ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0783/03

af Christos Folias (PPE-DE) til Kommissionen

(14. marts 2003)

Om: Det indre marked

Kommissionen nævner i sit svar på min forespørgsel E-3516/01(1) af 8. januar 2002 om opsplitning af det indre marked, at Grækenland har det største efterslæb med hensyn til gennemførelse af direktiver i den nationale lovgivning. I sit svar understreger Kommissionen ligeledes, at for sen gennemførelse medfører en opsplitning af det indre marked og mindsker det indre markeds muligheder for at skabe vækst og arbejdspladser, og endvidere, at den retsusikkerhed, der er resultatet af en for sen gennemførelse, medfører betydelige omkostninger for borgerne og virksomhederne.

På hvilket stade befinder Grækenland og de øvrige medlemsstater sig i dag? Hvilke omkostninger medfører den nuværende situation for den europæiske økonomi? Har Grækenland gennemført fællesskabsdirektiverne om offentlige kontrakter? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe med henblik på fuldstændig etablering af det indre marked på europæisk plan, hvis dette endnu ikke er etableret?

(1) EFT C 134 E af 6.6.2002, s. 241.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. april 2003)

Ifølge de senest tal, som blev forelagt på Det Europæiske Råd dette forår (21. marts 2003), har Grækenland for tiden et efterslæb med hensyn til gennemførelsen af direktiver på 3,8 %. Dette er det tredjehøjeste gennemførelsesefterslæb blandt medlemsstaterne, og det svarer til 58 direktiver, som ikke er rettidigt gennemført. Det græske gennemførelsesefterslæb er øget betragteligt siden Det Europæiske Råd i Barcelona sidste år (2,6 %). Det gennemsnitlige gennemførelsesefterslæb for alle medlemsstater er også øget fra 1,8 % (på tidspunktet for Det Europæiske Råd i Barcelona) til 2,6 % i dag. Dog er alle direktiverne om offentlige kontrakter nu gennemført af Grækenland og de øvrige medlemsstater.

Kommissionen undersøger for tiden muligheden for at kvantificere de negative virkninger af forsinket gennemførelse af lovgivningen om det indre marked, men den har allerede tilkendegivet, at dette er en særdeles vanskelig opgave (jf. svar på skriftlig forespørgsel E-3516/01).

I december 2002 fremsatte Kommissionen en række forslag til forbedret overvågning af gennemførelsen af fællesskabslovgivningen(1). Den kommende strategi for det indre marked (2003-2006) vil indeholde yderligere en række vigtige forslag til løsning af mange af de resterende problemer. I betragtning af Parlamentets positive betænkning om evaluering af 2002-strategien for det indre marked (ordfører: Malcolm Harbour), finder Kommissionen, at Parlamentet bør kunne give såvel meddelelsen fra december som den nye strategi sin fulde støtte.

(1) KOM(2002) 725 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0552/03

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(27. februar 2003)

Om: Arbejdsret i Slovakiet Overtrædelse af EU's retsforskrifter

Regeringen i Slovakiet har planer om at ændre arbejdsretten. Planerne omfatter:

- Indskrænkning af arbejdstagernes rettigheder ved opsigelse og fyring

- Indskrænkning af handicappedes (særlige) rettigheder

- Fjernelse af retten til mindsteløn

- Fjernelse af affindelsespenge

- Fjernelse af princippet om 5-dages-uge og

- Indskrænkninger af arbejdstageres og fagforeningers rettigheder.

1. Kan Kommissionen oplyse, om disse påtænkte ændringer er i strid med gældende retsforskrifter i Den Europæiske Union?

2. Kan der derved blive tale om en overtrædelse af tiltrædelsesaftalen med Den Europæiske Union?

3. Hvilke skridt vil Kommissionen tage, hvis Slovakiet ikke overholder de pågældende retsforskrifter, henholdsvis tiltrædelsesaftalen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(3. april 2003)

1. Kommissionen er yderst opmærksom på behovet for at sikre, at alle aspekter af EU-arbejdsretten gennemføres og håndhæves effektivt i kandidatlandenes nationale lovgivninger.

