ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1209/97 af Luciano Vecchi (PSE) til Kommissionen (7. april 1997)

Om: Drabet paa den italienske statsborger Giacomo Turra i Colombia

Den 4. september 1995 blev den italienske statsborger Giacomo Turra paa grusom vis myrdet af nogle politifolk i byen Cartagena (Colombia). Han var rejst til dette land for at studere og havde ioevrigt aldrig vaeret mistaenkt eller beskyldt for at udoeve kriminelle aktiviteter.

Siden dette tidspunkt har de colombianske civile og militaere myndigheder med undtagelse af den offentlige anklager trods gentagne forsikringer om oensket om samarbejde paa enhver maade boykottet alle undersoegelser og forhindret, at de politifolk, som havde vaeret hovedpersonerne i den doedbringende gennemprygling, blev stillet for retten.

Kan Kommissionen oplyse:

1. om der officielt er taget skridt til at kraeve af de colombianske myndigheder, at der kastes fuldt lys over Giacomo Turras doed og at hans mordere stilles for retten?

2. om Kommissionen ikke anser det for hensigtsmaessigt at ivaerksaette foranstaltninger, ogsaa i form af trusler om sanktioner mod Colombia, for at forhindre, at faellesskabsborgernes liv og sikkerhed bliver udsat for fare paa grund af den kriminelle og skandaloese optraeden, der udoeves af medlemmer af det colombianske nationale politikorps?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (13. maj 1997)

Kommissionen, der med uro foelger hvordan situationen i Colombia udvikler sig, er underrettet om sagen vedroerende Giacomo Turra som det aerede medlem henviser til. Den direkte foelge af optrapningen af konflikten mellem guerillaen, de paramilitaere tropper og de vaebnede styrker har vaeret et stadig voksende antal ofre og en alvorlig svaekkelse af de retsstatslige principper i landet. Kommissionen foelger loebende med i situationen via sin delegation i Santa Fe i Bogota, i samordning med medlemsstaternes akkrediterede ambassadoerer i Colombia.

Kommissionen haaber at man ved at oprette et kontor under FN's Hoejkommissariat for menneskerettigheder kan opnaa en forbedring med hensyn til overholdelsen af menneskerettighederne i Colombia.

Naevnte kontor faar til opgave at sende Hoejkommissaeren rapporter med lokalt indloebende oplysninger og klager. Kontoret skal ledes af en internationalt direktoer, der udnaevnes af De Forenede Nationer, og faar en stab paa 5 internationale observatoerer, der finansieres af EF.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1398/97 af Olivier Dupuis (ARE) til Kommissionen (22. april 1997)

Om: FN's tiaar for verdens oprindelige befolkninger

Kan Kommissionen i lyset af FN's tiaar for verdens oprindelige befolkninger, hvoraf den foerste fjerdedel naesten er gaaet, oplyse, gennem hvilke projekter den har stoettet de oprindelige befolkninger i Fransk Guyana i 1995 og 1996?

Kan Kommissionen opstille en liste med navnene paa projekterne? Kan den for hvert af de forskellige finansielle instrumenter, der staar til dens raadighed, oplyse stoerrelsen af den finansielle bistand, som den har ydet for at stoette de oprindelige befolkninger i Fransk Guyana?

Mener Kommissionen, at den har reageret passende paa de resolutioner, som FN's Generalforsamling har vedtaget, og som opfordrer stater og mellemstatslige organisationer til at fremme rettighederne og interesserne for de oprindelige befolkninger, som bor paa deres territorier, saaledes som tiaarets titel siger: »De oprindelige befolkninger: partnere i aktion«?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek paa skriftlige forespoergsler E-1398/97, E-1399/97 og E-1401/97 (29. maj 1997)

Kommissionen yder sit bidrag til det internationale samfunds indsats til fordel for respekten for menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder i forbindelse med de oprindelige befolkninger.

