ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3101/01

af Struan Stevenson (PPE-DE), Niels Busk (ELDR),Ian Hudghton (Verts/ALE), Albert Maat (PPE-DE), Catherine Stihler (PSE),Elspeth Attwooll (ELDR), Brigitte Langenhagen (PPE-DE),James Nicholson (PPE-DE), Robert Sturdy (PPE-DE)og Neil Parish (PPE-DE) til Kommissionen

(13. november 2001)

Om: Kullerfiskeri

Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at forebygge enhver form for yderligere ansvarsløs ødelæggelse af bestandene af ungkuller, efter at den danske fiskeriinspektion sidste måned opdagede, at et dansk industrifiskerifartøj i en fangst på 543 tons havde landet 114 tons ungkuller?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. december 2001)

Kommissionen er bekendt med det problem, som de ærede medlemmer refererer til.

I EF-bestemmelserne for fiskeri er der allerede fastsat skrappe grænser for, hvor store bifangster der må være industrifiskeriet.

Som led i det igangværende omarbejdelse af EF-forordningen om tekniske foranstaltninger(1) i forbindelse med genopretningsplanen for torsk i Nordsøen overvejer Kommissionen at nedsætte den tilladte andel af arter som torsk, kuller og hvilling i fangsterne af industrifisk. De nuværende bifangstgrænser for andre arter vil blive opretholdt.

Med hensyn til håndhævelsen af ovennævnte EF-bestemmelser udtager den danske fiskerikontrol stikprøver af op til 20 % af landingerne af industrifisk i Danmark. Den danske fiskerikontrol afslørede denne overtrædelse af EF-bestemmelserne og har idømt den pågældende fisker en administrativ sanktion. Han har fået inddraget sin fiskerilicens i en måned. Hvis han igen skulle overtræde bestemmelserne, vil han blive idømt endnu skrappere sanktioner.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer EFT L 125 af 27.4.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2867/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. oktober 2001)

Om: Kommissionens projekt for at styrke idrætten

IOC undertegnede ifølge avisen Dagens Nyheter (den 24. september 2001) en samarbejdsaftale med Kommissionen med temaet Sporten, skolerne og de olympiske idealer i Europa, der havde til formål at fremme sportens etiske værdier blandt europæiske skolebørn. På denne måde skal bestikkelserne og dopingskandalerne inden for idrætten forebygges.

Ifølge Dagens Nyheter skulle tre pilotprojekter iværksættes i Frankrig, Nederlandene og Tyskland. I Frankrig skulle man f.eks. forsøge at få 500 skoleklasser til kunstnerisk at illustrere de olympiske idealer, mens de nederlandske skoler skulle have en global tilgang og inddrage en drøftelse om de olympiske idealer i historie-, geografi- og økonomiundervisningen.

Hvor stor vil belastningen fra det ovennævnte projekt være på Unionens budget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(30. november 2001)

Det ærede medlem henviser til den aktion, der skal fremme de olympiske idealer. Den henvender sig til skolerne, og den blev iværksat den 14. september 2001 af Kommissionen i samarbejde med Den Internationale Olympiske Komité. Formålet er at fremhæve idrættens etiske værdier over for skoleeleverne i EU. Indledningsvis iværksættes der pilotprojekter i samarbejde med de olympiske komitéer i Frankrig, Nederlandene og Italien. Afhængigt af hvordan resultaterne heraf vurderes, kan aktionen efterfølgende udvides til alle medlemsstaterne.

Projektet har et budget på 753 215 EUR. Kommissionens bidrag udgør 195 215 EUR.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3287/01

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. november 2001)

Om: Restitutioner til korn- og kartoffelstivelse og støtte til kartoffelstivelse

I henhold til Revisionsrettens årsberetning for 2000 blev der over fællesskabsbudgettet betalt hen ved 900 mio. EUR til restitutioner til korn- og kartoffelstivelse og støtte til kartoffelstivelse. Det drejer sig imidlertid om det eneste fællesskabsinstrument for kartoffelsektoren trods dennes store andel af den endelige landbrugsproduktion, idet Rådet i 1994 forkastede Kommissionens forslag om indførelse af en fælles markedsordning for kartofler.

