ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0875/03

af Giovanni Pittella (PSE) til Kommissionen

(20. marts 2003)

Om: Den nationale bjergfond

- I lov nr. 97 af 31. januar 1994 med nye regler for bjergområderne oprettedes der i henhold til artikel 2 en national bjergfond, og i stk. 5 i samme artikel fastsattes det, at kriterierne for fordelingen af fondens midler på regioner og provinser vedtages i form af en beslutning fra det tværministerielle udvalg for økonomisk planlægning (CIPE).

- I CIPE's beslutning af 2. august 2002 fastlagdes fordelingskriterier og procentkvoter for den nationale bjergfond.

- Under henvisning til økonomiministeriets dekret af 29. november 2002 nedskar statsrevisionen de disponible bevillinger, der var afsat til udgiftsposterne.

- Ved dekret af 12. december 2002 fra generaldirektøren for afdelingen for udviklings- og styringspolitik blev den nationale fond nedskåret og støtten til de selvstyrende regioner og provinser nedsat, samtidig med at de fordelingskvoter, der var fastlagt ved ovennævnte CIPE-beslutning, overholdtes.

- Dette dekret vil sandsynligvis tvinge regionerne til at revidere deres budgetter til ulempe for overførsler til bjergkommunerne, som er ugunstigt stillede og affolkningstruede områder.

Hvilke initiativer agter Europa-Kommissionen på den baggrund af tage, således at bjergkommunerne kan modtage de planlagte overførsler for 2002, som var internationalt bjergår, og ikke være nødt til at skære ned på serviceniveauet over for befolkningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(24. april 2003)

Den lov af 31. januar 1994, som det ærede medlem henviser til, er en italiensk lov. Kommissionen har derfor ikke kompetence til at påvirke iværksættelsen af den.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1442/03

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(24. april 2003)

Om: Ændring af batteridirektivet 91/157/EØF

En risikovurderingsrapport om cadmium (oxyd) i batterier er under udarbejdelse i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) 793/93(1) om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer.

Samtidig er Kommissionen ved at udarbejde en udvidet konsekvensanalyse for udvalgte politiske områder med henblik på ændringen af batteridirektivet 91/157/EØF(2).

Kan Kommissionen udtale sig om, hvornår resultaterne af risikovurderingsrapporten kan ventes at være officielt til rådighed?

Vil Kommissionen, idet resultaterne af risikovurderingen udgør en væsentlig faktor for den udvidede konsekvensanalyse ved ændringen af batteridirektivet, garantere, at resultaterne vil blive taget fuldt og helt i betragtning ved udarbejdelsen af den udvidede konsekvensanalyse?

Er der risikovurderingsrapporter til rådighed eller under udarbejdelse angående andre metaller i batterier som f.eks. bly, nikkel, kobolt og zink?

(1) EFT L 84 af 5.4.1993, s. 1.

(2) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 38.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(19. maj 2003)

Kommissionen venter nu, at resultaterne af den målrettede risikovurdering (Targeted Risk Assessment) af cadmium(oxid) brugt i batterier, der er foretaget af Belgien, bliver offentligt tilgængelige inden efteråret.

Hidtil har den belgiske referent for den målrettede risikovurdering af cadmium(oxid) brugt i batterier rundsendt en række rapportudkast. Kommissionen agter at tage de foreløbige resultater af disse rapportudkast i betragtning ved udarbejdelsen af den udvidede konsekvensanalyse (Extended Impact Assessment).

Andre generelle risikovurderinger af metaller er allerede foretaget eller i gang vedrørende særligt højt prioriterede stoffer, som er fastsat i henhold til artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 2003. Heri indgår der bl.a. nikkel (med Danmark som referent) og zink (med Nederlandene som referent). For blys vedkommende er der nu en frivillig risikovurdering i gang, som følger de samme vurderingsprocedurer, men uden en officiel referentmedlemsstat. En fuldstændig liste over de højt prioriterede stoffer, der skal gøres til genstand for risikovurderinger, samt et resumé af over de afsluttede risikovurderingsrapporter, findes på følgende netsted: http://ecb.jrc.it/existing-chemicals/.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1184/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. april 2003)

Om: Fællesskabsstøtte

Ledelsen i det multinationale selskab Fabolin Linhas, Cetins e Têxteis Lar, Lda. (Fabolin, Rustilinho e Nobrylinho), med hovedsæde i Vila Verde, Braga, Portugal, vil på ulovlig vis afskedige en række arbejdstagere, heriblandt fire gravide kvinder. Opmærksomheden henledes på, at virksomheden allerede har det triste ry, at den bruger ulovlig arbejdskraft og børnearbejdere.

