ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1486/01

af Robert Goebbels (PSE) til Kommissionen

(18. maj 2001)

Om: Identitetskontrol i Charles de Gaulle-lufthavnen

Et af de store fremskridt for Borgernes Europa er Schengen-traktaten og dens indarbejdelse via den protokol, der blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Amsterdam, i det regelværk, som Den Europæiske Union er baseret på. Et af de vigtigste elementer i borgernes frie bevægelighed inden for Unionen er, at EU-borgere ikke udsættes for systematisk identitetskontrol i Schengen-området. Dette princip overtrædes for

øjeblikket i Charles de Gaulle-lufthavnen i Roissy i Frankrig. Flyselskabet Air France lader et vagtselskab foretage identitetskontrol af alle passagerer, der rejser til en destination inden for EU, før de gives adgang til afgangshallen. Der er dermed tale om en obligatorisk sikkerhedskontrol.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen iværksætte over for denne nye hindring af den frie bevægelighed?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af António Vitorinopå skriftlige forespørgsler E-1486/01 og P-1595/01

(5. juli 2001)

Ifølge Schengen-aftalen, der er indarbejdet i EU-retten, kan de indre grænser alle steder passeres, uden at der finder personkontrol sted, udelukkende fordi en indre grænse passeres.

Med hensyn til flyselskabernes kontrol er det nødvendigt at skelne mellem flere typer kontrol:

- Identitetskontrol, der foretages som led i den kommercielle virksomhed, når der foretages check-in for at kontrollere identiteten på de passagerer, hvis billet er udstedt i deres navn, eller for at kontrollere, at en person har ret til f.eks. rabat.

- Kontrol af sikkerhedsmæssige årsager i undtagelsestilfælde og under ekstraordinære omstændigheder, f.eks. hvis der hersker tvivl om en rejsendes adfærd, som bringer den offentlige orden eller de øvrige passagerers sikkerhed i fare.

- Kontrol for at forebygge retlige sanktioner, fordi flyselskabet har ansvaret, hvis de medbringer personer, der ikke besidder de krævede rejsedokumenter.

Kommissionen mener, at sidstnævnte form for kontrol ikke er forenelig med gældende EU-ret. Bestemmelserne i artikel 26 og 27 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen vedrørende transportvirksomhedens ansvar bør kun finde anvendelse i forbindelse med transport fra et land uden for Schengen-området. Denne kontrol bør ikke finde sted i et område uden grænser, da kontrollen udelukkende finder sted, fordi de indre grænser passeres.

De to førstnævnte former for kontrol finder derimod også anvendelse ved indenrigsflyvninger og er ikke i strid med idéen om et område uden grænser, hvis de gennemføres på samme betingelser for indenrigspassagerer som for passagerer, der flyver inden for Schengen-området.

For at vurdere, hvilken type kontrol der var tale om, vil Kommissionen tage kontakt med de pågældende myndigheder for at indsamle alle oplysninger om de nævnte forhold. Den vil om nødvendigt behandle sagen inden for rammerne af den procedure, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3113/01

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(5. november 2001)

Om: Udgifter til sundhed

1. Kommissionen bedes forelægge tal for udgifter til sundhed i hver enkelt medlemsstat som andel af BNP ydet af

a) regeringerne

b) enkeltpersoner.

2. Kommissionen bedes oplyse de gennemsnitlige udgifter til sundhed i EU som andel af BNP med anvendelse af de seneste tal, der er til rådighed.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(3. december 2001)

Eurostat foretager endnu ikke regelmæssig indsamling af oplysninger om sundhedsudgifter. Eurostat kan imidlertid oplyse, at det sundhedspolitiske kontor under Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) har indsamlet og formidlet oplysninger om sundhedsudgifter regelmæssigt igennem meget lang tid. Der indsamles også oplysninger om medlemsstaterne.

Det skal påpeges, at de forskellige lande indsender nationale oplysninger til OECD om sundhedsudgifter svarende til de nationale definitioner. Man har altid tilsigtet et fælles rammekoncept og anvendelsen af fælles definitioner, men dette er endnu ikke lykkedes på tilfredstillende måde. Brugerne af OECD's dataformidlingssystem tilrådes derfor at anvende disse oplysninger med forsigtighed. Det anbefales på det kraftigste ikke at foretage sammenligninger landene imellem, da bemærkelsesværdigt mange af forskellene fra det ene land til det andet skyldes, at sundhedssystemet i nogle lande defineres bredere end i andre lande.

