ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1171/00

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. april 2000)

Om: Støtte til atomenergi og vedvarende energi

Kommissionen anmodes om at besvare den forespørgsel, der blev stillet (skriftlig forespørgsel E-2635/99)(1). Især anmodes Kommissionen om at opstille en tabel over, hvor meget der er udbetalt i støtte hvert år siden Fællesskabernes oprettelse.

Den oprindelige forespørgsel havde følgende ordlyd:

1. Kan Kommissionen oplyse, hvor meget støtte der er ydet til henholdsvis atomenergi (herunder fusion) og vedvarende energi (sol- og vindenergi) fra de pågældende afsnit i Den Europæiske Unions almindelige budget siden Fællesskabernes oprettelse?

2. I benægtende fald: hvorfor ikke?

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 187.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(15. juni 2000)

Som anført i svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-2635/99(1), er Kommissionen i stand til at give de ønskede oplysninger for perioden 1990-1999. Oplysningerne er, som der nu anmodes om, opdelt i år og opstillet i tabelform:

>TABELPOSITION>

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 187.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1655/00

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Life-programmet

Mener Kommissionen ikke, at det vil være hensigtsmæssigt som led i Life-programmet at afsætte finansiel støtte til små og mellemstore virksomheder, der udøver miljøvenlige aktiviteter, og nærmere bestemt allerede etablerede SMV, som vil arbejde i beskyttede områder (organisationer, parker), hvor der findes ulovlig bebyggelse omfattet af saneringsplaner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. juli 2000)

Uden hensyntagen til om de små og mellemstore virksomheder (SMV) udøver deres virksomhed i beskyttede områder, ydes der inden for emneområdet LIFE-Natur finansiel støtte til projekter, der vedrører bevaring af naturtyper og arter af fællesskabsbetydning, og herunder især til projekter, som vedrører oprettelsen af det europæiske net Natura 2000.

De små og mellemstore virksomheder kan også modtage støtte inden for det andet emneområde LIFE-Miljø, der har til formål at fremme udvikling af nyskabende og integrerede metoder og en mere slagkraftig miljøpolitik i Fællesskabet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2039/00

af Christa Randzio-Plath (PSE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om:Ændring af direktiv 77/388/EØF om momsbestemmelserne for visse tjenesteydelser, som leveres ad elektronisk vej

Hvor højt vurderer Kommissionen omsætningen af betalte tjenesteydelser, som en virksomhed med hjemsted i et tredjeland, leverer til en erhvervskunde i EU? Hvor højt vurderer Kommissionen omsætningen af betalte tjenesteydelser, som en virksomhed med hjemsted i et tredjeland, leverer til en privatkunde i EU?

Er det sandsynligt, at bestemmelsen om at erhvervsvirksomheder fra ikke-EU-lande, som beskæftiger sig med e-handel, kun skal indregistreres i én medlemsstat, vil føre til et skatteprovenu til de pågældende medlemsstater, som ikke svarer til den økonomiske aktivitet?

Kan det udelukkes, at det pågældende direktiv som følge af disse bestemmelser kan føre til diskrimination over for virksomheder, der skattemæssigt behandles som indlandsvirksomheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. juli 2000)

Med hensyn til elektronisk handels virkninger på momsindtægterne skal det understreges, at elektronisk handel stadig kun er i sin vorden, og at de dermed forbundne skatteindtægter ikke på nuværende tidspunkt er ret store, hvilket imidlertid nok vil ændre sig i den nærmeste fremtid. Handel mellem virksomheder, der udgør langt størstedelen af elektronisk handel, vil blive omfattet af reverse charge-proceduren. Når handelen finder sted mellem virksomhed og forbruger, hvad der stadig er ret sjældent, vil det blive sælger, der står for momsregistreringen.

Derfor ligger der ikke indtægtsmæssige betragtninger til grund for Kommissionens forslag(1) om moms på elektronisk handel. Hovedsigtet med forslaget er at fjerne de nuværende ulige beskatningsvilkår, der stiller EU-handelen dårligt. Formålet er at sikre dels retfærdig og rimelig konkurrence mellem erhvervsdrivende i EU og tredjelande, dels klare og tydelige beskatningsrammer, der tager hensyn til væksten i fremtiden.

Kommissionen har derfor ikke forsøgt at kvantificere, hvad der indtil nu måtte have fundet sted af afgiftspligtig handel. Alle data fra pålidelige eksterne kilder, især Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), bekræfter, at de former for elektronisk leverede online-tjenester, som er omfattet af Kommissionens forslag, først nu så småt er begyndt at gribe om sig.

