SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2897/02

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(14. oktober 2002)

Om: Aftale om internationale spilleregler i forbindelse med (top)idræt

Den europæiske fodboldverden befinder sig i en krise. Det italienske mesterskab er blevet udskudt på grund af alvorlige pengeproblemer og konflikter mellem klubber og tv-stationer vedrørende rettighederne til

udsendelser. I mellemtiden er Ronaldo flyttet til Real Madrid for den utrolige sum af 50 mio. EUR. Mange europæiske klubber kan ikke konkurrere i dette væddeløb, eller de pådrager sig enorm gæld. Når der skal ske en nedskæring i udgifterne, går det ud over klubbernes opdragende funktion, da indtægterne ikke sluses tilbage til regionale klubber til gavn for breddeidrætten.

Traktaten anerkender sport som havende en social funktion. Hvis fodbold er et offentligt anliggende og ikke kun en vare, der kan handles med og opnås profit på, bør klubbernes ledelse give udtryk herfor i alle udtalelser og også tilskynde til den samme holdning blandt fodboldentusiaster. Denne sociale funktion er i alvorlig fare, nu hvor klubberne triumferer over hinanden på europæisk plan med utrolige tv-kontrakter og latterligt høje transferbeløb. Derved ser man stort på fodboldpublikum og tilhængere og tilsidesætter det sociale mål.

Det er nu på høje tid, at Kommissionen indkalder til et møde mellem klubber, spillerforbund, sportsorganisationer og nationale og internationale paraplyorganisationer fra hele Europa for at drøfte en række minimumsspilleregler?

Er Kommissionen rede til at tage initiativ hertil og træffe aftale om følgende spilleregler?

1. Transfers og de samlede spillerlønninger reguleres af en professionel fodboldorganisation via en European salary cap;

2. sport bør ikke udsendes via en dekoder;

3. en del af transferbeløbene bør tilbageføres til regionale klubber med henblik på breddeidrætten;

4. slavehandel med unge spillere, f.eks. fra Latinamerika eller Afrika, bør forhindres ved at give UEFA en direkte og aktiv kontrolfunktion.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(27. november 2002)

Det ærede medlem ønsker, at Kommissionen træffer en række initiativer, så der fastlægges en række mindsteregler inden for topidræt, hvorved man sikrer en større solidaritet og hermed bevarer idrættens sociale dimension.

Kommissionen skal minde om, at den kun kan gribe ind i anliggender, som ligger inden for dens kompetence. Kommissionen har været meget aktiv i de tilfælde, hvor idrættens regler er kommet i konflikt med EU's regler, især på konkurrenceområdet. Reglerne om transferbeløb til spillerne er f.eks. blevet ændret radikalt som følge af klager til Kommissionen og som følge af de undersøgelser, der er iværksat på grundlag af disse klager. Således er det blevet fastsat, at en del af overskuddet ved sådanne transfers i form af en kaskadeeffekt skal sluses tilbage til de klubber, hvor spillerne har udviklet sig.

Ikke desto mindre er det Kommissionens opgave at optræde som vogter af EF-traktaten, og den skal ikke tilrane sig beføjelser, som ikke tilkommer den. Det ligger den især stærkt på sinde, at man respekterer idrættens uafhængighed og medlemsstaternes egne interesser. I de tilfælde, hvor der ikke er tale om nogen konflikt med EU's regler, tilkommer det derfor ikke Kommissionen at træffe initiativer omkring transferbeløb eller lønninger til spillerne, forbud mod dekodere eller påbud om, at fodboldorganisationerne skal tilbageføre en del af transferbeløbene til de regionale klubber.

Med hensyn til spørgsmålet om forholdet mellem sport og fjernsyn (især i forbindelse med sportsudsendelser via betalingskanaler) skal Kommissionen imidlertid minde om, at direktivet Fjernsyn uden grænser(1) bemyndiger medlemsstaterne til at træffe forholdsregler for at beskytte offentlighedens adgang til støre begivenheder af væsentlig samfundsmæssig interesse, således at en betydelig del af befolkningen i den pågældende medlemsstat ikke forhindres i at kunne følge sådanne begivenheder via direkte eller tidsforskudt transmission på gratis fjernsyn. Formålet med denne bestemmelse, som er optaget som artikel 3a ved revisionen af direktiv 89/552/EØF i 1997(2), er at give medlemsstaterne tilladelse til at træffe foranstaltninger og at sikre den gensidige anerkendelse af disse foranstaltninger i EU så der sikres den størst mulige adgang til fjernsynsudsendelser af nationale og ikke-nationale begivenheder, som f.eks. De Olympiske Lege eller fodbold-VM.

Kommissionen minder ligeledes om, at den i Helsingfors-rapporten om sport(3) gav udtryk for en idrætsopfattelse, der afspejlede respekten for princippet om solidaritet, sportsetik, sportens sociale rolle og beskyttelse af unge sportsudøvere. Spørgsmålet om beskyttelse af unge sportsudøvere er også behandlet i erklæringen om de særlige forhold, der kendetegner sporten i Europa og dens sociale funktioner, og som der skal tages hensyn til ved gennemførelsen af de fælles politikker. I denne erklæring, som blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Nice(4), redegøres der for, hvordan solidaritetsprincippet kan sikres overholdt, ligesom det understreges, at det er nødvendigt, at idrætsorganisationerne og medlemsstaterne træffer egnede foranstaltninger, der kan sætte en stopper for handel med mindreårige spillere fra tredjelande.

De bekymringer, som det ærede medlem giver udtryk for, har således fundet genklang hos nogle medlemsstater eller idrætsorganisationer, som af og til har iværksat initiativer for at rette op på visse misforhold. F.eks. har Den Europæiske Fodboldorganisation (UEFA) bekendtgjort, at den agter at vedtage en række forholdsregler, der skal sikre større solidaritet mellem de klubber, der deltager i de europæiske turneringer.

Kommissionen kan kun opfordre til, at der tages sådanne initiativer, samtidig med at der drages omsorg for, at disse er forenelige med EU-reglerne. I den forbindelse tager Kommissionen hensyn til idrættens sociale og opdragende rolle, sådan som der slås til lyd for i Nice-erklæringen.

(1) Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed, EFT L 298 af 17.10.1989.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 om ændring af Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed, EFT L 202 af 30.7.1997.

(3) Kommissionens rapport til Det Europæiske Råd med henblik på at bibeholde de nuværende strukturer på sportsområdet og at bevare sportens samfundsmæssige funktion inden for Fællesskabets rammer Helsingfors-rapporten om sport KOM(1999) 644 endelig udg.

(4) Det Europæiske Råd i Nice den 7., 8. og 9. december 2000 bilag IV til formandskabets konklusioner: erklæring om de særlige forhold, der kendetegner sporten i Europa og dens sociale funktioner, og som der skal tages hensyn til ved gennemførelsen af de fælles politikker, som blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Nice.