SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0490/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(22. februar 2002)

Om: Transportselskabers ansvar

Hvad mener Kommissionen om det synspunkt, at der ikke er nogen forskel mellem den situation, hvor immigrationsmyndighederne sender en asylsøger tilbage til hans hjemland, hvor han risikerer forfølgelse, og den situation, hvor et luftfartsselskab nægter den pågældende tilladelse til at gå om bord i et fly, fordi selskabet risikerer at blive idømt bøder i henhold til lovbestemmelserne om transportselskabers ansvar?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af António Vitorinopå skriftlige forespørgsler E-0488/02, E-0489/02, E-0490/02, E-0491/02, E-0492/02 og E-0493/02

(4. april 2002)

Alle de seks rejste spørgsmål vedrører direkte spørgsmålet om transportselskabers ansvar og kan derfor besvares under ét.

Vedrørende de generelle spørgsmål:

- Bekæmpelse af illegal indvandring er et meget vigtigt politisk spørgsmål i alle medlemsstater samt uden for Unionens grænser. I sin seneste meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om en fælles politik mod ulovlig indvandring(1) pointerede Kommissionen, at problemet med ulovlig indvandring formentlig ikke bliver mindre i fremtiden. Dette synspunkt bekræftes i handlingsplanen mod ulovlig indvandring og menneskehandel, som Rådet (retlige og indre anliggender) vedtog den 28. februar 2002. Kommissionen understregede imidlertid samtidig, især i sin meddelelse På vej mod en fælles asylprocedure og en ensartet status, som gælder i hele EU, for dem, der indrømmes asyl(2), at et af målene med en sådan procedure og status var at finde den rette balance mellem fuld respekt for modtagelse af indvandrere af humanitære grunde og den legitime målsætning om at forhindre og bekæmpe illegal indvandring.

- Spørgsmålet omkring transportselskabers ansvar er endnu ikke fuldt ud harmoniseret på europæisk plan. Artikel 26 i Schengen-aftalen, der suppleres af det nyligt vedtagne rådsdirektiv 2001/51/EF af 28. juni 2001 om fastsættelse af supplerende bestemmelser til artikel 26 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985(3), indeholder en række bestemmelser om transportselskabers ansvar. Disse bestemmelser omhandler imidlertid kun passagerbefordring, ikke godstransport; endvidere er jernbanetransport kun til dels omfattet, og medlemsstaterne har vide beføjelser med hensyn til implementering af disse bestemmelser. Det understreges, at direktivet indeholder en sikkerhedsklausul, der garanterer, at de pålagte sanktioner ikke berører medlemsstaternes forpligtelser i tilfælde, hvor en tredjelandsstatsborger søger international beskyttelse.

- Kommissionen har på baggrund heraf støttet afholdelse den 30. november 2001 af en rundbordsdiskussion om transportselskabers ansvar, som blev betragtet som et vigtigt initiativ. Ved denne rundbordsdiskussion drøftede repræsentanter for medlemsstaterne, transporterhvervet, EU-institutionerne, humanitære organisationer og andre interesserede parter spørgsmål omkring transportselskabernes ansvar og ulovlig indvandring samt mulige løsninger på europæisk plan. På baggrund af denne rundbordsdiskussions succes og det forhold, at en række spørgsmål kræver tilbundsgående undersøgelse, besluttede Kommissionen at fortsætte dette arbejde. Der er allerede planlagt en række eksportmøder i 2002 med fokus på spørgsmål, der blev udstukket under rundbordsdiskussionen.

- Ifølge Kommissionen er der tre hovedspørgsmål, der skal undersøges og bringes i overensstemmelse med hinanden: der skal findes fælleseuropæiske løsninger, der skal sikres kompatibilitet med ord og bogstav i Genève-konventionen samt sikres, at den frie bevægelighed for varer og personer inden for fællesmarkedet ikke hindres, samtidig med at man undgår unødvendige store byrder for erhvervslivet.

