SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2024/96 af Francesco Baldarelli (PSE) til Kommissionen (19. juli 1996)

Om: Momssats for offentlig transport i Italien

Ifoelge forordning (EOEF) nr. 1893/91 af 20. juni 1991 ((EFT L 169 af 29.6.1991, s. 1. )) skal princippet om handelsmaessig autonomi for offentlige persontransportvirksomheder respekteres. Det er derfor klart, at virksomheder, der leverer tjenesteydelser i form af offentlig transport i og mellem byomraader boer vaere i stand til at arbejde efter principperne om fri konkurrence og lige konkurrencevilkaar for alle.

De italienske virksomheder er imidlertid i en saerlig ugunstig situation i forhold til virksomheder i andre medlemsstater af EU, da momsen i Italien (19%) for koeb af varer og tjenesteydelser ikke refunderes og dermed udgoer en ekstra omkostning, der skal laegges oven paa produktionsomkostningerne for disse tjenesteydelser. Da oekonomisk gevinst fra salg af billetter i henhold til italiensk lov (artikel 10 og 19, stk. 3, i dekret nr. 633 af 26.10.1972) ikke omfattes af momsbestemmelserne, goer den italienske lovgivning det umuligt at lade den moms, der betales for koeb af produktionsfaktorer, ogsaa selv om disse vedroerer investeringsgoder, blive genspejlet i billetpriserne. I naesten alle EU's medlemsstater har virksomhederne bedre betingelser og kan faa refunderet moms, der betales til investeringer.

Er Kommissionen bekendt med denne situation, der er i strid med konkurrenceprincippet?

Agter Kommissionen i betragtning af liberaliseringen af markedet at gribe ind for at sikre, at de driftsvilkaar, der gaelder for virksomheder inden for den offentlige transportsektor i EU's medlemsstater, er ens?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (9. oktober 1996)

Kommissionen er bekendt med, at Italien indroemmer virksomheder, der leverer tjenesteydelser i form af offentlig personbefordring i byomraader, momsfritagelse uden ret til at fradrage den indgaaende moms.

Udbud af tjenesteydelser i form af offentlig personbefordring er en oekonomisk aktivitet, som paalaegges moms, og medlemsstaterne kan enten anvende deres standardsats eller en reduceret sats. Virksomheder, der udbyder tjenesteydelser i form af offentlig transport, har derfor normalt ret til at faa refunderet den moms, de betaler paa deres koeb. I henhold til sjette momsdirektiv (388/77/EOEF) ((EFT L 145 af 11.6.1977, senest aendret ved Raadets direktiv 96/42/EF af 25.6.1996, EFT L 170 af 9.7.1996. )) har medlemsstaterne imidlertid ret til, som en midlertidig foranstaltning, at anvende en fritagelsesordning uden fradragsret for tjenesteydelser i form af personbefordring. Virksomheder, der udbyder saadanne afgiftsfritagne tjenesteydelser, har derfor ikke ret til at faa refunderet momsen paa koeb i forbindelse med disse tjenesteydelser.

Der er i oejeblikket to medlemsstater, Irland og Danmark, som fritager alle former for offentlig personbefordring, medens Italien udelukkende anvender fritagelsen selektivt for offentlig transport i byomraader.

Kommissionen er klar over, at anvendelse af momsfritagelse for personbefordring giver anledning til konkurrencefordrejning mellem de forskellige transportformer. Den arbejder ihaerdigt paa at opnaa en stoerre harmonisering i forbindelse med opkraevning af moms paa personbefordring, og isaer med at faa afskaffet fritagelserne. Kommissionen vil beskaeftige sig med dette spoergsmaal igen i forbindelse med det arbejdsprogram, der skal resultere i et nyt faelles momssystem for det faelles marked. I mellemtiden maa Italien tage stilling til, om landet vil fortsaette med fritagelsen paa dette omraade.