Arbejdstagerne har imidlertid en formodning om, at virksomheden har modtaget fællesskabsstøtte til opførelse af nye bygninger og beskæftigelsesfremme, især i perioden 1990-1995.

Vil Kommissionen oplyse, om den har kendskab til en sådan fællesskabsstøtte til den pågældende virksomhed, og hvilke foranstaltninger den agter at iværksætte for at forsvare arbejdstagernes rettigheder?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnierpå skriftlige forespørgsler E-1184/03 og E-1185/03

(22. maj 2003)

Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, har virksomheden Fabolin modtaget støtte på 18 139 000 PTE fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) i 1989. Derimod er der ikke givet støtte til Decobook Lda. Det er op til medlemsstaten at træffe de nødvendige juridiske foranstaltninger til at geninddrive denne støtte, såfremt den ikke måtte være blevet brugt i overensstemmelse med de aftaler, der er indgået mellem medlemsstaten og virksomheden, da støttet blev tildelt.

Med hensyn til arbejdstagernes rettigheder er det ligeledes op til medlemsstaterne at sikre, at den gældende nationale lovgivning overholdes under hensyntagen til de relevante fællesskabsdirektiver.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1376/03

af Juan Izquierdo Collado (PSE) til Kommissionen

(7. april 2003)

Om: Acontobetalinger Forskningsprojekter under mål 1

Hvorledes fortolker Kommissionen artikel 32 i forordning (EF) nr. 1260/1999(1), og hvorledes er dens endelige holdning til acontobetalinger og bogføringen heraf sammenholdt med n+2-reglen i forbindelse med forskningsprojekter, som er samfinansieret under strukturfondene som led i det operationelle F & U-program under mål 1 i Spanien i årene 2000, 2001, 2002 og 2003?

(1) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(16. maj 2003)

Ifølge artikel 32, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene vedrører mellemliggende betalinger og betalinger af restbeløb allerede betalte udgifter, som skal svare til betalinger, der er afholdt af de endelige modtagere, og som er dokumenteret af kvitterede fakturaer eller regnskabsdokumenter med tilsvarende bevisværdi.

I Kommissionens forordning (EF) nr. 1685/2000 af 28. juli 2000 om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 for så vidt angår støtteberettigede udgifter i forbindelse med foranstaltninger medfinansieret af strukturfondene(1) præciseres begrebet faktisk betalte udgifter. For at gøre dette begreb endnu klarere tilsendte Kommissionen i september 2001 medlemsstaterne et fortolkningsnotat. Det fremhæves i dette notat, at betalinger af forskud fra endelige støttemodtagere ikke medtages i de udgifter, der opgives til Kommissionen.

For at forskuddene i visse tilfælde kan blive medtaget i de støtteberettigede udgifter, har Kommissionen forpligtet sig til at forelægge et forslag om ændring af forordning (EF) nr. 1685/2000. Da dette forslag blev forkastet af et flertal af medlemsstaterne, meddelte Kommissionen den 19. februar 2003 disse, at den ikke ville fremsætte andre forslag.

Som følge af de legitime forventninger, som diskussionen har kunnet give anledning til, betragtes de forskud, for hvilke medlemsstaterne inden den 19. februar 2003 har truffet en beslutning om at yde støtte, samt de forskud, for hvilke der er ydet støtte ved en indkaldelse af forslag, der blev afsluttet inden den 19. februar 2003, som berettigede til EF-medfinansiering.

Der vil blive taget hensyn til betalingsanmodninger svarende til de forskud, der således er dækket på basis af legitime forventninger, ved anvendelsen af N+2-reglen. I øvrigt gælder denne belysning af ordningen om, at forskud svarende til ordninger efter den 19. februar 2003 ikke er støtteberettigede, kun for forskud, der ikke er mobiliseret af den endelige modtager. Dette ændrer ikke ved støtteberettigelsen for betalingsanmodninger svarende til den endelige modtagers faktiske anvendelse af forskud. Hvad angår det operationelle program Investigación, Desarrollo e Innovación Objetivo 1 (2000-06), der blev godkendt ved Kommissionens beslutning af 26. februar 2001, er den første frist for eventuel anvendelse af N+2-reglen den 31. december 2003.

