SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2153/01

af Francisca Sauquillo Pérez del Arco (PSE)og María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(18. juli 2001)

Om: Plastforbrændingsanlægget Poligás i Ribesalbes (den selvstyrende region Valencia)

Poligás-anlægget, hvor der skal udvindes gas ved forbrænding af plastic, og som for nylig er blevet installeret i Ribesalbes kommune i Castellón provinsen, er nu taget i brug trods betydelig modstand fra beboere og miljøgrupper.

Helt konkret har beboerne protesteret mod bl.a. følgende:

- der foreligger ingen VVM-vurdering. Der foreligger udelukkende en erklæring om indvirkningen på miljøet udarbejdet af regionen Valencia, som udviser foruroligende mangler, idet der f.eks. ikke er nogen som helst henvisning til udslip af tungmetaller, dioxiner og furaner

- selv om projektet vedrørende aktiviteterne kunne beses af offentligheden, blev det ikke offentliggjort, med det resultat, at offentligheden ikke fik kendskab til dets eksistens og ikke kunne fremføre nogen form for klage

- anlægget befinder sig alt for tæt på selve byen, hvad der indebærer sundhedsrisici (udslip af meget giftige gasser, vandforurening, sur regn m.m.)

- lagringen af plastaffaldet (plasticdunke fra andre anlæg, som har indeholdt farlige stoffer) foregår ikke korrekt.

I betragtning af følgende retsakter: direktiv 84/360/EØF(1) om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg, direktiv 88/609/EØF(2) om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg, direktiv 2000/76/EF(3) om forbrænding af affald (især artikel 12 om offentlig deltagelse), direktiv 90/313/EØF(4) om fri adgang til miljøoplysninger, direktiv 85/337/EØF(5) om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet samt de forskellige bestemmelser om beskyttelse af vand, og i betragtning af den store modstand mod anlægget blandt borgerne og den rolle, Kommissionen har som garant for fællesskabsbestemmelserne, bedes Kommissionen besvare følgende:

- Vil den være indstillet på at undersøge, om anlægget i Ribesalbes overholder de fastsatte emissionsgrænser og kriterierne for lagring af farlige stoffer og for rent vand, som er fastsat i fællesskabsbestemmelserne?

- Kan Kommissionen fastslå, om godkendelsen af anlægget har fundet sted under overholdelse af direktiv 85/337/EØF om indvirkningen på miljøet og korrekt informationsadgang, således som det er foreskrevet i de relevante EF-bestemmelser?

(1) EFT L 188 af 16.7.1984, s. 20.

(2) EFT L 336 af 7.12.1988, s. 1.

(3) EFT L 332 af 28.12.2000, s. 91.

(4) EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56.

(5) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(27. september 2001)

Kommissionen kender intet til de forhold, som det ærede medlem omtaler.

Efter de foreliggende oplysninger kan Kommissionen ikke udtale sig om, hvorvidt der kan være tale om en ukorrrekt anvendelse af Rådets direktiv 84/360/EØF af 28. juni 1984 om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg(1).

For så vidt angår Rådets direktiv 88/609/EØF af 24. november 1988 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg(2), er det med de informationer, det ærede medlem er fremkommet med i sin skriftlige forespørgsel, ikke muligt at konkludere, at direktivet gælder i det foreliggende tilfælde. Dette direktiv omfatter udelukkende fyringsanlæg med en nominel termisk effekt på 50 MW og derover.

Bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald(3) gælder med virkning fra 28. december 2005 for de eksisterende anlæg og fra 28. december 2002 for nye anlæg.

I henhold til artikel 3 i Rådets direktiv 90/313/EØF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljøoplysninger(4) pålægges det de offentlige myndigheder at stille miljøoplysninger til rådighed for enhver fysisk eller juridisk person på dennes anmodning herom, og uden at vedkommende skal godtgøre nogen interesse heri.

I stk. 4 i samme artikel præciseres det, at myndighederne skal give den pågældende person svar så hurtigt som muligt og senest inden to måneder. Afslås udleveringen af de ønskede oplysninger, skal dette begrundes med henvisning til en af de undtagelser, der er anført i artikel 3, stk. 2 og 3.

På grundlag af de forhold alene, som det ærede medlem omtaler, er Kommissionen ikke i stand til at fastslå, hvorvidt de spanske myndigheder har fået forelagt en anmodning om informationer, som de har besvaret ufyldestgørende, hvilket i givet fald kunne udgøre en overtrædelse af direktivets bestemmelser.

Hvis en anmodning om oplysninger skulle være blevet afvist af myndighederne og bestemmelserne i direktivet overtrådt, er det op til den, der har anmodet herom, at gøre indsigelse i henhold til direktivets artikel 4 og den spanske gennemførelseslovgivning.

Kommissionen kan på grundlag af de oplysninger, det ærede medlem er fremkommet med, ikke afgøre, hvorvidt Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(5) er blevet tilsidesat.

Derfor vil Kommissionen snarest henvende sig til de spanske myndigheder og anmode om oplysninger om de fremførte forhold for at kunne verificere, om den gældende fællesskabslovgivning er blevet korrekt anvendt.

(1) EFT L 188 af 16.7.1984.

(2) EFT L 336 af 7.12.1988.

(3) EFT L 332 af 28.12.2000.

(4) EFT L 158 af 23.6.1990.

(5) EFT L 175 af 5.7.1985.