ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1996/98

af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen

(30. juni 1998)

Om: Eksport af mynder i Europa

Hvilke foranstaltninger traeffer Kommissionen for at sikre mynders velfaerd, naar de eksporteres fra et EU-land til et andet, og for at give garanti for de betingelser, hvorunder de deltager i hundevaeddeloeb? Hvilke foranstaltninger traeffes der for at sikre, at stoetten til de irske opdraettere anvendes paa en saadan maade, at dyrplageriet bringes til ophoer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. juli 1998)

Transporten af mynder fra den ene medlemsstat til den anden med henblik paa vaeddeloeb skal foregaa under overholdelse af betingelserne i Raadets direktiv 91/268/EOEF, aendret ved Raadets direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995 om beskyttelse af dyr under transport(1).

De dyrevelfaerdsmaessige betingelser, hvorunder mynder holdes og anvendes til vaeddeloeb i en medlemsstat, er ikke reguleret ved EF-lov, og som foelge deraf er dette aspekt et anliggende, der udelukkende henhoerer under den paagaeldende medlemsstat.

Hvad angaar stoetten i Irland, tog investeringerne sigte paa at forbedre kennelerne til mynder. I mellemtiden er det dog blevet aftalt med de irske myndigheder, at der ikke skal ydes stoette under det operationelle program for landbrug, udvikling af landdistrikter og skovbrug 1994-1999 til finansiering af avl af mynder.

(1) EFT L 148 af 30.6.1995.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1734/98

af Joaquim Miranda (GUE/NGL) og Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: Opfoerelse af et deponi for nukleart affald i Aldeiadávila (Spanien)

Den spanske regering foreslog for nylig det spanske Senat at nedsaette en kommission, der skulle undersoege muligheden for at opfoere et deponi for nukleart affald i omraadet Ávila de la Ribera, og genoptog saaledes et tidligere projekt, der dengang, ligesom nu, fremkaldte stor modstand i befolkningen.

Vil Kommissionen, saa hurtigt som situationen kraever det, og i sikker forvisning om, at opfoerelsen af denne "atomkirkegaard" indebaere stor risiko paa grund af det granitomraade, inden for hvilket den skal opfoeres, og vaere til overhaengende fare for folkesundheden og for miljoeet, samt en alvorlig risiko for regionens oekonomi og en overtraedelse af internationale regler, fordi den kommer til at ligge mindre end 100 kilometer fra graensen mellem Spanien og Portugal, oplyse, hvilken holdning den har til hensigt at indtage i denne sag?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0580/98

af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen

(4. marts 1998)

Om: International personbefordring

I Rådets forordning (EØF) 684/92(1) af 16. marts 1992 hedder det i artikel 4, stk. 2: "Der kræves ingen tilladelse for speciel rutekørsel, som defineret i artikel 2, nr. 2.1., andet afsnit, litra a), b), c) og d), hvis den er omfattet af en kontrakt mellem den, der har tilrettelagt kørslen, og transportvirksomheden".

Mener Kommissionen, at det er en korrekt fremgangsmåde, at speciel rutekørsel - der ligeledes betragtes som rutekørsel - som omhandlet i artikel 2, nr. 1.2., andet afsnit, litra a), b), c) og d), og for hvilken der ikke kræves tilladelse, systematisk kan anvendes parallelt med eksisterende rutekørsel, for hvilken der kræves tilladelse, og således stjæler sidstnævntes kunder?

(1) EFT L 74 af 20.3.1992, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1042/98 af Jens-Peter BONDE til Kommissionen. Særfordele til nationale mindretal i forbindelse med valg (SUPPLERENDE SVAR)



EF-Tidende nr. C 013 af 18/01/1999 s. 0015



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1042/98 af Jens-Peter Bonde (I-EDN) til Kommissionen (6. april 1998) Om: Saerfordele til nationale mindretal i forbindelse med valg Er en valglovsregel, der giver et nationalt mindretal i et medlemsland en saerfordel i forbindelse med parlamentsvalg, lokalvalg og valg til Europa-Parlamentet mv. i strid med Amsterdam-traktaten? Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (31. juli 1998) Ifoelge EF-traktatens artikel 8 B (som bliver til artikel 19, naar Amsterdam-traktaten traeder i kraft) har enhver unionsborger, der har bopael i en medlemsstat, hvor han ikke er statsborger valgret og er valgbar ved kommunale valg samt ved valg til Parlamentet i den medlemsstat, hvor han har bopael. Tre direktiver indeholder de naermere bestemmelser om gennemfoerelsen af denne rettighed, der er tillagt unionsborgere, og fastsaetter i overensstemmelse med EF-traktaten, at denne ret skal udoeves uden forskelsbehandling paa grund af nationalitet. I direktiverne er der dog ikke foretaget nogen harmonisering af de nationale valgordninger og herunder navnlig ikke af den valgretsordning, en medlemsstat anvender paa sine egne nationale minoriteter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0901/98

af Bryan Cassidy (PPE) til Kommissionen

(26. marts 1998)

