenskomstsbestemmelser vedroerende foertidspension i det materielle anvendelsomraade for forordning 1408/71(1). Raadet har stadig ikke opnaaet den noedvendige konsensus til at vedtage forslaget.

Hvad agter Kommissionen at goere for at genoptage denne sag, der har vaeret henlagt i snart fem aar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(19. april 1999)

Kommissionen vil gerne goere det aerede medlem opmaerksom paa, at Kommissionen faktisk ved flere lejligheder har foreslaaet at udvide det materielle anvendelsesomraade for Raadets forordning (EOEF) 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet(2) til at omfatte foertidspensionsordninger. Kommissionen bekraefter ligeledes, at det forslag, den fremsatte i 1996, ikke har kunnet opnaa enstemmighed i Raadet.

Kommissionen har dog for nylig vedtaget forslag til forenkling og reform af forordning (EOEF) 1408/71(3), i hvilket der er indfoejet et nyt kapitel om at inddrage og koordinere foertidspensionsordninger i overensstemmelse med indholdet i det tidligere forslag fra 1996. Det nye forslag forventes at blive behandlet i Raadet i loebet af 1999.

Samtidig undersoeger Kommissionen i de enkelte tilfaelde, om den nationale lovgivning paa omraadet respekterer de principper, der er fastlagt i EF-traktaten, saaledes som de i de seneste aar er blevet fortolket ved Domstolens retspraksis(4).

(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

(2) EFT L 149 af 5.7.1971, EFT C 169 af 9.7.1980 og EFT C 62 af 1.3.1996.

(3) EFT C 38 af 12.2.1999.

(4) Dom af 27.11.1997, sag C-57/96, Meints, og dom af 24.9.1998, sag C-35/97, Kommissionen mod Frankrig.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0335/99

af Gianni Tamino (V) til Kommissionen

(23. februar 1999)

Om: Regionale handlingsprogrammer: udvikling og styrkelse af baeredygtig turisme og bevarelse af graesningsvejene

Graesningsvejene er graesklaedte stier paa 60 til 110 m bredde, som i tusinder af aar er blevet anvendt til at foere kvaeghjorde fra graesgangene paa bjergskraaningerne i Abruzzerne og Molise til sletterne Tavoliere di Puglia. Der er tale om en kulturarv af uvurderlig historisk og arkaeologisk vaerdi paa grund af den store indflydelse, som disse veje har haft for udviklingen og anvendelsen af omraadet (de er underlagt lov nr. 1089/39 om beskyttelse af den historiske, kunstneriske og miljoemaessige arv) og ud fra et miljoemaessigt og oekologisk synspunkt, fordi der er tale om arealer med betydelige biologiske og botaniske vaerdier (bevarelse af biodiversiteten).

Regionalstyret i Molise har med sin afgoerelse nr. 304 af 16. marts 1998 fastlagt en raekke prioriterede maalsaetninger for beskyttelsen af graesningsvejene. Regionen er paa egen haand i faerd med at gennemfoere et pilotprojekt for et regionalt handlingsprogram, "Udvikling og styrkelse af baeredygtig turisme i maal 1-regionerne - aktion 3 - tvaerregionale kulturveje - graesningsskiftets ruter".

Desvaerre er dette projekt blevet udarbejdet af en elektronikingenioer og en arkitekt. Dvs. at der ikke optraeder nogen ekspert inden for de tekniske og oekologiske problemer, graesningsvejene frembyder: agronomer, botanikere, biologer, forstfolk og arkaeologer. Lokale miljoegrupper har desuden gjort statsadvokaten ved revisionsretten i Campobasso opmaerksom paa angivelige uregelmaessigheder ved tildelingen af opgaver og udbuddene.

Mener Kommissionen ikke, at der ved finansiering af projekter i saa foelsomme omraader boer foretages forudgaaende undersoegelser af forenelighed med miljoeet og udpeges fagfolk med teknisk og videnskabelig kompetence for at undgaa, at man - som miljoeorganisationerne goer opmaerksom paa - risikerer at svigte bevarelsesmaalsaetningerne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monica Wulf-Mathies

(27. april 1999)

Gennemfoerelsen af projekter inden for rammerne af det tvaerregionale operationelle program "Udvikling og styrkelse af baeredygtig turisme i maal 1-regionerne" varetages af det italienske Ministerium for turisme under Ministerraadets formandskab.

Sidstnaevnte har meddelt Kommissionen, at etableringen af ruten "Graesningsskiftets ruter" i Molise er omfattet af en aftale mellem Ministeriet for turisme og regionalstyret i Molise. Denne region har efterfoelgende uddelegeret koordineringen af aktiviteterne i deres omraade til provinserne Isernia og Campobasso.

De raadgivere, som det aerede medlem naevner, har ydet faglig bistand til de to beroerte provinser, som dog kun omfattede programlaegning og koordinering med de kommunale myndigheder samt udarbejdelse af et saerskilt projekt vedroerende logo og skiltning.

I henhold til Kommissionens oplysninger er de oevrige kommunale projekter udarbejdet af eksterne konsulenter, som kommunerne selv har valgt i overensstemmelse med de gaeldende regler for kontrakter om offentlige tjenesteydelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0975/99

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(7. april 1999)

Om: Rituel slagtning af dyr ved religioese hoejtider

Kan Kommissionen redegoere for retsreglerne med hensyn til rituel slagtning af dyr ved religioese hoejtider i det fri i medlemsstaterne, og hvordan de haandhaeves?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. april 1999)

Raadets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse af dyr paa slagte- eller aflivningstidspunktet(1) foreskriver, at rituel slagtning skal finde sted paa et slagteri og skal overholde EU's krav vedroerende folkesundhed, dyresundhed og dyrevelfaerd.

Kommissionen er klar over, at der i visse medlemsstater foregaar slagtninger af dyr uden for slagterierne under den religioese fest Eid-el-Kabir. Kommissionen har rejst spoergsmaalet i Den Staaende Veterinaerkomité. De fleste medlemsstater har understreget, at de har gennemfoert direktivet saaledes, at slagtninger uden for slagterierne er forbudt.

I nogle faa medlemsstater foregaar de rituelle slagtninger dog ulovligt uden for slagterierne, eller de tolereres til en vis grad af myndighederne.

Det er Kommissionens hensigt at rejse spoergsmaalet i Den Staaende Veterinaerkomité igen og herefter drage sine konklusioner.

(1) EFT L 340 af 31.12.1993.