ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1001/02

af Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. april 2002)

Om: Rydning af skoven Bosque de Niebla i Alcornocales (Spanien)

Naturparken Alcornocales i provinsen Cádiz i Andalusien betegnes af EU som særligt bevaringsområde i medfør af direktiv 92/43/EØF(1).

Denne naturpark omfatter skoven Bosque de Niebla, som det spanske forsvarsministerium agter at rydde for at opføre et detektions- og analysecenter for elektromagnetiske bølger, hvilket vil ødelægge en af de vigtigste økologiske enklaver i Europa der er her tale om en naturtype, som sjældent forekommer i områder med Middelhavsklima fordi aktiviteterne i denne forbindelse og de deraf følgende ændringer i naturparken ud over den påtænkte rydning vil forvolde uoprettelig skade i det skrøbelige økosystem i området.

Det er ikke selve opførelsen af antennen, der er problemet, men derimod at forsvarsministeriet agter at bruge denne enklave hertil, idet der ville kunne findes en anden placering, hvor de miljømæssige konsekvenser ville være minimale.

Har Kommissionen kendskab til det spanske forsvarsministeriums planer?

Hvilke skridt agter den at tage for at sikre beskyttelsen af dette såkaldte særlige bevaringsområde i medfør af direktiv 92/43/EØF samt af økosystemet, floraen og faunaen i det pågældende område?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-1001/02 og E-1288/02

(29. maj 2002)

Kommissionen kender udmærket til de forhold, det ærede medlem nævner.

Den har som led i behandlingen af en klage, registreret under nummer 2000/4315, vedrørende projektet for etablering af en række infrastrukturer i det særlige beskyttelsesområde for fugle Los Alcornocales anmodet om nærmere oplysninger vedrørende opførelsen af centret.

De spanske myndigheder har svaret, at projektet er begrundet i hensynet til det nationale forsvar, og at de forskellige undersøgte alternative muligheder, for så vidt angår projektets lokalisering, er blevet udelukket som følge af de tab af kvalitet i det pågældende system til detektion og analyse af elektromagnetiske bølger, de ville medføre.

Herudover har de spanske myndigheder i deres svar meddelt, at den planlagte adgangsvej til centret, som kunne skade det pågældende område, ikke vil blive anlagt.

Kommissionen vil i egenskab af traktaternes vogter gøre det nødvendige for at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes i det foreliggende tilfælde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1480/02

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. maj 2002)

Om: Indgreb mod faglig blokade

Kommissionen greb i årets begyndelse ind til fordel for et estnisk rederi og mod to finske fagforbund. Baggrunden er, at fagforbundene, helt i overensstemmelse med finsk lov, havde blokeret en etnisk båd. Fagforbundene krævede, at rederiet, Estonian Shipping Company (Esco), skulle overholde finske aftaler.

Hvordan begrunder Kommissionen sit indgreb, og på hvilket retsgrundlag handlede Kommissionen? Mener Kommissionen, at EU har ret til at kontrollere lovlige faglige konflikter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(19. juni 2002)

Den 31. januar 2002 indledte Kommissionen en overtrædelsesprocedure mod Finland som følge af, at dette land ikke havde truffet foranstaltninger for at forebygge/reducere virkningerne af flere boykotaktioner fra de finske fagforbunds side mod skibe tilhørende et estisk rederi. Forud for dette initiativ havde Kommissionen gentagne gange opfordret de finske og estiske myndigheder til at bilægge denne uoverensstemmelse på bilateralt grundlag.

Den igangværende overtrædelsesprocedure er baseret på Europaaftalen mellem Estland og Unionen af 1997. I henhold til denne aftale skal parterne sikre, at rederier etableret på deres respektive territorier har frihed til at yde søfartsydelser. Europaaftalen er en del af den gældende fællesskabsret og er derfor bindende for alle medlemsstater.

Overtrædelsesproceduren vedrører en bestemt medlemsstats adfærd og ikke de indbyrdes relationer mellem enkeltpersoner eller organisationer.

Tilsynet med anvendelsen af fællesskabslovgivningen er en opgave, som påhviler Kommissionen i medfør af traktaterne (artikel 211 i EF-traktaten). På indeværende tidspunkt er Kommissionen i gang med at analysere de finske myndigheders svar.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1700/02

af Alexandros Baltas (PSE) til Kommissionen

(6. juni 2002)

Om: Anvendelse i Grækenland af fællesskabsordningen for støtte til produktion af bomuld i produktionsåret 2001-2002 i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1051/2001

Flere bomuldsproducenter har ignoreret eller krænket fællesskabsforordningerne vedrørende produktion af bomuld med det resultat, at de producenter, som har rettet sig efter forordningerne, befinder sig i en udsat eller truet situation.