Kommissionen bedes i den forbindelse besvare følgende:

- Hvor mange budgetbevillinger er der siden 1994 blevet anvendt til restitutioner og støtte til kartoffelstivelse pr. år og pr. medlemsstat?

- Hvor mange støttemodtagere har der været pr. medlemsstat, og hvor mange af disse var virksomheder (i bekræftende fald hvilke, og hvor store beløb modtog de)?

Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvordan den vurderer denne ordning, navnlig med hensyn til konkurrencedygtigheden blandt de virksomheder, der anvender stivelse, landbrugernes indkomst og kompensationen for stivelsesindustriens strukturelle handicap?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. december 2001)

Kommissionen ønsker at præcisere, at budgettet på 900 mio. EUR, som det ærede medlem nævner for 2000, omfatter en udgift på 500 mio. EUR i direkte hektarstøtte til kornproduktion, hvilket også fremgår af Revisionsrettens særberetning i resuméet under pkt. I og i bilaget til tabel 2(1).

For så vidt angår kartoffelsektoren, fremlagde Kommissionen i 1992 et forslag til forordning(2) om en fælles markedsordning. Dette forslag fra Kommissionen, som blev genfremsat i hhv. 1995 og 1998 under det spanske og det irske formandskab for Den Europæiske Union, er ikke blevet vedtaget på grund af modstand fra visse medlemsstater.

Kommissionen sender direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariatet de ønskede oplysninger om udgifterne pr. medlemsstat i kartoffelstivelsessektoren. Da det er medlemsstaternes udbetalende organer, som udbetaler støtten til modtagerne, og Kommissionen, der restituerer den til medlemsstaterne på grundlag af deres månedlige opgørelser pr. budgetkonto, kan Kommissionen ikke fremsende de oplysninger om støttemodtagerne, som det ærede medlem ønskede.

Kommissionen har anmodet om en evaluering af stivelsessektoren, som nu er under udarbejdelse. Kommissionen forventer, at den endelige rapport foreligger inden for de kommende måneder og vil efter at have draget konklusionerne deraf kunne fremlægge sin evaluering af ordningen.

(1) Revisionsrettens særberetning nr. 8/2000 af 1. oktober 2001 om restitutioner til korn- og kartoffelstivelse og støtte til kartoffelstivelse.

(2) EFT C 333 af 17.12.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2452/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. september 2001)

Om: Forhandlinger om uberettiget udbetalte midler og tilbagesøgning af nederlandske ESF-midler

1. Kan Kommissionen bekræfte de oplysninger, der torsdag den 16. august 2001 kom frem i det nederlandske tv-program Netwerk om den rapport, som Raymond Potsdammer på vegne af arbejdsformidlingen i Nederlandene den 7. juni 2001 havde forelagt ministeriet for sociale anliggender og beskæftigelse, nemlig at der i 1999 skulle have fundet drøftelser sted mellem Kommissionen og det pågældende nederlandske ministerium om en justering af de fejl, der var begået, og at tjenestemænd fra Kommissionen på dennes vegne uformelt skulle have foreslået at fastsætte denne justering til 92,7 mio. HFL (næsten 42 mio. EUR)?

2. Kan Kommissionen endvidere bekræfte, at det i punkt 3 nævnte tilbud blev afvist af Nederlandene, dels fordi man antog, at det endelige beløb, der skulle tilbagebetales, efter en nærmere undersøgelse højst kunne andrage 58 mio. HFL (ca. 26 mio. EUR), og dels fordi man ikke ville vedkende sig ansvaret for utilstrækkelig regnskabsføring?

