SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3068/00

af Linda McAvan (PSE) til Kommissionen

(22. september 2000)

Om: Arveafgifter i Belgien

Kan Kommissionen oplyse, om Belgien overholder EU-retten, når man spærrer bankkonti tilhørende afdøde EU-borgere, hvis familier ikke er bosiddende i Belgien, og kræver, at der stilles en garanti for betaling af arveafgifter, før slægtninge får adgang til midlerne?

Efter min opfattelse medfører denne praksis urimelige byrder for familier, der har mistet et familiemedlem, og som skal afholde begravelsesudgifter, betale renter og afdrag på realkreditlån og afholde en lang række andre udgifter, blot fordi de er bosiddende i en anden medlemsstat.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(18. oktober 2000)

Således som fællesskabsretten er udformet i øjeblikket, falder arveafgifter som sådan ikke ind under Fællesskabets ansvarsområde. Dog skal de enkelte medlemsstaters beføjelser til at fastsætte og håndhæve den relevante lovgivning på dette område være forenelige med fællesskabsretten.

Spærringen af bankkonti for afdøde EF-borgere, hvis familier ikke er bosiddende i Belgien, og kravet om, at slægtninge skal betale en garanti for arveafgifterne, før de får adgang til midlerne, synes ikke at være et uforholdsmæssigt strengt tiltag, når det drejer sig om at sikre effektiv opkrævning af disse afgifter.

Medlemsstaterne har faktisk ret til at træffe beskyttelsesforanstaltninger for at varetage statskassens interesser så effektivt som muligt. Det skal i den forbindelse bemærkes, at midler indsat på bankkonti er af særdeles flygtig karakter: de kan uden besvær overføres til udlandet. Desuden skal det bemærkes, at bilaterale beskatningsaftaler som hovedregel ikke indeholder bestemmelser om gensidig bistand i forbindelse med opkrævning af arveafgifter (for Belgiens vedkommende ydes der kun en sådan bistand i henhold til en traktat af 20. januar 1959 med Frankrig). Heller ikke Rådets direktiv 76/308/EØF af 15. marts 1976 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med de foranstaltninger, der er finansieret af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, samt af landbrugsimportafgifter og told(1) finder anvendelse på arveafgifter. Under disse omstændigheder må spærring af bankkonti for afdøde EF-borgere, hvis arvinger ikke er bosiddende i Belgien, og de tilsvarende krav til disse arvinger om at betale en garanti principielt betragtes som en rimelig forholdsregel, når det drejer sig om at beskytte den belgiske statskasses rettigheder i sådanne situationer.

Desuden skal garantibeløbets størrelse fastsættes af den lokale dommer, der skal give arvingerne mulighed for at fremsætte deres bemærkninger (artikel 94 i den belgiske lov om arveafgift). Dette udgør en garanti for forsvaret af de pågældende slægtninges rettigheder. Desuden har skattemyndighederne beføjelse til at fravige dette krav.

Hvad angår arv efter afdøde personer, hvis familier er bosiddende i Belgien, skal det bemærkes, at myndighederne kan træffe andre beskyttelsesforanstaltninger for at sikre, at arveafgifterne betales. De kan i henhold til den belgiske lovgivning tage pant i de bosiddende arvingers samlede belgiske arv eller træffe beskyttelsesforanstaltninger over for andre personer, der har mellemværender med disse arvinger.

(1) EFT L 73 af 19.3.1976.