SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3816/02

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(9. januar 2003)

Om: Afskaffelse af taksterne på internationale telefonsamtaler mellem Den Europæiske Unions medlemsstater

Den Europæiske Union undergår store forandringer med udsigt til en regeringskonference i 2004, hvor det vigtigste formål vil være reformen af traktaterne og deres tilpasning til den nye situation i et udvidet EU. Siden topmødet i Laeken har det tilsyneladende ligget til grund for hele EU's indsats at uddybe og styrke følelsen af et tilhørsforhold til EU.

Det ville i denne strategi, som jeg helt og holdent kan tilslutte mig, være logisk at fremskynde vedtagelsen af sådanne bestemmelser, som ville få den størst mulige betydning for borgerne i Europa.

Det ville derfor i forbrugernes interesse være hensigtsmæssigt at tage spørgsmålet om eksistensen af takster på internationale telefonsamtaler mellem medlemsstaterne, idet det ville være meningsløst at opretholde dem i et fælles marked uden grænser, som blandt sine grundpiller har fri bevægelighed for personer, tjenesteydelser og kapital.

Anser Kommissionen det for foreneligt med det fælles marked, at taksterne på internationale telefonsamtaler mellem medlemsstaterne opretholdes på ubestemt tid?

Kan Kommissionen opregne, hvad der er til hinder for afskaffelsen af disse, og hvordan den vil bære sig ad med at opnå dette mål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(24. februar 2003)

Liberaliseringen af telekommunikationsmarkedet er lige fra starten blevet betragtet som et grundlæggende element i opbygningen af det indre marked.

Siden 1. januar 1998 har telesektoren været liberaliseret i størstedelen af EU, og indførelsen af konkurrence er blevet kombineret med en højere grad af harmonisering for at få mest muligt ud af de muligheder, som et fælles marked giver.

De eksisterende lovrammer blev udformet med det hovedformål at styre overgangen fra monopolforhold til konkurrencevilkår og blev derfor først og fremmest rettet mod at skabe et marked med konkurrence og etablere rettigheder for nye virksomheder på markedet.

Hvad angår taksterne for udlandssamtaler, har liberaliseringen medført et fald på 40 % i forhold til de takster, der blev opkrævet af de traditionelle operatører i perioden 1998-2002. Endvidere viser data fra den seneste rapport om gennemførelsen af lovpakken for telesektoren(1), at antallet af operatører, der tilbyder operatørforvalg og fast operatørvalg for udlandsopkald er henholdsvis 412 og 272. I nogle tilfælde tilbyder nye operatører ifølge rapporten rabatter på op til 65 %, sammenlignet med de etablerede operatørers takster.

Det nye regelsæt for sektoren sigter mod at øge graden af konkurrence, så forbrugerne kan nyde godt af lavere takster og højere kvalitet. På grundlag af de nye regler vil de nationale tilsynsmyndigheder kunne analysere og vurdere markedet og indføre passende regulering, hvis det konstateres, at der ikke er reel konkurrence på markedet.

Kun i tilfælde, hvor der ikke er effektiv konkurrence, vil der blive indført retlige forpligtelser. Eventuelle eksisterende forpligtelser skal ophæves, medmindre det fastslås, at der ikke er konkurrence på markedet.

Hvad dette angår, er forskellen i takster mellem lokalsamtaler og langdistancesamtaler allerede ved at udviskes i nogle medlemsstater. Den nuværende lovgivning forhindrer heller ikke operatørerne i at tilbyde en enkelt takst for opkald til andre medlemsstater, forudsat at reglerne for fri konkurrence overholdes. Der er imidlertid økonomiske grunde til, at taksterne på indlands- og udlandssamtaler er forskellige, navnlig forskellene i de bagvedliggende omkostninger og problemerne i forbindelse skævheder i taksterne. Selv i integrerede økonomier, som f.eks. den amerikanske, opkræver teleoperatørerne forskellige priser alt afhængigt af, hvor et opkald har sin oprindelse, og i hvilken stat det termineres. Dette lader ikke at have nogen følger for fællesskabsfølelsen, men sikrer derimod, at teleoperatørerne ikke tvinges til at operere med permanente tab.

Der er således allerede et retsgrundlag på plads for udvikling af et sandt indre marked for telefonsamtaler mellem medlemsstaterne, og det vil gradvis få fuld effekt via de mekanismer, som det nye regelsæt for telesektoren indeholder, som beskrevet ovenfor.

(1) KOM(2002) 695 endelig udg.