ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1076/01 af John Cushnahan (PPE-DE) til Rådet. Undertrykkelse af fredelige demonstranter i Indonesien.



EF-Tidende nr. 340 E af 04/12/2001 s. 0165 - 0165



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1076/01 af John Cushnahan (PPE-DE) til Rådet (5. april 2001) Om: Undertrykkelse af fredelige demonstranter i Indonesien De indonesiske sikkerhedsstyrker øger på indeværende tidspunkt deres undertrykkelse af fredelige politiske demonstranter, især i fjernereliggende regioner, som f.eks. Aceh og Papua. Mange af disse demonstranter bringes til tavshed, idet de fængsles. Hvad agter Rådet at gøre for at sikre, at disse mennesker nyder godt af en retfærdig rettergang, hvor de internationale normer overholdes? Svar (20. juli 2001) Som det måske er det ærede medlem bekendt, gav Unionen selv for nylig udtryk for lignende bekymringer i FN's Menneskerettighedskommission i Genève. EU har mærket sig personers fortsatte forsvinden, vilkårlig tilbageholdelse, udenretslige henrettelser og tortur, navnlig i Aceh og Irian Jaya. Det har navnlig givet udtryk for bekymring med hensyn til fængsling af enkeltpersoner, der stræber efter selvstyre på en fredelig måde, og har opfordret til, at de øjeblikkelig løslades.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0946/01

af Bob van den Bos (ELDR) til Kommissionen

(28. marts 2001)

Om: Anvendelse af bevillingerne under artikel B5-810

Artikel B5-810 er bestemt til foranstaltninger til fordel for flygtninge, der har fået midlertidigt asyl i EU.

Hvordan er de tildelte finansielle ressourcer blev anvendt, navnlig hvad angår flygtninge fra AVS-staterne?

Har myndighederne eller civilsamfundsorganisationer i AVS-staterne været involveret i den faktiske tildeling af disse midler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(30. maj 2001)

I overensstemmelse med Rådets beslutning 2000/596/EF af 28. september 2000 om oprettelse af en europæisk flygtningefond(1) kan alle de personer, der er omhandlet i beslutningens artikel 3, herunder

borgere fra AVS-landene (Afrika, Vestindien og Stillehavet) drage nytte af medlemsstaternes foranstaltninger vedrørende modtagelsesforhold, integration, frivillig hjemsendelse og genetablering i oprindelseslandet.

I regnskabsåret 2000 og 2001 blev der bevilget 56 mio. EUR af fondens midler under budgetpost B5-810 til medlemsstaternes indsats ved brug af ordningen i beslutningens artikel 10. Ordningen tager udgangspunkt i antallet af personer i fondens målgrupper, der er rejst ind i medlemsstaterne i 1997, 1998 og 1999.

Medlemsstaterne har ansvaret for gennemførelsen af de foranstaltninger, som fonden støtter, herunder udvælgelse af foranstaltninger og den finansielle forvaltning og administration heraf, med undtagelse af 5 % af midlerne, der anvendes til at finansiere projekter, der er af interesse for Fællesskabet. Kommissionen er endnu ikke i stand til at fremlægge oplysninger om nationaliteten af dem, der modtog hjælp via fonden. Det skal dog bemærkes, at der ikke er sket forskelsbehandling af borgere fra noget tredjeland.

(1) EFT L 252 af 6.10.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0501/01

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(22. februar 2001)

Om: Akustisk reflekterende hildingsgarn

For at undgå hvaler som bifangst har videnskabsfolk i USA opfundet et akustisk reflekterende hildingsgarn, som reflekterer lydsignaler inden for det område, som små hvaler kan høre. Har Kommissionen kendskab hertil?

Da disse net blev testede i USA og Canada, gav fiskerne melding om betydelige mindre bifangster.

