DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/230

(2004/C 88 E/0234)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0817/04

af Stefano Zappalà (PPE-DE) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om: Finske toldgebyrer

Claudio Oliviero er italiensk statsborger og siden 1. januar 2004 bosiddende i Finland. Han er dyrlæge og har af arbejdsmæssige årsager valgt at medbringe sit italiensk registrerede køretøj til Finland.

Efter finsk lov er han tvunget til at betale 7 000 EUR i told for at kunne benytte sit køretøj.

For at blive fritaget fra denne afgift kræves følgende:

1) man skal have været bosiddende i mere end et år i sit oprindelsesland

2) man skal have erhvervet sit køretøj mindst seks måneder før flytningen til Finland.

Claudio Oliviero opfylder det første krav, men ikke det andet, fordi han først har købt sit køretøj to og en halv måned før, han flyttede til Finland.

Hvis ovenstående er korrekt, hvad er da Kommissionens holdning til en eventuel overtrædelse af EU's lovgivning om personers og varers fri bevægelighed samt af principperne for det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frits Bolkestein

(14. april 2004)

Det fremgår ikke klart af den skriftlige forespørgsel, præcist hvilke afgifter Claudio Olivieros bil er blevet pålagt. Under alle omstændigheder drejer det sig ikke i modsætning til hvad klageindgiveren hævder om »told«, eftersom Finland ikke pålægger køretøjer fra andre medlemsstater told. Til gengæld skal man for at kunne indregistrere og benytte en bil fra en anden medlemsstat betale en motorkøretøjsafgift (»autovero«) samt en merværdiafgift på motorkøretøjsafgiften.

Efter de gældende fællesskabsregler kan visse afgifter opkræves i bestemmelsesmedlemsstaten, selv om lignende afgifter allerede er blevet betalt i oprindelsesmedlemsstaten, men medlemsstaternes muligheder på dette område er under alle omstændigheder i henhold til fællesskabsretten underlagt visse begrænsninger.

I den forbindelse skal man notere sig, at klageren havde købt sin bil i Italien to og en halv måned før han flyttede til Finland, og at han derfor har været nødt til at betale 7 000 EUR i afgifter for at kunne indregistrere sin bil i Finland.

Dette skal i første omgang ses i lyset af bestemmelserne i Rådets direktiv 83/183/EØF af 28. marts 1983 om afgiftsfritagelse ved privatpersoners endelige indførsel af personlige ejendele fra en medlemsstat (1). Klageren opfylder imidlertid ikke betingelserne for, at dette direktivs bestemmelser kan komme i anvendelse, idet bilen ikke har været i brug mindst seks måneder før bopælsskiftet.

I klagerens tilfælde skal de pågældende afgifter altså betragtes som indenlandske afgifter, hvilket kun er i modstrid med fællesskabsretten, hvis der er tale om en overtrædelse af artikel 90 i EF-traktaten, og det er kun tilfældet, hvis varer fra andre medlemsstater direkte eller indirekte beskattes hårdere end lignende indenlandske varer.

I det foreliggende tilfælde har Kommissionen ikke tilstrækkeligt med oplysninger til at afgøre, om artikel 90 i EF-traktaten er blevet overtrådt. Det skal imidlertid i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen i øjeblikket undersøger, om det finske beskatningssystem for import af køretøjer udgør en overtrædelse af fællesskabsretten. Der blev i den forbindelse afsendt en åbningsskrivelse til den finske regering i 2003. I dette brev henledte Kommissionen de finske myndigheders opmærksomhed på, at den finske lovgivning skal være i overensstemmelse med artikel 90 i EF-traktaten. Den finske lovgivning er siden blevet ændret. Kommissionen undersøger i øjeblikket, hvorvidt denne nye lovgivning er i overensstemmelse med fællesskabsretten.

For yderligere oplysninger om beskatning af køretøjer, der overføres fra en medlemsstat til en anden, henvises til følgende Internetadresse: (http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/taxation/vehicles_taxa-tion/index.htm).

(1) EFT L 105 af 23.4.1983.