3. Vil det beløb på 70 mio. HFL (næsten 32 mio. EUR), der optræder i Koning-rapporten, som det nederlandske parlament har fået forelagt, og som blev offentliggjort den 27. august, indgå i Kommissionens endelige vurdering, hvis socialministeren optager denne udlægning i det svar, han inden den 24. september skal give Kommissionen på dens tidligere udtalelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(17. oktober 2001)

I 1999 besluttede Kommissionen, efter at man havde afsløret uregelmæssigheder vedrørende regionerne Gelderland/Rijnmond og efter den omfattende nederlandske undersøgelse vedrørende 1997, at lægge et beløb på 42 mio. EUR til side til eventuelle uregelmæssigheder i årene 1994-1996. Denne afgørelse, som sandsynligvis er den afgørelse, der omtales i fjernsynsprogrammet, blev officielt meddelt de nederlandske myndigheder i form af et brev.

Afgørelsen om at lægge penge til side blev taget enstemmigt for at sikre Kommissionens finansielle interesser. Det blev aldrig fremlagt som et tilbud om finansielt at afslutte årene 1994-1996.

Kommissionen har i henhold til artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88(1) bedt den nederlandske regering om at fremlægge nye oplysninger og argumenter, som kan medføre en nedsættelse af kravet. Hvis den nederlandske regering beslutter at bruge oplysninger og argumenter fra Koning-rapporten, vil Kommissionen naturligvis lade disse indgå i overvejelserne.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter EFT L 374 af 31.12.1988.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2586/01

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(25. september 2001)

Om: EU-bestemmelser til fremme af behandling af syge i andre medlemslande med henblik på reduktion af ventelister

Det britiske sundhedsvæsen vil betale for kirurgi og terapi i andre EU-lande for at reducere sine ventelister, men det kan ikke lade sig gøre uden først at foretage en tilpasning af den britiske lovgivning på dette område. I denne forbindelse giver den dom i sag

C-157/99, som Domstolen i Luxembourg for nylig har afsagt, EU-borgere mulighed for at lade sig overføre til et andet medlemsland, hvis der er for lang ventetid på behandling i deres eget land.

Denne foranstaltning vil få en betydelig indvirkning i alle EU-landene, og det vil derfor være nødvendigt at drøfte konsekvenserne med de andre sundhedsministre i resten af medlemsstaterne.

Hvad er Kommissionens holdning til dette spørgsmål, og hvilke forslag vil den fremsætte som svar på denne mulighed, som EF-Domstolens dom giver?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af David Byrnepå skriftlige forespørgsler E-2559/01 og E-2586/01

(29. oktober 2001)

Kommissionen ønsker at henvise det ærede medlem til dens svar på skriftlig forespørgsel E-2415/00(1), og tilføje, at den er opmærksom på problemet med ventelister for patienter i flere medlemsstater. Parlamentet og Rådet drøfter i øjeblikket det nye program om folkesundhed. Når det er vedtaget, vil det give mulighed for at føre tilsyn med og analysere udviklingen i medlemsstaternes sundhedsordninger.

Situationen med hensyn til aktioner, som gennemføres i sammenhæng med artikel 152 (tidligere artikel 129) i EF-traktaten, forbliver uændret. Fællesskabsaktioner på området folkesundhed skal i enhver henseende tage hensyn til, at medlemsstaterne har kompetence til at organisere sundhedssektoren og alle former for lægehjælp.

Alle konsekvenserne af den retspraksis, Domstolen efterhånden har udviklet i spørgsmål vedrørende godtgørelse af udgifter til lægehjælp hen over grænserne, undersøges i øjeblikket af Kommissionen.

