ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3970/98

af Juan Colino Salamanca (PSE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Stoejforurening og landeveje

Kommissionens groenbog om fremtidens stoejpolitik (KOM(96) 0540) behandler paa EU-plan stoejproblemer foraarsaget af trafikken. Det fremgaar af groenbogen, at EU via strukturfondene, Samhoerighedsfonden og budgetposten "Transeuropaeiske net" finansierer anlaeg af veje, som opfylder de hoejest mulige miljoe- og sikkerhedsmaessige krav.

Kan Kommissionen oplyse, om denne groenbog er mundet ud i en retsakt, som borgere, der lider under stoejgenerne fra motortrafikveje, kan paaberaabe sig?

Finder der i benaegtende fald bestemmelser paa EU-plan, som forpligter medlemsstaterne til at bruge poroes asfalt eller opfoere stoejbeskyttende afskaermning i forbindelse med det nationale motortrafikvejnet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(17. marts 1999)

Efter vedtagelsen af groenbogen om fremtidens stoejpolitik har Kommissionen vedtaget et direktivforslag om stoej fra udendoersmateriel(1). Parlamentet godkendte dette forslag uden aendringer i maj 1998, og det tyske formandskab soeger at opnaa en faelles holdning i Raadet i juni.

Desuden er Kommissionen paa baggrund af rektionen paa groenbogen begyndt at udarbejde et rammedirektiv om miljoestoej i snaevert samarbejde med eksperter fra medlemsstaterne, industrien, de private organisationer og de lokale myndigheder.

Der findes ingen faellesskabsstandarder, som forpligter medlemsstaterne til at bruge poroes asfalt eller opfoere stoejbeskyttende afskaermning langs de nationale veje. Der er heller ingen planer om, at Faellesskabets lovgivning i fremtiden skal fastlaegge bestemte loesninger af denne art, da det efter Kommissionens opfattelse ikke ville vaere foreneligt med naerhedsprincippet.

(1) KOM(98) 46 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2532/98

af Graham Mather (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Procedurer for indregistrering af motorkoeretoejer i medlemsstaterne

1. Foerer Kommissionen tilsyn med procedurerne for indregistrering af koeretoejer i medlemsstaterne for at sikre, at disse procedurer ikke udgoer en unoedvendig eller uretfaerdig hindring for de frie varebevaegelser og det indre marked for biler og andre koeretoejer?

2. Er Kommissionen tilfreds med de procedurer, der anvendes i medlemsstaterne, isaer i Det Forenede Kongerige?

3. Har Kommissionen yderligere kommentarer til dette emne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. november 1998)

Naar Kommissionen modtager en behoerigt begrundet klage vedroerende en medlemsstats mulige overtraedelse af EF-retten, foretager den en undersoegelse af klagen. Med hensyn til indregistrering af koeretoejer handler den i overensstemmelse med fortolkningsmeddelelsen om typegodkendelse og indregistrering af koeretoejer, som tidligere har vaeret indregistreret i en anden medlemsstat (96/C 143/04)(1).

Kommissionen har modtaget klager vedroerende de britiske bestemmelser om saerskilt typegodkendelse af koeretoejer ("single vehicle approval"), idet det anfoertes, at EF-traktatens artikel 30 og 36 muligvis var overtraadt. Der er fortsat kontakt med de britiske myndigheder med henblik paa at fastslaa den noejagtige raekkevidde af de paagaeldende bestemmelser og disses mulige berettigelse.

(1) EFT C 143 af 15.5.1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3596/98

af Ingo Friedrich (PPE) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Den Europaeiske Centralbanks uafhaengighed

De seneste opinionsundersoegelser i Den Monetaere Unions deltagerlande bekraefter en staerkt stigende tillid i befolkningen til den faelles europaeiske valuta. En grund hertil er de hidtidige bestraebelser paa at naa og overholde konvergenskriterierne - navnlig at sikre prisstabilitet.

