ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2991/00 af Daniela Raschhofer (NI) til Rådet. Direktiv 89/665/EØF om klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter.



EF-Tidende nr. 136 E af 08/05/2001 s. 0150 - 0150



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2991/00 af Daniela Raschhofer (NI) til Rådet (25. september 2000) Om: Direktiv 89/665/EØF om klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter 1. Er bestemmelserne om retsbeskyttelse af den enkelte i direktiv 89/665/EØF(1) blevet gennemført korrekt i delstaten Oberösterreichs lov om tildeling af offentlige kontrakter? 2. I bekræftende fald, hvorfor, i benægtende fald, hvorfor ikke? 3. Hvor mange traktatbrudsprocedurer er der allerede indledt mod Østrig på baggrund af direktiverne om tildeling af offentlige kontrakter? (1) EFT L 395 af 30.12.1989, s. 33. Svar (20./21. december 2000) I henhold til traktatens artikel 211 skal Kommissionen drage omsorg for gennemførelsen af de i denne traktat indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne træffes af institutionerne. Rådet foreslår derfor, at det ærede parlamentsmedlem retter sin forespørgsel til Kommissionen, som har ansvaret for at kontrollere, at den i forespørgslen omhandlede fællesskabslovgivning er korrekt gennemført i den nævnte medlemsstat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2791/00

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(4. september 2000)

Om: Marsvin- og delfindød

I betragtning af det store antal marsvin og delfiner, der dør i fiskenet i de nordeuropæiske farvande, bedes Kommissionen oplyse, hvorfor den ikke deltog i den internationale Ascobans-konference i Bristol sidst i juli måned, der netop søgte at imødegå denne trussel mod dyrene?

Hvad har Kommissionens reaktion på konferencens konklusioner været?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-2791/00 og E-2922/00

(10. oktober 2000)

Kommissionen er bekymret over de store bifangster af delfiner og andre havdyr i forbindelse med fiskeriet. Kommissionen ser med glæde på den indsats, medlemmerne af Agreement on the conservation of small cetaceans of the Baltic and North Seas (Ascobans)har gjort for at mindske bifangsten af delfiner i fiskeriet. Kommissionen håber, at medlemsstaterne vil fortsætte deres bestræbelser i denne retning i EU-Rådet.

Som følge af et stort arbejdspres med naturbeskyttelsessager og utilstrækkelige ressourcer måtte Kommissionen til sin beklagelse afslå indbydelsen til at deltage som observatør i den sidste Ascobans-konference i Bristol.

Selv om Fællesskabet ikke er part i Ascobans-aftalen, er delfiner og marsvin beskyttet som led i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1) (habitat-direktivet). I henhold til artikel 12 skal medlemsstaterne indføre en streng beskyttelsesordning i det naturlige udbredelsesområde for sådanne dyrearter, med forbud mod forsætlig indfangning eller forstyrrelse. De skal også indføre en ordning med tilsyn med uforsætlig indfangning eller drab.

Kommissionen mindede for nylig medlemsstaterne om deres forpligtelser i denne retning på det sidste møde i udvalget for habitat-direktivet.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1883/00

af Emilio Menéndez del Valle (PSE) til Kommissionen

(9. juni 2000)

Om: Konflikter i Afrika

På samlingen i Bruxelles den 22.-23. maj 2000 lagde Rådet (almindelige anliggender) i forbindelse med drøftelsen af konflikten i De Store Søers Område meget relevant vægt på de meget komplekse faktorer, der er tilstede.

I udkastet til pressemeddelelse henviser Rådet til faktorer af politisk, økonomisk og social art.

Mener Kommissionen ikke, at der udover de faktorer, som Rådet meget rigtigt anfører ved en stringent vurdering af de forfærdelige konflikter, som hærger Afrika, også bør tages hensyn til den kulturelle faktor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(25. juli 2000)

Kommissionen mener ikke at de konklusioner vedrørende konflikterne i Afrika der blev resultatet af Rådets møde om almindelige anliggender indebærer en indskrænkning af hvilke faktorer det internationale samfund bør lægge til grund for en realistisk og integreret helhedspolitik for sådanne konflikter. Det er Kommissionens opfattelse at man ved udformning af en respons på sådanne konflikter bør tage hensyn til alle faktorer, og herunder også faktorer af kulturel art. Forudsætningen for at udforme en realiserbar politik er at man har et indgående kendskab både til de samfund der hærges af konflikter, og til de involverede parters bevæggrunde. Kommissionen gør sig ingen illusioner om hvor stor en opgave dette repræsenterer.

