ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2871/01

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(17. oktober 2001)

Om: EU's deltagelse i opførelsen af en messehal i Málaga

De mest pessimistiske forudsigelser om EUs økonomiske bidrag til opførelsen af messe- og udstillingshallen i Málaga (Spanien) er gået i opfyldelse.

EU har afslået den ansøgning på 2 500 millioner pesetas, som Málagas byråd indgav, som støtte til det store projekt, via fællesskabsprogrammet Interreg III Spanien-Marokko.

Da byggeriet er af afgørende betydning for udviklingen af EUs kontakt med det nordlige Afrika, især Marokko, hvilke andre muligheder vil Kommissionen foreslå Málagas myndigheder at undersøge med henblik på at opnå den ovennævnte finansiering til et byggeri, der ville åbne Afrikas døre til alle lande i Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(28. november 2001)

I overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om generelle bestemmelser for strukturfondene(1) er det det tilsynsudvalget for programmet, som bl.a. består af repræsentanter for de nationale og regionale myndigheder, der er ansvarligt for udvælgelsen af de enkelte projekter.

Det projekt, det ærede medlem omtaler, synes ikke at være i overensstemmelse med den form for infrastrukturer, der kan komme på tale til støtte fra fællesskabsinitiativprogrammet Interreg III. Det figurerer ikke på den vejledende liste over prioriterede områder og støtteberettigede foranstaltninger i medfør at dette initiativ(2), og det er ikke af utvetydig grænseoverskridende karakter.

Efter Kommissionens opfattelse kunne denne form for projekt eventuelt komme på tale til støtte fra det operationelle program for mål 1 for Andalusien, hvortil der er afsat støtte til strukturfondene på 7 840,4 mio. EUR for programmeringsperioden 2000-2006, hvoraf 6 152,7 mio. EUR til Den Europæiske Fond for Regionaludvikling.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.

(2) Bilag 2 i meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne af 28. april 2000 om retningslinjerne for et fællesskabsinitiativ vedrørende transeuropæisk samarbejde, der skal fremme en harmonisk og afbalanceret udvikling inden for det europæiske territorium Interreg III, EFT C 143 af 23.5.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2993/01 af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen. Arrestation af 119 terrortrænere i Somalia.



EF-Tidende nr. 160 E af 04/07/2002 s. 0053 - 0053



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2993/01 af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen (29. oktober 2001) Om: Arrestation af 119 terrortrænere i Somalia For to dage side blev 119 personer tilhørende den fundamentalistiske organisation Al Ittihad arresteret i Somalia. Af de igangværende forhør fremgår det, at gruppen var på vej til grænsen til Somaliland, hvor den skulle oprette en træningslejr for terrorister (den pågældende gruppe skulle være nært beslægtet med Osama bin Ladens mere kendte al-Qaeda). Kan Kommissionen på baggrund af faren for en udvidelse af den igangværende konflikt i Afghanistan til andre lande, som ifølge det amerikanske efterretningsvæsen støtter islamiske terrororganisationer, oplyse, om den har kendskab til ovenstående? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson (11. januar 2002) Kommissionen er klar over, at organisationen Al Itthiad al Islamya opererer i det sydlige Somalia. Kommissionen er blevet informeret om, at den siges at være en terroristorganisation med forbindelser til Al Qaeda, og ifølge vedvarende rygter skal nogle af dens elementer for nogen tid siden havde besluttet at flytte til Puntland. Kommissionen har imidlertid ingen bekræftelse af de detaljerede oplysninger, som det ærede medlem er fremkommet med, hvad angår arrestationen af 119 personer med tilknytning til Al Ittiadh.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2690/01

af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen

(3. oktober 2001)

