Forværringen af de finanspolitiske positioner afspejler i en vis udstrækning den øjeblikkelige svage økonomiske situation. Væksten i bruttonationalproduktet (BNP) har været mere dæmpet end forventet i foråret, og flere lande i euroområdet har befundet sig i en teknisk recession. En stor del af tilbagegangen skyldes imidlertid også tidligere politisk passivitet eller foranstaltninger, som øger underskuddet. Situationen i de tre medlemsstater, der er omfattet af proceduren vedrørende uforholdsmæssigt store underskud, giver anledning til særlig bekymring. Rådet har rettet henstillinger efter artikel 104, stk. 7, til Tyskland, Frankrig og Portugal, hvori der fastsættes frister for korrigerende foranstaltninger og for korrigering af det uforholdsmæssigt store underskud i 2003 for Portugals vedkommende og i 2004 for Tysklands og Frankrigs vedkommende. Kommissionen skal vurdere situationen i Tyskland og Portugal på grundlag af de seneste data vedrørende budgetresultaterne for 2003 og budgetterne for 2004. Frankrig skulle senest 3. oktober 2003 træffe effektive korrigerende foranstaltninger i henhold til Rådets henstilling efter artikel 104, stk. 7. Rådet skal nu på grundlag af Kommissionens henstilling af 8. oktober 2003 afgøre, om Frankrig har efterkommet Rådets henstilling efter artikel 104, stk. 7. Hvis Rådet konstaterer, at der ikke er truffet nogen effektive foranstaltninger som reaktion på dets henstillinger, kan det beslutte (artikel 104, stk. 9) at pålægge medlemsstaten inden for en bestemt frist at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, som Rådet skønner nødvendig for at rette op på situationen. I et sådant tilfælde kan Rådet anmode den pågældende medlemsstat om at forelægge rapporter for at undersøge denne medlemsstats tilpasningsbestræbelser. Hvis en medlemsstat ikke efterkommer Rådets henstillinger efter artikel 104, stk. 9, kan Rådet beslutte at iværksætte sanktioner (artikel 104, stk. 11). I så fald vil sanktionen bestå i, at der deponeres et ikke-rentebærende beløb. Størrelsen af det deponerede beløb fastlægges i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (1), artikel 12, om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Ud fra et finansielt synspunkt kan en sådan deponering ikke anses for en hård sanktion, og den konverteres kun til en bøde efter 2 år, hvis underskuddet ikke er blevet korrigeret.

Som det fremgår af ovenstående er sanktioner ikke en omgående foranstaltning, så snart en medlemsstat har et underskud på over 3 % af BNP. Ifølge EF-traktaten er der tale om et samspil mellem Rådet og den pågældende medlemsstat, som giver den pågældende medlemsstat tilstrækkelig tid til at korrigere underskuddet. EF-traktaten åbner mulighed for, at Rådet kan udøve et stigende gruppepres for at få bragt den pågældende medlemsstats underskud ned under referenceværdien på 3 % af BNP.

Hvad angår de nye medlemsstaters indtræden i EU, skal det bemærkes, at de samlede tal har en tendens til at skjule store forskelle mellem de enkelte landes finanspolitiske positioner. I 2001 indførtes proceduren for finanspolitisk kontrol i førtiltrædelsesperioden for at forberede kandidatlandene på deltagelsen i den multilaterale overvågningsprocedure, der i øjeblikket findes i EU. De fleste tiltrædelseslande planlægger at reducere deres budgetunderskud på mellemlang sigt: i de økonomiske førtiltrædelsesprogrammer forventes der en reduktion i det samlede underskud for tiltrædelseslandene fra 3,8 % af BNP i 2001 til 2,7 % af BNP i 2005. Det bør også nævnes, at tiltrædelseslandene i gennemsnit har et lavere gældsniveau end de nuværende medlemsstater, nemlig henholdsvis 36,9 % af BNP i forhold til 62,8 % af BNP i 2001.