ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/73

(2004/C 33 E/070)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0732/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(11. marts 2003)

Om: Guinea-Bissau: Menneskerettigheder

Der er i den senere tid indkommet en hel del nyheder om tilbageholdelse af fagforeningsmedlemmer, foreningsledere, menneskerettighedsforkæmpere og ledere af oppositionspartier i Guinea-Bissau. Disse nyheder føjer sig til andre allerede foreliggende oplysninger om drastiske begrænsninger af ytringsfriheden (en delegation fra RTP Africa, lokale radioer og andre medier) og andre grundlæggende rettigheder i landet, hvilket skaber et endnu mere dystert indtryk af den ekstremt alvorlige situation, der generelt hersker i landet på det økonomiske, finansielle, sociale og politiske område. Til disse generelt miserable tilstande føjer sig nu nyheden om, at valget til Guineas lovgivende forsamling sandsynligvis vil blive udsat (valget var oprindeligt berammet til april) på grund af manglende økonomiske forudsætninger for gennemførelsen. Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende:

Hvordan har Kommissionen fulgt med i den vedvarende forværring af situationen i Guinea-Bissau, og hvilke særlige foranstaltninger har den truffet for at forsvare menneskerettighederne og sætte en stopper for de politiske forfølgelser i dette land? Mener Kommissionen, at Den Europæiske Union vil kunne støtte valgproceduren økonomisk og således bidrage til at sikre den demokratiske udvikling i Guinea-Bissau? Hvilke andre foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at træffe alene eller i samarbejde med andre lande eller internationale organisationer for at bane vej for skabelsen af normale demokratiske tilstande i Guinea-Bissau?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(9. april 2003)

Inden for rammerne af sin politiske dialog med myndighederne i Guinea-Bissau følger Kommissionen konstant og løbende nøje den igangværende forværring af den situation, der er beskrevet af det ærede medlem. Artikel 8 i Cotonou-aftalen indeholder bestemmelser om en politisk dialog, der omfatter en regelmæssig vurdering af udviklingen med hensyn til respekten for menneskerettighederne.

Kommissionen er villig til at overveje anmodninger om finansiel støtte til valgproceduren.

Kommissionen vil fortsætte med at deltage i en politisk dialog med myndighederne i Guinea-Bissau, som kan intensiveres afhængig af udviklingen i situationen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/459

(2004/C 88 E/0471)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3277/03

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(5. november 2003)

Om: Nye relationer med Libyen

Med ophævelsen af embargoen mod Libyen, som i sin tid blev indført på grund af landets vildfarne støtte til terrorister, skulle Den Europæiske Union nu have mulighed for at etablere nye forbindelser med landet under hensyntagen til bl.a. Europa-Parlamentets mangeårige politiske vision for Middelhavsområdet.

På baggrund heraf bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Har Kommissionen allerede iværksat aktioner med henblik på at tilpasse forbindelserne med Libyen med henblik på en ny Middelhavspolitik?

2. Agter Kommissionen i forbindelse med eventuelle forhandlinger vedrørende økonomi- og handelssektoren at tage fat på problemerne med hensyn til erstatning til de tyve tusinde italienere, hvis ejendomme blev konfiskeret af det libyske styre, da de for mange år siden blev fordrevet fra landet, og til de italienske og øvrige europæiske virksomheder, der stadig ikke har fået udbetalt deres tilgodehavende af den libyske regering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(1. december 2003)

Ophævelsen af FN's sanktioner den 12. september 2003 er et vigtigt skridt i retning at Libyens reintegration i det internationale samfund. Det var en betingelse for, at Libyen kunne deltage i Barcelona-processen, som er rammen for EU's forbindelser til Middelhavslandene. Libyen bliver tilbudt at blive fuldgyldigt medlem af Barcelona-processen, så snart det fuldt ud har acepteret alle betingelserne heri.

Libyens tiltrædelse af Barcelona-processen er fortsat det vigtigste i EU's politik over for landet. Indtil da bliver der udviklet et muligt samarbejde på specifikke interesseområder, for eksempel inden for ulovlig indvandring.

I forbindelse med EU's udvidelse må det overvejes, hvordan Libyen kan inddrages i EU's politik over for nabolande, som bunder i respekt for fælles værdier.