Om: Støtte forvaltet af Samarbejdskontoret Europe-Aid

Kan Kommissionen opstille en liste over de projekter, som de italienske regioner Liguria, Lombardia, Piemonte og Valle d'Aosta i løbet af 2000-2001 har fremlagt i forbindelse med støtte forvaltet af Samarbejdskontoret Europe-Aid, og over de projekter, der efterfølgende er blevet godkendt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(31. januar 2002)

Hvad angår budgetposterne for decentraliseret samarbejde B.7.6430/B.7.6002 er der taget kontakt med flere regioner i Norditalien. De ansøgninger, der er modtaget fra de italienske regioner i 2000 og 2001, både de, som er godkendt, og de, som ikke er godkendt til finansiering, er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

For budgetposten Samfinansiering ikke-statslige organisationer B.7.6000 er der ikke modtaget nogen skriftlig ansøgning fra de italienske regioner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2647/01

af Charles Tannock (PPE-DE) til Rådet

(3. oktober 2001)

Om: Den anormale situation for tredjelandsstatsborgere med ret til at stemme ved valg i Det Forenede Kongerige

Har Rådet kendskab til, at tredjelandsstatsborgere fra Commonwealth-landene, der af historiske grunde har fået tilladelse til at stemme ved alle valg i Det Forenede Kongerige (herunder også EU-valg) undertiden

underlægges visumpligt, når de besøger andre medlemsstater (f.eks. indiske statsborgere bosiddende i Det Forenede Kongerige, der ønsker at rejse til Frankrig for at møde deres europa-parlamentsmedlemmer)? Hvis det er tilfældet, og hvis Rådet mener, at det er rimeligt at tredjelandsstatsborgere stemmer ved EU-valg, er det så ikke dets opfattelse, at der her er tale om en anomali, der bør bringes i orden?

Svar

(1. marts 2002)

For så vidt angår stemmeret vil Rådet gerne henlede det ærede medlems opmærksomhed på akten om almindelige direkte valg af repræsentanterne i Europa-Parlamentet knyttet til Rådets afgørelse af 20. september 1976. Artikel 7 i akten af 1976 indeholder følgende bestemmelse: indtil en ensartet valgprocedure er trådt i kraft og med forbehold af de øvrige forskrifter i denne akt er valgproceduren undergivet hver medlemsstats nationale forskrifter.

Med hensyn til tredjelandsstatsborgere forhinder fællesskabsretten ikke en medlemsstat i at beslutte at give sådanne statsborgere med bopæl i den pågældende medlemsstat stemmeret. Det tilkommer ikke Rådet at tage stilling til bestemmelser, der henhører under medlemsstaternes kompetence.

Med hensyn til visumsituationen skal Rådet minde det ærede medlem om den retlige situation i henhold til traktaten. Udarbejdelsen af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum, når de passerer en medlemsstats grænse, og en liste over de lande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav, er hjemlet i artikel 62, stk. 2, litra b), nr. i), i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Denne liste findes i forordning 539/2001, som Rådet vedtog i marts i år. Indien er et af de lande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum, når de passerer grænserne til de medlemsstater, der er omfattet af forordning 539/2001.

I henhold til protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands holdning, der er knyttet til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager de to medlemsstater ikke i Rådets vedtagelse af foranstaltninger, der hører ind under afsnit IV i EF-traktaten, medmindre de inden tre måneder efter, at et forslag er blevet forelagt for Rådet, meddeler, at de ønsker at deltage i vedtagelsen af sådanne foreslåede foranstaltninger. For så vidt angår forordning 539/2001 havde Det Forenede Kongerige (ligesom Irland) ikke givet meddelelse om, at det ønskede at deltage i vedtagelsen af forordningen. Derfor skal indiske statsborgere og statsborgere fra nogle andre Commonwealth-lande være i besiddelse af visum ved indrejse på Schengen-staternes område, mens Det Forenede Kongerige og Irland selv kan fastlægge deres egen visumordning for sådanne personer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3116/01

af Giovanni Pittella (PSE) til Kommissionen

(13. november 2001)

