ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1534/00

af Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) til Kommissionen

(12. maj 2000)

Om: Beskyttelse af familien og barnet

I sin beslutning A4-0004/1999(1) om beskyttelse af familien og barnet af 28. januar 1999 støttede Parlamentet ideen om, at en klart identificeret enhed i Kommissionen udpeges til fuldt og helt at beskæftige sig med familieanliggender og beskyttelse af barnet, og opfordrede indtrængende til, at arbejdsgruppen på tværs af tjenestegrene i Kommissionen, der beskæftiger sig med spørgsmål vedrørende børn, aktiveres på ny.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har truffet eller agter at træffe for konkret at omsætte dette forslag til virkelighed?

(1) EFT C 128 af 7.5.1999, s. 79.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-1530/00, E-1531/00, E-1532/00, E-1533/00, E-1534/00, E-1535/00, E-1536/00 og E-1537/00

(27. juni 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0245/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. februar 2000)

Om: Refundering af midler som går tabt på grund af nedgang i tobaksleveringerne

Ifølge de bestemmelser, som gælder for den fælles markedsordning for tobak, er det i tilfælde af, at det efter at afleveringen af alle tobakssorter er afsluttet, konstateres, at den afleverede mængde i alt er mindre end den samlede kvote, der er tildelt landet, ikke tilladt at foretage supplerende leveringer med ret til præmiebetaling, indtil den samlede kvotestørrelse er nået.

Da det ofte hovedsageligt på grund af dårlige vejrforhold sker, at produktionen ligger under kvotestørrelsen, og da den foranstaltning, der gælder for leveringerne, kun bevirker, at støtte går tabt, og at tobaksproducenternes indtægt bliver reduceret, bedes Kommissionen oplyse:

1. Har den til hensigt at undersøge, om det er muligt at refundere midler, som går tabt på grund af nedgang i tobaksleveringerne, til tobakssektoren?

2. Vil den tillade supplerende leveringer med ret til præmieudbetaling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. marts 2000)

Den nuværende EU-bestemmelser for tobakssektoren giver ikke mulighed for genopførelse af bevillinger, der er tildelt tobakssektoren, men som ikke er blevet udnyttet som følge af utilstrækkelige tobaksleverancer.

Med hensyn til præmieberettigede tobaksleverancer fastsættes det i artikel 16, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2848/98 af 22. december 1998 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2075/92 for så vidt angår præmieordningen, produktionskvoterne og den særstøtte, der ydes til producentsammenslutningerne, i tobakssektoren(1), at producenten, medmindre der er tale om force majeure, skal levere sin samlede produktion til virksomheden, der foretager første forarbejdning, senest den 30. april i året efter det år, høsten har fundet sted, for så vidt angår sortsgruppe VI, VII og VIII, og senest den 15. april i året efter det år, høsten har fundet sted, for så vidt angår de øvrige sortsgrupper, idet retten til præmie ellers fortabes. Producenter, der i et år, der indgår i deres referenceperiode, har haft en unormalt lav produktion på grund af dårlige vejrforhold, mister dog ikke deres kvoteret, jf. artikel 27, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2848/98.

For at man kan udnytte produktionskvotebeviserne fuldt ud, er det til gengæld muligt når leverancerne sker under én eller flere dyrkningskontrakter indgået af en producentsammenslutning hvis et medlems høst er mindre end den maksimumsmængde, der skal leveres, at lade eventuelle mængder fra et andet medlem af den pågældende producentsammenslutning, der overstiger sidstnævnte medlems støtteberettigede maksimumskvote, indgå i de støtteberettigede leverancer, for så vidt den mængde, der er anført på den pågældende producentsammenslutnings kvotebevis ikke overskrides og bestemmelserne i artikel 11, 22 og 24 i forordning (EF) nr. 2848/98 ikke tilsidesættes.

