ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1441/00

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(10. maj 2000)

Om: Import af genmanipulerede bomuldsfrø

Den 29. marts 2000 oplyste kilder fra organisationen Greenpeace, at Spanien importer genmanipulerede bomuldsfrø. Der er mistanke om, at det samme sker i Grækenland og Italien.

Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen i den forbindelse? Hvilke kontrolmekanismer råder Kommissionen over for at undgå indførsel af denne type frø, som ikke er tilladt i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(30. juni 2000)

De græske myndigheder har underrettet Kommissionen om, at der er importeret ikke genetisk modificeret bomuldsfrø, der var forurenet med genetisk modificeret bomuldsfrø. Kommissionen har ikke fået tilsvarende oplysninger fra hverken Spanien eller Italien.

Der er endnu ikke givet godkendelse til markedsføring i EF af nogen bomuldssorter i henhold til Del C i Direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer(1). Der er indgivet to anmeldelser om markedsføring af insektresistent og herbicidtolerant bomuld til forskriftsudvalget, som ikke har afgivet positiv udtalelse.

Ifølge gældende EF-bestemmelser er det forbudt at markedsføre eller importere frø, der består af eller indeholder genetisk modificeret materiale, som ikke er godkendt i EF i henhold til Rådets direktiv 90/220/EØF eller tilsvarende produktspecifikke EF-bestemmelser. Dette gælder også for frøpartier af konventionelle sorter, som er forurenet med ikke-godkendt genetisk modificeret materiale.

På grundlag af gældende EF-bestemmelser om frø agter Kommissionen at vedtage normer for renhed for tilfældigt forekommende genetisk modificeret frø og specifikke krav om mærkning af frø af genetisk modificeret materiale (bilag til Kommissionens hvidbog om fødevaresikkerhed(2), nr. 77). Herved sikres det, at disse normer og mærkningskrav integreres i den officielle certificeringsprocedure for EF-produceret frø. De samme foranstaltninger vil også blive indføjet i ordningen for ligestilling af frø, som gælder for frø, der importeres til EF.

Indtil da skal medlemsstaterne vurdere risikoen for en eventuel tilstedeværelse af ikke-godkendt genetisk modificeret materiale i overensstemmelse med deres generelle forpligtelse til at kontrollere, at EF-bestemmelserne overholdes. Ved mistanke om uregelmæssigheder skal de foretage den nødvendige kontrol for at opfange forurenede partier og forhindre, at de markedsføres og anvendes.

I visse EF-bestemmelser stilles der krav om obligatoriske kontrol. Medlemsstaterne kan derudover frit foretage andre former for kontrol af, at EF-bestemmelserne overholdes ved import fra tredjelande. Konstateres det, at EF-bestemmelserne ikke er blevet overholdt, kan de træffe de nødvendige foranstaltninger.

(1) EFT L 117 af 8.5.1990.

(2) KOM(1999) 719 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1745/00

af Mary Banotti (PPE-DE) til Kommissionen

(31. maj 2000)

Om: Transport

Hvilken ordning agter Kommissionen at indføre i stedet for det særlige togkort for pensionister, der nu afskaffes, og som hidtil har gjort det muligt for dem at rejse til reduceret takst, således at de også fremover får mulighed for at rejse billigt med tog?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(13. juli 2000)

Kommissionen vil understrege, at Kommissionen ikke indførte Rail Europ Card, som det ærede medlem nævner, og at den heller ikke var involveret i dette rabatsystem. Rail Europ Card var en særlig billettype, som jernbaneoperatørerne solgte. Hvis operatørerne mener, at denne billettype ikke længere er økonomisk rentabel, kan de afskaffe den. Kommissionen vil i den forbindelse minde om, at medlemsstaterne ifølge Rådets direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner(1) skal gøre deres jernbanevirksomheder uafhængige hvad angår bl.a. billetpriser. Kommissionen har ingen planer om at indføre særlige ordninger, som giver pensionister ret til at rejse med jernbane til nedsatte billetpriser.

Medlemsstaterne kan tilbyde de ældre nedsatte billetpriser, så længe de overholder de gældende regler vedrørende offentlige tjenesteydelser. Kommissionen har ikke sådanne beføjelser.

(1) EFT L 237 af 24.8.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1953/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Foranstaltninger til imødegåelse af overproduktionen af ferskner i Grækenland

Der forventes i år at opstå en stor krise på ferskenmarkedet i Grækenland, fordi det forventes, at over 300 000 tons af produktionen på 1,1 mio. tons ferskner og nektariner ikke vil kunne afsættes, hvilket får uforudsete følger for producenternes indtægter.

1. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at foreslå til imødegåelse af denne krise på ferskenmarkedet? Vil den undersøge muligheden for at forøge de støtteberettigede ferskenmængder bestemt for eksport til tredjelande samt forøge fællesskabsstøtten til eksport til tredjelande?

2. Vil Kommissionen undersøge muligheden for at yde støtte til transporten med henblik på at lette eksporten, enten ved at lade en tidligere forordning, som var blevet udstedt for at imødegå problemerne i forbindelse med krigen i Bosnien (forordning 3438/92)(1), træde i kraft igen, eller ved at træffe særlige støtteforanstaltninger?

(1) EFT L 350 af 1.12.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(24. juli 2000)

Ifølge de nuværende skøn over ferskenproduktionen bliver produktionen ca. 10 % mindre end oprindelig antaget og mindre end i 1999. Produktionspriserne i begyndelsen af høstsæsonen lå på eller lidt over priserne for 1999, men er siden da steget noget. Desuden giver den kraftige udvikling i eksporten til tredjelande (navnlig fra Grækenland) i 1999 håb om, at der vil kunne opnås gode eksportresultater i 2000.

For så vidt angår eksporten af ferskner og nektariner til tredjelande, er der i Kommissionens forordning (EF) nr. 1321/2000 af 22. juni 2000 om eksportrestitutioner for frugt og grøntsager(1) allerede fastsat en forhøjelse af den støtteberettigede mængden ved produktionsårets begyndelse på ca. 15000 tons i forhold til den normale mængde. Endvidere er restitutionssatsen for ferskner og nektariner blevet bibeholdt på samme niveau som tidligere, mens satsen er sat ned med 10-20 % for andre frugter og grøntsager bl.a. af hensyn til kursen på den amerikanske dollar.

For så vidt angår en eventuel transportstøtte, er Kommissionen af den opfattelse, at et instrument af denne art i forbindelse med den græske eksport til de øvrige medlemsstater ikke er en fyldestgørende løsning på problemer med overproduktion.

(1) EFT L 149 af 23.6.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2028/00

af Reino Paasilinna (PSE) til Rådet

(22. juni 2000)

Om: Destruktion af plutonium til atomvåben

De Forenede Stater og Rusland har aftalt at destruere samlet 68 tons plutonium til atomvåben. Begge stater skal hver destruere 34 tons. Til destruktionen er afsat 20 år. Staterne opretter anlæg, hvor plutoniumet til atomvåben omdannes således, at det kan anvendes på atomkraftværker. De Forenede Stater støtter Rusland økonomisk i oprettelsen af de nødvendige anlæg.

Hvilke foranstaltninger agter Rådet at træffe for at støtte Rusland, for at det kan blive i stand til at destruere plutoniumet til atomvåben i overensstemmelse med tidsplanen og på behørig vis?

Hvad er EU's holdning til den ovennævnte aftale i lyset af ændringerne i Ruslands miljøforvaltning?

Svar

(23. oktober 2000)

I Den Europæiske Unions fælles strategi over for Rusland, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 4. juni 1999, forpligter Den Europæiske Union sig til at fremme nedrustning og ikke-spredning af masseødelæggelsesvåben, våbenkontrol, gennemførelse af eksisterende aftaler og styrkelse af eksportkontrollen.

Med henblik på gennemførelsen af nedrustnings-/ikke-spredningsaspektet i den fælles strategi vedtog Rådet den 17. december 1999 en fælles aktion vedrørende oprettelse af et EU-samarbejdsprogram for ikke-spredning og nedrustning i Den Russiske Føderation.

Formålet med programmet er:

- at samarbejde med Den Russiske Føderation i dens stræben efter en sikker og miljømæssigt forsvarlig afvikling og/eller omstilling af infrastruktur og udstyr, der er knyttet til masseødelæggelsesvåben;

- at skabe en retlig og operationel ramme for styrkelse af Den Europæiske Unions rolle i samarbejdsbaserede risikoreducerende aktiviteter i Den Russiske Føderation gennem projektorienteret samarbejde;

- at fremme en hensigtsmæssig koordinering af programmer og projekter på dette område på fællesskabs- og medlemsstatsplan samt på internationalt plan.

Det finansielle referencegrundlag til dækning af de omkostninger, der er forbundet med oprettelsen af programmet, beløber sig til 8.9 mio. for 1999 og 2000. Programmet skal i første fase bidrage til en række undersøgelser og eksperimentelle undersøgelser af transport, opbevaring og anvendelse af plutonium.