Om: Miljøsituationen i Marianna di Pietrabianca (Catanzaro), Italien

Der er begrundet formodning om, at mange hundrede jernbanesveller er gravet ned i jorden i området Marianna di Pietrabianca (CZ, Italien) højst 30 meter fra kysten. Disse jernbanesveller er tilsyneladende blevet leveret af firmaet Mollo med henblik på byggearbejde i forbindelse med opførelse af en badeanstalt. Miljøministeriet klassificerer jernbanesveller som særligt affald. I åbenlys modstrid med lovforordningen af 26. marts 1970 fra ministeriet for offentlige anliggender og handelsflåden (erklæring om, at kyststrækningen ved Bonifati er af betydelig offentlig interesse) er der I årenes løb på klippekysten ved S. Maria blevet opført badeanlæg med fastcementerede lysthuse og andre forskellige byggerier i cement. I vinteren 2000 styrtede en betydelig del af klipperne i havet. I modstrid med statens love er en lang række adgangsveje til havet på hele kyststrækningen ved Bonifati permanent lukket for fodgængere.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at afhjælpe denne situation og afskaffe tilsyneladende ulovlige forbud?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(7. januar 2002)

Kommissionens beføjelser er begrænset til, hvad den har fået overdraget ved EF-traktaten, herunder navnlig ansvaret for at sikre, at fællesskabslovgivningen anvendes korrekt i alle medlemsstater. I EF-traktatens artikel 211 (tidl. artikel 155) hedder det: For at sikre Fællesmarkedets funktion og udvikling skal Kommissionen drage omsorg for gennemførelsen af de i denne traktat indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, der med hjemmel i denne træffes af institutionerne.

I EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169) hedder det endvidere: Finder Kommissionen, at en medlemsstat ikke har overholdt en forpligtelse, der påhviler den i henhold til denne traktat, fremsætter den en begrundet udtalelse herom efter at have givet den pågældende stat lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger. Retter den pågældende stat sig ikke efter den fremsatte udtalelse inden for den frist, der er fastsat af Kommissionen, kan denne indbringe sagen for Domstolen.

De informationer, det ærede medlem har fremsendt, giver ikke noget grundlag for at antage, at der skulle være tale om en overtrædelse af Fællesskabets direktiver. Hvis det ærede medlem imidlertid kan fremskaffe yderligere oplysninger, som kan gøre det muligt for Kommissionen at vurdere spørgsmålene i relation til den gældende fællesskabslovgivning på miljøområdet, vil Kommissionen i givet fald kunne iværksætte en undersøgelse af sagen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2272/01

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Rådet

(3. august 2001)

Om: Fælles holdning vedrørende Cuba

Siden 1996 har Rådet ikke revideret den fælles holdning vedrørende Cuba. Forbindelserne mellem Unionen og Cuba er meget forandrede, og den fælles holdning afspejler således ikke de virkelige forhold.

Det er først og fremmest i Unionens interesse at revidere den fælles holdning vedrørende Cuba allersenest inden årets udgang.

1. Hvad agter Rådet at gøre i denne forbindelse?

2. Er spørgsmålet allerede blevet sat på dagsordenen?

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler E-2272/01 og P-2505/01

(17. december 2001)

1. Rådet har som fastsat i EU's fælles holdning vedrørende Cuba siden godkendelsen heraf hver sjette måned set på situationen i landet for at vurdere, om det vil være hensigtsmæssigt at ændre den fælles holdning.

2. I forbindelse med niende vurdering den 25. juni 2001 bemærkede Rådet, at der siden sidste vurdering ikke havde været væsentlige tegn på ændringer i den cubanske regerings politik i retning af virkeliggørelse af målene i den fælles holdning. I øvrigt noterede Rådet sig, at den fælles holdning fortsat udgør grundlaget for Den Europæiske Unions politik over for Cuba.

