ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1179/98

af Odile Leperre-Verrier (ARE) til Kommissionen

(6. april 1998)

Om: Konsekvenserne af standsningen af Med-Media-programmet

Som følge af standsningen af Med-Media-programmet har en række organer, som skulle begunstiges inden for rammerne af dette program, ikke modtaget den lovede støtte, hvorfor de har måttet opgive deres projekter.

En række selskaber har lidt så stor skade, at de i dag befinder sig i en meget alvorlig situation.

Kan Kommissionen oplyse, hvad den agter at gøre for at sikre de skadelidte selskaber erstatning og igangsætte Med-Media-programmet igen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Manuel Marín

(5. maj 1998)

Efter indgående drøftelser med Parlamentet har Kommissionen konstateret, at de betingelser, Parlamentet har formuleret for på ny at iværksætte det decentraliserede samarbejde i Middelhavet, nu er opfyldt.

Kommissionen har således truffet beslutning om igen at iværksætte det decentraliserede samarbejde i Middelhavet. Der er tale om tre programmer: Med Campus, som skal fremme samarbejdet mellem universiteter, Med Media, som vedrører samarbejdet mellem medierne (uddannelse) og Med Urbs, som henvender sig til lokale enheder.

I øvrigt minder Kommissionen med henvisning til Barcelona-erklæringen om betydningen af et direkte samarbejde mellem aktører i det civile samfund, som er et væsentligt samarbejde i perspektivet af en tilnærmelse og en bedre forståelse mellem Europas og Middelhavets folkeslag.

Selv om der ikke er indgået nogen forpligtelser over for de administratorer af Med Media-projekterne, der blev udvalgt i 1995, er det muligt, at nogle af dem kan få tildelt finansiel støtte i forbindelse med programmernes iværksættelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1126/98

af Marjo Matikainen-Kallström (PPE) til Kommissionen

(8. april 1998)

Om: Tuberkulosens udbredelse

Ifølge de seneste undersøgelser fra WHO er der på verdensplan 16 stater, der har undladt at træffe foranstaltningerne til forebyggelse og behandling af tuberkulose blandt deres borgere. Ifølge WHO er disse forsømmelser en trussel for hele verden. De pågældende lande findes også tæt ved EU's ydre grænser.

Hvad vil Kommissionen gøre for, at EU's borgere også i fremtiden kan beskyttes mod tuberkulose, og hvordan vil Kommissionen bestræbe sig på at bistå tredjelande på en sådan måde, at tuberkulosen fuldstændigt bliver udryddet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(3. juni 1998)

Kommissionen er klar over, at tuberkulose (TB) forekommer stadig mere hyppigt, og har kendskab til de faktorer, der hænger sammen med dette fænomen, bl.a. sundhedssystemer, der er ved at bryde sammen, forværrede økonomiske og sociale forhold samt tilfælde af uhensigtmæssig praksis, der fører til en truende resistens over for antimikrobielle stoffer.

Gennem fællesskabsprogrammet om erhvervet immuninfektsyndrom (AIDS) og andre smitsomme sygdomme giver Kommissionen støtte til projekter vedrørende overvågning og reaktioner på TB, som inddrager alle medlemsstaterne. Målet med disse projekter er at gøre medlemsstaternes myndigheder bedre i stand til at bekæmpe denne smitsomme sygdom. Inden for rammerne af Fællesskabets udvidelse er ansøgerlandene blevet opfordret til at deltage i dette program.

Kommissionen samarbejder også om dette spørgsmål med De Forenede Stater i sammenhæng med EF's Task Force og med internationale organisationer, især WHO og Verdensbanken, og i nogle tilfælde har Kommissionen ydet finansiel støtte til udviklingslande til gennemførelse af vaccinationskampagner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1343/98

af José Salafranca Sánchez-Neyra (PPE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Helms Burton-loven

Kan Kommissionen i forbindelse med Sir Leon Brittans svar på vegne af Kommissionen (E-0236/98)(1), modtaget den 13. marts, om forhandlingerne mellem Fællesskabet og USA om bl.a. Helms Burton-loven

lidt mere præcist oplyse, hvilke datoer og hvilket niveau de forberedende møder forud for ministermødet den 15. januar fandt sted på?

oplyse den fastsatte tidsplan for de kommende forhandlinger og møder mellem Fællesskabet og USA om dette emne?

