DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/77

(2004/C 84 E/0082)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3655/03

af Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om: Forfalskning af eurosedler og -mønter

Nogle oplysninger, der er kommet frem i offentligheden, viser, at der ofte opdages falske europengesedler i landene i euroområdet. I Grækenland er der endda fundet falske 2-euro-mønter, og ifølge de samme oplysninger skulle der findes en fabrik i Bulgarien, der trykker falske pengesedler, og en fabrik i Tyrkiet, der fremstiller falske mønter. I Eurobarometer 58 offentliggøres resultaterne af en meningsmåling, der viser, at en stor del af befolkningen i euroområdet stadigvæk føler sig psykologisk knyttet til de gamle nationale valutaer og anser euroen for at være skyld i, at priserne er blevet rundet op. Den Europæiske Centralbank har meddelt, at den i samarbejde med de vigtigste myndigheder for udstedelse af pengesedler har dannet en centralbankgruppe til bekæmpelse af falskmøntneri (C.B.CD.G.).

Mener Kommissionen, at euroens indførelse og den rettidige forebyggelse af forfalskning af euroen har været tilstrækkelig grundigt forberedt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(2. februar 2004)

Den kendsgerning, at euroen blev indført med så få vanskeligheder, viser, at forberedelsen virkelig var tilstrækkelig ikke blot for Kommissionens, men for alle spilleres vedkommende. Som anført i Kommissionens meddelelse (1) til Det Europæiske Råd om status over indførelsen af eurosedler og -mønter: »Denne store succes kan tilskrives den kompetente og grundige forberedelse, som medlemsstaterne, de europæiske institutioner (ECB og Europa-Kommissionen), de nationale centralbanker, de finansielle institutioner, de erhvervsdrivende, ordensmagten, pengetransportfirmaer har gennemført samt borgernes aktive og begejstrede deltagelse, uden hvilken transaktionen og den hurtige distribution af euroen ikke ville have været mulig« (2).

Kommissionen tager offentlighedens opfattelse af indførelsen af euroen alvorligt og vil i 2004 øge kommunikationsindsatsen vedrørende euroen og Den Økonomiske og Monetære Union. Indsatsen vil både dreje sig om at ramme en pæl igennem den fejlagtige opfattelse, at euroen har ført til prisstigninger, og om de gode nyheder, såsom formindskelsen af omkostningerne for betalinger på tværs af grænserne.

Kommissionen, Den Europæiske Centralbank (ECB), Europol og ligeledes medlemsstaterne har truffet et betydeligt antal foranstaltninger, som har til formål at øge beskyttelsen mod forfalskning af eurosedler og -mønter.

Det drejer sig bl.a. om:

— etablering af retlige rammer og mekanismer for øget samarbejde mellem alle myndigheder, der har kompetence med hensyn til bekæmpelse af forfalskning (håndhævelse af lovgivningen, centralbankerne inklusive centralbankerne i de tiltrædende lande og tredjelande, finansministerierne osv.), i medlemsstaterne og EU's institutioner og organer;

— skærpelse af straffen for forfalskning;

— intensiv generel og specialiseret uddannelse for alle berørte på nationalt plan, EU-plan og internationalt plan, især via det særlige Pericles-program for udveksling, bistand og uddannelse, som forvaltes af Kommissionen;

— stadig overvågning af gennemførelsen af den relevante lovgivning i medlemsstaterne, rapportering og om nødvendigt forslag.

Som helhed har de foranstaltninger, der på europæisk og nationalt plan er truffet for at forebygge og bekæmpe euroforfalskning, resulteret i et højere beskyttelsesniveau og øget sikkerheden for borgerne.

Disse foranstaltninger blev truffet inden indførelsen af eurosedlerne og -mønterne. Således blev Europoľs mandat udvidet til også at omfatte falskmøntneri i 1999; øgede straffeforanstaltninger blev indført i maj 2000 (3) i form af minimumssanktioner og udvidelse af begrebet strafbare handlinger; og Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 (4), der fastsætter foranstaltninger til beskyttelse af euroen mod falskmøntneri, blev vedtaget i juni 2001.

(1) KOM(2002) 124 endelig udg.

(2) Europaper nr. 44 — April 2002.

(3) Rådets rammeafgørelse af 29. maj 2000, EFT L 140 af 14.6.2000.

(4) Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 af 28. juni 2001 om fastlæggelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte euroen mod falskmøntneri, EFT L 181 af 4.7.2001. Udvidet til også at omfatte de medlemsstater, der ikke har indført euroen som fælles valuta, ved Rådets forordning (EF) nr. 1339/2001 af 28. juni 2001, EFT L 181 af 4.7.2001.