ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1142/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719 endelig). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Princippet om fødevaresikkerhed bør også finde anvendelse på kvægfoder (jf. pkt. 69). De seneste års begivenheder berettiger, at kvægfodersektoren betragtes som en del af levnedsmiddelfremstillingen. Råstofferne til produktion af dyrefoder, inklusive animalske biprodukter, bør klart defineres.

En positivliste over tilladte råstoffer er at foretrække, men det indebærer en kompliceret og tidskrævende procedure. På kort sigt udvides derfor den eksisterende negativliste. Kommissionen anser det som sin pligt på længere sigt at udarbejde en positivliste. Lovgivningen vil blive ændret således, at selvdøde dyr og kasseret materiale ikke må anvendes til foderproduktion. Til foder må der kun anvendes stoffer fra sunde dyr.

1. Er proceduren for udarbejdelse af en positivliste allerede indledt? I benægtende fald, hvornår agter Kommissionen at indlede denne procedure?

2. Hvilken procedure følger Kommissionen eller agter den at følge i forbindelse med udarbejdelsen af denne positivliste?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 og E-1162/00

(9. juni 2000)

De spørgsmål, det ærede medlem har rejst, er ved at blive undersøgt med henblik på fremsættelse af lovgivningsforslag i overensstemmelse med den tidsplan, der er fastsat i hvidbogen om fødevaresikkerhed.

Det ville være uhensigtsmæssigt på dette stadium at foregribe detaljerne i de enkelte forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1945/00

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Virksomhedsovertagelser på det spanske el-marked

Den spanske presse har offentliggjort oplysninger om, at den spanske konkurrencedomstol har modsat sig Unión Fenosas overtagelse af Hidrocantábrico på grund af, at der findes tre konkurrenter på det spanske marked, og at det er vanskeligt at forestille sig nye virksomheder på markedet.

Har dette nye forhold nogen relevans for Kommissionen, når den skal vurdere omkostningerne ved overgangen til konkurrence?

Har den anmodet om fremsendelse af konkurrencedomstolens beretning med henblik på medtagelse i sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(20. juli 2000)

Som det sikkert er det ærede medlem bekendt, gennemførtes den spanske virksomhed Unión Elécrica Fenosa S.A.'s overtagelse af den spanske virksomhed Hidroeléctrica del Cantàbrico S.A. ikke, således at der ikke er opstået nogen omkostninger ved overgangen til konkurrence, og situationen på det spanske elmarked er forblevet uændret.

Da Domstolens beretninger som regel offentliggøres, har Kommissionen ikke anset det for nødvendigt at rette en formel anmodning til de spanske myndigheder om fremsendelse af den pågældende beretning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2109/00 af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen. Konto A-3026.



EF-Tidende nr. 072 E af 06/03/2001 s. 0177 - 0177



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2109/00 af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen (30. juni 2000) Om: Konto A-3026 Under konto A-3026 er der afsat 350 000 euro til europæisk ekspertudvalg. Hvem er disse eksperter, hvad har de fået til opgave at gøre, og hvornår vil deres arbejde være afsluttet og blive offentliggjort? Svar afgiver på Kommissionens vegne af Romano Prodi (27. juli 2000) De tre europæiske ekspertudvalg (tænketanke), der modtager tilskud under denne budgetpost Trans-European Policy Studies Association, Centre for European Political Studies og European Policy Centre er blevet udvalgt af budgetmyndigheden (se anmærkningerne til budgetposten) og forsker på eget initiativ i europæisk integrationspolitik. Hver af organisationerne fremsender hvert år en aktivitetsrapport til Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1338/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Flytning af arbejdspladser fra Det Forenede Kongerige til Tyskland som følge af skattelempelser

Har Kommissionen kendskab til flytningen af arbejdspladser fra Commercial Hydralics Division i Cheltenham i Det Forenede Kongerige med tab af 252 arbejdspladser og lukning af fabrikken til Sachsen Hydralics i Chemnitz i Tyskland og til påstandene om, at flytningen hovedsageligt er begrundet i de skattelempelser, der findes i Tyskland, men ikke i Det Forenede Kongerige?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(9. juni 2000)

Kommissionen er ikke tidligere blevet gjort opmærksom på de forhold, som det ærede medlem nævner. Imidlertid forstår den fuldt ud de sociale og økonomiske vanskeligheder, der opstår i regioner, der mister arbejdspladser til andre dele af Fællesskabet.

