ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0128/98 af John Iversen (PSE) til Kommissionen (22. januar 1998)

Om: Kalvetransporter og vaegtgraenser

I Kommissionens svar P-3757/97 ((EFT C 174 af 8.6.1998, s. 120. )) anfoeres det uden dokumentation, at de bedste slagtekalve med en levende vaegt paa 300 kg kan give et saa hoejt slagteudbytte, at den slagtede vaegt kommer op paa over 160 kg slagtet vaegt.

Selvom dette antages at vaere rigtigt, er det stadig matematisk umuligt at faa et gennemsnit paa 162 kg for alle kalve med en levende vaegt under 300 kg.

I rapporten KOM(97)0165 vises paa side 12 en fordeling af de slagtede kalve i Nederlandene for perioden december 1996 til uge 12 1997. I kolonne II anfoeres de kalve, der uanset tidlig markedsfoeringspraemie ville vaere leveret i disse vaegtgrupper, det vil sige fordelingen for 1995. Disse 84.464 kalve har en gennemsnitlig vaegt paa 118,7 kg.

Hvis kolonne II viderefoeres med vaegtgrupperne op til 165 kg, er det matematisk umuligt at placere de resterende 284.150 kalve, der leveres i en 16 ugers periode i Nederlandene, paa en saadan maade i disse vaegtgrupper, at gennemsnittet for de i alt 368.614 kalve faar en vejet gennemsnitlig vaegt paa 162 kg. Selvom de resterende 284.150 kalve antages alle at have en vaegt paa 162 kg, bliver det vejede gennemsnit kun 154 kg.

Da alle andre kalve naturligvis ikke er leveret ved 300 kg levende vaegt med en »god til udmaerket kropsbygning« maa der vaere en fejl i de nederlandske og belgiske indberetninger til Eurostat.

1. Kommissionen bedes dokumentere det gennemsnitlige slagteudbytte for kalve med en levende vaegt paa under 300 kg?

2. Kommissionen bedes oplyse fordelingen af de slagtede kalve i 1995 i Nederlandene og Belgien fordelt paa vaegtgrupper?

3. Hvis dette haevdes ikke at vaere muligt, bedes Kommissionen anfoere den skoennede fordeling paa vaegtgrupper for Nederlandene og Belgien af slagtede kalve, der giver en gennemsnitlig vaegt paa 162 kg?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (27. februar 1998)

I forlaengelse af svaret af 13. februar 1998 ((EFT C 223 af 17.7.1998, s. 120. )) raader Kommissionen nu over foelgende supplerende oplysninger.

Kommissionen tager det aerede medlems analyse vedroerende vaegtreferencer for kalve til efterretning.

Siden Raadet valgte Eurostat-referencer i forbindelse med udformningen af de generelle regler for praemien for tidlig markedsfoering, har Kommissionen maattet bygge paa oplysninger fra medlemsstaterne til dens Statistiske Kontor. For kategorien kalve, dvs. dyr med en levende vaegt paa op til 300 kg, gives der oplysning om det samlede antal slagtede maelkekalve og den samlede slagtede vaegt af disse kalve.

De indsendte 1995-tal for Nederlandene var 1 198 000 kalve svarende til 193 900 t, og de tilsvarende tal for Belgien var 336 000 kalve og 53 800 t. Dette giver gennemsnit paa henholdsvis 162 kg og 160 kg.

Hvad angaar de to sidste spoergsmaal, modtager Kommissionen ikke statistiske detaljer fra medlemsstaterne, som saetter den i stand til at beregne de oenskede vaegtfordelinger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0733/98 af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen (2. marts 1998)

Om: Gennemfoerelse af strukturfondene i 1994-1997

Vil Kommissionen oplyse om foelgende:

- gennemfoerelsen pr. land og pr. maal af EF-stoetterammerne i forhold til programmeringen for 1997 samt forelaegge et oversigtsskema for perioden 1994-1997 pr. land (jf. svarene paa mine spoergsmaal 1877/96 og 1991/97),

- gennemfoerelsen i forhold til programmeringen af EF-initiativerne i perioden 1994-1997?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (13. marts 1998)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0254/98 af John Corrie (PPE) til Kommissionen (5. februar 1998)

Om: Kvaegdoedsfald

Der har i den britiske presse vaeret beretninger om, at 12 stykker kvaeg, som var importeret til Det Forenede Kongerige, er doede som foelge af BSE.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke lande de kom fra, og hvor de var foedt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (23. februar 1998)

Kommissionen har kontaktet de britiske myndigheder i anledning af de rapporter, det aerede medlem naevner, og har modtaget nedenstaaende oplysninger.