3. Rådet gentog, at Den Europæiske Unions mål i forhold til Cuba fortsat er at tilskynde til en fredelig overgang til et pluralistisk demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder.

4. I lyset af niende vurdering mente Rådet, at øget tilstedeværelse af EU-aktører i Cuba vil bevirke, at den fælles holdning kan gennemføres mere effektivt, da der herved vil blive mulighed for at føre en vedvarende dialog, udveksle erfaringer og drage en lære med henblik på fremtiden. Rådet opfordrede derfor Europa-Kommissionen til at udvide sine bestræbelser på at samarbejde med især civile og ikke-statslige organisationer i Cuba.

5. Rådet understregede også, at det er vigtigt, at EU og de cubanske myndigheder indleder en konstruktiv og åben dialog om alle emner af fælles interesse og tilkendegav, at Den Europæiske Union er rede til at genoptage en sådan dialog.

6. Det var med henblik herpå, at en undersøgelsesdelegation fra EU-trojkaen under ledelse af den belgiske vicepremierminister og udenrigsminister Louis Michel den 23. og 24. august 2001 tog til Havana efter indbydelse fra de cubanske myndigheder. Delegationen havde samtaler med den cubanske udenrigsminister Pérez Roque og næstformanden for ministerrådet og minister for økonomi og planlægning hr. Rodríguez. Delegationen mødtes også med repræsentanterne for de cubanske dissidenter, som forelagde EU deres analyse af situationen i Cuba.

7. Trojkaen havde en drøftelse med de cubanske myndigheder om EU's fælles holdning vedrørende Cuba. De to parter var enige om, at det er nødvendigt snarest muligt og uden forhåndsbetingelser at genoprette en dialog vedrørende alle spørgsmål af fælles interesse, herunder menneskerettigheder.

8. Under alle omstændigheder kan Rådet meddele det ærede parlamentsmedlem, at forbindelserne mellem EU og Cuba snart skal drøftes i Rådet inden for rammerne af den halvårlige revurdering af den fælles holdning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2560/01

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(20. september 2001)

Om: Mangelfuld elektricitetsforsyning i Spanien regulering af markedet og konsekvenser for forbrugerne

Til trods for den spanske regerings triumferende erklæringer om liberaliseringen af elektricitetsmarkedet har denne liberalisering vist sig at være mangelfuld i en sådan grad, at der i øjeblikket fortsat findes monopoler på transport- og distributionsområdet.

Denne mangelfuldhed har for nyligt givet sig udslag i strømafbrydelser, hvor forbrugerne har måttet sidde i mørke i timevis i store områder af Spanien, navnlig i den autonome region Valencia.

Desuden har den befuldmægtigede administrator for Iberdrola for nyligt erklæret, at hvis de ikke forhøjer priserne, vil der komme flere strømafbrydelser.

Ifølge artikel 82, litra b), i traktaten er begrænsning af produktion, afsætning eller teknisk udvikling til skade for forbrugerne en af formerne for misbrug af dominerende stilling. Mener Kommissionen, at der er tegn på misbrug i den spanske elektricitetssektor, eller at de eksisterende mangler blot skyldes dårlig regulering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(9. november 2001)

Åbningen af markedet har ikke i betydelig grad ændret situationen, som den var inden Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet(1), for så vidt angår elforsynings- og eldistibutionssektoren i EU.

Strømafbrydelser vedrører det generelle problem med forsyningssikkerheden, der indgår som en del af forsyningspligten. Kommissionen mener, at selv efter eldirektivets ikrafttræden forekommer de nationale administrationers forskrifter at være den bedste måde, hvorpå der på nuværende tidspunkt kan skabes forsyningssikkerhed. Kommissionen er dog lydhør over for denne type problemer, og den har i sit nye forslag om gennemførelsen af det indre marked for el og gas(2) medtaget en række supplerende bestemmelser, der har til formål yderligere at forbedre forsyningssikkerheden.

