SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2413/99

af Ewa Hedkvist Petersen (PSE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Konkurrenceulemper og regionalstøtte i Sverige

I det nordlige Sverige og Finland er der en lav befolkningstæthed. I den nordlige del af Sverige bor der cirka 3,4 indbyggere pr. kvadratkilometer. Virksomheder, som arbejder her i tyndtbefolkede områder og på eksportmarkeder, må transportere deres produkter langt, betydeligt længere end virksomheder, som er lokaliseret i nærheden af store befolkningscentre og markeder i storbyområder. Derfor er regionalstøtten i form af mindre sociale afgifter og transportstøtte vigtige konkurrenceudjævnende faktorer for disse virksomheder i tyndtbefolkede områder.

Sverige og Kommissionen forhandler i øjeblikket om vilkårene for regionalstøtten i Sverige. Hvorfor vil Kommissionen ikke medvirke til, at denne støtte kan anvendes i Sverige, således at der opnås konkurrenceneutralitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(20. januar 2000)

Kommissionen anerkender, at tyndt befolkede områder som det nordlige Sverige har særlige problemer. Den deler det synspunkt, at virksomhederne i disse områder har et særligt handicap på grund af den lange afstand til deres markeder. Dette er grunden til, at Kommissionen i 1994 i forventning om Sveriges og Finlands tiltrædelse vedtog en række særbestemmelser, der begunstiger områder med lav befolkningstæthed(1). Disse særbestemmelser blev samlet og yderligere udvidet i Retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte(2).

Retningslinjerne indeholder en række bestemmelser, som skal sikre, at medlemsstaterne kan inkludere deres tyndt befolkede regioner i de områder, der er støtteberettigede i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), hvis de ønsker det. De giver også Kommissionen mulighed for at give tilladelse til en højere støtteintensitet for store virksomheder i tyndt befolkede områder. Endelig fastsætter retningslinjerne, at medlemsstaterne må yde transportstøtte for at opveje de supplerende transportomkostninger, som påføres virksomheder, der er beliggende i tyndt befolkede områder. Samtidig fastsætter retningslinjerne dog også, at transportstøtten kun må tjene til at opveje de supplerende omkostninger til varetransport, og at de supplerende transportomkostninger i intet tilfælde må overkompenseres.

Den 26. oktober 1999 gav Kommissionen tilladelse til en transportstøtteordning for det nordlige Sverige, hvorefter Sverige vil yde direkte kompensation for de supplerende varetransportudgifter, der påføres virksomhederne i denne region. Dette skulle give virksomhederne i det nordlige Sverige mulighed for at konkurrere på lige vilkår.

Den 22. oktober 1999 anmeldte Sverige en støtteordning med reducerede socialsikringsbidrag for det nordlige Sverige. Ved denne ordning reduceres arbejdsgivernes socialsikringsbidrag i det nordlige Sverige. Sverige motiverer reduktionen i socialsikringsbidragene med, at den udgør en kompensation for de berørte virksomheders supplerende afstandsrelaterede omkostninger.

Kommissionen er nu ved at undersøge, om denne transportstøtteordning nr. 2 er berettiget. I denne forbindelse har den anmodet Sverige om at godtgøre, at reduktionen af arbejdsgivernes socialsikringsbidrag ikke overkompenserer for de supplerende transportomkostninger, som de berørte virksomheder påføres. Kommissionen afventer svar på dette spørgsmål fra de svenske myndigheder.

(1) Meddelelse fra Kommissionen angående en ændring af afsnit II i Kommissionens meddelelse vedrørende metoden for anvendelse af artikel 92, stk. 3, litra a) og c), på regionalstøtte, EFT C 364 af 20.12.1994.

(2) EFT C 74 af 10.3.1998.