SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0578/99

af Giuseppe Rauti (NI) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: Overdragelse af et FN-mandat for Albanien til Italien

Med henblik paa at faa Kommissionen til at soerge for, at Unionen vedtager et initiativ for at overdrage Italien et FN-mandat for Albanien

1. Denne metode, som man benyttede sig af i det foerste tiaar efter Anden Verdenskrig, og som var en "arv" fra Folkeforbundet i perioden efter Foerste Verdenskrig, har altid givet positive resultater, hvilket fremgaar af det mandat for Somalia, som Italien fik overdraget i 50'erne, og som gjorde der muligt helt at genopbygge den interne somaliske forvaltningsstruktur og til direkte at vende den oekonomiske og handelsmaessige balance over for udlandet til et overskud.

2. De hidtidige initiativer har ikke givet saerlig positive resultater: selv om Italien faktisk i perioden 1991-1998 overfoerte naesten 2.000 mia. LIT til Albanien, er situationen i landet ikke blot vaerre end tidligere, den er faktisk i faerd med direkte af "inficere" Puglia - den italienske region, der ligger lige overfor - med stadig flere og ukontrollerede stroemme af flygtninge samt med massive sendinger af narkotika, vaaben af alle slags og tusindvis af kvinder, endda meget unge, som presset paa forskellige maader ender som prostituerede.

3. Til de 2.000 mia LIT fra Italien skal laegges de ikke mindre enorme beloeb, som Den Europaeiske Union har stillet til raadighed, og som ifoelge betaenkning af Leonie van Bladel (A4-0041/99), der blev behandlet paa plenarforsamlingen i Strasbourg den 11. februar 1999, beloeber sig til yderligere 1.500 LIT for perioden 1991-1998, hvortil skal laegges en makrofinansiel bistand paa yderligere 40 mia. LIT.

Mener Kommissionen ikke, at det inden man fortsaetter med at kaste milliarderne i denne bundloese broend, vil vaere rimeligt at foretage en radikal omlaegning af politikken for og udformningen af Italiens og EU's tilstedevaerelse i Albanien?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek

(8. april 1999)

Det er ikke en opgave for Kommissionen at tage initiativer i forbindelse med et mandat, som De Forenede Nationer skal overdrage en EU-medlemsstat med henblik paa et tredjeland. Det maa ikke glemmes at Albanien er medlem af den europaeiske familie og siden 1994 har vaeret medlem af Europaraadet. Kommissionen er helt klart over at der siden krisen i 1997 har hersket stor ustabilitet i Albanien, og at dette influerer paa nabolandene, og herunder ogsaa den del af Italien det aerede medlem henviser til.

Albanien har siden slutningen af 1997 modtaget bistand fra det internationale samfund, foerst og fremmest fra Faellesskabet (der har ydet et beloeb paa over 150 millioner EUR). Bistanden ydes gennem et globalt program der tager sigte paa at opnaa en bedre stabilisering og udvikling i landet, bl.a. ved hjaelp af saerlig bistand til politiet, retsvaesenet, toldvaesenet og den offentlige forvaltning i almindelighed. Dertil kommer at der ogsaa ydes humanitaer bistand, bl.a. til flygtningene fra Kosovo. Landets situation i makrooekonomisk henseende blev i 1998 vaesentligt forbedret. Kommissionen er overbevist om at den eneste maade hvorpaa man kan skabe bedre forhold i landet er ved at styrke staten og forvaltningen. En udbygget international politistyrke inden for rammerne af WEU forventes - med stoette fra Faellesskabets faellesaktion af 9. marts 1999 - at bidrage til sikrere forhold og dermed en mere stabil situation og en bedre oekonomisk udvikling i Albanien.

Det gaelder generelt at det internationale samfund vil fortsaette med at spille en aktiv rolle i bestraebelserne paa at faa en mere stabil situation og en bedre oekonomisk udvikling i landet. Det fremgaar af de politiske tiltag der er taget af Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa, af gruppen Albaniens venner der fungerer som et uformelt raadgivende forum (Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa og EU deles om formandsposten heri) og af Kommissionens og de internationale finansieringsinstitutioners samordning af donorstoetten inden for de vigtigste sektorer.