SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3654/02

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(18. december 2002)

Om: Olieforureningen i Galicia amerikansk lovgivning

EU har tilstræbt at bringe sin lovgivning vedrørende transport af farligt og forurenende gods på linje med den lovgivning, der har været gældende i USA siden Exxon Valdez-katastrofen, og som har forhindret en gentagelse af tilsvarende ulykker. Den europæiske lovgivning, der er mindre streng end den amerikanske, har til trods for de flere alvorlige katastrofer ud for kysterne i EU ikke kunnet forhindre, at olieforureningen som følge af Prestiges forlis har haft alvorlige konsekvenser for disse kyster, den derboende befolkning og visse økonomiske sektorer.

Mange eksperter er af den opfattelse, at det ikke er tilstrækkeligt blot at lovgive, men at det også er nødvendigt ligesom i USA at indføre et overvågnings- og kontrolsystem, der kan tvinge fartøjerne til at overholde EU-kravene, med andre ord en europæisk kystvagtordning i lighed med den, der indførtes i USA med vedtagelsen af den amerikanske oil shipping act (lov om sejlads med olie).

Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage for ikke alene at fremskynde medlemsstaternes gennemførelse af bestemmelserne i Erika I- og Erika II-lovgivningspakkerne, men også at følge denne lovgivning op med supplerende foranstaltninger baseret på den lære, som alle lovgivere såvel som ansvarlige myndigheder har kunnet drage af denne katastrofe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. februar 2003)

Kommissionen mener, at man som led i sammenligningerne mellem de forskellige systemer bør analysere den politik USA og Unionen fører ud fra deres respektive geografiske beliggenhed.

Stillet over for den katastrofe, der udløstes af forliset ud for den galiciske kyst af tankskibet Prestige, har Kommissionen nu benyttet den lejlighed, der er opstået som følge af bevidstgørelsen om de risici, transport ad søvejen af svær fuelolie indebærer, til at anmode medlemsstaterne om hurtigt at håndhæve lovbestemmelserne Erika I og Erika II og fremsætte forslag til nye forholdsregler.

Således vedtog Kommissionen den 3. december 2002(1) en meddelelse om skærpelse af sikkerheden til søs efter olietankeren Prestiges forlis. I sine konklusioner bekræftede Rådet (trafikministrene) den 6. december 2002, at det støtter Kommissionens initiativer med henblik på at undgå en gentagelse af denne form for katastrofe og bekæmpe følgevirkningerne heraf. Endelig anerkendtes Kommissionens hurtige reaktion på Det Europæiske Råds møde i København den 12.-13. december 2002, ligesom man var tilfreds med den aktion, denne institution har iværksat med henblik på at imødegå virkningerne af forliset.

På indeværende stadium har Kommissionen allerede truffet alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at fremskynde etableringen af det fremtidige europæiske agentur for søfartssikkerhed. Udnævnelsen af dets udøvende direktør, Willem De Ruiter, fandt sted den 29. januar 2003. Kommissionen har ligeledes allerede indledt iværksættelsen af fællesskabssystemet for overvågning af skibstrafikken, SafeSeaNet. Desuden har Kommissionen anmodet medlemsstaterne om at fremskynde udarbejdelsen af de nationale nødhjælpsplaner for modtagelse af nødstedte skibe på sikringssteder og har indkaldt til et koordinationsmøde om dette emne den 31. januar 2003.

For så vidt angår de helt nye forholdsregler, har Kommissionen den 20. december 2002 forelagt Rådet og Europa-Parlamentetet et forslag til forordning(2) med forbud mod transport af svære olier i enkeltskrogede olietankskibe på vej til og fra havne i Unionen, og med en fremskyndet udskiftning af de enkeltskrogede fartøjer med dobbeltskrogede.

Kommissionen har anmodet Rådet og Europa-Parlamentet om snarest muligt at gennemgå denne tekst med henblik på vedtagelse. Det må understreges, at de foreslåede foranstaltninger på visse punkter er endnu strengere end de tilsvarende amerikanske bestemmelser på området.

Desuden har Kommissionen indledt udarbejdelsen af en række helt nye retsakter med henblik på bl.a. at indføre strafferetlige sanktioner mod enhver person (d.v.s. ikke alene skibsrederen, men ligeledes ladningens ejermand, skibsregistret eller enhver anden berørt person), som er ansvarlig for en forurening, der skyldes grov forsømmelighed. Der er allerede fremsat forslag til bestemmelser om bekæmpelse af (bevidste) udledninger fra fartøjerne, og disse vil igen blive suppleret med forholdsregler med hensyn til indsamling af beviser samt retsforfølgelse af de skyldige.

(1) KOM(2002) 681 endelig udg.

(2) KOM(2002) 780 endelig udg.