SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2601/01

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. september 2001)

Om: Fare for forbrugeren på grund af inficeret kød

1. Er Kommissionen klar over, at den stress som dyr udsættes for i forbindelse med transport, kan medføre, at flere kimer trænger ind i tarmslimhinden og breder sig til hele organismen gennem lymfe- og blodsystemerne, således at konsum af organer så som lever og milt, men også muskelkød fører til fødevareforgiftning af forbrugere, og kan i svære tilfælde endog medfører døden?

2. Selv når transporten er rimelig rolig, er der konstateret kimer i tarmene i 20-25 % af dyrene. I betragtning af at disse dyr i første omgang forekommer sunde, tages der generelt ikke bakteriologiske prøver, hvilket betyder, at forbrugeren ikke er beskyttet mod kød, der er inficeret på grund af stress. Er der bestræbelser i gang i Kommissionen for at løse dette forbrugerbeskyttelsesproblem og i bekræftende fald hvilke?

3. Man kan gå ud fra, at transport ikke er den eneste faktor, der fremkalder denne stresssituation hos slagtedyr. Er Kommissionen klar over den fare, som dette udgør for forbrugeren? Hvilke stressforebyggende foranstaltninger har den truffet og i hvilken udstrækningen kontrolleres gældende forskrifter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(31. oktober 2001)

Kommissionen er opmærksom på, at der kan ske fysiologiske ændringer i dyr på grund af stress, som det ærede medlem påpeger. Fællesskabets lovgivning tager hensyn til den relevante videnskabelige og tekniske viden på områderne levnedsmiddelhygiejne og dyrevelfærd.

Fællesskabets lovgivning, som er henvendt til medlemsstaterne og gennemføres under deres kompetente myndigheders ansvar, indeholder i øjeblikket en lang række foranstaltninger til at sikre frisk køds sikkerhed og egnethed. Disse foranstaltninger findes bl.a. i Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fersk kød(1), Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport(2) og Rådets direktiv 93/119/EF af 22. december 1993 om beskyttelse på slagte- eller aflivningstidspunktet(3). Der lægges i det førstnævnte direktiv stor vægt på hygiejne i forbindelse med kødproduktion, og i de to andre på at undgå, at dyrene stresses under flytning til og fra køretøjer, transport og behandling af dyrene frem til og under bedøvelse og aflivning.

I udtalelsen fra Den Videnskabelige Komité for Veterinærforanstaltninger med henblik på Folkesundheden om levnedsmiddelbårne zoonoser af 12. april 2000(4) understreges den allestedsnærværende natur af og/eller de mange forskellige kilder til disse patogene mikroorganismer på vejen fra jord til bord. Udtalelsen fremsætter også visse forslag om deres forebyggelse eller forvaltning. Kommissionen vedtog for nylig beslutning 2001/471/EF af 8. juni 2001 om bestemmelser om den regelmæssige kontrol af den almindelige hygiejne, der foretages af virksomhedsledere(5). Det fastsættes i beslutningen bl.a., at alle virksomheder inden den 8. juni 2002 skal gennemføre hyppig og regelmæssig kontrol af stikprøver fra kontrolpunkter, hvor risikoen for mikrobiologisk forurening må anses for at være størst.

Udtalelsen fra ovennævnte videnskabelige komité af 23. september 1999 drejede sig om evaluering af mikrobiologiske kriterier for levnedsmiddelprodukter af animalsk oprindelse til menneskelig konsum, og udtalelsen af 24. februar 2000 drejede sig om revision af procedurerne for tilsyn med kød. Endnu en udtalelse, som blev vedtaget den 20.-21. juni 2001 om identifikation af arter/kategorier af kødproducerende dyr i integrerede produktionssystemer, hvor kødinspektionen kan revideres, henvises til udtalelsen fra 2000. Heri nævnes henstillingen om at indføre et alternativt system for kødinspektion for slagtesvin, som begrænser krydskontamineringen ved at undgå incision og palpering i slagtekæden. Der refereres endvidere, at en begrænsning af håndteringen af dyrekroppe kræver anvendelse af en vertikalt integreret kvalitetskontrolordning på virksomhedsniveau, og at mikrobiologisk undersøgelse af dyrekroppe for levnedsmiddelpatogener bør sammenlignes med mikrobiologiske standarder, som er etableret og kontrolleres af den kompetente myndighed. Denne række af videnskabelige udtalelser har sat Kommissionen i stand til at indlede arbejdet med to særlige projekter i samarbejde med eksperter fra medlemsstaterne. Det første drejer sig om et forslag om ajourføring og etablering af mikrobiologiske kriterier, der dækker hele fødekæden, baseret på den seneste udvikling inden for levnedsmiddelvidenskab og med det formål at forbedre forbrugernes levnedsmiddelsikkerhed. Det andet vedrører en modernisering af inspektionen før og efter aflivning under hensyntagen til den intensive produktion og nye, dermed forbundne patologier.

(1) EFT B 121 af 29.7.1964.

(2) EFT L 340 af 11.12.1991.

(3) EFT L 340 af 31.12.1993.

(4) http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scv/outcome_en.html

opinions.

(5) EFT L 165 af 21.6.2001.