I henhold til artikel 107 i EF-traktaten forpligter medlemsstaternes regeringer sig til at respektere Den Europaeiske Centralbanks og de nationale centralbankers uafhaengighed og til ikke at soege at oeve indflydelse paa, hvorledes medlemmerne af deres besluttende organer udfoerer deres opgaver. Denne uafhaengighed sikrer hovedmaalet for Det Europaeiske System af Centralbanker (ESCB): sikring af prisstabilitet. Udformningen af valuta- og pengepolitikken paahviler derfor udelukkende ESCB'S dertil forpligtede besluttende organer.

Hvorledes agter Kommissionen paa baggrund af de seneste droeftelser ogsaa fremover at soerge for overholdelsen af de relevante traktatbestemmelser til sikring af ESCB's uafhaengighed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(21. december 1998)

Som EF-traktatens vogter laegger Kommissionen stor vaegt paa overholdelsen af traktatbestemmelserne vedroerende centralbankers uafhaengighed. Kommissionen vil for at hindre enhver overtraedelse noeje overvaage, at disse bestemmelser bliver overholdt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3606/98

af Herbert Boesch (PSE) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Den fortsatte finansiering af ECDP (European Cities on Drugs Policy)

ECDP er en organisation, som i oejeblikket omfatter 31 byer og regioner, og som paa grundlag af den saakaldte Frankfurterresolution fra 1990 har fundet sammen om en pragmatisk narkotikapolitik paa tvaers af partigraenser.

Denne organisation fik i begyndelsen af juli besked om, at Kommissionen i bedste fald foerst vil stoette dens virksomhed igen fra januar 1999.

Derfor stiller jeg foelgende forespoergsel:

1. Bliver EU-programmet viderefoert efter 1999?

2. og i bekraeftende fald: i hvilken form viderefoeres det?

3. og i benaegtende fald: hvorfor viderefoeres det ikke?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(15. februar 1999)

Faellesskabshandlingsprogrammet for forebyggelse af narkotikamisbrug (1996-2000) bliver foert videre til den 31. december 2000 (Europa-Parlamentet og Raadets afgoerelse nr. 102/97/EF af 16. december 1996). Dermed er der ogsaa for aar 2000 foretaget en opstilling af prioriteter inden for rammerne af et arbejdsprogram.

Hvad angaar projektudvaelgelsesrunden 1999, har Kommissionen for programudvalget paa dets moede den 21. januar 1999 forelagt en liste med projekter, som ud af de 187 indkomne projektforslag er blevet udvalgt til eventuelt at faa tildelt stoette.

Der bliver i forbindelse med dette moede taget beslutning om den endelige udvaelgelse af projekter, der skal stoettes i 1999.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3450/98

af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen

(24. november 1998)

Om: Fjernelse af handelshindringer

I forbindelse med Kommissionens forslag til Raadets forordning (EF) om indfoerelse af en interventionsmekanisme for Kommissionen med henblik paa at bringe bestemte handelshindringer til ophoer (KOM(97) 0619-97/0330 CNS)(1) anmodes Kommissionen om at oplyse, hvorfor forslaget er begraenset til fri bevaegelighed for varer og ikke inkluderer de tre andre frihedsrettigheder i det indre marked, dvs. den frie bevaegelighed for tjenesteydelser, kapital og personer.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. januar 1999)

Som bekendt har den frie bevaegelighed for varer inden for Faellesskabet vaeret praeget af alvorlige forstyrrelser. Parlamentet har ved flere lejligheder gjort opmaerksom paa disse forstyrrelser (det aerede medlem henvises bl.a. til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-2254/93 af Domingo Segarra(2), E-1477/95 af Cabezon Alonso o.a.(3), E-2023/97 af Gasoliba i Boehm o.a.(4) og E-3592/97 af Macartney(5)), og Domstolen afsagde den 9. december 1997 en dom herom i sag C-265/95.

Paa denne baggrund anmodede Det Europaeiske Raad i Amsterdam den 16. og 17. juni 1997 Kommissionen om at undersoege, hvilke muligheder der var for effektivt at sikre varernes frie bevaegelighed, herunder muligheden for at paalaegge medlemsstaterne sanktioner, og det anmodede Kommissionen om at fremlaegge nogle egnede forslag. Kommissionen har hurtigt efterfulgt Det Europaeiske Raads praecise anmodning ved at fremsaette et forslag til forordning om indfoerelse af en interventionsmekanisme med henblik paa at bringe bestemte handelshindringer til ophoer(6).