Hvad angår de nævnte ændringer har Kommissionen endnu ikke modtaget et officielt udkast til disse ændringer indeholdende den slovakiske regerings aktuelle holdning. Det er på nuværende tidspunkt derfor ikke muligt at undersøge, om sådanne ændringer er i overensstemmelse med gældende arbejdsretslige bestemmelser.

Hvad angår individuelle fyringer, mindsteløn og kollektive rettigheder findes der ingen overordnede arbejdsretslige direktiver på EU-niveau.

2. Der er ingen tegn på brud af tiltrædelsesaftalen på nuværende tidspunkt.

3. Der er ingen anledning til på nuværende tidspunkt at overveje foranstaltninger i tilfælde af kommende brud af tiltrædelsesaftalen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0366/03

af Luciano Caveri (ELDR) til Kommissionen

(12. februar 2003)

Om: Direktiv om jernbanetunneler

Jernbaneulykken for nylig i Tenda (Alperne) rejser helt bortset fra de konklusioner, som den franske domstol, der tager sig af sagen, når frem til problemet om sikkerhed i jernbanetunneler. Kan Kommissionen i betragtning af, at Parlamentet for nylig har fået forelagt et direktiv om vejtunneler, oplyse, om den agter at tage et lignende initiativ med hensyn til jernbanetunneler? Kan den desuden forelægge oplysninger om tidsplanen for og det forventede indhold af direktivet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. marts 2003)

Kommissionen planlægger som led i gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF af 19. marts 2001 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog(1) at vedtage en teknisk specifikation for interoperabilitet (TSI) på området sikkerhed i forbindelse med jernbanetunneler.

Med henblik herpå er der blevet givet et mandat til Den Europæiske Sammenslutning for Interoperabilitet inden for Jernbanesektoren (AEIF) i oktober 2002 som fastsat i artikel 6, stk. 1, i dette direktiv. Ifølge dette mandat skal AEIF udarbejde et udkast til teknisk specifikation for interoperabilitet inden for en frist på tredive måneder.

Dette udkast vil blive gjort til genstand for en cost-benefit-analyse og en høring af brugerorganisationerne og arbejdsmarkedets parter som fastsat i direktivets artikel 6. Dernæst forelægges det til udtalelse i det udvalg, der er nedsat ved direktivets artikel 21. Vedtagelsen af denne TSI skal efter planerne finde sted i løbet af 2005.

(1) EFT L 110 af 20.4.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0299/03

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(7. februar 2003)

Om: Lukning af webstedet www.savechechnya.org i Den Russiske Føderation

Den russiske internetleverandør Mastak.Ru besluttede den 21. januar i år at lukke http://www.savechechnya.org, som er et websted for information for de ikke-statslige organisationers råd. Leverandørens repræsentant, Galina Borisova, forklarede Mastak.Ru's beslutning på denne måde: Vort selskab har altid prøvet at holde sig uden for politiske spørgsmål, og Deres websted er antirussisk farvet, hvad der skaber alvorlige vanskeligheder i vores arbejde. Det pågældende websted, som giver uafhængig oplysning om den humanitære og politiske situation i Tjetjenien og agiterer mod krigen i denne kaukasiske republik, har aldrig fremsat den mindste antirussiske udtalelse. Beslutningen om at lukke webstedet er en krænkelse af de russiske, tjetjenske eller hvilken som helst anden nationalitets ret til fri og uafhængig information. Den udgør en ny krænkelse af de russiske borgernes frihedsrettigheder og grundlæggende rettigheder, en krænkelse af Den Russiske Føderations internationale forpligtelser og en ny hindring for ngo'ernes handlefrihed. Beslutningen bidrager endvidere til at gøre mørklægningen af de talrige overgreb, de russiske militære og paramilitære styrker begår i Tjetjenien, endnu mere total.

