SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1990/03

af Marco Cappato (NI), Benedetto Della Vedova (NI), Emma Bonino (NI),Gianfranco Dell'Alba (NI), Olivier Dupuis (NI), Marco Pannella (NI)og Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(16. juni 2003)

Om: Udøvelse af retten til religionsfrihed

I de seneste måneder er Kommissionens opmærksomhed blevet rettet mod to begivenheder, der i helt forskellige sammenhænge og på forskellig måde alvorligt har indvirket på udøvelsen af retten til religionsfrihed, nemlig dels udstedelsen af et direktiv fra ministeriet for religiøse anliggender i Cambodja, som forbyder alle offentlige proselytiske aktiviteter, og dels godkendelsen fra parlamentet i den indiske stat Gujarat af en lov om religionsfrihed, der gør muligheden for omvendelse betinget af en tilladelse fra den kompetente domstol.

Kommissionens svar synes at være baseret på to forskellige synspunkter. I det første vedrørende situationen i Cambodja fastslår Kommissionen, at da der på nuværende tidspunkt mangler en dybtgående analyse, synes direktivet samt de foranstaltninger, der hidtil er vedtaget af ministeriet for kultur og religiøse anliggender for at undgå risikoen for religionskonflikter, ikke at krænke verdenserklæringen om menneskerettigheder eller bestemmelserne i den cambodjanske forfatning, og Kommissionen afslutter med at udtale, at den ikke i øjeblikket kan se nogen grund til at formode, at regeringen agter at anvende direktivet til at diskriminere visse religiøse grupper. I det andet svar vedrørende situationen i Indien er Kommissionen bekymret for, at denne form for statslig lovgivning vil kunne begrænse det indiske folks ret til religionsfrihed. Som konklusion forpligter den sig til at behandle dette spørgsmål på samme måde som alle andre spørgsmål vedrørende demokrati og menneskerettigheder i Indien.

- På baggrund af det helt forskellige indhold i de to svar, hvilke af de to kriterier agter Kommissionen da at følge for at bekræfte princippet om institutionernes verdslighed som et grundlæggende forsvar for den enkeltes frihed?

- Agter Kommissionen at acceptere stærkt restriktive fortolkninger af retten til religionsfrihed blot fordi regeringerne fremsætter dem for at undgå religionskonflikter, således som det er sket i Cambodja?

- Eller vil Kommissionen overvåge situationen og om nødvendigt øve diplomatisk pres, således som den har forpligtet sig til at gøre i tilfældet med Indien, også i de lande, der på demokratisk vis vælger at fastsætte betingelser for deres borgeres ret til frit at udtrykke deres overbevisning og lige så frit at organisere kendskabet hertil og udbredelsen heraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(9. juli 2003)

Kommissionen har i sin dialog med tredjelande lagt stor vægt på religions-, tros- og ytringsfrihed. Tanke-, samvittigheds-, religions- og trosfrihed er grundlæggende menneskerettigheder og er som sådanne fastlagt i et antal internationale instrumenter herunder menneskerettighedserklæringen (artikel 18), den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder (artikel 18) og den europæiske konvention om menneskerettigheder (artikel 9). Herudover bestemmer EU-chartret om grundlæggende rettigheder, der er ledetråd for Kommissionens eksterne aktioner på dette område, tydeligt, at enhver har ret til tanke-, samvittigheds- og religionsfrihed, (artikel 10), og at den kulturelle, religiøse og sproglige mangfoldighed skal respekteres.

EU har gentagne gange bekræftet, at menneskerettigheder og demokratisering udgør en central del af den politiske dialog med tredjelande. Religionsfriheden som en grundlæggende menneskerettighed så vel som religiøse mindretals rettigheder behandles således inden for rammerne af den bilaterale politiske dialog i EU, og, i givet fald, gennem henvendelser og offentlige erklæringer, så vel som via EU's optræden i fora som FN's Kommission for Menneskerettigheder eller det tredje udvalg i FN's generalforsamling.

Selv om den politiske situation og graden af religiøse spændinger varierer fra land til land, kan Kommissionen forsikre det ærede medlem om, at den meget nøje overvåger religionsfriheden i alle lande, og at den fortsat er parat til at tage spørgsmålet op gennem alle til rådighed stående kanaler.