Ændringen af fællesskabsrammen for ordningen for bomuld blev først afsluttet meget senere end produktionsperioden, og i alle tilfælde først efter at markerne var forberedt og bomulden var blevet sået.

Endvidere var Europa-Kommissionens forslag til forordning på mange punkter væsentlig forskellig fra ordlyden af den forordning (EF) 1051/2001(1), som Rådet i sidste ende vedtog, og dette skabte yderligere forvirring og problemer til skade for producenterne.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen på baggrund af ovenstående til hensigt at træffe for at beskytte de lovlydige producenter mod de tab, som de vil kunne lide på grund af den adfærd, der er udvist af producenter, som ikke har overholdt forordningerne, eller som har prøvet at begå bedrageri?

Hvorledes kan det sikres, at producenternes berettigede forventninger ikke gøres groft til skamme som følge af, at den ændrede fællesskabsramme for ordningen for bomuld er blevet offentliggjort for sent?

Har Kommissionen til hensigt at træffe foranstaltninger enten for at korrigere situationen (ændring af de punkter i forordningerne, som er uklare) eller i form af overgangsforanstaltninger (fastsættelse af overgangsbestemmelser for produktionsåret 2001, dér hvor den forsinkede udgivelse af de relevante forordninger har skabt problemer for producenterne)?

(1) EFT L 148 af 1.6.2001, s. 3.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. juni 2002)

Hvad angår uregelmæssigheder, som producenterne er skyld i, er det medlemsstaterne der i henhold til EF-bestemmelserne skal træffe beslutning om sanktioner og sørge for, at disse bliver gennemført.

Forslaget til revision af støtteordningen for bomuld blev offentliggjort den 13. december 1999(1). Man kendte således til forslaget flere måneder inden den normale dato for udsåning for produktionsåret 2001/2002 navnlig til den procentvise sænkning af målprisen i tilfælde af overskridelse af de nationale garantimængder samt medlemsstaternes mulighed for at begrænse de støtteberettigede arealer på grundlag af miljøkriterier. Producenterne burde således have været forberedt på justeringer af ordningen, selv om de nye bestemmelser, der rent faktisk blev vedtaget af Rådet, ikke blev offentliggjort før i maj 2001.

Kommissionen mener, at EF-bestemmelserne på bomuldsområdet er tilstrækkeligt klart formuleret. Den forbeholder sig dog ret til enten at foreslå ændringer eller selv at indføre ændringer, hvis der er behov for det.

(1) KOM(1999) 492 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1330/02

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. maj 2002)

Om: A1- og A2-stillinger

Den 24. april 2002 meddelte Kommissionen, at bestemmelserne om mobilitet også vil finde anvendelse for de højeste stillinger i Kommissionen.

Kommissionen bedes oplyse, hvor mange stillinger i lønklasse A1 (generaldirektør og vicegeneraldirektør) og lønklasse A2 (direktør), der på indeværende tidspunkt er besat med græske statsborgere. Den bedes også oplyse, hvor mange stillinger i disse lønklasser der på indeværende tidspunkt findes i Den Europæiske Unions institutioner.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(24. juni 2002)

Der er for tiden (maj 2002) 62 A1-stillinger i Kommissionen, hvor to (3,2 %) er besat med græske statsborgere. Kommissionen har for tiden 208 A2-stillinger, hvoraf 11 (5,3 %) er besat med græske statsborgere.

Kommissionen har ikke de ønskede oplysninger om de andre europæiske institutioner og opfordrer derfor det ærede medlem til at rette sit spørgsmål direkte til dem.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0918/02 af Struan Stevenson (PPE-DE) til Kommissionen. Eksport af oksekød og levende kvæg til Mellemøsten og Nordafrika.



EF-Tidende nr. 277 E af 14/11/2002 s. 0106 - 0107



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0918/02 af Struan Stevenson (PPE-DE) til Kommissionen (5. april 2002) Om: Eksport af oksekød og levende kvæg til Mellemøsten og Nordafrika Kan Kommissionen oplyse, hvilken del af Fællesskabets kvægeksport til Mellemøsten og Nordafrika sker i form af kød, og hvilken del der eksporteres som levende dyr? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (6. maj 2002) I nedenstående tabel er anført de mængder (udtrykt i slagtekropsækvivalent) af levende kvæg og oksekød, der er eksporteret af Fællesskabet til Mellemøsten og Nordafrika i de sidste tre kalenderår. >TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0937/02

af Monica Frassoni (Verts/ALE) til Kommissionen

(9. april 2002)

Om: Kontaktpunkter for OECD-retningslinjer for multinationale virksomheder

I budgetpost B7-300, B7-310 og B7-320 (Finansielt og fagligt samarbejde med udviklingslandene i Asien, Latinamerika og landene i det sydlige Afrika, herunder Sydafrika) er følgende anmærkning blevet vedtaget i 2002-budgettet:

Den dækker endvidere oprettelse og drift af kontaktpunkter for OECD-retningslinjerne for multinationale virksomheder i EU-delegationerne i de lande, hvor de europæiske virksomheder opererer.

