SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2828/99

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Den europæiske kulindustri

Har Kommissionen foretaget en integreret analyse af fremtidsperspektiverne for den europæiske kulindustri, ikke mindst på baggrund af den planlagte EU-afhængighed af energiforsyninger fra politisk ustabile eksterne kilder i de kommende årtier? Hvis der foreligger en sådan analyse, vil Kommissionen da stille den til rådighed for Europa-Parlamentet? Kan Kommissionen i benægtende fald bekræfte, at den snarest muligt vil foretage en sådan analyse og heri inddrage alle vigtige spørgsmål for den europæiske kulindustri (f.eks. rene kulteknologier, statsstøtte, import fra tredjelande)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(25. februar 2000)

I november 1999 offentliggjorde Kommissionen sin seneste oversigt over Fællesskabets energisituation indtil 2020(1), og et eksemplar er blevet sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat. Denne publikation gennemgår de fremtidige energiudsigter både ud fra et grundliggende scenario, hvor Fællesskabets nuværende politik forbliver uændret, og set i forhold til tre emissionsbegrænsende scenarier. Det grundliggende scenario viser, at Fællesskabets afhængighed af importeret energi vil vokse fra 47,6 % af den samlede energi i år 2000 til over 63 % inden 2020, mens afhængigheden af import af fast brændsel stiger fra 46,7 % til 67,8 % i det samme tidsrum.

Kul har en betydelig fordel frem for andre fossile brændstoffer ved at have et veludviklet, yderst konkurrencedygtigt marked med rigelige forsyninger fra en lang række forskellige geografiske kilder. Derfor er faren for en vedvarende forsyningsafbrydelse, skønt den naturligvis ikke helt kan udelukkes, minimal, selv på længere sigt og med øget efterspørgsel på kul.

Kul er billigt og kan transporteres uden risiko, og med et verdensforråd, der med den nuværende udvindingshast ville vare over 200 år, vil kul fortsat være vigtigt for energisikkerheden, især som brændselstilførsel i forbindelse med el-produktion.

Kommissionen erkender dog, at en betydelig del af stenkulsproduktionen i Fællesskabet ikke er konkurrencedygtig. Kulproduktionen i Frankrig er siden 1990 faldet med over 50 % til anslået 4,5 mio. ton i 1999 og skal ophøre helt inden 2005 som følge af en aftale mellem regeringen, de vigtigste kulproducenter og fagforeningerne. Produktionen er også stærkt faldende i både Spanien og Tyskland, men får stadig en omfattende statsstøtte. I 1998 gav Kommissionen Spanien tilladelse til at give den nuværende produktion 727,4 mio. i støtte, mens Tyskland fik lov til at give 4 225,8 mio., hvad der svarer til 43,04 pr. ton i Spanien og 91,97 pr. ton i Tyskland.

Med den planlagte udvidelse kommer Polen, som er en af det internationale kulmarkeds vigtige deltagere, og som på nuværende tidspunkt producerer mere stenkul end det øvrige Fællesskab tilsammen, til at stille Fællesskabet over for en ny udfordring. Polen befinder sig i en intens strukturomlægningsperiode, og produktionen er nu nede på ca. 112 mio. ton mod 193 mio. ton i 1988.

Kuls betydning for energisikkerheden og energispredningen erkendes fuldt ud af Kommissionen, der i tidsrummet 1978-1997 gennem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF), JOULE- og Thermie-programmerne har finansieret ca. 101 projekter for fast brændsel med et samlet beløb på 350 mio.. Disse projekter har især drejet sig om at udvikle og indføre mere effektive forbrændingsteknologier for at formindske kuludnyttelsens negative miljøpåvirkninger. Efter Thermie-programmets afslutning i 1998 udføres kulprojekterne indtil 2002 under energiprogrammet.

Kommissionen deler det ærede medlems bekymring for energiforsyningssikkerheden og mener, at den bedst opnås ved at tilskynde medlemsstaterne til at sikre spredning på forskellige energikilder. Kommissionen planlægger derfor at iværksætte et omfattende samråd om en overordnet strategi for den fremtidige energiforsyningssikkerhed. Det er meningen at undersøge for alle energikilders, også kuls, vedkommende, hvordan afhængigheden af import udvikler sig, i forbindelse med klimaændringen og Fællesskabets udvidelse. Det er Kommissionens hensigt at iværksætte denne proces inden årets udgang.

(1) European Union Energy Outlook to 2020 and Economic Foundations for Energy Policy. Special issues of DG Transport end Energy's Energy in Europe. OPOCE ISBN 92-828-7533-4.