SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2742/01

af Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) til Kommissionen

(5. oktober 2001)

Om: Internalisering af miljøomkostninger i forbindelse med atomenergi

- I henhold til Kyoto-protokollen, som træder i kraft i 2002, skal miljøomkostningerne (med hensyn til den globale opvarmning) internaliseres i forbindelse med den generelle prissætning for de forskellige produkter.

- På energiområdet vil gennemførelsen af Kyoto-protokollen give konkurrencefordele til alternativ energi og atomenergi i forhold til energi fremstillet på grundlag af fossile brændstoffer (navnlig kul og kulbrinter).

- Atomenergi er ikke en bæredygtig energikilde (selv om den dog bidrager mindre til den globale opvarmning end andre energiformer).

- Med henblik på gennemførelse af strategien for en bæredygtig udvikling, der blev lanceret i Rio de Janeiro i 1992, er det nødvendigt at internalisere alle (og ikke kun nogle) miljøomkostninger i forbindelse med den generelle prissætning for samtlige produkter.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen på den baggrund træffe for at sikre internalisering af miljøomkostninger (såvel oplagring og forvaltning af atomaffald som risikoen for radioaktiv bestråling) i forbindelse med fastsættelsen af prisen for energi fremstillet på atomkraftværker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(14. december 2001)

Kommissionen er enig i, at vedvarende energi og kerneenergi ikke normalt bidrager mærkbart til den globale opvarmning. I grønbogen På vej mod en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed(1) anslås det, at elfremstilling fra kerneenergi i år 2010 vil kunne bidrage til at reducere CO2-udledningen med over 300 millioner tons i EU alene. Grønbogen tegner et samlet billede af Fællesskabets energipolitik og belyser forholdet mellem de forskellige energikilder, for så vidt angår forsyningssikkerhed, konkurrence, miljø og afgifter. I grønbogen omtaler Kommissionen også internalisering af omkostningerne som følge af miljøødelæggelserne og behovet for at fjerne de største forskelle mellem medlemsstaternes afgiftssystemer.

Internalisering af de eksterne omkostninger ved energiproduktion og -anvendelse er et strategisk miljømål. Der er imidlertid betragtelige tekniske og metodologiske problemer forbundet med vurderingen af disse eksterne omkostninger. En vigtig kilde til oplysninger herom er Kommissionens undersøgelse ExterneE, som blev igangsat i 1991 og udsendt tidligere i år. Heri anslås det, at de gennemsnitlige eksterne omkostninger ved kerneenergi ligger på lidt under 0,4 EUR cent pr. kilowatt-time, sammenlignet med 1,3 til 2,3 cent/kWh for gas og mellem 4,3 og 7,3 cent/kWh for olie og kul. Vindenergi, med 0,1 til 0,2 cent/kWh, udviste de mindste eksterne omkostninger.

ExternE-undersøgelsen medtager hele det nukleare brændselskredsløb, herunder affald, radioaktive emissioner og miljøforurening, befolkningens udsætning for stråling og risikoen for uheld.

Det er medlemsstaterne, som har ansvaret for at sørge for internalisering af miljøomkostningerne og andre eksterne omkostninger ved kerneenergi, f.eks. som følge af godkendte udledninger af radioaktive stoffer i miljøet, affaldsdeponering og anlægssikkerhed. Imidlertid dækkes en del af omkostningerne ved oplagring og langvarig håndtering/deponering af brugt brændsel og affald fra nuklear elproduktion generelt af en afgift, som er indregnet i elprisen. Heri indgår, om nødvendigt, sikker transport af materialerne fra et anlæg til et andet(2). Risikoen for uheld/radioaktiv forurening internaliseres normalt på to måder. Den ene består i den effektive beskyttelse af nukleare anlæg, som reducerer risikoen for udslip af radioaktivitet i Vestens reaktorteknologi. Den anden består i, at alle medlemsstaterne tiltræder Paris-konventionen om erstatningsansvar i forbindelse med nuklear energi, som ville finde anvendelse i tilfælde af uheld.

På grundlag af resultaterne af ExternE-undersøgelsen har Kommissionen for nylig lanceret et opfølgende forskningsprojekt (NEWEXT new elements for the assessment of external costs from energy technologies). I sine fremtidige undersøgelser af dette emne vil Kommissionen se nærmere på internaliseringen af miljøomkostningerne i priserne på samtlige energikilder. Herudover bebudede Kommissionen i sin grønbog om energiforsyningssikkerhed, at den vil udarbejde en systematisk opgørelse over statsstøtte i energisektoren med henblik på at undgå konkurrenceforvridninger. Denne opgørelse vil naturligvis også omfatte kerneenergi, som der ikke længere bør ydes støtte til.

(1) KOM(2000) 769 endelig udg.

(2) Oplysninger om midlerne til dækning af omkostningerne ved håndtering af radioaktivt affald i de enkelte medlemsstater findes i en rapport Schemes for financing radioactive waste storage and disposal, bestilt af Generaldirktoratet for Miljø og offentliggjort i oktober 1998 (EUR 18185).