ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0868/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(22. marts 2001)

Om: Taiwanesiske regeringsembedsmænds besøg i EU

Kan Kommissionen bekræfte, om det er EU's politik, at taiwanesiske regeringsembedsmænd ikke får tilladelse til at aflægge besøg i ethvert EU-land? I bekræftende fald, kan Kommissionen oplyse, hvem der har truffet denne afgørelse?

Kan Kommissionen desuden gøre rede for, hvorfor en sådan afgørelse blev truffet og stadig er i kraft i dag, hvor Taiwan er en stabil demokratisk stat med venskabelige forbindelser med EU, mens Folkerepublikken Kina gentagne gange er blevet kritiseret på grund af krænkelse af menneskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(15. maj 2001)

Det er ikke EU's politik at nægte at udstede indrejsevisa til taiwanske regeringsembedsmænd.

I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 574/1999 af 12. marts 1999 om fastlæggelse af, hvilke tredjelandes statsborgere der skal være i besiddelse af visum ved passage af medlemsstaternes ydre grænser(1) krævedes der visum for taiwanske borgere ved indrejse i medlemsstaterne.

Rådets nye forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav(2), der erstatter forordning (EF) nr. 574/1999, trådte i kraft den 10. april 2001. Den nye forordning, der opretholder visumpligten for taiwanske borgere, anvendes ikke af Irland og Det Forenede Kongerige. De kan frit revidere deres politik på området, hvis de skulle ønske det.

For de medlemsstater, der anvender Schengen-reglerne(3), træffes afgørelser om udstedelse af individuelle visa til kortvarige ophold i henhold til Schengen-konventionens regler og de fælles konsulære instrukser. Ifølge disse regler skal alle ansøgninger vurderes individuelt. De konsulære tjenester skal navnlig kontrollere, om ansøgeren opfylder de betingelser for indrejse, der er fastsat i Schengen-konventionen (f.eks. skal ansøgeren være i besiddelse af et gyldigt rejsedokument og have tilstrækkelige midler til eget underhold, der må ikke være udstedt et varsel med henblik på at nægte den pågældende person indrejse, og ansøgeren må ikke være en trussel mod den offentlige orden, den nationale sikkerhed eller de internationale forbindelser i en medlemsstat, der anvender konventionen).

Der kan være truffet afgørelser om at nægte taiwanske og andre tredjelandes borgere visum, hvor ovennævnte indrejsebetingelser ikke har været opfyldte.

Det skal også nævnes, at et Schengen-visum er gyldigt til alle medlemsstaterne (undtagen Irland og Det Forenede Kongerige) samt Island og Norge.

(1) EFT L 72 af 18.3.1999.

(2) EFT L 81 af 21.3.2001.

(3) Alle medlemsstater undtagen Irland og Det Forenede Kongerige.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0156/01

af Jean-Maurice Dehousse (PSE) til Kommissionen

(31. januar 2001)

Om: Konsekvenser af fusionerne inden for luftfartssektoren

Inden for luftfartssektoren er der de seneste dage sket en ny række fusioner: Trans World Airlines er blevet overtaget af American Airlines, og U.S. Airways er blevet delt mellem American Airlines og United Airlines. Ifølge presseforlydender godkendte Kommissionen den 12. januar 2001 disse fusioner med forbehold.

1. Vil fusionerne have indvirkning på det transatlantiske marked, og vil de berøre det europæiske marked?

2. Hvilke følger vil de i bekræftende fald få?

3. Skal man vente en tilsvarende udvikling i forbindelse med de europæiske luftfartsselskaber?

4. Hvilke følger får fusionerne for de luftfartsselskaber, der er allieret med hovedaktørerne i disse transaktioner (f.eks. de seks europæiske luftfartsselskaber, der er allieret med United Airlines via Star Alliance)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(29. marts 2001)

1., 2. og 4. Som anført af det ærede medlem har USA's luftfartssektor været præget af to for nylig stedfundne fusioner: dels United Airlines' erhvervelse af US Airways, dels American Airlines' overtagelse af Trans World Airlines (TWA).

Selv om de omsætningsmæssige tærskelværdier, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med virksomhedssammenslutninger(1), ikke er overskredet ved disse fusioner, kræver de dog forhåndstilladelse fra Kommissionens side i medfør af Fællesskabets konkurrencebestemmelser.

