SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4017/00

af Elizabeth Lynne (ELDR) til Kommissionen

(21. december 2000)

Om: Langlinefiskeri

Som Kommissionen uden tvivl er klar over, er der en vis bekymring over den virkning, som langlinefiskeri har på havfuglene. Det anslås, at titusinder havfugle hvert år drukner, når de bliver fanget i langlinerne. Jeg har forstået, at der er en række foranstaltninger, som fartøjerne kan træffe for at mindske risikoen for bifangst af fugle. Har Kommissionen truffet, eller agter den at træffe foranstaltninger med henblik på at vurdere behovet for at gennemføre sådanne forholdsregler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. februar 2001)

Kommissionen har fået flere forespørgsler om dette emne og er stadig mere opmærksom på de mulige problemer, som utilsigtede bifangster af havfugle under langlinefiskeri kan medføre. Det er dog ikke nødvendigt at vedtage afhjælpende foranstaltninger for enhver form for langlinefiskeri, da utilsigtede bifangster af havfugle ikke er et generelt udbredt fænomen.

Efter at have ydet støtte på de tekniske møder, som førte til udformningen af FAO's internationale handlingsplan med henblik på at mindske de utilsigtede bifangster af havfugle under langlinefiskeri, er Kommissionen for øjeblikket i gang med at udarbejde en EU-handlingsplan med udgangspunkt i de oplysninger, som medlemsstaterne har stillet til rådighed som svar på et spørgeskema, de fik tilsendt i. august 2000.

Kommissionen vil forsøge at finde løsninger på de omtalte problemer i alle de tilfælde, hvor de er forårsaget af EU-fiskere. Ud fra de oplysninger, Kommissionen disponerer over, bl.a. efter at have modtaget de første svar på ovennævnte spørgeskema, udgør utilsigtede bifangster af havfugle ikke nogen reel trussel i EU-farvande. De største problemer skyldes tilsyneladende tredjelandsfartøjer, der fisker i internationalt farvand eller i eget farvand. EU har ikke nogen direkte retlige beføjelser til at kontrollere tredjelandsfartøjers aktiviteter i disse geografiske områder.

De havfugle, som især er truet, er albatrosser og andre arter, specielt i Sydhavet.

For at løse dette problem har EU allerede inkorporeret følgende afhjælpende foranstaltninger i EF-lovgivningen(1),(2): anvendelse af fugleskræmmer-liner, som er påhæftet plasticbånd, tyngning af linerne, så de synker hurtigere og udgør en mindre risiko, forbud mod udledning af fiskeaffald til søs, da dette tiltrækker havfuglene til linerne, påbud om at udsætte langliner om natten, hvor færre albatrosser og andre havfugle søger føde, samt kun at anvende optøet agn.

Disse foranstaltninger, som er obligatoriske for EU's fiskerivirksomheder, er fastlagt af Kommissionen for Bevarelse af de Maríne Levende Ressourcer i Antarktis (CCAMLR), som tager sig af spørgsmål vedrørende de antarktiske farvande, og hvori EU er kontraherende part.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 66/98 af 18. december 1997 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2113/96, EFT L 6 af 10.1.1998.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 2479/98 af 12. november 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 66/98 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis, EFT L 309 af 19.11.1998.