I betragtning af det store antal små havdyr, som fanges i hildingsgarn i de europæiske farvande, agter Kommissionen da at støtte afprøvningen af disse typer hildingsgarn i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. april 2001)

Kommissionen er bekendt med denne type akustisk reflekterende hildingsgarn, ligesom resultaterne af de indledende forsøg er stillet til rådighed for Generaldirektoratet for Miljø og Generaldirektoratet for Fiskeri i form af Bristol-rapporten, der er udfærdiget under aftalen om beskyttelse af småhvaler i Østersøen og Nordsøen (Agreement on the Conservation of Small Cetaceans of the Baltic and Nord Seas, ASCOBANS).

Som det hidtil har været tilfældet, er Kommissionen rede til at støtte alle videnskabeligt fornuftige forskningsprojekter, som tager sigte på tekniske forbedringer af fangstredskaber for at mindske tilfældig bifangst af småhvaler, forudsat at sådanne projekter opnår godkendelse af et eksternt ekspertpanel.

I øjeblikket er der ikke forelagt Kommissionen formelle projekter til godkendelse, hverken inden for de såkaldte biologiske undersøgelser eller i henhold til det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling.

Hvad muligheden for afprøvning af fangstredskaber i EU-farvande angår, har Fællesskabet imidlertid vedtaget en EF-ramme for indsamling og forvaltning af fiskeridata, der er nødvendige til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik(1). I artikel 9 i Rådets beslutning 2000/439/EF af 29. juni 2000 om Fællesskabets medfinansiering af udgifter, som medlemsstaterne afholder til indsamling af data, og finansiering af undersøgelser og pilotprojekter til støtte for den fælles fiskeripolitik(2) opregnes de områder, hvor Kommissionen kan gennemføre undersøgelser og pilotprojekter.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1543/2000, EFT L 176 af 15.7.2000.

(2) EFT L 176 af 15.7.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0874/01 af Wolfgang Ilgenfritz (NI) til Kommissionen. Swarovski-kikkerter.



EF-Tidende nr. 261 E af 18/09/2001 s. 0211 - 0211



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0874/01 af Wolfgang Ilgenfritz (NI) til Kommissionen (13. marts 2001) Om: Swarovski-kikkerter Er det i overensstemmelse med traktaten, at en producent (firmaet Swarovski i Tyrol, Østrig), hhv. grossisten for firmaet Swarovski, ikke leverer hhv. nægter at levere sine varer (kikkerter) til en forhandler (firmaet Saalberger i Kärnten, Østrig)? Som grund anførte firmaet Swarovski eller dens grossister den indtil dato for lave salgspris hos firmaet Saalberger. Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti (11. april 2001) Kommissionen kan ikke på basis af de foreliggende oplysninger tage stilling til spørgsmålet. Nægtet levering indebærer ikke, selv når den begrundes med videreforhandlers for lave videresalgspriser, nogen overtrædelse af EF-traktatens artikel 81 (tidligere artikel 85), hvis der ikke er tale om konkurrencebegrænsende aftaler eller samordnet praksis mellem forskellige virksomheder, som resulterer i mærkbare konkurrencebegrænsninger. Det kan ikke udelukkes, at nægtet levering på grund af lav videresalgspris indebærer misbrug af en dominerende stilling i medfør af EF-traktatens artikel 82 (tidligere artikel 86). Den pågældende producent eller leverandør skal imidlertid have en dominerende stilling på det pågældende marked. De omhandlede bestemmelser finder i øvrigt kun anvendelse, hvis de pågældende foranstaltninger har en mærkbar indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne. Den berørte virksomhed kan i givet fald henvende sig til Kommissionen med mere detaljerede oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0507/01

af Stephen Hughes (PSE) til Kommissionen

(22. februar 2001)

Om: Kommissionens bilpark

Er bilen med registreringsnummeret EUR 0364 en kommissionstjenestevogn?

Hvem har normalt ret til at benytte bilen?

Hvem benyttede bilen i slutningen af januar?

Hvorfor befandt den sig på parkeringsområdet med de libyeres pårørende og advokater, som er anklaget for Lockerbie-bombeattentatet, under deres retssag i Holland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(23. april 2001)

Indtil den 21. februar 2001 tilhørte registreringsnummeret EUR 364 Kommissionens transporttjeneste.

