SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2133/02

af Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(17. juli 2002)

Om: Diskrimination af fodbolddommere på grund af alder

I forbindelse med internationale fodboldkampe udvælger UEFA (Union of European Football Associations) dommerne fra en liste, som udarbejdes af FIFA (Fédération Internationale de Football Associations). I henhold til artikel 4 i FIFA's regler for internationale fodbolddommere må dommere og linievogtere pr. 1. januar i året for deres udnævnelse ikke være ældre end 45 år. I henhold til artikel 4 skal de endvidere bestå en fitnesstest og de nationale organisationer giver FIFA oplysninger om de pågældendes kvalifikationer. Bortset fra sagens juridiske aspekt kan nytten af en aldersgrænse anfægtes, hvis en dommer

opfylder kravene i den fysiske test og samtidig yder en god præstation. Domstolen i Amsterdam har bl.a. af denne grund erklæret en sådan aldersgrænse for professionelle fodbolddommere for ulovlig. (sag nr. 1034/99, 13. januar 2000). De bedes bemærke, at dette spørgsmål navnlig vedrører kampe, der finder sted i EU og som ledes af arbejdstagere (i deres egenskab af dommere eller linievogtere) fra EU.

1. Er denne diskrimination på grund af alder ikke i strid med EU-lovgivning, bl.a. traktatens artikel 13 og 136?

2. Både UEFA og FIFA har sæde i Schweiz. Kan UEFA rettelig skjule sig bag schweizisk lov og FIFA's retningslinjer, selv om organisationens afgørelser og politik har store konsekvenser for en vigtig økonomisk sektor inden for EU?

3. Kan Kommissionen forklare, hvorvidt FIFA er bundet af aftalerne mellem EU og Schweiz?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(12. september 2002)

Ifølge artikel 13 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab kan Rådet træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at bekæmpe forskelsbehandling, bl.a. på grund af alder. På grundlag af denne artikel indførte Rådet ved direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv(1) et forbud mod forskelsbehandling med hensyn til beskæftigelse, bl.a. på grund af alder. Dette direktiv skal være gennemført i national lovgivning den 2. december 2003. Medlemsstaterne kan desuden om nødvendigt få en yderligere frist på tre år fra den 2. december 2003 til at iværksætte direktivets bestemmelser om forskelsbehandling på grund af alder og handicap. Derfor er forbuddet mod forskelsbehandling på grund af alder endnu ikke trådt i kraft i medlemsstaterne.

Direktivet kræver hverken ansættelse, forfremmelse, fortsat ansættelse eller uddannelse af en person, der ikke er kompetent, egnet og disponibel til at udføre de væsentlige funktioner i forbindelse med den pågældende stilling eller at følge en given uddannelse. Ifølge direktivet er det desuden ikke i strid med princippet om ligebehandling, hvis forskelsbehandlingen på grund af alder er objektivt og rimeligt begrundet i et legitimt mål, og midlerne til at opfylde det er hensigtsmæssige og nødvendige. I direktivet gives endvidere en ikke-udtømmende liste over situationer, hvor en sådan forskelsbehandling kan være berettiget, men ingen af dem vedrører fastsættelse af en almen aldersgrænse hvad angår fysisk form eller evne. Efter Kommissionens opfattelse kan der, hvis de pågældende arbejdsopgaver kræver en vis fysik, foretages relevante test for at udvælge ansøgerne. Der bør kun anvendes faste aldersgrænser, hvis de er objektivt og rimeligt begrundet i et legitimt mål, f.eks. fysisk egnethed. Den pågældende begrundelse vil derefter skulle vurderes i hvert enkelt tilfælde.

Domstolen har i tidligere afgørelser (f.eks. Walrave, Sml. 1974, s. 1405, præmis 28) gjort det klart, at EF-retten finder anvendelse for regler, der fastlægges af organisationer, som er baseret uden for EF, når de anvendes inden for EF. Derfor er det i denne forbindelse ikke relevant, hvor UEFA/FIFA har sæde.

(1) EFT L 303 af 2.12.2000.