Den 30. januar 1998 blev der diagnosticeret bovin spongiform encephalopati (BSE) hos 13 kreaturer, der var blevet importeret til Det Forenede Kongerige. Landene, de kom fra, var Belgien (1), Frankrig (5), Irland (1), Italien (3), Nederlandene (2) og Canada (1). Der foreligger ingen oplysninger om, hvilke lande de var foedt i.

De britiske myndigheder har anfoert, at de, hvis perioden mellem import og diagnose tyder paa, at et dyr kan have vaeret inficeret paa importtidspunktet, vil tage sagen op med eksportlandets myndigheder. Hidtil har de ikke fundet dette noedvendigt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0172/98 af Markus Ferber (PPE) til Kommissionen (2. februar 1998)

Om: Raadets holdning til aendret forslag til direktiv om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om reklame for tobaksvarer

1. Er det korrekt, at Graekenland gennem markedsordningen for tobak i de seneste aar har faaet stadig stoerre stoette til tobaksproduktionen, end landet er berettiget til?

2. Er det korrekt, at Graekenland som foelge heraf er forpligtet til at tilbagebetale et beloeb paa 200 millioner ecu?

3. Er det korrekt, at det i forbindelse med forslaget til direktiv om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om reklame for tobaksvarer er planlagt at eftergive en stor del af eller hele Graekenlands gaeld?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (6. marts 1998)

1. Kommissionen kan oplyse det aerede parlamentsmedlem om, at Graekenland siden reformen i 1992 af den faelles markedsordning for tobak kun har faaet de praemier, landet har vaeret berettiget til ifoelge Raadets forordning (EOEF) nr. 1420/97 af 22. juli 1997 om fastsaettelse for 1997-hoesten af praemier for tobak i blade pr. sortsgruppe ((EFT L 196 af 24.7.1997. )). Praemierne har vaeret uaendret siden 1995.

2. I de seneste aar er der for Graekenlands vedkommende foretaget korrektioner paa ca. 82 mio. ECU for ulovlig eksport til Albanien og Bulgarien mellem 1986 og 1991. Der er tale om beloeb, som fuldt ud er betalt. Der har ikke vaeret andre korrektioner inden for tobakssektoren, og der er for oejeblikket ikke truffet bestemmelse om pligt til tilbagebetaling af fejlagtigt udbetalte beloeb, da det fremgaar af den kontrol, der hidtil er foretaget i Graekenland, at de bestemmelser, der er blevet vedtaget siden reformen af den faelles markedsordning for tobak, er blevet overholdt.

3. Nej. Der er ingen forbindelse mellem droeftelserne i Raadet om forslaget til direktiv om reklame for tobaksvarer ((EFT C 129 af 21.5.1992. )) og den faelles markedsordning for tobak.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0455/98 af Carlo Secchi (PPE) til Kommissionen (27. februar 1998)

Om: AEndring i afgraensningen af bjergomraader i Lario Orientale (Lecco) i Italien

I 1995 modtog GD VI via det ansvarlige ministerium en anmodning fra Lario Orientale (Lecco) om en udvidelse af afgraensningen af egnens bjergomraader i overensstemmelse med direktiv 75/268 ((EFT L 128 af 19.5.1975, s. 1. )) (erstattet af forordning nr. 950/97 ((EFT L 142 af 2.6.1997, s. 1. ))).

I marts 1996 indsendtes den supplerende dokumentation, som naevnte generaldirektorat havde anmodet om.