Det er af hensyn til den tilsigtede ikke-spredning af afgørende betydning, at den plutonium fra våben, der frigøres i nedrustningsprocessen, forvaltes korrekt. Den række undersøgelser og eksperimentelle undersøgelser, der er omfattet af den fælles aktion, støtter, at russerne fortsætter med at forvalte deres våbenplutonium efter en nærmere fastlagt tidsplan.

De planlagte undersøgelser dækker følgende aspekter:

- udarbejdelse af en detaljeret kortfristet handlingsplan for forvaltning af plutonium;

- støtte til udpegede russiske organisationer til opbygning af deres værktøjer og ekspertise, der kræves for at give tilladelse til forvaltning af plutonium i Rusland;

- undersøgelse af muligheder for transport og midlertidig opbevaring af våbenplutonium;

- udsigten på mellemlang sigt for forvaltning af plutonium.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2185/00

af Struan Stevenson (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Eventuelle fiskeriaftaler med Polisario-fronten

Finder Kommissionen, at det i betragtning af Marokkos gentagne forhalinger med hensyn til EU-fiskeriaftalerne for farvandene ud for Marokko og Vestsahara og dets obstruktion af den FN-overvågede folkeafstemning i Vestsahara vil være et positivt skridt at indgå fiskeriaftaler med Polisario-fronten som den legitime og suveræne repræsentant for det vestsaharariske folk?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. august 2000)

Polisario-fronten er blot én af parterne i den plan for løsning af konflikten i Vestsahara, som FN's sikkerhedsråd har vedtaget og følger.

Den Europæiske Union har indtil nu støttet iværksættelsen af denne plan og den indsats, der netop nu gøres af Mr. Baker, som er repræsentant for FN's generalsekretær i forbindelse med denne konflikt.

Kommissionen vil i en mulig fremtidig fiskeriordning med Marokko og dermed under eventuelle forhandlinger herom henvise til Marokkos fiskerizone, idet dette territorium defineres som de farvande, der henhører under Marokkos overhøjhed og/eller jurisdiktion.

Følgelig er og bliver der på indeværende tidspunkt kun én enkelt forhandlingspartner vedrørende en eventuel fiskeriordning, nemlig Marokko.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1128/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Hvidbogen anfører tre grunde, hvorfor risikostyring ikke falder ind under fødevaremyndighedens kompetence (punkt 33). Underforstået antages det bl.a., at den nuværende beslutningsproces i tilstrækkelig grad er præget af demokratisk ansvar og åbenhed. Denne konstatering er ikke i overensstemmelse med virkeligheden. I de fleste medlemsstater er der ikke ret meget demokratisk kontrol med beslutningsprocessen i regeludstedende komitéer. Fra møderne i de regeludstedende komitéer er der for det mest kun dagsordener, mødedokumenter og beretninger til rådighed. Den nuværende beslutningsproces er således uigennemsigtig.

Skal Kommissionen tage initiativer til at øge den demokratiske kontrol med de regeludstedende komitéer? a) I bekræftende fald, hvilke? b) I benægtende fald, hvorfor modsætter den sig demokratisk kontrol med de regeludstedende komitéer?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 og E-1162/00

(9. juni 2000)

De spørgsmål, det ærede medlem har rejst, er ved at blive undersøgt med henblik på fremsættelse af lovgivningsforslag i overensstemmelse med den tidsplan, der er fastsat i hvidbogen om fødevaresikkerhed.

Det ville være uhensigtsmæssigt på dette stadium at foregribe detaljerne i de enkelte forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1667/00

af Rosemarie Müller (PSE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Gennemsigtighed i ungdomsudvekslingsprogrammer

Bestræbelserne på at sikre gennemsigtighed kan udfoldes på to niveauer. For det første kan procedurer og beskrivelsen heraf lægges åbent frem, og for det andet kan procedurer udformes på en letforståelig måde.

Ser Kommissionen på denne baggrund nogen mulighed for at gøre sine forskellige udvekslingsprogrammer for skoleelever og unge mere overskuelige ved at gøre de forskellige procedurer, f.eks. ansøgningsprocedurer, enklere og mere stringente og dermed også mere gennemsigtige?

Ville det endvidere ikke være muligt at gå bort fra de til dels usædvanligt lange ansøgningsfrister?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(13. juli 2000)

Kommissionen er enig i, at gennemsigtighed ikke kun skal opnås gennem anvendelsen af åbne procedurer (som det sker for øjeblikket), men også gennem forenkling af procedurerne.