Hvilke oplysninger har Kommissionen i denne sag? Har Kommissionen bedt de russiske myndigheder om at forklare denne nye vilkårlige afgørelse, som krænker meningsfriheden og udtryksfriheden? Hvilke initiativer har Kommissionen til hensigt at træffe for at få Den Russiske Føderations myndigheder til at standse den fortsatte udhuling af de russiske borgeres grundlæggende rettigheder og borgerlige og politiske rettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(28. februar 2003)

Kommissionen er bekendt med rapporter om, at private russiske internetudbydere har besluttet at nægte at lade Tjetjenien-komiteen for National Frelse og Rådet for Ikke-statslige Organisationer få adgang at opretholde internetsteder, angiveligt på grund af deres anti-russiske indhold.

Kommissionen er imidlertid ikke bekendt med, at der skulle have været lagt pres på internetudbyderen fra offentlige myndigheders side for at give adgange til at opretholde de pågældende netsteder. Dette spørgsmål må vel nærmest afgøres mellem de direkte involverede parter.

Kommissionen er ikke desto mindre meget bekymret over de stadig tydeligere tegn på intolerance over for ytringsfriheden og mod minoriteter især tjetjenere i Rusland. Den har gjort opmærksom på sine bekymringer over for de russiske myndigheder ved flere lejligheder og vil fortsat gøre dette. Den har også ydet betydelig faglig bistand for at fremme mediernes uafhængighed, f.eks. for at oplære journalister i objektive rapporteringsteknikker og professionel etik. Kommissionen planlægger at yde yderligere støtte til udviklingen af uafhængige medier i udvalgte regioner i Rusland som led i sine bestræbelser på at øge det russiske civilsamfunds rolle.

Kommissionen vil fortsat følge situationen med hensyn til ytringsfriheden i Rusland.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0444/03

af Bill Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen

(19. februar 2003)

Om: Arbejdsgiveransvarsforsikring

I de fleste EU-medlemsstater dækker den nationale regering arbejdsgiveransvarsforsikringer gennem nationale forsikringsordninger. I Det Forenede Kongerige er dette lagt i hænderne på private forsikringsselskaber.

Har Kommissionen planer om at sikre ensartede spilleregler for arbejdsgiveransvarsforsikring i hele EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(18. marts 2003)

I mangel af oplysninger, der ville gøre det muligt at foretage de nødvendige efterforskninger vedrørende spørgsmålet, må Kommissionen beklage, at den ikke i øjeblikket kan besvare forespørgslen. Den skal herefter anmode det ærede medlem om at præcisere sit spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0142/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om: Den internationale fiskeriaftale EU-Guinea og udviklingssamarbejde

Kan Kommissionen i forbindelse med den gældende internationale fiskeriaftale mellem EU og Guinea oplyse:

1. hvor stort et beløb EU har afsat til udvikling af fiskerisektoren i Guinea?

2. hvor stor en finansiel modydelse EU skal betale til gengæld for de fiskerettigheder, som fællesskabsflåden har opnået?

3. hvor stort et beløb, som fartøjsejerne i EU skal betale i form af afgifter for fiskerilicenser eller fiskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. marts 2003)

1. I henhold til artikel 2 i den gældende protokol, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og regeringen for Republikken Guinea(1), er de finansielle bidrag fastsat til 2 960 000 EUR årligt.

En del af dette beløb 1 360 000 EUR er afsat til finansiering af målrettede aktioner til udvikling af fiskerisektoren i Guinea som fastsat i protokollens artikel 4.

Ud over dette beløb har Fællesskabet forpligtet sig til inden hvert års udgang at betale et finansielt bidrag på 370 000 EUR til dækning af udgifter, der er opstået i tilknytning til forvaltning og kontrol, hvis visse betingelser er opfyldt under et.

2. Det finansielle bidrag på 2 960 000 EUR årligt er en modydelse for fiskerimuligheder for fællesskabsflåden.

3. Fiskefartøjsejernes afgifter er fastsat som følger i protokollens bilag:

>TABELPOSITION>

Tunfiskerifartøjer og langlinefartøjer:

- De årlige afgifter er fastsat til 25 EUR/t fisk, der er fanget i Republikken Guineas farvande.

