SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0311/96 af Irini Lambraki (PSE) til Kommissionen (15. februar 1996)

Om: Tilnaermelsesprocessen i forbindelse med spoergsmaal, der henhoerer under den tredje soejle under revisionen af traktaten

I Raadets dokument med titlen: »Udkast til revision af de traktater, der ligger til grund for Den Europaeiske Union« naevnes det, at Regeringskonferencen i overensstemmelse med maalene i artikel A og B i traktaten om Den Europaeiske Union skal gennemgaa de bestemmelser, for hvilke der er fastsat bestemmelse om revision, i henhold til traktatens artikel N, stk. 2. I betragtning af, at bestemmelserne om samarbejde paa det retlige omraade samt indre anliggender ikke skal revideres som et led i Regeringskonferencen, bedes Kommissionen oplyse foelgende:

Hvordan forklarer den den afventende holdning, den foreslaar, hvad angaar gennemfoerelsen af artikel K9 netop i forbindelse med Regeringskonferencen?

Tilnaermelsen af de bestemmelser, der henhoerer under den tredje soejle under Regeringskonferencen synes under disse omstaendigheder ikke mulig. Ville den manglende gennemfoerelse af artikel K9 imidlertid ikke medfoere spild af kostbar tid under bestraebelserne paa at skabe snaevrere forbindelser mellem Europa og dets borgere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (27. marts 1996)

Kommissionen henleder det aerede medlems opmaerksomhed paa artikel B i traktaten om Den Europaeiske Union, der siger, at Unionens maal bl.a. er »i overensstemmelse med fremgangsmaaden i artikel N, stk. 2, at overveje, i hvilket omfang det eventuelt er noedvendigt at revidere den politik og det samarbejde, der ivaerksaettes ved denne traktat, med henblik paa at sikre effektiviteten af Faellesskabets mekanismer og institutioner«.

Europa-Parlamentet, Raadet og Kommissionen har derfor i deres rapporter til reflektionsgruppen, der ledes af Carlos Westendorp, som igen citerer disse rapporter i sin slutrapport, givet udtryk for, at samarbejde i henhold til afsnit VI i traktaten burde vaere et af hovedpunkterne paa dagsordenen for regeringskonferencen.

Allerede i september 1995 gav Kommissionen udtryk for det synspunkt, at for at opnaa den stoerst mulige effektivitet burde alle retlige og indre anliggender (isaer de foerste seks punkter i artikel K.1 samt toldsamarbejdet, men ikke det strafferetlige samarbejde og politisamarbejdet) betragtes som faellesskabsanliggender. Dette var noedvendigt for at sikre en reel fremgang som svar paa borgernes baade positive og negative forventninger.

Denne holdning bekraeftes fuldt ud i Kommissionens udtalelse om regeringskonferencen, der blev vedtaget den 28. februar 1996, og hvori Kommissionen fastslaar, at for bedst muligt at opveje traktatens utilstraekkelighed hvad angaar retlige og indre anliggender, ville den mest hensigtsmaessige loesning vaere at goere disse omraader - med undtagelse af det strafferetlige samarbejde og politisamarbejdet - til faellesskabsanliggender.

Dette er baggrunden for Kommissionens meddelelse om eventuel anvendelse af artikel K.9 i traktaten om Den Europaeiske Union ((KOM(95) 566 af 22.11.1995. )). I denne meddelelse gennemgaar Kommissionen detaljeret argumenterne for henholdsvis anvendelse eller ikke anvendelse af artikel K.9.

Kommissionen forklarer, hvorfor artiklen paa nuvaerende tidspunkt ikke synes at vaere det mest hensigtsmaessige instrument, for ikke at sige, at det er uanvendeligt. Den fastsatte procedure er besvaerlig og kraever medlemsstaternes enstemmige vedtagelse og ratificering i overensstemmelse med deres nationale forfatningsmaessige bestemmelser. I en af medlemsstaterne vil en eventuel anvendelse af artikel K.9 saaledes kraeve en folkeafstemning.