Sir Leon Brittan har for nylig udtalt, at disse forhandlinger "befinder sig på halvvejen", og at der ikke er fastsat nogen sidste frist for at afklare dette spørgsmål. Kan Kommissionen forklare, hvilke punkter man er nået til enighed om, og hvilke der stadig er uenighed om?

Hvor længe mener Kommissionen, at den nuværende situation kan opretholdes, selv om der ikke er fastsat nogen sidste frist for afslutningen af forhandlingerne?

(1) EFT C 323 af 21.10.1998, s. 29.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0980/98

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(18. marts 1998)

Om: Beskyttelse af børns sundhed imod farligt legetøj

Ifølge en undersøgelse, som blev foretaget af Greenpeace, er en stor del af det legetøj, der er beregnet til små børn i EU, lavet af PVC, som kan afgive giftige kemiske forbindelser og tungmetaller (bly, kadmium m.m.), der kan trænge ind i børnenes følsomme organismer. Virkningerne er på længere sigt akkumulative og omfatter anomalier, bl.a. i forplantningssystemet. Der er på grund af ændringer i legetøjets overflade konstateret kadmiumindhold, der er 460 gange så højt som den i USA gældende maksimumsgrænse.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at beskytte de små børns sundhed imod disse giftige stoffer i legetøjet? Hvornår vil der blive fastsat grænseværdier for de tungmetaller, der anvendes bortset fra PVC?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(23. april 1998)

Maksimumgrænserne for den daglige biotilgængelighed af visse stoffer, herunder bly og cadmium, er fastsat i Rådets direktiv 88/378/EØF af 3. maj 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedskrav til legetøj(1).

Mere præcist ligger grænseværdierne for den daglige biotilgængelighed, som fastsat i bilag II, punkt II.3.2, på 0,6 µg for cadmium og 0,7 µg for bly.

Derudover skal legetøjet "under alle omstændigheder være i overensstemmelse med de relevante fællesskabsbestemmelser om visse kategorier af produkter eller om forbud mod begrænsninger i anvendelsen af eller mærkning af visse farlige stoffer og præparater" (bilag II, punkt II.3.1) I henhold til direktivet skal alle medlemsstater sikre, at legetøj kun bringes på markedet, hvis det lever op til de væsentlige sikkerhedskrav, som er fastsat i bilag II og de skal trække legetøj tilbage fra markedet, forbyde eller begrænse dets markedsføring, hvis det kan indebære fare for sundheden eller sikkerheden for forbrugerne eller andre personer. Medlemsstaterne skal straks underrette Kommissionen, når en sådan foranstaltning træffes.

Med hensyn til phthalforbindelser, som det ærede medlem nævner i sin forespørgsel, kan Kommissionen henvise til svaret på Tom Spencers spørgsmål H-114/97 under spørgetiden på Parlamentets møde i marts 1997(2), Carlos Pimentas spørgsmål H-423/97 under spørgetiden på Parlamentets møde i juni 1997(3), Hiltrud Breyers skriftlige forespørgsler 2474/97 og 2475/97(4), samt James Fitzsimons spørgsmål H-921/97 på Parlamentets møde i december 1997(5).

Derudover undersøger Den Videnskablige Komité for Toksikologi, Økotoksikologi og Miljø spørgsmålet om phthalstoffer og Kommissionen vurderer i øjeblikket denne komités første udtalelse med henblik på, at der enten på kort, mellemlang eller lang sigt træffes foranstaltninger på dette område.

(1) EFT L 187 af 16.7.1988.

(2) Parlamentsdebat (marts 1997).

(3) Parlamentsdebat (juni 1997).

(4) EFT C 158 af 25.5.1998.