(1) EFT C 10 af 15.1.1998, s. 14.

(2) EFT C 300 af 27.10.1994.

(3) EFT C 230 af 4.9.1995.

(4) EFT C 76 af 11.3.1998.

(5) EFT C 187 af 16.6.1998.

(6) EFT C 10 af 15.1.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3990/98

af Frank Vanhecke (NI) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Unionsborgeres deltagelse i valgene til Europa-Parlamentet i andre medlemsstater end der, hvor de er statsborgere

I sit svar paa min skriftlige forespoergsel E-3595/96(1) meddelte kommissionsmedlem Monti mig, at indsamlingen af de oenskede oplysninger (min skriftlige forespoergsel E-3314/95)(2) i medlemsstaterne fortsat ikke var afsluttet. Undersoegelsen var desuden blevet udvidet med henblik paa at inkludere oplysninger vedroerende de foerste valg til Europa-Parlamentet i Sverige, OEstrig og Finland i rapporten til Parlamentet og Raadet.

Er Kommissionen nu i besiddelse af disse tal, opdelt efter nationalitet og medlemsstat?

Hvor stor en procentdel af de paagaeldende har i sidste ende gjort brug af denne valgret?

Er der allerede forelagt en rapport herom for Parlamentet og Raadet og i bekraeftende fald, hvor er denne rapport offentliggjort?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. februar 1999)

Alle de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, er offentliggjort i Kommissionens rapport til Europa-Parlamentet og Raadet af 7. januar 1998(3) om anvendelsen af direktiv 93/109/EF.

(1) EFT C 217 af 17.7.1997, s. 28.

(2) EFT C 91 af 27.3.1996, s. 58.

(3) KOM(97) 731 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2915/98

af Jean Baggioni (UPE) til Kommissionen

(2. oktober 1998)

Om: Formindskelse af oeernes energiafhaengighed

Kan Kommissionen oplyse, om den som foelge af de geografiske skader, der foraarsages af havet samt de begraensede tilgaengelige ressourcer, baade naturlige og menneskelige, har planer om - paa kort sigt - hurtigt at formindske oeernes energiafhaengighed ved hjaelp af udviklingen af jordvarme, alternativ og vedvarende energi, f.eks. solenergi, vindenergi og geotermisk energi eller vandkraft?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis

(19. november 1998)

Inden for EU's energipolitik tillaegges udviklingen af vedvarende energikilder stor betydning. Kommissionen har i oevrigt for nylig vedtaget en hvidbog i den forbindelse(1).

OEsamfundene udgoer en af de vaesentligste maalgrupper for vedvarende energikilder i EU. Her er de traditionelle energikilder samtidig dyrere end paa fastlandet. Deraf foelger, at de vedvarende energikilder har relativt lettere ved at konkurrere i oesamfundene. Desuden fremmer den fremadskridende liberalisering af det indre marked for energi en uafhaengig energiproduktion.

Kommissionen er af den opfattelse, at det fra nu af er op til oesamfundenes myndigheder og oekonomiske aktoerer at udnytte de nye muligheder optimalt for at opnaa en oeget selvforsyning med energi paa oeerne. Dette giver samtidig muligheder for oekonomisk vaekst, nye arbejdspladser og miljoeforbedringer.

EU kan stoette oesamfundenes indsats inden for vedvarende energikilder gennem strukturfondene, eftersom naesten alle oesamfund omfattes af maal 1 eller 5b. Kommissionen vil i den sammenhaeng styrke informationsformidlingen til de beroerte nationale og regionale myndigheder og goere dem opmaerksom paa de talrige fordele ved energiforvaltning. Derudover bidrager programmer til fremme af energieffektivitet (SAVE), vedvarende energikilder (Altener) og innovative, effektive teknologier (Thermie) allerede til opfyldelsen af disse maal. Med SAVE-programmet er der eksempelvis oprettet 15 lokale og regionale energikontorer i oesamfundene, og fremme af vedvarende energikilder paa lokalt plan er en hovedopgave for disse energikontorer.

