SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2240/01

af María Rodríguez Ramos (PSE), Rosa Díez González (PSE)og Raimon Obiols i Germà (PSE) til Kommissionen

(26. juli 2001)

Om: Afbrydelse af internationale adoptioner i Rumænien

Henved hundrede spanske par indledte i 1999 en adoptionssag med henblik på at adoptere et barn i Rumænien gennem foreningen Asociación para la

Adopción Internacional de Baleares og organisationen Entidad Colaboradora de Adopción Internacional Interadop-Alternativa Familiar de Castilla y León. Begge disse enheder er godkendt af myndighederne i de respektive autonome regioner, som fører tilsyn med al deres virksomhed.

Hver af de spanske familier har forudbetalt et beløb på 4 450 dollars til administrations- og oversættelsesudgifter og juridisk behandling af deres sagsakter, som har været i den administrative fase siden år 2000. Disse procedurer er nu blevet stillet i bero af den rumænske regering. Så vidt det er blevet oplyst, er det Kommissionen selv, der efter at have påvist en række uregelmæssigheder i de internationale adoptionssager har bedt den rumænske regering om at stille behandlingen af sagerne i bero på grund af manglende retsgaranti for børnenes beskyttelse.

Kan Kommissionen oplyse, om disse informationer er korrekte?

Hvilke garantier har Kommissionen i bekræftende fald krævet af den rumænske regering for at genoptage behandlingen af de allerede påbegyndte adoptionssager?

Når først der er garanti for de rumænske børns sikkerhed og velfærd, hvilket efter vor opfattelse er kernen i dette problem, kan Kommissionen da sammen med den rumænske regering fastsætte overgangsregler, således at indstillingen af behandlingen af de internationale adoptionssager ikke kommer til at berøre de sager, som familier i EU's medlemsstater allerede har påbegyndt (eller næsten afsluttet)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(4. oktober 2001)

Kommissionen anførte i sin periodiske rapport 2000(1) om Rumæniens fremskridt mod tiltrædelse, at Rumæniens adoptionslov og -praksis gav mulighed for at tage hensyn til andre forhold end barnets tarv, og at denne situation kunne skade helhedsreformen af børneforsorgssektoren i Rumænien.

Kommissionen, Parlamentet, internationale organisationer som De Forenede Nationers Børnefond (UNICEF) og adskillige ikke-statslige organisationer (ngo'er) samt de rumænske myndigheder har haft adgang til dokumentation, der ikke alene peger på mangelfulde lovgivningsrammer, men også indikerer, at der har været omfattende misbrug ved gennemførelsen af den gældende ret.

Stillet over for disse forhold har den rumænske regering besluttet at suspendere internationale adoptioner i et år. Fra 14. december 2000 er det rumænske adoptionsudvalg ophørt med at indstille børn til adoption gennem internationale adoptionsorganisationer. Fra 21. juni 2001 har det rumænske adoptionsudvalg besluttet ikke at skrive nye udenlandske familier op til international adoption i mindst et år. I praksis betyder dette, at børn, der blev indstillet til adoption før 14. december 2000, stadig kan adopteres af udenlandske familier, der blev skrevet op i det rumænske adoptionsudvalg før 21. juni 2001.

Kommissionen glæder sig over denne beslutning, der vil give Rumænien mulighed for at indføre de love og administrative ordninger, der er nødvendige for at opfylde landets forpligtelser i henhold til FN's Konvention om Børns Rettigheder. Disse forpligtelser tager først og fremmest sigte på at beskytte barnets tarv og fastsætter bl.a., at international adoption kan overvejes som en alternativ måde at drage omsorg for et barn på, hvis barnet ikke kan anbringes i pleje eller i adoption hos en familie, eller der ikke på anden passende måde kan drages omsorg for barnet i dets hjemland.

Kommissionen har derfor meddelt den rumænske regering, at den bør vedtage en ny lov om internationale adoptioner og skabe egnede administrative strukturer og gennemsigtige procedurer til at gennemføre den i overensstemmelse med Rumæniens internationale forpligtelser.

(1) KOM(2000) 710 endelig udg.