I 1996 har den bl.a. ydet stoette til det nyhedsbrev, der udsendes af »European alliance with indigenous peoples«, der tager sigte paa at informere den maalgruppe af personer, der er beroert af Faellesskabets foranstaltninger vedroerende de oprindelige befolkninger. I denne informationsbulletin blev der i oktober og november 1996 offentliggjort to artikler specielt omkring de oprindelige befolkningers situation i henholdsvis Fransk Guyana og i Finland.

I skrivende stund har Faellesskabet endnu ikke fastlagt en politik vedroerende de oprindelige befolkninger og udviklingssamarbejdet. Dog er der en lang raekke faellesskabsinstrumenter, der tager sigte paa disse befolkninger og paa noedvendigheden af at fremme disse lokalsamfunds deltagelse i udviklingsprojekterne. Blandt de maal, der er opstillet for bevarelse af de tropiske regnskove, figurerer saaledes en forbedring af de lokale befolkningers levevilkaar, og disse befolkninger er selvskrevne til at medvirke ved bevaringen af disse skove.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1309/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (11. april 1997)

Om: Et europaeisk veterinaer- og plantesundhedsagentur

Med hensyn til forslag til Raadets forordning (EF) om oprettelse af et europaeisk veterinaer- og plantesundhedsagentur (KOM(96)0223 - 96/0143(CNS) ((EFT C 239 af 17.8.1996, s. 9. )) - (CES 1396/96 - 96/0143 (CNS)) er det for at sikre, at det indre marked fungerer efter hensigten, og at forbrugerne nyder tilstraekkelig beskyttelse, absolut noedvendigt, at der etableres et staerkt og effektivt organ til varetagelsen af veterinaer og plantesundhedsmaessig kontrol og tilsyn. Organet skal vaere fuldt bemyndiget til at foere tilsyn med den korrekte gennemfoerelse af faellesskabsdirektiverne og til at kontrollere tredjelandes overholdelse af kravene.

Vil Kommissionen imidlertid sikre, at det nuvaerende kontrolkontor ikke omdannes til et agentur? Kontoret maa styrkes gennem en udvidelse af det fastansatte personale, medmindre det med sikkerhed kan paavises, at oprettelsen af et agentur vil faa en betydelig mere positiv indvirkning paa sundheden, forbrugerbeskyttelsen og levnedsmiddelindustrien, hvilket under de nuvaerende omstaendigheder synes uklart.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (4. juni 1997)

Kommissionen glaeder sig over og stoetter fuldt ud det aerede medlems bemaerkninger om behovet for et staerkt og effektivt organ paa faellesskabsplan til varetagelse af kontrol og tilsyn paa det veterinaere og plantesundhedsmaessige omraade. Kommissionen er for nylig blevet enig om en meddelelse vedroerende aktioner til styrkelse af den videnskabelige raadgivning og gennemfoerelse af kontrol- og tilsynsprocedurer i foedevareproduktionen samt paa det veterinaere og plantesundhedsmaessige omraade baade i medlemsstaterne og i tredielande ((KOM(97) 183 endelig. udg. )). Kommissionen regner med, at budgetmyndighederne soerger for de noedvendige midler, saaledes at de i denne meddelelse foreslaaede aktioner kan gennemfoeres fuldstaendigt saa hurtigt som muligt. I lyset af den seneste udvikling agter Kommissionen at revidere sit oprindelige forslag om oprettelse af et veterinaer- og plantesundhedsagentur for at vurdere, om dette forslag fortsat er den mest effektive maade til at opnaa ovennaevnte maal paa ((KOM(96) 223. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1410/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (22. april 1997)

Om: Kaempelossepladsen i Tor Lupara

For nylig har en raekke borgere klaget over den foruroligende situation i forbindelse med en kaempelosseplads - kendt som Inviolata-lossepladsen - beliggende i Tor Lupara, et omraade mellem kommunerne Guidonia og Mentana i naerheden af Rom. Paa denne losseplads, som ligger i et taet bebygget omraade, samles der affald fra 10 kommuner, idet opfyldningshullernes samlede areal ifoelge forlydender i den lokale presse nu skulle vaere naaet op paa 3 km2.

