SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2344/02

af Jillian Evans (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. juli 2002)

Om: Uanmodet post

Mange mennesker i Europa anser ikke blot uanmodet post og uanmodede telefoniske henvendelser for et irritationsmoment, men disse henvendelser kan også være intimiderende, vildledende og forvirrende, navnlig for de mest sårbare medlemmer af samfundet, som kan forledes til at tro, at de bør rykke ud med deres penge, oplysninger om bankforhold, kreditkortnumre eller andre personlige oplysninger.

Kan Kommissionen oplyse, hvad der kan gøres på EU-plan for at beskytte forbrugerne mod at modtage vildledende uanmodet post, ofte fra virksomheder hjemmehørende i en anden medlemsstat eller et tredjeland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(30. september 2002)

Det ærede medlem har rejst spørgsmålet om uanmodet post og uanmodede telefoniske henvendelser. I Kommissionens svar går man ud fra, at der med uanmodet post ikke kun menes uanmodede breve via postvæsenet, men at spørgsmålet også dækker elektronisk post.

EU-lovgivningen har allerede taget problemet op med telefoniske henvendelser og uanmodet post direkte til forbrugerne, herunder også såkaldt e-mail-spam.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/66/EF af 15. oktober 1997 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred inden for telesektoren(1) er særlig relevant med hensyn til uanmodede henvendelser med henblik på direkte markedsføring. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (Direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation)(2), som finder anvendelse fra 31. oktober 2003, erstatter og styrker bestemmelserne vedrørende behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor. I henhold til dette nye direktiv, som er blevet vedtaget under proceduren for fælles beslutningstagning, er det kun tilladt at fremsende e-mail og sms'er med henblik på direkte markedsføring til fysiske personer, hvis brugerne forudgående har givet deres samtykke (det såkaldte opt-in-system), undtagen hvis der allerede findes en kunderelation, og i så tilfælde kun ved lignende produkter (jf. artikel 13 i dette direktiv), sådan som det allerede er tilfældet for uanmodede henvendelser via fax og telefon med automatiske opkaldsmaskiner. Hvad angår direkte henvendelser vedrørende markedsføring med menneskelige indgreb, kan medlemsstaterne stadig selv beslutte, om de ønsker et opt-in- eller et opt-out-system. Der vil være forbud mod tilsløring af afsenderens identitet eller opgivelse af en ugyldig adresse for henvendelser. Denne ordning gælder for elektroniske meddelelser til alle modtagere i EU, uanset hvor meddelelsen kommer fra.

I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger(3) er der fastlagt bestemmelser om behandling af personlige data, som anvendes til fremsendelse af uanmodet post. Især i artikel 14, litra b), i dette direktiv er der fastsat bestemmelser om de registreredes ret til (efter anmodning og uden udgift) at modsætte sig en behandling af personlysninger, der vedrører den pågældende, og som den registeransvarlige agter at foretage med henblik på markedsføring, eller at blive underrettet, inden personoplysningerne første gang videregives til tredjemand eller anvendes på tredjemands vegne med henblik på markedsføring. Herefter skal den registrerede have tilbud om uden udgifter at kunne gøre indsigelse mod en sådan videregivelse eller anvendelse. Herudover skal medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de registrerede er bekendt med denne ret.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (direktivet om elektronisk handel)(4) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg (direktivet om fjernsalg)(5) indskrænker ikke denne ordning for databeskyttelse. Mht. andre former for fjernkommunikationsteknikker, såsom trykt materiale, pålægger artikel 10, stk. 2, i direktivet om fjernsalg medlemsstaterne at sikre, at disse former kun kan bruges ved fjernsalg, hvis forbrugeren ikke klart modsætter sig det. Betydningen af denne såkaldte opt-out-model fremhæves i betragtning 17. Artikel 12, stk. 2, i direktiv 97/7/EF sikrer, at reglerne her anvendes i forbindelse med tredjelande.

I artikel 7 i direktivet om e-handel er der et krav om, at uopfordret kommerciel kommunikation klart og utvetydigt skal være angivet som sådan. I medlemsstater, der tillader uopfordrede kommercielle e-mail, bør tjenesteyderne regelmæssigt konsultere og respektere opt-out-registre, hvor fysiske personer, der ikke ønsker at modtage sådan kommerciel kommunikation, kan registrere sig (jf. betragtning 30 og 31). Disse registre, der nogle gang meget malende kaldes Robinson-lister, giver forbrugeren mulighed for at forebygge spam i elektronisk handel. De medlemsstater, der har etableret et opt-out-system, skal tilpasse deres nationale lovgivning til omtalte nye direktiv 2002/58/EF om beskyttelse af privatlivets fred mht. fremsendelse af uanmodede kommercielle meddelelser til fysiske personer. Ikke desto mindre finder det nye opt-in-system ikke automatisk anvendelse på juridiske personer (artikel 13, stk. 5, i direktiv 2002/58/EF). Men medlemsstaterne skal sikre, at juridiske personers retmæssige interesser er tilstrækkeligt sikret, når det gælder uanmodede meddelelser.

På samme måde følger artikel 10, stk. 2, i direktivet om fjernsalg af finansielle tjenesteydelser, som blev vedtaget den 26. juni 2002(6), fremgangsmåden med opt-in/opt-out for uanmodet post eller telefoniske henvendelser. Medlemsstaterne har valget mellem at forbyde uanmodede henvendelser, hvis der ikke på forhånd er søgt om indforståethed, eller at give dem tilladelse hertil på betingelse af, at forbrugeren ikke tydeligt har indvendinger herimod. Direktivet om fjernsalg indskrænker heller ikke de nye bestemmelser, som dækkes af direktiv 2002/58/EF.

(1) EFT L 24 af 30.1.1998.

(2) EFT L 201 af 31.7.2002.

(3) EFT L 281 af 23.11.1995.

(4) EFT L 178 af 17.7.2000.

(5) EFT L 144 af 4.6.1997.

(6) Endnu ikke offentliggjort.