ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1883/99

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(29. oktober 1999)

Om: Byområder ved lufthavne

Kommissionen, repræsenteret af Ritt Bjerregaard, forpligtede sig i sit svar af 19. november 1997 på skriftlig forespørgsel E-3254/97(1) til at forelægge et forslag til rammedirektiv om støjforurening i begyndelsen af 1999. Til dato er der imidlertid ikke sket nogen formel forelæggelse af et sådant forslag.

Kan Kommissionen oplyse, om det nævnte direktivforslag vil indeholde en mulighed for at træffe forebyggende foranstaltninger mod støjgener fra lufthavne med henblik på at forbedre miljøet og livskvaliteten i de byområder, der ligger tæt på lufthavnsområder?

Har den i samme forbindelse intentioner om at forelægge et direktiv om begrænsning af støjforureningen i områderne omkring lufthavne, sådan som Parlamentet allerede opfordrede til i sin beslutning A4-0183/97 af 10. juni 1997(2) om Kommissionens grønbog Fremtidens støjpolitik?

(1) EFT C 158 af 25.5.1998, s. 71.

(2) EFT C 200 af 30.6.1997, s. 28.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(22. februar 2000)

Som led i Kommissionens overordnede miljøpolitik tager det kommende rammedirektiv om vurdering og begrænsning af udsættelsen for miljøstøj sigte på at indføre fælles støjindikatorer for opfattelsen af støj, at indføre fælles metoder til vurderingen af udsættelsen for støj og at give mulighed for vurdering af det aktuelle støjniveau i bymæssige områder ved hjælp af støjkortlægning. I denne forbindelse vil dette rammedirektiv danne det generelle grundlag for en forbedring af støjniveauet. Det gælder således ikke specifikt for lufttransport.

Kommissionens arbejdsprogram for 2000, der blev vedtaget den 9. februar 2000, omfatter imidlertid en specifik foranstaltning, der er målrettet mod støj omkring lufthavne. Kommissionen har til hensigt senere på året at forelægge Parlamentet og Rådet et forslag til direktiv om indførelse af et fælles støjindex, en fælles metode til beregning af støjen og mindstekrav til overvågning af støj omkring lufthavne. Dette initiativ skulle kunne bidrage til en begrænsning af støjen i områderne omkring lufthavne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2101/99

af Amalia Sartori (PPE-DE), Antonio Tajani (PPE-DE), Mario Mantovani (PPE-DE), Giorgio Lisi (PPE-DE), Francesco Musotto (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Luigi Cesaro (PPE-DE), Guido Podestà (PPE-DE), Mario Mauro (PPE-DE) og Francesco Fiori (PPE-DE) til Kommissionen

(19. november 1999)

Om: Kommissionens afvisning af det italienske forslag om strukturfondens mål 2 for perioden 2000-2006

Under henvisning til Traktaten om De Europæiske Fællesskaber(1); under henvisning til forordning 1260/99 om strukturfondene anmodes Kommissionen om at besvare følgende spørgsmål:

1. Hvad har begrundelserne været for at afvise den italienske regeringsforslag om fordeling?

2. Hvilke enkelte omformuleringer kræves for at forslaget kan blive godkendt?

3. Hvilke frister er der for disse procedurer?

4. Er der foretaget en vurdering af fordelingen på de enkelte regioner? I bekræftende fald er det muligt at få oplyst, hvorledes situationen ser ud i de forskellige italienske regioner?

(1) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Jacques Barnier

(10. januar 2000)

Kommissionen fastsatte den 1. juli 1999 et befolkningsloft for hver medlemsstat. For Italien blev loftet fastsat til 7,4 mio. indbyggere. Samme dag blev medlemsstaterne opfordret til inden den 31. august 1999 at fremsende forslag vedrørende støtteberettigede mål nr. 2-områder til Kommissionen.

1. De italienske myndigheder fremsendte deres forslag til Kommissionen den 1. oktober 1999. Dette forslag blev imidlertid afvist med den begrundelse, at det ikke opfyldte artikel 4, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene. Ifølge disse bestemmelser skal de områder, der opfylder kriterierne for de såkaldte EU-områder, der omhandles i artikel 4, stk. 5 og 6, omfatte mindst 50 % af mål 2-befolkningen i hver medlemsstat. De områder, der opfylder disse kriterier, og som de italienske myndigheder havde foreslået, omfattede kun 2,2 mio. indbyggere, dvs. 29,6 % af den samlede støtteberettigede befolkning.

