SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3730/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: Foranstaltninger mod import af amerikanske levnedsmidler, som uden angivelse af sammensætning eller oprindelse indeholder genetisk ændrede bestanddele

1. Har Kommissionen kendskab til, at det nederlandske varetilsyn (Keuringsdienst van Waren), der nu er en del af den nye fødevare- og produktmyndighed (Voedsel- en Waren Autoriteit VWA), finder det arbejdskrævende at undersøge om importerede levnedsmidler indeholder genetisk ændrede bestanddele, og i hvor store mængder disse bestanddele indgår heri, først og fremmest fordi de amerikanske bestemmelser ikke skelner mellem naturlige levnedsmidler og gentekniske levnedsmidler, fordi ¾ af de amerikanske levnedsmidler indeholder gentekniske bestanddele, og fordi der ikke findes pålidelige informationer om genetisk materiale i Amerika?

2. Har Kommissionen kendskab til, om de organisationer, som i andre medlemsstater er ansvarlige for tilsyn med fødevaresikkerheden, ligeledes kan konstatere, at kontrollen ved import tager for lang tid?

3. Hvad agter Kommissionen at gøre for at overbevise institutioner, som f.eks. VWA, om, at tilsyn med gentekniske fødevarer helt absolut er mulig uden problemer på grundlag af videnskabelige undersøgelser eller systematisk dokumentation?

4. Betyder manglen på amerikanske bestemmelser om beskyttelse af forbrugere, som ikke ønsker gentekniske produkter, at der skal gennemføres større kontrol inden for EU, end det er nødvendigt, hvis amerikanerne samarbejdede, idet det er uansvarligt at gå ud fra, at alle eksporterende virksomheder uden for Europa handler i god tro og samarbejder frivilligt?

5. Tager Kommissionen i handelsdrøftelserne med USA hensyn til, at der ved import af amerikanske levnedsmidler til EU-landene i fremtiden er risiko for, at fødevarerne som følge af manglende forudgående information om sammensætningen vil kræve omfattende og dermed dyre kontroller fra myndighedernes side, og at betalingen af unødvendige omkostninger pålægges den, der forårsager disse, selv i tilfælde af en godkendt import?

6. Opstår sådanne problemer kun i forbindelse med de to godkendte sorter majs og sojabønner, som allerede i 1998 på grundlag af direktiv 90/220/EØF(1) blev tilladt på EU's marked som levnedsmidler eller foder, eller også ved fremtidige importer, hvor forordning (EF) 1139/98(2), 49/2000(3) og 50/2000(4) eller de fremtidige forordninger (KOM(2001) 425(5) og KOM(2001) 182(6) finder anvendelse?

7. Finder Kommissionen det på grundlag af det i punkt 1, 4 og 5 nævnte og ud over de eksisterende bestemmelser og det nye direktiv 2001/18/EF(7) nødvendigt med yderligere supplerende foranstaltninger, således at man i nær fremtid kan nå frem til en korrekt og fuldstændig vurdering af tilstedeværelsen af gentekniske bestanddele i fødevarer og til tilstrækkelige oplysninger herom?

Kilde: Det nederlandske dagblad Trouw af 4. december 2002.

(1) EFT L 117 af 8.5.1990, s. 15.

(2) EFT L 159 af 3.6.1998, s. 4.

(3) EFT L 6 af 11.1.2000. s. 13.

(4) EFT L 6 af 11.1.2000, s. 15.

(5) EFT C 304 E af 30.10.2001, s. 221.

(6) EFT C 304 E af 30.10.2001, s. 327.

(7) EFT L 106 af 17.4.2001, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(10. februar 2003)

Medlemsstaterne har ansvaret for kontrol og inspektion af fødevarer, herunder genetisk modificerede fødevarer. Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor foretager besøg i medlemsstaterne med henblik på at evaluere officielle kontrolordninger for fødevarer, som består af eller er fremstillet af genetisk modificerede organismer. Rapporterne fra disse besøg offentliggøres på internettet på følgende adresse: http://europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/fnaoi/reports/genetic_mod_nov_food/index_en.html.

I 2001 foreslog Kommissionen en henstilling vedrørende et koordineret kontrolprogram, som blandt andet fokuserer på genetisk modificerede fødevarer. Forslaget fik medlemsstaternes enstemmige støtte på mødet i Den Stående Levnedsmiddelkomité den 17.-18. december 2001 og er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(1).

Man fastsætter ikke antallet af stikprøver og/eller inspektioner i det koordinerede kontrolprogram, men anbefaler, at medlemsstaterne bør sikre, at antallet heraf er tilstrækkeligt til at give et overblik over emnet i hver enkelt medlemsstat. I henhold til henstillingen skal medlemsstaterne forelægge Kommissionen oplysninger om resultaterne af inspektionerne og kontrollen senest den 1. maj 2003. Resultaterne kan tilvejebringe oplysninger og erfaring, hvorpå man kan basere fremtidige kontrolaktiviteter.