(1) EFT L 358 af 31.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0330/00

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Udstedelse af tilladelse til prøveboringer efter gas i nationalparken De Biesbosch i Nederlandene

1. Er Kommissionen bekendt med, at det nederlandske økonomiministerium den 13. januar 2000 gav olieselskabet Nederlandse Aardolie Maatschappij NV (NAM) en ny boretilladelse for koncessionsområdet Andel-2, som er beliggende mellem Schoonhoven, Dordrecht og 's-Hertogenbosch i provinserne Zuid-Holland, Gelderland og Noord-Brabant?

2. Er det Kommissionen bekendt, at ovennævnte koncessionsområde ikke kun omfatter landbrugsdistrikter og boligområder, men at det også gennem en blot én kilometer bred korridor er forbundet med flodzonen De Biesbosch mellem Nieuwe Merwede (på nordsiden) og Amer (på sydsiden), der et tidligere ferskvandsområde med en lang række sjældne dyre- og plantearter, og som siden 1994 har haft status af nationalpark?

3. Er det Kommissionen bekendt, at den nederlandske regering overvejer at tilføje ovennævnte område i Biesbosch til den øvrige del af koncessionsområde Andel-2, og deler Kommissionen den opfattelse, at denne tilføjelse ikke ville være sket, hvis ikke det udtrykkeligt havde været hensigten at bevare muligheden for gasboringer inden for nationalparkens område?

4. Kan Kommissionen bekræfte, at De Biesbosch hører til de områder, som er omhandlet i levesteds- og fugledirektivet, og at boringer i dette område kan føre til utilsigtede konsekvenser for plante- og dyrelivet både gennem jordsænkning og gennem yderligere jordforurening (efter den tidligere forurening, hvor 112.000 tons jord blev forurenet med olie og katalysatoraffald af Shell-koncernen, som ejer 50 % af NAM) på nordsiden af Biesbosch?

5. Deler Kommissionen den opfattelse, at det er i strid med de for området gældende beskyttelsesbestemmelser at åbne mulighed for gasboringer i nationalparken De Biesbosch?

6. Hvad agter Kommissionen at gøre for at udvirke, at De Biesbosch-området ikke længere indgår i koncessionsområdet Andel-2, således at området holdes fri for gasboringer og de dermed forbundne ulemper?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. marts 2000)

De eneste oplysninger, som Kommissionen har om de forhold, der nævnes af det ærede medlem, stammer fra artikler i nederlandske aviser. Den er derfor ikke i stand til at gå dybere ind på denne sag.

Kommissionen skal endvidere henvise det ærede medlem til dens svar på skriftlig forespørgsel P-0179/00 fra hr. de Roo(1), hvori den erklærede, at den tager de fornødne skridt til at sørge for at Nederlandene overholder Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(2) og Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(3).

(1) Se side 99.

(2) EFT L 103 af 25.4.1979.

(3) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1540/00

af Olivier Dupuis (TDI) til Kommissionen

(5. maj 2000)

Om: Fundationen for Videnskab og Forskning

Den 12. november 1999 blev 85 medlemmer af Fundationen for Videnskab og Forskning arresteret i Istanbul. Af disse 85 blev 35 anklaget for anslag mod statens sikkerhed ved den særlige domstol for statens sikkerhed. 28 af de anklagede blev løsladt efter i en uge at være blevet udsat for forskellige former for tortur og tvunget til at skrive under på tilståelser. De sidste syv anklagede er stadig fængslet: Adnan Oktar, æresformand for fundationen, Firat Develioglu, Hasan Basri Guner, Ferhat Terkoglu, Halil Muftuoglu, Timur Ayan og Finre Nil. Da de anklagede den 7. april for første gang blev stillet for en dommer, afviste dommeren forsvarerens krav om løsladelse og udsatte spørgsmålet til næste afhøring den 2. juni.

Har Kommissionen kendskab til denne sag? Har den i bekræftende fald truffet eller agter den at træffe initiativer for at sikre, at de anklagede garanteres en retfærdig rettergang samt acceptable forhold i fængslet, mens de afventer retssagen? Agter Kommissionen med henblik herpå at bistå retssagen den 2. juni?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(30. maj 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-1020/00 fra Lucio Manisco(1).

Kommissionen kan tilføje, at den har til hensigt at følge retssagen, men at den ikke vil være til stede ved afhøringen den 2. juni 2000.