- Licenserne udstedes efter indbetaling til Guineas finansforvaltning af et årligt forskud på 2 250 EUR pr. notfartøj til tunfiskeri, 375 EUR pr. stangfiskerfartøj til tunfiskeri, 875 EUR pr. langlinefartøj med flydeline på over 150 BRT og 625 EUR pr. langlinefartøj med flydeline på eller under 150 BRT, svarende til afgifterne for:

- 90 t tun pr. notfartøj til tunfiskeri pr. år

- 15 t pr. stangfiskerfartøj til tunfiskeri pr. år

- 35 t pr. år pr. langlinefartøj med flydeline på over 150 BRT

- 25 t pr. år pr. langlinefartøj med flydeline på eller under 150 BRT.

(1) EFT L 250 af 5.10.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0341/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. februar 2003)

Om: Overtrædelse af direktiv 89/48/EØF

Hvad agter Kommissionen at gøre for at få Grækenland til at gennemføre direktiv 89/48/EØF(1), eftersom det præsidentielle dekret 52/93, der er blevet udstedt for kandidater med juridiske eksamensbeviser og disses adgang til at udøve advokaterhvervet, er i modstrid med dette direktiv, idet det tillader Athens advokatråd bevidst at handle ulovligt.

(1) EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(25. februar 2003)

Direktiv 89/48/EØF(1) er ved præsidentdekret nr. 52/93 blevet gennemført i græsk ret for så vidt angår advokaterhvervet. Kommissionen er efter at have gennemgået dekretet nået frem til, at det er i overensstemmelse med direktivet. Direktiv 89/48/EØF finder kun anvendelse på erhvervsudøvere, der har gennemgået en komplet uddannelse. Eksamensbeviser som defineret i direktivets artikel 1, litra a), skal udstedes for fuldt erhvervskompetencegivende uddannelser. I de fleste medlemsstater omfatter uddannelsen til advokat ikke bare en universitetsuddannelse, men også en praktisk del og en advokateksamen. Juridiske kandidater kan derfor ikke betragtes som fuldt uddannede advokater og kan derfor heller ikke anerkendes fagligt efter direktivet.

(1) Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed, EFT L 19 af 24.1.1989.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/20

(2004/C 33 E/019)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3365/02

af Brian Crowley (UEN) til Kommissionen

(20. november 2002)

Om: AFCon Management Consultants, Irland, og nægtelse af Tacis FDRUS 9902-servicekontrakten

Hvorledes stiller Kommissionen sig til den klage, som AFCon Management Consultants, Irland, har indgivet med henblik på skadeserstatning i forbindelse med, at Kommissionen uretmæssigt har nægtet virksomheden Tacis FDRUS 9902-servicekontrakten?

Hvorfor har Kommissionen nægtet at undersøge AFCons retmæssige krav på at få kontrakten tildelt, når virksomheden trods alt står på andenpladsen efter den uretmæssige tildeling af tekniske point til den tilbudsgiver, »der vandt«? Hvorfor ignorerer Kommissionen fortsat resultatet vedrørende denne klage, som er i AFCons favør? Hvorledes ser Kommissionen på projektets ringe gennemførelse?

Vil Kommissionen søge at opnå en snarlig og mindelig ordning på AFCons klage, og vil Kommissionen afgive en generel forklaring om dette spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(23. december 2002)

Med hensyn til udbuddet FDRUS 9902 — Agricultural Extension Services in South Russia — er Kommissionen ikke enig i AFCon's opfattelse af, at det uretmæssigt er blevet nægtet kontrakten. Endvidere findes der i udbudsbestemmelserne ingen mulighed for at give erstatning til de udbydere, der ikke har fået tildelt kontrakten. Kommissionen kan derfor ikke anerkende erstatningskravet.

