DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/153

(2004/C 88 E/0163)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3623/03

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(5. december 2003)

Om: Diskriminerende politik over for de græske indbyggere på Imvros og Tenedos i Tyrkiet

Øerne Imvros og Tenedos har i tre tusind år været beboet af etniske grækere. Disse øer blev afstået til Tyrkiet i 1923 med Lausanne-traktaten, som lover øerne (traktatens artikel 14) særskilt administrativ organisation sammensat af lokale elementer, og garanterer den hjemmehørende ikke-muslimske befolkning selvbestemmelse og beskyttelse af liv og formue. Bevarelse af ro og orden skulle sikres af en politistyrke bestående af lokale indbyggere udpeget af de ovenfor omtalte lokale myndigheder og være underlagt disse myndigheder.

Imvros havde i 1927 — ifølge en officiel tyrkisk optælling — 7 000 græske og et forsvindende lille antal tyrkiske indbyggere, mens der på Tenedos boede 2 500 grækere og 1 247 tyrkere. I dag er der kun 250 grækere tilbage på Imvros, mens 9 000 tyrkiske tilflyttere har slået sig ned på øen. På Tenedos er der kun 30 grækere tilbage, og de tyrkiske myndigheder har også ændret de årtusindgamle officielle navne på de to øer til hhv. »Gökçeada« og »Bozcaada«. Forfølgelsespolitikken optrappedes efter 1955, fortsattes i 1964 og kulminerede i 1974, året for den tyrkiske hærs invasion af Cypern.

Bestemmelsen i Lausanne-traktatens artikel 14 er aldrig blevet gennemført af den tyrkiske stat, og græskundervisningen forsvandt, eftersom de seks græske grundskoler, gymnasiet og de fire børnehaver, der havde 1 300 elever og var bygget for midler fra de græske samfund på de to øer, blev eksproprieret af den tyrkiske stat. Det samme skete med de 300 kristne kirker og de fire klostre, der fandtes på øerne, en fremgangsmåde, der ellers kun forekommer i lande med et strengt apartheid-styre. Bestræbelserne på at fortrænge grækerne fra Imvros og Tenedos toppede, da deres ejendom blev beslaglagt, og det er karakteristisk, at alle de, der blev tvunget til at forlade de to øer, fik frataget deres tyrkiske statsborgerskab og dermed også deres ejendomme, som ikke en gang kan videregives i arv til deres efterkommere. Det er bemærkelsesværdigt, at resultaterne af en undersøgelse, der blev foretaget af de tyrkiske ejendoms-registreringsmyndigheder og offentliggjort den 23. juni 2003, f.eks. viser, at 77,18 % af de samlede jordarealer i landsbyen Agridia på Imvros (som indtil for nylig var den eneste landsby med udelukkende græske indbyggere og ejendomme, der var tilbage), som tilhørte indbyggerne, er overgået til den tyrkiske stat, mens kun 22,82 % fortsat er privatejet.

Passer disse handlinger sig for et land, der ansøger om medlemsskab af EU og hævder, at det tilpasser sig de bestemmelser, der gælder i Unionen? Vil EU kræve, at ejendomsretten omgående og på effektiv vis genindføres for alle ikke-muslimske befolkninger i Tyrkiet, inden der fastsættes en dato for indledningen af tiltrædelsesforhandlingerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(5. februar 2004)

Kommissionen er bekendt med situationen vedrørende de påståede krænkelser af menneskerettighederne mod det græske mindretal på de ægæiske øer Imvros og Tenedos, som det ærede medlem henviser til.

Kommissionen har foretaget en vurdering af spørgsmålet om menneskerettighederne i Tyrkiet i sin periodiske rapport fra 2003 (1). Endvidere henvises det ærede medlem til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-3025/03 fra Konstantinos Hatzidakis (2).

(1) KOM(2003) 676 endelig udg.

(2) Se side 127.