SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1175/02

af Erik Meijer (GUE/NGL)og Herman Schmid (GUE/NGL) til Kommissionen

(25. april 2002)

Om: Overførsel af betalinger fra EU via den såkaldte remittance bank Al Barakaat og følgerne af de hindringer, FN's sanktionskomité skaber

1. Kan Kommissionen bekræfte meddelelsen fra den nederlandske udenrigsminister til det nederlandske parlament (Andetkammeret, forespørgsel nr. 942 om sanktioner mod Al Barakaat), hvori det oplyses, at de uofficielle banker i hawlidaad-systemet (også kendt som remittance banks) hvoriblandt den største er Al Barakaat, der også er aktiv inden for telekommunikation og som internetudbyder årligt overfører 200 til 500 mio. USD til Somalia, og også af Den Europæiske Union anvendes til at overføre penge til Somalia?

2. Omfatter disse beløb også de projekter, hvormed EU's uddannelsesrådgiver, Leo Schellekens, efter ødelæggelserne under borgerkrigen i Somalia forsøger at starte nye skoler, bl.a. for at give kommende generationer et bedre perspektiv end borgerkrig og terrorisme?

3. Hindres udviklingen af de i spørgsmål 2 anførte projekter nu af, at forældrebidragene til dækning af omkostninger nu ikke længere betales, fordi forældrene i det helt ødelagte Somalia ikke har indkomstkilder i form af penge, og at familiemedlemmer i udlandet ikke længere kan overføre penge?

4. Er der flere EU-finansierede projekter til fordel for indbyggerne i Somalia, til hvilke pengene overføres via Al Barakaat?

5. Hvor stort et beløb i EU-bevillinger er i øjeblikket blokeret på grund af de foranstaltninger, Sikkerhedsrådet har truffet for at hindre Al Barakaats arbejde?

6. Var der planlagt betalinger efter det tidspunkt, hvor Al Barakaat ikke længere kunne organisere internationale betalinger? Når disse penge nu Somalia via mindre remittance banks, eller holdes de i reserve med henblik på senere udbetaling?

7. Hvordan og hvornår påtænker Kommissionen på ny at gøre disse penge disponible til de formål, hvortil de er afsat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(6. juni 2002)

1. til 4. Som nævnt i svaret på skriftlig forespørgsel E-0608/02(1) fra det ærede medlem (Erik Meijer) effektueres der ikke længere bank- og pengeoverførselstransaktioner via Al-Barakhat som følge af De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolutioner, nemlig resolution 1333 (2000) og resolution 1390 (2002).

Andre organisationer som Dahabshil, Amaala og Union Bank of Somalia, som ikke står opført på listen fra De Forenede Nationers Sikkerhedsråds Sanktionsudvalg, effektuerer fortsat disse transaktioner i landet. De udfylder gradvis det tomrum, der opstod efter Al-Barakhat, og er den eneste måde, hvorpå der kan effektueres betalinger til og fra Somalia.

De foranstaltninger, der blev indført over for Al-Barakhat, har ikke i væsentlig grad indvirket på EU's samarbejde med Somalia.

Pengeoverførsler til EU's interventioner i alle sektorer påhviler de kontraherende parter, De Forenede Nationers agenturer og internationale ikke-statslige organisationer (ngo). Ingen af Kommissionens kontraherende parter, herunder i uddannelsessektoren, har nævnt, at der skulle være vanskeligheder som følge af sanktionerne mod Al-Barakhat, og EU-finansierede projekter oplever ikke problemer på grund af manglende finansielle ressourcer.

Desuden er Kommissionen ikke af den opfattelse, at der på dette felt er et generelt problem, som berører brugerne og/eller betalingsmodtagerne af EU-finansierede projekter.

5. til 7. De eneste oplysninger, Kommissionen råder over vedrørende blokerede pengeoverførsler, vedrører driften af dens tre forbindelseskontorer, Somaliland, Puntland og Mogadishu. Det var kun i sidstnævnte tilfælde, at Deutsche Gesellschaft für Technische Zusammenarbeit (GTZ), som ledede forbindelseskontorerne i 2001 på Kommissionens vegne, gjorde brug af Al-Barakhats tjenesteydelser.

De blokerede penge, der vedrører Kommissionens forbindelseskontor i Mogadishu, beløber sig til 3 393 USD. Kommissionen kan ikke på nuværende tidspunkt sige noget om, hvornår disse penge vil kunne frigives. En langvarig procedure vil dog hverken berøre EU's samarbejde i Somalia i almindelighed eller driften af forbindelseskontoret i Mogadishu i særdeleshed.

(1) Se side 14.