Særligt ved gennemførelsen af ungdomsprogrammet spiller en forbedret gennemsigtighed og dermed en lettere adgang til deltagelse i programmet en vigtig rolle. Man bør først og fremmest bemærke, at ungdomsprogrammet integrerer aktiviteterne under to af Fællesskabets handlingsprogrammer (Ungdom for Europa III, Europæisk volontørtjeneste for unge) i et program. Derved opnås følgende mål: programmålene reduceres fra ti til tre; antallet af aktioner under programmet reduceres fra otte til fem og man fremmer decentraliseringen af forvaltningen af programmet, som i højere grad pålægges de nationale kontorer (ca. 80 % af programmets budget). Det gør det muligt for ansøgerne at søge hjælp direkte på landets sprog og letter adgangen til deltagelse i programmet betragteligt.

Gennemførelsesbestemmelserne er også i det omfang, det er muligt, blevet forenklet: finansiering af et stort antal projekter ved hjælp af forudfastsatte beløb; nye, forenklede og forkortede formularer samt en vejledning, som er tilgængelig på Internettet på følgende adresse:

http://europa.eu.int/comm/education/youth.html.

I det nye ungdomsprogram er ansøgningsfristerne for alle aktiviteterne blevet mere ensartede. Inden for rammerne af aktion I (udveksling af unge) findes der f.eks. fem ansøgningsfrister for projekter, som forvaltes af de nationale kontorer, og Projekterne kan påbegyndes tre måneder senere. Fristerne er fastsat med henblik på at sikre en ordentlig forvaltning af programmet, hvilket medfører betragtelige udgifter til udvalgsmøder vedrørende projektudvælgelse. Derudover udvælges en stor del af projekterne af de nationale kontorer. Gennem alle disse forholdsregler skulle det være sikret, at alle ansøgere, før projektet påbegyndes, har modtaget en kontrakt vedrørende økonomisk tilskud.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2751/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Afskaffelse af programmet til styrkelse af erhvervspolitikken

Kan Kommissionen forklare, hvorfor den har besluttet at afskaffe programmet til styrkelse af erhvervspolitikken, der fremmer samarbejdet mellem små og mellemstore virksomheder og den internationale handel, hvilket har medført betydelige udgifter for de forskellige konsortier, som har investeret ressourcer i udarbejdelsen af projekter? Agter Kommissionen at foreslå et nyt program, som vil dække de små og mellemstore virksomheders behov i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(3. oktober 2000)

Kommissionen har for nylig besluttet, at den ikke længere vil deltage i programmer som f.eks. Interprise. Denne beslutning skal ses i lyset af Kommissionens overordnede målsætninger, der går ud på at indstille små finansieringsprojekter.

Interprise er blevet evalueret positivt som et program, der har dækket et reelt behov og opnået gode resultater på en omkostningseffektiv måde. Selv om de virksomheder, der har deltaget, har haft gavn af programmet, kan Kommissionen ikke forsvare fortsat at anvende sine sparsomme midler til fordel for et mindre antal små og mellemstore virksomheder. Effekten af Kommissionens deltagelse er ikke stor nok i forhold til det samlede antal virksomheder i Europa.

Kommissionen er dog ved at se på, hvordan man kan videreføre et fællesskabsprogram for erhvervssamarbejde, som ikke lægger beslag på en uforholdsmæssigt stor andel af Kommissionens midler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2218/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(3. juli 2000)

Om: Skader på vin på grund af frost i Nemea-området i den sydlige del af Korinth amt

Den 4. maj 2000 forvoldte en for årstiden usædvanlig frost meget alvorlige skader på vinplanterne i Nemea-området i den sydlige del af Korinth amt. Skaderne vedrører ikke blot dette års produktion, men også de følgende års produktion, fordi frosten også har skadet selve plantebestanden. Det skal bemærkes, at den vin, som produceres i Nemea-området, er af usædvanlig kvalitet, og at den er blevet anerkendt som et produkt med kontrolleret oprindelsesbetegnelse, og at skaderne på produktionen også vil have meget alvorlige følger for vinavlerne i området. Vil producenterne i det nævnte område kunne få støtte som kompensation for skaderne på landbrugsproduktionen og på produktionsmidlerne i overensstemmelse med EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren, som gælder for perioden 2000-2006(1)? Hvornår og ifølge hvilke procedurer skal der søges om støtte?

