SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0010/03

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(10. januar 2003)

Om: En europæisk myndighed for vandforvaltning

Stadig oftere kæmper medlemsstaterne med højvande og oversvømmelser fra navnlig floderne Donau, Elben, Rhinen, Maas og Schelde.

Dette problem kan delvis forklares med mangel på en omfattende vandforvaltning. Der er ikke i første række tale om vandkvaliteten. På dette område er der de seneste årtier opnået betragtelige fremskridt, navnlig via rammedirektivet om vandpolitiske foranstaltninger (2000/60/EF(1)), der træder i kraft den 22. december 2003. Med denne retsakt skal (ifølge bilag I) vandmængden kun registreres, ikke reguleres.

Der er allerede tidligere oprettes internationale organer til kontrol af vandkvaliteten, som f.eks. Rhin-kommissionen og Donau-kommissionen. De eksisterende internationale organer inden for vandforvaltning har imidlertid ingen beføjelser, for så vidt angår forvaltning af vandmængderne. I forbindelse med forvaltning af mængderne af flodvand tager for mange kompetente myndigheder på regionalt og nationalt plan for lidt hensyn til skabelse og vedligeholdelse af naturlige oversvømmelsesområder, til omhyggelig forvaltning af områderne uden for digerne og til en bæredygtig digepolitik. Disse forsømmelser har ofte katastrofale konsekvenser længere ned ad strømmen, således som man så i 2002 med Elben og Donau og næsten hvert år med Rhinen, Maas og Schelde.

Er Kommissionen ikke enig i, at forvaltning af vandmængderne i grænseoverskridende floders løb er et grænseoverskridende problem, som kun kan løses effektivt på europæisk plan?

Er Kommissionen rede til på kort sigt at undersøge, om der i traktaterne er tilstrækkeligt retsgrundlag til at skabe en europæisk myndighed for de store grænseoverskridende floders løb indledningsvis Elben, Rhinen, Maas og Schelde for dermed også at løse de grænseoverskridende problemer?

Hvis Kommissionen finder, at det gældende regelværk ikke er tilstrækkeligt, er den da rede til at oplyse, hvilke skridt, den mener, der bør tages for at skabe et retsgrundlag, der gør det muligt at løse de grænseoverskridende problemer med vandmængderne i de store europæiske floder?

(1) EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. februar 2003)

Vandrammedirektivet(1) vedrører udvalgte aspekter af vandkvalitet, bl.a. vandkvalitet som obligatorisk del af god grundvandstilstand, der skal give en bæredygtig balance på lang sigt mellem tilgængelige ressourcer og udvinding. Det vil bidrage til at afbøde virkningerne af oversvømmelser og tørke (jf. artikel 1, litra e)), men det vil ikke sætte mål i praksis for oversvømmelsesforebyggelse og -beskyttelse, så meget desto mindre som retsgrundlaget er EF-traktatens artikel 175, stk. 1).

De internationale flodkonventioner, som det ærede medlem nævner (Rhinen, Elben, Schelde, Maas) har oversvømmelsesforebyggelse blandt de nedfældede mål og er aktivt involveret i forebyggelse af og beskyttelse mod oversvømmelse(2). Kommissionen, der repræsenter Fællesskabet i disse konventioners organer, støtter disse bestræbelser på en proaktiv måde.

Kommissionen, medlemsstaterne og tiltrædelseslandene har i 2002 indledt et omfattende samarbejde om oversvømmelsesspørgsmål. Ud over vandrammedirektivets formelle anvendelsesområde vil udveksling af information, viden og erfaring om oversvømmelsesforebyggelse og -beskyttelse i 2003 munde ud i et fælles dokument om bedste praksis for forudsigelse, forebyggelse og afhjælpning af oversvømmelse. Samtidig arbejder Kommissionen med et horisontalt tiltag vedrørende miljørisiko (skovbrande, jordskælv, oversvømmelser og teknologisk risiko), der skulle føre til en meddelelse fra Kommissionen i første halvdel af 2003. I fortsættelse af drøftelser om denne meddelelse og indsamling af de bedste fremgangsmåder vil Kommissionen overveje, om der er behov for yderligere lovgivning og dens anvendelsesområde. Parallelt har Kommissionens Fælles Forskningscenter (FFC) udviklet et instrument til forudsigelse og modelopstilling af oversvømmelse af Oderflodens bækken. Dette instrument anvendes nu og gøres også anvendelig for Elbens og Donaus flodbækken.