(1) EFT C 89 E af 20.3.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3030/01

af Francesco Musotto (PPE-DE) til Kommissionen

(30. oktober 2001)

Om: Beskyttelse af det sicilianske sprog

Det italienske senats lovdekret nr. 3366 af 26. november 1999 om beskyttelsesforanstaltninger for sprog og kultur tilhørende de albanske, katalanske, germanske, græske, slovenske og kroatiske befolkninger samt dem, der taler fransk, provencalsk, friulisk, ladinsk, occitansk og sardisk er blevet ophøjet til lov udstedt af senatet (nr. 482 af 15.12.1999).

Loven giver således bevægelser til bevarelse af de historiske mindretal (dvs. dem, som man i lang tid har opfattet som sådanne) midler til at forbedre deres situation. Bl.a. afsættes der 2 mia. lire om året til nationale og lokale programmer vedrørende studier af de personers sprog og kulturelle traditioner, der tilhører en anerkendt sproglig minoritet, 9,8 mia. lire om året til de offentlige forvaltninger, som vil gøre det muligt for de forskellige samfund at bruge et af de anerkendte og beskyttede sprog, og 8,7 mia. til udgifter afholdt af de lokale myndigheder med henblik på at opfylde de forpligtelser, der er pålagt dem ved denne lov.

Vil Kommissionen tage initiativ med henblik på at beskytte samtlige sproglige mindretal og gå ind for også at få indføjet det sicilianske sprog i den italienske lov, i betragtning af den sicilianske befolknings tilstedeværelse over alt i verden og betydningen af Siciliens samfundskulturelle traditioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(19. december 2001)

Alle Unionens aktioner til støtte for dens kulturelle og sproglige mangfoldighed gennemføres hovedsagelig på grundlag af artikel 151 (tidligere artikel 128) i EF-traktaten, hvori det fastslås, at Fællesskabet bidrager til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og samtidig fremhæver den fælles kulturarv. Denne artikel indeholder følgende indskrænkning: Fællesskabet skal ved sin indsats fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og om nødvendigt støtte og udbygge medlemsstaternes indsats.

Kommissionen har således ingen kompetence til at kræve, at en medlemsstat ændrer sin nationale lovgivning om behandling af sproglige mindretal, undtagen hvor en sådan lovgivning måtte være i modstrid med de grundlæggende principper frihed, demokrati, respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, som medlemsstaterne har til fælles, som det er udtrykt i artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union.

Kommissionen har ikke modtaget oplysninger af nogen art, der lader formode, at det italienske senats lovdekret nr. 3366 af 26. november 1999 skulle udgøre en overtrædelse af disse principper.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2917/01

af Carlos Carnero González (PSE) til Kommissionen

(17. oktober 2001)

Om: Den kommunale erhvervsuddannelses- og arbejdsformidlings (IMEFE) ukorrekte anvendelse af EU-midler

Har Kommissionen kendskab til den beretning fra Intervención General del Estado (under det spanske Finansministerium), hvori det ifølge avisen El País i dag anføres, at udgifter på 1,2 mia. pesetas, som det kommunale erhvervsuddannelses- og arbejdsformidlingsinstitut (IMEFE) i Madrid, har modtaget EU-støtte til, var uberettigede?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i overensstemmelse med de gældende fællesskabsbestemmelser træffe i forbindelse med ovennævnte sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(20. november 2001)

I svaret på de skriftlige forespørgsler P-0303/01 og P-355/01 og i svaret på det mundtlige spørgsmål H-368/01 har Kommissionen orienteret det ærede medlem om indsatsen for at beskytte Kommissionens finansielle interesser. Kommissionen har bl.a. anmodet den pågældende medlemsstat om at foretage relevante undersøgelser vedrørende Den Europæiske Socialfonds støtte til IMEFE (Instituto Municipal de Empleo de Madrid).

Kommissionen har allerede truffet de fornødne foranstaltninger over for de nationale myndigheder (Intervención General de la Administración del Estado (IGAE) og Arbejds- og Socialministeriet) for at få be- eller afkræftet forlydenderne i pressen.