I hvilke lande agter Kommissionen at starte med disse kontaktpunkter i EU-delegationer, og hvornår vil de være i drift?

Hvordan vil EU eller EU-delegationen gøre opmærksom på kontaktpunkterne i de pågældende lande, og hvilke aktiviteter er planlagt for disse kontaktpunkter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(28. maj 2002)

Kommissionen har til opgave for hver delegation at indsætte en kontaktperson(1) for retningslinjerne for OECD (Organisationen for Samarbejde og Udvikling).

I denne forbindelse har Kommission til hensigt, bl.a. ved sit årlige uddannelsesseminar for delegationerne, der begynder i juli 2002, at informere disse om vigtigheden af at fremme OECD's retningslinjer, såvel for myndighederne i de berørte lande og de virksomheder, som har etableret sig eller vil investere der, som for civilsamfundet.

I første instans vil funktionen som kontaktperson (inden for hver delegation, som har en sådan(2)), blive betroet en handelsrådgiver, som skal være ansvarlig for både at informere om og at fremme retningslinjerne. Disse omfatter alle virksomhedens sociale ansvarsområder, dvs. børne- og tvangsarbejde, relationerne mellem arbejsgivere og arbedstagere, miljø- og forbrugerbeskyttelse, åbenhed og information, korruptionsbekæmpelse, teknologioverførsel, konkurrence og beskatning.

Endvidere vil der blive etableret kontaktpersoner i alle de øvrige delegationer. Delegationernes indsats på dette område vil komme til at ske i snævert samarbejde med Kommissionen.

(1) Udtrykket kontaktpunkt eller nationalt kontaktpunkt er forbeholdt lande, der er medlemmer af OECD, eller som tilslutter sig erklæringen om retningslinjerne for multinationale virksomheder. Kommissionen er ikke noget nationalt kontaktpunkt i ordets rette forstand, selv om den spiller en central rolle inden for OECD og gennemførelsen af retningslinjerne. Udtrykket kontaktperson er derfor bedre.

(2) Følgende delegationer har en handelsrådgiver: Sydafrika, Argentina, Australien, Brasilien, Canada, Chile, Kina, Korea, Egypten, De Forenede Stater, Genève, Hongkong, Ungarn, Indien, Indonesien, Jamaica, Japan, Kenya, Marokko, Mexico, Nigeria, Paris, Filippinerne, Polen, Rusland, Senegal, Tanzania, Republikken Tjekkiet, Thailand, Tyrkiet, Uruguay, Vietnam.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1765/02

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(19. juni 2002)

Om: Levnedsmiddeltilsætningsstoffer, der fremmer vægttab

Den udbredte anvendelse og brug af levnedsmiddeltilsætningsstoffer, der fremmer vægttab, er steget stærkt i de seneste år i den europæiske befolkning, og giver derved producenterne en fast indtægt.

Reklame for disse produkter er ofte vildledende og indeholder ikke noget pædagogisk budskab vedrørende ernæring, fordi den giver falske løfter om, hvor lang tid det tager at blive slank og om hvordan man bliver det. Opmærksomheden skal desuden henledes på, at forkerte kure ofte medfører alvorlige psykosomatiske sygdomsforløb så som anoreksi og bulimi.

Kan Kommissionen på baggrund af ovennævnte betragtninger oplyse følgende:

1. Findes der direktiver, studier og undersøgelser herom?

2. Agter den at tage initiativ til at forbyde udbredelsen af produkter, hvis sammensætning ikke er klar og hvis virkning ikke er videnskabeligt bevist?

3. Hvad er Kommissionens generelle holdning hertil?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(25. juli 2002)

1. Kommissionen har ikke udarbejdet særlige retningslinjer, og den har ikke foretaget studier eller undersøgelser vedrørende de pågældende produkter.