(1) KOM(97) 599 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3629/98

af Hartmut Nassauer (PPE) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Virkningen af de i Den Tjekkiske Republik gaeldende love paa bedoemmelsen af dens ansoegning om tiltraedelse

Indtil i dag er menneskerettighedsovertraedelser mod borgere af forskellig nationalitet paa grund af forvisning fra Tjekkoslovakiet i tiden efter af 2. Verdenskrig ikke blevet afskaffet. Mange af de paagaeldende lever endnu. Gennem dekreter udstedt af republikkens praesident og andre love fik navnlig tyske og ungarske ejere frataget hele deres formue i 1945 og 1946, som endnu i dag belaster mennesker, og som Den Tjekkiske Republiks retsorden holder fast ved. Den Tjekkiske Republik er ogsaa fortsat af den opfattelse, at loven af 8. maj 1946, som giver straffrihed til gerningsmaend i forbindelse med forvisningsovertraedelser fortsat gaelder.

Deler Kommissionen den opfattelse, at overholdelse eller manglende overholdelse af grundlaeggende menneskerettigheder og borgerlige rettigheder ikke kan forblive uden virkning paa, hvordan Den Europaeiske Union bedoemmer Den Tjekkiske Republiks ansoegning om tiltraedelse af Den Europaeiske Union?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek paa skriftlige forespoergsler E-3626/98, E-3628/98 og E-3629/98

(3. februar 1999)

Tiltraedelsesforhandlingerne vedroerer Den Tjekkiske Republiks kommende medlemskab af Den Europaeiske Union og dens accept af Faellesskabets regler ("regelvaerket").

Formuespoergsmaalet hoerer ikke som saadan under regelvaerket. Ifoelge EF-traktatens artikel 222 beroeres de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke af traktaten. Kommissionen mener derfor, at de spoergsmaal, der rejses af det aerede medlem, er et bilateralt anliggende mellem Tyskland og Den Tjekkiske Republik.

Men samtidig indeholder regelvaerket en raekke grundlaeggende friheder, som f.eks. fri bevaegelighed for personer og fri etableringsret. Og disse rettigheder vil gaelde i lige hoej grad for borgere fra nye saavel som fra gamle medlemsstater. Naar disse rettigheder bliver gaeldende I Den Tjekkiske Republik, skulle det blive lettere at finde en loesning paa de af det aerede medlem omtalte spoergsmaal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3543/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(1. december 1998)

Om: Salg af landbrugsbedriften Maccarese

I Roms omegn findes en stor landbrugsbedrift med navnet Maccarese, som hidtil har vaeret ejet af det offentlige selskab Iritecna, men som nu skal saettes til salg. Et af de tilbud, der behandles, stammer fra Benetton-gruppen, som formodentlig har til hensigt at udnytte omraadet til salgsfremstoed eller anden virksomhed end landbrug. Ogsaa nogle af de lokale landbrugskooperativer og de landbrugsmedhjaelpere, der allerede arbejder paa bedriften, har udvist interesse for koeb af omraadet og har derfor anmodet om en intervention fra de lokale myndigheders side for at faa dem til at goere brug af forkoebsretten.

Kan Kommissionen paa denne baggrund oplyse foelgende:

1. Mener den ikke, at denne afhaendelse indebaerer fare for alvorligt at skade den lokale landbrugsproduktion, som allerede er i vanskeligheder?

2. Findes der direktiver eller dokumenter, som i tilfaelde af denne art tilraader forkoebsret for bedriftens arbejdstagere, som sandsynligvis risikerer at miste deres arbejdsplads?

3. Kan Kommissionen afgive en generel bedoemmelse af denne sag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. januar 1999)

EF-traktaten beroerer i henhold til sin artikel 222 ikke de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne. I faellesskabsretten er der ikke noget direktiv eller nogen anden retsakt, som indeholder bestemmelser om, at landbrugskooperativer eller landbrugsmedhjaelpere har en forkoebsret, som de kan goere brug af ved salg af den bedrift, de arbejder i. Derfor maa eventuelle bestemmelser om at give ovennaevnte juridiske personer den ret, som det aerede medlem henviser til, udelukkende henhoere under national ret.

Kommissionen vil saaledes ikke kunne kraeve, at der anvendes nogen bestemmelse om forkoebsret i forbindelse med salget af landbrugsbedriften Maccarese.