Ud over at maatte udholde den kvalmende lugt fra lossepladsen frygter beboerne i de tilgraensende omraader paa grund af de uhyre store dimensioner, pladsen har antaget, at de biogasser, der produceres ved forraadnelsen af affaldet, vil fortsaette med at sprede sig i luften i lang tid.

Det ser endvidere ud til, at en gruppe laeger har klaget over, at der i omraadet kan konstateres en forhoejelse i antallet af sygdomme, som kunne skyldes miljoefaktorer.

Denne situation synes at vaere i skarp modstrid med bestemmelserne i artikel i direktiv 75/442/EOEF ((EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39. )) om affald, som aendret ved direktiv 91/156/EOEF ((EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32. )), hvori det hedder, at »medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at affaldet nyttiggoeres eller bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at der anvendes fremgangsmaader eller metoder, som vil kunne skade miljoeet«.

Kan Kommissionen undersoege, om den her omhandlede situation indebaerer en kraenkelse af faellesskabsdirektiverne om bortskaffelse af affald, isaer direktiv 75/442/EOEF og 91/156/EOEF?

Kan Kommissionen oplyse, om den i denne sag finder det noedvendigt at traeffe foranstaltninger over for Italien med henblik paa at genetablere overholdelsen af faellesskabsretten?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-1409/97 og E-1410/97 (27. maj 1997)

Kommissionen vil henvende sig til de italienske myndigheder angaaende den af det aerede medlem omtalte sag og minde dem om deres pligt til at overholde artikel 4 i direktiv 91/156/EOEF.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0833/97 af Giuseppe Rauti (NI) til Kommissionen (10. marts 1997)

Om: Misforhold mellem den italienske og den tyske maelkekvote

Kan Kommissionen, under henvisning til den vedvarende berettigede utilfredshed hos i titusindvis af italienske kvaegavlere og producenter, oplyse, hvad begrundelsen har vaeret for at tildele Italien en maelkekvote, der stiller landet meget daarligere end andre EU-lande.

Det skal f.eks. understreges, at Italien er stillet saerdeles ufordelagtigt i forhold til Tyskland. Saaledes forholder det sig saadan:

- at Italien importerer 40% af sit behov, svarende til ca. 7,1 mio t maelk;

- at Tyskland allerede siden 1992 har produceret 24,2 mio t maelk og saaledes ikke blot daekker sit eget behov, men har en overskydende produktion paa ca. 10 mio t - dvs. et »overskud«, der er stoerre end hele den italienske kvote (fastsat til 9,9 mio t);

- at den italienske kvote svarer til 60% af det nationale behov;

- at den tyske kvote (efter genforeningen) er fastsat til 28,5 mio t, hvilket er over det dobbelte af maelkeforbruget i Tyskland!

Kan Kommissionen saaledes paa baggrund af disse oplysninger - fremsat i »Corriere della Sera« den 15. februar 1997 af en ekspert paa omraadet, advokat Andrea Belloli, formand for den regionale sammenslutning af kvaegavlere i Lombardia - oplyse, hvorledes og hvorfor denne absurde situation med favoritisme af Tyskland og veritabel »straf« af Italien, som oven i koebet er blevet idoemt en boede af EU paatusinder af milliarder, er opstaaet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (8. april 1997)

Kommissionen deler ikke det aerede parlamentsmedlems opfattelse. Den erindrer om, at de samlede garantimaengder pr. medlemsstat blev fastsat i 1984 paa grundlag af de maengder, der blev produceret i 1981, naar der ses bort fra Italien og Irland, for hvem man valgte aaret 1983, hvilket var mere fordelagtigt for disse to lande. Raadet besluttede endvidere i 1993 at tildele Italien yderligere 900 000 t. Siden da er de individuelle maengder blevet tildelt de italienske maelkeproducenter paa grundlag af produktionsaaret 1988/89, korrigeret med de leverancer, der gennemfoertes i loebet af produktionsaaret 1991/92, hvis disse leverancer var hoejere. Der har i betragtning af den oegede produktion vaeret tale om en betydelig fordel for de italienske maelkeproducenter i forhold til producenterne i de andre medlemsstater.

