SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1775/02

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juni 2002)

Om: Massemediernes funktion: Udstedelse af sendetilladelse til tv- og radiostationer, statsstøtte og reklame

I EU-traktatens artikel 6 fastslås princippet om pluralisme og frihed for massemedierne. Ikke desto mindre forhaler det nationale radio- og tv-råd (ESR) i Grækenland tildelingen af tilladelser til tv-stationer og færdiggør ikke de institutionelle rammer for deres organisation og funktion, hvilket er i modstrid med de ovennævnte principper.

Under henvisning til den protokol om offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne, som er vedføjet Amsterdamtraktaten, samt til ydelsen af statsstøtte til radio- og tv-medier i Grækenland, bedes Kommissionen besvare følgende:

1. I hvor høj grad respekteres pluralismeprincippet i lyset af de seneste hændelser i Grækenland, og hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre, at det nationale radio- og tv-råds skridt, hvad angår rammerne for tildeling af tilladelser til tv- og radiostationer, er i overensstemmelse med fællesskabsretten?

2. Hvilken ordning gælder der for finansiering af de offentlige radio- og tv-stationer i Grækenland, og i hvor høj grad indvirker den måde, finansieringsordningen fungerer på, på den gnidningsløse funktion af markedet? Skaber den ikke problemer for konkurrencen som nævnt i den protokol om offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne, der er vedføjet Amsterdamtraktaten?

3. Hvor store beløb ydes der i statsstøtte til de statslige og private massemedier i medlemsstaterne, herunder navnlig Grækenland, og i hvor høj grad strider dette imod lighedsprincippet og reglerne for markedets funktion?

4. Hvor stor en andel af de statslige og private massemediers indtægter stammer fra reklamer set i forhold til reklamemarkedets omfang i de 15 EU-medlemsstater, herunder navnlig Grækenland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(29. juli 2002)

1. Kommissionen er for tiden ved at gennemføre en undersøgelse af tildelingen af sendetilladelser i Grækenland som følge af en klage. Da tildelingen af sådanne tilladelser ofte er meget kompliceret, kan Kommissionen endnu ikke udtale sig om der i denne forbindelse har været væsentlige problemer i relation til fællesskabsretten.

2. I henhold til græsk lovgivning sker finansieringen af de offentlige radio- og tv-stationer, der er pålagt den offentlige tjenesteforpligtelse gennem tilskud fra det offentlige, licens samt andre indtægter, hovedsagelig i forbindelse med reklame.

I 1997 modtog Kommissionen en klage, ifølge hvilken de græske myndigheder indrømmer den offentlige radio- og tv-station særlige fordele idet udelukkende denne modtager finansiering fra licensen samt at dens ansatte nyder godt af en særlig gunstig pensionsordning, der finansieres via en afgift på reklamer.

Kommissionen er i øjeblikket i færd med at undersøge de ovennævnte foranstaltninger i sammenhæng med Kommissionens meddelelse om anvendelse af statsstøttereglerne på public service-radio- og tv-virksomhed(1).

På nuværende tidspunkt ønsker Kommissionen ikke at foregribe resultatet af denne undersøgelse.

3. Kommissionen har ikke noget detaljeret overblik over omfanget af statsfinansiering i medlemsstaterne, men kan fremkomme med følgende bemærkninger. Omfanget af statsstøtte til radio- og tv-virksomhed er meget forskelligt afhængig af medlemsstat. Omfanget af statsstøtte er i høj grad afhængig af det finansieringssystem medlemsstaterne har valgt for at kompensere de offentlige radio- og tv-stationer for deres offentlige tjenesteforpligtelse. I de fleste medlemsstater finansieres de offentlige radio- og tv-stationer gennem en todelt finansiering baseret på tilskud fra det offentlige, og indtægter fra kommercielle aktiviteter (hovedsagelig reklame). I visse medlemsstater er de offentlige radio- og tv-stationer pålagt retlige begrænsninger for så vidt angår deres muligheder for at søge udgifter dækket gennem kommercielle aktiviteter. I andre medlemsstater er offentlige og private radio- og tv-stationer underlagt samme bestemmelser. Begrænsninger i mulighederne for at søge udgifter dækket gennem kommercielle aktiviteter kan medføre et øget behov for tilskud fra det offentlige, samtidig med at det kan bevirke en nedsat konkurrenceforvridning på de kommercielle markeder (som f.eks. reklamemarkedet).

