ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0638/96 af Peter Pex (PPE) til Kommissionen (15. marts 1996)

Om: Kodning og oversaettelse af tv-udsendelser fra »Europe by satellite«

Fra mandag til fredag sender »Europe by satellite« direkte transmissioner med EU-information om pressekonferencer, moeder og besoeg, Europa-Parlamentets aktiviteter og alle Parlamentets plenarmoeder. Disse udsendelser kan modtages over Eutelsat II ved hjaelp af en dekoder. Naar det gaelder disse udsendelser, er der to forhold, som laegger hindringer i vejen for en fuldgyldig information af EU-borgerne:

1. Hvorfor kan enhver EU-borger ikke frit og uden dekoder modtage de paagaeldende udsendelser?

2. Hvorfor er der ikke soerget for nederlandsk synkronisering hhv. undertekstning?

Ovenstaaende maa betragtes som vaerende i strid med Den Europaeiske Unions forpligtelse til at sikre borgerne god og udtoemmende information om ethvert europaeisk anliggende. Desuden tilsidesaetter Den Europaeiske Union sin egen politik, naar den ikke tager behoerigt hensyn til den sproglige mangfoldighed og flersprogetheden i Den Europaeiske Union. Raadet har netop med hensyn til flersprogethed vedtaget en resolution, hvori det hedder, at borgerne foerst vil slutte op om et integreret Europa, naar de har vished for, at alle EU-sprog har lige status, og at alle har lige adgang til information ((EFT C 207 af 12.8.1995, s. 1. )). Deler Kommissionen denne opfattelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (6. maj 1996)

1. Udsendelserne fra »Europe by satellite« (EbS) er beregnet paa medieverdenen. Det er ikke Kommissionens rolle at lave udsendelser, der er beregnet paa et bredt publikum, men snarere at give medierne fri adgang til alle informationer om Faellesskabet, saaledes at informationerne derefter kan tilpasses forskellige grupper af tv-seere. Udsendelserne fra EbS omfatter nyheder og udsendelser fra moeder i Faellesskabernes institutioner og kan modtages uden dekoder, med undtagelse af pressekonferencerne fra Kommissionens pressesal, som er beregnet for akkrediterede journalister i Bruxelles.

2. EbS sendes via en satellit, der har fire lydkanaler. I tillaeg til udsendelsens originalsprog (som kan vaere et hvilket som helst af de elleve officielle sprog) vil der som regel vaere en fransk, en engelsk og en tysk lydkanal. Det er saaledes af tekniske grunde, at der for oejeblikket kun tilbydes fire sprog.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0497/96 af Gianni Tamino (V) til Kommissionen (1. marts 1996)

Om: Sikkerheden paa de italienske motorveje

Om morgenen den 12. februar 1996 skete der paa motorvej A4, »Serenissima«, mellem Milano og Venezia en raekke alvorlige ulykker, som involverede i hundredvis af koeretoejer og resulterede i 11 doedsfald og snesevis af saarede. Forespoergeren befandt sig ogsaa paa denne motorvej og kan saaledes direkte bevidne, at bortledningen af ikke-involverede koeretoejer skete under normal betaling af motorvejsafgiften, hvilket hindrede en hurtig frigoerelse af koerebanen for at give redningskoeretoejerne mulighed for at naa frem. Paa den beroerte motorvejsstraekning (Brescia-Padova) var der gjort forsoeg med et EF-stoettet taagevarslingssystem, og den 14. februar 1996 udtalte Adriano Franchini, ansvarlig for trafik i motorvejsforvaltningsselskabet, til avisen »Il Giorno« (s. 11), at alle nefelometrene var blevet stjaalet, fordi de indeholdt meget kostbare kemiske stoffer, at der var blevet opsat nye nefelometre, som ogsaa var blevet stjaalet, og at man derfor havde opgivet at goere mere.

1. Opfylder de foranstaltninger, der er truffet paa de italienske motorveje, de europaeiske sikkerhedsbestemmelser i tilfaelde af taage?