Kommissionen kan ikke fremkomme med en mere generel bedoemmelse af denne sag, idet den ikke raader over de specifikke elementer, som den i henhold til de gaeldende retsforskrifter ville skulle tage stilling til.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2317/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: Ombygning af Italgas' gasvaerker i Rom

Arbejdet med ombygning af to gasvaerker i Rom, som ikke har vaeret anvendt siden 1986, begyndte for nogle maaneder siden med henblik paa at ombygge dem til garager.

Under dette arbejde er der opstaaet problemer vedroerende sikkerhed og miljoebeskyttelse:

1. Store maengder giftigt affald fra kul (naftalin, diesel osv.) har aflagret sig gennem 80 aar i gasvaerkerne og ildelugtende udslip giver indbyggerne i Ostiense og Mercati Generali-omraadet ildebefinde.

2. For at fjerne den rust, som daekker jernstrukturerne anvendes en sandskaeremaskine, som udsender sand i luften i et stort omraade, saa meget af det beskadiger de ansattes og beboernes biler i Romana Gas. Der er desuden indgaaet anmeldelser til domstolen fra sociale organisationer bl.a. EUGL Energia under Italgas-gruppen, og fra beboerne.

Kommissionen bedes paa denne baggrund oplyse, om den ikke finder det hensigtsmaessigt at henvende sig til de italienske myndigheder for at kraeve overholdelsen paa ovennaevnte byggepladser af italiensk lov om indarbejdelsen i national lov af Faellesskabets direktiv om sundhed paa arbejdspladsen og om miljoebeskyttelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(2. oktober 1998)

De oplysninger, det aerede medlem er fremkommet med, tyder paa, at de arbejder, der giver problemer med udspredning af sand via luften, hverken henhoerer under bilag I eller bilag II i Raadets direktiv 85/337/EOEF(1). Foelgelig er der ingen retlig forpligtelse til en vurdering af deres virkninger paa miljoeet (VVM).

For saa vidt angaar det giftige affald hidroerende fra kul, der er aflejret ved foden af gasvaerket i omraadet "Ostiense" og "Mercati Generali" i Rom, er det med de oplysninger, det aerede medlem er fremkommet med, ikke muligt for Kommissionen at foretage en vurdering i lyset af faellesskabsmiljoelovgivningen. Derfor kan Kommissionen ikke sige, hvilken faellesskabsmiljoelovgivning der i givet fald skulle finde anvendelse paa den foreliggende sag.

Faellesskabsdirektiverne vedroerende sundhed og sikkerhed paa arbejdspladsen indeholder visse minimumskrav til beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed paa deres arbejdssted og goer arbejdsgiveren ansvarlig for sine ansattes sundhed og sikkerhed paa arbejdspladsen. Foelgelig gaelder Faellesskabets direktiver om hhv. sundhed og sikkerhed ikke for beboerne i det paagaeldende omraade eller for nogen anden tredjepart ud over arbejdsgiver-arbejdstager-forholdet.

Haandhaevelsen i praksis af de nationale bestemmelser er et anliggende, som sorterer under de italienske myndigheder, der selv skal afgoere, om de nationale love til omsaet-ning af faellesskabslovgivningen i form af direktiver vedroerende sundhed og sikkerhed paa arbejdspladsen i praksis er blevet overholdt i det foreliggende tilfaelde.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3228/98

af Karin Riis-Joergensen (ELDR) til Kommissionen

(26. oktober 1998)

Om: Beskatningsretten i forbindelse med pensioner

Med hensyn til beskatningsretten i forbindelse med pensioner bedes Kommissionen redegoere for sin holdning til, hvilket land man skal betale skat af sin pension til. Skal det ske til udbetalingslandet eller opholdslandet?

Som et eksempel kan det oplyses, at Danmark har opsagt sin dobbeltbeskatningsaftale med Portugal, hvilket bevirker, at danske udlandspensionister i Portugal nu skal betale skat i Danmark af deres danske pensioner, mens de danske pensionister i Spanien fortsat betaler skat af deres danske pension i Spanien.

Finder Kommissionen det rimeligt, at et land paa denne maade behandler sine udlandspensionister forskelligt med hensyn til beskatningsretten i forbindelse med deres pensioner?

