ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1188/01

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(19. april 2001)

Om: Teknik til sporing af kød fra kreaturer, som har fået ulovligt foder

Takket være en teknik udarbejdet af spanske forskere, er det spanske forskningsråd (CSIC) i stand til at spore, om et hvilket som helst materiale fra køer (kød, hud, horn og klove) stammer fra et dyr, som er blevet fodret med kødmel, som det siden 1994 har været forbudt at anvende til drøvtyggere.

Resultaterne med de indledende forsøg, som omfatter 350 prøver med kreaturer og kød fra spanske bedrifter, har ført til yderst positive resultater med anvendelsen af denne teknik. Myndighederne er blevet orienteret om disse resultater.

Mener Kommissionen ikke, at den bør bidrage til, at de første lovende resultater fører til en konsolidering af denne teknik ved at godkende den og ved at yde et betydeligt økonomisk bidrag til forskningsarbejdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(26. juni 2001)

Kommissionen er bekendt med den nye undersøgelsesmetode, der er under udvikling i Spanien, og som skal bruges til at spore kød- og benmel i foder samt til at fastslå, hvorvidt kvæg har fået sådant foder. Kommissionen analyserer nøje metodens videnskabelige værdi og vil overveje at anvende den, såfremt forsøg hermed måtte vise sig tilfredsstillende.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2050/01

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Hvidbog om ungdomspolitikken i EU

Efter utallige samråd mellem det civile samfund, ungdomsorganisationerne og eksperterne har Europa-Kommissionen øjensynlig midlertidigt indstillet arbejdet med udarbejdelsen med hvidbogen om

ungdomspolitikken. På Rådets (ungdom) seneste møde, der fandt sted den 28. maj i Bruxelles, slog medlemsstaterne til lyd for en ambitiøs og vidtrækkende hvidbog. Selv om hun ikke opterede for at annullere hvidbogen, gjorde Vivian Reding, medlem af Kommissionen, dog opmærksom på muligheden for, at den ville ende med at blive et slutdokument uden indhold.

Kan Kommissionen redegøre for de vanskeligheder, der er opstået, eller grundene til, at den mener, at slutdokumentet vil være uden indhold?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at iværksætte med henblik på at fuldføre den oprindelige målsætning og forelægge hvidbogen inden november 2001?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding på skriftlige forespørgsler E-1694/01, E-1733/01, E-1903/01, E-1904/01 og E-2050/01

(2. august 2001)

Kommissionen er af den opfattelse, at EU-samarbejdspolitikken på ungdomsområdet skal styrkes. Derfor iværksatte Kommissionen i slutningen af 1999 på initiativ af den kommissær, der var ansvarlig for uddannelse og kultur, forberedelsen af en hvidbog om emnet.

Den har ønsket at udarbejde hvidbogen på baggrund af en række høringer: en høring af de unge i hver enkelt medlemsstat i 2000, som afsluttedes af et møde på EU-plan i Paris i oktober 2000, og en høring af det civile samfund og forskerne. Og desuden på baggrund af drøftelser med medlemsstaterne. Disse høringer og drøftelser sluttede i marts 2001 i Umeå i Sverige.

Siden er Kommissionen på baggrund af oplysningerne fra de unge og medlemsstaterne gået i gang med at udarbejde en hvidbog, som planlægges offentliggjort inden årets udgang.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1445/01

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(11. maj 2001)

Om: Quebec-aftalen og forbindelserne mellem EU og Latinamerika

Der er netop undertegnet en aftale i Quebec om oprettelse af et stort frihandelsområde, som omfatter alle lande i Amerika fra nord til syd.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke virkninger denne aftale vil få for de politiske og handelsmæssige forbindelser mellem Den Europæiske Union og Amerika?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(10. juli 2001)

De amerikanske stats- og regeringschefers topmøde i Quebec i april 2001 gav ikke anledning til en fremskyndelse af den amerikanske integrationsproces, men har snarere bekræftet udtalelsen fra handelsministrene fra de 34 lande, som deltog i forhandlingerne om Det Amerikanske Frihandelsområde (FTAA), på mødet i Buenos Aires i april 2001 om at sikre, at forhandlingerne om FTAA-aftalen bliver gennemført senest i januar 2005, og at aftalen træder i kraft senest i december 2005.

Formålet med forhandlingerne om Det Amerikanske Frihandelsområde er den videre liberalisering af handelen på den vestlige halvkugle ved, at hindringerne for handel og investeringer mindskes, så der skabes økonomisk vækst og velstand i området. Handelsministrenes udtalelse fra Buenos Aires lægger vægt på de deltagende landes forpligtelse til at deltage i et åbent og ligevægtigt handelssystem og at undgå yderligere hindringer for handel og investeringer i lande uden for den vestlige halvkugle.