Om: Broen ved Poole

Som Kommissionen sikkert ved, er færgeforbindelsen mellem Poole i Det Forenede Kongerige og Cherbourg i Frankrig vigtig. Den er en vigtig fragtrute og også af betydning for turismen over Kanalen. Strækningen Poole-Cherbourg er af europæisk betydning.

Tilkørslen til havnen i Poole er imidlertid begrænset, idet køretøjer, som ankommer til eller forlader havnen, skal passere en gammeldags bro, som fra tid til anden må lukkes, for at fritidsbådene kan passere.

Kommissionens tjenestemænd har hidtil oplyst, at de vil reagere positivt på en ansøgning om fællesskabsstøtte til en udskiftning af broen i Poole. Er dette stadigvæk tilfældet?

Hvad vil Kommissionen råde byrådet i Poole til i forbindelse med en ansøgning om fællesskabsstøtte til udgifterne i forbindelse med en udskiftning af den nuværende utilstrækkelige bro, således at der opnås et positivt svar?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(5. juni 1998)

Det pågældende projekt henhører ikke under noget program, hvortil der kan ydes støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), og de eneste andre midler fra Det Europæiske Fællesskab, der er til rådighed til brug for transportinfrastrukturprojekter, er dem, der er disponible til udvikling af de transeuropæiske transportnet (TEN-T) som defineret i de retningslinjer, der er nedfældet i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF(1). I henhold til denne lovgivning har det været almindelig praksis at begrænse finansiering af havne til kun at omfatte undersøgelser vedrørende udvikling af havneinfrastruktur snarere end støtte til anlæggelse af infrastrukturer.

Eftersom den foreslåede bro i Poole ikke er en hovedfærdselsåre som led i noget TEN, vil udskiftningen af denne ikke opfylde andre kriterier med hensyn til støtte til TEN.

Det ærede medlem gør her bedst i at forfølge spørgsmålet om forbedrede adgangsforhold til havnen i Poole over for landets egne myndigheder, eftersom der under de nuværende forhold ikke findes nogen form for lovgivning, hvorefter Fællesskabet vil kunne bidrage til sådanne udviklingsopgaver.

(1) EFT L 228 af 9.9.1996, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1699/98

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. maj 1998)

Om: Formandskabet for EU og WEU

Ifølge Det Europæiske Råds afgørelse sammenlægges formandskabet for EU og WEU.

Hvordan har man tænkt at klare dette under Finlands formandskab, eftersom Finland ikke er medlem af WEU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(11. juni 1998)

Dette spørgsmål vedrører ikke direkte Kommissionen, men den kan dog alligevel meddele det ærede medlem følgende oplysninger.

WEU-ministrene godkendte på et møde i Erfurt den 18. november 1997 et forslag fra det faste råd om en harmonisering af WEU-formandskabets og EU-formandskabets rækkefølge. Denne beslutning blev formidlet til Den Europæiske Union, og noteret af Rådet den 19. december 1997.

Det gælder i henhold til denne beslutning at det land, der forestår EU's formandskab, samtidig skal varetage WEU's formandskab, når landet er kontraherende part i den ændrede Bruxelles-traktat. I alle andre tilfælde varetages WEU's formandskab af et land, der er kontraherende part i den ændrede Bruxelles-traktat, i den nugældende rækkefølge for formandskabet. Den nye rækkefølge træder i kraft den 1. januar 1999.

Da Finland ikke er fuldt medlem af WEU, bliver det således Luxembourg der kommer til at forestå formandskabet i WEU-rådet, når Rådets formandskab overgår til Finland fra juli 1999 til december 1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1306/98

af Cristiana Muscardini (NI) , Amedeo Amadeo (NI) , Roberta Angelilli (NI) , Spalato Belleré (NI) , Marco Cellai (NI) , Gastone Parigi (NI) , Sebastiano Musumeci (NI) , Salvatore Tatarella (NI) og Antonio Trizza (NI) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Echelon-systemet og spionage over for EU-landene

På baggrund af rapporter fra Europa-Parlamentets GD IV og en række undersøgelser, som medierne har foretaget, bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvad agter den at foreslå for at forhindre, at medlemsstater bliver genstand for systematisk spionage, som skader deres politiske og økonomiske interesser og krænker privatlivets fred?