Spørgsmålet om erstatning for værdier, som italienere, der blev fordrevet af det libyske styre, fik konfiskeret, er et bilateralt anliggende og bliver derfor ikke taget op på EU-niveau.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/656

(2004/C 88 E/0673)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3936/03

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om: Italtrend

Kan Kommissionen efter nylige presseforlydender vedrørende det italienske offentlige indkøbsselskab Italtrend oplyse

— hvad den samlede værdi af Italtrends arbejde for Kommissionen siden 1999 er?

— hvor mange kontrakter Kommissionen har tildelt Italtrend siden 1999?

— hvorledes hver enkelt af disse kontrakter blev tildelt og til hvem?

— om nogen af kontrakterne blev tildelt ved en procedure med begrænset udbud?

— om nogen af kontrakterne blev tildelt ved en direkte aftale med selskabet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(18. februar 2004)

Vedrørende de svar, Kommissionen allerede har afgivet om dette spørgsmål til European Voice og på den skriftlige forespørgsel E-3586/03 fra Mario Borghezio (1), skal det bemærkes, at den samlede værdi den 31. december 2003 af Italtrends arbejde for Kommissionen siden den 1. september 1999 på området for ekstern bistand udgør 7,97 mio. EUR, svarende til værdien på kontrakter undertegnet med Italtrend på dette område siden ovennævnte dato. Antallet af kontrakter undertegnet i denne periode er 49.

Af disse 49 kontrakter er sammenlagt 43 tjenestekontrakter under 200 000 EUR, som er tildelt under den såkaldte rammeaftale. Rammeaftalen omfattedes af en udbudsprocedure, der har været offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende. Udover denne åbne udbudsprocedure blev 58 virksomheder udvalgt til efterfølgende samråd for tildeling af kortvarige tjenestekontrakter under 200 000 EUR.

Af de øvrige seks kontrakter blev en tildelt ved indkaldelse af forslag, to ved en procedure med begrænset udbud efter offentliggørelsen af en meddelelse om offentlige indkøb i Den Europæiske Unions Tidende, en ved forhandlet procedure og to ved direkte aftale.

(1) EUT C 84 E af 3.4.2004, s. 508.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/90

(2004/C 78 E/0088)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2196/03

af Geoffrey Van Orden (PPE-DE) til Kommissionen

(2. juli 2003)

Om: Civilbeskyttelse

Hvilke ressourcer og muligheder har Kommissionen med hensyn til civilbeskyttelse, og hvordan er den organiseret i så henseende? Hvor stort er Kommissionens årlige budget til civilbeskyttelsesaktiviteter for hvert år i perioden 2000-2205? Hvilke foranstaltninger træffes der for at sikre, at Kommissionens aktiviteter ikke er sammenfaldende med dem, der udfoldes af Euro-Atlantic Disaster Response Coordination Centre ved NATO's hovedkvarter? Hvilke mekanismer findes der med henblik på at sikre, at Kommissionens behov for og mobilisering af kræfter og iværksættelse af civilbeskyttelsesindgreb i katastrofetilfælde koordineres fuldt ud med NATO's?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. juli 2003)

Efter vedtagelsen af Rådets beslutning 2001/792/EF, Euratom af 23. oktober 2001 om indførelse af en fællesskabsordning til fremme af styrket samarbejde om indsatser på civilbeskyttelsesområdet (1) har Kommissionen etableret et overvågnings- og informationscenter, som er bemandet og kan reagere døgnet rundt. Centret kan træde i aktion i forbindelse med naturkatastrofer eller menneskeskabte nødsituationer i og uden for Unionen. Når centret modtager en anmodning om assistance, kontakter det umiddelbart de døgnbemandede kontaktpunkter i de lande, som deltager i mekanismen (medlemsstaterne, EØS-lande og kandidatlande). Herefter koordinerer centret de midler og mandskab, som frivilligt stilles til rådighed af de forskellige landes kompetente myndigheder, og letter deres udsendelse.

Budgettet for civilbeskyttelsesaktiviteter for 2003 er 6,5 mio.EUR. Dette budget dækker forskellige samfinansierede aktiviteter: uddannelse, øvelser og udvekslingsprogrammer for civilbeskyttelsespersonale, workshops og projekter, som sigter mod bedre informering af offentligheden, samt oplysningskampagner.

Ud af dette budget har Parlamentet øremærket 2 mio. EUR til projekter i forbindelse med forudsigelse af oversvømmelser og jordskælv.

