ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0863/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(20. marts 2003)

Om: Frosinone Kommunes udnyttelse af midler fra Leader+-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU. Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Frosinone Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til støtte af sådanne innovative aktioner til udvikling af landdistrikterne, som tager sigte på at udnytte kultur- og naturarven, skabe nye arbejdspladser gennem styrkelse af økonomien og forbedre landbosamfundenes organisatoriske kapacitet. Kan Kommissionen derfor oplyse:

1. om Frosinone Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Leader+-programmet?

2. om Frosinone Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. april 2003)

Det spørgsmål, som det ærede medlem stiller, vedrører Frosinone kommunes anvendelse af midlerne til programmet Leader+.

Det spørges i denne forbindelse om Frosinone kommune har fremlagt projekter i henhold til programmet Leader+, om nævnte kommune har modtaget midler til disse projekter, og om disse midler er blevet udnyttet.

Det fremgår af oplysninger, som Kommissionen råder over, at Frosinone kommune ikke indgår i det område, der deltager i EF-initiativprogrammet Leader+ Lazio, der blev godkendt ved Kommissionens beslutning K(2001) 3626 af 26. november 2001.

Nævnte kommune kunne derfor ikke fremlægge projekter eller modtage midler til programmet Leader+ Lazio.

Det skal bemærkes, at Kommissionen ikke træffer beslutning om de enkelte projekter eller om udvælgelsen af de lokale aktionsgrupper. Den beslutter at bidrage til et program, der omfatter kriterier for udvælgelse af grupper på grundlag af procedurer, der garanterer en Leader-approach. Medlemsstaten eller den ansvarlige regionale myndighed foretager den endelige udvælgelse af de medfinansierede grupper og projekter på betingelserne i programmet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1095/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(31. marts 2003)

Om: Macerata Kommunes udnyttelse af midler fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Macerata Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til civilbeskyttelse af personer og materielle goder, både til forebyggende aktioner og til bedre imødegåelse af eventuelle naturkatastrofer eller endog de såkaldte teknologiske og industrielle katastrofer. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Macerata Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra handlingsprogrammet for civilbeskyttelse?

2. om Macerata Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-0829/03, E-0889/03, E-1091/03,E-1092/03, E-1093/03, E-1094/03, E-1095/03, E-1096/03, E-1097/03,E-1098/03, E-1099/03, E-1100/03, E-1101/03, E-1102/03 og E-1103/03

(22. april 2003)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at der inden for de sidste to år ikke har været tale om, at kommunerne Frosinone, Fiumincino, Ancona, Carrara, Livorno, Firenze, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena og Terni har indgivet noget projekt inden for rammerne af Fællesskabets handlingsprogram for civilbeskyttelse i henhold til Rådets beslutning 1999/847/EF af 9. december 1999(1) og som følge heraf heller ikke har modtaget nogen finansiel støtte hertil.

Sigtet med handlingsprogrammet er at støtte og supplere medlemsstaternes aktiviteter på nationalt, regionalt og lokalt plan for at beskytte personer, ejendom og miljø i tilfælde af naturkatastrofer og teknologiske katastrofer. Programmet, hvortil der er bevilget et årsbudget på 1,5 mio. EUR (budgetkonto B4-308), muliggør finansiering af aktioner i form af forebyggelse, beredskab, intervention, omgående bistand samt analyse af de sociale og økonomiske virkninger af katastroferne. Kun aktioner, som vedrører samtlige medlemsstater eller et betydeligt antal af disse, er støtteberettigede. De støtteberettigetde aktioner skal være i overensstemmelse med de prioriteter, der årligt fastsættes af Kommissionen med bistand fra et forvaltningsudvalg.

Kommissionen skal ligeledes henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at internetstedet http://www.europa.eu.int/comm/environment/civil/ indeholder en række eksempler på projekter, der er udviklet inden for rammerne af Fællesskabets handlingsprogram for civilbeskyttelse.