På grund af oplysningernes manglende sammenlignelighed tog OECD og Eurostat i 1997 initiativ til at indføre rammekonceptet System of Health Accounts (SHA). Med anvendelsen af dette rammekoncept i medlemsstaterne vil oplysningernes kvalitet, tilgængelighed og sammenlignelighed blive betydeligt forbedret.

Der findes indtil videre SHA-prototypedata om sundhedsudgifter i omkring 50 % af medlemsstaterne. Medlemsstaterne har lovet at stille regulære SHA-data til rådighed ved udgangen af 2002.

Da der i øjeblikket ikke findes andre oplysninger, sendes en OECD-tabel direkte til det ærede parlamentsmedlem og Europa-Parlamentets sekretariat til trods for ovennævnte alvorlige metodologiske problemer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1879/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Nederlandene)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Nederlandene omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Nederlandene omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(18. september 2001)

Til at bestemme, hvor mange landbrugsbedrifter der har korn-, oliefrø- og proteinafgrødearealer (kop-arealer) på under eller over 50 ha, benyttes databasen for Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring (INLB). Selv om denne database vægtes med resultaterne af strukturundersøgelsen af landbrugsbedrifter (Eurostat), er der bred enighed om, at de store bedrifter er overrepræsenteret. Nedennævnte tal kan derfor betragtes som maksimumstal. Tallene er for 1997, som er det sidste år, for hvilket der foreligger tal for alle medlemsstater i INLB's database.

Kolonne A og C i nedenstående tal angiver pr. medlemsstat den procentdel bedrifter, der har kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Tabellens kolonne B og D angiver pr. medlemsstat procentdelen af kop-arealer på bedrifter med kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne F pr. medlemsstat den procentdel af kop-arealerne, der ville blive udelukket, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne I pr. medlemsstat besparelserne i mio. EUR, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha kop-arealer. De udbytter, der anvendes, er de af medlemsstaterne meddelte referenceudbytter. De samlede besparelser for EF ville være på 4 mia. EUR.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2236/01

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(26. juli 2001)

Om: Burma

Har Kommissionen planer om at yde supplerende bistand til bekæmpelse af den eskalerende hiv/aids-krise i Burma?

Er Kommissionen klar over, at det ville give anledning til udbredt bekymring og forfærdelse, hvis der blev truffet afgørelse om at kanalisere EF-midler gennem militærjuntaens fagministerier i Rangoon?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(5. september 2001)

Kommissionen har for nylig finansieret et ekspertbesøg i Burma/Myanmar til i samarbejde med De Forenede Nationers/Verdenssundhedsorganisationens (FN's/WHO's) AIDS-program at vurdere HIV/AIDS-smitteprofilen i landet (human immundefekt virus/erhvervet immundefekt syndrom). Når Kommissionen har modtaget slutrapporten fra besøget, vil den kunne tage stilling til, hvordan og i hvilket omfang den kan bidrage til at afhjælpe krisen.

Kommissionen er ganske klar over de politiske aspekter, som vil kunne influere på, hvordan sådanne midler kanaliseres. Sagen vil blive drøftet inden for rammerne af Unionens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og en eventuelt finansieringsafgørelse vil blive truffet på grundlag af betingelserne i Unionens fælles holdning vedrørende Burma/Myanmar(1).

(1) Nr. 96/635/FUSP, EFT L 287 af 8.11.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2328/01

af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Kontrol med strålingsforurening i Skandinavien og det nordlige Rusland

Kan Kommissionen gøre nærmere rede for aftalen om kontrol med strålingsforurening i Skandinavien og det nordlige Rusland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström,

(17. oktober 2001)

I juni 2001 undertegnede de nordiske lande samt Østersøstaterne (Sverige, Danmark, Estland, Finland, Tyskland, Island, Letland, Litauen, Norge, Polen og Rusland) en aftale om udveksling af data vedrørende strålingsovervågning. Kommissionen antager, at det er denne aftale, der er genstand for det ærede medlems skriftlige forespørgsel.

Inden aftalens undertegnelse blev denne af den svenske regering forelagt for Kommissionen til godkendelse i overensstemmelse med Euratom-traktatens artikel 103. Kommissionen verificerede aftalen i relation til de relevante bestemmelser i Euratom-traktaten og meddelte sin godkendelse til regeringerne i Danmark, Tyskland, Finland og Sverige (Kommissionens beslutning af 29. juni 2001, ref. PE/1186/2001).