Kommissionen mener, at den eneste varige løsning er, at erhvervsdrivende i tredjelande kun registreres ét sted, især i betragtning af forpligtelserne inden for Verdenshandelsorganisationen (WTO). Dette vil naturligvis understrege forskellene mellem EU-landenes nugældende momssatser og efter Kommissionens opfattelse blot understrege behovet for større tilnærmelse mellem disse.

(1) EFT C 30 af 5.2.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1526/00

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. maj 2000)

Om: Fremskynding af liberaliseringen inden for tekstilsektoren på globalt plan

Det er blevet oplyst, at der finder to- og flersidede forhandlinger sted med henblik på at fremskynde den globale liberalisering af handelen med tekstil og beklædningsgenstande, inden de kvoter, der er fastsat i Marrakesh-aftalerne fra april 1994, udløber sandsynligvis i 2005.

Kommissionen bedes derfor oplyse følgende:

1. Hvor langt er man nået med forhandlingerne?

2. Hvordan sikres interesserne for lande som f.eks. Portugal, hvor tekstil- og beklædningsindustrien er af stor betydning, især for beskæftigelse og regionaludvikling?

3. Hvilke undersøgelser findes der af liberaliseringens følger for handelen med tekstilvarer i EU og i Portugal, navnlig for beskæftigelsen, beskyttelsen af de små og mellemstore virksomheder, regionaludvikling osv.?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(15. juni 2000)

1. Under en drøftelse den 14. april 2000 i Bruxelles mellem det kommissionsmedlem, der har handel som ansvarsområde, og en række repræsentanter for Euratex om Fællesskabets politik i tekstil- og beklædningssektoren accepterede Kommissionen at undersøge mulighederne for at sikre forbedret markedsadgang via bilaterale forhandlinger på baggrund af udløbet af kvantitative restriktioner i henhold til Verdenshandelsorganisationens (WTO) Marrakech-aftaler. Sigtet med disse forhandlinger skulle være at søge at opnå forbedret og mærkbar markedsadgang for eksportvarer til gengæld for en eventuel forhøjelse eller ophævelse af kvoterne for visse leverandørlande, hvilket skulle komme både leverandørlandene og Fællesskabet til gode. I den sammenhæng vil Kommissionen fremsætte forslag til et forhandlingsmandat, som kan gøre det muligt for den at indlede forhandlinger med visse tredjelande.

2. Sigtet med disse forhandlinger vil være at forbedre mulighederne for eksport til tredjelande, som vil være til gavn for Fællesskabets herunder Portugals industri. Formålet med den forbedrede markedsadgang for Fællesskabets eksport vil være at opveje eventuelle ugunstige virkninger af forbedrede muligheder for import til fællesskabsmarkedet fra et begrænset antal lande. Alle kvoterne skal være afskaffet år 2005, og alle forbedringer, der kan opnås af tredjelande som følge af disse forhandlinger, vil være permanente, også efter kvoternes ophævelse.

3. I 1995 blev der i en undersøgelse, som Kommissionen havde foretaget af virkningerne af handelsliberaliseringen efter Marrakech-aftalerne, draget den konklusion, at liberaliseringen på det pågældende stade havde forholdsvis begrænset virkning. Hvis det ærede medlem ønsker en mere detaljeret analyse af handelsliberaliseringens virkninger, kan vedkommende læse Kommissionens meddelelse om virkningerne af den internationale udvikling for Fællesskabets tekstil- og beklædningssektor(1).

(1) KOM(95) 447 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2502/00

af Karin Riis-Jørgensen (ELDR) til Kommissionen

(24. juli 2000)

Om: Klassificering af medicinaludstyr

Jeg henviser til mit spørgsmål P-1622/00(1)og tillader mig efter at have modtaget Deres svar af 16. juni 2000 at vende tilbage til sagen om fejlklassificeret medicinaludstyr.

Kort fortalt er der tale om et produkt, der er blevet fejlklassificeret. De engelske sundhedsmyndigheder, Medical Device Agency (MDA), har erkendt dette. MDA griber imidlertid ikke ind over for den pågældende virksomhed. Heller ikke selv om virksomheden rent faktisk på trods af fejlklassificeringen fortsætter med at markedsføre og sælge sit produkt.

Det kan endvidere oplyses, at de danske sundhedsmyndigheder også har klaget til de engelske sundhedsmyndigheder.

