DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/395

(2004/C 84 E/0458)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0432/04

af Helle Thorning-Schmidt (PSE) til Kommissionen

(17. februar 2004)

Om: Passiv rygning

Kommissionen har ved gentagne lejligheder påpeget, at passiv rygning er et problem for sundheden. Flere undersøgelser på området viser, at personer, som udsættes for passiv rygning, især på arbejdspladsen, kan få alvorlige helbredsproblemer.

Deler Kommissionen den opfattelse, at passiv rygning ikke bare er et problem for sundheden, men også for arbejdsmiljøet? Påtænker Kommissionen at fremlægge et forslag til lovgivning, som tilsigter en beskyttelse af arbejdstagere mod de sundhedsrisici, som rygning på arbejdspladsen indebærer? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i så fald træffe, og hvilken tidsplan har den for eventuelle foranstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(31. marts 2004)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at passiv rygning ikke bare er et problem for sundheden, men også for arbejdsmiljøet. Undersøgelser har vist, at regelmæssig udsættelse for tobaksrøg kan føre til en forøgelse på 25 % af risikoen for rygningsrelaterede sygdomme som kræft og hjerte-karsygdomme.

Flere direktiver om arbejdsmiljø har allerede beskæftiget sig med indskrænkning af rygning på arbejdspladsen. Dette er således tilfældet med Rådets direktiv 89/654/EØF (1), som fastsætter, at der i opholdsrum skal træffes passende foranstaltninger til beskyttelse af ikke-rygere mod gener hidrørende fra tobaksrøg. Hertil kommer Rådets direktiv 90/394/EØF (2), som fastsætter, at der skal anvendes skilte om rygeforbud i områder, hvor arbejdstagerne udsættes eller kan udsættes for kræftfremkaldende stoffer. I bilaget til Rådets direktiv 92/85/EØF (3) nævnes carbonmonoxid som en af de kemiske agenser, for hvilke arbejdsgiveren skal vurdere arten, omfanget og varigheden af den belastning, arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer, udsættes for i den pågældende virksomhed, hvorefter arbejdsgiveren skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at undgå, at de pågældende arbejdstagere udsættes for denne risiko. Sidst men ikke mindst fastsætter Rådets direktiv 89/391/EØF (4), at arbejdsgiveren skal

have en vurdering af risici for sikkerheden og sundheden under arbejdet til sin rådighed, herunder også risici for så vidt angår de grupper af arbejdstagere, der er udsat for særlige risici. Passiv rygning indgår således allerede nu i en risikovurdering, og der skal træffes forebyggende foranstaltninger. Sådanne foranstaltninger af varierende teknisk og/eller organisatorisk art afhænger af forholdene på arbejdspladsen og fører ikke nødvendigvis til et totalt rygeforbud.

Enhver lovgivning om yderligere beskyttelse af arbejdstagerne mod sundhedsrisici, der skyldes udsættelse for tobaksrøg vil blive baseret på EF-traktatens artikel 137.

Valget af det politiske redskab til yderligere beskyttelse af arbejdstagerne mod sundhedsrisici, der skyldes udsættelse for tobaksrøg, bør overvejes grundigt. Tobaksrøg anses ikke kun for at være kræftfremkaldende og reprotoksisk, men er også skyld i andre respiratoriske og hjerte-karsygdomme. Det bør derfor først vurderes, om rammedirektivet 89/391/EØF, direktivet om kræftfremkaldende stoffer, kemidirektivet og de øvrige ovennævnte direktiver ikke allerede fastsætter en tilstrækkelig beskyttelse af arbejdstagernes sundhed, før der træffes beslutning om yderligere foranstaltninger på dette område.

Det ville i henhold til EF-traktatens artikel 138 være nødvendigt at høre arbejdsmarkedets parter på europæisk plan, før Kommissionen forelægger et detaljeret forslag. De kunne ønske at forhandle om en aftale i henhold til artikel 139. På et senere stadium ville det også være nødvendigt at høre Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen.

I mellemtiden tilskynder Kommissionen fortsat til udvikling af foranstaltninger i medlemsstaterne og på regionalt plan. Der har været betydelig aktivitet på dette område i medlemsstaterne i den senere tid. Irland er således ved at blive den første medlemsstat, der indfører rygeforbud i barer og restauranter i slutningen af marts 2004. Den svenske Rigsdag har netop meddelt, at den har til hensigt at vedtage flere forbud gældende for arbejdspladser i 2005. Også den spanske regering undersøger, om det er muligt at indføre et fuldstændigt rygeforbud på arbejdspladser, især i barer og restauranter, og regeringen i Det Forenede Kongerige undersøger muligheden for at flytte beslutningstagningen på dette område til kommunerne.

(1) Rådets direktiv 89/654/EØF af 30. november 1989 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdsstedet (første særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), EFT L 393 af 30.12.1989.

(2) Rådets direktiv 90/394/EØF af 28. juni 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer (sjette særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), EFT L 196 af 26.7.1990.

(3) Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), EFT L 348 af 28.11.1992.

(4) Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet, EFT L 183 af 29.6.1989.