Kommissionen har generelt ingen indvendinger mod regionale initiativer, der tilstræber yderligere liberalisering af handelen, for så vidt disse er i overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens internationale aftaler, gensidigt støtter det globale handelssystem og ikke giver anledning til nye handelshindringer over for andre lande.

På grund af den nuværende situation under FTAA-forhandlingerne er det ikke muligt at foretage en dybtgående analyse af de forskellige elementer for øjeblikket, hvorfor det er vanskeligt at bedømme de sandsynlige virkninger heraf for handelen mellem Fællesskabet og landene i det fremtidige FTAA.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1050/01

af Carlos Lage (PSE) til Kommissionen

(5. april 2001)

Om: Konsoliderede direktivtekster

Man har hidtil ikke haft fri adgang til konsoliderede tekster til ændrede direktiver og direktiver, der er udvidet ved tekniske tilpasninger. Også selv om der er tale om uofficielle, rent konstaterende forenklinger af retsakter, er det dog i sidste instans den konsoliderede tekst til et direktiv, der arbejdes med juridisk, og som i det hele taget muliggør et transparent og enkelt arbejde.

Det er ikke acceptabelt, at man skal fremskaffe de konsolidere udgaver fra private firmaer, der tjener penge på det. Der er her tale om et eksempel på manglende gennemskuelighed, der i henhold til Amsterdam-traktatens artikel 255 ikke længere skulle forekomme. For der kan kun tales om tilstrækkelig gennemskuelighed, når aktindsigt er mulig uden større indsats, og det er ikke tilfældet ved søgning efter konsoliderede tekster.

1. Hvorfor kan Kommissionen ikke med regelmæssige mellemrum udarbejde konsoliderede udgaver af ændrede direktiver?

2. Hvorfor er direktiver i det mindste ikke i deres aktuelle konsoliderede udgaver frit tilgængelige på Internettet?

3. Hvornår vil Kommissionen endelig være i stand til at ændre denne uholdbare situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(1. juni 2001)

1. og 3. Kommissionen har siden 1999 øget sine bestræbelser på at konsolidere de gældende retsakter med henblik på at få konsolideret alle de eksisterende retsakter inden for en frist på tre år (medio 2003) og løbende ajourføre de allerede foretagne konsolideringer.

2. På indeværende tidspunkt er over 40 % af retsakterne gratis tilgængelige i den konsoliderede udgave på netstedet http://europa.eu.int/eur-lex under rubrikken gældende lovgivning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1402/01

af Emilia Müller (PPE-DE) til Kommissionen

(11. maj 2001)

Om: EU-støtte til færdiggørelse af motorvej A6 mellem Amberg og Waidhaus

Den tyske motorvej A6 er en del af den europæiske øst-vest-forbindelse Paris-Nürnberg-Prag og dermed del af det transeuropæiske transportnet. Netop med henblik på den forventede stigning af trafikken som led i Tjekkiets integration er det yderst vigtigt hurtigt at lukke lakunen mellem delstykket Amberg-Waidhaus.

Kan Kommissionen i denne forbindelse oplyse følgende:

- Hvilken form for EU-støtte kan der principielt udbetales til sådanne projekter og i hvilket omfang?

- Hvilke finansieringsanmodninger har den tyske forbundsregering indgivet til færdiggørelsen af delstykket på A6?

- Hvilke penge er hidtil blevet ydet?

- Hvilke fremtidige finansielle midler kan der regnes med til de resterende tre delafsnit?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. juli 2001)

Den tyske motorvej A 6 er blevet medtaget i det transeuropæiske transportnet(1), og projekter langs med denne akse er derfor i princippet berettiget til finansiel støtte fra Fællesskabet via budgetposten for det transeuropæiske transportnet. De pågældende procedurer er nærmere fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. 2236/95(2), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/1999(3). Det samlede støttebeløb, der kan ydes i henhold til denne forordning, kan ikke overstige 10 % af de samlede investeringsomkostninger i forbindelse med projektet.

For så vidt angår strækningen Amberg-Waidhaus på den tyske A6-motorvej, som støder umiddelbart op til grænsen til Den Tjekkiske Republik, har den tyske forbundsregering indsendt støtteansøgninger til Kommissionen i 1997 og 2001. På grundlag heraf blev der i 1997 afsat et beløb på 6,51 mio. EUR til støtte for anlæggelse af delstrækningerne Lohma-Waidhaus og Pfreimd-Woppenhof. En kommissionsbeslutning om mulig støtte til strækningen Kaltenbaum-Lohma, som er genstand for en ansøgning over 2001-budgettet, er endnu ikke blevet truffet. Hidtil er der ikke indgivet nogen ansøgning til Kommissionen vedrørende delstrækningen Woppenhof-Kaltenbaum.