2. Kommissionen anmodede den 11. oktober 1999 de italienske myndigheder om snarest at udarbejde et revideret forslag, der opfylder kravene. Med henblik herpå skal de til den oprindelige liste tilføje områder, der opfylder EU-bestemmelserne, og som omfatter mindst 1,5 mio. indbyggere, og fra listen slette områder med tilsvarende befolkning, og som er foreslået i medfør af artikel 4, stk. 7-9.

3. Kommissionen har hidtil ikke modtaget nye reviderede forslag fra de italienske myndigheder og kan derfor ikke oplyse, hvornår listen over støtteberettigede mål nr. 2-områder i Italien kan vedtages af Kommissionen.

4. Kommissionen vil, når den har modtaget det italienske forslag, vurdere disse samlet og for hvert område i forhold til kriterierne i forordningen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2619/99

af Robert Sturdy (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Støtte til den britiske svinekødssektor

Kommissionen har erkendt, at svineavlerne i Det Forenede Kongerige af en række årsager befinder sig i en alvorlig økonomisk krise.

Vil Kommissionen overveje nogle af de følgende foranstaltninger for at afhjælpe i det mindste nogle af de presserende problemer, som tvinger mange landmænd til at forlade erhvervet:

1. Genindførelse af eksportrestitutioner for svinekød fra EU?

2. Godkendelse af, at Det Forenede Kongerige yder statsstøtte for at dække udgifterne i forbindelse med BSE, der har haft en negativ indvirkning på konkurrenceevnen for britisk svinekød?

Kan Kommissionen komme med forslag til andre foranstaltninger, som Det Forenede Kongerige eller Den Europæiske Union eventuelt kunne træffe i overensstemmelse med fællesskabsretten for at hjælpe den kriseramte britiske svinekødssektor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(31. januar 2000)

Det er beklageligt, at svinekødsmarkedet i alle dele af EU gennemlever svære tider. Hovedårsagen til de lave priser er dog det fortsatte store udbud af svinekød.

Det er rigtigt, at Det Forenede Kongerige har indført nogle nationale foranstaltninger, der forøger omkostningerne ved slagtning af svin. Der har fundet nogle uformelle kontakter sted mellem Kommissionen og de britiske myndigheder for at drøfte, hvilken form en støtte kan antage. På nuværende tidspunkt har Kommissionen dog ikke modtaget nogen formel meddelelse om forslag til støtte.

For at en støtte kan accepteres, skal den naturligvis opfylde betingelserne i EF-traktaten. Støtten bør især fremme den økonomiske udvikling i sektoren. Støtte, der blot skal opveje handelstab, er i princippet ikke tilladt efter EF-reglerne.

Der findes for tiden eksportrestitutioner for et stort udsnit af svinekødsprodukter inklusive fersk og frosset kød og forarbejdede produkter. Eksportrestitutionerne er til stor hjælp for EU's svinekødsmarked og lettede udførslen af næsten 800 000 tons svinekød til tredjelande i 1999. Da presset på EU's svinekødsmarked har varet ved, har Kommissionen opretholdt forholdsvis høje eksportrestitutioner i mere end et år. Det er rigtigt, at Kommissionen ikke længere udbetaler ekstra høje eksportrestitutioner for fersk og frosset kød til Rusland. Denne eksport nyder dog fortsat godt af de normale eksportrestitutioner. Det skal understreges, at Kommissionen ved fastsættelsen af eksportrestitutioner skal tage hensyn til den begrænsede efterspørgsel på eksportmarkederne, de begrænsede budgetmidler så vel som de kvantitative forpligtelser inden for Verdenshandelsorganisationen WTO.

Kommissionen har drøftet andre mulige foranstaltninger (f.eks. oprette frivillige fonde) med medlemsstaterne ved flere lejligheder, men disse ideer har hidtil kun fået lidt opbakning fra de fleste medlemsstater. Kommissionen overvejer dog fortsat dette punkt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1852/99

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(13. oktober 1999)

Om: Sundhed og forbrugerbeskyttelse

Den 7. september 1999 fandt den 59. Farmaceutiske Verdenskongres sted i Barcelona med deltagelse af over 3.000 kongresdeltagere fra hele verden. En af konklusionerne fra denne kongres var, at man tog afstand fra, at der på Internettet blev solgt over 20.000 lægemidler, uden at det var nødvendigt med recept eller nogen form for oplysninger om dosis, bivirkninger eller vekselvirkning med andre lægemidler.