(1) EFT L 193 af 29.7.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0588/03

af Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) til Rådet

(28. februar 2003)

Om: Foreningsfrihed i Rumænien

Efter Kommissionens svar af 27. juni 2002 på skriftlig forespørgsel E-1377/02(1), hvori Kommissionen udtaler, at foreningsfriheden er omfattet af Københavnskriterierne, er der sket en ny udvikling i den pågældende sag i Rumænien. Appelretten i Bukarest har for kort tid siden stadfæstet afgørelsen om at nægte at anerkende det første regionale parti i Rumænien, Liga Transilvania-Banat. Appelretten har bl.a. erklæret, at regionalisme og subsidiaritet er principper, som strider imod den rumænske stats enhed og udelelighed.

Er forbuddet af et demokratisk politisk parti foreneligt med ånden i de kriterier for tiltrædelse, som blev fastlagt i København? Agter Rådet at bede de rumænske myndigheder om en forklaring?

(1) EFT C 28 E af 6.2.2003, s. 100.

Svar

(22. juli 2003)

Rådet minder det ærede parlamentsmedlem om, at i henhold til EU-traktatens artikel 49 kan enhver europæisk stat, som overholder principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, ansøge om at blive medlem af EU. Rådet lægger derfor den allerstørste vægt på, at kandidatlandene overholder de demokratiske principper, retsstatsprincippet og menneskerettighederne. Med hensyn til Rumænien noterer Rådet sig, at Kommissionens periodiske rapport for år 2000 om Rumæniens fremskridt i retning af tiltrædelse konkluderede, at Rumænien generelt set fortsat opfylder de politiske Københavnskriterier. I rapporten blev det mere specifikt konstateret, at den rumænske forfatning giver foreningsfrihed og forsamlingsfrihed. Begge disse rettigheder overholdes i praksis.

Rådet agter ikke at kommentere en bestemt afgørelse fra en rumænsk domstol, da afgørelsen i henhold til de foreliggende oplysninger kan appelleres yderligere til andre trin i det nationale retssystem og til relevante internationale fora, som f.eks. Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. Hvis det viser sig, at de ovennævnte grundlæggende principper er blevet overtrådt, vil Den Europæiske Union specielt i lyset af Københavnskriterierne for tiltrædelse rette de nødvendige henvendelser til de rumænske myndigheder, særligt inden for rammerne af de organer, der er oprettet ved Europaaftalen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0919/03

af Antonio Tajani (PPE-DE) og Gerardo Galeote Quecedo (PPE-DE) til Rådet

(24. marts 2003)

Om: De nederlandske myndigheders løsladelse af mullah Krekar

Har Rådet kendskab til, at de nederlandske myndigheder har løsladt mullah Krekar, leder af den internationale islamiske gruppe Ansar al-Islam?

Har Rådet kendskab til, at mullah Krekar, der blev arresteret i lufthavnen i Amsterdam efter at være blevet udvist af Iran, i øjeblikket befinder sig i Norge, hvor han har fået tilkendt asyl?

Har Rådet kendskab til, at den terrororganisation, der ledes af mullah Krekar, påstås at have produceret og afprøvet kemiske og biologiske våben, herunder ricin, et dødbringende toksisk stof, som der ikke findes nogen vaccine imod?

Hvilke initiativer agter Rådet at tage for at modsætte sig mullah Krekars aktiviteter og forhindre hans indrejse i Den Europæiske Union, så han ikke senere kan færdes uhindret i Unionen, således som det allerede var sket i årene forud for hans arrestation?

Hvilke initiativer agter Rådet at iværksætte over for Norge for at få dette land til at overvåge mullah Krekars og hans organisations aktiviteter, som tilsyneladende får tilslutning fra mange bin Laden-tilhængere, der er flygtet fra Afghanistan?