Kommissionen har godkendt en række statsstøtteordninger i Sachsen, herunder en skattemæssig støtteordning kaldet Investitionszulage, som giver mulighed for skattelempelser på baggrund af de foretagne investeringer. I modsætning til Cheltenham er Sachsen et område, hvor levestandarden er usædvanlig lav, og som derfor er berettiget til at drage fordel af en sådan regional statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) (tidligere artikel 92). Kommissionen er ikke for øjeblikket i besiddelse af oplysninger om, at Fællesskabets statsstøttebestemmelser i dette tilfælde skulle være overtrådt.

Kommissionen er af den opfattelse, at man ikke bør overvurdere, hvilken rolle støtten spiller for virksomhedernes beslutninger. Selv om støtten kan influere på valget af en ny geografisk placering, er det dog yderst tvivlsomt, om den øver en altafgørende indflydelse på en beslutning om at lukke eller indskrænke en bestående virksomhed. Der er en række andre interne og eksterne faktorer såsom virksomhedens overordnede strategi, rådighed over arbejdskraft, lønniveauer og infrastruktur, der også spiller en vigtig rolle.

Det skal dog anføres, at Kommissionen allerede har gjort en indsats for at nedbringe omfanget af de incitamenter, som medlemsstaterne kan tilbyde virksomheder med henblik på at lukke ét sted og åbne et andet.

Kommissionen har således reduceret de regionale støtteniveauer, som medlemsstaterne kan tilbyde, i dens nye retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte(1). De multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter(2) kan yderligere reducere disse niveauer i forbindelse med store projekter.

Kommissionen har endvidere vedtaget en meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte beskatning af virksomhederne(3), hvori den forklarer, hvorledes statsstøttereglerne finder anvendelse på beskatningsmæssige incitamenter.

(1) EFT C 74 af 10.3.1998.

(2) EFT C 107 af 7.4.1998.

(3) EFT C 384 af 10.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1966/00

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(21. juni 2000)

Om: Dopingskandalen i det tidligere DDR

Der er i Tyskland fældet dom imod Manfred Ewald og Manfred Hoeppner, som var anklaget for i deres egenskab af henholdsvis præsident for det tidligere DDR's sportsforbund og vicedirektør for Tjenesten for Sportsmedicin systematisk at have fremmet doping af sportsfolk i deres land. De var anklaget for delagtighed i legemsbeskadigelse på 142 kvindelige sportsfolk samt for skabelse af et system til serieproduktion af sportsvindere.

Det er ikke den første dom for doping, der er faldet. Der er også tidligere faldet tilsvarende domme.

Kommissionen anser bekæmpelse af doping for et af de vigtigste mål inden for sportsområdet.

Disse tilfælde er et frygteligt og chokerende bevis på voldelig manipulation af sporten på bekostning af sundheden og imod de grundlæggende forskrifter om menneskelighed, der gjaldt i det tidligere DDR. Sådanne tilfælde bør dog i stedet for at gå i glemmebogen huskes som en lektion bestående af eksempler, hvis eneste nyttige virkning i fremtiden vil være frygten for gentagelse.

På denne baggrund bedes Kommissionen oplyse følgende: Har Kommissionen fulgt såvel de ovennævnte som tidligere domme i tilsvarende tilfælde? Har Kommissionen på grundlag af disse frygtelige erfaringer fra det tidligere DDR til hensigt at fremme foranstaltninger til undersøgelse, oplysning og uddannelse, der som led i den fastlagte dopingpolitik kan bidrage til at bekæmpe lignende tilfælde nu eller i fremtiden, idet sådanne foranstaltninger varigt vil kunne sikre de kommende generationer af sportsudøvere imod den slags overgreb og misbrug?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(19. september 2000)

Kommissionen har med interesse fulgt retssagerne om doping i det tidligere DDR.

Kommissionen deler det synspunkt, at den praksis, retssagerne drejede sig om, bør fordømmes på det kraftigste. Det er af vital betydning, at resultaterne af den politiske motivering, der var tydelig i det tidligere DDR, ikke viser sig igen i sportsmiljøet i dag gennem andre kanaler som f.eks. overdreven stræben efter profit.

Kommissionens formand henviste til bekæmpelsen af doping i sin første tale til Parlamentet den 21. juli 1999. Kommissionens holdning fremgår af dens meddelelse om en fællesskabsplan til bekæmpelse af doping inden for sporten(1), som blev offentliggjort den 1. december 1999.

Handlingsplanen opstiller en lang række mulige fællesskabs-aktioner, der kan gennemføres på forskellige politiske områder, herunder folkesundhed, retlige anliggender og indenrigspolitiske områder. Forskning er inddraget som et af de vigtigste områder, der bør fokuseres på.

Kommissionen har også til hensigt at støtte forskellige pilotaktioner inden for uddannelse og information.