2. Hvilken vurdering har den af den regering, som for øjeblikket udøver formandskabet i Rådet, og som samtidig er en aktiv deltager i spionagesystemet?

3. Er der efter dens opfattelse ikke tale om en helt åbenbar interessekonflikt mellem de to roller, som den pågældende medlemsstat spiller?

4. Bør der efter dens opfattelse ikke tages konkrete skridt til sikring af EU-borgernes menneskerettigheder, idet deres telefonsamtaler, fax-meddelelser og elektroniske meddelelser udsættes for denne skandaløse spionagevirksomhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Jacques Santer

(15. juni 1998)

Kommissionen har ingen bemærkninger til disse spørgsmål, da de falder uden for dens beføjelser som fastsat i EU-traktaten. Kommissionen vil imidlertid gerne med hensyn til krytografi gøre det ærede medlem opmærksom på, at den i sin meddelelse til Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og sociale Udvalg og Regionsudvalget om "Sikkerhed og tillid i elektronisk kommunikation - Imod europæiske rammer for digitale signaturer og kryptering"(1) har fremhævet, at krypteringsteknologien er et vigtigt redskab for at skabe mere sikkerhed og tillid inden for elektronisk kommunikation. Står denne teknologi gratis til rådighed, kan både medlemsstaterne og borgerne lettere beskyttes mod brud på fortroligheden.

(1) KOM(97) 503.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1286/98

af Gerardo Fernández-Albor (PPE) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: De økonomiske forbindelser mellem Mexico og Den Europæiske Union

Til trods for at Den Europæiske Union er Mexicos næststørste handelspartner og indtager andenpladsen, for så vidt angår direkte udenlandske investeringer i Mexico, mener begge parter, at omfanget af deres økonomiske forbindelser er meget mindre, end det kunne være, idet der er sket en nedgang i EU's andel i Mexicos samlede handel fra 11,45 % i 1990 til 6,3 % i 1997.

Mexico giver EU mindre toldpræferencer end andre lande, som det har indgået aftaler med. På sin side har EU undertegnet præferenceaftaler med over 100 lande, som den giver gunstigere handelsbetingelser end Mexico.

Hvordan mener Kommissionen der kan etableres nye forbindelser mellem Mexico og EU i betragtning af, at Mexico er gået væk fra protektionismen og har åbnet sin økonomi, og at det i løbet af de sidste ti år har femdoblet sin afsætning til udlandet og øget sin import med over 600 % og dermed er blevet den største eksportør og importør i Latinamerika?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Manuel Marín

(3. juni 1998)

Mexico er en vigtig partner for Fællesskabet i det latinamerikanske område. Landet har i de seneste år oprettet særlige handelsforbindelser med de fleste af sine geografiske naboer, navnlig inden for rammerne af Den Nordamerikanske Frihandelsaftale (NAFTA).

Kommissionen er sig fuldt ud bevidst, at NAFTA's ikrafttræden i 1994 har givet sig udslag i en betydelig konkurrencefordel for virksomhederne i NAFTA-landene på bekostning af den europæiske eksport, der fortsat er underkastet told til ikke-præferentielle satser. Fællesskabets eksport til Mexico er derfor faldet føleligt, medens den amerikanske og den canadiske eksport til Mexico er vokset tilsvarende.

Det er netop for at råde bod på denne situation, at de nye aftaler med Mexico, der blev undertegnet den 8. december 1997, indeholder en målsætning om oprettelse af et frihandelsområde for varer og tjenesteydelser. De indeholder desuden bestemmelser om liberalisering af kapitalbevægelserne, åbning af offentlige indkøbsaftaler for konkurrence og indførelse af særlige regler om konkurrence og intellektuelle ejendomsrettigheder.

Europa-Parlamentet har netop afgivet sin samstemmende udtalelse om disse aftaler, som - når de er trådt i kraft - vil danne grundlag for de fremtidige handelsforhandlinger med Mexico.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1481/98

af Wim van Velzen (PSE) til Kommissionen

(13. maj 1998)

Om: Uhensigtsmæssig anvendelse af og bedrageri i forbindelse med ESF-støtte i Nederlandene

Tv-programmet NOVA har skabt uro i Nederlandene, idet man i en udsendelse fokuserede på, at "Vereniging vor Supported Employment" (NVSE) havde udnyttet ESF-støtte. Programmet afslørede, at af de 1,7 mio gylden, som NVSE modtog for at hjælpe handicappede med at få arbejde, er omkring 70 % aldrig nået frem til institutionerne for handicappede: institutionerne modtog kun 2.700 gylden i stedet for 8.800 gylden pr. deltager.

