SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0019/03

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2003)

Om: Udlicitering af nederlandske jernbanestrækninger

I Nederlandene står 31 jernbanestrækninger, som den nuværende udbyder, De Nederlandske Jernbaner, NS, betegner som rentable, på listen over strækninger, der skal i udbud. Privatiseringen af NS har de seneste år allerede påført de rejsende store problemer pga. dårligere service. Mange tvivler på det hensigtsmæssige i dette skridt og overvejer, om ikke NS bør forblive statsejet.

1. Er det korrekt, at Nederlandene i henhold til EU-retten ikke er forpligtet til at gennemføre udbud af disse 31 jernbanestrækninger?

2. Er det korrekt, at der i en grundig afvejning også bør medtages de nødvendige investeringer i materiel, hvis der skal opnås en bæredygtig løsning, og mener Kommissionen ikke, at udeladelse af denne post vil medføre en uacceptabel forringelse af servicen til de rejsende?

3. Vil det ikke være bedre for de berørte regioner f.eks. Nord-, Syd- og Østnederlandene, hvor disse tjenester er yderst vigtige (socialt, økonomisk og for så vidt angår tilgængelighed) foreløbig at afstå fra udbud eller at aftale en periode til overvejelser, hvor sikring af de rejsendes interesser atter kommer i centrum?

4. Er Kommissionen rede til at tage denne problematik, der i mange europæiske regioner allerede har ført til forringelser og problemer, op med de europæiske trafikministre på den næste samling i Rådet (transport).

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(27. februar 2003)

Medmindre det drejer sig om koncessionskontrakter om offentlige arbejder, dvs. kontrakter, hvor modydelsen for det arbejde, der udføres, helt eller delvis består i retten til at udnytte det færdige arbejde(1), gælder de detaljerede bestemmelser i EU's direktiver om indgåelse af offentlige aftaler ikke for de af det ærede medlem nævnte tilfælde. Men hvis en ordregiver beslutter at indgå aftaler om jernbanetransport med en tredjepart, skal principperne i EF-traktaten overholdes, navnlig principperne om ligebehandling, ikke-forskelsbehandling og gennemsigtighed. Hvad princippet om gennemsigtighed angår, fremgår det af fast retspraksis, at denne gennemsigtighedsforpligtelse, der påhviler den ordregivende

myndighed, består i at sikre en passende grad af offentlighed til fordel for enhver potentiel tilbudsgiver, der gør det muligt at åbne markedet for tjenesteydelserne for konkurrence og at kontrollere, at udbudsprocedurerne er upartiske(2).

Endvidere har Kommissionen forelagt et forslag om indgåelse af kontrakter om offentlig service inden for personbefordring med jernbane og ad vej og indre vandveje(3). Forslaget indeholder en bestemmelse om, at kontrakter om offentlig service bortset fra visse undtagelser skal sendes i udbud, såfremt der indrømmes økonomisk kompensation eller enerettigheder til operatøren. De to hovedargumenter for dette forslag er, at udbud af offentlige tjenesteydelser har vist sig at være et effektivt middel til at yde bedre service til passagererne med færre omkostninger for skatteyderne, og at lovligheden af direkte tildeling af økonomisk kompensation eller enerettigheder for levering af offentlige transporttjenester vil kunne anfægtes. Derfor er direkte indgåede kontrakter efter Kommissionens opfattelse ikke hensigtsmæssige og muligvis heller ikke lovlige, selv om det måske ikke i øjeblikket er obligatorisk at iværksætte et udbud som fastsat i forordningen.

Offentlige myndigheder, som sætter offentlige jernbanetjenester i udbud, bør tage kvaliteten af passagerservicen i betragtning, således som det understreges i Kommissionens forslag. Der kunne i den forbindelse stilles krav om, at der foretages en investering.

Kommissionen mener, at iværksættelsen af udbud af jernbanetjenester, navnlig regionale jernbanetjenester, indtil nu har været til gavn for passagererne. Forsøg med at sende offentlige transporttjenester i den østlige del af Nederlandene i udbud har været vellykkede, navnlig i henseende til integreringen af bus- og jernbanetjenester.

Kommissionen har forelagt et forslag om kravene vedrørende offentlig service inden for personbefordring og vil ved først givne lejlighed fremme drøftelserne i Rådet (transport) for at komme videre med sagen og for at gøre det muligt at nå målene for den fælles transportpolitik, således som de fremgår af hvidbogen om den europæiske transportpolitik frem til 2010: De svære valg(4).

(1) F.eks. opførelsen og driften af en jernbanelinje.

(2) Se Domstolen for De Europæiske Fællesskaber, sag C-324/98, Telaustria.

(3) EFT C 151 E af 25.6.2002.

(4) KOM(2001) 370 endelig udg.