Gennem denne strukturerede pakke sigter Kommissionen mod at styrke de foranstaltninger, der træffes af sportsorganisationerne, som må føre an i kampen mod denne svøbe, der er til alvorlig skade for sportens image.

(1) KOM(1999) 643 endelig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1387/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Mediernes fordrejede kvindebillede

Det er for længst blevet videnskabeligt bevist, og også den portugisiske formand for Rådet, Maria De Belém Roseira, har for nylig medgivet, at medierne på afgørende vis præger billedet af kønnene, og at der i den forbindelse stadig sker en stærk tingsliggørelse af kvinder. Hvad agter Kommissionen at gøre for at afhjælpe dette problem inden for rammerne af den fremtidige mediepolitik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(5. juli 2000)

Kommissionen er også overbevist om, at mediernes fastholdelse af negative eller stereotype billeder af kvinder og mænd ikke giver et nøjagtigt eller realistisk billede af kvinders og mænds mangfoldige roller i samfundet.

Med fuld respekt for ytringsfriheden bør medierne som pædagogiske redskaber og som formgivere af værdinormer bidrage til at ændre offentlighedens eksisterende opfattelse af kønsstereotyperne og fremstille et retfærdigt portræt af kønnene.

For at fremme en mere afbalanceret og ikke-stereotyp beskrivelse af kvinder i medierne finansierede Kommissionen Niki-prisen i perioden 1988-1997. Prisen blev givet til programmer, der gav et indblik i kvindernes situation, og som gjorde opmærksom på kvindernes bestræbelser for at spille en ligelig og aktiv rolle i samfundet. Inden for rammerne af sine programmer for ligestilling mellem kvinder og mænd har Kommissionen endvidere rettet særlig opmærksomhed mod dette spørgsmål og har finansieret forskellige aktiviteter såsom oplysningskampagner og tværnationale projekter om, hvordan kvinders image i medierne kan forbedres.

Alle berørte skal yde en større indsats for i højere grad at udrydde navnlig al stereotyp kønsdiskrimination i medierne og skabe en god praksis på dette område.

I Fællesskabets nye rammestrategi for ligestilling mellem kønnene (2001-2005)(1), som blev vedtaget af Kommissionen den 7. juni 2000, stilles der forslag om fortsat bekæmpelse af dette problem gennem integrering af et kønsperspektiv i mediepolitik, fremme af udvekslingen af synspunkter og god praksis i medierne samt gennemførelse af oplysningskampagner.

(1) KOM(2000) 335 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1507/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(12. maj 2000)

Om: EN 469

Hvilke muligheder er der for at sikre, at brandsikringsudstyr, som ikke opfylder EN 469, trækkes tilbage fra markedet? Hvordan kan berørte enkeltpersoner klage, hvis betingelserne ikke er opfyldt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(30. juni 2000)

De personlige værnemidler (PV), herunder brandsikringsudstyr, er omfattet af ændret direktiv 89/686/EØF og skal derfor opfylde de i dette direktiv fastsatte væsentlige sikkerheds- og sundhedskrav.

Brandsikringsudstyr skal på grund af de særlige risici desuden underkastes en type-afprøvning, der foretages af et udpeget organ, samt en fremstillingskontrol.

Standard EN 469 Beskyttelsesbeklædning mod varme og ild Krav til brandindsatsdragter er i henhold til direktivet om personlige værnemidler en harmoniseret standard, og det giver en formodning om overensstemmelse, når beskyttelsesbeklædningen fremstilles herefter. Det er på ingen måde obligatorisk at anvende denne standard, og produktet kan godt være i overensstemmelse med direktivet, selvom standarden ikke har fundet anvendelse. Der er på nuværende tidspunkt ikke gjort indsigelse mod denne standard.

Medlemsstaterne har ansvaret for at gennemføre direktivet om personlige værnemidler på deres område, og de skal træffe de nødvendige foranstaltninger i tilfælde af markedsføring af et produkt, der ikke er i overensstemmelse med kravene i fællesskabsretten. Kommissionen har imidlertid ikke fået nogen meddelelse fra de ansvarlige myndigheder om, at der skulle være problemer i denne henseende på deres område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2726/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Mejetærskere

Hvor mange mejetærskere findes der pr. hundrede hektar agerjord, der er beplantet med kornsorter, i hver enkelt medlemsstat?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-2723/00, E-2724/00, E-2725/00, E-2726/00 og E-2728/00

(14. september 2000)

Som følge af omfanget af svaret, der indeholder mange tabeller, sender Kommissionen det direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1229/00

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(14. april 2000)