(1) EFT L 327 af 21.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1066/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(31. marts 2003)

Om: Macerata Kommunes udnyttelse af midler fra Leonardo da Vinci-prorgammet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Macerata Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til forbedring af kvaliteten, innovationen og den europæiske dimension i erhvervsuddannelsessystemerne og -metoderne. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Macerata Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Leonardo da Vinci-programmet?

2. om Macerata Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0833/03, E-0890/03, E-1062/03,E-1063/03, E-1064/03, E-1065/03, E-1066/03, E-1067/03, E-1068/03,E-1069/03, E-1070/03, E-1071/03, E-1072/03, E-1073/03 og E-1074/03

(8. maj 2003)

De midler, der tildeles over Leonardo da Vinci-programmet, forvaltes i et vist omfang decentralt af nationale kontorer. Det drejer sig i påkommende tilfælde om projekter vedrørende grænseoverskridende mobilitet, hvis samlede budget udgør henved 40 % af programmets budget.

De nødvendige oplysninger om disse projekter kan indhentes på det nationale kontor i Italien:

ISFOLVia G.B. Morgagni 30/eI-00161 RomaT. (+39-06)44.59.01F. (+39-06)44.59.04.75

Med hensyn til den del af midlerne, som forvaltes centralt af Kommissionen (pilotprojekter, tema-aktioner, sprogkundskaber, tværnationale netværk, referenceredskaber), har undersøgelsen givet nedenstående resultater for følgende kommuner Frosinone, Fiumincino, Ancona, Carrara, Firenze, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena og Terni:

- Pesaro Kommune har som den eneste indsendt et forslag til et pilotprojekt under Leonardo-programmet. Projektets titel: Laboratori Tematici Virtuali: Metodologia di Supporto alla Formazione Nel Sel (Sistema Economico Locale)

- Den modtog et beløb på 264 161 EUR til projektet, som blev påbegyndt i slutningen af 2002.

Det ærede parlamentsmedlem kan også henvende sig til de berørte lokale myndigheder for at få mere fyldestgørende oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0274/03

af Carlos Coelho (PPE-DE) til Kommissionen

(30. januar 2003)

Om: Daphne-programmet

AMCV sammenslutningen af kvinder mod vold er en af de mest anerkendte ngo'er i Portugal, og den har gjort den største indsats for at bekæmpe vold mod kvinder og børn, især vold i hjemmet, voldtægt og seksuelt misbrug. I løbet af ti år har AMCV i Portugal ydet støtte til omkring 4000 kvinder med gennemsnitligt to til tre børn.

Denne ngo har som led i Daphne-initiativet i et partnerskab med deltagelse af Spanien, Italien, Irland og Danmark indgivet et projekt, som netop er blevet afvist.

Kommissionen bedes oplyse grundene til og de benyttede kriterier ved afvisningen af dette projekt, især fordi der for Portugal, som i de seneste år har været et land med højeste prioritet, fortsat står meget tilbage at gøre på dette område. Dette får analysen af fordelingsrammen for projekterne mellem de femten medlemsstater til at tage sig endnu mere mærkelig ud, idet Portugal i løbet af de seneste to år kun har fået et projekt godkendt.

Da det over for mig er blevet oplyst, at Kommissionen som grund skal have anført den pågældende sammenslutnings manglende kompetence, vil jeg gerne bede om en nærmere orientering om grundlaget for denne vurdering.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(27. februar 2003)

Siden 1997 har Daphne-initiativet og derefter Daphne-programmet klart været ofre for deres succes med modtagelsen af mere end 1 600 projekter, hvoraf kun 13 % har kunnet imødekommes med henblik på finansiering på grund af det beskedne budget på 5 mio. EUR pr. år.

Efter Kommissionens positive beslutning med hensyn til Daphne-programmet (A5-0233/2002) har Kommissionen, der er klar over denne begrænsning, netop godkendt et beslutningsforslag, der tager sigte på at fortsætte disse bestræbelser ved gennemførelsen af et Daphne II-program (2004-2008) med et større budget.