(5) Parlamentsdebat (december 1997).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1248/98

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Dyrepas

Kan Kommissionen oplyse, om der anvendes dyrepas i andre medlemsstater, hvem der i givet fald bærer udgifterne, og hvor meget disse omtrentligt andrager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. maj 1998)

I overensstemmelse med artikel 3, litra c), i Rådets forordning (EF) 820/97 af 21. april 1997 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter(1) udgør dyrepas en del af identifikations- og registreringsordningen for kvæg.

Fællesskabslovgivningen omfatter alene dyrepas for kvæg, og disse dyrepas er et tvungent element i identifikations- og registreringsordningen for kvæg i samtlige medlemsstater.

Med hensyn til spørgsmålet om, hvem der bærer udgifterne, henvises der til artikel 9 i samme forordning, hvori det hedder, at "medlemsstaterne kan lade brugerne... afholde de omkostninger, der er forbundet med de i artikel 3 omhandlede ordninger...". Der henvises desuden til kapitel I i bilag C til Rådets direktiv 85/73/EØF af 29. januar 1985 om finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol som omhandlet i direktiv 89/662/EØF, 90/425/EØF, 90/675/EØF og 91/496/EØF(2) (ændret og kodificeret) om finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol, hvor det fastsættes som en generel regel, at kontrollen skal finansieres på oprindelsesstedet, og at der skal opkræves en afgift. Afgiftens anvendelsesområde og størrelse, gennemførelsesbestemmelser i forbindelse hermed, herunder navnlig bestemmelsen af, hvem der er afgiftspligtig, samt undtagelsestilfælde er imidlertid endnu ikke fastsat. Inden for disse rammer er det op til medlemsstaterne at fastlægge sådanne bestemmelser på grundlag af deres nationale regler.

Hvad angår de dermed forbundne udgifter, har Kommissionen ikke de relevante oplysninger.

(1) EFT L 117 af 7.5.1997.

(2) EFT L 32 af 5.2.1985.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1207/98

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(24. april 1998)

Om: Konkurrencedygtighed

I Europa-Parlamentets betænkning (A-0113/97) om Kommissionens meddelelse om kortlægning af den europæiske industris konkurrencedygtighed (KOM(96) 0463 - C-0622/96) og om arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene om en europæisk politik til fremme af kvalitet til styrkelse af den europæiske konkurrenceevne ((SEK(96) 2000) fastslås det, at priserne på vigtige tjenesteydelser er højere i Europa end i USA og Japan, og at der trods fremskridt efter indførelsen af det fælles marked stadig findes sektorer, som f.eks. kommunikationerne, hvortil adgangen fortsat er begrænset.

Hvad agter Kommissionen at gøre for at overvinde disse adgangsbegrænsninger?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1212/98

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Konkurrencedygtighed

I Europa-Parlamentets betænkning (A-0113/97) om Kommissionens meddelelse om kortlægning af den europæiske industris konkurrencedygtighed (KOM(96) 0463 - C-0622/96) og om arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene om en europæisk politik til fremme af kvalitet til styrkelse af den europæiske konkurrenceevne ((SEK(96) 2000) opfordres Kommissionen til at forelægge konklusioner om, hvorfor visse europæiske sektorer såsom fødevarer, drikkevarer, tobak og kapitalmarkedet fungerer bedre end de tilsvarende sektorer i USA og Japan, hvad angår den industrielle værditilvækst.

Hvorledes fungerer disse sektorer i forhold til sektorerne i USA?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1018/98

af Rolf Berend (PPE) til Kommissionen

(6. april 1998)

Om: Støtte til Weimar, den europæiske kulturby 1999

Byen Weimar i Freistaat Thüringen skal i 1999 være "Europas kulturby". Hidtil har de europæiske byer været finansieret over Kaleidoskop-programmet. Weimar er blot et særtilfælde, fordi Kaleidoskop-programmet udløber i december 1998. Der hersker usikkerhed om, i hvilken form Weimar vil blive støttet som europæisk kulturby 1999. Byen Weimar og delstaten Thüringen ønsker hurtig klarhed om dette finansieringsspørgsmål.

