SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0391/97 af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen (13. februar 1997)

Om: Udfoersel af private brugte biler til Portugal

Flere tyske borgere har moedt betragtelige vanskeligheder, naar de ved flytning fra Tyskland til Portugal har villet udfoere og omregistrere deres private brugte biler. De indsendte allerede en ansoegning om indfoersel i Portugal for tre aar siden, det portugisiske bilsyn er foretaget, og toldattesten er udstedt og blevet forlaenget flere gange. Alligevel er der endnu ikke blevet udstedt en portugisisk nummerplade.

Den kompetente godkendelsesmyndighed i Tyskland har i mellemtiden kraevet, at bilen ikke laengere anvendes, fordi den indsendte dokumentation for, at der var tegnet forsikring hos foerst et portugisisk og senere et engelsk bilforsikringsselskab, er i strid med kravene i ¶ 29a i den tyske vejtrafikgodkendelseslovgivning. En klage er blevet afvist, og borgerne er blevet paafoert betragtelige udgifter.

1. Skal man acceptere en saadan forhaling af udstedelsen af nummerpladen?

2. Hvilke foranstaltninger foreslaar Kommissionen for at faa fremskyndt proceduren?

3. Er det i overensstemmelse med faellesskabsretten, at den tyske godkendelsesmyndighed afviser dokumentation for forsikringer, der er tegnet hos selskaber med hjemsted i andre medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (8. april 1997)

I Raadets direktiv 83/182/EOEF af 28. marts 1983 om afgiftsfritagelse inden for Faellesskabet ved midlertidig indfoersel af visse transportmidler i en medlemsstat fra en anden ((EFT L 105 af 23.4.1983. )) fastlaegges de afgiftsmaessige principper i forbindelse med forpligtelsen til at indregistrere et koeretoej i en medlemsstat. I Kommissionens fortolkende meddelelse om typegodkendelse og indregistrering af koeretoejer, som tidligere har vaeret indregistreret i en anden medlemsstat ((EFT C 143 af 15.5.1996. )), praeciseres de proceduremaessige principper, der gaelder i denne situation.

Kommissionen har brug for flere oplysninger fra de borgere, der har kontaktet det aerede medlem, for at vurdere aarsagen til forsinkelsen i indregistreringsproceduren (kopi af den tyske indregistreringsattest »Fahrzeugbrief«, ansoegningen om indregistrering i Portugal, det portugisiske indregistreringsdokument, tolddokumenter og eventuel korrespondance mellem borgerne og de portugisiske myndigheder). De beroerte borgere kan endvidere sende en direkte klage til Kommissionen.

Det kan dog anfoeres, at hvis forsinkelsen paa tre aar i indregistreringsproceduren udelukkende skyldes en fejl begaaet af de nationale myndigheder og ikke skyldes ansoegernes oenske om at forhale betalingen af indregistreringsafgiften, vil denne forsinkelse kunne betragtes som en foranstaltning, der har samme virkning som kvantitative restriktioner, og som er forbudt i medfoer af EF-traktatens artikel 30.

Saa snart Kommissionen har modtaget de noedvendige oplysninger, vil den undersoege sagen ved at tage kontakt med de portugisiske myndigheder.

Hvad angaar forsikringer, der er udstedt af andre medlemsstater, og som daekker koeretoejer, der er indregistreret i Tyskland, skal det understreges, at disse koeretoejer betragtes som tyske risici, da de er blevet - og fortsat er - indregistreret i Tyskland. I henhold til Faellesskabets lovgivning paa forsikringsomraadet bestemmer den medlemsstat, hvor et koeretoej er indregistreret, hvor risikoen er placeret.

I det foreliggende tilfaelde boer koeretoejer, der er indregistret i Tyskland, vaere daekket af en ansvarsforsikring, der er indgaaet med et forsikringsselskab, som har faaet tilladelse til at udoeve forsikringsvirksomhed af tilsynsmyndighederne i den medlemsstat, hvor det har hjemsted - i det foreliggende tilfaelde Tyskland - og som er blevet medlem af den lokale garantifond og den lokale branchesammenslutning af bilforsikringsselskaber.

Forsikringsselskabet behoever ikke at vaere etableret i den medlemsstat, hvor koeretoejet er indregistreret. Forsikringstageren kan derimod vaelge ethvert forsikringsselskab, som har faaet tilladelse til at udoeve forsikringsvirksomhed i en hvilken som helst af medlemsstaterne, hvis forsikringsselskabet indvilger i at forsikre det paagaeldende koeretoej inden for rammerne af traktatens bestemmelser om fri udveksling af tjenesteydelser.

Under alle omstaendigheder skal den medlemsstat, hvor koeretoejet er indregistreret, traeffe alle de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at ansvar i forbindelse med brug af koeretoejer, der normalt anvendes i det paagaeldende land, er daekket af en ansvarsforsikring (artikel 3 i Raadets andet direktiv 84/5/EOEF af 30. december 1983 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkoeretoejer ((EFT L 8 af 11.1.1984. )) (andet motorkoeretoejsdirektiv).

Idet foreliggende tilfaelde har de tyske tilsynsmyndigheder ret til at afvise forsikringer, der er udstedt af selskaber med hjemsted i andre medlemsstater, og som daekker koeretoejer, der er indregistreret i Tyskland (dvs. tyske risici), hvis forsikringsselskaberne ikke har opfyldt alle de noedvendige juridiske betingelser for at opnaa en gyldig tilladelse til at udoeve forsikringsvirksomhed under den tyske lov. Hvis forsikringsselskaberne derimod har opfyldt alle de noedvendige betingelser i henhold til den tyske lov, kan de tyske myndigheders afvisning af forsikringer, der er udstedt af disse selskaber, betragtes som en foranstaltning, der er i strid med EF-traktatens artikel 59 (fri udveksling af tjenesteydelser).

Kommissionen er noedsaget til at faa flere oplysninger fra de borgere, der har kontaktet det aerede medlem med hensyn til dette sidste spoergsmaal.