SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2191/02

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(19. juli 2002)

Om: Videnskabelige undersøgelser af industrifiskeriets indvirkning på andre fiskerier

Der gøres opmærksomhed på, at Kommissionen forelægger et forslag til reform af den fælles fiskeripolitik, som ikke indeholder en nærmere undersøgelse af det industrifiskeri, der drives i visse medlemslande, med henblik på forarbejdning til fiskemel beregnet til dyrefoder. Kommissionen ledsager ikke forslagene med videnskabelige undersøgelser af de virkninger, som dette fiskeri kan have på fødekæden for andre kommercielle fiskearter, der anvendes til konsum.

Kan Kommissionen oplyse, om den er i besiddelse af videnskabelige undersøgelser om industrifiskeriets indvirkning på andre arters fødekæde?

Kan Kommissionen i bekræftende fald sende disse undersøgelser til Europa-Parlamentet og navnlig til undertegnede medlem?

Med hvilken begrundelse tillader Kommissionen i benægtende fald fortsat industrifiskeriet uden at der foreligger videnskabeligt belæg for eller undersøgelser af dets reelle indvirkning på andre arter, når den hævder, at den ønsker at føre en stram ressourcebevarende politik?

Anser Kommissionen det for seriøst at anlægge en drastisk nedskæringspolitik for fiskeriindsatsen med henvisning til bevarelse af visse fiskebestande uden først at have undersøgt industrifiskeriets indvirkning på de fiskearter, den søger at beskytte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. september 2002)

Den indvirkning på økosystemet, som industrifiskeriet efter arter som tobis har, er bl.a. blevet undersøgt af Study Group on the Effects of Sandeel fishing (en studiegruppe under Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES)) i 1999. ICES' rådgivende komité for havmiljø udtalte sig om dette emne i sin 1999-rapport [ICES Cooperative Research Report No. 239]. Kommissionen tog hensyn til disse undersøgelsesresultater i forbindelse med forslaget om og indførelsen af et lukket område for tobisfiskeri ud for Det Forenede Kongeriges østkyst. En kopi af den relevante del af nævnte rapport vil blive sendt direkte til det ærede medlem og til Europa-Parlamentets generalsekretariat.

Af de videnskabelige udtalelser, som ICES gav i årsrapporten fra Den Rådgivende Komité for Forvaltning af Fiskeriet, fremgik det, at en række kommercielle fiskebestande er umiddelbart truet direkte som følge af fiskeriet. De mest truede bestande omfatter den nordlige kulmulebestand, torsk i Nordsøen, Den Engelske Kanal og Skagerrak, torsk i Kattegat, torsk i den østlige del af Østersøen, torsk i Det Irske Hav, torsk i farvandene vest for Skotland og sild i den centrale del af Østersøen. De sikre biologiske grænser overskrides også ved fiskeriet efter blåhvilling. Disse bestande fiskes med en for høj fiskeridødelighed, hvilket udsætter bestandene af disse arter for en umiddelbar risiko for at bryde sammen. Derimod giver de videnskabelige udtalelser vedrørende sperling, brisling og tobis ikke grund til at befrygte nogen umiddelbar risko for, at disse bestande skal bryde sammen som følge af fiskeriet.

Kommissionens bevarelsespolitik tager sigte på at mindske de biologiske risici, samtidigt med at fangsterne opretholdes i muligt omfang. I de tilfælde, hvor de videnskabelige udtalelser har vist, at det er nødvendigt at mindske fiskeridødeligheden, har Kommissionen derfor fremsat forslag med henblik herpå. Den har i den forbindelse også taget initiativer til at reducere fiskeriet efter blåhvilling, som overvejende anvendes til fremstilling af fiskemel. Kommissionen finder, at den vigtigste opgave må være først og fremmest at imødegå alle de direkte, skadelige virkninger, som overfiskningen har, og ikke at forsinke sådanne tiltag, fordi mulige indirekte virkninger såsom dem, industrifiskeriet eventuelt medfører, er under evaluering.

Som et led i de løbende bestræbelser på at fremskaffe mere detaljerede og fuldstændige videnskabelige udtalelser om fiskeriet, har Kommissionen anmodet ICES om supplerende oplysninger om den indvirkning, som industrifiskeriet har på økosystemet. Hvis sådanne yderlige analyser viser, at der er behov for at træffe supplerende regulerende foranstaltninger, vil Kommissionen fremsætte relevante forslag herom.