Kommissionen skal meddele det ærede medlem, at der siden 1997 er blevet finansieret otte projekter med en portugisisk koordinator, hvilket betyder, at 22 % af de portugisiske projekter er blevet imødekommet (til sammenligning med et gennemsnit på 13 %). I samme tidsrum har mere end 50 portugisiske sammenslutninger og lokale myndigheder kunnet deltage i ca. 25 Daphne-projekter.

Kommissionen informerede den 18. oktober 2002 Associaçao de Mulheres contra a violencia (AMCV) sammenslutningen af kvinder mod vold om årsagerne til afvisning af det projekt, det ærede medlem omtaler. Blandt disse årsager er det i intet tilfælde anført, at AMCV ikke skulle være kompetent. Denne sammenslutnings kompetencer er tværtimod blevet anerkendt i forbindelse med dens deltagelse i seks andre Daphne-projekter og i et stort toårsprojekt, der blev udvalgt i 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1371/03

af Ursula Schleicher (PPE-DE) til Kommissionen

(15. april 2003)

Om: Indførelse af det europæiske sygesikringskort fra 1. juli 2004

I medlemsstaterne er der gjort den negative erfaring, at kort af ovennævnte art bliver misbrugt. Dette er i det mindste tilfældet i Tyskland, hvor illegalt benyttede chipkort fra sygekasserne skal have forårsaget økonomisk skade på ca. 1 mia. EUR i hele landet (Bayernkurier den 13. marts 2003).

Hvilke forholdsregler har Kommissionen truffet for at give det europæiske sygesikringskort en forfalskningssikker udformning og hindre misbrug ved anvendelse af kortet i andre EU-medlemslande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(3. juni 2003)

På Det Europæiske Råds møde i Bruxelles den 20. marts 2003 krævede man, at det europæisk kort skulle indføres inden sommeren 2004. Kortet erstatter i første fase formular E 111 (attestering af retten til lægehjælp under en fritidsrejse til en anden medlemsstat). På baggrund af de forskellige nationale forhold, hvad angår brug af sygesikringskort, udformes det på grundlag af en særlig model, og det får et format, som tillader aflæsning med det blotte øje af de oplysninger, som er af afgørende betydning for retten til lægehjælp og refusionen mellem institutionerne.

Denne standardisering skulle kunne hjælpe såvel den udstedende stat som opholdsstaten med at undgå de almindelige fejl med de nuværende formularer og bedre at forebygge ureglementeret anvendelse af kortet f.eks. misbrug eller svig. Navnlig giver kortnummeret mulighed for at kontrollere overensstemmelsen mellem oplysningerne på kortet og de oplysninger, som den kompetente institution for lægehjælp råder over under samme kortnummer. Disse foranstaltninger giver navnlig mulighed for at forberede den sidste fase, som er overgangen til et europæisk elektronisk kort, som udgør endnu en sikring mod svig. Et effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne og navnlig mellem de kompetente institutioner burde også kunne reducere risikoen for svig eller misbrug.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1119/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(1. april 2003)

Om: Carrara Kommunes udnyttelse af midler fra Den Europæiske Regionaludviklingsfond

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det, hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Carrara Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til omstilling af industriområder i tilbagegang og til at formindske skævheder med hensyn til økonomisk og social udvikling. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Carrara Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Den Europæiske Regionaludviklingsfond?

2. om Carrara Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnierpå skriftlige forespørgsler E-1119/03, E-1120/03,E-1121/03, E-1122/03, E-1123/03 og E-1124/03

(16. april 2003)

Kommunerne Massa, Carrara, Livorno, Pisa, Pistoia og Firenze er alle delvist berettiget til støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) inden for rammerne af DOCUP Toscana 2000-2006 (enhedsprogrammeringsdokument).

DOCUP Toscana, der blev godkendt ved Kommissionens beslutning(1), fastsætter et EFRU-tilskud på 322,5 mio. EUR for en samlet offentlig udgift på 804,9 mio. EUR.

