SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2506/99

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(22. december 1999)

Om: Tilladte grænseværdier for aflatoksin i paranødder, der importeres i EU

Kan Kommissionen oplyse:

1. på hvilke videnskabelige undersøgelser den bygger sin afgørelse om at tillade en maksimalgrænseværdi for aflatoksin i paranødder på 4 milliardtedele (ppb), når den amerikanske grænseværdi er 20 ppb?

2. Er EU's maksimalgrænseværdi for jordnødder højere end for paranødder?

3. Hvilke konsultationer blev der ført med producenter af paranødder, inden EU's beslutning blev truffet?

4. Hvilken EU-støtte er der blevet tilbudt producenterne, således at de kan træffe foranstaltninger for at sikre, at færre nødder berøres heraf?

5. Hvor mange måneder i forvejen fik producenterne meddelelse om den pågældende beslutning?

6. Har EU planer om at tilbyde kompensation til producenterne i 2000, når de ikke længere kan sælge en stor del af deres afgrøder til det europæiske marked?

7. Er EU klar over, at EU's beslutning kan begrænse visse skovbefolkningers indkomst betydeligt og tvinge dem til at udnytte skoven på en mindre miljøvenlig måde?

8. Er Kommissionen villig til at trække denne beslutning tilbage, indtil der er foretaget en undersøgelse af dens virkning på regnskovens befolkninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(7. februar 2000)

Kommissionens forordning (EF) nr. 1525/98 af 16. juli 1998 om ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 194/97 af 31. januar 1997 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler(1) fastsætter grænseværdier for aflatoksin B1 og den samlede mængde aflatoksiner i jordnødder, nødder, herunder paranødder, tørret frugt, cerealier og produkter, som er fremstillet af disse varer, samt for aflatoksin M1 i mælk.

1. Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler (VKL) afgav den 23. september 1994 en udtalelse om aflatoksiner, ochratoksin A og patulin(2). Vedrørende aflatoksiner udtalte komitéen på det tidspunkt, at aflatoksiner er genotoksiske carcinogener.

I forbindelse med denne type carcinogener er det den generelle holdning, at der ikke kan fastsættes nogen nedre grænseværdi, som forhindrer dannelse af tumorer. Med andre ord er det kun en eksponering på nul, der ikke medfører nogen risiko.

Dette var i overensstemmelse med nye vurderinger fra (IARC)(3) (1993) i forbindelse med aflatoksiners carcinogenicitet og genotoksicitet. På baggrund af de mange rapporter om risikovurdering kan det fastslås, at selv en meget begrænset eksponering for aflatoksiner, dvs. 1 nanogram pr. kilogram (ng/kg) kropsvægt pr. dag eller mindre kan øge risikoen for leverkræft.

VKL drøftede påny aflatoksiners toksikologi på det 108. pleanarmøde i september 1997(4) på baggrund af en vurdering fra Den Fælles FAO/WHO-ekspertgruppe for Tilsætningsstoffer til Levnedsmidler (Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additivies JECFA)(5). Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler værdsatte den store indsats, JECFA har gjort for at udarbejde en kvantitativ risikovurdering ved at kombinere oplysninger om carcinogene risici og den menneskelige eksponering, men noterede sig også de mange begrænsninger og antagelser, som denne metode indebærer og som klart fremgår af rapporten. Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler noterede sig, at JECFA med følgende udtalelse ikke drager aflatoksiners toksikologi i tvivl: aflatoksiner er blandt de farligste kendte mutagene og carcinogene stoffer, samt at adskillige udsagn fra JECFA er i overensstemmelse med udtalelsen fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler vedrørende aflatoksiner fra 1994, og man konkluderede, at denne udtalelse stadig er relevant.

På grundlag af denne vurdering mener man, at fastsættelse af grænseværdier sammen med forholdsregler med henblik på at forhindre forurening bidrager til at beskytte forbrugerne. Disse grænseværdier skal fastsættes så lavt som det med rimelighed kan opnås.

2. For jordnødder, nødder, herunder paranødder, tørret frugt, cerealier og forarbejdede produkter heraf til direkte konsum eller til anvendelse som ingredienser i levnedsmidler er grænseværdien for den samlede mængde aflatoxiner (B1 + B2 + G1 + G2) 4 mikrogram pr. kilogram (µg/kg) og for aflatoksin B1 2 µg/kg. Ubehandlede nødder kan underkastes sortering eller anden fysisk behandling, som kan reducere aflatoksinindholdet, med henblik på at opnå det endelige forbrugsprodukt. Under hensyntagen til denne behandling er der fastsat højere grænseværdier for nødder, herunder paranødder (10 µg/kg for den samlede mængde aflatoxin og 5 µg/kg for aflatoxin B1), som skal underkastes sortering eller anden fysisk behandling før direkte konsum eller anvendelse som ingredienser i levnedsmidler. Grænseværdierne for