Opgaven FDRUS 9902 blev udbudt på et tidspunkt, hvor Kommissionen ikke havde særlige regler for standardudbud, der forhindrede, at vederlag kunne inkluderes i de udgifter, der refunderes. Dette spørgsmål var slet ikke specificeret i udbuddet FDRUS 9902 og var derfor åbent for fortolkninger. Vinderen og AFCon præsenterede deres tilbud på to forskellige måder, som begge var i overensstemmelse med de udbudsregler, der var gældende på daværende tidspunkt.

Kontrakten tilfaldt den virksomhed, der fremsatte det mest fordelagtige tilbud, hvilket var defineret som bedste forhold mellem kvalitet og pris (dvs. en blanding af tekniske og økonomiske aspekter — vægtet med henholdsvis 70 % og 30 %). Den økonomiske vurdering blev udført på grundlag af den samlede tilbudspris, som omfattede vederlag, dagpenge, direkte omkostninger og udgifter, der godtgøres.

Den vindende tilbudsgiver blev anbefalet som værende den bedste og fik tildelt kontrakten i overensstemmelse med udbudsreglerne for Tacis.

AFCon har bistået af advokatfirmaet O'Connor and Company fremsat krav om erstatning. På hr. O'Connor's anmodning blev der afholdt møde den 4. september 2002 mellem ham og Kommissionen for at drøfte AFCons krav om erstatning.

For så vidt angår gennemførelsen af projektet er Kommissionen klar over, at den lokale partner og forvaltning ikke har udvist tilstrækkelig samarbejdsvilje, hvilket har voldt problemer. Der har følgelig ikke været stor fremdrift i projektgennemførelsen. Kommissionen har derfor truffet foranstaltninger til at ændre projektaktiviteterne, således at de resterende mål nås, og den videre drift sikres.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/1

(2004/C 65 E/001)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0547/02

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. februar 2002)

Om: Afskaffelse af adgangsgebyret til lufthavne

En stor del af luftfartsbranchen anser de gebyrer, som leverandører og selvbetjenende brugere udover lejen og de andre lufthavnsgebyrer skal betale til lufthavnene for retten til at yde groundservice, for urimelige og overdimensionerede.

Det lykkedes Lufthansa ved en tysk domstol at opnå en afgørelse om afskaffelse af adgangsgebyrerne. Der foreligger oplysninger om, at også Air France har taget skridt i denne retning.

Kan Kommissionen kommentere den tyske domstols afgørelse?

Agter Kommissionen at tage et lovgivningsinitiativ i denne retning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(17. april 2002)

Det ærede medlem synes at henvise til afgørelse fra Oberlandesgericht (Højere regionaldomstol) i Frankfurt am Main, som blev afgivet i 2001 i forbindelse med retssagen mellem Hannover-Langenhagen lufthavn og Lufthansa.

Spørgsmålet i dette tilfælde er, om Hannover lufthavn har ret til at kræve, at Lufthansa betaler et adgangsgebyr for check-in tjenester ved selvbetjening for sine passagerer og som leverandør af sådanne tjenester til andre luftfartsselskabers passagerer.

Afgørelsen indeholder ikke en beslutning om spørgsmålet, men standser sagen og forelægger en række spørgsmål for De Europæiske Fællesskabers Domstol med henblik på en foreløbig afgørelse i henhold til artikel 234 i EF-traktaten. Disse spørgsmål vedrører fortolkning af Rådets direktiv 96/67/EF af 15. oktober 1996 om adgang til ground handling-markedet i Fællesskabets lufthavne (1) og anmoder Domstolen om at tydeliggøre hvorvidt og i hvilket omfang adgangsgebyr kan pålægges egen-handlere og tredjepart, der leverer ground handling, hvis disse allerede var til stede i lufthavnen, før direktivet trådte i kraft.

Sagen blev registreret af Domstolen den 24. september 2001 og Kommissionen forelagde sine bemærkninger om sagen for Domstolen den 14. januar 2002.