Euratom-Fællesskabet er ikke part i aftalen, selv om der for øjeblikket findes et fællesskabsprogram med et lignende emne (Eurdep European Union Radiological Data Exchange Platform).

Udveksling af miljømæssige data vedrørende strålingsovervågning på internationalt plan er helt i tråd med Fællesskabets igangværende aktiviteter inden for nuklear sikkerhed og beredskab i nødsituationer, og Kommissionen ønsker yderligere at fremme denne form for dataudveksling på europæisk plan.

Kommissionen ser særligt positivt på det store antal deltagere i aftalen mellem Østersøstaterne. Desuden er disse staters system for udveksling af data teknisk set avanceret og bør kunne benyttes som reference for lignende ordninger andetsteds.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2082/01

af Simon Murphy (PSE), Werner Langen (PPE-DE),Emilia Müller (PPE-DE), Dirk Sterckx (ELDR), James Fitzsimons (UEN)og Massimo Carraro (PSE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Udkast til rapport om risikovurdering Zink og zinkkemikalier

Er Kommissionen opmærksom på den udbredte bekymring, som European General Galvanisers Association føler på grund af tidsplanen for udarbejdelsen af risikovurderingsrapporten foretaget af European Chemicals Bureau (det europæiske kemikaliebureau) vedrørende zink og zinkkemikalier?

Kan Kommissionen tilslutte sig vor opfattelse, hvorefter risikovurderingsrapporten bør tage resultaterne af et vigtigt europæisk zinkforskningsprogram, der påregnes færdigt ved udgangen af 2002, med i betragtning?

Er Kommissionen endvidere opmærksom på, at hvis der ikke bliver taget højde for dette forskningsprogram, vil det medføre, at Kommissionen, Parlamentet og Rådet modtager ufuldstændige oplysninger om zink, og dette kunne føre til en mangelfuld og skadelig lovgivning?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquinpå skriftlige forespørgsler E-2082/01, E-2127/01, E-2348/01 og P-2681/01

(29. oktober 2001)

De seks zinkforbindelser, der underkastes risikovurdering i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer, blev givet prioritering den 27. september 1995. Det første udkast til risikovurderingsrapport (RAR) blev forelagt af de nederlandske myndigheder, som ordførermedlemsstat, for det tekniske møde på fællesskabsplan i december 1999. Der er i det sidste tiår foregået omfattende drøftelser mellem det nederlandske institut Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM), i sin egenskab af ordfører, og zinkindustrien, og resultaterne heraf er gennemgået i rapporterne.

I sammenligning med andre højtprioriterede stoffer, der vurderes i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer, er proceduren for færdiggørelse af risikovurderingen af de seks zinkforbindelser ikke på nogen måde fremskyndet, og det har aldrig været hensigten at afslutte drøftelserne uden at tage hensyn til igangværende forskning, der måtte påvirke konklusionerne.

På det tekniske møde i september 2001 blev medlemsstaternes eksperter, efter en omfattende drøftelse, enige om, at især hvad angår spørgsmålet om emissioner af zink til jorden og det udledte zinks biotilgængelighed i jorden, kunne der bestemmes specifikke informationsbehov, der måtte påvirke nogle af konklusionerne vedrørende risiciene ved dette stof. I tråd med den sædvanlige procedure under denne forordning blev der på mødet enighed om en konklusion, hvori der udtrykkes behov for yderligere oplysninger og/eller afprøvning, og enighed om en frist på 18 måneder fra september 2001 til at opnå disse oplysninger. Efter fristens udløb vil ordførermedlemsstaten indarbejde de nye resultater i den endelige RAR. Disse resultater og rapportens slutdel vil derefter blive drøftet på det tekniske møde, hvor konklusionen vil blive draget.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1875/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Grækenland)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Grækenland omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Grækenland omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(18. september 2001)

Til at bestemme, hvor mange landbrugsbedrifter der har korn-, oliefrø- og proteinafgrødearealer (kop-arealer) på under eller over 50 ha, benyttes databasen for Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring (INLB). Selv om denne database vægtes med resultaterne af strukturundersøgelsen af landbrugsbedrifter (Eurostat), er der bred enighed om, at de store bedrifter er overrepræsenteret. Nedennævnte tal kan derfor betragtes som maksimumstal. Tallene er for 1997, som er det sidste år, for hvilket der foreligger tal for alle medlemsstater i INLB's database.

