SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3129/98

af Brigitte Langenhagen (PPE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Konkurrenceforvridninger ved indkoeb af hestekoed

Det forlyder, at der i det nordtyske omraade optraeder vaesentlige prisforskelle ved indkoeb af hestekoed mellem tyske indkoebere paa den ene side og franske, belgiske og italienske indkoebere paa den anden.

Kan Kommissionen bekraefte, at der i forbindelse med indkoeb af hestekoed er tale om saadanne konkurrenceforvridninger mellem medlemsstaterne? Skyldes dette EU-subventioner?

Er saadanne konkurrenceforvridninger i overensstemmelse med den faelles landbrugspolitik?

Er nationale stoetteordninger tilladt paa dette omraade?

Hvilke muligheder er der i henhold til EU's politik for at begraense transport af levende dyr til et minimum?

Bliver en ivaerksaetter, der investerer i slagtnings-, udskaerings- og forarbejdningsvirksomhed af EU anset for berettiget til at modtage stoette?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. november 1998)

Hestekoed til menneskefoede er ikke omfattet af en faelles markedsordning paa faellesskabsniveau. Under henvisning til Raadets forordning nr. 26 af 4. april 1962(1) er det i EF-traktaten kun bestemmelserne i artikel 93, stk. 1 og 3, foerste punktum, der finder anvendelse paa den stoette, der ydes til produktion af eller handel med de varer, der er anfoert i bilag II i traktaten, der ikke er omfattet af en faelles markedsordning. Dette betyder, at selvom medlemsstaterne er forpligtede til at underrette Kommissionen om enhver paataenkt aendring af stoetteforanstaltninger, er Kommissionens befoejelse begraensede til at fremsaette bemaerkninger om de paagaeldende stoetteforanstaltninger. Kommissionen har ikke befoejelser til at ivaerksaette en formel undersoegelse af de paagaeldende stoetteforanstaltninger i henhold til artikel 93, stk. 2, og kan heller ikke vedtage en beslutning om, at stoetteforanstaltningerne er uforenelige med faellesmarkedet, fordi de giver anledning til konkurrenceforvridning.

Der findes paa faellesskabsplan ikke nogen retsakter om dyrevelfaerd, der fordrer, at transporten af levende dyr begraenses til et minimum. Faellesskabsretsakter om beskyttelse af dyr under transport fastsaetter kun, paa hvilke betingelser dyr maa transporteres.

Disse betingelser kan dog i praksis foere til en begraensning af antallet af dyr, der inden for Faellesskabet transporteres paa afstande, hvor transporttiden overstiger 8 timer.

Raadets forordning (EF) 951/97 af 20. maj 1997 om forbedring af vilkaarene for forarbejdning og afsaetning af landbrugsprodukter(2) giver EF-stoette til dem, der foretager investeringer i forbindelse med forarbejdning og afsaetning af landbrugsprodukter. Investeringerne skal imoedekomme de maalsaetninger, der er anfoert i forordningen og skal, i princippet, gaelde de varer, der er opfoert i EF-traktatens bilag II. Ydermere maa det sikres, at basisproduktproducenterne faar passende og vedvarende del i de oekonomiske fordele af stoetteaktionen. Idet heste og hestekoed er opfoert i dette bilag, er virksomhed relateret til slagtning, udskaering og forarbejdning af heste og hestekoed berettiget til at modtage stoette. Foranstaltningerne ivaerksaettes via programmer, der forelaegges af medlemsstaterne, og som godkendes af Kommissionen ved begyndelsen af programperioden 1994-1999. Gennemfoerelsen af programmerne og saerligt udvaelgelse af investeringsobjekter er medlemsstaternes ansvar.

(1) EFT 30 af 20.4.1962.

(2) EFT L 142 af 2.6.1997.