Ifoelge oplysninger fra Kommissionens tjenestegrene er denne udvidelse, selv om den er helt i overensstemmelse med gaeldende bestemmelser, endnu ikke blevet godkendt af Kommissionen, idet denne skulle afvente tilendebringelsen af undersoegelserne vedroerende de anmodninger, der i mellemtiden er modtaget fra andre italienske regioner.

Kan Kommissionen oplyse, hvornaar den agter at traeffe den endelige afgoerelse vedroerende disse anmodninger, f.eks. anmodningen fra Lario Orientale, som den modtog for laenge siden, og som opfylder samtlige krav?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (18. marts 1998)

Kommissionen har modtaget et stort antal anmodninger om aendring af fem italienske regioners ugunstigt stillede omraader. Af effektivitetshensyn og i overensstemmelse med de procedurer, der anvendes for andre medlemsstater, har man besluttet at behandle samtlige sager under ét og udarbejde et samlet forslag for Italien. Kommissionen er i faerd med at gennemgaa de enkelte sager, og den tekniske undersoegelse forventes tilendebragt om nogle maaneder. Den formelle afgoerelse vil blive truffet umiddelbart derefter.

Da de oprindelige anmodninger i mange tilfaelde ikke er udformet paa samme maade, har man anmodet de italienske myndigheder om yderligere oplysninger og landkort. Og da det ved gennemgangen af disse sager drejer sig om tekniske kriterier, er det en forudsaetning for deres afvikling, at de italienske myndigheder svarer praecist og fyldestgoerende.

Den anmodning, der vedroerer provinsen Lecco, drejer sig om en udvidelse af dens afgraensning som bjergomraade. En del af provinsen er allerede klassificeret som bjergomraade. For denne provins, saavel som for de tilgraensende provinser, skal der tilvejebringes kort, som praecist angiver de allerede klassificerede omraader og de omraader, der skal klassificeres. De italienske myndigheder er allerede blevet bedt om at indsende disse oplysninger til Kommissionen, hvilket de endnu ikke har gjort.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0123/98 af Esko Seppaenen (GUE/NGL) til Kommissionen (30. januar 1998)

Om: Forbud mod drivgarnsfiskeri i OEstersoeen

Vildlaksen er en truet art i OEstersoeomraadet. De nationale foranstaltninger til dens beskyttelse er ikke tilstraekkelige. 70% af laksefangsten i OEstersoeen sker i det omraade, hvorfra laksen henter sin foede i selve OEstersoeen, hvor den almindelige fangstmetode er drivgarnsfiskeriet.

Drivgarnsfiskeriet er en ukritisk fangstmetode, der baade retter sig mod vildlaks og udsatte laks. Som foelge af vildlaksebestandenes saarbarhed (kun 1 ud af 10 til 20 laks er vildlaks) udgoer drivgarnsfiskeriet en vedvarende strukturel trussel, der naar som helst kan goere alle de oevrige foranstaltninger til beskyttelse af vildlaksebestandene virkningsloese.

Har Kommissionen planer om ogsaa at forbyde drivgarnsfiskeri i OEstersoeen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (13. marts 1998)

Kommissionen deler det aerede medlems bekymring over vildlaksebestandene i OEstersoeen. Der er tegn paa forbedring, men der er stadig behov for saerlige beskyttelsesforanstaltninger for vildlaksebestandenes vedkommende, og i februar 1997 vedtog Den Internationale OEstersoefiskerikommission paa EF's initiativ en »handlingsplan for laks 1997-2010«. Planen aabner nye muligheder, men for at opfylde maalet, nemlig at naa op paa en naturlig produktion paa mindst 50% af vildlakseflodernes potentielle kapacitet i 2010, maa alle fiskerier tages i betragtning.

Hvad angaar spoergsmaalet om EF-fartoejers drivgarnsfiskeri, indeholdt Kommissionens forslag af april 1994 et forbud mod anvendelse af drivgarn i OEstersoeen efter udloebet af en overgangsperiode. Forslaget er dog endnu ikke blevet vedtaget, da der ikke har kunnet opnaas kvalificeret flertal i Raadet (fiskeriministrene).