Fællesskabets medfinansiering af denne delstrækning vil hovedsagelig afhænge af projektets tekniske og finansielle modenhedsgrad (især tilvejebringelse af den nødvendige nationale finansiering), samt af, at der er midler til rådighed på budgetposten for det transeuropæiske transportnet i de kommende år.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet, EFT L 228 af 9.9.1996, s. 1.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 af 18. september 1995 om generelle retningslinjer for fællesskabsstøtten inden for de transeuropæiske net, EFT L 228 af 23.9.1995, s. 1.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/1999 af 19. juni 1999, EFT L 197 af 29.7.1999, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1419/01

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(17. maj 2001)

Om: Kamphunderacer

Mange europæiske lande har truffet foranstaltninger til imødegåelse af udbredelsen af kamphunderacer, både fordi de er farlige således som tydeliggjort ved utallige overfald, og fordi kriminelle kredse på ubehørig vis bruger disse hunderacer til f.eks. at kontrollere bestemte områder eller til at arrangere blodige hundekampe i væddemålsøjemed.

Mener Kommissionen, at det ville være nyttigt at opstille en europæisk ramme, som tager sigte på en jernhård styring eller, i visse tilfælde, en udryddelse af disse hunderacer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(26. juni 2001)

På grund af manglende harmonisering af definitionen af kamphunde henhører det spørgsmål, som det ærede parlamentsmedlem tager op, efter Kommissionens opfattelse hovedsageligt under medlemsstaternes kompetenceområde.

I øjeblikket har medlemsstaterne meget divergerende holdninger til kamphunde.

Kommissionen råder ikke over en tilstrækkelig omfattende videnskabelig base til at kunne påbegynde udarbejdelsen af en EU-lovgivning. På den baggrund ser Kommissionen sig ikke i øjeblikket i stand til at stille forslag på området.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0061/01

af Cristiana Muscardini (UEN) til Rådet

(23. januar 2001)

Om: Stigningen i tilfælde med leukæmi og kræft i Den Europæiske Union

I den seneste tid er der konstateret tragiske tilfælde med leukæmi og kræft hos de soldater, der deltog i fredsoperationerne i Balkanlandene (og som bl.a. kom fra Italien, Frankrig, Belgien, Portugal, Storbritannien, Den Tjekkiske Republik og Ungarn). Der konstateres ligeledes en stadig større udbredelse inden for hele Fællesskabet af alvorlige sygdomme såsom leukæmi og forskellige former for kræft og svulstdannelser. De europæiske borgere er desuden bekymrede og angst for eventuelle forbindelser mellem spredningen af disse sygdomme og anvendelsen af forarmet uran under konflikten. Agter Rådet at undersøge risikoen for den menneskelige sundhed og miljøet ved anvendelsen af våben med forarmet uran? Er Rådet rede til at offentliggøre de data, det råder over, vedrørende antallet af kræft- og leukæmitilfælde, der i øjeblikket har ramt fællesskabsborgerne?

Agter Rådet at nedsætte et undersøgelsesudvalg, der:

a) hurtigt kan opnå videnskabeligt pålidelige data, som kan kaste lys over en eventuel forbindelse mellem de anvendte projektiler og de konstaterede tilfælde af dødbringende sygdomme?

b) kan undersøge udbredelsen af alvorlige sygdomme i Unionen i de sidste 3 år?

c) kan evaluere ødelæggelserne på miljøet?

d) kan indkredse de områder, hvori de producerede fødevarer ikke bør anvendes?

e) kan kontrollere følgerne på husdyrbestandene?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0061/01 og E-0064/01

(14. maj 2001)

Under drøftelserne i Rådet (almindelige anliggender) den 22. januar 2001 anerkendte ministrene den store bekymring, der er i offentligheden, og gav tilsagn om at søge fuld klarhed over spørgsmålet om forarmet uran.

Der var generel enighed om, at det i første omgang er NATO, der som den institution, der varetager krisestyringen i Balkanområdet skal indsamle oplysninger fra deltagerne om brugen af forarmet uran, om troppernes placering og om medicinske data. Ministrene opfordrede også til fuld gennemsigtighed og en åben udveksling af oplysninger mellem medlemsstaternes myndigheder og med andre organisationer, som efterforsker sagen.

