SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1788/03

af Claude Moraes (PSE) til Kommissionen

(28. maj 2003)

Om: Menneskerettigheder i tiltræderlandene

Mens vi nærmer os udvidelsen i 2004, er der bekymringer om, at tiltræderlandene måske nok har nationale strategier for, hvordan man håndterer menneskerettighedsspørgsmål, men at implementeringen heraf måske er slap.

Hvilke oplysninger har Kommissionen f.eks. om Slovakiets nationale strategi til imødegåelse af Roma'ernes sociale udstødelse? Hvad er situationen i andre tiltræderlande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günther Verheugen

(3. juli 2003)

Kommissionen følger fortsat aktivt med i, hvordan menneskerettigheder og tilhørende strategier udvikler sig i tiltrædelseslandene, og om de er i overensstemmelse med de politiske Københavnskriterier.

Normalt går det godt med at håndhæve reglerne, men det er dog fortsat nødvendigt med en særlig indsats på flere områder, og Kommissionen har i sine periodiske rapporter peget på, at der stadig er for stor forskel på de fine strategier og så gennemførelsen af disse i praksis. Kommissionen fortsætter derfor med at følge situationen nøje og vil ved alle tænkelige lejligheder og på alle niveauer opfordre regeringerne og andre myndigheder til at øge bestræbelserne for at få forskellene udlignet.

Kommissionen har altid betragtet problemet med romaernes udstødelse af samfundet som en særlig prioritet. De tiltrædende lande har således allerede gennemført mange forberedelser til, at de kan deltage fuldt ud i den åbne koordinationsmetode i forbindelse med problemer angående social udstødelse straks fra det tidspunkt, hvor de tiltræder, idet der er ved at blive udarbejdet fælles integrationsnotater.

Selv om disse notater stadig er under udarbejdelse, har en analyse af den sociale situation i de pågældende lande, peget på flere udfordringer, som man bør tage op i et forsøg på at takle fattigdom og social udstødelse blandt romaerne. Problemerne er navnlig dårlige levevilkår, lavt uddannelsesniveau/analfabetisme, udsat position på arbejdsmarkedet, dårlige sundheds- og boligforhold og fattigdom.

Særlig kan nævnes, at Slovakiet udviklede sin første strategi for romaerne i 1999 og senere ajourførte den i de følgende år med henblik på problemer som fortsat diskrimination og social udstødelse på grund af et højt arbejdsløshedsniveau og manglende uddannelse. Slovakiet vedtog det seneste strategidokument i marts 2003. Det er udformet som en langsigtet strategi (2010) og er rettet mod uddannelse, boligforhold, sundhed og teknisk infrastruktur samt oplysningskampagner for offentligheden.

Strategien angående romaerne i Ungarn bygger på regeringens mellemsigtede handlingsprogram fra 1999. Trods store anstrengelser fra regeringens side er romaerne i Ungarn stadig udsat for sociale uligheder i forbindelse med beskæftigelse, sundhed, levestandard og uddannelse, idet de facto segregation stadig forekommer i skolerne med over 700 adskilte klasser fordelt over hele landet. Den meget omtalte langsigtede strategi, som forventes vedtaget i oktober 2003, og indføjelse af EU's lovgivning mod forskelsbehandling i ungarsk lovgivning, skulle gøre det lettere at få romaerne integreret i det ungarske samfund.

Tjekkiet vedtog en langsigtet politik i juni 2000 rettet mod nøgleområder som uddannelse, beskæftigelse, boligforhold og kampen mod forskelsbehandling. Loven om mindretallenes rettigheder trådte i kraft i august 2001 og har fået betydning for sammensætningen af rådet for nationale mindretal, et rådgivende tilsynsorgan, idet det er blevet sammensat af lige mange tjenestemænd fra ministerier og repræsentanter fra mindretallenes organisationer. I juni 2002 godkendte regeringen rådets første rapport om mindretallenes situation. De fleste romaer i Tjekkiet lever i byerne og er stadig udsat for stor arbejdsløshed, langvarig afhængighed af social bistand og social isolation samt manglende uddannelsesmuligheder.

I den polske stats program for romaerne er uddannelsesinstitutioner blevet anerkendt som en prioritet. I Polen arbejder roma-medhjælpere som mellemled mellem skolerne og elevernes familier og hjælper således eleverne med at få et bedre forhold til skolen. Programmet med disse medhjælpere har både hævet tilstedeværelsesprocenten blandt roma-elever og øget deres uddannelsesmæssige resultater betydeligt i skoler, som hører under programmet.

Bulgarien vedtog i 1999 et rammeprogram om integration af romaerne, som bl.a. fokuserer på uddannelse, boligforhold, sundhed og beskæftigelse. Men som det er understreget i Kommissionens periodiske rapporter, er der hidtil kun gjort ganske få fremskridt med gennemførelsen af dette program. Indtil videre er der uheldigvis kun sket ganske få ændringer i roma-mindretallets situation, og der har ikke været nogen større udvikling i deres samfundsøkonomiske situation og levevilkår.

I april vedtog den rumænske regering sin nationale strategi for forbedring af romaernes situation. Mangelen på ressourcer har betydet, at man hidtil kun har haft mulighed for at prioritere fem af de ti punkter i strategien, nemlig sundhed, boligforhold, beskæftigelse, uddannelse og infrastruktur.