2. Kommissionen arbejder for øjeblikket på et forslag om bestemmelser om anprisninger på fødevarer om ernæring, funktion og sundhed for at sikre, at fødevarers eventuelle gavnlige ernæringsmæssige eller

fysiologiske virkninger er videnskabeligt bevist, og at forbrugerne får korrekte oplysninger herom. Bestemmelserne i forslaget vil gælde for alle fødevarer, også de pågældende produkter, forudsat at de markedsføres som fødevarer.

3. Kommissionen er ligesom det ærede medlem foruroliget over de mange slankeprodukter og de tvivlsomme markedsføringsmetoder i den forbindelse. I de gældende EU-bestemmelser om mærkning af, præsentationsmåder for og reklame for fødevarer (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler(1)) er det klart fastsat, at mærkning af og reklame for fødevarer ikke må være vildledende, f.eks. ved at tillægge fødevaren virkninger eller egenskaber, som den ikke har. Det er imidlertid medlemsstaternes myndigheder, der har ansvaret for at kontrollere, om direktivets bestemmelser anvendes korrekt. Endvidere hedder det i Europa-Parlamentets og Rådets forordning om de generelle principper i fødevarelovgivningen(2), at fødevarevirksomhedslederne skal påse, at de fødevarer, de markedsfører, er sikre.

(1) EFT L 13 af 26.5.2000.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed, EFT L 31 af 1.2.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1317/02

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(29. april 2002)

Om: Fiskeimport til Polen

Fiskeriindustrien i Det Forenede Kongerige, og i særdeleshed på Shetlandsøerne, bliver for øjeblikket nægtet lige adgang til det polske marked for deres fiskeprodukter i sammenligning med deres norske kolleger. Importafgifterne på britisk import af fisk anvendes stadig, mens Norge får særlig gunstig adgang i henhold til en tosidet aftale med Polen.

Kommissionen har for nylig på Fællesskabets vegne indgået aftale om en tillægsprotokol til Europa-aftalen EU/Polen om gradvis udligning af importafgifterne på fiskeriprodukter. Vil Kommissionen redegøre for de aftalte foranstaltninger og bekræfte den dato, de endelig træder i kraft?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. juni 2002)

Kommissionen kan bekræfte den situation, der beskrives af det ærede medlem. Rådet har godkendt tillægsprotokollen om gensidige handelsindrømmelser for fiskerivarer mellem EU og Polen. Indtil Polens interne procedurer er blevet afsluttet, gennemføres de specifikke bestemmelser om toldnedsættelser i form af autonome foranstaltninger. Polen vil på sin side også anvende de i protokollen indeholdte handelsindrømmelser i form af autonome foranstaltninger uden at afvente afslutningen af dets langvarige interne procedurer, der fører til protokollens formelle ikrafttrædelse. Det forventes, at begge parter vil iværksætte de autonome foranstaltninger pr. 1. juli 2002, forudsat de nødvendige procedurer er blevet afsluttet.

De aftalte foranstaltninger er gensidige og kan skitseres som følger:

- For alle fiskerivarer med undtagelse af sildevarer indrømmer de to parter hinanden toldnedsættelser, fordelt på tre lige store etaper: 1/3 af toldsatsen for mestbegunstigede nationer (MFN) ved ikrafttrædelsen, endnu en nedsættelse på 1/3 et år senere og frihandel to år efter foranstaltningernes ikrafttrædelse.

- For sildevarer indrømmer de to parter hinanden toldnedsættelser i tre etaper: 30 % af MFN-toldsatsen ved ikrafttrædelsen, endnu en nedsættelse på 30 % et år senere og frihandel to år efter foranstaltningernes ikrafttrædelse.

- De toldkontingenter, som EU allerede har indrømmet Polen, vil fortsat være gældende. For varer, der indføres til EU ud over toldkontingentmængderne, anvendes de toldnedsættelser, der er skitseret ovenfor.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1235/02

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(30. april 2002)

Om: Dolomitterne verdenskulturarv

I sit svar på forespørgsel E-1560/01(1) stillet af ovennævnte medlem af Europa-Parlamentet erklærer miljøkommissær Margot Wallström på Kommissionens vegne, at Fællesskabet ikke er part i konventionen om verdens kulturarv.

Ville det så ikke være hensigtsmæssigt, hvis EU var part i konventionen?

Den Europæiske Union har undertegnet Alpekonventionen. Kunne EU ikke bidrage til, at Dolomitterne blev anerkendt som verdenskulturarv?

(1) EFT C 364 E af 20.12.2001, s. 147.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. juni 2002)

Som angivet i svaret på forespørgsel E-1560/01(1) stillet af Michl Ebner, vil enhver anmodning om at føje Dolomitterne til listen over verdenskulturarv bedst kunne efterkommes ved at opnå officiel støtte fra de medlemsstater, der berøres direkte af den.