Forslaget er stadig under droeftelse, og Kommissionen paaskoenner de bestraebelser, som Det Forenede Kongeriges formandskab udfolder for at naa frem til en kompromisloesning, som alle kan acceptere. Kommissionen vil yde et konstruktivt bidrag til droeftelserne og vil fortsat goere en indsats, naar det gaelder EF-drivgarnsfiskeriet i OEstersoeen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0225/98 af Pertti Paasio (PSE) til Kommissionen (13. februar 1998)

Om: Maerkedag til minde om ofrene i koncentrationslejrene

I forbindelse med verdenshistoriens store begivenheder er det i stigende grad blevet EU's rolle at understrege betydningen af demokrati og menneskerettigheder. For at fremstaa som trovaerdige paa dette vigtige omraade maa europaeerne ikke glemme deres egen historie, hvor menneskerettighederne ikke altid er blevet respekteret. De mange millioner ofre i nazisternes koncentrationslejre minder os til stadighed herom.

Selv i Europa-Parlamentet har man i den seneste tid kunnet hoere det synspunkt fremsat, at de millioner af menneskeliv, som koncentrationslejrene kraevede, er en mindre detalje. Den Europaeiske Union boer saa utvetydigt som muligt imoedegaa, at saadanne opfattelser vinder udbredelse blandt europaeerne. Derfor boer Den Europaeiske Union indfoere en saerlig maerkedag til minde om ofrene i nazisternes koncentrationslejre.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen traeffe for at sikre, at der i Den Europaeiske Union indfoeres en historisk motiveret maerkedag for koncentrationslejrenes ofre?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (16. marts 1998)

Spoergsmaalet hoerer ikke under Faellesskabets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0105/98 af Marjo Matikainen-Kallstroem (PPE) til Kommissionen (30. januar 1998)

Om: Klassificering af tobaksroeg som kraeftfremkaldende stof

Kommissionsmedlem Padraig Flynn udtaler i sit svar paa min forespoergsel E-2247/97 ((EFT C 76 af 11.3.1998, s. 82. )), at Kommissionen ikke i oejeblikket har planer om at klassificere tobaksroeg som et kraeftfremkaldende stof. Der er mange uafviselige videnskabelige beviser paa sammenhaengen mellem tobaksroeg og kraeft, men det vil Kommissionen ikke tage hensyn til i sit program om beskyttelse af ikke-rygere mod de skadelige virkninger af passiv rygning.

Paa baggrund af ovenstaaende stiller jeg foelgende spoergsmaal: Hvorledes begrunder Kommissionen, at den ikke vil klassificere tobaksroeg som et kraeftfremkaldende stof, naar sammenhaengen mellem tobaksroeg og kraeft er selve kernen i hele debatten om passiv rygning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (17. marts 1998)

Kommissionen er fuldt og helt enig med det aerede medlem i, at der er klare, videnskabelige beviser for, at mennesker, der systematisk udsaettes for tobaksroeg, har en oeget risiko for kraeft og andre sygdomme. Kommissionen er ogsaa enig i, at dette berettiger til foranstaltninger til beskyttelse af ikke-rygere mod sundhedsrisici i forbindelse med passiv rygning.

Af samme grund vedtog Raadet en resolution om rygning i lokaler med offentlig adgang i 1989 ((EFT C 189 af 26.7.1989. )), som indgik i en kommissionsrapport i 1996 ((KOM(96) 573 endel. udg. )) med anfoerelse af de foranstaltninger, medlemsstaterne har truffet for at gennemfoere resolutionen.

Endvidere findes der allerede specifikke foranstaltninger vedroerende rygning paa arbejdspladsen inden for rammerne af faellesskabslovgivningen om beskyttelse af arbejdstagere (f.eks. arbejde med asbest, gravide kvinders risici ved rygning), og Kommissionen er ved at undersoege, hvorledes disse regler kan forstaerkes, isaer for at beskytte alle arbejdstagere paa deres arbejdsplads mod virkningerne af passiv rygning.

Anvendelsen af udtrykket »klassificering« i forbindelse med disse aktiviteter er maaske ikke det mest hensigtsmaessige. Det vigtige er at anerkende, at tobaksrygning eller et element i rygningen kan foraarsage kraeft eller andre sygdomme, og at der boer traeffes foranstaltninger, som effektivt kan loese dette problem.

