SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0074/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. januar 2003)

Om: Manglen på et europæisk register over lægefejl begået af personer, som derefter er aktive i forskellige lande

1. Har Kommissionen bemærket, at det af evalueringen fem år efter loven om udøvelse af individuelle professioner inden for sundhedssektoren i Nederlandene, hvormed patienterne skulle sikres klarhed over de praktiserendes sagkyndighed og kompetence, bl.a. fremgår, at personer, der i et andet land er straffet for fejl begået under udøvelse af deres profession, i mange tilfælde kan udøve deres profession uden begrænsninger i Nederlandene, fordi de i deres hjemlande pålagte sanktioner ikke opføres i det offentlige register i Nederlandene over praktiserende personer inden for sundhedssektoren, hvori eventuelle sanktioner pålagt af det nederlandske sundhedsministerium indgår?

2. Deler Kommissionen den frygt, som forskningsbureauet ZonMW, der gennemførte evalueringen, har givet udtryk for, og som gik ud på, at den frie etableringsret inden for sundhedssektoren i EU efter udvidelsen sikkert vil få flere udenlandske udøvere af professioner inden for sundhedssektoren til at flytte til de nuværende EU-medlemsstater, og at der kræves supplerende foranstaltninger, for at patienterne kan vide, om de også nyder beskyttelse mod ikke-sagkyndig behandling hos disse?

3. Findes der i andre medlemsstater end Nederlandene lignende erfaringer med, hvordan der kan opstå lægefejl, når personer, hvis lægelige fortid er ukendt, praktiserer?

4. Er der store forskelle i den måde, hvorpå registrering af lægefejl og deraf følgende sanktioner foregår i de nuværende og fremtidige EU-medlemsstater? Er der medlemsstater, hvor der ikke føres noget register, eller hvor registre over fejl ikke er offentligt tilgængelige? Vil der ske nogen ændring heraf på kort sigt?

5. Hvordan vurderer Kommissionen forskernes forslag om at etablere et europæisk informationssystem, hvor man let kan finde frem til kvalifikationer hos udøvere af professioner inden for sundhedssektoren, som tidligere har arbejdet i et andet land og/eller har fået deres uddannelse der? Vil Kommissionen tage initiativer til at udvirke dette?

Kilde: Den nederlandske avis de Volkskrant den 21. og 23. december 2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(25. februar 2003)

1. Medlemsstaterne er kompetente med hensyn til lovgivning om opfyldelse af krav vedrørende vandel og hæderlighed, herunder bestemmelser om sanktioner i tilfælde af grov forsømmelse eller skødesløshed i udøvelsen af den pågældende virksomhed eller overtrædelse af straffeloven. Direktiverne om anerkendelse af erhvervsuddannelser, som omfatter en række erhverv inden for sundhedssektoren, gør det muligt for værtsmedlemsstater at kræve bevis for hæderlighed og lignende oplysninger fra hjemlandet under hensyntagen til fortrolighedskravet og databeskyttelsesreglerne. Værtsmedlemsstater kan kræve at få disse oplysninger, inden de anerkender kvalifikationer.

2. Fællesskabslovgivningen, herunder ovennævnte forpligtelse, kommer til at gælde i alle medlemsstater.

3. Kommissionen holder jævnligt møder med Udvalget af Højtstående Embedsmænd inden for Sundhedsvæsenet og koordinationsgruppen inden for den generelle ordning med henblik på udveksling af oplysninger og drøftelser af emner vedrørende den frie bevægelighed. Kommissionen råder ikke over den form for særlige oplysninger, som der henvises til.

4. Kommissionen er klar over, at der findes forskellige nationale praksisser. I alle medlemsstater findes der forskellige former for registre eller fortegnelser. Det er medlemsstaterne, der i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen om databeskyttelse bestemmer, på hvilken måde offentligheden skal have adgang til alle eller dele af sådanne registre eller fortegnelser. Kommissionen arbejder i øjeblikket på at udvikle et informationssystem for at styrke det nuværende net af nationale myndigheder og således bl.a. fremme onlineudvekslingen af de nødvendige oplysninger. Det nye forslag til et direktiv om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer(1) skal også styrke de nationale kontaktpunkters rolle.

5. Spørgsmålet om disciplinære foranstaltninger er omfattet af forslaget til et direktiv om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer. Ifølge dette forslag skal der oplyses om sådanne foranstaltninger, når fagfolk inden for sundhedssektoren har til hensigt at etablere sig i en anden medlemsstat. I bilag VII i direktivforslaget nævnes de dokumenter, som en værtsmedlemsstat kan kræve, når det skal træffe afgørelse om anerkendelse af relevante erhvervsmæssige kvalifikationer. Det kan navnlig være nødvendigt at fremlægge bevis for, at ansøgeren ikke har gjort sig skyldig i grov forsømmelse eller skødesløshed i udøvelsen af den pågældende virksomhed eller i overtrædelse af straffeloven, som har ført til suspension eller inddragelse af retten til udøvelse af et sådant erhverv i oprindelseslandet. Artikel 46, stk. 2, styrker systemet i de tilfælde, hvor der er mere end et hjemland. Alle foranstaltninger til sikring af udveksling af informationer om disciplinære foranstaltninger skal overholde de eksisterende fællesskabsprincipper om databeskyttelse.

(1) EFT C 181 E af 30.7.2002.