SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3712/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. januar 2002)

Om: Fortolkning af begrebet journalistisk sigte i EU's databeskyttelsesdirektiv

EU's databeskyttelsesdirektiv har voldt meget hovedbrud i Sverige. Den 13. juni 2001 oplystes det, at Högsta domstolen (HD) havde fastslået, at en tiltalts (Börje Ramsbro) hjemmeside var journalistisk og ikke var omfattet af den svenske lov om personlige oplysninger. Dommen gik dermed imod tidligere domme i Stockholms tingsrätt og Svea hovrätt, som begge havde ment, at datalovgivningen var overtrådt. Datamyndighederne og rigsadvokaten fik også klar besked om, at de havde fortolket loven om personlige oplysninger forkert. Efter at sagen havde verseret i to år, gav HD Börje Ramsbro ret, idet den i domme anførte: (Hjemmesiden) anses for at ligge inden for rammerne af det journalistiske sigte om at informere,

udøve kritik og vække debat om samfundsspørgsmål af betydning for almenheden. HD understregede dog, at det ikke er domstolens opgave at foretage en kvalitetsbedømmelse af siden og heller ikke af oplysningerne. Disse kan i stedet prøves i en sædvanlig injuriesag.

Derimod slog HD fast, at offentlige personer som bankdirektører og politikere må finde sig i kritik af deres erhvervsmæssige rolle, også selv om denne fremføres på private hjemmesider på nettet. HD mener, at det hverken strider imod den svenske lov om beskyttelse af personlige oplysninger eller mod EU's tilgrundliggende datadirektiv. Dommen får stor betydning for alle svenske hjemmesider. Begrebet journalistisk sigte må herefter tolkes meget bredere end hidtil. Undtagelsen skal ikke blot omfatte journalister og grundlovsbeskyttede medier, men også almindelige borgere, som vil fremføre kritik mod navngivne magthavere.

Mener Kommissionen, at journalistisk sigte bør tolkes så bredt, som Högsta domstolen fastslår?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. februar 2002)

Kommissionen skal påpege, at i henhold til artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger(1) (databeskyttelsesdirektivet) fastsætter medlemsstaterne i forbindelse med behandling af personoplysninger, der udelukkende finder sted i journalistisk øjemed eller med henblik på kunstnerisk eller litterær virksomhed, kun fritagelser eller undtagelser fra bestemmelserne i direktivet, for så vidt som de er nødvendige for at forene retten til privatlivets fred med reglerne for ytringsfrihed.

Den svenske dataskyddslag fra 1998, som gennemfører nævnte artikel, lyder som følger [svensk version]:

7 § Bestämmelserna i denna lag tillämpas inte i den utsträckning det skulle strida mot bestämmelserna om tryck- och yttrandefrihet i tryckfrihetsförordningen eller yttrandefrihetsgrundlagen.

Bestämmelserna i 9-29 och 33-44 §§ samt 45 § första stycket och 47-49 §§ skall inte tillämpas på sådan behandling av personuppgifter som sker uteslutande för journalistiska ändamål eller konstnärligt eller litterärt skapande.

Kommissionen har ikke beføjelse til at kommentere afgørelser truffet af nationale domstole, herunder Högsta domstolens afgørelse, som det ærede medlem henviser til, dvs. når national ret bliver anvendt i konkrete sager. Fortolkningen af direktivet henhører i sidste ende under EF-Domstolen, særlig ved præjudicielle afgørelser i henhold til EF-traktatens artikel 234. I den forbindelse skal Kommissionen påpege, at Göta hovrätt har forelagt EF-Domstolen en række spørgsmål vedrørende en hjemmeside (sag C-101/01, Åklagarmyndigheten i Jönköping, verserende).

(1) EFT L 281 af 23.11.1995.