Dette er grunden til, at Kommissionens meddelelse om bekaempelse af tobaksforbruget ((KOM(96) 609 endel. udg. )) fastsaetter praktiske foranstaltninger for at begraense virkningerne af passiv rygning. Disse foranstaltninger anses for at kunne virke mest effektivt over for offentligheden, saaledes at folk bliver sig risiciene bevidst, baade i deres daglige liv og paa deres arbejdsplads.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0116/98 af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen (30. januar 1998)

Om: Dyreforsoeg i forbindelse med kosmetiske midler

Hvornaar agter Kommissionen at offentliggoere sine forslag til direktiv om kosmetiske midler om forbud mod dyreforsoeg, naar der findes brugbare alternativer uden anvendelse af dyr, eller forbud mod dyreforsoeg i forbindelse med kosmetiske slutprodukter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (18. marts 1998)

I henhold til den nye artikel 4, stk. 1, litra i), i Raadets direktiv 76/768/EOEF om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler ((EFT L 262 af 27.9.1976. )), som er indfoejet ved Raadets direktiv 93/35/EF ((EFT L 151 af 23.6.1993. )), skal medlemsstaterne med virkning fra den 1. januar 1998 forbyde markedsfoering af alle kosmetiske midler indeholdende bestanddele eller forbindelser heraf, som er afproevet paa dyr.

Dog er det naermere specificeret i artiklen, at »hvis der ikke er gjort tilstraekkelige fremskridt med hensyn til udviklingen af tilfredsstillende metoder, der kan anvendes i stedet for dyreforsoeg, isaer i tilfaelde af, at det ikke, paa trods af alle rimelige bestraebelser herpaa, er blevet videnskabeligt valideret, at de alternative forsoegsmetoder yder samme beskyttelse for forbrugeren under hensyn til OECD's retningslinjer for toksicitetsproever, skal Kommissionen senest den 1. januar 1997 efter fremgangsmaaden i artikel 10 fremsaette forslag til forlaengelse af fristen for gennemfoerelse af naervaerende bestemmelse med en tilstraekkelig lang periode, som dog skal vaere paa mindst to aar«.

Kommissionen har den 17. april 1997 vedtaget direktiv 97/18/EF om udsaettelse af datoen, for forbud mod afproevning af kosmetiske midlers ((EFT L 114 af 1.5.1997. )) bestanddele eller forbindelser heraf paa dyr. Hermed udsaettes indtil den 30. juni 2000 den dato, hvor dyreforsoeg i forbindelse med kosmetiske midlers bestanddele og forbindelser heraf vil vaere forbudt.

Desuden er Kommissionen i gang med naermere at undersoege muligheden for at aendre kosmetikdirektivet. Sigtet hermed er at reducere samt, hvor det er muligt, helt at afskaffe dyrs lidelser. Alle aspekter af dette spoergsmaal kraever en omhyggelig undersoegelse.

Beskyttelse af den offentlige sundhed forbliver Kommissionens vigtigste opgave, men den tillaegger dog af etiske hensyn mindskelse af dyrs lidelser den allerstoerste betydning. Kommissionen vil derfor fortsaette sine bestraebelser paa at fuldfoere arbejdet paa alle niveauer med udvikling, validering og godkendelse af alternative metoder. De fremskridt, der er gjort i 1997 inden for alternative metoder, vil blive naermere beskrevet i Kommissionens rapport herom, som for oejeblikket er ved at blive udarbejdet og vil blive forelagt Europa-Parlamentet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0243/98 af Outi Ojala (GUE/NGL) til Kommissionen (13. februar 1998)

Om: Anvendelsen af menneskeaber i dyreforsoeg

Menneskeaber som f.eks. chimpanser ligner i mange henseender mennesket og anvendes derfor i mange videnskabelige forsoeg. De anvendes f.eks. inden for neurologien og i forbindelse med smitsomme sygdomme inden for toksikologi og vaccineforskning. Forsoegene udsaetter dyrene, der har et hoejt udviklet nervesystem og en hoej intelligens, for voldsom stress og er derfor i etisk henseende yderst tvivlsomme. Ogsaa forholdene i laboratorierne er saerdeles utilfredsstillende. Der er alt for lidt plads og ringe muligheder for social kontakt og afvekslende beskaeftigelse.