Resten af pengene blev bl.a. benyttet til tilrettelæggelsen af kongresser og fremstillingen af brochurer. Det synes også at være tilfældet, at de handicappede, som modtog støtte på anden vis; endnu en gang er blevet opført på ESF-budgettet.

Har Kommissionen kendskab til disse oplysninger? Hvad agter Kommissionen at gøre i denne forbindelse? Hvis Kommissionen har kendskab til disse oplysninger, hvorledes vil den da forklare, at der på ny er blevet tildelt støtte til NVSE?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(23. juni 1998)

Kommissionen er opmærksom på det projekt, der gennemføres af NVSE (Nederlandse Vereniging voor Supported Employment) i Nederlandene i første runde af Employment Horizon-programmet. Projektets budget er ikke udelukkende beregnet til gennemførelse af uddannelse, som skal bistå handicappede, som det blev hævdet i fjernsynsprogrammet.

Det Nederlandske Ministerium for Sociale Anliggender og Beskæftigelse gennemfører i øjeblikket en undersøgelse af projektet. Kommissionen har ikke fået forelagt en endelig udtalelse endnu, og der er derfor endnu ikke et definitivt overblik over de faktiske udgifter på dette stadium.

Afgørelserne om yderligere finansiering blev truffet på grundlag af nye ansøgninger til nye projekter.

De informationer, medlemsstaten lå inde med, gav ingen anledning til at nægte at finansiere videreførelsen af dette projekt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1659/98

af Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. maj 1998)

Om: Udbudsprocedure vedrørende den elektriske bybane i Porto (Portugal)

Kommissionen har over for de nationale myndigheder insisteret på, at udbudsproceduren vedrørende den elektriske bybane i Porto bliver suspenderet, indtil de spørgsmål, der blev rejst først på året vedrørende den tredje fase af udvælgelsesproceduren, var fuldstændigt afklaret.

Som bekendt blev de oplysninger, de nationale myndigheder oprindelig gav, betragtet som utilstrækkelige, navnlig hvad angår evalueringsmetode, konstruktionsmetode og manglende enhedspriser.

Udbudsproceduren har nu været suspenderet i henved fire måneder, og det bliver stadig mere klart, at dette ikke alene bringer den rettidige gennemførelse af projektet i fare, men også vil øge udgifterne, der endnu ikke er endeligt fastsat, men som ifølge visse kilder kan nå op på henved 20-30 mia escudos.

I sit svar af 5. maj på min forespørgsel P-0591/98(1) anførte kommissær Monti, at Kommissionen var forpligtet til at gribe ind i denne sag i henhold til fællesskabsretten, uanset af hvem der havde indbragt klage for de nationale myndigheder og uanset resultaterne heraf.

Jeg noterer mig, at de nationale myndigheders oplysninger gav anledning til tvivl i Kommissionen. Kommissær Monti besvarede imidlertid ikke en væsentlig og fundamental del af min forespørgsel, hvorfor jeg atter spørger:

I betragtning af de uundgåelige forsinkelser og ekstra omkostninger, som suspenderingen af proceduren vil medføre for projektet, er Kommissionen da rede til at afbøde disse negative konsekvenser? Hvilke konkrete finansielle og administrative foranstaltninger vil den træffe for at modvirke de negative følger af den ønskede suspendering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(19. juni 1998)

Efter at have modtaget en klage vedrørende den tredje fase af udbudsproceduren i forbindelse med bygningen af metroen i Porto sendte Kommissionen den 4. februar 1998 den første skrivelse til de portugisiske myndigheder. Som nævnt af det ærede medlem fandt Kommissionen imidlertid ikke, at de portugisiske myndigheders svar af 11. marts 1998 var fuldt ud tilfredsstillende. Der blev derfor den 8. april 1998 sendt en ny skrivelse til de portugisiske myndigheder, som henset til de givne omstændigheder svarede meget hurtigt.

Kommissionen fik den 18. maj 1998 et svar, som den er i færd med at analysere. Endvidere blev der den 15. juni 1998 afholdt et møde med de portugisiske myndigheder vedrørende netop dette spørgsmål. Efter dette møde vil Kommissionen kunne tage stilling til, hvorvidt der skal indledes en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 169.

Kommissionen vil gerne påpege, at projektet finansieres af Den Europæiske Investeringsbank, og at Kommissionen derfor skal udtale sig om projektet og denne udtalelse vil ikke være favorabel, hvis der er mistanke om overtrædelse af EF-lovgivningen.