Unesco-konventionen om beskyttelse af verdens kultur- og naturarv tillader ikke, at en regional organisation for økonomisk integration, som Fællesskabet, undertegner eller ratificerer denne konvention. Ifølge artikel 31 og 32 er det kun stater, der kan blive parter i Unesco-konventionen.

Det ærede medlems forslag, om at Fællesskabet bliver part i konventionen, vil derfor kræve vedtagelse af en ændringsprotokol til konventionen af samtlige 167 stater, der på nuværende tidspunkt er parter i denne (Liberia er signatar nr. 168, men har endnu ikke deponeret sit ratifikationsinstrument og er derfor endnu ikke part). Alle 167 parter skal ratificere en sådan ændring, før Fællesskabet kan blive part.

Kommissionen overvejer derfor ikke på nuværende tidspunkt at tage initiativ til at blive part i Unesco-konventionen.

(1) EFT C 364 E af 20.12.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1807/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juni 2002)

Om: Utilfredsstillende resultater af gennemførelsen af programmet for støtteundervisning i Grækenland

Programmet for støtteundervisning på sekundærtrinnet bliver medfinansieret under fællesskabsstøtterammen. Eftersom det pågældende program kritiseres for ikke at være effektivt, kan Kommissionen da oplyse, om den er tilfreds med gennemførelsen af støtteundervisningen på sekundærtrinnet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(1. august 2002)

Den aktivitet, som det ærede medlem henviser til, er en del af foranstaltning 1.2 Bekæmpelse af skolenederlag og frafald ved hjælp af alternativ undervisning i det operationelle program Almen uddannelse og grundlæggende erhvervsuddannelse under EF-støtterammen 2000-2006 for Grækenland.

Budgettet for denne foranstaltning beløber sig til 191,395 mio. EUR for hele perioden. Den pågældende aktion vedrører elever på gymnasier og tekniske skoler med utilfredsstillende akademiske resultater, som kan drage nytte af støtteundervisningsprogrammer, som har til formål at bekæmpe skolenederlag og frafald samt at forebygge, at disse elever udelukkes fra arbejdsmarkedet.

Det bør bemærkes, at den samlede andel af elever, som ikke bestod den nationale græske eksamen efter andet år på gymnasiet, var tæt på 20 %, og at den i visse områder var på 50 %.

På grund af problemets omfang er denne aktion derfor et af de prioriterede områder under det operationelle program. Det er målet, at 35 000 elever på gymnasierne og de tekniske skoler hvert år skal drage nytte af aktionen.

I henhold til de regler, som er gældende for 2000-2006, skal medlemsstaten hvert år sende Kommissionen en rapport om gennemførelsen af hvert enkelt program. Denne rapport giver således Kommissionen en første kilde til oplysninger om hele det operationelle program og denne aktivitet i særdeleshed.

Derudover skal der i 2003 gennemføres en midtvejsevaluering af programmet, som skulle kunne give konkrete oplysninger om aktionernes effektivitet og betydning. På det tidspunkt vil Kommissionen i samarbejde med de nationale myndigheder undersøge effektiviteten af aktionen på baggrund af de opnåede resultater og i forhold til de målsætninger, som er fastsat i programmet og programtillægget.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1341/02

af Struan Stevenson (PPE-DE) til Kommissionen

(2. maj 2002)

Om: Adgang til information om fiskeripolitik

Offentliggørelsen af den første pakke lovgivningsreformer af den fælles fiskeripolitik er for øjeblikket mindst en måned forsinket. Men kopier af de forslag, der er under drøftelse, har været frit i omløb i nogle uger. Mange ikke-statslige organisationer og erhvervsorganisationer har tilsyneladende adgang til udkast, men MEP'erne kan ikke officielt få kopier, selv ikke af de dele af pakken, der ikke længere er under drøftelse. Hvis der skal være ensartede spilleregler med hensyn til information og meningsfuld høring af MEP'erne, vil Kommissionen formelt revidere sine procedurer vedrørende uddeling af kopiudkast til de berørte parter, bl.a. MEP'erne?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler P-1319/02, P-1325/02 og P-1341/02

(22. maj 2002)

Kommissionen skal gøre de ærede medlemmer opmærksom på, at den ikke har givet ikke-statslige organisationer (NGO'er), erhvervsorganisationer eller andre interesserede parter adgang til kopier af sine udkast til forslag om reformen af den fælles fiskeripolitik, lige så vidt som den har udsendt kopier heraf.

Reformforslagene vil, når Kommissionen har vedtaget dem, blive offentliggjort i overensstemmelse med de gældende regler og procedurer.