Således er United Airlines' erhvervelse af US Airways blevet korrekt anmeldt til Kommissionen, som (på visse betingelser) gav sin tilladelse den 12. januar 2001. Med hensyn til yderligere oplysninger om denne transaktion henvises til ordlyden af den beslutning, der blev vedtaget af Kommissionen (sag COMP/M.2041 United Airlines/US Airways) og offentliggjort på internettet(2).

For så vidt angår dens virkninger for visse transatlantiske markeder eller for Star Alliance, henvises der specielt til punkt 35 til 73 i ovennævnte beslutning.

Til gengæld er American Airlines' overtagelse af TWA ikke blevet anmeldt til Kommissionen, og det ser da også ud til, at de i forordningen omhandlede omsætningsmæssige tærskelværdier ikke er overskredet.

3. I skrivende stund er Kommissionen ikke blevet underrettet om nogen fusion af samme art mellem de europæiske luftfartsselskaber.

(1) EFT L 395 af 30.12.1989, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1310/97 af 30. juni 1997, EFT L 180 af 9.7.1997.

(2) http://europa.eu.int/comm/competition/mergers/cases/decisions/m2041_en.pdf.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0727/01

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(6. marts 2001)

Om: Regionalpiolitik

I hvilket omfang agter Den Europæiske Union at yde støtte til og subventionere den autonome region País Vasco (Spanien) i perioden 2000-2006 begge år inklusive dels via strukturfondene (mål 1, mål 2 og mål 3) og dels via Samhørighedsfonden?

Hvorledes fordeles støtten mellem provinserne (Alava, Guipúzcoa og Vizcaya) i den ovennævnte periode?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(26. april 2001)

I programmeringsperioden 2000-2006 er det autonome samfund Baskerlandet ikke berettiget til at modtage støtte under mål 1 fra strukturfondene.

Hvad mål 2 angår, er der i enhedsprogrammeringsdokumentet (DOCUP) País Vasco fastsat en støtte på 558 855 222 EUR fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og 28 781 155 EUR fra Den Europæiske Socialfond. Disse beløb kan på nuværende tidspunkt ikke fordeles mellem de tre baskiske provinser Alava, Guipúzcoa og Viscaya, da ansvaret for udvælgelsen af de projekter, der skal medfinansieres i henhold til nævnte DOCUP efter de regler, som er fastsat i programmeringstillægget, påhviler forvaltningsmyndighederne.

Hvad mål 3 angår, er der i det operationelle program (OP) País Vasco fastsat en støtte på 222 646 434 EUR. Som led i EF-støtterammen for mål 3 skal der desuden gennem fem flerregionale OP finansieres aktiviteter i de syv autonome samfund uden for mål 1 med en samlet EF-støtte på 1 375 921 635 EUR. Den regionale finansielle fordeling af de flerregionale interventioner vil blive fremlagt årligt i gennemførelsesrapporterne.

Baskerlandet er desuden berettiget til at modtage støtte via finansieringsinstrumentet for udvikling af fiskeriet. Det pågældende DOCUP omfatter samtlige autonome samfund uden for mål 1, og der er fastsat en samlet EF-støtte på 207 500 000 EUR. Ifølge den første vejledende fordeling, der er fremlagt af Spanien, skal der ydes 106 220 000 EUR i støtte til Baskerlandet.

Hvad Samhørighedsfonden angår, er det på nuværende tidspunkt ikke muligt at oplyse, hvilket beløb der vil blive tildelt Baskerlandet i programmeringsperioden 2000-2006, og heller ikke hvordan beløbet skal fordeles. I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1264/1999 af 21. juni 1999 om ændring af forordning (EF) nr. 1164/94 om oprettelse af Samhørighedsfonden(1) beløber de samlede bevillinger fra denne fond i nævnte periode sig til ca. 18 mia. EUR for de fire støtteberettigede lande tilsammen, og den vejledende tildeling til Spanien ligger på mellem 61 og 63,5 % af beløbet. Der erindres om, at den første udvælgelse af de projekter, der skal forelægges Samhørighedsfonden, skal foretages af de nationale myndigheder, og at projekterne med regelmæssige mellemrum forelægges Kommissionen i løbet af hele programmeringsperioden.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1879/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Nederlandene)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Nederlandene omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Nederlandene omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(24. juli 2001)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1669/01

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(14. juni 2001)

Om: Kørelys og lygtetændingsautomatik

Kommissionen har længe undersøgt virkningerne af kørelys og virkningen af indførelsen af lygtetændingsautomatik for brændstofforbrug og CO2-emissioner.

