SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0194/02

af Bert Doorn (PPE-DE) til Kommissionen

(5. februar 2002)

Om: Forskelsbehandling på grund af nationalitet

I adskillige ansøgerlande, har man stadigvæk love om erstatning vedrørende ekspropriation, som blev vedtaget efter krigen, hvor man anførte, at statsborgerskab var en forudsætning for, at man kunne få uretfærdigt konfiskeret ejendom tilbageleveret.

Er Kommissionen af den opfattelse, at det drejer sig om forskelsbehandling på grund af nationalitet, som før optagelse i EU bør være afskaffet?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugenpå skriftlige forespørgsler E-0194/02, E-0195/02, E-0196/02 og E-0197/02

(17. maj 2002)

Kommissionen overvåger konstant kandidatlandenes overholdelse af de politiske Københavns-tiltrædelseskriterier, dvs. demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder, civile rettigheder og beskyttelse af mindretal. Siden Kommissionen i 1997 afgav sin udtalelse om kandidatlandenes ansøgning om medlemskab af Unionen, har den hvert år i detaljer beskrevet og evalueret udviklingen på disse områder i sine periodiske rapporter om det enkelte kandidatlands fremskridt mod tiltrædelse. Rapporterne hvoraf de seneste blev vedtaget i november 2001(1) er oversendt til Europa-Parlamentet og offentliggjort. Desuden finder der en overvågning sted på møder i Europaaftalernes regi (f.eks. i associeringsråd og -udvalg) og i tiltrædelsespartnerskabernes regi vedrørende særligt højtprioriterede områder.

I den periodiske rapports generelle evaluering drager Kommissionen den konklusion, at de 12 kandidatlande, der i øjeblikket forhandler med Unionen, overholder de ovennævnte politiske tiltrædelseskriterier. I forbindelse med beslutningen om at indlede tiltrædelsesforhandlinger med kandidatlandene tilsluttede Det Europæiske Råd sig på møderne i Luxembourg (12.-13. december 1997)

og Helsingfors (10.-11. december 1999) Kommissionens vurdering af de politiske kriterier, således som der er givet udtryk for det i udtalelserne og de periodiske rapporter. På Det Europæiske Råds møde i 1999 i Helsingfors blev det udtrykkeligt slået fast, at overholdelse af de politiske Københavnskriterier er en absolut betingelse for en indledning af tiltrædelsesforhandlinger. Desuden opregnede Det Europæiske Råd på mødet i Laeken (14.-15. december 2001) specifikt ti kandidatlande, som kunne tiltræde Unionen så hurtigt som i 2004.

Som følge af udviklingen i kandidatlandene under og efter krigen er situationen med hensyn til ejendomsrettigheder imidlertid overordentlig kompleks. Man må ikke glemme, at der fandt ekspropriationer sted længe før Fællesskabets oprettelse og Rom-traktatens ikrafttræden, således at disse principielt ikke er af relevans for EU-rettens gennemførelse i kandidatlandene.

Problemer med tilbagegivelse af konfiskeret ejendom henhører derfor overvejende under det enkelte kandidatlands ansvar samt eventuelt under Den Europæiske Domstol for Menneskerettigheders. Kandidatlandene har hidtil valgt de approacher, som de anser for de bedst egnede som følge af deres historiske, sociale og økonomiske baggrund. Selv hvor der ikke er vedtaget nogen særlig lovgivning, har enhver i henhold til den gældende lovgivning ret til at fremlægge sin sag for domstolene. Efter tiltrædelse af Unionen vil enhver forskelsbehandling på EF-traktatens anvendelsesområde under henvisning til statsborgerskab (af en medlemsstat) eller baseret på racemæssig eller etnisk oprindelse, religion eller tro være forbudt.

Selv om Unionen ikke har nogen kompetence vedrørende ejendomsretlige forhold (EF-traktatens artikel 295), har Kommissionen mærket sig følgende udviklingsforløb i kandidatlandene på dette følsomme område: i august 2001 traf Tjekkiets regering den første afgørelse på grundlag af en særlig lov, der trådte i kraft i juli 2000 om overførsel af ejendom og jord til Sammenslutningen af Jødiske Tjekkiske Samfund. I Slovakiet er kirkelig ejendom blevet tilbagegivet på grundlag af en lov fra 1994, der dækker perioden fra 1945 og fremefter. Desuden er en regeringskommission, der blev nedsat i august 2001, i færd med at udarbejde lovgivning med reference til tiden under anden verdenskrig; denne lovgivning vil efter planen specifikt omfatte tilbagegivelse af ejendom tilhørende de jødiske slovakiske samfund. Polen har en lovgivning om tilbagegivelse af kollektivejendom; i denne sammenhæng er der tilbagegivet en række synagoger, kirker, skoler osv. eller ydet erstatning. I Rumænien trådte lov om tilbagegivelse af fast ejendom indeholdende grundlæggende principper og procedurer for tilbagegivelse af ejendom i kraft i februar 2001. Loven dækker desuden perioden 1940-45 og vil efter planen imødekomme tilbagegivelsesanmodninger fra jøder, der var ofre for diskriminerende lovgivning under krigen. Samtidig skal det nævnes, at gennemførelsen af denne lov hidtil har været forholdsvis utilfredsstillende. I Slovenien indeholder afnationaliseringsloven fra 1991 retsgrundlaget for afnationaliseringsprocessen.

De såkaldte AVNOJ-dekreter(2) blev vedtaget og gennemført på den meget specielle historiske baggrund, som anden verdenskrig udgjorde, dvs. længe før Fællesskabet blev oprettet, og Rom-traktaten trådte i kraft. Med hensyn til den stærkest berørte medlemsstat Østrig betegner nedsættelsen af en slovensk-østrigsk historikerkommission, som bl.a. skal beskæftige sig med eftervirkningerne af anden verdenskrig, en positiv udvikling. Desuden er afnationaliseringsprocessen i Slovenien i gang, og allerede i september 2001 var der truffet afgørelser om 61 % af den krævede ejendom. På trods af disse resultater bør der sættes yderligere skub i udviklingen på dette område. Afnationaliseringsspørgsmålet har stået på dagsordenen for en række møder i Europaaftalens regi senest på Associeringsudvalgets møde den 15. februar 2002 i Bruxelles.

(1) KOM(2001) 700 endelig udg.

(2) Det kan eventuelt være af relevans for denne forespørgsel, at disse dekreter indeholder bestemmelser om, at indbyggere af tysk og østrigsk oprindelse skulle udvises og deres ejendom konfiskeres.