Kolonne A og C i nedenstående tal angiver pr. medlemsstat den procentdel bedrifter, der har kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Tabellens kolonne B og D angiver pr. medlemsstat procentdelen af kop-arealer på bedrifter med kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne F pr. medlemsstat den procentdel af kop-arealerne, der ville blive udelukket, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne I pr. medlemsstat besparelserne i mio. EUR, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha kop-arealer. De udbytter, der anvendes, er de af medlemsstaterne meddelte referenceudbytter. De samlede besparelser for EF ville være på 4 mia. EUR.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2302/01

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Plan for økonomisk genrejsning efter mund- og klovsygen

Har Det Forenede Kongeriges regering formelt eller uformelt henvendt sig til Kommissionen med henblik på udarbejdelse af en plan for økonomisk genrejsning i områder, som har haft mund- og klovsyge, såvel inden for som uden for landbrugssektoren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(8. oktober 2001)

Kommissionen godkendte den 3. april 2001 den såkaldte outgoers mark 2-ordning. Under denne ordning, som har et budget på 5 mio. GBP, ydes der støtte til producenter, der er ramt af mund- og klovsyge og ønsker at opgive svineproduktion. I ordningen indgår også et omstruktureringselement.

Kommissionen godkendte den 6. juni 2001 den såkaldte livestock welfare disposal-ordning med et anslået budget på 6 mio. GBP pr. uge. Denne ordning har til formål at løse dyrevelfærdsproblemer, som er resultatet af transportrestriktioner, der indføres for at begrænse udbredelsen af mund- og klovsyge. Ordningen omfatter støtte til dækning af omkostninger i forbindelse med transport, slagtning, destruktion, afbrænding, dyrlægebistand og bortskaffelse af dyrekroppe samt kompensation til producenter for dyr, der bortskaffes.

Hertil kommer, at Kommissionen i øjeblikket er i færd med at se nærmere på andre støtteordninger, herunder ændringer til ordningen for rådgivning til landbrugsvirksomheder og landbrugsudviklingsordningen for 2001 samt kampagnen for rødt kød i Skotland. Alle disse ordninger omfatter foranstaltninger, som skal hjælpe landmændene med at klare de problemer, der er opstået som følge af mund- og klovsygen.

Hvad angår ikke-landbrugssektoren, kan den britiske regering yde støtte, der falder ind under definitionen af de minimis-støtte som omhandlet i Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte(1). En sådan støtte skal ikke meddeles Kommissionen.

(1) EFT L 10 af 13.1.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2654/01

af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen

(21. september 2001)

Om: Overskud af ris

Forvaltningskomiteen for Korn og Ris har truffet en foranstaltning, hvorefter Fællesskabets lagre af uafskallet ris fra 1997 og 1998 vil blive anvendt til foder.

Det drejer sig om ca. 50 000 tons uafskallet ris, svarende til ca. 30 000 tons poleret ris, dvs. en mængde, som ville kunne føde omkring 2-3 mio. mennesker i et år.

Kan Kommissionen oplyse, hvad der ligger bag denne afgørelse, som ellers ville vække stor undren på baggrund af de bestræbelser, der i øjeblikket gøres for at vinde kampen mod sulten i verden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. oktober 2001)

For øjeblikket er der ca. 620 000 tons uafskallet ris på interventionslager svarende til ca. 370 000 afskallet ris. De ældste lagre stammer fra 1996- og 1997-høsten.

Generelt er der risiko for, at ris kan forringes efter tre år på lager, og i dette tilfælde vil den miste værdi.

For at undgå en sådan forringelse af de gamle lagre, er det hensigten, at der skal sælges 50 000 tons af den ældste uafskallede ris til foderbrug. Risen vil ikke blive solgt på det normale rismarked, for at kan undgås, at den erstatter ris fra markedet, som derpå må gå til oplagring på interventionslager

Kommissionen har hidtil ikke fundet muligheder for at anvende større mængder ris som fødevarehjælp. En sådan hjælp skal ydes efter principperne for levering af fødevarehjælp.