1. Har denne undersøgelse allerede givet konkrete resultater, og hvilke resultater er der i bekræftende fald med hensyn til eventuelt at indføre pligt til at køre med kørelys eller eventuelt at fremme indførelsen af lygtetændingsautomatik i Den Europæiske Union?

2. Hvis der endnu ikke foreligger konkrete resultater, hvornår kan de så forventes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. juli 2001)

Hovedformålet med kørelys om dagen er at forbedre færdselssikkerheden, og Kommissionen har ladet foretage flere undersøgelser af dette, ligesom den kender til mange andre tilsvarende undersøgelser over hele verden. Konklusionen er, at brugen af kørelys i dagtimerne indebærer en decideret sikkerhedsmæssig fordel. Dog er disse undersøgelser hovedsagelig blevet foretaget i nordlige klimaer, og der består en vis modstand mod automatisk at udstrække resultaterne heraf til at gælde for de sydlige lande. Netop nu er en sådan undersøgelse blevet tilendebragt i Sydfrankrig, og de foreløbige rapporter om resultaterne er opmuntrende. Skulle den endelige rapport ikke tale til fordel for en generalisering af kørelys, vil Kommissionen nærmere undersøge muligheden for indførelse af lygtetændingsautomatik.

For så vidt angår de negative virkninger af brugen af kørelys i dagtimerne har på brændstofforbruget og dermed på emissionerne af kuldioxid (CO2), har Kommissionen endnu ikke foretaget nogen specifik undersøgelse. Den er udmærket klar over, at der i visse medlemsstater tidligere er udført undersøgelser vedrørende den ugunstige indvirkning på brændstofforbruget, med den generelle konklusion, at brugen af kørelys i dagtimerne bevirker en forøgelse af brændstofforbruget med mellem 1 % og 1,5 %. Men i betragtning af, at brændstofforbruget i mellemtiden er blevet stadig mere påvirket af andet udstyr i personbilerne, såsom klimaanlæg, yder Kommissionen for øjeblikket støtte til en undersøgelse med henblik på at få klarhed herover. Resultaterne forventes at foreligge midt i sommeren 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0735/01

af Roy Perry (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2001)

Om: Et transeuropæisk højhastighedskommunikationsnet

Det Europæiske Råd opfordrede på sit møde i Lissabon i 2000 Rådet og Kommissionen til sammen med medlemsstaterne, hvor det er relevant, at lette oprettelsen inden udgangen af 2001 et europæisk højhastighedsnet for elektronisk videnskabelig kommunikation med støtte fra EIB, der forbinder forskningsinstitutioner og universiteter og forskningsbiblioteker, forskningscentre og lidt efter lidt også skoler. Mener Kommissionen, at dette mål vil blive nået, og hvilke elementer understøtter denne opfattelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(1. juni 2001)

Det vigtigste tiltag med hensyn til etablering af et højhastighedsnet for forskning i Europa var lanceringen af GÉANT-backbonenettet for forskning i Europa i november 2000, som led i programmet for informationsteknologi (IST) (med et EU-bidrag på 80 mio. EUR til de samlede forventede omkostninger på 200 mio. euro).

GÉANT udvider dækningen af Europas internet-backbone for forskning fra 24 til 30 lande og øger kapaciteten med en faktor 16 i forhold til den tidligere 155 Mbit/s-teknologi. Det forventes således, at der i november 2001 vil blive installeret 2,5 Gbps-forbindelser (Gigabit pr. sekund) mellem 11 lande.

Denne udvikling på europæisk plan sker sideløbende med og supplerer den udvikling, der sker på nationalt plan via de nationale forsknings- og uddannelsesnet. Backbonenettet forbinder alle nationale forskningsnet i EU og de associerede lande, der også løbende opgraderes kraftigt, og som har til formål at forbinde forsknings- og uddannelsesinstitutioner i net. GÉANT har nedsat en arbejdsgruppe, der undersøger, hvordan midler fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB) eventuelt kan bruges til videre opgradering af de europæiske og nationale backbonenet.

