SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2177/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. juli 2002)

Om: Det ændrede Seveso-II-direktiv og Rotterdam kommunes ønske om at lempe sikkerhedsforanstaltningerne for søtransport af fyrværkeri

1. Erindrer Kommissionen, at dens forslag KOM(2001) 624 C5-0668/2001 2001/0257(COD)(1) om ændring af Seveso-II-direktivet (direktiv 96/82/EF(2) af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer), som kom til afstemning i Europa-Parlamentet den 3. juli 2002, bl.a. blev udarbejdet på baggrund af a) den store fyrværkerikatastrofe den 13. maj 2000 i den nederlandske by Enschede, hvor der med rund hånd var udstedt tilladelser til oplagring og bearbejdning af fyrværkeri, beboerne i nabolaget ikke var blevet informeret, og kontrollen med overholdelse af reglerne var utilstrækkelig, og b) det løfte, kommissær Wallström kort tid efter katastrofen afgav i svaret på min forespørgsel E-1733/00(3) og i en drøftelse med fire nederlandske EP-medlemmer?

2. Hvordan vurderer Kommissionen det faktum, at den nederlandske by Rotterdams kommunalbestyrelse synes at være af den opfattelse, at Rotterdams havn stilles uforholdsmæssigt ufordelagtigt i og med, at alle containere med kinesisk fyrværkeri rubriceres som fyrværkeri af den kraftigste kategori, og at skibe, der har tre eller flere containere med kinesisk fyrværkeri om bord, ikke længere tillades i nederlandske territorialfarvande?

3. Hvordan vurderer Kommissionen Rotterdams havnemyndigheders synspunkt, nemlig at Kinas medlemsskab af Den Internationale Søfartsorganisation betyder, at de kinesiske klassifikationer af fyrværkeri pr. definition er korrekt, og at man ikke kun bør lægge en vurdering af virkningen af en katastrofe til grund, men også den formodede ringe risiko herfor?

4. Kan Kommissionen bekræfte, at det samme fyrværkeri stadig tillades i andre nordvesteuropæiske havne, og at containere med fyrværkeri transporteres ad landevej fra den nærliggende belgiske havn Antwerpen til Rotterdams havn for videre transport ind i landet, hvilket kan indebære endnu større risici end søtransport?

5. Er en fortsættelse af den i spørgsmål 4 nævnte situation stadig mulig, efter at den seneste ændring af Seveso-II-direktivet er trådt i kraft?

6. Deler Kommissionen min opfattelse, nemlig at den af Rotterdam kommunes tilstræbte harmonisering af betingelserne for at tillade store mængder kinesisk fyrværkeri i EU-havne bedre kan opnås ved at skærpe de sikkerhedsforskrifter, der gælder i forbindelse med tilladelser i andre EU-havne, end ved at lempe de sikkerhedsnormer, der i øjeblikket er gældende i Nederlandene?

7. Hvad gør Kommissionen for at reducere risikoen for eksplosioner under transporten af fyrværkeri i havneområder?

(1) EFT C 75 E af 26.3.2002, s. 357.

(2) EFT L 10 af 14.1.1997, s. 13.

(3) EFT C 89 E af 20.3.2001, s. 76.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(3. september 2002)

Kommissionen har ikke kendskab til Rotterdam kommunes og havnemyndigheders synspunkter, som det ærede medlem henviser til.

Kommissionen finder det dog nyttigt at fastsætte regler for transport af fyrværkeri. Sikkerheden i forbindelse med transport af fyrværkeri fra en havn til et indlandsk bestemmelsessted er omfattet af henholdsvis Rådets direktiv 94/55/EF(1) og Rådets direktiv 96/49/EF(2). Disse regelsæt indeholder alle krav til transporten og herunder kriterier for klassificering, som bygger på tests.

Efter ulykken i Nederlandene med oplagring af fyrværkeri har de nederlandske myndigheder opstillet et standard klassifikationssystem, som skal anvendes, når der ikke foreligger testdata. Sådanne systemer er også indført i andre medlemsstater for ikke at teste i tilfælde, hvor der ikke er behov for det. Systemer af den art er i fuld overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, hvis de anvendes korrekt. Nederlandene har foreslået et harmoniseret standard klassifikationssystem i internationale fora (f.eks. i De Forenede Nationers Ekspertkomité for transport af Farligt Gods og det globale harmoniserede system for klassificering og mærkning), men da de foreliggende testresultater ikke talte til fordel for dette system, blev det ikke godkendt.

De internationale regler for transport af farligt gods for alle transportformer bygger på FN's Modelbestemmelser for transport af farligt gods, og derfor er de gældende krav til søtransport (FN IMDG-kode) næsten identiske med kravene i direktiverne om landtransport, der indeholder de tekniske krav fra FN-ECE ADR(3) og RID(4) under COTIF(5). Hvis der udføres landtransport af fyrværkeri, skal klassificeringen af dette bekræftes af en medlemsstat til COTIF eller af en kontraherende part til ADR forud for transporten.

Kommissionen vil gerne tilføje, at direktiverne om transport af farligt gods garanterer et højt sikkerhedsniveau i forbindelse med transporten, og som følge heraf er der ikke store risici forbundet med denne transport.

Der gælder andre regler for oplagring af fyrværkeri i havneområder. Disse regler findes i Seveso II-direktivet(6), og herigennem forpligtes lederne af virksomheder, hvor farlige stoffer opbevares i nærmere bestemte mængder, til at træffe alle nødvendige forholdsregler for at forebygge større ulykker og begrænse følgerne af disse for mennesker og miljøet.

Kommissionen er af den opfattelse, at klassifikationssystemet i direktiverne om landtransport af farligt gods tager bedre højde for fyrværkeris farepotentiale end risikosætningerne ifølge fællesskabslovgivningen om klassifikation, etikettering og emballage af farlige stoffer. Kommissionens forslag(7) om at ændre Seveso II-direktivet indeholder derfor et forslag om at anvende denne klassifikation i definitionen af Seveso II-direktivets anvendelsesområde. Ifølge Kommissionens holdning vil stramningen af direktivets anvendelsesområde bidrage betydeligt til at forebygge større uheld i forbindelse med oplagring af fyrværkeri.

Medlemsstaterne bærer ansvaret for at sikre den korrekte anvendelse af Fællesskabets og internationale regler. Kommissionen har ingen grund til at antage, at de nederlandske myndigheder ikke sikrer fuld overensstemmelse med disse regler.

(1) Rådets direktiv 94/55/EF af 21. november 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej (EFT L 319 af 12.12.1994), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/7/EF af 29. januar 2001 om tredje tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 94/55/EF (EFT L 30 af 1.2.2001).

(2) Rådets direktiv 96/49/EF af 23. juli 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om jernbanebefordring af farligt gods (EFT L 235 af 17.9.1996), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/6/EF af 29. januar 2001 om tredje tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 96/49/EF (EFT L 30 af 1.2.2001).

(3) Europæisk konvention om international transport af farligt gods ad vej.

(4) Reglement for international befordring af farligt gods med jernbane.

(5) International overenskomst vedrørende befordring på jernbane.

(6) Rådets Direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (EFT L 10 af 14.1.1997).

(7) EFT C 75 af 26.3.2002.