Medlemsstaterne kan frit vælge metoderne til finansiering af public service-radio- og tv-virksomhed, men Kommissionen skal kontrollere, at statsstøtten som kompensation for en givet offentlig tjenesteforpligtelse er i forhold til de ekstra nettoudgifter.

Kommissionens metode til vurdering af støtte ydet til de offentlige eller private radio- og tv-stationer, der er pålagt den offentlige tjenesteforpligtelse, fremgår af Kommissionens ovennævnte meddelelse.

Statsstøtte til offentlige radio- og tv-stationer er tilladt hvis følgende betingelser opfyldes:

- den omhandlede tjeneste skal være en tjeneste af almindelig økonomisk interesse og være klart defineret af medlemsstaten (definition);

- de omhandlede virksomheder skal udtrykkeligt af medlemsstaterne have fået overdraget at udføre tjenesten (mandat);

- den offentlige støtte skal være begrænset til det, der er nødvendigt til opfyldelse af den offentlige tjenesteforpligtelse (proportionalitet). Offentlige radio- og tv-stationer, der modtager statsstøtte, men også udvikler andre typer af tjenesteydelser, er underkastet transparenskravene i det såkaldte transparensdirektiv(2). Adskilte regnskaber giver Kommissionen et nødvendigt redskab til undersøgelse af påstået kryds-støtte mellem offentlige tjenesteforpligtelser og kommercielle aktiviteter. Forpligtelsen til adskilte regnskaber gælder ikke for offentlige radio- og tv-stationer, hvis aktiviteter udelukkende omfatter udførelse af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse;

- det er endelig ønskeligt, at en dertil udpeget myndighed eller et dertil udpeget organ fører tilsyn med overholdelsen af disse betingelser.

4. I henhold til de seneste statistikker, som Det Europæiske Audiovisuelle Observatorium i Strasbourg har offentliggjort, udgjorde EU's reklamemarked i 2000 67 164 mio. EUR, hvoraf TV-reklamer udgjorde ca. 38 %; radioreklamer ca. 6 %, reklamer i aviser og tidsskrifter ca. 49 %, med resten fordelt på biografreklamer samt udendørs reklamer og reklamer på offentlige transportmidler.

For Grækenlands vedkommende er de relevante tal: samlet reklamebudget: 1 081 mio. EUR, hvoraf TV-reklamer udgjorde ca. 50 %; radioreklamer ca. 4 % og reklamer i aviser og tidsskrifter ca. 46 %

For så vidt angår TV-stationernes indtægter fremgår det fra samme kilde, at der på fællesskabsplan i 2000 for offentlige radio- og tv-stationers vedkommende var reklameindtægterne på i alt ca. 5 487 mio. EUR (20,8 % af de samlede indtægter). For de private radio- og tv-stationers vedkommende var reklameindtægterne på i alt ca. 20 196 mio. EUR (56,2 % af de samlede indtægter). Der forelå ikke detaljerede oplysninger vedrørende Grækenland.

(1) EFT C 320 af 15.11.2001.

(2) Kommissionens direktiv 80/723/EØF af 25. juni 1980 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder, som ændret ved Kommissionens direktiv 85/413/EØF af 24. juli 1985, Kommissionens direktiv 93/84/EØF af 30. september 1993 og Kommissionens direktiv 2000/52/EF af 26. juli 2000, EFT L 195 af 29.7.1980.