Kommissionen skal igen fremhæve at de foranstaltninger der bør gøres til genstand for særlig opmærksomhed i henhold til konklusionerne fra rådsmødet den 28. november 1998 om udviklingsspørgsmål og herunder spørgsmålet om hvilken rolle udviklingssamarbejdet spiller for styrkelse af fredsskabende foranstaltninger, og forebyggelse og løsning af konflikter, omfatter foranstaltninger til etablering af en bedre balance med hensyn til politiske, sociale, økonomiske og kulturelle muligheder mellem grupper med forskellig identitet i udviklingslandene.

Det erkendes generelt at en af de mest fundamentale årsager til konflikter er at grupper med forskellig identitet nærer mistillid til hinanden og ikke har samme muligheder. At søge at udelukke grupper med særlig identitet og at fremme indbyrdes mistillid i nogle tilfælde i form af tilskyndelse til fremmedhad er en ekstrem adfærd der fremkalder en lige så ekstrem og ofte voldelig respons.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3236/00

af Jules Maaten (ELDR) til Kommissionen

(12. oktober 2000)

Om: Tobaksreklamer

Vil Kommissionen på baggrund af Domstolens dom af 5. oktober 2000 vedrørende direktivet om tobaksreklamer forberede et nyt direktiv til regulering af det indre marked for tobaksreklamer med forbud mod visse former for reklame for og sponsorering af tobaksvarer, både under hensyntagen til Domstolens dom og den skadelige virkning, som tobaksreklamer har, ikke mindst på unge?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(10. november 2000)

Kommissionen fortsætter behandlingen af nye foranstaltninger til imødegåelse af de skadelige virkninger af tobaksrygning, specielt for børn og unge, som et led i den overordnede strategi, der er opstillet i Kommissionens meddelelse om dette spørgsmål(1).

På denne baggrund foretager Kommissionen i øjeblikket en analyse af Domstolens dom i sagen om tobaksreklamer(2) med henblik på at fastlægge omfanget af et nyt forslag, der kan fremsættes uden unødig forsinkelse.

(1) KOM(96) 609 endelig udg.

(2) Domstolens dom af 5. oktober 2000 i sag C-376/98.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0641/00

af Paul Rübig (PPE-DE) til Rådet

(25. februar 2000)

Om:Østrig og udvidelsen af EU

Efter 30 års socialistisk regeringsdeltagelse er der nu blevet dannet en centrum-højre-koalition i Østrig, der støttes af et stabilt flertal på 57 % af medlemmerne i Parlamentet. Endvidere har mere end 70 % af befolkningen ikke valgt det socialdemokratiske parti (SPÖ).

13 EU-medlemsstater har på initiativ og under ledelse af Rådets formand og formanden for Den Socialistiske Internationale vedtaget fælles foranstaltninger i forhold til Østrig.

Netop i denne fase er der på den anden side 11 ansøgerlande, der bestræber sig på at tilpasse deres retssystemer og udvikle en markedsøkonomi, så de kan blive medlemmer af EU.

Er Rådet af den opfattelse, at ovennævnte vedtagelse vil bekræfte ansøgerlandene og herunder navnlig de små lande i deres positive vurdering af fordelene ved et EF-medlemskab og respekten for deres nationale identitet (der jo egentlig er garanteret i EU-traktatens artikel 6, stk. 3)?

Hvorledes vurderer Rådet denne fremgangsmåde på baggrund af EU-traktatens artikel 7?

Er de gældende mekanismer til konstatering af en eventuel overtrædelse af EU-principperne blevet overholdt?

Rådet bedes i bekræftende fald meddele, på hvilken dato den østrigske regering blev opfordret til at fremsætte sine bemærkninger?

Svar

(10. november 2000)

De foranstaltninger, som det ærede medlem henviser til, er indeholdt i en erklæring afgivet af Portugals premierminister på 14 medlemsstaters vegne. Denne erklæring er ikke bindende for Rådet.

Rådet har ikke taget stilling til dette spørgsmål og kan derfor ikke besvare de spørgsmål, som det ærede medlem rejser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3470/00

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(8. november 2000)

Om: Det indre marked for liberale tjenesteydelser

Er Kommissionen enig i, at offline-markedet for tjenesteydelser, navnlig tjenesteydelser leveret af lovregulerede erhverv, stadig lider under for mange restriktioner for forbrugernes frihed til selv at vælge, hvordan og hvorledes de ønsker at erhverve disse ydelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(8. december 2000)

På Det Europæiske Råd i Lissabon opfordrede stats- og regeringscheferne til, at der inden udgangen af 2000 blev udarbejdet en strategi for fjernelse af hindringer for tjenesteydelser. Kommissionen er derfor i gang med at udarbejde en meddelelse om dette emne. Iværksættelsen af denne strategi vil gøre det muligt at afdække eventuelle behov for yderligere foranstaltninger i alle tjenesteydelsessektorer.