Da DOCUP Toscana er et program, der forvaltes decentralt, er det regionen Toscana, der har ansvaret for interventionernes iværksættelse, og den har i programmeringstillægget fastlagt udvælgelseskriterierne og er endvidere ansvarlig for gennemgangen af ansøgningerne. Det ærede medlem kan derfor med fordel henvende sig til denne myndighed for at opnå præcise oplysninger om de forelagte og finansierede projekter til fordel for kommunerne Massa, Carrara, Livorno, Pisa, Pistoia og Firenze.

(1) C(2001) 2725, 27.9.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0568/03

af Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE), Bert Doorn (PPE-DE)og Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(27. februar 2003)

Om: Statsstøtte til flyvepladsen i Laarbruch

I øjeblikket opbygges der en civil lufthavn på den tidligere (tyske) flyveplads ved Laarbruch. For 11,5 mio. EUR købte en privat virksomhed ved navn Flughafen Niederrhein GmbH af den tyske formueforvaltning hele anlægget, som omfatter 615 ha. Samtidig videresolgte Flughafen Niederrhein GmbH anlægget for samme beløb til Van de Lande-koncernen. Siden da har flyvepladsen heddet Airport Niederrhein. Af de 11,5 mio. EUR er der allerede betalt 3,83 mio. EUR, og ved udgangen af 2003 betales der endnu en gang 3,83 mio. EUR. De resterende 3,83 mio. EUR skal kun betales, såfremt der ved udgangen af 2007 ikke er oprettet 350 arbejdspladser på flyvepladsen.

Før salget af arealet afholdtes ingen offentlig licitation, selv om firmaer i grusgravsbranchen ville have været rede til at betale det tredobbelte beløb. Det forventes, at den tyske delstat Nordrhein Westfalen i 2003 og 2004 bidrager med et årligt beløb på 3,83 mio. EUR til dækning af udgifter til bl.a. offentlige infrastrukturer i den civile lufthavn.

Denne situation giver anledning til følgende spørgsmål:

1. Kan Kommissionen oplyse, om dette projekt er indberettet, og om der er gennemført undersøgelser med henblik på fællesskabsreglerne for statsstøtte?

2. Kan Kommissionen, såfremt sådanne undersøgelser har fundet sted, oplyse, hvilke konklusioner de har givet?

3. Kan Kommissionen, såfremt sådanne undersøgelser ikke har fundet sted, oplyse, om den nu agter hurtigt at gennemføre sådanne?

4. Kan Kommissionen oplyse, hvilke skridt den agter at tage, såfremt undersøgelser viser eller har vist, at der er tale om statsstøtte, som ikke falder inden for de pågældende fællesskabsreglers rammer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(8. april 2003)

1. og 2. Kommissionen kan herved informere de ærede medlemmer om, at den ikke har modtaget nogen anmeldelse angående opførelsen af lufthavnen ved Laarbruch, og at Kommissionen ingen undersøgelser har gennemført i den forbindelse.

3. og 4. I henhold til Kommissionens meddelelse om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger(1), giver salg af offentlige aktiver til markedspris ikke anledning til formodning om statsstøtte. Selv om de oplysninger, de ærede medlemmer er fremkommet med, ikke angiver, at flyvepladsen blev solgt under markedsprisen eller på ikke-forretningsmæssige vilkår, kan det i mangel af en udbudsprocedure ikke udelukkes, at dette var tilfældet. Kommissionen vil derfor udbede sig oplysninger fra den pågældende medlemsstat med henblik på at undersøge, hvorvidt flyvepladsen blev solgt på markedsvilkår eller ej.

Hvis undersøgelsen viser, at der kan have været tale om statsstøtteelementer, vil Kommissionen indlede de procedurer, der er fastsat i artikel 88 i EF-traktaten og Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (ny artikel 88)(2).

(1) EFT C 209 af 10.7.1997.

