SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3054/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(24. oktober 2002)

Om: Kommissionens holdning til Nepal

Siden 1977 har EU ydet over 130 mio. EUR i bistand til Nepal. Den 24. juli 2001 lykønskede Kommissionens formand, Romano Prodi, den nyvalgte nepalesiske premierminister, Sher Bahadur Deuba, med dennes valg. Prodi udtalte, at han nærede fuld tillid til, at Nepal under ledelse af den nye premierminister og gennem en demokratisk dialog ville være i stand til at skabe fremgang i bestræbelserne på at sikre fred, stabilitet og velstand. Samtidig bekræftede Prodi Kommissionens vilje til at styrke forbindelserne til Nepal.

Den 20. august 2002 udsendte Kommissionen en pressemeddelelse, hvori den oplyste, at der var afsat 615 000 EUR til bistand til Nepal med sigte på at reducere spændingerne i landet. Otte dage senere havde den nepalesiske premierminister en samtale med kommissionsmedlem Christopher Patten. Om Sher Bahadur Deubas besøg i Bruxelles oplyste den nepalesiske menneskerettighedsaktivist, Gopal Siwakoti Chintan, at ingen i Nepal var orienteret herom. Hans landsmænd troede, at premierministeren befandt sig i Johannesburg på topmødet om bæredygtig udvikling. Den 4. oktober 2002 blev premierministeren og hans regering afsat af kongen på grund af manglende evne til at afholde valg på den planlagte dato, den 13. december. Kong Gyanendra oplyser, at han ikke har foretaget noget statskup, men han udsætter på den anden side valget på ubestemt tid.

Kan kommissionsmedlem Patten oplyse, hvilke spørgsmål han drøftede med den tidligere nepalesiske premierminister, hvilken atmosfære samtalen førtes i, og hvilket indtryk samtalen gjorde på kommissionsmedlemmet? Hvilke konkrete resultater førte samtalen til?

Kan kommissionsmedlemmet evaluere den bistand, der er ydet til Nepal siden 1977 og oplyse, hvilke konkrete resultater, bistanden har ført til? Mener Kommissionen, at resultaterne står i forhold til den finansielle bistand, der er ydet?

Er Kommissionen bekendt med den seneste udvikling i Nepal, og hvordan vil den, under hensyntagen hertil, tilpasse sin holdning til dette land?

Endelig oplystes det i pressemeddelelsen, at den fremtidige EU-bistand i højere grad vil sigte mod de grundlæggende årsager til konflikten i Nepal. Hvilke initiativer har Kommissionen taget i denne forbindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. november 2002)

På baggrund af den voksende ustabilitet i Nepal siden drabene på kongefamilien (juni 2001) har Unionen lagt stadig større vægt på den politiske og sikkerhedsmæssige situation i landet. Kommissionen og medlemsstaterne har forstærket overvågningen af de ustabile regeringsforhold, maoisternes oprørsaktiviteter og hærens forsøg på at holde situationen under kontrol. De har også givet udtryk for betænkeligheder ved de stadig alvorligere krænkelser af menneskerettighederne og den forværrede økonomiske og sociale situation.

Premierminister Sher Badahur Deubas besøg i august 2002 fandt sted på denne baggrund. Ved den lejlighed gentog udenrigskommissæren Kommissionens tilbud om at støtte valget, idet han samtidig gav udtryk for betænkeligheder ved en eventuel skærpelse af undtagelsestilstanden. Han bekræftede Kommissionens støtte til langsigtede udviklingsinitiativer med det formål at bekæmpe fattigdommen og fjerne de underliggende årsager til konflikten med maoisterne. Atmosfæren under mødet var positiv (det er første gang, en nepalesisk premierminister aflægger besøg i Kommissionen), og Kommissionens villighed til at støtte enhver indsats for at konsolidere demokratiet blev gjort helt klar.

Der er en betydelig risiko for, at den seneste udvikling såsom udnævnelsen af et ikke-valgt forretningsministerium og det forhold, at der ikke er noget parlament, ingen valgte lokale repræsentanter og ingen klare tegn på genoptagelse af forhandlingerne med maoisterne, kan føre landet tilbage til situationen før 1990 og dermed undergrave de resultater, der er opnået siden indførelsen af et konstitutionelt monarki.

Kommissionen vil videreføre sit samarbejde med Nepal og åbnede i marts 2002 en delegation. Den politiske rapportering og den tætte koordination med de medlemsstater, der er repræsenteret i Katmandu, fortsætter, navnlig hvad angår sikkerhedsspørgsmål, som kan sætte igangværende og nye udviklingsaktiviteter over styr.

Kommissionens udviklingsbistand til Nepal var tidligere koncentreret om udvikling af landdistrikter og fattigdomsbekæmpelse. EU's indsats blev koncentreret om: (i) kunstvanding og forvaltning af afvandingsområder, (ii) dyresundhed, (iii) reproduktiv sundhed, (iv) undervisning på primærtrinnet, (v) flygtninge og (vi) udbygning af institutioner og kapacitet.

EU's bistand til Nepal har som helhed været vellykket og har imødekommet Nepals behov og prioritering, således som det er fastsat i de forskellige femårsplaner. Erfaringen har vist, at vellykkede projekter skal baseres på aktiv medvirken fra de lokale modtageres side og en stærk styringsmæssig organisation.

I de seneste år har EU's største projekter med hovedvægten lagt på udvikling af landdistrikter og kunstvanding haft alvorlige problemer med indblanding og angreb fra maoisternes side. Som følge af disse udviklingsforløb og for at støtte fremskridtet mod fred og stabilitet i Nepal omfatter EU's nye samarbejdsstrategi over for Nepal spørgsmålet om dæmpning af konflikter som en vigtig del af landets udviklingsstrategi.

Kommission er ved at udarbejde en ny landestrategi for Nepal, som vil omfatte forebyggende initiativer via støtte til retsstat, god regeringsførelse, beskyttelse af menneskerettigheder og langsigtet udvikling af landdistrikter i områder (den midtvestlige region) med stor oprørsaktivitet. I juli 2002 godkendte Kommissionen et omfattende initiativ til et beløb af 15 mio. EUR til fremme af (fotovoltaisk) elforsyning til lokalsamfund i landdistrikter, som hverken har adgang til det nationale elektricitetsnet eller til hydroelektriske systemer.