I forbindelse med anerkendelsen af erhvervsmæssige kvalifikationer drøfter man desuden i øjeblikket, hvordan man kan forbedre betingelserne for udveksling af tjenesteydelser sammenlignet med de betingelser, der gælder for etableringsretten.

Kommissionen vil desuden gerne understrege, at tjenestemodtageres adgang til liberale tjenesteydelser kan være begrænset, fordi nogle lovregulerede erhverv skal overholde regler vedrørende erhvervets organisation, etik, tilsyn og ansvar.

I henhold til EF-traktatens artikel 43 (tidligere artikel 52) og 49 (tidligere artikel 59) er disse begrænsninger kun berettiget, hvis de sikrer, at forbrugerne får de nødvendige garantier, der er begrundet i almene hensyn, navnlig hvad angår integritet og faglig ekspertise, og hvis de ikke står i misforhold til det forfulgte mål.

Kommissionen understreger, at den er meget interesseret i at afskaffe konkurrencebegrænsende praksis inden for de liberale erhverv. Den fører en aktiv politik for anvendelsen af konkurrencereglerne især med henblik på at fjerne kollektiv fastsættelse af honorarer og forbud mod reklamer. Kommissionen mener, at den således kan bidrage til at forbedre informationen af brugerne og give dem større valgmuligheder for så vidt angår de tilgængelige tjenesteydelser og prisen for disse. Kommissionen forsøger samtidig at trække en klar grænse inden for hvert liberalt erhverv mellem etiske regler, hvor EF-traktatens konkurrenceregler ikke finder anvendelse, og de restriktive regler, hvor de finder anvendelse.

Kommissionen overvåger ligeledes, at medlemsstaterne ophæver lovgivning, som tillader eller forstærker virkningen af den konkurrencebegrænsende praksis inden de liberale erhverv.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3580/00 af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen. Bygningen Ad Quartum.



EF-Tidende nr. 151 E af 22/05/2001 s. 0191 - 0192



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3580/00 af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen (17. november 2000) Om: Bygningen Ad Quartum Vil Kommissionen indlede en overtrædelsesprocedure mod Italien på grund af manglende beskyttelse og skændig behandling af det betydningsfulde sted, der er udpeget som Mansio ad Quartum, i Quarto Flegreo (i Napoli), der er blevet ødelagt af helt igennem uretmæssige aktiviteter? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding (9. januar 2001) I henhold til artikel 151 (tidligere artikel 128) i EF-traktaten har Fællesskabet kompetence til at tilskynde til samarbejde mellem medlemsstaterne på det kulturelle område. Det spørgsmål, det ærede medlem rejser, henhører ikke under Fællesskabets kompetence, men på grund af nærhedsprincippet udelukkende under medlemsstatens kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3021/00

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. september 2000)

Om: Forbud mod drivgarn

Rådet besluttede i 1992 at indføre en maksimumslængde for drivgarn på 2,5 km. Men på trods af de eksisterende regler fortsatte brugen af denne fiskerimetode med at stige. Derfor vedtog Rådet forordning (EF) nr. 1239/98(1), ifølge hvilken anvendelsen af drivgarn gradvis skal afskaffes i løbet af en overgangsperiode, der udløber den 1. januar 2002.

Denne sommer har de spanske fiskeriorganisationer imidlertid anklaget franske fiskerfartøjer i Atlanterhavet og italienske i Middelhavet for at krænke ovennævnte forordning ved fortsat at anvende drivgarn med en længde på over 10 km. Ud over at skabe konkurrenceforvridninger mellem fiskere pga. denne fangstmetodes højere rentabilitet i forhold til andre traditionelle metoder medfører disse krænkelser af fællesskabsretten gener for andre fartøjers sejlads, ligesom de forvolder alvorlige miljøskader i forbindelse med bifangst af arter som delfiner, hvaler og hajer.

Hvad har Kommissionen gjort, og hvad agter den at gøre for at sikre overholdelsen af forordning (EF) nr. 1239/98 om gradvis afskaffelse af drivgarn?

Hvor mange krænkelser har Kommissionen konstateret pr. år og pr. land mellem 1998 og i dag?

Hvor mange fartøjer pr. år og pr. land har fået tilladelse til at anvende drivgarn mellem 1998 og 2000?