Tildelingen af referencemaengderne til hver medlemsstat er sket paa grundlag af et referenceproduktionsaar. Denne metode har gjort det muligt for Raadet at naa frem til et kompromis uden at skulle udtale sig om andre aspekter af situationen i maelkesektoren i medlemsstaterne herunder forbruget.

Anvendelsen af denne metode har foert til en situation, hvor flere medlemsstater raader over en kvote, der er mindre end deres forbrug. Dette er ikke blot situationen for Italien, men ogsaa for Spanien, Graekenland og Det Forenede Kongerige.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1409/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (22. april 1997)

Om: Grundforbedring af Infernaccio-lossepladsen i Rom

Med beslutning af 7. februar 1997 afsatte Rom Kommune 9.500 mia lire til grundforbedring af Infernaccio-lossepladsen, som er beliggende i Roms 15. distrikt i naerheden af Via della Magliana Vecchia. Omraadets mange beboere har flere gange fremsat oenske om en saadan foranstaltning, ogsaa paa grundlag af en rapport af 4. oktober 1993 fra Rom Kommunes Miljoebeskyttelseskontor, hvori man omtalte de eventuelle miljoeforureningsrisici i ovennaevnte omraade som foelge af brud paa affaldskarrene. Pr. dags dato er grundforbedringsarbejderne endnu ikke paabegyndt, og omraadets beboere mener, at det afsatte beloeb ikke er tilstraekkeligt til, at der kan foretages en grundforbedring af hele omraadet, hvis miljoemaessige tilstand giver anledning til stor bekymring.

Situationen i forbindelse med Infernaccio-lossepladsen synes at vaere i skarp modstrid med bestemmelserne i artikel i direktiv 75/442/EOEF ((EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39. )) om affald, som aendret ved direktiv 91/156/EOEF ((EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32. )), hvori det hedder, at »medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at affaldet nyttiggoeres eller bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at der anvendes fremgangsmaader eller metoder, som vil kunne skade miljoeet«.

Kan Kommissionen undersoege, om den her omhandlede situation indebaerer en kraenkelse af faellesskabsdirektiverne om bortskaffelse af affald, navnlig af direktiv 75/442/EOEF og 91/156/EOEF?

Kan Kommissionen oplyse, om den i denne sag finder det noedvendigt at traeffe foranstaltninger over for Italien eller over for Rom Kommune for at genetablere overholdelsen af faellesskabsretten?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-1409/97 og E-1410/97 (27. maj 1997)

Kommissionen vil henvende sig til de italienske myndigheder angaaende den af det aerede medlem omtalte sag og minde dem om deres pligt til at overholde artikel 4 i direktiv 91/156/EOEF.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0280/97 af Gérard Caudron (PSE) til Raadet (14. februar 1997)

Om: Sommertid

Kommissionen har siden 1980 skullet harmonisere sommertidens begyndelse og afslutning i de medlemsstater, der anvender den. Den har ved flere lejligheder forklaret, at den ikke spiller nogen rolle, for saa vidt angaar selve princippet om indfoerelse eller ikke-indfoerelse af sommertid, da dette henhoerer under de enkelte medlemsstaters kompetence.

For nyligt har den franske delegation i Raadet meddelt, at den agter at afskaffe den i Frankrig praktiserede sommertidsordning.

I en ekspertudtalelse fra Raadet bekraeftes det, at Frankrig saaledes vil saette sig ud over den obligatoriske karakter af sommertiden.

Kan Raadet oplyse, om det agter at tvinge en medlemsstat til at bevare sommertidsordningen?

Kan Raadet oplyse, hvor langt det er fremme i sine overvejelser om en eventuel afskaffelse af sommertiden i alle medlemsstater?