Virksomheder, som indfører fødevarer i Fællesskabet, har ansvaret for at sikre, at produkterne lever op til kravene i den fællesskabslovgivning, som finder anvendelse, herunder forordning (EF) nr. 258/97(2), forordning (EF) nr. 1139/98(3), forordning (EF) nr. 49/2000(4) og forordning (EF) nr. 50/2000(5) samt de forordninger, som skal vedtages i fremtiden på grundlag af Kommissionens forslag.

Medlemsstaternes myndigheder kan anvende sanktioner over for fødevarer, som enten er fremstillet inden for Fællesskabet eller indført i Fællesskabet, og som ikke lever op til fællesskabslovgivningen. Det ville dog ikke være muligt at forbyde markedsføring af et produkt på det europæiske marked, fordi det skal kontrolleres, om det lever op til fællesskabslovgivningen.

Kommissionens forslag om sporbarhed og mærkning af genetisk modificerede organismer og sporbarhed af fødevarer og foder fremstillet af genetisk modificerede organismer indeholder bestemmelser om, at Kommissionen skal udvikle retningslinjer for analyse og prøveudtagning for at muliggøre en koordineret tilgang til inspektion og kontrolforanstaltninger i Fællesskabet med henblik på at sikre overensstemmelse med forordningen.

Når den sluttelig vedtages af Rådet og Parlamentet vil forordningen om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer erstatte forordning (EF) nr. 258/97, forordning (EF) nr. 1139/98, forordning (EF) nr. 49/2000 og forordning (EF) nr. 50/2000. Forslaget til en forordning om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer indeholder bestemmelser om, at ansøgerne skal tilvejebringe en metode til påvisning af produktet, som skal fremsendes til EF-referencelaboratoriet med henblik på validering, før der udstedes tilladelse.

Det Fælles Forskningscenter, som Kommissionen har foreslået som det fremtidige EF-referencelaboratorium, har allerede oprettet et netværk af laboratorier i medlemsstaterne, som beskæftiger sig med genetisk modificerede organismer, og som har som sin vigtigste opgave at udvikle validerede påvisningsmetoder og at drøfte tekniske forhold vedrørende prøveudtagning, bestemmelse og kvantificering af genetisk modificeret materiale.

Alle disse initiativer vil yderligere lette den kontrol med og inspektion af genetisk modificerede fødevarer, som gennemføres af medlemsstaterne.

Dialogen med tredjelande, herunder USA, vedrørende genetisk modificerede fødevarer finder sted i forskellige fora på forskellige niveauer. Standarder, retningslinjer og anbefalinger vedrørende lovgivning om genetisk modificerede fødevarer, herunder mærkning af sådanne produkter, drøftes inden for rammerne af Codex Alimentarius, navnlig i fødevaremærkningsudvalget og taskforcen for fødevarer fremstillet på grundlag af moderne bioteknologi. I den sammenhæng samt i andre fora fremmer og beskytter Kommissionen den lovgivningsmæssige tilgang, som er vedtaget i Fællesskabet.

USA samt andre tredjelande har fået tilstrækkelige oplysninger om vores fremtidige lovgivning. Kommissionens forslag om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer er blevet meddelt udvalget om sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger og udvalget om tekniske handelshindringer under Verdenshandelsorganisationen (WTO). En række lande, herunder USA, har fremsat kommentarer, som Kommissionen har svaret på. Kommissionens svar findes på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/food/fs/gmo/gmo_ongoinit_en.html.

(1) Kommissionens henstilling af 25. januar 2002 om et koordineret program for offentlig levnedsmiddelkontrol i 2002, EFT L 26 af 30.1.2002.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 258/97 af 27. januar 1997 om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser, EFT L 43 af 14.2.1997.

(3) Rådets forordning (EF) nr. 1139/98 af 26. maj 1998 om obligatorisk anførelse af andre end de i direktiv 79/112/EØF foreskrevne oplysninger på mærkningen af visse levnedsmidler, der er fremstillet på grundlag af genetisk modificerede organismer.

(4) Kommissionens forordning (EF) nr. 49/2000 af 10. januar 2000 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1139/98 om obligatorisk anførelse af andre end de i direktiv 79/112/EØF foreskrevne oplysninger på mærkningen af visse levnedsmidler, der er fremstillet på grundlag af genetisk modificerede organismer.

(5) Kommissionens forordning (EF) nr. 50/2000 af 10. januar 2000 om mærkning af levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, som indeholder tilsætningsstoffer og aromaer, der er genetisk modificeret eller fremstillet på basis af genetisk modificerede organismer.