Hvilke foranstaltninger er Kommissionen i færd med at træffe med henblik på at fjerne denne ulovlige handel, som betyder alvorlig fare for et stort antal EU-borgere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(22. november 1999)

Kommissionen er klar over problemet med salg af lægemidler via Internettet.

I henhold til Rådets direktiv 92/28/EØF af 31. marts 1992 om reklame for humanmedicinske lægemidler(1) skal Internetsalg af receptpligtig lægemidler, narkotiske midler og lægemidler uden markedsføringstilladelse betragtes som ulovligt i Fællesskabet. Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF(2) af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg indeholder i artikel 14 en minimumsbestemmelse: af hensyn til almenvellet kan medlemsstaterne under overholdelse af traktaten indføre eller bevare forbud mod fjernsalg på deres område af visse varer eller tjenesteydelser, navnlig lægemidler.

Selv om den ovennævnte lovgivning udgør et klart retsgrundlag til bekæmpelse af ulovlig handel i Fællesskabet, er Kommissionen klar over, at der i kraft af Internettets globale dækning kan sættes spørgsmålstegn ved, i hvor høj grad disse love kan håndhæves i praksis.

Efter forslag fra Kommissionen nedsatte Lægemiddeludvalget på sit 48. møde den 27.-28. september 1999 en ad hoc-arbejdsgruppe, der skulle behandle konsekvenserne af elektronisk handel for lægemiddellevering til patienter, og anmodede den om at undersøge, om de nuværende midler til at beskytte folkesundheden var effektive, i lyset af de nye muligheder for adgang til lægemidler fra tredjelande via Internettet og den kommende informationsteknologiske udvikling i Fællesskabet. Arbejdsgruppen vil søge at opstille konkrete retningslinjer, som skal drøftes i Lægemiddeludvalget, og overveje, hvilken holdning Fællesskabet skal indtage over for tredjelande og i internationale organisationer, som f.eks. Verdenssundhedsorganisationen.

Arbejdsgruppen skal bestå af repræsentanter for europæiske institutioner, medlemsstaterne og repræsentanter fra andre interesserede parter, herunder patient- og forbrugersammenslutninger, læge- og farmaceutsammenslutninger og brancheforeninger. Når alle udnævnelser er modtaget, vil der blev indkaldt til det første møde i begyndelsen af 2000.

(1) EFT L 113 af 30.4.1992.

(2) EFT L 144 af 4.6.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1776/99

af Christoph Konrad (PPE-DE) til Rådet

(12. oktober 1999)

Om: CentrO-sagen og EU's særlige koordinator Bodo Hombach

1. Ved Rådet, at Bodo Hombach i sin egenskab af formand for et undersøgelsesudvalg i Nordrhein-Westfalens Landdag skal have gjort sig skyldig i forsømmelser ved kontrollen med tildeling af EU-midler?

2. Ved Rådet endvidere, at der ifølge en revisionsberetning fra Den Europæiske Revisionsret er konstateret uregelmæssigheder ved afregningen for midler fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) i forbindelse med indkøbs- og fritidscentret CentrO i Oberhausen (uretmæssig afregning for 60 mio. DM i EU-støtte), og at ovennævnte undersøgelsesudvalg har beskæftiget sig hermed?

3. Hvad agter Rådet at gøre, såfremt det på grundlag af en udtalelse fra Nordrhein-Westfalens økonomiminister Peer Steinbrück, der skal forelægge Revisionsretten en sådan inden den 15. oktober 1999, viser sig, at Den Europæiske Revisionsrets kritik er velbegrundet?

4. Er Rådet af den opfattelse, at Bodo Hombach trods de private finansaffærer, der tales om i forbindelse med hans person, fortsat kan udøve hvervet som EU's særlige koordinator for stabilitetspagten for Sydøsteuropa, og at hans mandat, der udløber den 31. december 1999, bør forlænges?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-1693/99, E-1694/99 og E-1776/99

(14. februar 2000)

Rådet er bekendt med de påstande, der har været fremført i den tyske presse, om Bodo Hombachs aktiviteter, før han blev udnævnt til EU's særlige repræsentant og særlig koordinator for stabilitetspagten.