Kommissionen råder på nuværende tidspunkt ikke over elementer, der sætter den i stand til afgøre, om strømafbrydelser i visse spanske regioner skyldes misbrug hos en eller flere aktører på det spanske elmarked.

(1) EFT L 27 af 30.1.1997.

(2) EFT C 240 E af 28.8.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2755/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Frihandelen med verdens 48 fattigste lande

I marts 2001 blev der truffet afgørelse om frihandel med overgangsperioder mellem EU-landene og verdens 48 fattigste lande.

Har EU mulighed for at omgøre denne beslutning, eller ligger den 100 % fast? Hvis der er mulighed for omgørelse, kan Kommissionen da redegøre for vilkårene i denne forbindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(14. november 2001)

Den 26. februar 2001 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 416/2001 af 28. februar 2001 om ændring af forordning (EF) nr. 2820/98 om anvendelse af et flerårigt arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1. juli 1999 til 31. december 2001 med henblik på at udvide toldfritagelsen til også at omfatte varer med oprindelse i de mindst udviklede lande, uden mængdebegrænsning(1) ofte benævnt alt undtagen våben-forordningen. Denne forordning indrømmer toldfritagelse for import fra de mindst udviklede lande (de 48 fattigste lande) af alle varer, undtagen våben og ammunition, uden nogen mængdebegrænsning. For import af bananer, ris og sukker skal tolden dog ophæves gradvis, således at der vil være opnået fuld liberalisering i 2009.

Alt undtagen våben-forordningen ændrede forordning (EF) nr. 2820/98 af 21. december 1998 om anvendelse af et flerårigt arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1. juli 1999 til 31. december 2001(2).

Alt undtagen våben-forordningen indgår i den generelle præferenceordning som et selvstændigt handelspolitisk instrument, der indfører udviklingsorienterede toldpræferencer. Det er en ensidig indrømmelse fra Fællesskabets side til verdens fattigste lande, som skal forbedre handelsmulighederne for disse mindst udviklede lande og lette deres integration i verdenshandelen.

Alt undtagen våben-forordningen indleder en liberaliseringsproces, der vil være gennemført i 2009. Den fastlægger også, at de særlige ordninger for de mindst udviklede lande ikke skal være genstand for den regelmæssigt tilbagevendende revision af Fællesskabets generelle præferenceordning. Udløbsdatoen for Fællesskabets nuværende præferenceordning (den 31. december 2001) gælder derfor ikke for bestemmelserne i alt undtagen våben-forordningen.

(1) EFT L 60 af 1.3.2001.

(2) EFT L 357 af 30.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2640/01

af Anna Karamanou (PSE) til Rådet

(3. oktober 2001)

Om: De islamistiske talibaners arrestation af otte udlændinge i Afghanistan

Siden den 5. august har styrker tilhørende det fanatiske islamistiske talibanstyre holdt otte udlændinge fængslet (4 tyskere, 2 australiere og 2 amerikanere) og 16 afghanere. De er medlemmer af ngo'en Shelter Now International og anklages for at have forsøgt at omvende muslimer til kristendommen, samtidig med at hundredevis af medlemmer af internationale humanitære organisationer arbejder for at hjælpe mange tusinde civile afghanere med at overleve borgerkrigen. Ifølge islamisk lov, sharia, risikerer de fængslede at blive dømt til døden.

Hvilke foranstaltninger har Rådet til hensigt at træffe, og hvilke skridt og diplomatiske initiativer vil det iværksætte for at få det islamiske styre til at garantere de udenlandske fangers sikkerhed og respekten for deres menneskerettigheder og for at lægge pres på Afghanistans illegale regering, så at den retter sig efter international lov og respekterer religionsfriheden, udtryksfriheden og retten til fri vilje?