Svar

(22. juli 2003)

Rådet har ikke fået forelagt de af det ærede parlamentsmedlem rejste spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1298/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Rådet

(7. april 2003)

Om: Olivença (Portugal/Spanien) og Ponte da Ajuda

- Med Alcanizes-traktaten, som blev indgået i 1297 mellem Portugals konge, Diniz, og Kastiliens konge, Fernando IV, blev Olivença definitivt en del af Portugal. Denne situation bestod også efter, at personalunionen mellem Portugal og Spanien (1580-1640) var ophørt. Den 20. maj 1801 besatte de spanske

tropper Olivença. Den 6. juni samme år blev Portugal ved Badajoz-traktaten under trussel om en fransk invasion tvunget til at afstå Olivença til Spanien. Spanien overtrådte traktaten, da det invaderede Portugal i 1807, hvad der resulterede i traktatens ophævelse. Med Paris-traktaten af 30. maj 1814 blev Badajoz-traktaten af 1801 erklæret ugyldig. Med artikel 105 i slutakten fra Wienerkongressen (den 9. juni 1815) anerkendes de portugisiske rettigheder. Den 7. maj 1817 undertegnede Spanien Wienertraktaten, hvormed det anerkendte de retmæssige krav, som var blevet fremsat af Hans Kongelige Højhed, den regerende fyrste af Portugal og Brasilien, på byen Olivença og de øvrige områder, som blev afstået til Spanien ved Badajoz-traktaten af 1801, ligesom Spanien forpligtede sig til at gøre alt, hvad der er muligt, for at de nævnte områder (så hurtigt som muligt) blev givet tilbage til Portugal.

- Også i dag forløber grænsen mellem Portugal og Spanien fra Caia-flodens til Cuncos-flodens munding på grund af spørgsmålet om Olivença.

- For at tage detaljerne med: I 1709 under Den Spanske Arvefølgekrig blev broen i Olivença eller Nossa Senhora da Ajuda-broen (Ponte da Ajuda), ødelagt af Spanske tropper.

- Den 11. marts 2003 indledtes der på spansk initiativ planeringsarbejder med henblik på genopførelse af broen på Guadianas venstre bred, som er portugisisk territorium, der de facto administreres af Spanien. Dette foranledigede den portugisiske udenrigsminister til at afsende en note til sin spanske kollega. Senest har de spanske anlægsarbejder også fundet sted på Guadianas højre bred (Elvas kommune), som på de jure og de facto er portugisisk område.

Rådet bedes derfor besvare følgende spørgsmål:

- Har Rådet taget stilling til spørgsmålet om Olivença?

- Hvis dette ikke er tilfældet, hvordan stiller det sig så til spørgsmålet ud fra en juridisk synsvinkel?

- Hvilke ligheder er der med Gibraltar-spørgsmålet, som til stadighed rejses af Spanien?

- Vil Rådet tage initiativ til at finde frem til en løsning på problemet?

- Hvordan betegner Rådet en medlemsstat, der undlader at overholde de folkeretlige forpligtelser over for en anden medlemsstat, som den gentagne gange har påtaget sig?

- Kan Rådet med hensyn til Ponte da Ajuda gribe ind for at sikre, at Spanien indstiller sine aktiviteter?

Svar

(22. juli 2003)

Rådet kan oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at det aldrig har taget dette spørgsmål op, da det ikke falder ind under dets beføjelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2295/03 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen. EU-støttede projekter.



EU-Tidende nr. 280 E af 21/11/2003 s. 0188 - 0188



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2295/03 af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen (11. juli 2003) Om: EU-støttede projekter Vil Kommissionen udarbejde en fortegnelse over de projekter, som der er bevilget EU-støtte til (inklusive eventuelle BEI-lån) og som der blev udbetalt støtte til i løbet af det foregående regnskabsår i Hampshire/Kent/Surrey/West Sussex/East Sussex/Isle of Wight/ Oxfordshire/Berkshire/Buckinghamshire? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (15. juli 2003) Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0232/03

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(4. februar 2003)

Om: Direktiv om udrangerede køretøjer

Er Kommissionen bekendt med de problemer, som medlemsstaterne har med at bortskaffe det stadigt stigende antal biler, der kasseres som følge af direktivet om udrangerede køretøjer? Hvilke foranstaltninger har Kommissionen iværksat for at mindske den finansielle og praktiske byrde vedrørende bortskaffelse af disse køretøjer, som tynger ganske almindelige landmænd som følge af omtalte lovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. marts 2003)

Der er ingen grund til at antage, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF af 18. september 2000 om udrangerede køretøjer(1) skulle være ansvarligt for det øgede antal biler, der kasseres. Tværtimod rummer dette direktiv en række bestemmelser, som specifikt sigter mod at bekæmpe den ulovlige kassering af udrangerede køretøjer. Direktivet specificerer, at med virkning fra 21. april 2002 kan køretøjer kun afmeldes efter forelæggelse af en skrotningsattest udstedt af anerkendte behandlingsvirksomheder. Desuden fandtes problemet med kasserede biler allerede inden dette direktivs ikrafttræden. F.eks. skønnes det i det britiske ministerium for handel og industri, at omkring 350 000 bilvrag blev efterladt i Det Forenede Kongerige i 2000.

