SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1664/01

af Francesco Fiori (PPE-DE) til Kommissionen

(1. juni 2001)

Om: Uensartetheder på det indre marked for elektrisk energi

Den uensartede overtagelse af fællesskabsdirektiverne om liberalisering af sektorerne for offentlige tjenesteydelser er ved at skabe alvorlige fordrejninger på det indre marked.

Inden for energisektoren er det således lykkedes Frankrig i det væsentlige at fastholde den rolle, som Electricité de France (EDF) spiller som national monopolindehaver i sektoren for elektrisk energi.

EDF udnytter sin dominerende stilling på det franske marked, som sikres gennem de nationale retsbestemmelser, til at opkøbe store andele i private virksomheder inden for samme sektor i andre medlemsstater. Det er for nylig blevet bekendt, at EDF har opkøbt 3,9 % af Montedison Spa, et italiensk multiselskab, der også opererer inden for elsektoren.

Denne situation er uacceptabel, da tilsidesættelsen af de ensartede regler, der ønskes gennem fællesskabsbestemmelserne, skaber forskellige positioner for sektorens operatører, afhængigt af den medlemsstat, de kommer fra; dette skaber alvorlig forskelsbehandling af operationer fra medlemsstater, der er nået længere i liberaliseringsarbejdet.

Det medfører desuden en væsentlig forringelse af den liberaliseringsproces, der er igangsat af Det Europæiske Fællesskab, og bremser for medlemsstaternes tilbøjelighed til at indføre positive foranstaltninger. Den negative indvirkning på det europæiske økonomiske systems konkurrencedygtighed bliver stadig mere alvorlig.

Kan Europa-Kommissionen på denne baggrund oplyse, hvilke konkrete løsninger den agter at foreslå for at forhindre, at de offentlige virksomheder, der nyder godt af monopolordninger, som sikres gennem de nationale retsbestemmelser, udnytter deres privilegium til at opnå kontrol med andre virksomheder, der ikke længere kan nyde godt af et sådant privilegium?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio på skriftlige forespørgsler P-1664/01 og P-1688/01

(13. juli 2001)

Den gradvise indførelse af det indre marked for elektricitet har på mange måder været en stor succes. Skønt direktiverne i sig selv kun kræver en liberalisering af elektricitetsmarkedet på 30 % (som skal vokse til ca. 35 % i 2003), har et overvældende flertal af medlemsstaterne besluttet at gå længere. Fire medlemsstater har allerede gennemført en 100 % liberalisering af deres elektricitetsmarked, yderligere fire vil gøre det inden 2003, og endnu tre vil foretage en fuldstændig markedsliberalisering senest i 2007.

Den kvalitative markedsliberalisering - dvs. effektiv sikring af andres adgang til nettet - kan opvise en lignende situation. Det bliver sjældent bestridt, at den mest effektive måde, hvorpå man kan sikre adgang til disse vigtige faciliteter uden forskelsbehandling, er at indføre regler for andres adgang, som håndhæves af en uafhængig instans, og foretage en virkelig effektiv adskillelse mellem transmission og distribution på den ene side og produktion og forsyning på den anden.

Denne uventet hurtige udvikling mod fuld markedsliberalisering og indførelse af regler for andres adgang har imidlertid ført til betydelige markedsforvridninger og voksende uligheder mellem Fællesskabets konkurrerende selskaber. Nogle medlemsstater har begrænset markedsliberaliseringen til det minimum, lovgivningen kræver. Denne store forskel på både den kvantitative og den kvalitative markedsliberalisering har medført, at der gradvis har udviklet sig et meget ujævnt indre marked.

Så sent som den 20. juni drøftede Kommissionen spørgsmålet om forvridninger på energimarkedet og restriktioner for tværnationale investeringer.

Hvad energisektorens liberaliseringsforskelle angår, bekræftede Kommissionen, at problemet skal løses ved, at Rådet og Parlamentet hurtigt vedtager Kommissionens forslag fra marts 2001 om yderligere liberalisering af energimarkederne (al erhvervselektricitet åben for konkurrence senest den 1. januar 2003, gas til erhvervsformål åben for konkurrence senest den 1. januar 2004 og til alle kunder (også husstande) åben for konkurrence senest den 1. januar 2001 - se IP/01/356).

Kommissionen besluttede, at den, inden der blev vedtaget yderligere liberaliseringsforslag, ville tage sig af konkurrenceforvridningerne og ulighederne og derfor ville:

- overvåge medlemsstaterne for at sikre rettidig og fyldestgørende gennemførelse af de nuværende elektricitets- og gasliberaliseringsdirektiver

- sikre, at traktatens konkurrenceregler anvendes fuldt ud i energisektoren. Kommissionen vil ikke mindst bruge traktatens regler om restriktiv forretningspraksis og misbrug af dominerende markedsstilling over for restriktioner og forvridninger i forbindelse med forsyningskonkurrence og over for forskelsbehandling i forbindelse med netadgang samt undersøge enhver statsstøtte til elektricitets- og gasselskaberne (herunder statsstøtte til kerneenergisektoren) og anvende

konkurrencereglerne over for begrænsninger af forbrugernes ret til at vælge deres leverandør. Eksempler på Kommissionen behandling af sådanne tilfælde i de sidste to år er indgrebene over for fælles salg (f.eks. GRU og EDF/CNR), styrkelse af dominerende stilling ved fusioner (f.eks. VEBA/VIAG, EDF/EnBW), privilegeret netadgang (f.eks. dansk/tyske og fransk/britiske samkøringslinjer), fastlåste omkostningsordninger og stavnsbinding af vigtige kunder (Gasnatural/Endesa).

Kommissionen har desuden besluttet, at den, hvis vedtagelsen af forslagene om yderligere liberalisering af energimarkederne forsinkes, vil overveje selv at vedtage beslutninger eller direktiver på grundlag af EF-traktatens artikel 86 (tidligere artikel 90), især stk. 3, for at behandle eventuelle konkurrenceforvridninger, der skyldes forskellige liberaliseringsgrader. Denne fremgangsmåde, hvor Kommissionen vedtager direktiver rettet til medlemsstaterne på grundlag af EF-traktatens artikel 86, stk. 3, er tidligere blevet benyttet i telekommunikationssektoren.