Med hensyn til de detaljerede spørgsmål, der rejses af det ærede medlem:

- Spørgsmål E-0488/02: Det er korrekt, at den østrigske forfatningsdomstol for nylig har ophævet visse bestemmelser i den nationale lovgivning om østrigske transportselskabers ansvar. I sin dom kritiserede den østrigske forfatningsdomstol på basis af artikel 18 i den østrigske forfatning den manglende retlige klarhed og retssikkerhed omkring de pågældende bestemmelser, men den anfægtede ikke princippet om transportselskabers ansvar som redskab til at begrænse ulovlig indvandring. Dommen ændrer ikke Kommissionens synspunkt om, at lovgivningen om transportselskabers ansvar kan være et effektivt redskab i bekæmpelse af ulovlig indvandring, men at det er nødvendigt at udvise stor omhu ved udformningen af de omhandlede bestemmelser for at tage hensyn til alle aspekter. Som allerede nævnt bliver dette spørgsmål i øjeblikket undersøgt nærmere som led i rundbordsdiskussionen om transportselskabers ansvar.

- Spørgsmål E-0489/02: Kommissionen er af den opfattelse, at det er muligt for medlemsstaterne at vedtage love om transportselskabers ansvar og samtidig overholde de forpligtelser, der er indgået i forbindelse med Genève-konventionen af 1951. Udfordringen med at overholde den humanitære dimension ved udformning og anvendelse af reglerne om transportselskabers ansvar vil være et af de spørgsmål, der bliver undersøgt til bunds af eksperterne i forbindelse med ovennævnte rundbordsdiskussion om transportselskabers ansvar.

- Spørgsmål E-0490/02: Forskellen er, at asylansøgeren i første tilfælde (hjemsendelse) allerede er rejst ind på en medlemsstats territorium og retsområde, mens den potentielle asylansøger i det andet tilfælde (nægtelse af at gå om bord i et fly) stadig opholder sig på et tredjelands territorium. Det er af afgørende betydning for, hvilke regler der gælder for den pågældende asylansøger.

- Spørgsmål E-0491/02: Lovgivningen om transportselskabers ansvar skal ikke betragtes som et isoleret fænomen. Det er et politisk instrument, der anvendes i den bredere sammenhæng med at regulere og styre flygtningestrømmene. I ovennævnte meddelelse om en fælles politik mod ulovlig indvandring har Kommissionen foreslået en bred vifte af foranstaltninger, der strækker sig fra foranstaltninger inden grænsen (f.eks. informationskampagner) til strafferetlige bestemmelser (bekæmpelse af smugling og menneskehandel), som vil hjælpe med til at forebygge de risici, der omtales af det ærede medlem.

- Spørgsmål E-0492/02: Det kan ikke undgås, at kontrolforanstaltninger indebærer ulemper for de rejsende. Kommissionen har tillid til og har understreget det i ovennævnte meddelelse om en fælles politik mod ulovlig indvandring, at der ved hjælp af moderne teknologi og telekommunikation kan iværksættes effektive og målrettede kontrolforanstaltninger på en acceptabel måde.

- Spørgsmål E-0493/02: På grundlag af mandatet fra Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999 skal man på ny bekræfte fuld overholdelse af asylretten samt fuld og inklusiv anvendelse af Genève-konventionen for flygtninge på basis af EU's asylsystem. Kommissionen har i nært samarbejde med medlemsstater og andre interesserede parter udarbejdet en række lovforslag, der definerer og harmoniserer reglerne for asylansøgere, flygtninge og andre personer, der har brug for international beskyttelse i Unionen. Kommissionen håber, at drøftelserne af disse forslag i Rådet vil resultere i et velafbalanceret sæt af europæiske asylregler. Kommissionen tror, at der i tilknytning til disse forhandlinger på europæisk plan vil være anledning til at overveje, hvilke muligheder der er for at give personer, der har et reelt behov for international beskyttelse, en mere sikker og ordnet adgang til Unionens territorium. Det er grunden til, at der iværksættes undersøgelser, for at analysere spørgsmål, som f.eks. behandling af asylansøgninger uden for Unionen og genbosættelsesordninger.

(1) KOM(2001) 672 endelig udg.

(2) KOM(2000) 755 endelig udg.

(3) EFT L 187 af 10.7.2001.