(1) EFT L 171 af 17.6.1998, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. oktober 2000)

Rådets forordning (EF) nr. 1239/98 af 8. juni 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 894/97 om fastlæggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne er et af Kommissionens vigtigste midler til at føre kontrol med fiskeriet, og det undersøges hvert år, om disse bestemmelser overholdes. Kommissionens fiskerikontrollanter deltager således regelmæssigt i den fiskerikontrol til søs og på landjorden, som arrangeres af de berørte medlemslande.

Hvad resultatet af kontrollen angår, henvises det ærede medlem til oplysningerne i Kommissionens rapport til Europa-Parlamentet om håndhævelsen i 1998 og 1999 af EF-lovgivningen om anvendelse af drivgarn i fiskeriet efter stærkt vandrende arter i Nordøstatlanten og Middelhavet (Report on enforcement in 1998 and 1999 of Community legislation on the use of driftnets in fishing for highly migratory species in the NE Atlantic and the Mediterranean).

Det antal fartøjer, som har fået tilladelse af medlemslandene til at deltage i fiskeri med drivgarn efter hvid tun i perioden 1998-2000, er angivet i nedenstående tabel.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2872/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(14. september 2000)

Om: Aftalerne med Rusland og Island om torskefiskeri

Den spanske sektor for torskefiskeri og især de galiciske virksomheder ønsker, at der som led i handelsforbindelserne med de ovennævnte stater indgås aftaler mellem EU og Rusland og Island, så torskekvoterne i de to landes farvande forhøjes. Sektoren har indledt forhandlinger med Kommissionen herom.Hvor langt er man kommet i denne sag? Stiller Kommissionen sig bag sektoren, som anser sine fangstmuligheder på 16 000 tons torsk for klart utilstrækkelige. De kan kun fiske ved Svalbard, mens de ikke længere har adgang til at fiske efter denne art ved Grønland.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. oktober 2000)

Kommissionen er helt på det rene med, at galiciske redere længe har ønske at få tildelt større torskekvoter. Kommissionen har haft en række uformelle kontakter med fiskerirepræsentanter, men har ikke på nogen måde forhandlet med private virksomheder om dette spørgsmål.

Kommissionen har henstillet til Rådet, at det giver Kommissionen mandat til at forhandle med Rusland om en fiskeriaftale. Af forskellige årsager, herunder den politiske udvikling i Rusland, har Rådet dog endnu ikke truffet nogen afgørelse om dette spørgsmål.

Det er højst usandsynligt, at Island skulle være villig til at give EU-fartøjer en torskekvote. Islands nuværende aftale med EU vedrører kun én art, og det er rødfisk.

Kommissionen har igen og igen forsøgt at opnå yderligere kvoter af torsk og andre arter til Spanien og andre medlemsstater som led i diverse aftaler. Det er dog nødvendigt at opretholde relativ stabilitet, og da mange bestande har det skidt, er det meget vanskeligt at nå dette mål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2497/00

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(2. august 2000)

Om: Natura 2000-nettets indvirkning på økologien i provinsen Malaga i Spanien

Med Natura 2000-nettet ønsker Den Europæiske Union at indvirke på beskyttede områder af høj økologisk værdi, således at antallet af områder af særlig fællesskabsbetydning med specielt vigtige dyre- og plantearter øges.

For så vidt angår provinsen Malaga, har Natura 2000-nettets betydning særlig vakt naturelskernes opmærksomhed med henblik på at opnå en betydelig forøgelse af det areal, der skal omfattes af Natura 2000-nettets beskyttelse.

Kan Kommissionen nærmere oplyse, hvilken indvirkning Natura 2000-nettet præcist vil få på provinsen Malaga i Spanien, og hvornår Den Europæiske Union officielt udpeger det pågældende område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(14. september 2000)

Provinsen Malaga er beliggende i den biogeografiske middelhavsregion, for hvilken de spanske myndigheder har lovet at fremkomme med en supplerende liste over lokaliteter til december 2000.

Kommissionen kan dermed ikke vurdere alle de forslag, der er indgivet af Spanien og af de øvrige medlemsstater i denne biogeografiske zone før første halvår af 2001. Forudsat at de nationale lister over lokaliteter omfatter en tilstrækkelig stor repræsentation af samtlige de naturlige naturtyper og dyre- og plantearter, som findes i denne biogeografiske region, vil Kommissionen kunne vedtage listen over Natura 2000-lokaliteterne for middelhavsregionens i løbet af 2001.

Kommissionen kan derfor på dette stadium hverken vurdere, hvor stort det pågældende areal vil blive i provinsen Malaga, eller vurdere forvaltningsforanstaltningerne for området, som skal træffes af de spanske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2227/00

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Kan kørelys reducere antallet af trafikulykker?