For så vidt angår Rådet, er der ikke fremlagt videnskabelige rapporter, som påviser, at der er en forbindelse mellem disse sygdomme og brugen af forarmet uran i ammunition.

Rådet bemærker imidlertid, at en række organer (UNEP, WHO, NATO og det udvalg, Kommissionen har nedsat) er i færd med at undersøge sagen, og at de første rapporter forventes offentliggjort inden for de næste uger. Når disse rapporter foreligger, vil Rådet foretage en ny gennemgang af sagen for at vurdere, om der er grundlag for at tage specifikke initiativer eller træffe foranstaltninger på EU-plan.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1949/01 af Johan Van Hecke (PPE-DE) til Kommissionen. Formandskabets erklæring af 12. juni 2001 om Sudan.



EF-Tidende nr. 364 E af 20/12/2001 s. 0230 - 0230



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1949/01 af Johan Van Hecke (PPE-DE) til Kommissionen (26. juni 2001) Om: Formandskabets erklæring af 12. juni 2001 om Sudan Hvorfor nævner Den Europæiske Union i formandskabets erklæring af 12. juni 2001, at SPLA har genoptaget sine militæraktiviteter, men ikke den sudanske regerings massive offensiv i Nuba-bjergene og i Southern Blue Nile i maj og juni 2001? Hvorfor taler Den Europæiske Union om en genoptagelse af luftbombardementerne, når rapporter fra ngo'er og mennesker på stedet går ud på, at luftbombardementerne aldrig reelt har været indstillet? Bør Den Europæiske Union ikke overveje at placere en særlig udsending for Sudan i Nairobi med det mandat regelmæssigt at aflægge besøg i området og indsamle objektive og præcise oplysninger fra såvel regeringen som oprørerne? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson (20. juli 2001) Denne forespørgsel burde være rettet til Rådet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0096/01

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(29. januar 2001)

Om: BSE og blodtransfusioner

I forbindelse med BSE-krisen har regeringerne i de 15 medlemsstater ud over de foranstaltninger, Ministerrådet har vedtaget, iværksat en række supplerende foranstaltninger, der gælder i de enkelte medlemsstater. Bl.a. har den franske regering taget et særlig interessant initiativ Det drejer sig om forbud mod at modtage blodtransfusion fra personer, der har boet i Det Forenede Kongerige i de år, hvor landet har været ramt af BSE-krisen.

Er der efter Kommissionens opfattelse nogen teknisk eller videnskabelig begrundelse for at forbyde blodtransfusion fra personer, der har boet i Det Forenede Kongerige i det tidsrum, landet har været hjemsøgt af BSE-krisen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(14. marts 2001)

Den Videnskabelige Styringskomité har for nylig afgivet udtalelse til Kommissionen om,(1) at der ikke er noget endeligt videnskabeligt bevis for, at varianten af Creutzfeld-Jacob sygdommen overføres ved blod. Kommissionen er dog klar over, at der findes en teoretisk mulighed for en sådan overførsel, og de relevante videnskabelige komitéer overvåger løbende de videnskabelige vidensbyrd på det pågældende område.

På grundlag af komitéens resultater vil Kommissionen foreslå forebyggende foranstaltninger, hvis det er nødvendigt, og også tage hensyn til, at Den Videnskabelige Komité for Lægemidler og Medicinsk Udstyr (SCMPMD)(2) anbefaler, at man nøje overvejer, om udelukkelse af bloddonorer, der har opholdt sig i en afgrænset periode på steder, hvor der har været en øget risiko for eksponering for BSE, vil give en øget sikkerhed sammenholdt med de negative virkninger for forsyningen med blod og antallet af bloddonorer.

Ifølge Den Videnskabelige Komité for Lægemidler og Medicinsk Udstyr medfører de negative virkninger af ethvert udelukkelseskriterium for gruppen af bloddonorer ikke kun en mulighed for knaphed i forsyningen med blod. Bloddonorer, der er blevet udelukket, skal erstattes med nye bloddonorer, mest sandsynligt af førstegangsdonorer. Denne udskiftning giver en øget risiko, da udbredelsen af smitsomme sygdomme, der overføres via blod, er markant højere blandt førstegangsdonorer end blandt donorer, der har afgivet blod gentagne gange. Enhver ny foranstaltning med en udelukkelse skal derfor afvejes med den beregnede risiko for overførsel af hiv, hepatit B-virus og hepatit C-virus i blod fra førstegangsdonorer.