Kommissionen har jævnlig kontakt med alle relevante organer og internationale organisationer inden for civilbeskyttelse, herunder også NATO's Euro-Atlantic Disaster Response Coordination Centre (EADRCC). Det er op til de medlemsstater, som har stillet civilbeskyttelsesassistance til rådighed for ét eller flere koordineringscentre, at afgøre, hvordan deres ressourcer bedst kan indsættes i en given nødsituation. Der henvises i denne forbindelse også til Rådets beslutning 1999/847/EF af 9. december 1999 om indførelse af et EF-handlingsprogram for civilbeskyttelse (2).

(1) EFT L 297 af 15.11.2001.

(2) EFT L 327 af 21.12.1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/209

(2004/C 78 E/0213)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3011/03

af Elspeth Attwooll (ELDR) til Kommissionen

(8. oktober 2003)

Om: Fiskeri: Nationale grænser inden for EU's eksklusive økonomiske zone (EEZ)

I den hypotetiske situation hvor der skulle fastlægges nationale grænser inden for EU's EEZ, hvor inden for ICES-zonerne IIa, IV (a, b og c), Vb (1 og 2), VI (a og b), VII (a, d, e, f, g, h og j) og XII ville disse grænser da ligge?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(24. oktober 2003)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at medlemstaterne er ansvarlige for at afgrænse deres eksklusive økonomiske zoner og fastlægge grænserne mellem havområder, når en sådan afgrænsning er nødvendig på grund af kyster, der ligger over for eller støder op til hinanden. Denne afgrænsning foretages i henhold til bestemmelserne i international havret.

Medlemsstaterne har vedtaget nationale bestemmelser, der fastlægger grænserne i de zoner, som er nævnt i det ærede medlems forespørgsel, med undtagelse af område XII under Det Internationale Havundersøgel-sesråd (ICES), der kun omfatter internationale farvande.
—

Firenze Kommune, Italien: — 2000: intet projekt indsendt. — 2001: et projekt udvalgt, men derefter annuleret. — 2002: et projekt udvalgt (hvor Firenze Kommune var inviteret), støtten udbetalt til den by, der administrerede projektet. — 2003: et projekt udvalgt, hvor Firenze Kommune modtog en støtte på 472,5 EUR som inviteret by.
Generaldirektoratet for Udvikling og Generaldirektoratet for Miljø vil være ansvarlige for gennemførelsen og i den forbindelse arbejde nært sammen med andre generaldirektorater, navnlig GD for Eksterne Forbindelser, GD for Handel, Samarbejdskontoret EuropeAid, GD for Beskatning og Toldunion, GD for Erhvervspolitik og GD for det Indre Marked.

Indledningsvis vil der blive stillet midler til rådighed under budgetposten for tropiske skove. Der er også disponible midler under visse strategier på nationalt og regionalt plan. Kommissionen vil i forbindelse med midtvejsrevisionen foreslå at optage regler om god skovforvaltningspraksis i de nationale strategidokumenter i de lande, hvor dette spørgsmål er tillagt prioritet.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/37

(2004/C 84 E/0041)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2764/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Rådet

(16. september 2003)

Om: Det nationale tyrkiske ejendomsregister og ejendommene på Imvros

Ifølge foreningen af imvrioter i Athen har gennemførelsen af det tyrkiske nationale ejendomsregister ført til, at størsteparten af de græske formuer er gået tabt, idet de på vilkårlig vis er blevet opført som den tyrkiske stats ejendom. Ifølge resultaterne af denne registrering foretaget i juni 2003 er 100 % af den uopdyrkede jord i landsbyen Agridia på Imvros, en udelukkende græsk landsby, blevet registreret som statslig ejendom til trods for, at grækerne er i besiddelse af retsgyldig dokumentation på, at de ejer disse arealer. Under henvisning til en tidligere erklæring fra Rådet om, at forbindelserne mellem Tyrkiet og EU bør være baseret på klar overholdelse af loven og de internationale aftaler, og at det i Lausanne-traktaten er fastlagt, at de græske indbyggere på Imvros og Tenedos skal have en selvstyreordning under særlig hensyntagen til sprog, religion og ejendom, og i betragtning af, at Tyrkiet er kandidatland til EU, bedes Rådet oplyse følgende: Agter Rådet at tage skridt over for de tyrkiske myndigheder for at sikre beskyttelse af de græske indbyggeres ejendomme på Imvros?