Om: Import af appelsinjuice fra Mexico

Eftersom Kommissionen for nylig har fastsat et omfattende præferentielt importkontingent på bl.a. 31 000 t orangejuice fra Mexico, 750 t afskårne blomster og 400 t eksotiske blomster, 30 000 t honning og 1 000 t meloner, og da denne absurde ordning efter indgåelsen af Euro-Middelhavsaftalen udgør en yderligere alvorlig tilsidesættelse af landbruget i Syditalien og særlig på Sicilien, hvor krisen inden for citrusfrugter har bragt mange tusinde erhvervsdrivende i denne sektor i en fortvivlet situation,

kan Kommissionen da oplyse følgende:

1. ud fra hvilke kriterier kan en illoyal konkurrence anses for forenelig med samarbejdet med svage lande?

2. agter Kommissionen på baggrund af de ændrede markedsbetingelser at ophæve de ødelæggende virkninger af bilaterale landbrugsaftaler og vedtage behørige udligningsforanstaltninger, således som det i øvrigt fastsættes i aftalerne med tredjelandene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. maj 2000)

Kommissionen mener, at det samlede udfald af den nyligt indgåede handelsaftale med Mexico er velafbalanceret for landbruget. For frugt og grøntsagers og afskårne blomsters vedkommende kan man endda sige, at udfaldet er til fordel for EU. For mange produkter inden for de sektorer vil Mexico straks liberalisere importen fra EU. Bortset fra en begrænset række kvoter, som EU tildeler Mexico, beholder EU de fleste af disse produkter på en liste, som ikke skal liberaliseres på nuværende tidspunkt.

Kommissionen mener heller ikke, at kvoterne vil få nogen skadelig virkning for hverken de ugunstigt stillede lande eller EU-producenterne. Spørgsmålet om kompensation til EU's producenter opstår derfor ikke. Det er også værd at bemærke, at Kommissionen i en erklæring i forbindelse med aftalen indvilligede i at overvåge importen til EU's marked i henhold til den kvote for appelsinsaft, som det ærede medlem henviser til. Aftalens artikel 15 omhandler endvidere beskyttelsesprocedurer, der skal følges i tilfælde af særlige vanskeligheder som følge af importen enten til EU's eller Mexicos marked.

Kommissionens forhandlere sikrede sig også, at EU's indgangsprisordning fortsat kommer til at fungere under aftalen. Som det ærede medlem kan se, er dette særligt vigtigt inden for sektoren for frugt og grøntsager.

Endvidere gøres der opmærksom på de udmærkede resultater, der blev opnået i aftalen med hensyn til oprindelsesreglerne for landbrugsprodukter, hvor Mexico accepterede EU's oprindelsesregler for mange produkter. I forbindelse med den nævnte kvote for appelsinsaft betyder det fx, at saften skal komme fra appelsiner, der er dyrket i Mexico.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1924/00

af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Udvidelse og decentralisering

Kommissær Günther Verheugen forsikrede for nylig i Europa-Parlamentet, at decentralisering og regionalisering var en nødvendig forudsætning for ansøgerlandene til tiltrædelse af EU.

Hvorfor er decentralisering og regionalisering af så afgørende betydning? Kan Kommissionen oplyse om omfanget af decentralisering i ansøgerlandene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(30. juni 2000)

Begreberne decentralisering og regionalisering dækker et bredt spektrum af forfatningsmæssige realiteter i medlemsstaterne og ansøgerlandene. Den gældende fællesskabsret er i den henseende indeholdt i det forhandlingskapitel, der drejer sig om regionalpolitik og koordinering af de strukturelle instrumenter. De bagved liggende principper omfatter bl.a. subsidiaritet, partnerskab og effektivitet.

Anvendelsen af subsidiaritetsprincippet på regionalpolitikken og de strukturelle instrumenter kræver, at ydelsen af bistand sker på medlemsstatens ansvar på det relevante territoriale niveau i overensstemmelse med hver enkelt medlemsstats særlige ordninger.

Partnerskabsprincippet går på det nære samråd mellem Kommissionen og medlemsstaten, tillige med de myndigheder og instanser, som medlemsstaten har udpeget inden for rammerne af de nationale regler og den gængse praksis, dvs.: de regionale og lokale myndigheder og andre kompetente offentlige myndigheder; de økonomiske og arbejdsmarkedsmæssige parter og eventuelle andre relevante organer inden for disse rammer (f.eks. med ansvar for miljøet og for fremme af lige muligheder for mænd og kvinder). Partnerskabet skal omfatte forberedelse, finansiering, overvågning og evaluering af bistanden.