Det skaber selvsagt en konkurrenceforvridning i forhold til en dansk producent af et lignede produkt, der er klassificeret korrekt.

Mit spørgsmål er derfor, når nu MDA har kendskab til fejlklassificeringen og har modtaget en klage fra den danske producent over de uens konkurrencevilkår, hvorledes vil Kommissionen da foreslå, at sagen gribes an?

Kort og godt, hvad kan en virksomhed stille op over for en national myndighed, der af uvisse årsager ikke griber ind i en konkurrenceforvridende sag, selv om den er vidende om, at produktet er fejlklassificeret?

(1) EFT C 46 E af 13.2.2001, s. 207.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(20. september 2000)

I lyset af de supplerende oplysninger, det ærede medlem har fremsendt om klassificeringen af de pågældende medicinske anordninger, vil Kommissionen undersøge sagen nærmere, rette henvendelse til de britiske myndigheder og i givet fald træffe de fornødne forholdsregler for at sikre, at Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinske anordninger(1) anvendes ensartet, så man undgår enhver mulig markedsforvridning.

For så vidt angår spørgsmålet om, hvad virksomheder kan stille op over for nationale myndigheder, der ikke opfylder deres forpligtelser i forbindelse med markedstilsyn og håndhævelse, bør de pågældende virksomheder gøre brug af de retsmidler eller andre muligheder, der findes på nationalt plan i den pågældende medlemsstat.

(1) EFT L 169 af 12.7.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1108/00

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: FN's generalforsamling og topmøde i anledning af millennium 2000

Erkender Kommissionen, at FN's generalforsamling og topmøde i anledning af millennium 2000 giver mulighed for at tage fælles internationale interesser op med hensyn til fred, en bæredygtig udvikling på miljøområdet og bekæmpelse af fattigdom?

Kommissionen bedes redegøre for, hvorledes den agter at ændre og styrke FN i henhold til principperne om større effektivitet og større ansvarlighed?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten på skriftlige forespørgsler E-0918/00 og E-1108/00

(15. maj 2000)

Kommissionen forventer, at de forslag, der udarbejdes af millenniumforummet i maj 2000, vil blive fremlagt på millenniumtopmødet af en ordfører for dette forum. Kommissionen forventer også at disse forslag vil blive behandlet i forbindelse med rundbordsdrøftelserne, og rapporterne herfra vil blive bilagt erklæringen fra millenniumtopmødet.

Kommissionen er helt klar over den mulighed, som FN's millennium-generalforsamling og topmøde frembyder til at drøfte de fælles problemer omkring fred, bæredygtig udvikling og mindskelse af fattigdom.

Kommissionen er naturligvis åben over for tanken om at tage et medansvar for disse spørgsmål, i den udstrækning de er forenelige med Fællesskabets politik og befinder sig inden for Kommissionens kompetenceområder.

Med hensyn til de organisatoriske aspekter af en reform og en styrkelse af De Forenede Nationer med henblik på at øge organisationens effektivitet og ansvarlighed er Kommissionen aktivt engageret i samordningen af Fællesskabets beslutningstagning på dette område samt i fremlæggelsen af Fællesskabets holdning til disse spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1920/00

af Rolf Linkohr (PSE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Aftalen mellem EF og Mexico

1. Hvor stor en bevilling er der afsat hertil i budgettet?

2. I aftalen mellem EF og Mexico nævnes der 29 samarbejdsområder. Hvordan har Kommissionen til hensigt at gennemføre det i praksis?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(26. juli 2000)

Kommissionen takker det ærede medlem for hans forespørgsel. Det er rigtigt, at aftalen mellem EF og Mexico opstiller sammenlagt 29 samarbejdsområder. Aftalen er gjort så omfattende som muligt, fordi den er indgået på ubegrænset tid. I strategiplanen for Mexico er der opstillet en mere stringent prioritering for de kommende år. Samarbejdet med Mexico vil især være rettet mod en styrkelse af god forvaltningspraksis, økonomisk samarbejde, bekæmpelse af fattigdom samt områder som videnskab, teknologi, kultur og uddannelse. Omfanget af midler til dette samarbejde afhænger af de beslutninger, som tages af budgetmyndighederne i de kommende år.

Fællesskabets budget indeholder ikke i øjeblikket særlige bevillinger i forbindelse med aftalen. Inden for de relevante budgetposter bevilges der midler til enkeltlande i henhold til kriterier som landets størrelse og forholdsmæssige udviklingsniveau.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1611/00

af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: FIAF Baskerlandet

Kan Kommissionen oplyse, i hvilket omfang de midler, der var afsat til Baskerlandet i perioden 1994-1999 fra det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIAF), blev udnyttet?