Desuden har Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) oplyst, at den undersøgelse, der blev i iværksat den 27. februar 2001, jf. svaret på ovennævnte mundtlige spørgsmål, fortsat er i gang.

Så snart de spanske myndigheder formelt har sendt de relevante oplysninger til Kommissionen, vil Kommissionen i nært samarbejde med den pågældende medlemsstat træffe passende finansielle foranstaltninger i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i Fællesskabets og medlemsstatens gældende bestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3106/01

af Jean-Claude Fruteau (PSE) til Kommissionen

(5. november 2001)

Om: Undersøgelse af EBA-initiativets indvirkning

Den 26. februar 2001 vedtog Rådet initiativet alt undtagen våben. Dette initiativ, som tillader fri adgang til fællesskabsmarkederne uden afgifter og kontingenter for alle produkter fra de mindst udviklede lande undtagen våben og ammunition, indebærer dog en vis risiko for producenterne i EU's yderste randområder.

Man kan således frygte, at visse producenter af ris, sukker, bananer eller rom fra de oversøiske departementer ikke længere vil være i stand til at konkurrere på lige vilkår med producenterne fra de mindst udviklede lande.

Kommissionen er opmærksom på dette problem og har i sit arbejdsprogram om en strategi for en bæredygtig udvikling i de yderste randområder af 12. juni 2001 påtaget sig i løbet af andet halvår 2001 at indlede en undersøgelse af disse bestemmelsers indvirkning.

Kan Kommissionen over for Europa-Parlamentet redegøre for, hvor langt man er nået med denne undersøgelse, og i det mindste angive referencegrundlaget for denne undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(27. november 2001)

Kommissionen kan bekræfte, at undersøgelsen vedrørende partnerskabet mellem Fællesskabet og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-EU) og initiativet alt undtagen våben skrider godt frem. Kommissionen håber at offentliggøre undersøgelsen i begyndelsen af 2002.

I overensstemmelse med den holdning, som Kommissionen har givet udtryk for i rapporten om foranstaltninger til gennemførelse af artikel 299, stk. 2(1), skal denne undersøgelse analysere de muligheder og spørgsmål, som de ovennævnte to instrumenter frembyder, for at danne grundlag for henstillinger til Kommissionen og regionerne i den yderste periferi. Kommissionen arbejder fortsat med en mere detaljeret beskrivelse af undersøgelseskommissoriet.

(1) KOM(2000) 147 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2646/01

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(28. september 2001)

Om: Begrænsninger af handelen af svinefedt

Situationen er for øjeblikket den, at Tyskland har forbudt anvendelse af alle animalske fedtstoffer, herunder svinefedt, i foderstoffer. Den Stående Komité for Landbrugsforskning fastslog den 12. januar 2001, at dette ikke er korrekt.

1. Kan Kommissionen tilslutte sig den opfattelse, at det tyske forbud mod anvendelse af alle animalske fedtstoffer som en forholdsregel mod BSE går for vidt, og at det er i strid med fællesskabsbestemmelserne?

2. Kan Kommissionen også tilslutte sig den opfattelse, at det nederlandske forbud (21. december 2001/Nr. TRCJZ/2000/15455, Staatscourant 22. december 2000, nr. 249, s. 44, artikel III, C) mod at forhandle, forarbejde eller transportere animalske fedtstoffer med oprindelse i Frankrig eller Tyskland bestemt til foder, er i strid med fællesskabsbestemmelserne om det indre marked? Det er dog tilladt at anvende samme materiale fra nederlandske dyr eller fedt afsmeltet fra tyske dyr i Nederlandene.

3. Påtænker Kommissionen at erklære de nævnte lovbestemmelser for ugyldige, så handelen med f.eks. svinefedt kan foregå normalt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(12. november 2001)

Visse medlemsstater, herunder Tyskland og Nederlandene, har indført forbud mod at anvende animalske fedtstoffer i foder. Som det ærede medlem fremhæver, har Tyskland udstedt et totalt forbud. De nederlandske foranstaltninger omfatter kun fedtstoffer med oprindelse i Frankrig og Tyskland, og disse to medlemsstater har selv indført et totalt eller delvist forbud.

