SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4049/00

af Giorgio Celli (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. december 2000)

Om: Legalisering af byggeri og det operationelle program 2000-2006 for Sicilien

Siciliens regionalråd forelagde i november et forslag, der bl.a. indebærer legalisering af de ulovligt opførte bygninger langs kysten, hvoraf der menes at være omkring 170 000 enheder. Lovforslaget fremstår som en direkte ophævelse af det eneste instrument til beskyttelse af kysterne på Sicilien, som indebærer et forbud mod byggeri inden for en afstand af 150 meter fra havet (regionallov 78 af 12. juni 1976).

Lovforslaget indebærer, at der skal fastlægges en zone omkring de ulovligt opførte bebyggelser, og at kommunerne skal udarbejde nye by- og miljøplaner for dem. Desuden pålægger forslaget kommunerne at afholde udgifterne til fastlæggelsen af zonerne og til projektering af de tilknyttede foranstaltninger, men undlader at gå i detaljer med tallene.

Usikkerheden med hensyn til de finansielle ressourcer, der vil blive stillet til rådighed for legaliseringen, skaber formodning om, at regionen vil forsøge at udnytte de midler, der er til rådighed fra strukturfondenes programmeringsperiode 2000-2006. Dette vil kunne ske via dækningen af foranstaltninger under det regionale operationelle program, som kommunerne vil kunne udnytte ved at udarbejde projekter, der skal finansieres med disse midler. Strukturfondene vil også kunne udnyttes til aflønning af teknikere, som lokalforvaltningerne ansætter til at udarbejde disse projekter, og fondene vil på denne måde kunne komme til at bidrage til en betydelig klientelisme. Denne risiko har fået erhvervslivet (Confindustria) og miljø- og kulturbeskyttelsesforeninger (Italia Nostra) til at advare mod legaliseringsforslaget.

Forslaget vil bl.a. kunne få betydning for kystområder under Natura 2000-nettet, hvor der er bygget ulovligt, og det vil kunne føre til legalisering af bymæssige bebyggelser, uden at der er gennemført en miljørisikokontrol eller -vurdering.

Er Kommissionen bekendt med det sicilianske regionalråds initiativ?

Kan Kommissionen under afslutningen af den igangværende planlægningsperiode sikre, at strukturfondsmidler ikke udnyttes i forbindelse med den foreslåede legalisering af byggeri?

Kan Kommissionen sikre, at det i forbindelse med den foreslåede legalisering ikke bliver muligt at omgå EU-bestemmelserne om gennemførelse af miljørisikovurderinger?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at hindre skader på områder under Natura 2000 med ulovligt opførte bygninger?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler P-4045/00 og P-4049/00

(20. februar 2001)

Kommissionen har ikke kendskab til det af det ærede medlem omtalte lovforslag. Den vil dog ved gennemførelsen af de programmer, som den samfinansierer, drage omsorg for, at strukturfondsreglerne(1) overholdes, at der er overensstemmelse mellem foranstaltningerne og programmets mål, og at disse er forenelige med alle Fællesskabets politikker, herunder også miljøpolitikken.

I henhold til artikel 2 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(2), ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997(3), skal medlemsstaterne sikre, at projekter, der bl. a. på grund af deres art, dimensioner eller placering kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives et krav om tilladelse og en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse. De projekter, der er omfattet af direktivet, er defineret i artikel 4 og er opført i de to første bilag.

Direktiv 85/337/EØF med senere ændringer vedrører projekter og formålet med direktivet er at sikre, at forurening eller andre gener hindres ved kilden, således at der ikke bliver behov for senere at skulle råde bod på virkningerne heraf. Det er baseret på princippet om, at der kun bør gives tilladelse til udvikling af offentlige og private projekter, som kan få stor indvirkning på miljøet, efter at der er foretaget en forhåndsvurdering af, hvilke sandsynlige væsentlige virkninger de pågældende projekter kan få på miljøet. De arbejder, som det ærede medlem omtaler, er imidlertid allerede udført, og der er altså ikke længere tale om projekter. I dette særlige tilfælde er der ingen begrundelse for at foretage en MVV i henhold til direktivet, da en sådan på ingen måde ville kunne påvirke en eventuel tilladelse. Og derfor kan der ikke findes nogen bestemmelse i direktiv 85/337/EØF med senere ændringer, som påbyder at gennemføre en miljøvurderingsundersøgelse af de omtalte arbejder.

Derudover skal det understreges, at direktivet som nævnt kun gælder for de projekter, der er omhandlet i direktivets to første bilag. På grundlag af oplysningerne fra de ærede medlem er det umuligt at vurdere, om de pågældende arbejder henhører under en af de kategorier, der er omfattet af bilagene.

Skulle det vise sig, at arbejderne gennemføres inden for et foreslået lokalitet af fællesskabsbetydning i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(4) eller inden for et særligt beskyttet område i henhold til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(5), kunne artikel 6 i direktiv 92/43/EØF komme i betragtning som relevant bestemmelse.

Hvad angår foreslåede lokaliteter af fællesskabsbetydning i direktiv 92/43/EØF har medlemsstaterne visse forpligtelser til at sikre, at direktivet ikke tilsidesættes. Selv om der ikke findes en fællesskabsliste, gør medlemsstaternes myndigheder klogt i i det mindste at afholde sig fra at tillade alle former for aktiviteter, der kan påføre en lokalitet på den nationale liste skade.

Med hensyn til de særligt beskyttede områder skal medlemsstaterne træffe foranstaltninger for i disse beskyttede områder at undgå forringelse af levestederne samt forstyrrelse af fuglene, i det omfang en sådan forringelse eller forstyrrelse har væsentlig betydning for direktivets formål. Derudover skal alle planer eller projekter, der kan formodes at få en væsentlig indvirkning på et sådant område på forhånd underkastes en vurdering af dets virkninger.

På grundlag af de forelagte oplysninger er det dog umuligt udlede, hvilke og hvormange arbejder falder inden for foreslåede lokaliteter af fællesskabsbetydning eller særligt beskyttede områder, og det er lige så umuligt at vurdere om, og i givet fald, hvordan den nævnte legalisering kan skabe forringelse af naturlige levesteder og levesteder for arter eller for de arter, som områderne er udlagt til.

Da der ikke er begrundelse for klage i henhold til fællesskabsreglerne, kan der på nuværende tidspunkt ikke konstateres nogen overtrædelse. Det bør også bemærkes, at den pågældende regionallov på nuværende stadium kun er et forslag, der som sådant ikke kan anses for en overtrædelse af fællesskabslovgivningen.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985.

(3) EFT L 73 af 14.3.1997.

(4) EFT L 206 af 22.7.1992.

(5) EFT L 103 af 25.4.1979.