For så vidt angår fællesskabsstøtte kan fællesskabstiltaget Interreg III under Den europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) for perioden 2000-2006 bidrage på det operationelle plan til at støtte igangværende foranstaltninger på internationalt plan med henblik på forebyggelse af og beskyttelse mod oversvømmelser. Navnlig i afsnit B om tværnationalt samarbejde fremmes hensigtsmæssig styring af naturressourcer, især vandressourcer, ifølge en integreret tilgang til rumplanlægning.

Tværnationale programmer dækker grænseoverskridende vandløbsoplande, såsom Rhinen-Meuse (Nordvesteuropa-programmet) og Donau eller Oder-Neisse (Cadses-programmet Centraleuropa, Adriaterhavsområdet og Sydøsteuropa) eller Alpeområdet, der dækker hele alperegionen. Disse programmer indeholder bl.a. højtprioriterede foranstaltninger med henblik på at forebygge naturkatastrofer såsom oversvømmelser.

De typer foranstaltninger, der kan finansieres på tværnational basis, omfatter:

- udformning af fælles strategier for risikostyring i oversvømmelsestruede områder

- opstilling og gennemførelse af integrerede strategier og foranstaltninger med henblik på foranstaltninger til forebyggelse af oversvømmelse i grænseoverskridende afvandingsområder

- investeringer i infrastruktur, f.eks. til oprettelse af tilbageholdelses- og overløbsområder eller genetablering af bifloders og overløbsområders naturlige løb

- forbedring af observation, varsling, dataudveksling, overvågning og risikostyring samt afprøvning af nye teknikker (f.eks. simuleringsmodeller, meteorologisk overvågning osv.) i forskellig skala

- udvikling af nye og mere effektive planlægningsværktøjer (farezoneplaner, modeller) med henblik på forebyggelse af naturkatastrofer i oversvømmelsestruede områder

- udvikling af informationssystemer med henblik på optimal formidling af information for at beskytte befolkningen mod oversvømmelse, og ligeledes øge offentlighedens opmærksomhed på farerne

- forbedring af eksisterende forudsigelses-/varslingssystemer. Fremme og gennemførelse af god praksis, f.eks. bedre overvågnings-, varslings- og beskyttelsessystemer.

I forbindelse med disse programmer behandles disse emner allerede i adskillige projekter og samler forskellige deltagere, der arbejder sammen på at forbedre forhindring af oversømmelser.

I den tidligere strukturfonds progamperiode (1997-1999) udvirkede tiltaget IRMA (Interreg Rhinen-Meuse Aktiviteter) allerede finansiel støtte til forebyggelse af oversvømmelse af Rhinen-Meuse-bassinet (over 130 mio. EUR fra EFRU af et samlet beløb på over 400 mio. EUR).

I den igangværende periode, fra 2000 til 2006, har programmet for Nordvesteuropa afsat langt det største budget til forebyggelse af oversvømmelse dets tiltag for Forebyggelse af oversvømmelsesskader beløber sig til ca. 92,3 mio. EUR, hvoraf 46,2 mio. EUR kommer fra EFRU. Cadses-programmet reserverer i prioritetsområdet miljøbeskyttelse ca. 28,5 mio. EUR til mulige foranstaltninger inden for miljøbeskyttelse, risikostyring og integreret vandforvaltning. I programmet for Alpeområdet er der afsat i alt 17 mio. EUR til foranstaltningen Samarbejde i forbindelse med naturrisiko; 8,5 mio. EUR heraf kommer fra EFRU.

(1) Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger.

(2) Rhinen: handlingsplanen for beskyttelse mod oversvømmelse er vedtaget, gennemførelsen er i gang. Elben: strategien for beskyttelse er vedtaget, udkast til handlingsplan valideres i øjeblikket efter oversvømmelseskatastrofen i 2002, vedtagelse forventes ved udgangen af 2003. Donau: minimering af virkningerne af oversvømmelser som led i den vedtagne handlingsplan, vurdering af opfølgning er i gang. Maas og Schelde: forebyggelse og beskyttelse er nøgleelementer i de nyligt undertegnede konventioner.