Det fremgår af en ny undersøgelse fra amerikanske universiteter, som er blevet videreført af et forskningscenter i Paris, at permanent anvendelse også i dagtimerne af nærlyset (ikke fjernlyset) ville kunne føre til en nedsættelse af antallet af trafikulykker med 16 %.

Kommissionen bedes svare på, om der efter dens oplysninger er blevet gennemført undersøgelser vedrørende dette emne, eller om det er hensigten at gennemføre sådanne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(11. september 2000)

Kommissionen gennemgår løbende tilgængeligt forskningsmateriale om kørelys og i hvilket omfang brug af kørelys i dagtimerne kan reducere trafikulykker. Resultaterne af den omfattende forskning på området er ikke entydige, men de viser dog, at kørelys for alle trafikanter i dagtimerne ville være en positiv sikkerhedsforanstaltning, og at virkningen svarer forholdsmæssigt til mængden af dagslys. Skøn over hvordan det påvirker antallet af ulykker svinger meget og debatten mellem akademikerne er fortsat uafklaret. Den undersøgelse, som det Ærede Medlem omtaler, er et bidrag til denne vurdering.

Kommissionen konkluderer, at kørelys i dagtimerne vil være en omkostningseffektiv trafiksikkerhedsforanstaltning, men ikke så væsentlig som fordelene ved hastighedsnedsættelse, mindre spritkørsel eller mere udbredt brug af sikkerhedsseler. Kommissionens holdning til disse tiltag og deres betydning beskrives nærmere i den seneste meddelelse om vejtrafiksikkerhed(1).

Det må bemærkes, at brug af kørelys i dagtimerne medfører en omkostning i form af et øget benzinforbrug. Kommissionen skønner, at det maksimale ekstra benzinforbrug og medfølgende CO2-emissioner udgør 1,5-2,0 %. Det afhænger imidlertid til en vis grad af de tekniske specifikationer for kørelys i dagtimerne.

(1) KOM(2000) 125.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3045/00

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(28. september 2000)

Om: Euro-spil

Er der med EU-støtte fremstillet spil, der tager sigte på en bred modtagergruppe og formidler information om euroen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(17. november 2000)

Kommissionen har som led i Eurofacile-programmet udviklet prototyper på spil sammen med forbrugersammenslutningerne og sammenslutninger, der repræsenterer borgere, som har svært ved at få adgang til oplysninger om euroen.

Ud over disse spil, der udelukkende er pædagogiske, har Kommissionen ikke givet økonomisk støtte til noget spil af forretningsmæssig art, idet den ikke ønsker at gribe ind på et felt, hvor der er skarp konkurrence. Som led i partnerskaber med sammenslutninger, der arbejder uden gevinst for øje, har nogle spil kunnet indgå i et projekt som undervisningsmateriale.

Kommissionen har ligeledes stillet data, såsom Quest-basen, der indeholder spørgsmål og svar vedrørende euroen, til rådighed for opfindere af spil.

Selv om Kommissionen ikke vil påstå, at den kender dem alle, så har den dog kendskab til, at der findes nogle eurospil, der markedsføres af meget kendte fabrikanter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3186/00

af Marie-Arlette Carlotti (PSE) til Kommissionen

(4. oktober 2000)

Om: Forhandlingerne om Tyrkiets tiltrædelse af Den Europæiske Union og anerkendelsen af det armenske folkemord

I beslutning fra juni 1987 om en politisk løsning på det armenske spørgsmål(1) fastslog Europa- Parlamentet blandt andet, at det armenske spørgsmål og minoritetsspørgsmålet i Tyrkiet skulle placeres inden for rammerne af forbindelserne mellem Tyrkiet og EF, og opfordrede de tyrkiske myndigheder til officielt at anerkende, at de tragiske begivenheder, armenerne i Det Osmanniske Rige blev udsat for i 1915-1917, var et folkedrab i den betydning, der er fastlagt i den konvention, FN's Generalforsamling vedtog den 9. december 1948.

Eftersom Tyrkiets status som ansøgerland blev bekræftet af Det Europæiske Råd i Helsingfors i december 1999, og de institutionelle aktiviteter og den politiske dialog i Associeringsrådet blev genoptaget i april i år, kan Kommissionen da oplyse, hvor stor betydning spørgsmålet om de tyrkiske myndigheders anerkendelse af det armenske folkemord tillægges inden for rammerne af forhandlingerne om Tyrkiets tiltrædelse af Den Europæiske Union?

(1) EFT C 190 af 20.7.1987, s. 119.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(30. oktober 2000)

Kommissionen mener ikke, at dette spørgsmål falder ind under Københavnskriterierne.