Hvordan og med hvilket beløb støttes Weimar som europæisk kulturby inden for rammerne af et pilotprojekt - planlægges dette at ske i form af en engangsforlængelse af Kaleidoskop-programmet?

Hvornår kan man påregne en definitiv afgørelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(14. maj 1998)

Kommissionen kan, uden at foregribe de endelige beslutninger, som fællesskabsinstitutionerne og navnlig budgetmyndighederne træffer på dette område, bekræfte, at den planlægger i 1999 at videreføre den sædvanlige økonomiske støtte, som Fællesskabet yder til projektet "europæisk kulturby".

Med hensyn til, inden for hvilke rammer støtten vil blive bevilget, ønsker Kommissionen at tildele den som led i det rammeprogram for kultur, som er under forberedelse i Kommissionen, og som skulle kunne forelægges for Parlamentet og Rådet i maj 1998.

Meddelelsen om det præcise støttebeløb, der ydes af Fællesskabet til "Den europæiske kulturby", vil som sædvanlig blive givet i begyndelsen af det pågældende regnskabsår. På baggrund af de finansielle overslag vedrørende kulturbudgettet, er der dog grund til at minde om, at Fællesskabets bidrag til dette projekt nødvendigvis må blive af symbolsk karakter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1183/98

af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Kommissionens afvisning af et program

Kommissionen meddelte den 18. februar 1998 Det Europæiske Kunstcenter (EUARCE), at det forslag, det havde indgivet som et led i Raphael-programmet under titlen "Musik og Poesi i Den Ortodokse Periode - Den Patriarkalske Stil i Byzantinsk Sangkunst og Leksikografi i Byzantinsk Musik" var blevet afvist af GD X/C.4.

Det bør understreges, at forslaget beskæftigede sig med det overordentlig anstrengende og på verdensplan anerkendte og rosværdige arbejde med at opdage og udforske de autentiske kodekser for byzantinsk sang, som foregår under den Økumeniske Patriark Bartholomæus' ægide. Centret, der har indgivet forslaget, er et af de mest seriøse i Grækenland, og det har overhovedet ikke tynget Fællesskabernes budget. Beslutningen om at afvise dette forslag er højst besynderlig, og den manglende dokumentation herfor er iøjnefaldende! Kommissionen bedes besvare følgende.

1. Hvad er helt nøjagtigt de nærmere årsager til, at forslaget er blevet afvist?

2. Hvilke institutter eller centre er blevet finansieret under Raphael-programmet? I hvilke medlemsstater hører de hjemme i? Hvilke emner drejer deres forslag sig om? Hvilke beløb har de modtaget i støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(28. maj 1998)

Kommissionen vil gerne gøre det ærede medlem opmærksom på, at der var 511 ansøgninger om støtte fra det Raphael-tiltag, som "Det Europæiske Kunstcenter" også søgte om midler fra. Kun 43 projekter blev udvalgt. Det begrænsede antal skyldes hovedsagelig de meget begrænsede budgetbevillinger til Raphael-programmet. Dette fremgik meget klart af det svar af den 18. februar 1998, som blev givet til ansøgere, hvis ansøgninger ikke blev imødekommet. Udvælgelsen af projekterne blev foretaget på grundlag af anbefalingerne fra en uafhængig ekspertgruppe og efter godkendelse fra Raphael-udvalget, der består af repræsentanter fra de nationale myndigheder i alle medlemsstaterne.

Endvidere har Kommissionen i et nyligt svar (25. marts 1998) på en klage fra ansøgerorganisationen redegjort for, at det, på trods af en uafhængig ekspertgruppes positive vurdering af det omtalte projekt, ikke var muligt at yde økonomisk støtte til det og mange andre projekter på grund af de begrænsede ressourcer, der er til rådighed.