(2) EFT L 83 af 27.3.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0837/03

af Jean Lambert (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. marts 2003)

Om: De israelske myndigheders nej til at prøveløslade Mordechai Vanunu

Mordechai Vanunu har været fængslet i Israel siden 1986 for i 1986 at have afsløret detaljer om sit lands atomprogram. Der har været tegn på, at Vanunu, der har tilbragt mere end 11 år i isolationsfængsel, måske ville blive prøveløsladt i erkendelse af den hårde behandling, han har været udsat for. Imidlertid besluttede en prøveløsladelseskommission i februar, at Vanunu ikke vil blive prøveløsladt, da han stadig vil kunne gøre alvorlig skade ved at afsløre, hvad han ved.

Dette er et særdeles tyndt argument, især fordi nylige afsløringer vedrørende Israels atomprogram ikke har affødt officielle klager. Hvad der er vigtigere, er, at de israelske myndigheders fremgangsmåde i forbindelse med bortførelsen, retssagen og de forhold, hvorunder Vanunu er blevet tilbageholdt, er uacceptable. Vanunu bør løslades straks.

Desuden er der i betragtning af den nuværende uro vedrørende masseødelæggelsesvåben og behovet for ikke-spredning særlig god grund til, at han skal løslades.

Agter Kommissionen på baggrund heraf at foretage sig noget i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(1. april 2003)

Kommissionen er bekendt med omstændighederne i forbindelse med fængslingen af Mordechai Vanunu siden hans dom og hilser enhver normalisering af forholdene og hans førtidige løsladelse velkommen. I denne forbindelse er Kommissionen enig i, at der ikke længere er grund til placering i isolationsfængsel, hvilket oprindeligt havde til formål

at forhindre Mordechai Vanunu i at offentliggøre oplysninger, der kunne være til skade for Israel. Spørgsmålet om menneskerettigheder i Israel behandles regelmæssigt af Fællesskabet under kontakterne med de israelske myndigheder og ligeledes på de officielle møder i Associeringsrådet. Kommissionen følger Mordechai Vanunus sag med særlig interesse, navnlig via sin delegation i Tel Aviv.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1305/03

af Jan Dhaene (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. april 2003)

Om: Registrering af biler med henblik på at hæve afsætningstallene

Fra automobilbranchen kommer der meldinger om følgende praksis: Hele kontingenter af biler bliver registreret midlertidigt i en af medlemsstaterne. Uden at bilerne i virkeligheden kommer ud på vejnettet, bliver de videresolgt inden for EU for dernæst også at blive midlertidigt registreret i en anden medlemsstat.

Denne fremgangsmåde giver anledning til to store problemer:

- Listerne over de mest solgte biler afstedkommer fejlagtige oplysninger til forbrugerne. Fabrikanterne eller forhandlerne kan på denne måde kunstigt hæve registreringstallene for at få deres mærker på listerne over de mest solgte biler.

- Statistikker (over fornyelse af bilparken og udviklingen i retning af en mere miljøvenlig bilpark) bliver på denne måde systematisk fordrejet.

Denne fremgangsmåde er tydeligvis ude af trit med national interesse og kræver et europæisk svar fra Kommissionen på følgende spørgsmål:

- Har Kommissionen kendskab til denne praksis?

- Har Kommissionen planer om at iværksætte foranstaltninger til at imødegå eller udelukke denne praksis?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(2. juni 2003)

Kommissionen har ikke kendskab til den praksis, det ærede medlem beskriver.

Ud fra de oplysninger, det ærede medlem har fremlagt, er det ikke muligt at slutte, at en sådan praksis er i strid med gældende fællesskabsret. I konkrete sager er det de nationale myndigheders opgave at fastslå, at direktiv 84/450/EØF(1) er blevet overtrådt, hvis forbrugeren vildledes. Domstolen har i sin dom i sag C-373/90, Procureur de la République mod X (1992), givet de fornødne retningslinjer til at afgøre, om der er tale om en overtrædelse. Kommissionen har ikke på nuværende tidspunkt planer om at træffe foranstaltninger for at imødegå eller sætte en stopper for denne praksis.

Kommissionen vil dog nøje følge udviklingen på området.

(1) Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om vildledende reklame, EFT L 250 af 19.9.1984.