Svar

(14. februar 2002)

Indtil videre har de berørte medlemsstater udtrykkeligt bedt Rådet om ikke at gribe ind til fordel for deres tilbageholdte statsborgere for at fremme fortrolige bilaterale kontakter med henblik på at løse spørgsmålet.

Som svar på spørgsmålet om de 16 afghanske statsborgere, som Taleban tilbageholder, vil Rådet gerne henvise det ærede parlamentsmedlem til svaret på en lignende mundtlig forespørgsel, H-0797/2001.

Under alle omstændigheder har situationen i Afghanistan på det seneste udviklet sig på en sådan måde, at der bør tages hensyn til dette under løsningen af disse sager.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2951/01

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(25. oktober 2001)

Om: Gibraltars udelukkelse fra forslagene om et fælles europæisk luftrum

Kan Kommissionen oplyse, hvilket grundlag der er for at udelukke Gibraltar fra de foreliggende forslag om et fælles europæisk luftrum, og om den mener, at der er et retsgrundlag hvorpå en sådan forskelsbehandling kunne indbringes for Domstolen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. december 2001)

Kommissionen vedtog den 10. oktober 2001 et forslag om etablering af et fælles europæisk luftrum med henvisning til en reform af lufttrafikstyringen(1). Som det ærede medlem vil have bemærket, anførtes det i begrundelsen til forslaget, at Kommissionen noterer sig den nyligt opnåede enighed mellem Det Forenede Kongerige og de spanske myndigheder vedrørende lufthavnen i Gibraltar, som vil blive forelagt Rådet i form af en særlig bestemmelse om rækkevidden af foranstaltningerne til oprettelse af et fælles europæiske luftrum.

(1) KOM(2001) 123 endelig udg. og 564 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2357/01

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(6. august 2001)

Om: Beskyttelsesforanstaltninger i forbindelse med timeshare-kontrakter

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/47/EF(1) af 26. oktober 1994 om beskyttelse af køber i forbindelse med visse aspekter ved kontrakter om brugsret til fast ejendom på timeshare-basis vedrører aspekterne i forbindelse med kontrakter om brugsret til fast ejendom med mange ejere. I henhold til direktivets artikel 3 fastsætter medlemsstaterne i deres lovgivning foranstaltninger med henblik på at forpligte sælger til at udlevere oplysninger om den eller de faste ejendomme og fastsætter endvidere i deres lovgivning, at disse oplysninger skal udgøre en integrerende del af kontrakten. I praksis vildleder sådanne timeshare-kontrakter forbrugerne, der efter at have erhvervet en sådan brugsret ikke ved, hvad de skal gøre for at sikre sig beskyttelse.

Har Kommissionen kendskab til, om der stadig er medlemsstater, som endnu ikke har fastsat sådanne beskyttelsesforanstaltninger i deres lovgivning? Hvad kan borgerne i de pågældende medlemsstater gøre med hensyn til dette juridiske tomrum? Hvilke foranstaltninger beskytter i dette tilfælde sådanne forbrugere?

Hvad agter Kommissionen at gøre for at sikre, at ovennævnte foranstaltninger vedtages og håndhæves i alle medlemsstater?

(1) EFT L 280 af 29.10.1994, s. 83.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(3. december 2001)

Alle medlemsstaterne har meddelt de foranstaltninger, som de har truffet med henblik på at gennemføre Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/47/EF af 26. oktober 1994 om beskyttelse af køber i forbindelse med visse aspekter ved kontrakter om brugsret til fast ejendom på timeshare-basis. For så vidt angår direktivets artikel 3, mener Kommissionen dog, at de foranstaltninger, som Italien har vedtaget, ikke gennemfører artiklen på korrekt vis, da man ikke har vedtaget bestemmelser vedrørende konsekvenserne af manglende overholdelse af artiklens bestemmelser. Kommissionen har derfor indledt en overtrædelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169). Kommissionen undersøger for nærværende forholdene i Grækenland og Det Forenede Kongerige.