For at sikre overholdelsen af effektivitetsprincippet i forbindelse med regionalpolitikken og de strukturelle instrumenter er ansøgerlandene i forbindelse med det relevante forhandlingskapitel blevet gjort opmærksom på, at det er vigtigt at råde over tilstrækkelig arbejdskapacitet på NUTS II-niveau(1) med henblik på gennemførelse af mål 1-programmer.

Ansøgerlandene er blevet opfordret til så hurtigt som muligt og sammen med Kommissionen (Eurostat) at etablere en foreløbig NUTS-klassifikation, som afspejler den forhåndenværende administrative struktur og de forhåndenværende socio-økonomiske statistikker.

(1) NUTS II: Nomenklaturen for de statistiske territoriale enheder i Fællesskabet..
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0925/00

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(25. marts 2000)

Om: Stockholm-erklæringen om holocaust-undervisning

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet for at udmønte Stockholm-erklæringen om holocaust-undervisning i EU og medlemsstaterne?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding på skriftlige forespørgsler E-0925/00 og E-1000/00

(4. maj 2000)

Kommissionen tillægger bekæmpelsen af racisme, fremmedhad og antisemitisme, og i al almindelighed fremme af holdninger og værdier som respekt, accept og tolerance i især multikulturelle, sociale sammenhænge den allerstørste betydning.

Hvad angår fællesskabsaktionen inden for skoleundervisningen, omfatter kapitlet om Comenius i Socrates-programmet en række tværnationale samarbejdsaktioner, der sigter mod mellemkulturel uddannelse, og som inddrager skoler og andre aktører med en undervisningsfunktion. Gennem de fem år, som Socrates I varede, blev der støttet omkring 100 tværnationale projekter om året inden for dette område.

I Socrates II er den mellemkulturelle dimension, herunder undervisning i de holdninger og værdier, som udgør grundlaget for et pluralistisk samfund, blevet styrket og er nu en af de tværfaglige dimensioner, som er fælles for skoleinitiativerne, projekterne vedrørende uddannelse af undervisningspersonale og Comenius-netværket.

I øvrigt skal det understreges, at medlemsstaterne har enekompetence i Fællesskabet med hensyn til undervisningssystemernes opbygning og indhold.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1949/00

af Ulla Sandbæk (EDD) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Biomedicinsk etik og bioetik

I Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 182/1999/EF(1) af 22. december 1998 om femte rammeprogram for forskning er hensigten bl.a. undersøgelse af problemer vedrørende biomedicinsk etik og bioetik i konteksten af respekt for fundamentale menneskelige værdier.

Det forekommer mig imidlertid, at dette område gradvist er blevet nedprioriteret. I det fjerde rammeprogram for forskning var der afsat 30 mio. euro, mens der i det femte rammeprogram kun er afsat 10 mio. euro. Af disse er kun 2,5 mio. euro blevet uddelt ved sidste uddeling, hvilket betyder at kun meget få projekter bliver tilgodeset.

Mit spørgsmål er for det første, hvorvidt og hvordan GAEIB's udtalelse nummer 10 er lagt til grund for de aktuelle prioriteringer inden for området, og for det andet, hvordan Kommissionen forestiller sig, at området for biomedicinsk etik og bioetik kan bevares som forskningsområde.

(1) EFT L 26 af 1.2.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(18. juli 2000)

Det ærede medlem har ret i, at bevillingen til biomedicinsk etik og bioetik på baggrund af grundlæggende menneskelige værdier under det femte rammeprogram for forskning og udvikling er mindre end under det foregående rammeprogram.

Dette skyldes navnlig, at der er afsat begrænsede midler til hele området for genetisk forskning i programmet Livskvalitet og forvaltning af bioressourcer, som forskning i biomedicinsk etik og bioetik kun er en del af.

Som anført i Kommissionens meddelelse fra januar 2000 om et europæisk forskningsrum(1), lægger Kommissionen stor vægt på, at der udvikles en fælles holdning til etiske spørgsmål i Europa, navnlig i forbindelse med biovidenskaberne.

Gruppen af rådgivende eksperter vedrørende de etiske aspekter ved bioteknologi har således i sin udtalelse nr. 10 henledt Kommissionens opmærksomhed på, at der bør forskes i dette emne.

Kommissionen er i færd med at undersøge mulighederne for at omfordele vægten mellem de generiske aktiviteter i programmet Livskvalitet og forvaltning af bioressourcer, eventuelt gennem yderligere indkaldelser af forslag om forskning i biomedicinsk etik og bioetik, i tråd med konceptet om et europæisk forskningsrum.

(1) KOM(2000) 6 endelig udg.