SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3903/00

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. december 2000)

Om: Hjerneskader hos børn forårsaget af nervegift anvendt som plantebeskyttelsesmiddel i landbruget

1. Er det Kommissionen bekendt, at pesticider, der anvendes som plantebeskyttelsesmiddel ved dyrkning af frugt og grønsager, får forstærket virkningen, når de kombineres ved konsum, og at de kan skade hjernens udvikling som følge af deres indvirkning på menneskets centralnervesystem?

2. Kan Kommissionen bekræfte, at der i Den Europæiske Unions nuværende lovgivning ved fastsættelsen af maksimalgrænser for mængden af sådanne nervegifte i fødevarer ganske vist tages udgangspunkt i virkningerne af hver enkelt gift, men at der ikke tages tilstrækkeligt hensyn til kombinationsvirkningerne af forskellige gifttyper?

3. Kan Kommissionen ligeledes bekræfte, at Den Europæiske Unions nuværende lovgivning vedrørende nervegifte i modsætning til de strengere amerikanske standarder ikke tager udgangspunkt i den store risiko hos børn?

4. Kan Kommissionen bekræfte undersøgelsesresultaterne fra de store nederlandske organisationer Consumentenbond og Stichting Natuur en Milieu, der konstaterer, at druer fra Grækenland og Italien i gennemsnit indeholder fire-fem slags gift og herunder i gennemsnit én nervegift, og at godt en tredjedel af druerne fra disse lande ifølge de amerikanske standarder dermed er uegnet til konsum for børn, samt at der for franske æbler gør sig en lignende situation gældende?

5. Hvad vil Kommissionen gøre for at hindre salg af frugt og grønsager forurenet med nervegift samt for at udvirke, at Den Europæiske Unions standarder bliver lige så strenge som De Forenede Staters?

(Kilde: Consumentengids, 48. årgang, nr. 12. december 2000).

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(17. april 2001)

Kommissionen er bekendt med, at indtaget af forskellige fødevarer kan medføre restkoncentrationer i kroppen, men anser det nuværende godkendelsessystem for plantebeskyttelsesmidler for at give en tilstrækkelig sikkerhedsmargin, navnlig i kombination med den konstante overvågning af de faktiske pesticidrester i fødevarer.

Kommissionen kan bekræfte, at den nuværende lovgivning vedrørende pesticidrester i fødevarer hovedsagelig er baseret på en vurdering af indtaget af de enkelte aktive stoffer fra alle typer kostemner. Kommissionen deler ikke det ærede medlems synspunkt om, at der tages for lidt hensyn til virkningen af forskellige giftstoffer i kombination, eftersom dette sker, hvor som helst det er muligt med de accepterede metoder, der er til rådighed. Disse metoder er til stadighed under revision, og Kommissionen arbejder aktivt for at fremme udviklingen heraf.

Kommissionen er uenig med det ærede medlem og kan forsikre ham om, at europæiske standarder ikke er mindre strenge end de amerikanske. En risikovurdering omfatter både risiko- og eksponeringsvurdering, og det overordnede beskyttelsesniveau, der er resultatet af vurderingen, fastlægges forsigtigt efter en kombination af de to parametre. Den amerikanske risikovurdering er til tider strengere end den europæiske, men til gengæld er de europæiske eksponeringsvurderinger strengere end de amerikanske. Kommissionen tager fuldt ud hensyn til den særlige risiko for børn, når disse standarder fastsættes.

Kommissionen har ikke adgang til alle de underliggende data og kan således ikke kommentere de nederlandske undersøgelsesresultater fra Consumentenbond og Stichting Natuur en Milieu. Kommissionen er imidlertid bekendt med, at eksperter fra det nederlandske ministerium for folkesundhed, velfærd og sport har foretaget en analyse af disse undersøgelsesresultater og fundet, at konklusionerne var misvisende og ikke underbygget af dataene. Resultaterne af nationale og fælles overvågningsprogrammer for pesticidrester i korn, frugt og grøntsager viser til stadighed, at 98 % af de udtagne prøver ikke indeholder rester, der overskrider Fællesskabets standarder for maksimalgrænseværdier. I de tilfælde, hvor maksimalgrænseværdien for pesticidrester overskrides (i lighed med den amerikanske værdi), viser vurderinger, at det ikke er sundhedsskadeligt. Kommissionen gør sammen med medlemsstaterne alligevel alt for at få bragt antallet af sådanne tilfælde endnu længere ned.

Både de fælles og de nationale overvågningsprogrammer indeholder oplysninger om overholdelse af maksimalgrænseværdier med henblik på at håndhæve gældende lovgivning på området med. Hertil kan føjes, at Kommissionen er i færd med at udvikle harmoniserede retningslinjer for yderligere at forbedre medlemsstaternes anmeldelse gennem systemet for hurtig varsling af overtrædelser af maksimalgrænseværdierne for pesticidrester i fødevarer af planteoprindelse. Det skal sikre, at der handles mere konsekvent, og at alle forbrugere i EU får det samme beskyttelsesniveau.