SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3114/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Nomadelejre i Rom

Rom er kendetegnet ved tilstedevaerelsen af utallige nomadelejre. Disse lejre er beliggende inden for bygraensen og ofte i naerheden af taet befolkede kvarterer i byens udkant. I lejrene, som med tiden har antaget karakter af egentlige permanente beboelsesomraader, hvor der ikke sker overholdelse af selv de mest elementaere hygiejne- og sikkerhedsbestemmelser, bor der nogle tusinde personer, heriblandt mange boern, som for naesten alles vedkommende ikke modtager nogen form for undervisning.

Det er klart, at saadanne lejre - bortset fra at vaere uacceptable for en moderne by som Rom i henseende til de levevilkaar, der goer sig gaeldende her - hvis de, som det ofte er tilfaeldet, er beliggende i omraader i byens udkant, som allerede er forfaldne og kendetegnet ved staerke sociale spaendinger, vil ende med at blive en slags tidsindstillede bomber, som potentielt kan udloese farlige krige mellem fattige.

Situationen forvaerres yderligere af den usaedvanlige holdning, som stoerstedelen af beboerne i disse nomadelejre udviser over for smaakriminalitet, som ogsaa boernene ofte inddrages i.

Vil Kommissionen paa denne baggrund oplyse:

1. om det - isaer i lyset af de nuvaerende faellesskabsretningslinjer med hensyn til livskvalitet i byerne - er acceptabelt, at hele omraader i en by som Rom anvendes til opstilling af faldefaerdige campingvogn og skure, som bebos af personer, der ikke har den mindste respekt for hygiejne- og sundhedsbestemmelser af nogen art?

2. om det kan tolereres, at i hundredvis af boern forsaetligt unddrages enhver form for undervisning og er forudbestemt til at blive kriminelle?

3. om der er tale om lignende situationer i andre europaeiske byer, og om der findes faellesskabsbestemmelser paa dette omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (1. december 1997)

Det aerede medlem rejser i alt vaesentligt et spoergsmaal om vanskelige boligforhold, som er et omraade, der ligger uden for Faellesskabets kompetence. De traktater og aftaler, der danner retsgrundlag for Faellesskabets aktioner, indeholder ingen henvisninger til en ret til bolig eller spoergsmaalet om fattiges boligforhold. Boligproblemer behandles inden for rammerne af den nationale boligpolitik. Der findes ingen faellesskabsbestemmelser, der giver mulighed for at behandle boligforholdene i medlemsstaterne eller foere tilsyn med dem (spoergsmaal 3).

Foruden de helt konkrete problemer vedroerende vanskelige boligforhold rejser det aerede medlem ogsaa spoergsmaalet om, hvorvidt der findes eller fremskaffes anstaendige beboelsesomraader til nomadebefolkning (der er her tale om baade transitlejre og langfristede boligomraader, blandt andet til anvendelse om vinteren). Visse strukturfonde (f.eks. til byfornyelse) synes ikke at udelukke samfinansieringsaktioner med henblik paa at forbedre de beboelsesomraader eller lejre, der stilles til nomadernes raadighed, hvis den politiske vilje skulle vise sig at vaere til stede.

Kommissionen vil gerne understrege, at Raadets direktiv 94/33/EF af 22. juni 1994 om beskyttelse af unge paa arbejdspladsen ((EFT L 216 af 20.8.1994. )) paalaegger medlemsstaterne at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at forbyde boerns arbejde. I henhold til artikel 1, stk. 3 i dette direktiv skal medlemsstaterne »soerge for at beskytte de unge mod oekonomisk udnyttelse og mod ethvert arbejde, der kan skade deres sikkerhed, sundhed eller fysiske, psykiske, moralske eller sociale udvikling eller gribe forstyrrende ind i deres uddannelse«.

Det fastslaas i EF-traktaten, artikel 126, at medlemsstaterne har den fulde kompetence i spoergsmaalet om, hvordan deres uddannelsesordninger organiseres, og hvad de indeholder. Der har vaeret gjort en lang raekke forsoeg paa at give boern af nomader en uddannelse, blandt andet gennem mobile skoler, som har vaeret samfinansieret af Kommissionen. Faellesskabet understoetter saaledes f.eks. inden for rammerne af Comenius under Socrates-programmet projekter, der tager sigte paa at forbedre uddannelsens kvalitet for vandrende arbejdstageres boern og boern af nomader, omrejsende arbejdstagere og sigoejnere.

Det europaeiske observatorium for hjemloese, som blev understoettet af Kommissionen og etableret i 1991, og den europaeiske sammenslutning af de nationale organer, der beskaeftiger sig med hjemloese, offentliggoer hvert aar rapporter om situationen for hjemloese og for personer med vanskelige boligforhold i medlemsstaterne. Rapporterne i 1996 vedroerte specifikt unge hjemloese. I betragtning af problemets stoerrelse i praktisk taget hele Europa er det naturligt, at omraader til bosaettelse af nomadebefolkninger ligeledes har vaeret droeftet i Europaraadet, som ogsaa har udgivet en brochure herom.