Eksisterer der allerede retningslinjer paa omraadet for beskatningsret i forbindelse med udlandspensionisters pensioner. Hvis der findes regler paa omraadet, som tager hoejde for ovennaevnte problematik, hvilke er der da tale om?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(3. februar 1999)

Der er ikke vedtaget nogen faellesskabslovgivning om retten til at beskatte pensionsindkomster. De fleste bilaterale traktater paa skatteomraadet indeholder imidlertid saadanne bestemmelser, der ofte er inspireret af artikel 18 i OECD's (Organisationen for OEkonomisk Samarbejde og Udvikling) model for aftaler om indkomst- og kapitalbeskatning, i henhold til hvilken beskatningsretten tilfalder opholdslandet. Hvis der ikke er indgaaet nogen bilateral aftale, er begge lande principielt berettigede til at opkraeve skat. Det er op til deres nationale lovgivning at sikre, at dobbeltbeskatning undgaas.

Hvis der opstaar et konkret tilfaelde af dobbeltbeskatning, skal der foretages en vurdering af en saadan dobbeltbeskatnings forenelighed med de grundlaeggende frihedsrettigheder, der er sikret ved EF-traktaten. Da der imidlertid ikke er vedtaget nogen harmonisering eller koordination af reglerne i Faellesskabet, udgoer det forhold, at pensionister, der er flyttet til forskellige medlemsstater, underkastes forskellig skattebyrde, ikke i sig selv en kraenkelse af traktaten.

Kommissionen kan i den forbindelse meddele det aerede medlem, at den loebende bestraeber sig paa at afskaffe de hindringer for fri bevaegelighed for arbejdskraft og fri udveksling af finansielle tjenesteydelser, som kan tilskrives en kompliceret og uensartet skattemaessig behandling af tillaegspensioner og livsforsikring i Faellesskabet og en utilstraekkelig koordination af skattepolitikken paa dette omraade.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3957/98

af Marjo Matikainen-Kallstroem (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Sikring af at foedevarehjaelpen til Rusland naar frem

Den Europaeiske Union har givet tilsagn om at yde foedevarehjaelp til Rusland i form af korn, ris, koed og maelkepulver til en vaerdi af 2,4 mia FIM. Det anses imidlertid for et problem at sikre, at foedevarehjaelpen naar frem, idet det er vanskeligt at gennemfoere en kontrol i Rusland.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen i samarbejde med de russiske myndigheder at traeffe for at sikre, at foedevarehjaelpen naar frem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. januar 1999)

Der er truffet en raekke foranstaltninger til at kontrollere gennemfoerelsen af foedevarehjaelpen til i Den Russiske Foederation.

De regioner og omraader, der skal modtage foedevarerne, og fordelingen af varerne mellem regionerne er opfoert i et bilag til aftalen mellem EF og Rusland. Den Russiske Foederations regering vil traeffe beslutning om bilaget, og beslutningen vil blive offentliggjort. Alle regionale guvernoerer vil derfor kunne kontrollere, at de modtager de maengder, der er tildelt dem.

Foedevarerne vil blive leveret i flere omgange. Den russiske regering vil hver maaned sende Kommissionen en rapport om, hvordan programmet gennemfoeres. Rapporterne vil indeholde alle relevante oplysninger om gennemfoerelsen af programmet (efter produkt og region) og om den saerlige bankkonto og dens brug.

EF-Revisionsretten har ret til at kontrollere gennemfoerelsen af foedevareprogrammet i Den Russiske Foederation. Artikel 1, stk. 4, i Raadets forordning (EF) 2802/98 indeholder bestemmelser om den kontrol, revision og evaluering, der skal gennemfoeres paa russisk omraade af isaer Revisionsretten eller eksterne organer, der udpeges af Kommissionen til dette formaal. Kommissionen vil goere brug af teknisk bistand til at foretage revision, kontrol og evaluering af, hvordan programmet gennemfoeres.

Hvis Kommissionen modtager oplysninger, som giver den anledning til at tro, at foedevareprogrammet ikke gennemfoeres korrekt, vil den kunne suspendere foranstaltningen.