På grund af de uensartede forholdsregler, der er truffet i de forskellige medlemsstater, mener Kommissionen imidlertid, at problemet bør behandles samlet.

Derfor har Kommissionen indledt en generel overvejelse af, om der foretages en evaluering af animalske fedtstoffer med hensyn til risikoen for overførbare spongiforme encephalopatier (TSE).

Kommissionen forhørte sig således i begyndelsen af 2001 hos Den Videnskabelige Styringskomité om det generelle spørgsmål om evaluering af animalske fedtstoffer.

Komitéen afgav en udtalelse den 28.-29. juni 2001, der blev ajourført den 6.-7. september 2001, og som ganske vist kun omhandler fedtstoffer i produkter fremstillet af drøvtyggermateriale, men som bidrager til at forbedre det almindelige kendskab til, hvordan animalske fedtstoffer omdannes til foder.

I lyset af ovenstående vil Kommissionen undersøge betydningen af denne udtalelse for fællesskabslovgivningen, inden den tager stilling til de nationale foranstaltninger, som det ærede medlem har nævnt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2991/01

af Sir Robert Atkins (PPE-DE) til Kommissionen

(29. oktober 2001)

Om: Statsstøtte til Aer Lingus

Hvilke kontakter har Kommissionen haft til den irske regering i forbindelse med forslaget om statsstøtte til Aer Linigus, og vil Kommissionen fremsætte en erklæring om det ulovlige i denne form for støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. januar 2002)

Embedsmænd fra både det irske transportministerium og Kommissionen mødtes den 19. oktober 2001 i Bruxelles, og der er regelmæssige kontakter mellem de pågældende tjenestegrene.

På dette møde skitserede repræsentanterne for det irske transportministerium den situation, Aer Lingus befinder sig i, samt mulige forholdsregler til forbedring af situationen. Den irske regering har dog endnu ikke truffet nogen endelig beslutning herom.

Når en sådan beslutning engang er truffet, vil Kommissionen tage stilling til, hvorvidt de eventuelt foreslåede foranstaltninger er lovlige.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2418/01

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Rådet

(4. september 2001)

Om: Forfalskning af statistiske oplysninger i Grækenland

I Den Europæiske Unions økonomiske og sociale politik lægges der særlig vægt på statistiske oplysninger, som afspejler forholdene, og som kan muliggøre sammenligninger mellem medlemsstaterne, opfølgning af de opnåede fremskridt og udarbejdelse af retningslinjer.

Denne politik tager udgangspunkt i en konsekvent arbejdsform og troværdighed i medlemsstaternes statistiske kontorer.

Hvilke foranstaltninger agter Rådet at træffe i Grækenlands tilfælde, hvor det nationale statistiske kontor for kort tid siden blev anklaget for forfalskning af oplysninger om arbejdsløshed og beskæftigelse, og hvor der er tale om konstante forsinkelser og mangler ved indsamlingen af statistiske oplysninger om beskæftigelse og arbejdsløshed blandt mænd og kvinder?

Svar

(12. februar 2002)

Det tilkommer ikke Rådet at gå ind i en direkte dialog med medlemsstaterne med hensyn til deres statistikker: det er Kommissionens opgave.

Den store betydning, som Rådet og Kommissionen samt i øvrigt også Europa-Parlamentet tillægger relevante statistiske rammer for den europæiske beskæftigelsesstrategi, udmønter sig imidlertid i det forslag til afgørelse om Fællesskabets tilskyndelsesforanstaltninger på beskæftigelsesområdet, der er under behandling i disse institutioner.

Det Europæiske Råd har ved flere lejligheder understreget, at der skal defineres og indsamles sammenlignelige og pålidelige statistikker og indikatorer.