Kommissionen støtter også avancerede tværeuropæiske videnskabelige testbeds, der bidrager til indførelsen af kommunikation med særlig høj hastighed (Very High Speed, dvs. ud over Gigabitgrænsen) og GRID-teknologi (Global Resource Information Database). I den forbindelse skal nævnes Datagrid-projektet (der ledes af den europæiske organisation for højenergifysik, CERN, og støttes af EU med 10 mio. euro), som går ud på at etablere en testbed, der forbinder de mest avancerede højenergifysikinstitutter i Europa ved hjælp af den mest avancerede teknologi inden for højkapacitetsdatabehandling og -net.

Testbeds vedrørende GRID og GÉANT yder et vigtigt bidrag til eEurope-initiativet og udgør i overensstemmelse med Det Europæiske Råds målsætninger grundlæggende infrastrukturer for det europæiske forskningsrum.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0121/01

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Rådet

(24. januar 2001)

Om: Bortførelse og ulovlig arrestation af M. Tsiakourmas

Den 13. december 2000 blev den græske byggeentreprenør, Panikos Tsiakourmas, bortført, da han befandt sig på de britiske basers område uden for landsbyen Pergamos. Siden da er han blevet tilbageholdt af de tyrkisk-cypriotiske myndigheder under falsk anklage for at have været i besiddelse af narkotika.

Det understreges, at Tsiakourmas har et absolut pletfrit strafferegister, og der foreligger ingen oplysninger om, at han skulle have været indblandet i nogen form for narkotikaaffærer.

Endvidere lider Tsiakourmas af sukkersyge. Den ungarske specialist udsendt af FN, der for et par dage siden undersøgte ham, betegnede hans helbredstilstand som alvorlig og sagde, at han havde et blodsukkerniveau på 349 i stedet for 100, som er det normale, og at han var udmattet og ikke længere var i stand til at gå oprejst.

Hvilke omgående foranstaltninger agter Rådet at træffe for at imødegå denne brutale krænkelse af menneskerettighederne, som kan sidestilles med et planlagt mord?

Svar

(10. juli 2001)

Rådet er af de britiske myndigheder blevet orienteret om bortførelsen af Panikos Tsiakourmas fra en britisk base. De britiske myndigheder mener, at der er stærke indicier for, at Panikos Tsiakourmas

blev anholdt ulovligt og fjernet fra deres Eastern Sovereign Base Area. Sagen har været taget op af EU's medlemsstater og også af FN's fredsbevarende styrke på Cypern (UNFICYP). Det Forenede Kongerige har rejst sagen over for både de tyrkiske myndigheder og det tyrkisk-cypriotiske samfund, og Grækenland har taget sagen op med den tyrkiske regering. Rådet er lettet over, at Panikos Tsiakourmas nu er blevet frigivet, men er bekymret over, at han er blevet kendt skyldig; der synes således ikke på nogen måde at være blevet taget hensyn til det bevismateriale, basens politi har indsamlet, eller til det forhold, at Panikos Tsiakourmas blev fjernet fra Eastern Sovereign Base Area (ESBA) mod sin vilje.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0970/01

af Pere Esteve (ELDR) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Vurdering af budgetmidlerne til Meda-programmet og de finansielle instrumenter som led i strategien for Middelhavsområdet

På det andet møde i Euro-Middelhavsforummet den 8.-9. februar 2001 i Bruxelles vedtoges en sluterklæring indeholdende en opfordring til at foretage en vurdering af partnerlandenes evne til at absorbere de budgetmidler, de får tildelt under Meda-programmet, og de finansielle instrumenter i den nye EU-strategi for Middelhavsområdet (punkt 33 i sluterklæringen).

Hvilke skridt agter Kommissionen på baggrund af denne konkrete opfordring at tage for hurtigst muligt at reagere på forummets henstilling? Hvornår agter Kommissionen at forelægge resultaterne af en sådan vurdering for Europa-Parlamentet, således at budgetmidlerne kan tildeles på grundlag af en omfattende evaluering af EU's aktioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(15. maj 2001)

De bekymringer, der kom til udtryk på Euro-Middelhavsforummet, blev der fulgt op på i forbindelse med reformen af forvaltningen af Kommissionens finansielle og faglige samarbejde med tredjelande, som er en af Kommissionens hovedprioriteter, som det også fremgår af Kommissionens årlige arbejdsprogram for 2001(1). I den forbindelse kan bl.a. nævnes oprettelsen af det nye EuropeAid kontor pr. 1. januar 2001, samt udarbejdelsen af mere strategiske fremgangsmåder og konsoliderede programplanlægningsprocedurer over for tredjelande. Herudover vil reformerne af de eksterne tjenester føre til en betydelig styrkelse af personaleressourcerne i Kommissionens delegationer, hvilket også skulle bidrage til en hurtigere gennemførelse af det finansielle og faglige samarbejde med tredjelande.