I lyset af de oplysninger, som Bodo Hombach har meddelt formandskabet om sine personlige forhold, og i betragtning af at ingen ret har kendt ham skyldig, støtter formandskabet og Rådet ham fortsat i udførelsen af det hverv, han er blevet betroet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2040/99

af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen

(3. november 1999)

Om: Turismen i Kommissionens organisationsplan

Turismen er af væsentlig betydning for EU's økonomi og én af de sektorer, der skaber mest beskæftigelse.

Eftersom denne sektor har mange berøringsflader, er den på mange måder nært forbundet med andre sektorer, såsom transport, kommunikation, byggemodning og sikkerhed samt hvad angår kultur-, miljø-, finans- og valutapolitik etc.

Kommissionen bedes på denne baggrund oplyse følgende:

- Hvilken stilling indtager turismen i Kommissionens organisationsplan som led i den nye omstrukturering af Kommissionen?

- Hvilken form for koordination er der planer om at foretage internt i Kommissionen på de områder, der er relevante for turismen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(21. december 1999)

Fra 1. januar 2000 indgår det kontor, der beskæftiger sig med turisme under generaldirektoratet for erhvervspolitik i et nyskabt direktorat med ansvar for tjenesteydelser, handel og turisme. Med denne ordning kan turisme nyde godt af de synergier, der opstår gennem forbindelsen med andre store tjenesteydelsessektorer inden for samme direktorat, og dette sikrer også, at den europæiske turismes bidrag til opnåelse af Fællesskabets mål i fuldt omfang anerkendes.

Det kontor, der omfatter turisme, har ansvaret for at sikre effektiv samordning af EF-foranstaltninger forbundet med turisme. Fremgangsmåden skal navnlig fokusere på de områder, hvor nært samarbejde mellem Kommissionens tjenestegrene kan føre til fremskridt vedrørende spørgsmål, der er identificeret i Rådets konklusioner af 21. juni 1999 om turisme og beskæftigelse, dvs. at lette informationsudveksling og -udbredelse, at forbedre uddannelse, at forbedre turistprodukternes kvalitet og at fremme miljøbeskyttelse og bæredygtig udvikling inden for turisme. Man vil i denne forbindelse navnlig tage hensyn til de små og mellemstore virksomheders bidrag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2470/99

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Prodis udtalelse om skår i den europæiske solidaritet

Ifølge beretninger i pressen har højrepartiernes positive valgresultater i Østrig, Italien og Schweiz foranlediget Kommissionens formand til at advare mod skår i den europæiske solidaritet under et offentligt arrangement i Marzobotto (Italien).

På baggrund heraf stiller jeg følgende spørgsmål:

- Er det muligt at få talen tilsendt i den originale udgave?

- Hvordan skal denne advarsel forstås?

- Hvilke højrepartier har formanden ment?

- Er disse partier demokratiske partier?

- Hvad får Kommissionens formand til at antage, at Europa befinder sig i en krise på grund af valgresultaterne i Østrig?

- Kan formanden definere den omtalte krise mere præcist?

- Hvordan kommer denne krise til udtryk?

- Hvilke oplysninger får formanden til at antage, at valgresultatet i Østrig slår skår i den europæiske solidaritet?

- Hvad får Kommissionens formand til at antage, at valgresultatet i Østrig slår skår i den europæiske solidaritet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(28. januar 2000)

Den tale, som det ærede medlem henviser til, og som blev holdt uden skriftligt forlæg, er desværre ikke til rådighed.

Generelt bør Kommissionen ikke blande sig i medlemsstaternes indre anliggender, men der er alligevel grund til at minde om det solidaritetsprincip, der optræder i præamblen til traktaten om Den Europæiske Union. Der er også grund til at minde om traktatens artikel 6, stk. 1: Unionen bygger på principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, der alle er principper, som medlemsstaterne har til fælles. Romano Prodi sætter solidaritetsprincippet højt, og den nævnte tale skal forstås i lyset af traktaten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1906/99

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(29. oktober 1999)

Om: Philoxenia-programmet (1997-2000)

Kan Kommissionen oplyse, hvilke organer (offentlige eller private), institutioner, selskaber, andelsvirksomheder og personer der er blevet tildelt hvilke beløb eller bidrag (herunder udbetalinger, hvad enten de allerede er foretaget eller ej), for så vidt angår Philoxenia, det første flerårige program til fordel for den europæiske turisme (1997-2000) (budget 25 mio. ecu svarende til 48 mia. lire).