(1) EFT C 26 E af 26.1.2001, s. 144.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0960/00

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(29. marts 2000)

Om: Fremme af selskaber med kapitalrisiko i EU

Risikovillig kapital er den vigtigste formel ved finansiering af nye virksomheder eller virksomheder, der kaster sig ud nye investeringer, som er behæftet med en stor risiko og gode muligheder for at opnå udbytte.

Alligevel er de europæiske selskaber med kapitalrisiko langt bagud i forhold til USA, hvor de tilsvarende selskaber investerer næsten dobbelt så meget som de europæiske.

Hvordan vil det efter Kommissionens opfattelse være muligt at intensivere aktiviteterne i selskaberne med kapitalrisiko i EU, så disse kan øge deres investeringer i de små og mellemstore virksomheder i EU så signifikant, at de kommer på niveau med investeringerne i de tilsvarende selskaber i USA?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. maj 2000)

Kommissionen deler fuldt ud det ærede medlems bekymring over mangelen på venturekapital i Europa, selv om situationen nu begynder at bedres. For at rette op på den nuværende situation og sikre, at hurtigt voksende virksomheder kan finde den fornødne risikovillige kapital, føler Kommissionen sig forpligtet til at fremskynde gennemførelsen af handlingsplanen for risikovillig kapital(1). For at nå dette mål er der behov for et intensivt samarbejde fra medlemsstaternes og den private sektors side. Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og Den Europæiske Investeringsfond (EIF) spiller også en væsentlig rolle. Det Europæiske Råd i Lissabon understregede behovet for at fjerne alle de hindringer, der er nævnt i handlingsplanen, inden år 2003 et klart signal om den vægt, politikkerne lægger på dette spørgsmål.

Kommissionens meddelelse om risikovillig kapital(2) blev vedtaget i april 1998. Den handlingsplan, der var vedlagt meddelelsen, blev i det store og hele hilst velkommen af Det Europæiske Topmøde i Cardiff (juni 1998) og af Europa-Parlamentet. I handlingsplanen opregnes der seks former for barrierer, der skal nedbrydes inden for Fællesskabet, dvs. markedsfragmenteringen, de reguleringsmæssige barrierer, beskatningen, knaphed på hightech-SMV, mangel på kvalificerede menneskelige ressourcer og skadelige kulturelle barrierer.

I oktober 1999 foretog Kommissionen en indledende analyse af gennemførelsen af handlingsplanen om risikovillig kapital. Med henblik på at fremskynde gennemførelsen af handlingsplanen fokuserede Kommissionen i sin meddelelse på nogle vigtige regulerende foranstaltninger, der bør træffes i år 2000, samt på nogle eksempler på god praksis, med henblik på at stimulere reformerne i samtlige medlemsstater. Kommissionen agter også regelmæssigt at overvåge og evaluere gennemførelsen af handlingsplanen. Det bør bemærkes, at det i Kommissionens handlingsplan E-Europa (november 1999) blev foreslået, at man som et af målene inden år 2003 fik tredoblet rådigheden over midler til finansiering af virksomheder på et tidligt udviklingsstade. Den endelige handlingsplan E-Europa vil blive forelagt Det Europæiske Råd i Feira i juni 2000 til godkendelse.

(1) KOM(1999) 493 endelig udg.

(2) EFT C 175 af 21.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0273/00

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(7. februar 2000)

Om: Teoretisk grundlag for Eurostat's KKP-oplysninger

Kommissionen gav i sit svar E-2218/99(1) udtryk for, at anvendelsen af KKP i Fællesskabets lovtekster i euro-landene var fuldstændig korrekt og afspejlede den gængse praksis.

Kan Kommissionen fremføre blot et enkelt argument baseret på den økonomiske videnskab der viser, at anvendelsen af KKP i forbindelse med sammenligning af priserne på BNP i lande, som bruger den samme valuta, er korrekt?