(1) EFT C 28 af 1.2.2000.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. juli 2000)

Som anført i punkt 11.3 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren(1) er det Kommissionens opfattelse, at sådanne vejrforhold som frost (selv om den er usædvanlig) ikke kan betragtes som naturkatastrofer i henhold til artikel 87 (tidl. artikel 92), stk. 2, litra b, i EF-traktaten. Dog kan sådanne begivenheder henregnes under naturkatastrofer, når skadeniveauet når op på en vis tærskel (20 % i ugunstigt stillede områder og 30 % i andre områder).

Skulle Grækenland ønske at yde statsstøtte, skal Kommissionen underrettes om de foranstaltninger, der påtænkes truffet, efter fremgangsmåden i artikel 88 (tidl. artikel 93), stk. 3, i EF-traktaten. Fællesskabsbestemmelserne indeholder ingen frist for forelæggelse, men Kommissionen godkender ikke anmodninger om støtte, der forelægges senere end 3 år efter begivenheden, medmindre der foreligger en særlig begrundelse.

(1) EFT C 28 af 1.2.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1729/00

af Ioannis Souladakis (PSE), Ulpu Iivari (PSE) og Michel Rocard (PSE) til Kommissionen

(31. maj 2000)

Om: Sikring af ophavsretten til europæisk musik i De Forenede Stater

Ifølge gældende lovgivning i De Forenede Stater er restauranter, barer og tilsvarende etablissementer i landet fritaget for at betale ophavsretsgebyrer på musik, der spilles i deres lokaler. Når der spilles europæisk musik i disse etablissementer, mister indehaverne af ophavsretten således deres ophavsretsgebyrer. For nylig anklagede WTO De Forenede Stater for at krænke de internationale ophavsretsbestemmelser for musik. Til dato er der ikke truffet nogen foranstaltninger i De Forenede Stater for at råde bod herpå. De europæiske musikproducenter mister derfor fortsat store indtægter.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sikre rettighederne for europæisk musik, der spilles i de førnævnte etablissementer i De Forende Stater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(6. juli 2000)

De ærede medlemmer henviser til afsnit 110, stk. 5, i De forenede Staters lov om ophavsrettigheder, som under visse betingelser tillader afspilning af musik fra radio- og tv-stationer i offentlige etablissementer såsom barer, forretninger og restauranter uden betaling af afgifter af ophavsretlig karakter.

Som følge af en klage, der blev indgivet af Irish Music Rights Organisation (IMRO) i henhold til forordningen vedrørende handelshindringer (Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regie (WTO))(1), indledte Fællesskabet og dets medlemsstater i januar 1999 en proces over for De Forenede Stater under WTO's tvistbilæggelsesforståelse, på grundlag af uforeneligheden mellem afsnit 110 i USA's lov om ophavsrettigheder og bestemmelserne i WTO's aftale om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS).

Den 15. juni 2000 aflagde WTO-panelet rapport om denne sag. Heri bekræftes det, at afsnit 110, stk. 5, i vid udstrækning er uforenelig med WTO's TRIPS-aftale. De Forenede Stater kan stadig appellere afgørelsen i denne rapport. Kommissionen vil drage omsorg for, at De Forenede Stater rettidigt gennemfører rapportens konklusioner fuldt og helt til fordel for Fællesskabets erhvervsdrivende.

(1) EFT L 349 af 31.12.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1946/00

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Vurdering af omkostningerne ved overgangen til konkurrence i forbindelse med overtagelsen af en spansk virksomhed

Ifølge presseoplysninger skulle prisen for Unión Fenosas køb af Hidrocantábrico være forøget med 200 000 millioner pesetas på grund af vurderingen af omkostningerne ved overgangen til konkurrence.

Mener Kommissionen, at dette forhold er relevant ved en vurdering af overensstemmelsen mellem traktaten og disse former for statsstøtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(19. juli 2000)

Pressen har i stort omfang berettet om, at den overtagelse af en spansk virksomhed, som det ærede medlem henviser til, ikke vil finde sted på grund af de spanske myndigheders modvilje mod at tillade den. Under disse omstændigheder mener Kommissionen, at spørgsmålet om den pågældende transaktions eventuelle indvirkning på omkostningerne ved overgangen til konkurrence på det spanske elmarked ikke er relevant.

I forbindelse med en sådan transaktion fastsættes salgsprisen i øvrigt frit af parterne, som vurderer virksomhedens værdi efter deres egne kriterier. Disse kriterier er på ingen måde bindende for Kommissionen, som endnu ikke har truffet nogen beslutning i sagen for så vidt angår statsstøtte.