SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1422/96 af Bárbara Duehrkop Duehrkop (PSE), Ludivina García Arias (PSE), Juan Izquierdo Collado (PSE) og Fernando Pérez Royo (PSE) til Kommissionen (6. juni 1996)

Om: Procentdel af SMV'er i Den Europaeiske Union

I Kommissionens henstilling 96/280/EF ((EFT L 107 af 30.4.1996, s. 4. )) af 3. april 1996 vedroerende definitionen af smaa og mellemstore virksomheder defineres SMV'er i artikel 1 i bilaget som virksomheder, der har under 250 ansatte og en omsaetning paa ikke over 40 mio ecu.

Europa-Parlamentet har i flere beslutninger gjort opmaerksom paa, at med disse tal falder virksomheder, der burde betragtes som store, ogsaa ind under definitionen af SMV'er.

Hvilken procentdel af virksomhederne i Faellesskabet som helhed og i hver enkelt medlemsstat svarer efter Kommissionens beregninger til definitionen paa SMV'er, naar denne maalestok anvendes?

Mener Kommissionen ikke, at faellesskabsstoetten til SMV'er med denne maalestok risikerer at blive alt for spredt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af C. Papoutsis (5. juli 1996)

Da Kommissionen 3. april 1996 vedtog en henstilling om definitionen af smaa og mellemstore virksomheder (SMV), opfyldte den ikke alene Raadets, men ogsaa Parlamentets ((Resolution af 24.10.1994 om meddelelsen fra Kommissionen vedroerende ivaerksaettelsen af et integreret program til fordel for SMV og haandvaerksfagene - EFT C 323 af 21.11.1994. )) oenske. Med denne henstilling gives der for foerste gang et saet praecise regler for definitionen af SMV i faellesskabets saavel som i medlemsstaternes programmer og instrumenter. Tidligere anvendtes i nogle foranstaltninger til fordel for SMV en taerskel paa 500 ansatte, eller ogsaa var der ikke noget praecist kriterium, hvorfor store virksomheder i visse tilfaelde kunne nyde godt af disse foranstaltninger. Definitionen i meddelelsen muliggoer at tilgodese alene virksomheder med faerre end 250 ansatte, hvilket vil sige de virksomheder, som har et reelt behov.

Virksomheder med faerre end 250 ansatte udgoer 99,8% af de europaeiske virksomheder, men kun 65% af den samlede beskaeftigelse og 63% af den samlede omsaetning i Europa. Da Kommissionen fastsatte taersklen paa 250 ansatte, oenskede den ikke at vaere nyskabende ved at indfoere en supplerende taerskel, eftersom der i flere af Faellesskabets retsakter allerede var anvendt taersklen paa 250 ansatte, blandt andet i Raadets fjerde direktiv 78/660/EOEF af 25. juli 1978 ((EFT L 222 af 14.8.1978. )) om aarsregnskaber for visse selskaber, i Faellesskabets rammebestemmelser for statsstoette til SMV ((EFT C 213 af 19.8.1992. )) og i Faellesskabets initiativ for SMV ((EFT C 180 af 1.7.1994. )). Med hensyn til de andre kriterier, dvs. uafhaengighed af andre virksomheder og overholdelsen af de finansielle taerskler (en aarsomsaetning, der ikke overstiger 40 mio. ECU, og et samlet resultat, der ikke overstiger 20 mio. ECU), har de en begraensende virkning paa antallet af virksomheder, der kan defineres som SMV. Disse kriterier muliggoer vitterligt at udelukke, paa den ene side, de virksomheder, som har en finansiel kapacitet, som er sammenlignelig med store virksomheders, og, paa den anden side, de virksomheder, som kan nyde godt af en stor virksomheds stoette igennem dennes oekonomiske deltagelse.

Kommissionen er overbevist om, at Faellesskabets aktioner til fordel for SMV med denne henstiling ikke udvandes, men snarere koncentreres om de virksomheder, som stoeder paa problemer paa grund af deres stoerrelse. Desuden er det i Faellesskabets og i medlemsstaternes lovgivning valgfrit at fastsaette lavere taerskler (saasom 50 eller 10 ansatte), hvis det vurderes at vaere noedvendigt for yderligere at maalrette bestemte politikker.