(1) EFT C 219 E af 1.8.2000, s. 124.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(30. marts 2000)

Det er kun muligt at foretage internationale sammenligninger af bruttonationalproduktet (BNP) i faste priser, hvis følgende tre betingelser er opfyldt: BNP skal være defineret på samme måde, den valuta, hvori BNP er udtrykt, skal være den samme, og det prisniveau, der ligger til grund for BNP, skal være det samme.

Hvad angår medlemsstaternes og alle andre landes estimation af BNP opfylder denne som regel den første betingelse men ikke de to andre, eftersom BNP udtrykkes i national valuta og er baseret på prisniveauet i det enkelte land. Ved at anvende købekraftspariteter (KKP) er det muligt at opfylde også disse to betingelser.

Det har vist sig, at selv om to medlemsstater har samme nationale valuta, og selv om en valuta har en fast og ikke justerbar valutakurs i forhold til en anden valuta, er anvendelsen af KKP alligevel nyttig, for i så tilfælde vil de to første betingelser være opfyldt, men den tredje (prisniveauet) er det stadigvæk ikke.

Og selv om prisforskellene i fremtiden i betragtning af oprettelsen af det indre marked og Den Europæiske Monetære Union skulle mindskes (priskonvergens), viser erfaringen fra De Forenede Stater og Belgien og Luxembourg, at der i lang tid fortsat kan eksistere betydelige forskelle mellem regionale og nationale prisniveauer.

Desuden kan KKP anvendes til at sammenligne BNP for lande som De Forenede Stater og Argentina, selv om der findes en fast vekselkurs mellem den argentinske peso og den amerikanske dollar (1 peso = 1 $). I De Forenede Stater er der fremsat henstillinger om at anvende regionale KKP i forbindelse med sammenligning af fattigdomsniveauer. Endvidere anvender den amerikanske regering KKP til at foretage tilpasning af lønniveauet under hensyntagen til leveomkostningerne for de ansatte, som arbejder på forskellige tjenestesteder inden for landets grænser.

Det fremgår således, at oprettelsen af Den Europæiske Monetære Union absolut ikke rokker ved relevansen af KKP på europæisk niveau, og at KKP fortsat vil være et værdifuldt økonomisk instrument.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0839/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(21. marts 2000)

Om: Problemer i forbindelse med gennemførelsen af det operationelle program for uddannelse og erhvervsmæssig grunduddannelse under fællesskabsstøtterammen for Grækenland

I maj 1998 blev der af det græske undervisningsministerium offentliggjort et udbud med henblik på modernisering af undervisningsmaterialet for kemi i de tre gymnasieklasser med titlen: Omformning og modernisering af undervisningsministeriets undervisningsplan for de naturvidenskabelige fag som led i det operationelle program for uddannelse og erhvervsmæssig grunduddannelse, delprogram A1, foranstaltning 1.1, under fællesskabsstøtterammen for Grækenland.

Af Institutionen for Udgivelse af Skolebøger godkendtes tre sæt undervisningsbøger, og ved den ministerielle afgørelse (C2 6201) blev der givet ordre til, at de skulle trykkes. Proceduren for vurdering af værkerne varede imidlertid betydeligt længere end det fastsatte tidsrum med det resultat, at Det Pædagogiske Institut pålagde nogle medlemmer af instituttet og andre personer for et højt beløb i godtgørelse at udarbejde midlertidige kemibøger for skoleåret 1999-2000, for hvilke det ved anordning nr. 32/1999 af 24. november 1999 blev besluttet, at de skulle genoptrykkes med forbedringer og fortsat anvendes i skoleåret 2000-2001. I denne periode kan de formelt godkendte bøger ikke tages i brug.

Kommissionen bedes oplyse følgende:

1. Har Kommissionen kendskab til denne sag?

2. Hvad er årsagerne til, at de tre vurderede og godkendte sæt undervisningsbøger endnu ikke er blevet tryk og udleveret til elever og lærere?

3. Af hvilke grunde er den ministerielle afgørelse (C2 6201) endnu ikke blevet gennemført?

4. Hvorfor genoptrykkes de midlertidige bøger, som indeholder fejl, mens de allerede godkendte forbliver ubenyttede?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(18. april 2000)

Inden for rammerne af det operationelle program for uddannelse og erhvervsmæssig grunduddannelse samfinansierer Den Europæiske Socialfond (ESF) aktioner vedrørende reformering af læseplaner og modernisering af undervisningsmateriale.