ubehandlede jordnødder er fastsat til 15 ppb (parts per billion) for den samlede mængde aflatoksin og 8 ppb for aflatoksin B1, hvilket er i overensstemmelse med de grænseværdier, der er godkendt i henhold til Codex Alimentarius(6), og fordi der findes tilstrækkelig dokumentation for, at et niveau på 15 ppb i ubehandlede jordnødder ved sortering kan reduceres til 4 ppb i det endelige forbrugsprodukt. Det overvejes i øvrigt at fastsætte en grænseværdi på 15 ppb for ubehandlede nødder, herunder paranødder, og tørret frugt, hvis der inden den 1. juli 2001(7) foreligger oplysninger om, at der anvendes effektive sorteringsmetoder eller andre fysiske behandlingsmetoder, som kan reducere et aflatoksinindhold på 15 ppb i ubehandlede nødder og tørret frugt til den grænseværdi, der er fastsat for produkter beregnet til direkte konsum eller anvendelse som ingredienser i levnedsmidler. Sådanne oplysninger foreligger endnu ikke.

3., 5., 6. Udkastet til foranstaltninger blev meddelt Verdenshandelsorganisationen (WTO) ved meddelelse G/SPS/N/EEC/51, dateret den 8. januar 1998 med en frist for fremsættelse af bemærkninger den 20. marts 1998. De kompetente myndigheder i WTO-medlemsstaterne blev således officielt orienteret om udkastet til foranstaltningerne i januar 1998. De godkendte foranstaltninger er offentliggjort i EF-Tidende(8), og der blev den 14. oktober 1998 sendt et svar til WTO på de bemærkninger, der blev fremsat under høringen. Foranstaltningerne trådte i kraft den 1. januar 1999. Det er Kommissionens overbevisning, at de nationale myndigheder skal sørge for, at de indenlandske producenter af paranødder får meddelelse om de regler, der er gældende i de lande, hvortil de eksporterer deres produkter.

De grænseværdier, der blev fastsat på fællesskabsniveau ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1525/98, erstattede og harmoniserede medlemsstaternes eksisterende nationale grænseværdier for aflatoksiner. De lande, der importerer flest paranødder, havde allerede i begyndelsen af 1990'erne fastsat grænseværdier, som svarede til Fællesskabets grænseværdier for paranødder. Det kan derfor med en vis rimelighed antages, at importen af paranødder til Fællesskabet ikke blev berørt i særligt stort omfang i forhold til tidligere, da Fællesskabets grænseværdier, som erstattede de eksisterende nationale grænseværdier for aflatoksiner, trådte i kraft den 1. januar 1999.

Kommissionen er derfor af den opfattelse, at der ikke på grundlag af de foreliggende oplysninger er nogen grund til at trække forordning (EF) nr. 1525/98 tilbage.

4., 7. Kommissionen er fuldt ud klar over betydningen af produktionen af paranødder for de lokale producenters sociale forhold og for bevarelsen af Amazon-skoven. Under de tekniske samarbejdsprogrammer er Kommissionen derfor sammen med de involverede lande, herunder også Brasilien, ved at undersøge, hvilken teknisk og økonomisk støtte, der kan ydes med henblik på at opretholde produktionen af paranødder som et middel til at bevare Amazon-regnskovens biologiske diversitet, forbedre paranøddernes kvalitet med hensyn til aflatoksinindholdet og forbedre de små, lokale producenters sociale forhold. Disse mål er dog sekundære i forhold til at beskytte de europæiske forbrugere mod den med aflatoksinforurening forbundne fare for folkesundheden.

(1) EFT L 201 af 17.7.1998.

(2) Rapporter fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, 35. serie.

(3) Det Internationale Kræftforskningscenter.

(4) Referat af det 108. møde i Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler den 18.-19. september 1997 i Bruxelles.

(5) Det Fælles FAO/WHO-ekspertudvalg for Tilsætningsstoffer i Levnedsmidler (JECFA), 49. møde, Rom, den 17.-26. juni 1997, resumé og konklusioner, bilag.

(6) ALINORM 99/12, Rapport om det 30. møde i Codex-komitéen for Tilsætningsstoffer til Levnedsmidler og Forurenende Stoffer, Haag, Nederlandene, den 9.-13. marts 1998, afsnit 64-72 og bilag X.

(7) Kommissionens forordning (EF) nr. 1566/1999 af 16. juli 1999 om ændring af forordning (EF) nr. 194/97 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler (EFT L 184 af 17.7.1999, s.17).

(8) EFT L 201 af 17.7.1998.