Indtil slutningen af 2001 var denne bil i brug som tjenestevogn ved Kommissionens repræsentation i Haag.

Chefen for Kommissionens repræsentation i Haag var officielt blevet udnævnt til Kommissionens observatør ved den såkaldte Lockerbie-retssag, som foregik i Zeist i Nederland. Bilen stod parkeret på den fælles parkeringsplads tæt ved indgangen til retsbygningen. Denne parkeringsplads blev brugt af alle observatører ved retssagen samt af de anklagede libyeres familie og advokater.

Registreringsnummeret er ikke længere i brug. I en nederlandsk avis og i fjernsynet blev der vist billeder af bilen, der klart viste dens registreringsnummer. Af sikkerhedsgrunde tages registreringsnummeret sædvanligvis ud af brug i sådanne tilfælde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0582/01

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(1. marts 2001)

Om: Støtte til videnskabelige forskere til start af egen virksomhed

I visse lande i Amerika og Asien er der en stigende tendens til at give videnskabsmænd og ingeniører, der arbejder for officielle forskningscentre, tilbud om en orlovsordning med eller uden løn, hvis de ønsker at starte egen virksomhed.

Dermed ønsker man at skabe en fuldstændig cyklus fra grundforskningen til markedet over anvendt forskning og innovationsstøtte.

Kan Kommissionen oplyse, om der er mulighed for, at de videnskabsmænd og ingeniører, der arbejder i forskningscentre, som hører direkte under Kommissionen, kan få orlov med eller uden løn, så de kan prøve at starte små innovative virksomheder, og om der er mulighed for at tilbyde dem fællesskabsfinansiering til at imødegå risikoen ved en sådan opstart af virksomhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(22. maj 2001)

Kommissionens beslutning af 7. januar 1998 om et europæisk teknologioverførselsinitiativ (ETTI) ved Det Fælles Forskningscenter (FFC) giver FFC tilladelse til at iværksætte

en række særlige tiltag for at fremme formidling af EU's forskningsresultater samt adgang til dets faciliteter. Disse tiltag kan opsummeres som følger: en teknologioverførselskapitalfond, et udvidet væksthus, adgang til store anlæg og uddannelsesinitiativer.

Som led i det sidstnævnte tiltag kan FFC yde indirekte støtte til sine forskere via et iværksætteruddannelsesprogram, navnlig rettet mod unge medarbejdere med kontrakter af kortere varighed. Der er gennemført vellykkede pilotforsøg med dette program i løbet af 1999 og 2000.

EU yder ingen særlig, direkte støtte til FFC-forskere med kontrakter af kortere eller længere varighed, der vil starte deres egen virksomhed. Som alle andre europæiske forskere har de mulighed for at søge støtte via EU-programmerne for små og mellemstore virksomheder.

Hvad angår orlov med eller uden løn med henblik på at etablere en virksomhed, er det kun Kommissionens tjenestemænd, der ifølge vedtægten for tjenestemænd kan ansøge om orlov uden løn for en periode på et år, der kan forlænges to gange med et år ad gangen. Hvis Kommissionens tjenestemænd ønsker at udøve lønnet eller ulønnet virksomhed uden for Kommissionen, skal de under alle omstændigheder søge om tilladelse hertil.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0575/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(27. februar 2001)

Om: Radioaktivt affald

Ifølge oplysninger offentliggjort i den græske avis Kathimerini den 12. februar 2001 har Albanien stillet gamle miner til rådighed til deponering af radioaktivt materiale, der kommer fra Tyskland.

1. Hvilke oplysninger har Kommissionen om denne deponering af radioaktivt materiale i gamle miner i Albanien?

2. Anser Kommissionen denne metode med at deponere radioaktivt affald i gamle miner, sådan som det sker i Albanien, for sikker? Hvis ikke, hvilke følger kan dette få for folkesundheden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(3. maj 2001)

Kommissionen kender absolut intet til nogen oplagring af radioaktivt affald fra nogen som helst kilde i Albanien.