I henhold til bestemmelserne for strukturfondene er medlemsstaterne ansvarlige for gennemførelsen af programmerne.

Ifølge de oplysninger, Kommissionen har fået fra det græske undervisningsministerium, som har ansvaret for gennemførelsen af det pågældende program, har ministeriet med afgørelse C2/6201/31.12.99 godkendt, at man går videre med trykningen og brugen af nyt undervisningsmateriale til kemiundervisningen i gymnasiet (dvs. lærebøger til eleverne, lærebøger til lærerne, laboratorievejledning, dias). Ovennævnte materiale forelå imidlertid ikke tidsnok til at blive trykt og brugt i skoleåret 2000-2001. Man bad derfor om et genoptryk af gamle lærebøger, således at disse kunne bruges i skoleåret 2000-2001. De genoptrykte lærebøger vil blive brugt som alternative lærebøger fremover.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1561/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(18. maj 2000)

Om: Ændring af Bosman-dommen

Har Kommissionen noget forslag til, hvordan den i tilfælde af en ændring af Bosman-dommen ville håndtere spørgsmålet om de hævdvundne rettigheder, der indehaves af registrerede fodboldspillere fra tredjelande, som allerede opholder sig i EU? Skulle overgangsperioden være længere end 20 år? Eller ville Kommissionen forsøge på at købe disse rettigheder, hvor stor en kompensation ville der i så fald blive udbetalt, og hvor store omkostninger ville dette indebære?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(27. juni 2000)

Kommissionen vil minde det ærede medlem om, at dens holdning til Bosman-dommen(1) beskrives i Helsingfors-rapporten om sport(2). Kommissionen henleder det ærede medlems opmærksomhed på, at Bosman-dommen for nylig blev bekræftet af Domstolen i Lehtonen-sagen den 13. april 2000. Det er derfor højst usandsynligt, at den bliver ændret i en overskuelig fremtid.

(1) Sag C-415/93, Samling af Afgørelser 1995, s. I-4921.

(2) Kommissionens rapport til Det Europæiske Råd med henblik på at bibeholde de nuværende strukturer på sportsområdet og at bevare sportens samfundsmæssige funktion inden for Fællesskabets rammer KOM(1999) 644 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0765/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. marts 2000)

Om: Skattereform i det sydlige Afrika

I sit svar på skriftlig forespørgsel E-2382/99(1) meddelte kommissær Nielson, at Fællesskabet er rede til at bistå Botswana, Lesotho, Namibien og Swaziland i gennemførelsen af de skattereformer, der er nødvendige for en diversificering af deres indtægtskilder. På denne måde vil disse lande kunne afbøde de finansielle konsekvenser af frihandelsaftalen mellem Fællesskabet og Sydafrika.

1. Hvilke konkrete foranstaltninger har Kommissionen i tankerne for at bistå henholdsvis Botswana, Lesotho, Namibien og Swaziland i reformen af deres skattesystem?

2. Hvordan agter Kommissionen at gennemføre disse foranstaltninger i henholdsvis Botswana, Lesotho, Namibien og Swaziland?

3. Hvornår indleder Kommissionen gennemførelsen af disse foranstaltninger i henholdsvis Botswana, Lesotho, Namibien og Swaziland og hvornår vil den påkrævede skattereform være afsluttet?

(1) EFT C 280 E af 3.10.2000, s. 36.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(13. april 2000)

Kommissionen kan forsikre det ærede medlem om, at Fællesskabet er rede til at bistå Botswana, Lesotho, Namibia og Swaziland (BLNS) med gennemførelsen af deres skattereformer i overensstemmelse med landenes egne tidsplaner og prioritering.