Svar

(8. marts 2004)

1. Rådet er udmærket klar over, at Tyrkiet i henhold til Lausanne-traktaten har forpligtelser over for de ikke-muslimske minoriteter for så vidt angår beskyttelse af personer og ejendom.

2. Rådet forventer, at alle lande, der ønsker at blive medlem af EU, overholder international ret og deres traktatforpligtelser, navnlig på menneskerettighedsområdet. Tyrkiet bør desuden sørge for fuld og effektiv gennemførelse af reformer for at sikre, at tyrkiske borgere kan nyde godt af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder på linje med europæiske standarder, herunder borgerlige rettigheder og ejendomsret. Dette fremhæves konstant over for Tyrkiet, og det fremgår også af den relevante prioritet i Tyrkiets reviderede tiltrædelsespartnerskab, hvor Tyrkiet anmodes om at efterleve den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.

3. Rådet følger sagen nøje og vil fortsat tage spørgsmålet op. Kommissionens periodiske rapport for 2003 om Tyrkiets fremskridt i tiltrædelsesprocessen (november 2003) [vil give] en fuldstændig vurdering af staten Tyrkiets efterlevelse af medlemsskabskravene. Menneskerettigheder — herunder gennemførelses-aspektet — vil spille en væsentlig rolle i denne rapport.
—

I samme artikel gøres der opmærksom på, at der i BBC-programmet Panorama om søndagen vil blive sendt et interview med kardinal Alfonso Lopez Trujilo, formand for Pontificio Consiglio per la Famiglia (det pavelige familieråd). Kardinalen har overfor de engelske journalister udtalt: »Aids-virusset er cirka 450 gange mindre end sædcellerne, hvorfor det let kan passere gennem kondomernes gummistruktur … Denne usikkerhedsmargin burde tvinge sundhedsministre og samtlige organisationer, der anbefaler brug af præservativer, til at gøre med kondomer, som man gør med cigaretter, nemlig at erklære dem for sundhedsfarlige«.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/731

(2004/C 84 E/0823)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3129/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(23. oktober 2003)

Om: Guinea-Bissau — bistand fra Kommissionen

I henhold til medierne skal den forhenværende portugisiske minister for udenrigshandel ved afslutningen af et møde med sine kolleger fra EU have opfordret Kommissionen til at se nærmere på samarbejdsprogrammerne med Guinea-Bissau. Landet har for nylig oplevet et statskup og befinder sig i en overgangsfase på vej mod demokratiet.

Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål:

— på hvilken måde vil Kommissionen behandle anmodningen fra Portugals regering?

— hvilke oplysninger har den om den politiske udvikling i Guinea-Bissau?

— hvilke initiativer har den taget eller vil den tage med henblik på at kunne bidrage til overgangsprocessen i Guinea-Bissau?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(11. december 2003)

Kommissionen følger nøje den politiske overgangsproces i Guinea-Bissau efter militærkuppet den 14. september 2003, med særlig henvisning til EU-formandskabets erklæring, der fordømmer dette kup.

Inden for rammerne af Cotonou-aftalen undersøger Kommissionen i øjeblikket, hvilke muligheder der er for positivt at påvirke udviklingen i Guinea-Bissau.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/26

(2004/C 88 E/0028)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1345/03

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(3. april 2003)

Om: EU-sanktioner over for europæiske bankers kollaboratørvirksomhed med styret i Bagdad

Pressen har på det seneste bragt oplysninger om det irakiske styres finansielle netværk, som omfatter en lang række europæiske — navnlig franske og tyske — banker foruden det allestedsnærværende italienske BNL.

Rapporten »Full final and complete declaration«, som irakerne har overdraget FN's teknikere, indeholder en liste over den irakiske centralbanks »korresponderende banker« — som har påtaget sig omkostningerne ved de kreditbeviser, som den irakiske centralbank har udstedt med henblik på indkøb af suspekte materialer. Heriblandt optræder følgende tyske banker: Dredsner, Deutsche Bank, Commerz Bank, Vereins- und West Bank, UBAE, Berliner Handels- und Frankfurter Bank, DG Bank, Westdeutsche Landesbank og Bayeriske Landesbank og følgende franske banker: Banque de France, Société Générale, Crédit Lyonnais, BNP, Crédit Commercial de France og UBAF.