I henhold til Rådets direktiv 92/3/Euratom af 3. februar 1992 om overvågning af og kontrol med overførsel af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt ind i og ud af Fællesskabet(1) kan en medlemsstat ikke tillade forsendelse af noget sådant affald til et tredjeland, dersom dette land ikke har de nødvendige tekniske, juridiske eller administrative ressourcer til at forvalte det radioaktive affald sikkert.

Generelt set er den gældende praksis med hensyn til oplagring og bortskaffelse af radioaktivt affald i nedlagte miner blevet grundigt studeret af en række forskellige lande. Dog må omkostningerne og fordelene i forbindelse med en sådan oplagring nøje undersøges fra sag til sag. Da Kommissionen ikke ligger inde med oplysninger vedrørende en sådan brug af miner i Albanien, kan den ikke udtrykke sin mening, for så vidt angår disses mulige egnethed, når det gælder oplagring af radioaktivt affald.

Det er her umuligt at forudsige, hvilken eventuel indvirkning på den offentlige sundhed oplagring af radioaktivt affald i albanske miner vil kunne få, da der ikke foreligger informationer om disse miner, mængderne eller arten af det pågældende affald, samt hvilke teknologier der benyttes til at sikre en tilpas sikker forvaltning heraf.

(1) EFT L 35 af 12.2.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0897/01

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. marts 2001)

Om: Nettooverførsler inden for den fælles landbrugspolitik

Den 31. januar 2001 forelagde Kommissionen sin anden beretning om den økonomiske og sociale samhørighed. Under punkt A.26 i bilaget vedrørende nettooverførsler inden for den fælles landbrugspolitik når Kommissionen til den konklusion, at Portugal, som er et af de fattigste lande i EU, er nettobidragyder til den fælles landbrugspolitik, selv om bidraget blev reduceret mellem 1993 og 1998. I sin første beretning om den økonomiske og sociale samhørighed kom Kommissionen til samme konklusion.

Kommissionen bedes på den baggrund oplyse følgende:

- Ud fra hvilke foreløbige tal for medlemsstaterne og efter hvilken beregningsmetode, som ikke udtrykkeligt beskrives på side 12 og 13 i KOM(2001) 24 eller i bilagene, er den nået til konklusionerne under punkt A.26?

- Hvordan var finanssaldoen i faste priser i perioden 1994-2001 (skønsmæssigt) for de enkelte medlemsstater (nettobidragydere og -modtagere)?

- Hvordan var finanssaldoen for samme periode udlignet med de interne handelsstrømme (ind- og udgående bevægelser) for hver enkelt medlemsstat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(8. maj 2001)

Kommissionen sender direkte til det ærede medlem og til Parlamentets Generalsekretariat en kopi af resultaterne af den undersøgelse, der har ligget til grund for udformningen af den del, der vedrører den fælles landbrugspolitiks bidrag til samhørigheden, og som figurerer i den anden beretning om den økonomiske og sociale samhørighed(1).

(1) KOM(2001) 24 endelig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1935/01

af Isabelle Caullery (UEN) til Kommissionen

(29. juni 2001)

Om: Fremme af turismen i Europa

Hidtil har Kommissionen ikke i besvarelser af en række forespørgsler fra parlamentsmedlemmer fundet det hensigtsmæssigt, at der oprettes et europæisk agentur for turisme.

Det kan imidlertid fastslås, at Europa i flere år har ligget på en klar førsteplads blandt verdens turistmål, og Frankrig, der i år 2000 modtog 75 mio. turister, er nu på lige fod med USA det mest besøgte land i verden.

I betalingsbalancen for visse europæiske lande er turistaktiviteterne endvidere ofte klart den største indtægtspost.