Man må huske på, at gennemførelsen af handels- og udviklingssamarbejdsaftalen ikke forventes at få nogen fiskale eller finansielle følger for BLNS-landenes økonomi før år 2006. De fleste af Sydafrikas toldnedsættelser vil først blive påbegyndt seks år efter aftalens ikrafttræden, og de fleste toldnedsættelser vil først være realiseret ved udgangen af overgangsperioden på tolv år.

Skattereformen i BLNS-landene skal ikke kun ses i lyset af de mulige finansielle konsekvenser af handels- og udviklingssamarbejdsaftalen, men der skal også tages højde for mulige konsekvenser af de igangværende forhandlinger om reformen af Toldunionen for Det Sydlige Afrika (SACU) og af forhandlingerne om et frihandelsområde for SADC-medlemsstaterne (Southern African development community).

Kommissionen forbereder et støtteprogram i tæt samarbejde med BLNS-landene. I første fase vil der blive foretaget en analyse af de tilpasningsspørgsmål, der opstår som følge af handelsliberaliseringen, og tilrettelagt aktiviteter, således at man ud over at gennemføre den påkrævede tilpasningsproces kan udnytte de nye muligheder. Denne fase er vurderet til 6 mio. EUR og forventes at blive gennemført i løbet af en 3-års periode fra januar 2001 til december 2003. Anden fase omfatter en bistandspakke, der skal hjælpe den private sektor til at forbedre sin konkurrenceevne dels ved at indføre nye teknikker og bedre styring og arbejdsmetoder, dels ved at efteruddanne arbejdskraften og om nødvendig tilrettelægge overgangsprogrammer for budgetstøtte som led i sammenhængende makroøkonomiske programmer. I en tredje fase kunne der fokuseres på gennemførelsen af sådanne programmer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1536/00

af Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) til Kommissionen

(18. maj 2000)

Om: Beskyttelse af familie og børn

I sin beslutning A4-0004/1999(1) om beskyttelse af familie og børn af 28. januar 1999 anmodede Europa-Parlamentet om, at alle forslag til fællesskabsretsakter ledsages af en oversigt over deres konsekvenser for familerne og særlig med henblik på barnets velfærd.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har truffet eller har til hensigt at træffe for at realisere dette forslag?

(1) EFT C 128 af 7.5.1999, s. 79.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-1530/00, E-1531/00, E-1532/00, E-1533/00, E-1534/00, E-1535/00, E-1536/00 og E-1537/00

(27. juni 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0223/00

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Vejudvidelsesarbejder i Glen of the Downs, County Wicklow, Irland

Har Kommissionen afklaret betydningen af de nye fakta, som er blevet kendt i forbindelse med, at Glen of the Downs, County Wicklow, Irland den 12. august 1999 blev udpeget som SAC (særligt beskyttet område)? Er Kommissionen af den opfattelse, at de informationer, som de irske myndigheder hidtil har stillet til rådighed, giver den mulighed for konkret at bedømme omfanget af de skader, der vil opstå for det foreslåede SAC?

Vil Kommissionen standse det foreslåede vejarbejde i afventning af svarene på sine forespørgsler fra den irske regering? Agter Kommissionen at indlede retlige skridt imod Irland i dette anliggende? Hvilke yderligere skridt vil Kommissionen tage for fuldt ud at vurdere virkningerne af vejarbejdet på Glen of the Downs, og i bekræftende fald, hvilke? Vil Kommissionen trække en del eller al sin støtte tilbage, hvis resultaterne af undersøgelserne viser sig at være utilfredsstillende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(7. marts 2000)

Kommissionen antager, at de nye fakta, som det ærede medlem henviser til, er en hydrogeologisk rapport, som hun sendte til Kommissionen den 21. januar 2000. Rapporten omhandler de mulige virkninger for grundvand og træbevoksningen som følge af udformningen af vejafvandingssystemet. Kommissionen har videresendt denne til de irske myndigheder med henblik på deres bemærkninger. Kommissionen foreslår derfor at afvente de irske myndigheders svar, inden den kommenterer sagen.

Kommissionen har ingen hjemmel til at standse vejarbejder. Den har på nuværende tidspunkt ingen planer om at tage retlige skridt over for projektet eller at trække støtte tilbage.