Står det klart, hvad beløbene rent faktisk er blevet brugt til, og om initiativerne har været en succes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(22. november 1999)

Eftersom Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om det første flerårige program til støtte for turismen i Europa Philoxenia (1997-2000)(1) endnu ikke er blevet vedtaget af Rådet, er spørgsmålet om udnyttelsen af budgetbevillingerne irrelevant.

(1) KOM(96) 168 endelig udg., ændret ved KOM(96) 635 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2330/99

af Marietta Giannakou-Koutsikou (PPE-DE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Private selskaber for forsendelse af tryksager og pakker

Det lader til, at procedurerne for forsendelse af tryksager og pakker mellem de enkelte stater gennem de forskellige private forsendelses- og ekspeditionsselskaber (couriers) i praksis kun i ringe grad garanterer de berørte parter en sikker afsendelse og især modtagelse. Problemet bunder i den omstændighed, at ekspeditionen som regel foretages af et tredje selskab, som indgår

i samarbejdet, og som eventuelt overdrager den videre befordring eller endog udleveringen til andre fysiske personer eller selskaber. Denne procedure sikrer således under ingen omstændigheder afsenderens interesser, især i betragtning af, at de almindelige betingelser for de pågældende selskabers overtagelse og forsendelse også er bindende for afsenderen.

Hvad er Kommissionens holdning i dette spørgsmål, især med hensyn til manglen på sådanne ordninger, der kan sikre afsenderens interesser i forbindelse med forsendelse af tryksager og pakker tværs over grænserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(24. januar 2000)

Der findes ingen EU-bestemmelser om sikkerheden ved forsendelse af tryksager og pakker med offentlige eller private firmaer, ej heller om udleveringen til adressaten. Det er et område, der er omfattet af national lovgivning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2125/99

af Nelly Maes (Verts/ALE) og Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(29. november 1999)

Om: Finansiel støtte til den europæiske olieindustri

Oliesektoren er i fuld bevægelse. Store virksomheder fusionerer. OPEC-aftaler fører ind i mellem til stigninger i olieprisen. I pressen berettes der regelmæssigt om nye oliefelter. Krisen fra 1973 er tilsyneladende definitivt overstået.

I de forløbne to årtier er Kommissionens energipolitik i stadig højere grad blevet koncentreret om tre hovedpunkter:

a) tilstrækkelig energiforsyning,

b) miljøvenlighed og

c) styrkelse af konkurrencepositionen.

1. Har Rådet efter oliekrisen i 1973 udarbejdet finansielle støtteforanstaltninger for den europæiske oliesektor?

2. I benægtende fald, har Rådet støttet ovennævnte sektor på anden måde? Hvilke initiativer er der i dette tilfælde tale om?

3. I bekræftende fald, kan Rådet give en fuldstændig oversigt over den finansielle støtte, som siden 1973 er blevet tildelt den europæiske oliesektor (opdeling efter programmer og virksomheder)?

4. Hvilke grunde anfører Rådet for denne finansielle støtte til den europæiske oliesektor?

5. Er Rådet af den opfattelse, at finansiel støtte til oliesektoren er i overensstemmelse med foranstaltningerne mod CO2-emissionen?

Svar

(31. januar 2000)

Rådet er klar over Fællesskabets store afhængighed af kulbrintebrændstoffer og mener, at der er behov for årvågenhed på dette område både på kortere og længere sigt.

En væsentlig del af Fællesskabets aktioner i denne forbindelse er indeholdt i programmer, der sigter på at bidrage til at opfylde energipolitikkens prioriterede mål: forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og miljøbeskyttelse. Sådanne programmer supplerer de nationale energipolitikker gennem fællesskabsforanstaltninger, der er foreslået af Kommissionen.

Siden 1975 er der ydet finansiel støtte til kulbrintesektoren, især som led i Thermie-programmet, med henblik på at opnå en sikker, ren og effektiv udnyttelse af kulbrinter. Med hensyn til detaljerne i sådanne støtteforanstaltninger opfordres de ærede medlemmer til at rette deres spørgsmål til Kommissionen, der er ansvarlig for gennemførelsen og forvaltningen af disse programmer.

Rådet er fuldstændig klar over, at reduktioner i drivhusgasemissioner kræver relevante tiltag inden for energisektoren. Derfor noterede det sig i sine konklusioner om klimaændringer fra maj 1998(1), at der er behov for fortsat tilsagn om energieffektivitet og energibesparelser og for en mindskelse af miljøvirkningerne af udnyttelse af energikilder med højt kulstofindhold.

(1) Dok. 8357/98 Presse 136.