Hovedprincipperne er følgende:

- den bør ydes efter en officiel anmodning fra de potentielle modtagere

- den bør afpasses efter modtagernes behov og uddeles under omhyggelig hensyntagen til de lokale vaner og modtagernes ernæringsmæssige behov

- tresidede transaktioner og lokale indkøb bør fremmes, og

- den bør ydes efter principperne om afsætning af overskud.

Hvis der fastslås muligheder for at anvende store mængder ris som fødevarehjælp, vil Kommissionen dog stadig have meget betydelige mængder ris til disposition på interventionslager.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2575/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(21. september 2001)

Om: Samordning af Sensus-projektet

I sit svar på spørgsmål E-1065/01(1) oplyser Kommissionen, at den tyske efterretningsagent, Christoph Klonowski, fortsat er leder af Sensus-projektet. Imidlertid afsagde en domstol i München den 20. december 2000 en dom over denne på grund af dokumentfalsk. Kommissionens optræden er forbavsende, så meget desto mere som Klonowski har gjort sig skyldig i bedrageri i forbindelse med Sensus-projektet.

Derfor bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Er det stadig Stephan Bodenkamp alias Christoph Klonowski, som koordinerer Kommissionens Sensus-projekt?

a) Hvad er i bekræftende fald Kommissionens argumenter for at benytte den pågældende som projektkoordinator, uanset denne er domfældt på grund af forfalskning af en kontrakt med en tysk teknologivirksomhed i forbindelse med Sensus-projektet?

b) Hvornår blev den pågældende i benægtende fald fritaget fra sine opgaver, og hvem har siden samordnet Sensus-projektet?

2. Vil Kommissionen fratage Stephan Bodenkamp alias Christoph Klonowski samordningen af Sensus-projektet i betragtning af, at han af en domstol i München er blevet dømt for forfalskning af en kontrakt med en tysk teknologivirksomhed? Hvorfor betror Kommissionen i benægtende fald fortsat Stephan Bodenkamp alias Christoph Klonowski samordningen af Sensus-projektet?

(1) EFT C 364 E af 20.12.2001, s. 39.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(7. november 2001)

Som det sædvanligvis er tilfældet med forskningsprojekter, er koordinatoren for Sensus-projektet en organisation og ikke en person. Koordinatoren for Sensus-projektet er det tyske Amt für Auslandsfragen (AfA), som i denne forbindelse har været repræsenteret ved den person, som det ærede medlem henviser til.

Kommissionen forventer, at denne person ikke længere optræder som AfA's repræsentant, for så vidt angår underskrivelse af eventuelle fremtidige kontraktmæssige dokumenter vedrørende Sensus-projektet.

Med hensyn til yderligere informationer henviser Kommissionen til svarene på det ærede medlems skriftlige og mundtlige forespørgsler vedrørende Sensus-projektet (H-0629/01, H-0438/01, E-1082/01, E-1065/01, E-1066/01, E-0891/01, E-0892/01, E-0893/01, E-0894/01 samt P-0009/01).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2404/01

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(21. august 2001)

Om: Binding af kulstof

EU må nu for at opfylde sine internationale forpligtelser snarest finde måder at begrænse luftens CO2-indhold på, både fordi det er umuligt hurtigt at gå over til vedvarende energi, og fordi regeringerne uanset deres holdning til miljøet er uvillige til at kræve en omfattende nedskæring af industrielle aktiviteter, som bidrager til emissionen af CO2. Hvad gør EU på baggrund heraf for at undersøge mulighederne for geologisk binding af kul i hulrum dannet i forbindelse med udvinding af olie og kul?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-2404/01 og E-2405/01

(26. oktober 2001)

De positive resultater fra den anden del af den sjette partskonference (kaldet COP 6bis) i forbindelse med FN-rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) omfatter en aftale om kulstofdræn. Kommissionen er begyndt at udvikle Fællesskabets politik for dræn, herunder geologisk kulstofbinding. Hvorvidt geologisk kulstofbinding er en sikker og omkostningseffektiv måde at løse problemet med CO2-emissionsbegrænsning på, skal undersøges nøjere og evt. udvikles. Generaldirektoraterne for Forskning og for Transport og Energi (TREN) har en række projekter under det femte fællesskabsprogram om forskning og teknologisk udvikling, der behandler dette spørgsmål (GD for forskning fokuserer på aktiviteter på mellemlang og lang sigt og GD TREN på kortsigtede aktiviteter). Der er en række projekter på vej og andre til behandling med henblik på indgåelse af kontrakt. Der er sendt en beskrivelse direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.