SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0729/02

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(14. marts 2002)

Om: Præmie for oksekød

Inden for rammerne af det kompromis, som Rådet (landbrug) vedtog den 19. juni 2001 i Luxembourg efter forslag fra det svenske formandsskab, blev det fastlagt, at der i princippet i alle medlemsstater ydes en særlig præmie for højst 90 dyr pr. bedrift. Samtidig skal besætningstætheden reduceres til 1,8 storkreaturenheder pr. ha.

Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål:

- Hvor mange bedrifter ligger over denne grænse i de enkelte medlemsstater?

- Hvor mange bedrifter ligger over denne grænse i tiltrædelseslandene?

- Overvejes det at indføre en lignende øvre grænse for andre dele af landbrugssektoren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. maj 2002)

Betingelserne for anvendelse af maksimumgrænsen på 90 dyr pr. aldersgruppe, pr. kalenderår og pr. bedrift i forbindelse med ydelsen af den særlige oksekødspræmie er blevet skærpet med vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1512/2001 af 23. juli 2001 om den fælles markedsordning for oksekød(1), som ændrer forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999(2).

Ti medlemsstater havde på grundlag af artikel 4 i den oprindelige forordning (EF) nr. 1254/1999 besluttet at ophæve eller fravige grænsen på 90 dyr.

Indtil nu har to medlemsstater officielt meddelt Kommissionen, at de har til hensigt at fravige eller afskaffe denne grænse for 2002 i henhold til de nye regler, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 1512/2001.

Belægningsgraden, som udtrykkes i storkreaturenheder pr. ha, begrænser antallet af dyr, der er omfattet af den særlige oksekødspræmie og ammekopræmien. Medlemsstaterne har indsendt de relevante oplysninger herom til Kommissionen i forbindelse med den løbende forvaltning af præmieordningen.

For hver af de berørte præmier meddeler medlemsstaterne det antal dyr, der er omfattet af præmierne, samt det antal producenter, der modtager præmier. De meddeler ligeledes det antal dyr og producenter, der er fritaget for anvendelse af belægningsgraden, fordi de har mindre end 15 storkreaturenheder.

Ifølge de gældende regler skal medlemsstaterne hverken indgive oplysninger om de berørte arealer eller antallet af bedrifter, producenter og dyr, der er udelukket fra at modtage præmie på grund af manglende overholdelse af reglerne vedrørende belægningsgraden.

Eftersom overholdelsen af belægningsgraden er en betingelse for ydelse af den særlige oksekødspræmie og/eller ammekopræmien, skal producenter, der modtager en af disse to præmier, opfylde denne betingelse.

Kommissionen kan således fremlægge oplysninger for det ærede parlamentsmedlem om det antal dyr og producenter, der har modtaget den særlige oksekødspræmie og ammekopræmien, samt det antal producenter og dyr, der er fritaget for anvendelse af belægningsgraden. Disse oplysninger kan fremlægges, hvis det ærede parlamentsmedlem måtte ønske det.

Hovedparten af kandidatlandene anvender ikke overholdelsen af belægningsgraden som betingelse for ydelse af direkte betalinger til oksekødsproducenter. Kommissionen råder ikke over oplysninger vedrørende det antal bedrifter, der vil kunne overholde belægningsgraden i den gældende EU-lovgivning.

Kandidatlandene har fremsat anmodninger mht. fastsættelse af nationale lofter for ydelse af direkte betalinger i oksekødssektoren, herunder i forbindelse med den særlige oksekødspræmie og ammekopræmien. Disse anmodninger er baseret på statistiske oplysninger, som kun angiver det antal dyr, der kan være omfattet af disse præmier.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, er kvægopdrættet generelt mere ekstensivt i kandidatlandene end i medlemsstaterne.

Kommissionen har på indeværende tidspunkt ikke planer om at foreslå indførelse af lignende grænser i andre landbrugssektorer.

(1) EFT L 201 af 26.7.2001.

(2) EFT L 160 af 26.6.1999.