Man har ikke planlagt noget retsligt initiativ vedrørende dette spørgsmål, men Kommissionen agter af foretage en omfattende gennemgang af direktivet i 2003, som kan føre til forslag om ændringer af dele af direktivet.

(1) EFT L 272 af 25.10.1996.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/294

(2004/C 88 E/0301)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3361/02

af Maria Sanders-ten Holte (ELDR) til Kommissionen

(27. november 2002)

Om: Skadesløsholdelse

De store museer i EU-landene udveksler regelmæssigt værker fra deres samlinger for at lade deres respektive publikum nyde godt af de store europæiske kunsttraditioner. Desværre lægger forsikringsspørgs-mål store hindringer i vejen for denne udveksling. Hvis f.eks. Teylers Museum i Haarlem går sammen med British Museum om at holde en udstilling af Michelangelos tegninger i de to museers besiddelse, behøver British Museum ikke have udgifter til forsikringspræmier, medens Teylers Museum må punge ud med flere millioner euro på grund af det nederlandske finansministeriums ordning med begrænset skadesløsholdelse. Museerne i EU ville kunne vise de respektive borgere i de andre lande langt mere af den europæiske kulturarv, hvis der i alle medlemsstater fandtes en ordning med fuldstændig skadesløsholdelse.

1. Er Kommissionen enig i, at udveksling af kulturskatte bidrager til den europæiske integration?

2. Har Kommissionen kendskab til, at der i de enkelte medlemsstater findes forskellige ordninger eller slet ingen ordning for skadesløsholdelse?

3. Er Kommissionen enig i, at de nuværende situation er uheldig, også set på baggrund af de frie varebevægelser og den frie udveksling af tanker i Europa?

4. Vil Kommissionen i bekræftende fald tage skridt til at sætte problemet på den europæiske dagsorden?

5. Vil Kommissionen i bekræftende fald som en midlertidig løsning tage skridt til at indføre en foreløbig ordning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(27. januar 2003)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at udveksling af kunstværker kan bidrage til europæisk integration.

Kommissionen er bekendt med, at der er meget store forskelle mellem ordningerne for skadesløsholdelse i de forskellige medlemsstater, hvilket direkte skyldes forskellene mellem de nationale politikker.

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at den nuværende situation er uheldig, både for så vidt angår den frie varebevægelse og den frie udveksling af tanker i Europa.

Som led i gennemførelsen af det indre marked er Kommissionen således villig til at overveje, hvilke foranstaltninger den finder nødvendige for at fremme samordningen og udvekslingen af bedste praksis i forbindelse med de ordninger for skadesløsholdelse, der gælder for kunstværker.

Hvad angår det rent kulturelle aspekt ved denne problematik, skal Kommissionen gøre det ærede medlem opmærksom på, at det beskedne budget for »Kultur 2000«-programmet (det eneste fællesskabsinstrument for fremme af kultursamarbejde) ikke gør det muligt eventuelt at yde økonomisk fællesskabsstøtte til dette formål.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/8

(2004/C 78 E/0007)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3644/02

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(17. december 2002)

Om: Fængsling af Shaiboub

Har Kommissionen kendskab til sagen vedrørende den koptiske kristne, Shaiboub William Arsal, der har siddet i fængsel siden september 1998 i forbindelse med mordene på to kristne i hans landsby El Kosheh? Er Kommissionen klar over, at der nu er gået over to et halvt år uden, at der er truffet nogen afgørelse i forbindelse med den appel, der blev indgivet af denne dom, og at Shaiboub fortsat sidder i fængsel den dag i dag? Mener Kommissionen, at denne situation er i overensstemmelse med artikel 2 i associeringsaftalen mellem Egypten og EU?

Kan Kommissionen oplyse, hvilke skridt den har taget i forbindelse med Shaiboub William Arsal-sagen? Vil Kommissionen bruge sin indflydelse med henblik på at sikre, at Shaiboubs appelsag hurtigt vil blive behandlet, og at alt relevant bevismateriale gøres tilgængeligt for grundig undersøgelse for at sikre en retfærdig dom?