Mener Kommissionen, at et fiskeriprojekt, som er etableret inden for rammerne af mål 1-områderne, kan indgå i denne nye strukturfond i ovenfor anførte autonome region (mål 2)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. juni 2000)

Fra den 1. januar 1994 til den 31. december 1999 er der i alt blevet udbetalt 68,55 mio. fra det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF) til projekter i den selvstyrende region Baskerlandet. Dette beløb afspejler ikke den samlede strukturstøtte til fiskeri- og akvakultursektoren i programmeringsperioden 1994-1999, idet der stadig vil kunne iværksættes projekter indtil udgangen af 2001, for så vidt som programforvaltningsmyndigheden har udvalgt dem inden den 31. december 1999.

I den nye programmeringsperiode 2000-2006 kan alle de strukturforanstaltninger, der findes i Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999(1), finansieres af FIUF på hele Fællesskabets område.

(1) EFT L 337 af 30.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2238/00

af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen

(29. juni 2000)

Om: Udgifter ved brug af kreditkort i euroområdet

Anvendelse af kreditkort inden for det enkelte land er ikke behæftet med nogen udgift for brugeren i forbindelse med hver enkelt transaktion.

Kommissionen bedes oplyse følgende:

1. Er det muligt at pålægge brugerne udgifter i forbindelse med anvendelse af kreditkort i de andre lande i euroområdet?

2. Hvis der skal betales noget, vil dette beløb i betragtning af, at der ingen kursrisiko er, så være det samme for alle transaktioner, eller kan det være en procentdel af det betalte beløb?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. juli 2000)

Anvendelse af kreditkort på tværs af grænserne er normalt behæftet med to slags gebyrer: et servicegebyr, som skyldes det forhold, at tjenesteydelsen ydes uden for den medlemsstat, hvor kortet er udstedt, og som dækker bankernes omkostninger ved brug af internationale godkendelses- og opkrævningsnet, hvilket ikke gælder for indenlandske transaktioner, og et vekselgebyr, som er beregnet til at dække kursrisikoen.

I forbindelse med transaktioner mellem to medlemsstater i euroområdet blev vekselgebyret afskaffet den 1. januar 1999. Det gælder fortsat for transaktioner uden for dette område.

Servicegebyret kan tage forskellige former, dels et fast beløb pr. transaktion, dels en procent af beløbet (hvilket er det mest almindelige) eller en kombination af de to.

Kreditkortudstederne skal sikre gennemsigtighed og skal tydeligt meddele deres kunder, hvilke takster der gælder for grænseoverskridende transaktioner, men de kan frit anvende sådanne takster.

Definitionen af disse gebyrer henhører under den enkelte bank i den konkurrencemæssige sammenhæng, hvor den udøver sine aktiviteter. I sin meddelelse om detailbetalinger i det indre marked(1) gav Kommissionen udtryk for ønsket om, at transaktioner inden for det indre marked så vidt muligt faktureres i lighed med indenlandske transaktioner, men dette er endnu ikke tilfældet undtagen for så vidt angår de belgiske kortudstedere.

(1) KOM(2000) 36 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0935/00

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(29. marts 2000)

Om: Trussel mod delfiner som følge af fiskerimetoder

Hvordan vurderer Kommissionen truslen mod delfiner fra franske og spanske fiskerifartøjers anvendelse af flydetrawl, og hvad vil den gøre for at forhindre, at delfiner unødigt dræbes på denne måde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. maj 2000)

Kommissionen er bekendt med problemet og deler det ærede parlamentsmedlems bekymring over utilsigtet fangst af delfiner under visse former for pelagisk fiskeri.

Kommissionen må imidlertid først og fremmest påpege, at spanske fiskefartøjer ifølge spanske lovbestemmelser ikke må benytte flydetrawl.

Men bifangst af hvaler i flydetrawl bekymrer i høj grad Kommissionen og angår flere hovedsagelig nordeuropæiske medlemsstater, herunder Frankrig.

Derfor har Kommissionen støttet adskillige forskningsprojekter og undersøgelser af forholdet mellem havpattedyr (hovedsagelig hvaler) og fiskeri såvel i atlantiske og nordeuropæiske farvande som i Middelhavet. Som eksempel kan nævnes den seneste undersøgelse med titlen Automated detection of dolphins around pelagic trawls, hvortil der er ydet støtte. Den udføres af the Royal society for nature conservation og forventes færdig 31. juli 2000.

