DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/356

(2004/C 78 E/0375)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0521/03

af Miet Smet (PPE-DE) til Kommissionen

(24. februar 2003)

Om: Kvinders rettigheder i Pakistan

I 2001 undertegnede Den Europæiske Union og Pakistan en samarbejdsaftale. Denne samarbejdsaftales artikel 1 indeholder en klausul vedrørende respekt for menneskerettighederne og de demokratiske principper.

Til trods for at Pakistan støtter disse principper, respekteres kvinders rettigheder ikke altid i Pakistan. Agence France Presse, Reuters og New York Times skriver, at mange pakistanske kvinder er ofre blodhævn, idet de voldtages, brændes, myrdes, etc. Blodhævn kan vedtages af lokale råd.

Har EU allerede reageret på disse grove krænkelser af kvinders rettigheder? Agter EU i benægtende fald at reagere på disse krænkelser?

Er der fastsat en mekanisme til systematisk kontrol med og gennemtvingelse af respekt for kvinders rettigheder i Pakistan? Og er der skabt mulighed for at suspendere samarbejdet mellem Pakistan og EU, såfremt kvinders rettigheder i dette land — og mere generelt menneskerettighederne — hele tiden krænkes?

Vil EU i benægtende fald fremover sørge for at skabe sådanne muligheder?

Såfremt kontrol med og aftvingelse af respekt for kvinders rettigheder er lagt i faste rammer og det eventuelt er vedtaget at suspendere samarbejdet mellem Pakistan og EU, gælder dette da for alle lande, som har undertegnet en lignende aftale med EU (en tredjegenerationssamarbejdsaftale, hvori der udtrykkelig henvises til menneskerettighederne)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(26. marts 2003)

Menneskerettighedssituationen i Pakistan er fortsat kilde til alvorlig bekymring for Kommissionen og medlemsstaternes ambassader i Islamabad; de søger fortsat ved enhver tænkelig lejlighed at henlede de pakistanske myndigheders opmærksomhed på dette problem.

EU's trojka i Islamabad indleverede den 7. februar 2003 en officiel protestnote til regeringen, hvori den understregede EU's bekymring med hensyn til en række spørgsmål i forbindelse med menneskerettighederne, og herunder kvinders stilling i Pakistan. Mere specifikt blev det fremhævet i noten at visse love — og bl.a. Hudood-anordninger — var af tydeligt kønsdiskriminerende tilsnit. Det samme gælder lovgivningen vedrørende arv, forældremyndighed og vidnesudsagn. Individuelle sager blev også bragt til regeringens kundskab. Noten refererede endvidere pakistanske forhold som er i klar modstrid med landets forfatning, der forbyder forskelsbehandling af kvinder. Her tænkes bl.a. på æresdrab, vanskelig adgang til en retfærdig rettergang og manglende respekt for kvinders retlige sikkerhed. Kommissionens medlem for forbindelser med tredjelande tog også spørgsmålet om menneskerettigheder op med præsident Musharraf i forbindelse med et besøg i Islamabad den 23. maj 2002.

Kommissionen søger også at løse menneskerettighedsproblemer gennem de samarbejdsprojekter der er iværksat i landet. Kvinders rettigheder indgår som en integrerende del i alle de projekter som Kommissionen iværksætter inden for socialsektoren, dvs. sundhed, uddannelse, vand og kloakering. Både i forbindelse med udvælgelsen af projekter og under gennemførelsen heraf lægger Kommissionen således den allerstørste vægt på ligestilling, inddragelse af kvinder og sikring af deres medbestemmelsesret, ikke mindst via det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder, hvori kvinders rettigheder indtager en central plads. Kommissionens delegation i Pakistan får ydermere snarligt mulighed for direkte at finansiere NGO-implementerede mikroprojekter på menneskerettighedsområdet, hvori kvinders rettigheder indgår som et af de vigtigste punkter.

Med hensyn til overvågning af kvinders rettigheder i Pakistan og en bedre håndhævelse heraf, kan det måske interessere det ærede medlem at Kommissionens delegation i Pakistan følger nøje med i lokale initiativer til forbedring af kvinders stilling.

Af disse kan kort nævnes følgende:

— Pakistans ministerium for kvindeanliggender (udvikling og medbestemmelse) har opstillet en national handlingsplan. Der er udpeget en koordinator til overvågning af planen og samordning af arbejdet mellem de forskellige ministerier, som har fået til opgave at løse kvinderelaterede problemer hvert på deres område.

— Pakistans regering har også oprettet en national kommission for kvinders stilling, som har til opgave at inspicere overtrædelser af kvinders rettigheder; kommissionen henhører direkte under ministeriet for kvindeanliggender. Kommissionen kan ydermere fremsætte forslag til reform af lovgivningen.

— Der er mange lokale NGO'er som er aktive inden for kvinders rettigheder; de har vist sig at være yderst velorganiserede og har oprettet et handlingsforum for kvinder. Dette overvåger forholdene med hensyn til kvinders rettigheder og fører kvinders sag over for de berørte myndigheder.