Finder Kommissionen ikke, at det er er en yderst alvorlig sag, at nogle af de største pengeinstitutter i det europæiske banksystem sammen med andre i den vestlige verden beredvilligt har ydet finansiel støtte til de enorme aktiviteter, som det irakiske styre har udfoldet under embargoen for at skaffe sig kemiske våben og masseødelæggelsesvåben?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sanktionere de nævnte bankers kollaboratørvirksomhed med det kriminelle styre i Bagdad?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(6. maj 2003)

Kommissionen har hverken kendskab til det finansielle netværk mellem det irakiske styre og de større europæiske banker, som det ærede medlem omtaler, eller til påstanden om, at Irak skulle have indkøbt forbudt udstyr.

FN har indført restriktioner på overførsler til Irak i henhold til Sikkerhedsrådets resolution 661 (1990), men restriktionerne skal gennemføres ved hjælp af national lovgivning og ikke EU-lovgivning.

Kommissionen har derfor ingen magt til at gribe ind over for medlemsstaterne, hvis de ikke respekterer restriktionerne eller træffer passende foranstaltninger over for enhver organisation (f.eks. banker eller virksomheder), som bryder de nationale love.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/58

(2004/C 78 E/0057)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1946/03

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. juni 2003)

Om: Undersøgelser vedrørende tilskud fra den spanske stat til selskabet Izar og fornyet overdragelse til det galiciske værft Izar-Fene af bygningen af handelsfartøjer

I hvilket omfang vil Kommissionens undersøgelser af den påståede spanske statsstøtte til Izar-gruppen kunne få indvirkning på de berettigede klager over, at det galiciske værft Izar-Fene — tidligere Astano — igen har fået overdraget bygningen af fartøjer til handelsflåden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. august 2003)

Kommissionen ser ikke nogen umiddelbar forbindelse mellem undersøgelsen af en eventuel spansk statsstøtte til IZAR-gruppen og forbuddet mod bygning af handelsfartøjer på Fene-værftet.

Undersøgelsen af den påståede støtte til IZAR indgår i en undersøgelse af statsstøtte, som omfatter perioden efter 2000. Forbuddet mod bygning af handelsfartøjer på Fene-værftet blev udstedt af Kommissionen (1) i 1997 som en betingelse for, at der kunne ydes statsstøtte til en større omstrukturering af de spanske offentlige skibsværfter. Selv om Fene-værftet er en del af gruppen af spanske offentlige værfter, er der således ikke nogen umiddelbar forbindelse mellem de to anliggender.

(1) EFT C 354 af 21.11.1997.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/697

(2004/C 78 E/0745)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0120/03

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om: Fiskerikonflikt mellem Spanien og Portugal ved udmundingen af Guadiana

Den fiskerikonflikt, der udspiller sig ved udmundingen af Guadiana på grænsen mellem Spanien og Portugal, har udviklet sig dramatisk i en sådan grad, at den har fremkaldt klager fra fiskerne i byerne langs kysten i Huelva (Spanien) over, at den portugisiske flåde har affyret skud mod dem.

Som følge heraf har de nævnte fiskere anmodet om, at den gældende fiskeriaftale sættes ud af kraft, indtil den portugisiske flåde forpligter sig til ikke at skyde, da det efter fiskernes opfattelse er et under, at ingen er omkommet under den portugisiske patruljebåds angreb, for »de skød for at dræbe«.

Kan Kommissionen i betragtning af den kompetence på fiskeriområdet, som den råder over i kraft af den fælles fiskeripolitik, oplyse, hvilke initiativer den har taget til at løse denne fiskerikonflikt, og i hvilket omfang den agter at rette henvendelse til de portugisiske myndigheder for at undgå, at den portugisiske flåde fortsætter med at skyde på fiskerne fra Huelva, således at den med sin mægling kan bidrage til at finde et kompromis til løsning af denne konflikt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(24. februar 2003)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at den ikke har modtaget nogen anmodning fra de nationale myndigheder om at gribe ind i de sammenstød, der skal have fundet sted ved udmundingen af floden Guadiana.

Kommissionen vil i denne forbindelse understrege, at det er op til de nationale tilsynsmyndigheder at sørge for, at den gældende EU-lovgivning og nationale lovgivning anvendes, samt op til de nationale retsinstanser at straffe lovovertræderne.

Det står under alle omstændigheder klart, at Kommissionen ønsker, at fiskeriaktiviteterne i dette område udøves på tilfredsstillende vilkår for alle parter.