Men forskning og undersøgelser er ikke nok. Derfor vil Kommissionen på grundlag af resultaterne af førnævnte undersøgelser og al anden tilgængelig information overveje enhver mulighed for effektivt at løse problemet. Blandt mulighederne er koordinering af nationale politikker, forbedring af videnskabelig viden og forslag til bedre kontrol af bifangster.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2182/00

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Ejendomsforhold i Energie AG

Delstaten Oberösterreich er for 100 % vedkommende ejer af energiforsyningsvirksomheden Energie AG. Liberaliseringen af elmarkedet, tvinger energiforsyningsvirksomhederne til at danne større enheder for, at holde på kunderne ved at sænke udgifterne og ved at erobre en større del af markedet.

Delstatsparlamentet i Oberösterreich har derfor vedtaget at sælge en andel på 25,1 % af Energie AG. Samtidig blev det konstateret, at udbydere, der anvender kerneenergi til deres strømproduktion, blev udelukket fra at give tilbud. Denne afgørelse medfører, at kun østrigske strømvirksomheder kan give tilbud for de 25,1 %'s vedkommende, og at strømvirksomheder i de andre EU-medlemsstater udelukkes fra at give tilbud.

Svarer en sådan fremgangsmåde til europæisk ret, og er aftaler, der indgås under disse forudsætninger, gyldige i henhold til EU-ret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(8. september 2000)

Den sag, det ærede medlem henviser til, er ikke omfattet af EU-direktiverne om offentlige aftaler. Derfor står det ejeren af Energie AG, dvs. delstaten Oberösterreich, frit for at fastsætte, hvilke betingelser der skal være opfyldt, for at en ansøger kan erhverve en andel på 25,1 % og dermed blive optaget i kredsen af potentielle købere. Dette skal dog naturligvis ske under overholdelse af alle bestemmelser i traktaten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1579/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(24. maj 2000)

Om: Projektet om etablering af et Europamuseum

Det er fastsat i traktaten, at Fællesskabet bidrager til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og samtidig fremhæver den fælles kulturarv. I svaret på forespørgsel E-2461/99 udtalte Rådet sig ikke om anvendelsen af denne EU-målsætning på projektet om etablering af et Europamuseum.

I betragtning af projektets udvikling og den mulige inddragelse af EU-institutioner bedes følgende spørgsmål besvaret:

1. Er et eventuelt valg af Karl den Stores Rige som det historiske udgangspunkt for Europamuseet i overensstemmelse med den bestemmelse i traktaten, der er citeret ovenfor?

a) Hvilke argumenter kan Rådet i bekræftende fald fremføre for at bringe dette valg i overensstemmelse med bestemmelsen i traktaten om, at Fællesskabet bidrager til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, (mldr) og samtidig fremhæver den fælles kulturarv?

b) Hvilket koncept anser Rådet i benægtende fald for passende, således at Europamuseet kan etableres i overensstemmelse med bestemmelsen i traktaten om, at Fællesskabet bidrager til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, (mldr) og samtidig fremhæver den fælles kulturarv?

2. Er Rådet af den opfattelse, at initiativtagerne bør anvende den belgiske sproglovgivning fuldstændigt og korrekt i Europamuseet for at handle i overensstemmelse med den bestemmelse i traktaten, der er citeret ovenfor?

a) Vil Rådet i bekræftende fald til sin tid anmode initiativtagerne om at anvende den belgiske sproglovgivning fuldstændigt og korrekt i Europamuseet for at handle i overensstemmelse med bestemmelsen i traktaten om, at Fællesskabet bidrager til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed (...)?

b) I benægtende fald, hvorfor ikke, da manglende anvendelse af sproglovgivningen indebærer en overtrædelse af bestemmelsen i traktaten om, at Fællesskabet bidrager til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed (...)?

Svar

(26. september 2000)

Det museum, som det ærede parlamentsmedlem henviser til, er ikke et fællesskabsinitiativ.

Rådet har derfor ikke fået forelagt noget forslag fra Kommissionen om etableringen af et sådant museum. Rådet blev underrettet om initiativet af den græske delegation på mødet den 23. november 1999, og det noterede sig denne delegations bekymringer med hensyn til projektets målsætninger og prioriteter, således som den belgiske privatretlige sammenslutning, som har taget initiativet hertil, har udformet dem.

Rådet vil inden for rammerne af sin kompetence fastlægge en passende holdning, hvis det får sagen forelagt direkte.