Endvidere foretages der med Rådets forordning (EF) nr. 2698/2000 af 27. november 2000(2) om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1488/96 en række specifikke ændringer, som vil medføre en mere effektiv og hurtigere gennemførelse af MEDA-programmet.

Endelig må man ikke glemme, at også partnerskabslandene har en vigtig rolle at spille i forbindelse med gennemførelsen af MEDA-programmet. De skal bl.a. sørge for, at der stilles tilstrækkelige ressourcer til rådighed i forbindelse med administration af MEDA-midlerne. Kommissionen vil i sine bilaterale kontakter med partnerskabslandene nøje overvåge, at dette sker.

Kommissionen informerer om ovenstående inden for rammerne af sin løbende dialog med Europa-Parlamentet, den årlige MEDA-rapport samt i forbindelse med rapporteringen om gennemførelsen af reformen af forvaltningen af det finansielle og faglige samarbejde med tredjelande.

(1) KOM(2001) 28 endelig udg.

(2) EFT L 311 af 12.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0680/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(14. marts 2001)

Om: Anvendelse af kemiske våben i Tyrkiet og Irak og den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik i Den Europæiske Union

Fredag den 16. februar 2001 udførte amerikanske og engelske fly luftangreb over hovedstadsområdet i Irak. Derved skulle to personer være døde og 20 såret. I landsbyen al-Hafriya, 40 km sydlig for Bagdad, blev der ifølge det irakiske fjernsyn beskadiget to boliger. I al-Rashdiya, 20 km nord for Bagdad, var skaden mere begrænset.

Den engelske udenrigsminister Robin Cook oplyste, at bombardementerne var nødvendige for at opretholde flyforbuddet i den nordlige og den sydlige zone i Irak. Disse zoner er nødvendige for at beskytte den kurdiske befolkning i den nordlige del af landet og shiitterne i den sydlige del. Da Saddam endnu havde lov til at flyve over de nordlige egne, brugte han kemiske våben mod kurderne. Han ville gøre det igen, hvis vi gav ham chancen for det, erklærede Cook.

Cooks standpunkt vedrørende anvendelsen af kemiske våben i Irak står i skærende kontrast til EU-medlemsstaternes standpunkt vedrørende anvendelsen af kemiske våben i Tyrkiet. Således har Rådet endnu ikke udtalt sig om anvendelsen af kemiske våben med tyske granatsprænghoveder, som den tyrkiske hær anvendte mod den kurdiske PKK-bevægelse den 11. maj 1999. Det ville imidlertid være hensigtsmæssigt, om der som et led i den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik blev udarbejdet en sammenhængende strategi med hensyn til det kurdiske spørgsmål i Irak og Tyrkiet.

Agter Rådet at tage de nødvendige skridt til at bringe anvendelsen af kemiske våben mod den kurdiske befolkning i Tyrkiet til ophør som en konsekvent opfølgning af Cooks standpunkt vedrørende anvendelsen af kemiske våben mod kurderne i Irak? I benægtende fald hvorfor afviser Rådet at udarbejde en sammenhængende strategi for anvendelsen af kemiske våben mod på den ene side den kurdiske befolkning i Irak (jf. udenrigsminister Cooks standpunkt) og på den anden side den kurdiske befolkning i Tyrkiet?

Svar

(16. juli 2001)

Med hensyn til spørgsmålet om kemiske våben i Tyrkiet henledes det ærede medlems opmærksomhed på svaret på skriftlig forespørgsel E-0670/01 om tyske kemiske våben i Tyrkiet. Spørgsmålet om anvendelse af kemiske våben mod kurderne er hverken blevet rejst i Rådet eller i Rådets organer. Rådet har derfor ikke udtalt sig om dette spørgsmål.