Finder Kommissionen det ikke på denne baggrund nødvendigt og hastende, at der oprettes et europæisk agentur for turisme, hvis opgave bl.a. skal være at fremme og sikre udnyttelse af den lange række af turistmæssige muligheder, der er i EU's medlemsstater?

Kan Kommissionen oplyse, om den agter at foreslå, at der oprettes et sådant agentur?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(17. september 2001)

Kommissionen er helt bevidst om turismens betydning for den europæiske økonomi i form af dens bidrag til bruttonationalindkomsten (BNI) og eksporten.

Som opfølgning af Rådets konklusioner fra juni 1999 har Kommissionen i snævert samarbejde med medlemsstaterne arbejdet på at fremme turismens bidrag til vækst og beskæftigelse. Kommissionen er ved at udarbejde en meddelelse herom, som har til formål at opridse rammerne for turismens fremtid i Europa, hvori også indgår EU's aktiviteter på området, set ud fra både et strategisk og samarbejdsmæssigt synspunkt.

Kommissionen kan dog bekræfte, at den under de nuværende omstændigheder ikke har til hensigt at foreslå, at der oprettes et europæisk agentur for turisme.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0421/01

af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen

(16. februar 2001)

Om: Markedet for oksekød

På baggrund af det indlysende fald i oksekødsforbruget i Den Europæiske Union har Kommissionen da foretaget et skøn over, hvilken mængde oksekød der er nødvendig til det interne forbrug i EU på

mellemlang sigt, og har den overvejet muligheden af at udbetale øget støtte i forbindelse med en reduktion af antallet af ammekøer for at reducere understøttet eksport og/eller ødelæggelse af oksekød, samtidig med at landbrugsindtægterne bevares?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. maj 2001)

Kommissionen har som led i forberedelsen af fremlæggelsen af en række foranstaltninger med det formål at genskabe balancen på oksekødsmarkedet vurderet, at der på EF-markedet vil være et oksekødsoverskud på 785 000 t i 2001, 360 000 t i 2002 og 80 000 t i 2003.

Den pakke, der blev diskuteret på Rådets møde (landbrug) den 26. februar 2001, faldt i to hoveddele. For det første blev der foreslået en række foranstaltninger, som har til formål at sænke produktionen og at gøre intensive produktionsmetoder mindre attraktive. Det skulle opnås gennem mere restriktive bestemmelser for ordningen for ammekøer og navnlig for den særlige oksekødspræmie. For det andet skulle det resterende overskud absorberes gennem større interventionsopkøb, som i de tre pågældende år beløber sig til i alt 925 000 t.

I betragtning af de budgetbegrænsninger, som den fælles landbrugspolitik ifølge Berlin-aftalen er blevet pålagt, vil dette forslag sammenholdt med de nødvendige sundhedsforanstaltninger, der er iværksat, efter Kommissionens opfattelse være den eneste løsning på den nuværende krise. Med henvisning til budgetbegrænsningerne mener Kommissionen således ikke, at det vil være muligt at nå de mål, som man tilsigter med den mindre eksport og destruktionen af oksekød, gennem en forhøjelse af tilskuddene.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0800/01

af Klaus Hänsch (PSE) til Kommissionen

(19. marts 2001)

Om: Anti-torturkampagne

Den Europæiske Union er af Amnesty International blevet opfordret til at deltage i den i oktober 2000 indledte internationale anti-torturkampagne, og i lighed med de i 1998 vedtagne retningslinjer for en unionspolitik over for tredjelande med hensyn til dødsstraf nu også at udarbejde retningslinjer for en omfattende EU-politik mod tortur og mishandling i tredjelande.

1. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet på dette område?

2. På hvilke punkter mener den, der er et fortsat behandlingsbehov for i højere grad at lægge eftertryk på EU's anerkendte principper om fremme af demokrati og menneskerettigheder overalt i verden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(2. maj 2001)

Ingen regering eller stat, underordnet hvilket udviklingsniveau den befinder sig på, eller hvilket politisk system den anvender, kan på nogen mulig måde retfærdiggøre forekomsten af tortur på sit område. Det drejer sig her om en af de mest afskyvækkende og gemene former for overtrædelse af menneskerettighederne. Den Europæiske Union har en indlysende forpligtelse til at gøre en indsats for at udvirke en nedgang i anvendelse af tortur overalt i verden. EU-chartret om grundlæggende rettigheder indebærer en klar forpligtelse hertil, både inden og uden for Unionen.