I direktivet om udrangerede køretøjer kræves det udtrykkeligt af medlemsstaterne, at disse etablerer ordninger for indsamling og behandling af udrangerede køretøjer. Direktivet fastslår princippet om, at den sidste ejer skal kunne skille sig af med et udrangeret motorkøretøj uden omkostninger, og at producenterne skal dække alle eller en betydelig del af omkostningerne i forbindelse med gennemførelsen af denne foranstaltning. Dette gælder fra den 1. juli 2002 for køretøjer, som er markedsført efter denne dato. For køretøjer, som er markedsført før denne dato, skal producenterne dække disse omkostninger fra den 1. januar 2007. I direktivet er det ikke nærmere specificeret, hvordan dette problem skal løses indtil den 31. december 2006.

Det er derfor de enkelte medlemsstaters ansvar at indføre den mest hensigtsmæssige ordning for finansiering af indsamlingen af udrangerede køretøjer i den mellemliggende periode, herunder foranstaltninger, der sikrer, at landbrugerne ikke berøres negativt heraf.

Lovgivning om gratis tilbagetagelsesordninger for udrangerede køretøjer findes f.eks. allerede i Tyskland, Nederlandene, Østrig og Sverige.

(1) EFT L 269 af 21.10.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0358/03 af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Rådet. Irak.



EU-Tidende nr. 280 E af 21/11/2003 s. 0051 - 0051



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0358/03 af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Rådet (12. februar 2003) Om: Irak Blev formandskabet, den højtstående repræsentant og alle EU- og kandidatlandes premierministre konsulteret eller endog blot informeret inden offentliggørelsen den 30. januar af det brev, hvori otte europæiske ledere opfordrer Europa til at slutte op bag USA mod Irak? Hvis ikke, hvorfor ikke? Svar (21. juli 2003) Rådet henviser det ærede parlamentsmedlem til den erklæring vedrørende dette emne, som formandskabet fremsatte på Rådets vegne under mødeperioden i marts 2003 i Strasbourg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1096/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(31. marts 2003)

Om: Massa Kommunes udnyttelse af midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Massa Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til civilbeskyttelse af personer og materielle goder, både til forebyggende aktioner og til bedre imødegåelse af eventuelle naturkatastrofer eller endog de såkaldte teknologiske og industrielle katastrofer. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Massa Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse?

2. om Massa Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-0829/03, E-0889/03, E-1091/03,E-1092/03, E-1093/03, E-1094/03, E-1095/03, E-1096/03, E-1097/03,E-1098/03, E-1099/03, E-1100/03, E-1101/03, E-1102/03 og E-1103/03

(22. april 2003)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at der inden for de sidste to år ikke har været tale om, at kommunerne Frosinone, Fiumincino, Ancona, Carrara, Livorno, Firenze, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena og Terni har indgivet noget projekt inden for rammerne af Fællesskabets handlingsprogram for civilbeskyttelse i henhold til Rådets beslutning 1999/847/EF af 9. december 1999(1) og som følge heraf heller ikke har modtaget nogen finansiel støtte hertil.

Sigtet med handlingsprogrammet er at støtte og supplere medlemsstaternes aktiviteter på nationalt, regionalt og lokalt plan for at beskytte personer, ejendom og miljø i tilfælde af naturkatastrofer og teknologiske katastrofer. Programmet, hvortil der er bevilget et årsbudget på 1,5 mio. EUR (budgetkonto B4-308), muliggør finansiering af aktioner i form af forebyggelse, beredskab, intervention, omgående bistand samt analyse af de sociale og økonomiske virkninger af katastroferne. Kun aktioner, som vedrører samtlige medlemsstater eller et betydeligt antal af disse, er støtteberettigede. De støtteberettigetde aktioner skal være i overensstemmelse med de prioriteter, der årligt fastsættes af Kommissionen med bistand fra et forvaltningsudvalg.

Kommissionen skal ligeledes henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at internetstedet http://www.europa.eu.int/comm/environment/civil/ indeholder en række eksempler på projekter, der er udviklet inden for rammerne af Fællesskabets handlingsprogram for civilbeskyttelse.

(1) EFT L 327 af 21.12.1999.