Angående de udvalgte projekter og de beløb, der er bevilget til hver af disse, fremsendes den relevante dokumentation direkte til det ærede medlem samt til Parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0053/98 af Markus Ferber (PPE) til Kommissionen (29. januar 1998)

Om: EU-stoette til forskning i regionen Bayerisch-Schwaben

Kan Kommissionen give foelgende oplysninger om stoerrelsen af EU-stoetten til forskning og udvikling (F& U) i regionen Bayerisch-Schwaben i 1997:

1. Hvor store beloeb til F& U er i 1997 tilflydt Bayerisch-Schwaben?

2. Hvor store F& U-midler fra Faellesskabet er der i 1997 givet til hvilke foranstaltninger i tilsvarende regioner i andre medlemsstater?

3. Hvor store F& U-midler er der i 1997, opdelt efter kontrakttagerens art (universiteter, forskningsinstitutter, SMV, storindustri osv.), givet til de enkelte tyske delstater?

4. Hvor stort er antallet af ansoegninger om F& U-midler i 1997, opdelt efter programmernes art og efter EU-medlemsstater?

5. Hvor stor en andel af ansoegerne til F& U-midler i 1997 var SMV - i Faellesskabet og i Tyskland?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (13. maj 1998)

1., 3., 4. og 5. Da der i svaret indgaar en raekke tabeller samt naermere enkeltheder vedroerende de forskningsmidler, der er blevet tildelt af Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), tilstilles dette direkte det aerede medlem samt Europa-Parlamentets generalsekretariat.

2. Kommissionen finder det vanskeligt at foretage sammenligninger mellem regionerne i betragtning af, at disse oplysninger ikke afspejler det reelle udbytte, en bestemt region kan faa af Faellesskabets forskningsprogrammer. Den vaesentligste fordel ved at deltage i disse programmer, der involverer flere partnere fra forskellige lande, er, at hver enkelt partner herigennem faar adgang til samtlige resultater af det projekt, som vedkommende deltager i, uanset hvilket tilskud den paagaeldende har modtaget fra Faellesskabet. En anden vigtig foelgevirkning er, at der herigennem udvikles forskningsinfrastrukturer paa europaeisk niveau (for eksempel i form af forskningsnet).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1559/98 af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen (19. maj 1998)

Om: Etniske mindretal og de europaeiske institutioner

Har Kommissionen til hensigt at gennemfoere programmer for etniske mindretal i lighed med programmerne for bekaempelse af forskelsbehandling af kvinder?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen paa skriftlige forespoergsler E-1557/98, E-1558/98 og E-1559/98 (15. juni 1998)

Ansaettelse af personale er altid sket i henhold til artikel 27 i vedtaegten for tjenestemaend, hvor det udtrykkeligt bestemmes, at tjenestemaend skal udvaelges paa et saa bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgere i Faellesskabernes medlemsstater uden hensyn til race, politisk, filosofisk eller religioes overbevisning, koen eller seksuel orientering og uafhaengigt af civilstand og familiemaessige forhold.

Saaledes har det ikke vaeret noedvendigt for Kommissionen at ivaerksaette egentlige handlingsplaner for at fremme ansaettelse af personer fra etniske minoriteter i dens tjenester.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1320/98 af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (29. april 1998)

Om: EURO 1999

I medfoer af den stabilitets- og vaekstpagt, som Det Europaeiske Raad vedtog paa sit moede i Amsterdam i juni 1997, skal medlemsstaterne paa mellemlang sigt soege at naa frem til en budgetsaldo, som er »taet paa balance eller i overskud«. Saafremt medlemsstaterne i de efterfoelgende aar fortsaetter med at justere budgettet, vil de offentlige finansers stilling dermed goere det lettere for medlemsstaterne at haandtere de budgetmaessige konsekvenser af en eventuel negativ udvikling i oekonomien.