Svar (5. juni 1997)

1. Kommissionen har forelagt Europa-Parlamentet og Raadet et forslag til ottende direktiv ((EFT C 342 af 14.11.1996, s. 1. )) om viderefoerelse i aarene 1998 til og med 2001 af den sommertidsordning, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 94/21/EF ((EFT L 164 af 30.6.1994, s. 1. )). Ordningen gaar foerst og fremmest ud paa at fastsaette en faelles dato og et faelles klokkesaet for, hvornaar sommertiden begynder og ophoerer, »eftersom medlemsstaterne anvender bestemmelser om sommertid« ((Jf. anden betragtning til direktiv 94/21/EF. )).

2. Raadet har saaledes ikke droeftet »en eventuel afskaffelse af sommertiden i alle medlemsstater«. Raadet vedtog den 14. april 1997 en faelles holdning og begrundelsen hertil - i henhold til artikel 189 B i traktaten eftersom det ovennaevnte forslag var baseret paa artikel 100 A i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0455/97 af María Izquierdo Rojo (PSE) til Kommissionen (7. februar 1997)

Om: Den galiciske regionalregerings beslutning om aendring af linjefoeringen af hoejspaendingsnet (400 kv) gennem bebyggelsen Merza (Pontevedra) med alvorlige skadevirkninger til foelge, herunder for EU-finansierede investeringer

EU har allerede og vil fortsat investere store beloeb i udviklingen af landdistrikterne i Leader-omraadet Portodemouros til bl.a. anlaeg af strand ved flodbredden, badested, center for haandvaerksfag, kro, skovsti m.m. (Leader I, II, EFRU).

Den galiciske regionalregerings beslutning fra september 1996 om at aendre linjefoeringen af hoejspaendingsnettet (400 kv), saaledes at det foeres tvaers igennem bebyggelsen Merza, der har mere end 800 indbyggere, indebaerer alvorlige risici, oedelaegger miljoeet og medvirker afgoerende til at nedsaette forventningerne om udvikling af turismen i omraadet.

Har Kommissionen haft kendskab til regionalregeringens planer? Vil den anmode om, at de aendres? Vil den kraeve erstatning i forbindelse med EU's investeringer?

Hvilke loesninger foreslaar Kommissionen?

Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (30. april 1997)

I forlaengelse af svaret af 7. marts 1997 er Kommissionen nu i stand til at fremlaegge foelgende supplerende oplysninger.

Det offentlige selskab Red Electrica de España S.A. er ansvarligt for gennemfoerelsen af det paagaeldende projekt. Skoent Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) medfinansierede anlaeggelsen af hoejspaendingsledningen (400 kW) mellem Meson (La Coruña) og den portugisiske graense ved byen Lindoso som led i det operationelle program Galicia 1990-1993, omfattede denne medfinansiering ikke noget supplerende arbejde i 1996, f. eks. aendringen af linjefoeringen af el-ledningen.

De spanske myndigheder har det primaere ansvar for overholdelsen af EF-bestemmelserne i forbindelse med gennemfoerelsen af projekter, som medfinansieres af EFRU. Kommissionen har for indevaerende ikke kendskab til nogen overtraedelser af EF-bestemmelserne i denne sag, og den har derfor ikke grundlag for at foretage sig yderligere.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1301/97 af Manuel Porto (PPE) til Kommissionen (11. april 1997)

Om: Import af fodtoej med oprindelse i Kina og Indonesien

I forlaengelse af en undersoegelse, der i sin tid blev foretaget, indfoertes der med Kommissionens forordning nr. 165/97 ((EFT L 29 af 31.1.1997, s. 3. )) af 28. januar 1997 told paa import af fodtoej med oprindelse i Kina og Indonesien.

Der er imidlertid forlydender om, at kinesiske og indonesiske eksportoerer og europaeiske importoerer allerede opererer med en »omkoersel« via Bangladesh for forsendelse af fodtoej og dertil hoerende oprindelsescertifikater, hvorved de undgaar betaling af antidumpingtold.

