DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/416

(2004/C 88 E/0423)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2500/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(25. juli 2003)

Om: Eksport af oksekød

Kan Kommissionen oplyse hvilke lande, der stadig nægter at acceptere eksport af oksekød fra en eller flere af EU-medlemsstaterne, og kan den meddele, hvad der er begrundelsen for denne afvisning? Hvilke af disse lande var et betydningsfuldt marked for eksport af oksekød fra EU før i tiden, og hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen for at genåbne disse markeder for EU-eksporten? Hvor mange af disse lande er medlemmer af Commonwealth?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(5. september 2003)

Kommissionen bliver involveret i en sag, når et importforbud indbringes for den af en medlemsstat og/eller en erhvervsgren i EU.

Kommissionen undersøger da, hvorvidt det pågældende tredjelands foranstaltning er forenelig med Verdenshandelsorganisationens (WTO's) regler, og hvis den skønner, at der eventuelt er tale om en overtrædelse af WTO-aftalen om sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, griber den ind på forskellig måde. Processen forløber i konsultation med medlemsstaterne.

For nærværende (august 2003) er Kommissionen bekendt med importforbud på EU-oksekød fra en eller flere medlemsstater:

— Mund- og klovesyge: Sydkorea har endnu ikke hævet sine restriktioner over for Det Forenede Kongerige som følge af krisen i 2001. Korea har over for Kommissionen oplyst, at det snart vil ske. Men på grund af et tidligere forbud på grund af bovin spongiform encephalopati (BSE), som stadig gælder, er import af britisk oksekød stadig forbudt.

— BSE: næsten alle lande i verden har forbudt import af EU-oksekød fra et eller flere af Unionens lande, specielt Det Forenede Kongerige. I henseende til markeder er forbuddet i forbindelse med BSE af størst relevans. Selv hvor der ikke foreligger noget forbud, forekommer der hyppigt ekstra restriktioner (vedrørende dyrets alder, bestandens oprindelse osv.), som går ud over de beskyttelsesforanstaltninger, der er indført i Unionen i forbindelse med BSE. Restriktionerne begrænser også medlemsstaternes eksportpotentiel, særlig til vigtige tidligere markeder i Nordafrika og Mellemøsten. Men under hensyntagen til baggrunden med restriktioner på grund af BSE og udviklingen i mellemtiden (udviklingen på verdensmarkedet for oksekød osv.), er det vanskeligt at fastslå, i hvilken grad BSE har bidraget til tab af markedsandel. Kommissionen sender direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat en tabel med tal for Unionens samlede eksport af oksekød (kød og levende dyr) i tons slagtekropsækvivalent i de seneste år (1999-2002). Det skal bemærkes, at Unionens marked for oksekød er relativt stabilt i øjeblikket med balance mellem udbud og efterspørgsel.

Kommissionen har ved mange lejligheder taget de uforholdsmæssige BSE-handelsrestriktioner op med de pågældende tredjelande under bilaterale og multilaterale kontakter — som f.eks. i WTO's sundheds- og plantesundhedsudvalg — og insisteret på, at restriktionerne baseres på videnskabelige fakta og er forenelige med internationale standarder. Kommissionen er også ansvarlig for at koordinere medlemsstaternes holdning til ændringer af dyresundhedskodeksen fra Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE), herunder kapitlet vedrørende BSE. I denne forbindelse retter Unionens bestræbelser sig mod at sikre, at den internationale standard baseres på den seneste videnskabelige viden. Standarden omfatter videnskabeligt berettigede foranstaltninger, som de importerende lande indfører i forbindelse med import af kvæg og oksekød, og formålet hermed er at sikre handel på sikre vilkår. Kommissionen drager omsorg for, at de ti tiltrædende lande implementerer EU-retten på området dyresundhed og fødevaresikkerhed, inkl. BSE-foranstaltninger. Derved åbnes der nye markeder for eksport af oksekød fra alle eksisterende medlemsstater, idet de tiltrædende landes bestående restriktioner vil skulle hæves, for så vidt de er uforenelige med de relevante EU-regler. Endelig fortsætter Kommissionen i sine bilaterale kontakter med tredjelande med at få accepteret, at de eksisterende beskyttelsesforanstaltninger er tilstrækkelige til at garantere handelen med oksekød og oksekødsprodukter fra alle medlemsstaterne.

Kommissionen har ingen formelle handelsaftaler med Commonwealth. Men man kan med rimelighed antage, at de fleste Commonwealth-lande opretholder BSE-relaterede forbud eller restriktioner over for oksekødseksport fra Unionen. Kommissionen forhandler i øjeblikket med New Zealand om en række foranstaltninger, som skal føre til en åbning af de newzealandske markeder for import fra Unionen.