Men hvordan mener Kommissionen, at situationen ville have vaeret i Portugal i dag, hvis stabilitets- og vaekstpagten var blevet gennemfoert i perioden 1992-1997?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (2. juni 1998)

Stabilitets- og vaekstpagten er oprettet ved Det Europaeiske Raads resolution af 7. juni 1997 ((EFT C 236 af 2.8.1997. )) og Raadets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvaagningen af budgetstillinger samt overvaagning og samordning af oekonomiske politikker ((EFT L 209 af 2.8.1997. )) og Raadets forordning (EF) nr. 1467 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemfoerelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmaessigt store underskud (2). Pagten sigter mod budgetdisciplin i Den OEkonomiske og Monetaere Union (OEMU) for derigennem at skabe de stabilitetsbetingelser, der er noedvendige for vedvarende vaekst. Pagten indeholder et effektivt program, der tilskynder en medlemsstat til at undgaa et uforholdsmaessigt stort underskud og til hurtigt at korrigere et saadant underskud, hvis det skulle opstaa.

I 1992 havde Portugal et offentligt underskud paa 3,0% af bruttonationalproduktet (BNP), og i 1993 var underskuddet paa 6,1% af BNP. Denne situation resulterede i Raadets afgoerelse af 26. september 1994, hvori der konstateredes et uforholdsmaessigt stort underskud i Portugal (EF-traktatens artikel 104 C, stk. 6). I perioden fra 1992 til 1997, som det aerede medlems spoergsmaal vedroerer, var Portugals budgetpolitik hovedsageligt rettet mod konvergens med henblik paa at korrigere det uforholdsmaessigt store underskud og derved opfylde konvergenskriterierne, hvad budgetstillingen angaar. Endvidere blev stk. 9 og 11 i artikel 104 C, som omhandler sanktioner, ikke anvendt i anden fase af OEMU.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1046/98 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (6. april 1998)

Om: Program for forbedring af honningproduktionen i Graekenland

Graekenland har for EU forelagt et program for forbedring af honningproduktionen i 1998 som et led i gennemfoerelse af Kommissionens forordning 2300/97 ((EFT L 319 af 21.11.1997, s. 4. )).

Gennemfoerelsen af programmet vil ske gennem forskellige instanser, organisationer og biavlerkooperativer.

Forbundet af graeske biavlerforeninger har sendt en skrivelse til Kommissionen, hvori der klages over fordelingen mellem de forskellige deltagere i forbindelse med gennemfoerelsen af programmet.

Eftersom forbundet af graeske biavlerforeninger er en staerk organisation og har mange medlemmer, er oekonomisk solvent og paalidelig, bedes Kommissionen besvare foelgende: Har Kommissionen undersoegt baggrunden for klagerne og beskyldningerne fra forbundet af graeske biavlerforeninger? Hvad agter Kommissionen at goere for at soerge for, at det ovennaevnte forbund i stoerre omfang kommer til at deltage i gennemfoerelsen af programmet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (8. maj 1998)

Den 15. december 1997 meddelte medlemsstaterne udkastene til de nationale programmer for forbedring af vilkaarene for produktion og afsaetning af honning efter artikel 2 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2300/97 om visse gennemfoerelsesbestemmelser til Raadets forordning (EF) nr. 1221/97 om almindelige regler for anvendelsen af foranstaltninger til forbedring af produktionen og afsaetningen af honning, aendret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 758/98 ((EFT L 105 af 4.4.1998. )).

I denne forbindelse meddelte Graekenland Kommissionen listen over repraesentative erhvervsorganisationer og kooperativer inden for biavl, der samarbejdede med de graeske myndigheder om udarbejdelsen af programmet. Forbundet af graeske biavlerforeninger er optaget paa denne liste.

I artikel 4 i Raadets forordning (EF) nr. 1221/97 ((EFT L 173 af 1.7.1997. )) er det fastsat, at programmerne udarbejdes i naert samarbejde med de repraesentative erhvervsorganisationer og kooperativerne inden for biavl.

Kommissionen kan derfor ikke sikre disse organisationer en bredere deltagelse i programmernes gennemfoerelse, da Raadets forordning (EF) nr. 1221/97 kun giver mulighed for deres deltagelse i udarbejdelsen af programmerne.