(1) EFT C 310 af 9.10.1998, s. 98.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1225/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Opfølgning af sagen om giftigt affald fra Zucchet

Under henvisning til de tidligere forespørgsler om bortskaffelse af giftigt affald hos virksomheden Zucchet i Rom (E-1409/97(1), E-3006/97(2) og E-1410/97(3)) og under henvisning til de italienske affaldsbestemmelser, som Kommissionen allerede har fastslået ikke fuldt ud stemmer overens med EU-bestemmelserne på området (svar på mine forespørgsler E-2350/97(4) og E-3412/97(5)), anmodes Kommissionen om at besvare følgende spørgsmål:

1. Har Kommissionen i mellemtiden indsamlet oplysninger hos de italienske myndigheder om procedurerne for rensning af luften, og har den undersøgt, at der faktisk foretages en sådan rensning?

2. Har man i forlængelse af mine forespørgsler om problemet sørget for at sikre afholdelsen af udbudsproceduren for bortskaffelse af forurenende partikler i luften?

3. Er der planer om at indlede en overtrædelsesprocedure mod Italien på grund af den italienske lovgivnings manglende overensstemmelse med direktiv 75/442/EØF(6) og 91/156/EØF(7)?

(1) EFT C 373 af 9.12.1997, s. 120.

(2) EFT C 134 af 30.4.1998, s. 55.

(3) EFT C 373 af 9.12.1997, s. 120.

(4) EFT C 117 af 16.4.1998, s. 12.

(5) EFT C 158 af 25.5.1998, s. 106.

(6) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.

(7) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 1.

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard på skriftlige forespørgslerE-0783/98 og E-1225/98

(17. juni 1998)

Som nævnt i svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-3006/97(1), blev der sendt en skrivelse til de italienske myndigheder vedrørende det problem, som det ærede medlem henviser til, og Kommissionen har også modtaget et svar fra de italienske myndigheder.

På baggrund af dette svar og i forlængelse af de nye oplysninger fra det ærede medlem, må Kommissionen konkludere, at de rejste spørgsmål ikke kan betragtes som afklaret. Kommmissionen tager de nødvendige skridt for at sikre, at Fællesskabets lovgivning overholdes.

Når en medlemsstat, efter Kommissionens mening, ikke har overholdt Fællesskabets lovgivning, i henhold til artikel 169 i EF-traktaten, kan der indledes en overtrædelsesprocedure mod denne medlemsstat.

På baggrund af de modtagne oplysninger kan Kommissionen ikke foretage en specifik vurdering af sagen. Dog skal efterladt farligt affald, ud over at være i strid med national- og fællesskabslovgivning, betragtes som noget, der måtte få betydelig indvirkning på miljøet. Kommissionen er enig i, at det er nødvendigt at forebygge at sådanne situationer opstår og mener, at der i sådanne sager skal foretages en effektiv indgriben øjeblikkeligt for at undgå alvorlige og til tider uoprettelige miljøvirkninger.

Oplysningerne fra det ærede medlem om det offentlige udbud er ikke fyldestgørende nok til at Kommissionen kan foretage en vurdering.

(1) EFT C 134 af 30.4.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1395/98

af Fernand Le Rachinel (NI) til Kommissionen

(7. maj 1998)

Om: Harmonisering af audiovisuelle afgifter i hotelbranchen

Der er store forskelle mellem de audiovisuelle gebyrer i hotelbranchen i Europa. Agter Kommissionen at foretage en harmonisering eller indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgivninger for at undgå konkurrenceforvridninger?

Disse store forskelle (fuld takst for op til 10 tv-apparater i Frankrig, kun 1 afgift for de første 15 tv-apparater i Det Forenede Kongerige) er i modstrid med den frie konkurrence og ligebehandling inden for hotelbranchen.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(25. juni 1998)

I "Protokollen om offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne"(1), som man nåede til enighed om i Amsterdam, og som er vedlagt EF-traktaten som bilag, bekræftes det, at medlemsstaterne har kompetence til at definere, hvad der skal forstås ved offentlig service, der præsteres af radio- og tv-virksomheder, ligesom de også træffer bestemmelser om finansieringen.

Det falder således ikke inden for Kommissionens kompetence at vurdere nationale bestemmelser vedrørende opkrævning af fjernsyns- og radiolicens og ej heller at forsøge at harmonisere dem. Sådanne foranstaltninger falder inden for medlemsstaternes generelle beskatningsbeføjelser og kan kun harmoniseres af Rådet i henhold til EF-traktatens artikel 99-102.

(1) EFT C 340 af 10.11.1997.