(1) Udtalelse fra Den Videnskabelige Styringskomité af 26./27.10.2000 om dokumentet Houston et al. i Lancet af 16. september 2000 om overførsel af BSE hos får gennem blodtransfusioner.

(2) Ajourføring af den udtalelse, Den Videnskabelige Komité for Lægemidler og Medicinsk Udstyr afgav den 16.2.2000 om, hvor stor risikoen er for overførsel af CJD via stoffer hidrørende fra mennesker.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0483/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(21. februar 2001)

Om: De tyrkisk-cypriotiske myndigheders ulovlige tilbageholdelse af græsk-cypriotisk borger

Den 13. december 2000 bortførte en gruppe tyrkisk-cyprioter den græsk-cypriotiske Panikos Tsiakourmas fra en af de britiske baser og førte ham over på den tyrkisk besatte del af øen, hvor de efterlod ham ved siden af halvanden kilo indisk hash. I løbet af et øjeblik dukkede det tyrkisk-cypriotiske politi op og anholdte ham for besiddelse af narkotika.

Siden da har Panikos Tsiakourmas været fængslet af det ulovlige tyrkisk-cypriotiske regime under umenneskelige vilkår og uden medicinsk behandling, selv om han er diabetespatient.

Da Panikos Tsiakourmas aldrig før er straffet og en rapport fra de britiske politimyndigheder på basen viser, at der ikke foreligger nogen oplysninger om, at han skulle være indblandet i narkotikaspørgsmål, er det åbenlyst, at bortførelsen af ham kan betragtes som en terroristhandling og at det ulovlige tyrkisk-cypriotiske regimes tilbageholdelse af ham kan sidestilles med gidseltagning.

Hvilke skridt vil Kommissionen tage for at udvirke en øjeblikkelig og betingelsesløs løsladelse af Panikos Tsiakourmas? Hvilke indvendinger vil det rejse over for Tyrkiet, som er den eneste ansvarlige for dets ulovlige vasalstats handlinger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Verheugen

(27. marts 2001)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0045/01 fra Zacharakis(1).

(1) Se side 168.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0135/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(31. januar 2001)

Om: Arbejdskraftens bevægelighed

Kan Kommissionen fremsætte alle de oplysninger, den råder over, vedrørende omfanget af arbejdskraftens bevægelighed i Den Europæiske Union (både internt i medlemsstaterne og mellem disse) sammenlignet med arbejdskraftens bevægelighed i USA og Japan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(28. marts 2001)

I 1999 blev det skønnet, at knap 4 % af alle personer over 15 år i Fællesskabet ikke var statsborgere i den medlemsstat, hvor de havde bopæl. Nettoindvandringen ind i Fællesskabet udgør omkring 0,2 % af den samlede befolkning. Det tilsvarende tal for USA er 0,35 %. Nettoindvandringen i Japan er ubetydelig (12 000 ud af en befolkning på 126 millioner).

I 1997 var omkring en fjerdedel af indvandrerne i medlemsstaterne statsborgere, der vendte hjem fra udlandet, yderligere 17 % var fra andre medlemsstater, og 57 % kom fra tredjelande.

I USA var omkring 1,4 millioner (eller 3 % af migranterne) tilflyttere fra udlandet i perioden 1998-1999.

I Europa blev det anslået, at 1 ud af 6 personer i arbejdsstyrken skiftede job i 1996, og godt 1,5 % af den erhvervsaktive befolkning flyttede mellem NUTS2(1)-regioner. Migrationen mellem regioner er meget større i de nordlige medlemsstater, hvor den i gennemsnit ligger på 2 % eller mere end i de sydlige medlemsstater, hvor den er under 1 %. Unge mennesker i 20'erne er langt de mest mobile (det gælder de 15-24-årige i Nederlandene og Det Forenede Kongerige), og bevægeligheden falder markant med alderen.

United States Census Bureau beretter, at 43 millioner amerikanske borgere (15,9 % af befolkningen) i 1999 flyttede til et nyt sted. Dette er det laveste tal, siden man begyndte at indsamle denne type statistik. 59 % flyttede inden for samme amt, 20 % flyttede til et andet amt i samme stat, og 18 % flyttede til en anden stat.

Det japanske statistiske kontor beretter, at antallet af interne japanske migranter i 1999 var 6,1 millioner personer, hvilket giver en intern migrationsprocent på 4,93 %. Dette udgjorde et fald på 1,4 % i forhold til tidligere år og var det fjerde på hinanden følgende årlige fald, siden man begyndte dataindsamlingen i 1954.

(1) NUTS (Nomenclature des Unités Territoriales et Statistiques Nomenklatur for statistiske territoriale enheder).