Rådet (almindelige anliggender) vedtog på sin samling den 9. april 2001 en række retningslinjer for EU's politik over for tredjelande med hensyn til tortur og mishandling. Kommissionen har bidraget til formuleringen heraf og hilser vedtagelsen af disse retningslinjer velkommen. I lighed med retningslinjerne vedrørende dødsstraf vil de udsende et klart signal om, at dette spørgsmål er et prioriteret anliggende for EU og medfører en styrkelse af Unionens indsats på dette område. EU og Europa-Kommissionen har vedtaget disse retningslinjer med henblik på at anvende dem i forholdet til samtlige tredjelande. Ifølge Amnesty International kan der gennem de sidste 3 år rapporteres om statsligt ansattes anvendelse af tortur og mishandling i over 150 lande, og tortur er almindeligt udbredt i 70 af disse lande.

Fællesskabet har bevilget midler til projekter, der tager sigte på over en årrække at forebygge tortur og rehabilitere torturofre. I år 2001 vil der ske en betydelig forøgelse af midlerne til rehabilitering af torturofre inden for rammerne af det europæiske initiativ til fordel for demokrati og menneskerettigheder (kapitel B7-7): der er afsat 12 mio. EUR til centre for rehabilitering af torturofre (6 mio. EUR til centre i Unionen og 6 mio. EUR til centre uden for Unionens grænser). Indkaldelsen af forslag til projekter vedrørende rehabilitering af torturofre afsluttedes den 2. april 2001. Projekter vedrørende forebyggelse af tortur kan også modtage støtte i forbindelse med forslagsindkaldelsen vedrørende den generelle indsats til forsvar af menneskerettighederne, der afsluttedes den 19. marts 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0454/01

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(19. februar 2001)

Om: Lystfiskeri i Den Europæiske Union

I betragtning af at Den Europæiske Lystfiskeralliance (EEA) er en pan-europæisk organisation med en medlemsskare på 6 millioner lystfiskere i de europæiske lande og af at den socioøkonomiske værdi af lystfiskeri er betydelig i mange landsamfund i EU, kan Kommissionen da forklare, hvorfor EEA's bestræbelser på at gennemføre en undersøgelse vedrørende de socioøkonomiske positive virkninger af lystfiskeri i Den Europæiske Union ikke af Fiskeridirektoratet bedømtes til at være af tilstrækkelig interesse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. marts 2001)

Kommissionen er opmærksom på, at lystfiskeri berører en lang række mennesker, og at denne form for fiskeri har meget stor indflydelse på den socio-økonomiske situation i visse kystområder i Fællesskabet. Det er netop på grund af lystfiskeriets store betydning for udviklingen af visse lokale økonomier, at Kommissionen har besluttet i højere grad at inddrage Det Europæiske Lystfiskerforbund i arbejdet i Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur, når der er tale om emner af interesse for medlemmerne af dette forbund. På denne måde giver Kommissionen lystfiskerforbundet mulighed for at redegøre for sportfiskernes problemer og for at forsvare deres legitime interesser på et rimeligt plan.

Til gengæld er Kommissionen ikke for øjeblikket i stand til at reagere positivt på anmodningen om at finansiere den af Det Europæiske Lystfiskerforbund foreslåede undersøgelse af sportfiskeriets økonomiske og sociale betydning. På den ene side overstiger det ønskede bidrag fra Kommissionen i vidt omfang de budgetmæssige midler, Generaldirektoratet for Fiskeri kan anvende til socio-økonomiske analyser; på den anden side kan Kommissionen kun indgå kontrakter inden for rammerne af en udbudsprocedure.