SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1927/00

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Bekæmpelse af fattigdommen i udviklingslandene

De forskellige internationale organisationer, som beskæftiger sig med bekæmpelse af fattigdommen i udviklingslandene, anvender en lang række forskellige kriterier, men for at sikre en effektiv bekæmpelse er det nødvendigt at fastlægge ensartede kriterier. Hvad forstår Kommissionen ved fattigdom, og hvilke kriterier anvender den for at måle fattigdommen i forbindelse med vurderingen af gennemførelsen af fællesskabsprogrammerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(27. juli 2000)

Definitionen af fattigdom har udviklet sig betydeligt gennem årene. Kommissionen anvender en bred definition af fattigdom, stort set som begrebet forstås internationalt. Fattigdom kan ikke alene defineres som manglende indkomst eller ud fra forbrugsniveau. Den indebærer mangel på grundlæggende muligheder og omfatter ikke-monetære faktorer som manglende adgang til sociale tjenesteydelser og alle former for kapital. Data på husholdningsniveau viser for eksempel ikke eventuelle uligheder inden for husholdningen. Kommissionen anser derfor ikke fattigdomsgrænsen på 1 USD pr. dag for at være den eneste målestok for fattigdom.

Begrebet omfatter også social og politisk deltagelse, især for kvinders vedkommende. På regeringsniveau omfatter det politisk ansvar, ansvarlighed, god forvaltningspraksis og demokrati. At mindske fattigdommen betyder derfor, at der skal tages stilling til politiske, økonomiske sociale, miljømæssige og institutionelle problemstillinger.

Alle disse elementer findes for eksempel i en sammenhængende ramme i den nyligt indgåede EU/AVS-partnerskabsaftale.

Fællesskabets strategi vil blive gennemført under hensyntagen til disse elementer på grundlag af de ressourcer, der tildeles hvert udviklingsland, målretning af programmer til de fattigste befolkningsgrupper og integration af fattigdomsbekæmpelse i de forskellige programmer.

Verdensbankens poverty reduction strategy papers (PRSP) vil også give Fællesskabet samt medlemsstaterne mulighed for at målrette programmerne til at mindske fattigdommen. Der er allerede blevet lanceret flere samarbejdende fattigdomsvurderinger af Fællesskabet og andre donorer.

Dette er også et effektivt middel til at øge komplementariteten mellem donorer. Denne komplementaritet bør føre til, at der for hvert modtagerland sker en arbejdsdeling mellem bilaterale og multilaterale donorer. Dermed bliver det lettere og hurtigere at gå over til sektorspecifikke strategier.

På grundlag af Komitéen for Udviklingsbistands (DAC) internationale målsætninger vil der blive opstillet mellemlange indikatorer for hvert land med følgende hovedmål: adgang til grundlæggende sociale tjenesteydelser, mulighed for, at både mænd og kvinder kan sikre sig en stabil indtægt, fremme af social beskyttelse og støtte til social integration.

Det er umuligt på nuværende tidspunkt at give et overslag over den virkning, som Fællesskabets støtte har på fattigdommen. På grundlag af et studie, som Kommissionen allerede har udarbejdet, vil Kommissionen i samarbejde med Eurostat lancere et program i et par lande, så fattigdommen bedre kan måles.

Blandt de indikatorer, som generelt anvendes af donorer til målinger inden for en given tidsramme i et givet land, kan inden for sundhed nævnes: fremmøde på klinikker, antal nødvendige vaccinationer, niveauet for brugertilfredshed, omkostninger ved grundlæggende tjenesteydelser. For uddannelse: bruttotilmelding for drenge og piger, antal drenge og piger, der består afgangsprøverne i skolen, antal bøger pr. elev og omkostninger ved skolegang.