Hvorledes forholder Kommissionen sig hertil, og hvilke foranstaltninger agter den at traeffe?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (14. maj 1997)

For at sikre, at antidumpingforanstaltningerne anvendes korrekt, foerer Kommissionen noeje kontrol med importen af varer, der er omfattet af antidumpingtold. Kommissionen har et naert samarbejde med toldmyndighederne i medlemsstaterne paa dette omraade.

Det aerede medlem kan vaere sikker paa, at Kommissionen tillaegger det stor betydning, at de foranstaltninger, der siden 1. februar 1997 har vaeret gaeldende for importen af fodtoej med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Indonesien, bliver anvendt korrekt. Kommissionen er rede til at undersoege alle praecise, dokumenterede oplysninger, som den maatte faa i haende angaaende eventuelle urigtige erklaeringer, navnlig erklaeringer vedroerende oprindelse, saaledes at medlemsstaterne siden vil kunne anvende disse oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1432/97 af Olivier Dupuis (ARE) til Kommissionen (16. april 1997)

Om: Taiwan

I juli 1996 vedtog Europa-Parlamentet beslutning B4-0877/96 ((EFT C 261 af 9.9.1996, s. 169. )) om Taiwans rolle i de internationale organisationer. Som foelge heraf opfoerte Europa-Parlamentet en ny budgetpost (B4-6601) paa 1997-budgettet, der udgoer de noedvendige rammer for Kommissionens udarbejdelse af en samarbejdsaftale mellem EU og Taiwan, som indbefatter aabning af et EU-kontor i Taipei.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen hidtil truffet med henblik paa gennemfoerelse af dels beslutningen og dels konto B7-6601?

Hvilke foranstaltninger er der truffet med henblik paa at aabne et EU-kontor i Taipei?

Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvilke bestemmelser der er fastsat for moeder mellem EU og Taiwan, det videnskabelige og teknologiske samarbejde mellem EU og Taiwan og samarbejdet med Taiwans universiteter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (13. maj 1997)

Selv om der ikke afholdes nogen moeder med Taiwans myndigheder paa faellesskabsplan, opretholder Kommissionen de forbindelser med Taiwan, der kan gennemfoeres uden diplomatisk anerkendelse. Den vigtigste er et aarligt handelsmaessigt hoeringsmoede mellem Kommissionen og Taiwan, hvor der droeftes handelsspoergsmaal af gensidig interesse. Herudover opretholder Kommissionen kontakter med interesserede parter inden for omraader som videnskab og teknologi og europaeiske studier, som tager sigte paa at oprette forbindelser mellem faellesskabsuniversiteterne og deres pendanter i Taiwan. Kommissionen har ligeledes fortsat naer kontakt med Taiwan i de loebende forhandlinger om optagelse i WTO.

Det, som blev foreslaaet Kommissionen i resolution B4-0877/96, gaar ud paa at traeffe foranstaltninger med henblik paa at oprette et informationskontor i Taipei. Kommissionen tror, at der (saafremt midlerne tillader det) er god grund til at oprette et kontor for at fortsaette Faellesskabets handels- og samarbejdspolitik i Taipei. Et saadant kontor kan fungere paa samme uformelle basis, som de handelskontorer og andre kontorer, som mange lande, herunder de fleste medlemsstater, opretholder i Taiwan. Et saadant kontor kunne allerede udfoere nyttige opgaver i forbindelse med den aktuelle strategi med hensyn til adgang til faellesskabsmarkedet, og ville sikkert faa endnu stoerre betydning, naar Taiwan bliver medlem af WTO. Oprettelsen af et kontor, der kun varetager informationsopgaver, ville ikke vaere rentabelt.

Der blev ikke bevilget nogen midler til budgetkonto B7-6601 over budgettet for 1997, saa der er endnu ikke truffet nogen foranstaltninger i denne forbindelse.