SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2291/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Dalende støtte til EU-medlemskab i ansøgerlandene og de eventuelle følger af folkeafstemninger om dette emne

1. Har Kommissionen erfaret, at i de østeuropæiske lande, som er nået længst med forhandlingerne om EU-medlemskab, falder offentlighedens tilslutning til dette, da det nu bliver stadig tydeligere, hvilke forpligtelser der er knyttet til medlemskabet, og det samtidig bliver klart, at dette ikke nødvendigvis vil føre til en hurtig stigning i levestandarden, større økonomisk sikkerhed og en ubegrænset udvidelse af EU's struktur- og samhørighedsfonde?

2. I hvilke ansøgerlande er der mulighed for, at der vil blive afholdt folkeafstemninger om EU-medlemskabet, og i hvilke stater er det allerede nu sandsynligt, at afstemninger vil finde sted, når forhandlingerne er afsluttet?

3. I hvilke af de nuværende medlemsstater kan det i henhold til lovgivningen eller regeringens planer tænkes, at befolkningen skal udtale sig om, hvorvidt der kan optages nye medlemsstater? Forventer Kommissionen navnlig en folkeafstemning i Østrig, hvor frygten for tilstrømning af arbejdssøgende fra nye medlemsstater og for atomkraftværket i Temelin kan bruges som et middel til at opnå sympati i indenrigspolitikken?

4. Hvordan vurderer Kommissionen muligheden for, at der afholdes folkeafstemninger i medlemsstaterne og i ansøgerlandene, bl.a. på baggrund af Günter Verheugens udtalelser i 2000 om det ønskelige i, at vælgerne i højere grad inddrages ved afholdelse af folkeafstemninger om sådanne afgørende spørgsmål?

5. Har Kommissionen allerede en nødplan med hensyn til, hvad der skal gøres, hvis udvidelsen på et sent stadium blokeres af vælgernes dom i en eller flere medlemsstater, fordi udvidelsestempoet anses for at være for højt, eller at der stilles andre krav end dem, der er opnået enighed om under forhandlingerne, eller princippet om udvidelse ligefrem afvises?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(5. november 2001)

Kommissionen følger udviklingen i den offentlige mening i de enkelte kandidatlande gennem sine delegationer dér. Samtidig bidrager den ved sin kommunikationsstrategi for udvidelsen til, at offentligheden i disse lande får en objektiv information om samtlige aspekter af tiltrædelsesprocessen. Ifølge nyere undersøgelser, hvis resultater Kommissionen er besiddelse af, støtter et absolut (i nogle få lande et relativt) flertal af befolkningen deres regerings integrationspolitik.

I forbindelse med de enkelte kandidatlandes kommende ratificering af tiltrædelsestraktaterne kan der afholdes folkeafstemninger, hvis dette er i overensstemmelse med det enkelte lands forfatning, lovbestemmelser og praksis. Så vidt Kommissionen er orienteret, er der i Rumænien og Slovakiet en forfatningsmæssig pligt til at afholde folkeafstemning, før tiltrædelsestraktaten ratificeres.

De tiltrædelsestraktater, der undertegnes ved afslutningen af tiltrædelsesforhandlingerne, skal ratificeres af alle de kontraherende stater ifølge deres forfatningsmæssige bestemmelser. Kommissionen ser ikke nogen anledning til at gøre sig overvejelser med hensyn til resultaterne af ratificeringsproceduren.