I EU anvendes der i oejeblikket mere end 10.000 menneskeaber om aaret til videnskabelige forsoeg, og i modsaetning til hvad der gaelder for mange andre forsoegsdyr, er antallet af menneskeaber ikke faldet, men snarere steget.

Hvad er Kommissionens holdning til dyreforsoeg? Agter Kommissionen at traeffe foranstaltninger med henblik paa at forbyde anvendelsen af menneskeaber i dyreforsoeg, jf. direktiv 86/609 ((EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1. ))?

Planlaegger Kommissionen at gennemfoere det program for produktionen af forsoegsdyr i EU, som Eupren (European Primate Resources Network) har udarbejdet, selv om det strider mod de verdensomspaendende bestraebelser paa at begraense anvendelsen af forsoegsdyr?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (17. marts 1998)

Kommissionen gaar fuldt ind for enhver indsats med henblik paa at nedbringe antallet af primater (andre end mennesker), der anvendes til forsoeg i laboratorier.

Med henblik herpaa har Kommissionen taget initiativ til at indlede droeftelser med medlemsstaterne, en raekke ikke-statslige organisationer (NGO) samt erhvervslivet med hensyn til brug af andre primater end mennesker som forsoegsdyr i laboratorier. Formaalet med initiativet er at styrke kontrollen med erhvervelse og anvendelse af andre primater end mennesker til forsoegsformaal i laboratorier. Paa indevaerende tidspunkt agter Kommissionen imidlertid endnu ikke at forbyde brugen af andre primater end mennesker til forsoeg i medfoer af Raadets direktiv 86/609/EOEF om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg og andre videnskabelige formaal.

Det europaeiske primatressourcenet (European Primate Resources Network - Eupren) har udarbejdet sit program paa eget ansvar. Det er ikke noget anliggende for Kommissionen at foere dette program ud i livet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0528/98 af Concepció Ferrer (PPE) til Raadet (27. februar 1998)

Om: Det fjerde program til bekaempelse af fattigdom

Ved afslutningen af det tredje program til bekaempelse af fattigdom den 30. juni 1994 blev der affattet et nyt program, som endnu ikke er blevet godkendt af Raadet. I betragtning af at dette program indeholder bestemmelser om finansiering af aktioner til forbedring af boligloeses boligforhold og integration, anmodes Raadet om at oplyse, hvornaar det agter at godkende naevnte program?

Svar (11. maj 1998)

Som det aerede parlamentsmedlem anfoerer, forelagde Kommissionen i 1994 Raadet et forslag til afgoerelse om ivaerksaettelse af et pilotprogram paa mellemlang sigt for bekaempelse af oekonomisk og social udstoedelse og fremme af solidaritet. Dette program skulle daekke perioden 1994-1999. Raadet kunne paa samlingen den 24. juni 1994 ikke naa frem til den enstemmighed om forslaget, som kraeves af retsgrundlaget (traktatens artikel 235).

Raadet har derfor ikke fortsat sit arbejde i forbindelse med forslaget til afgoerelse om et program til bekaempelse af oekonomisk og social udstoedelse.

Som det sikkert er det aerede medlem bekendt, har Det Forenede Kongerige i mellemtiden anlagt sag ved Domstolen (den 1. april 1996) mod Kommissionen med paastand om annullation af den eller de beslutninger, der henvises til i Kommissionens pressemeddelelse af 23. januar 1996, af den grund, at Kommissionen ikke kunne paatage sig en forpligtelse til at afholde udgifter inden for rammerne af budgetbevillingerne - til bekaempelse af fattigdom - uden den fornoedne hjemmel, og Raadet har ikke vedtaget nogen afgoerelse herom. Det drejer sig om sag C-106/96 ((EFT C 145 af 18.5.1996, s. 7. )). Sagen verserer for Domstolen.