DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/459

(2004/C 78 E/0485)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3069/03

af Luciana Sbarbati (ELDR) til Kommissionen

(14. oktober 2003)

Om: Adriaterhavskorridoren

Adriaterhavskorridoren, eller korridor 8, hvis linjeføring fastlagdes på Det Europæiske Råd i Essen i 1996, er en forbindelseslinje, der går gennem alle Italiens østlige regioner, herunder Marche med Ancona som knudepunkt, og forbinder Europas centrale og sydlige regioner med landene i det østlige Adriater-havsområde og Mellemøsten.

Korridor 8 er et multimodalt projekt, i forbindelse med hvilket der planlægges anlagt vigtige transportinfrastrukturer (veje og jernbaner) samt olieledninger, gasledninger, telekommunikationsforbindelser m.v.

Imidlertid omfatter den nylige Van Miert-plan (prioriterede projekter, som skal gøres operationelle inden 2020) ikke korridor 8. For regionerne Marche, Veneto, Emilia Romagna, Abruzzo, Puglia og Basilicata er dette en katastrofal afgørelse, som rammer disse regioner meget hårdt og derfor er uacceptabel.

Ganske vist er det nødvendigt med en revision af retningslinjerne for de i 1996 fastlagte transeuropæiske net, både for at løse de stadig mere komplekse infrastrukturproblemer og med henblik på udvidelsen, men Van Miert-planens strategi er ikke helt acceptabel, da den begunstiger Nordeuropa på bekostning af Sydeuropa og Middelhavsområdet, som derimod frembyder store muligheder — og samtidig store udfordringer — for Europa med henblik på økonomisk, kulturel og social samhørighed med befolkninger og lande, med hvilke vi nu er kaldet til at indlede en ny stor dialog.

Hvis Italien derfor er Middelhavsområdets store bro mellem Nord og Syd og Øst og Vest, er det uforståeligt, at prioriteringerne nu ikke længere omfatter hverken Adriaterhavskorridoren eller korridoren langs Det Tyrrhenske Hav, hvis linjeføringer fastlagdes ud fra kriterierne om intermodalitet og interopera-bilitet. Tilbage er kun broen over Messinastrædet, som i territorial og logistisk henseende er et isoleret projekt, hvis ikke det er forbundet med nævnte korridorer.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående oplyse, om den agter i det mindste at sørge for, at Adriaterhavskorridoren atter medtages blandt de prioriterede projekter, der skal gennemføres inden 2020, bl.a. i betragtning af EU's udvidelse mod øst og behovet for at styrke infrastrukturerne i områder med forbindelsesledfunktion såsom netop regionerne langs Adriaterhavet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(7. november 2003)

Korridor VIII blev ikke fastlagt af Det Europæiske Råd på dets møde i Essen.

De paneuropæiske transportkorridorer blev fastlagt på de paneuropæiske transportministerkonferencer på Kreta i 1994 og i Helsinki i 1997. Disse korridorer, som krydser landene i Central- og Østeuropa og er forbundet med EU's net, har gjort det muligt at koordinere støtten fra de forskellige myndigheder, herunder fra Fællesskabet, som allerede har ydet støtte til de central- og østeuropæiske lande via PHARE- og ISPA-programmerne.

Van Miert-Gruppens mandat var at udvælge prioriterede projekter inden for det transeuropæiske transportnet (TEN-T). Denne gruppes rapport, som blot var vejledende, har hjulpet Kommissionen ved revisionen af TEN-T-retningslinjerne.

Da korridor VIII er beliggende uden for EU's territorium (med undtagelse af de to havnebyer Bari og Brindisi), var det ikke gruppens opgave at tage stilling til en eventuel medtagelse heraf på listen over højt prioriterede TEN-T-projekter. Ud fra den samme logik medtog Kommissionen heller ikke denne korridor i den nyligt vedtagne beslutning om revision af TEN-T-retningslinjerne (1).

(1) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1229/2003/EF af 26. juni 2003 om opstilling af et sæt retningslinjer for transeuropæiske net på energiområdet og ophævelse af beslutning nr. 1254/96/EF, EFT L 176 af 15.7.2003.