SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1573/99

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: Manglende grænseværdier for dioxin og pcb-stoffer

På baggrund af dioxinskandalen i Belgien og den femte betragtning i Kommissionens afgørelse af 3. juni 1999, hvori det konstateres, at der ikke er blevet fastsat maksimalværdier for dioxinforureningen for de enkelte basislevnedsmidler, og at der ikke findes maksimalværdier for dioxin på internationalt plan, på fællesskabsplan eller på nationalt plan, bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvorfor har Kommissionen undladt at fastsætte en grænseværdi for pcb-stoffer, dioxin og andre klorforbindelser?

2. Hvornår vil Kommissionen rette denne forsømmelse?

3. Hvornår kan der nøjagtigt forventes et direktiv eller en forordning med de ovennævnte grænseværdier?

4. Agter Kommissionen at tage initiativ til oprettelsen af en uafhængig, neutral levnedsmiddelkontrolcentral på EU-plan?

5. Er det rigtigt, at der på EU-plan ikke findes retsforskrifter hverken for animalske eller vegetabilske produkter, som indeholder bestemmelse om maksimalværdier for pcb-stoffer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Liikanen

(18. oktober 1999)

Der findes ikke for tiden nogen anerkendt international standard med grænseværdier for indholdet af dioxiner og polychlorbiphenyler (PCB) for forskellige typer levnedsmidler. Undersøgelserne på dette område giver ikke klare resultater. Nogle medlemsstater har allerede, foranlediget af udtalelser fra nationale eksperter, fastsat grænseværdier for visse levnedsmidler, men disse grænseværdier er ikke altid indbyrdes overensstemmende.

I forbindelse med dioxinkrisen, som brød ud i Belgien i slutningen af maj 1999, blev Kommissionen nødsaget til at træffe hasteforanstaltninger, bl.a. fastsættelse af grænser for PCB-indholdet i animalske produkter. I Kommissionens beslutning 1999/441 af 9. juli 1999(1) er der således fastsat grænseværdier for indholdet af PCB i mælk og mejeriprodukter og fjerkræprodukter. Herudover fastsætter Kommissionens beslutning 1999/0551/EF af 6. august 1992(2) om ændring af beslutning 1999/0449/EF midlertidige grænseværdier for okse- og svinekød samt for produkter fremstillet heraf. Disse grænser gælder kun for den kontamination, der er afsløret i Belgien, da dioxin- eller PCB-kontamination kan give sig forskelligt udslag alt efter omstændighederne. I Kommissionens bestemmelser tages der hensyn til de grænseværdier, der er fastsat i flere af medlemsstaterne. Kommissionen har allerede anmodet de europæiske videnskabelige komitéer om at fremsætte udtalelse, så den på dette grundlag i givet fald kan indføre EU-grænseværdier for PCB.

Med hensyn til grænseværdier for dioxiner i foderstoffer, indledte Kommissionen endvidere i juni 1998 en tilbundsgående undersøgelse af den forurening af levnedsmidler, der er fundet i flere medlemsstater. Undersøgelsen indgår i det videnskabelige samarbejdsprogram mellem medlemsstaterne (SCOOP). De foreløbige resultater af undersøgelsen, som ventes at foreligge meget snart, samt resultaterne af de undersøgelser, der foregår i Det Fælles Forskningscenter (Instituttet for Referencematerialer og -målinger), vil give mulighed for en bedre bedømmelse af risikoen og danne grundlag for den videre behandling af spørgsmålet.

Indtil da bygger Kommissionen fortsat på en videnskabelig vurdering foretaget af Verdenssundhedsorganisationen (WHO), som for dioxiner har anbefalet en daglig acceptabel dosis på 1-4 picogram pr. kg. legemsvægt pr. dag. Ved fastsættelsen af denne værdi ønskede WHO størst mulig beskyttelse af menneskers sundhed. Samtidig erkender WHO, at der i alle industrilandene findes en baggrundsforurening med dioxiner, som ikke må ignoreres.

Medlemsstaternes overvågningsplaner tog indtil 1999 hovedsagelig sigte på at undgå markedsføring af kontamineret mælk og mejeriprodukter. Fra år 2000 vil Kommissionen kræve, at denne overvågning også omfatter kød og fisk. Resultaterne af overvågningsplanerne skulle kunne give et klart billede af situationen i Europa.

Ud over de grænseværdier, der er fastsat i Kommissionens beslutninger vedrørende den specifikke dioxinkrise i Belgien, er der i den nuværende EU-lovgivning, nemlig i bilag I, B, punkt 21, i Rådets direktiv 1999/0029/EF af 22. april 1999 om uønskede stoffer og produkter i foderstoffer(3), fastsat en grænseværdi for dioxiner i citruskvas. Endvidere arbejdes der med et forslag om fastsættelse af grænseværdier for PCB i råvarer og færdigprodukter til foderbrug.

Kommissionen er endelig i færd med at undersøge muligheden for at oprette et uafhængigt europæisk levnedsmiddelagentur. De forskellige løsningsmodeller for et sådant agentur vil inden årets udgang blive fremlagt i en hvidbog med forslag om en handlingsplan for levnedsmiddelsikkerhed.

(1) EFT L 175 af 10.7.1999.

(2) EFT L 209 af 7.8.1999.

(3) EFT L 115 af 4.5.1999.