2. Er der foretaget en undersoegelse af, om europaeisk stoette til forsoeg med taagevarslingssystemer i Italien er blevet anvendt korrekt, og af effektiviteten af disse forsoeg?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (18. april 1996)

1. Paa indevaerende tidspunkt findes der ingen faellesskabslovgivning om de tekniske specifikationer for motorveje og foelgelig da heller ikke om de minimale sikkerhedsnormer herfor.

Spoergsmaalet om faelles specifikationer for det transeuropaeiske vejnet er imidlertid blevet taget op af startgruppen under vejarbejdsgruppen ('Motorway Working Group') i dennes rapport om »standardisering af vejtypologi«. Disse faelles specifikationer, hvis formaal er at forbedre sikkerheden og driftskompatibiliteten, omfatter ikke sikkerhedsspoergsmaal i forbindelse med taage, eftersom der gaelder ret saa forskelligartede klimatiske vilkaar i Faellesskabet.

2. De oplysninger, det aerede medlem fremfoerer, saetter ikke spoergsmaalstegn ved taagevarslingssystemernes effektivitet som saadan, men understreger snarere betydningen af at sikre visse typer vejudstyr imod tyveri og haervaerk.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0369/96 af Nel van Dijk (V) til Kommissionen (22. februar 1996)

Om: Diskriminering i den spanske lovgivning

En gruppe nederlandske turister ville i juli 1994 campere paa en spansk campingplads. Foerst blev selskabet accepteret, men da lejrchefen opdagede, at det ikke bestod udelukkende af hvide nederlaendere, men ogsaa af nederlaendere fra de Nederlandske Antiller, blev gruppen naegtet adgang. De paagaeldende klagede straks til politiet, der imidlertid svarede, at der ikke forelaa nogen strafbar handling.

1. Mener Kommissionen ikke, at den ovenfor beskrevne form for diskriminering er en grov overtraedelse af EF-traktatens artikel 8 A, hvori det fastslaas, at enhver unionsborger har ret til at faerdes og opholde sig frit paa medlemsstaternes omraade?

2. Mener Kommissionen ikke, at artikel 19 i den spanske grundlov, ifoelge hvilken kun spanske statsborgere har ret til fri bevaegelighed, strider mod denne artikel?

3. Mener Kommissionen ikke, at det er uacceptabelt, at den spanske lovgivning kun fastslaar, at alle spaniere er »lige for loven« (grundlovens artikel 14), og at EU-borgere derved implicit diskrimineres?

4. Er det forhold, at racisme ikke regnes for en strafbar handling, ikke uforeneligt med faelleserklaeringen fra Europa-Parlamentet, Raadet, repraesentanterne for medlemsstaterne forsamlet i Raadet og Kommissionen om bekaempelse af racisme og fremmedhad (af 11.juni 1986), hvori disse afviser enhver form for isolering af udlaendinge og finder det yderst vigtigt, at der traeffes enhver noedvendig foranstaltning for at sikre gennemfoerelsen af dette faelles forsaet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (1. april 1996)

Bekaempelse af racisme og fremmedhad indgaar som fast led i Faellesskabets politikker for, blandt andet af hensyn til menneskerettighederne, at sikre den fri bevaegelighed af personer inden for Faellesskabet. Det er imidlertid foerst og fremmest op til medlemsstaterne at soerge for, at deres nationale love overholdes, og at disse stemmer overens med de internationale aftaler og forpligtelser vedroerende racisme og fremmedhad.

Hvad den spanske grundlov angaar, minder Kommissionen om, at udlaendinge ifoelge grundlovens artikel 13 nyder de samme frihedsrrettigheder som spaniere, herunder ogsaa de rettigheder, som det aerede medlem henviser til. For oevrigt har Spanien lige vedtaget en ny lov, ifoelge hvilken det er strafbart at naegte at yde en erhvervsmaessig tjenesteydelse paa grundlag af race, koen eller religion.

Kommissionen beklager den haendelse, det aerede medlem omtaler. Ikke desto mindre mener den, at haendelsen er af privat karakter, og at sagen derfor ikke paa grundlag af EF-traktatens nuvaerende bestemmelser kan bringes for en domstol.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0843/96 af Concepció Ferrer (PPE) til Kommissionen (12. april 1996)

Om: Bekaempelse af fremmedhad

Med henvisning til Kommissionens bebudede initiativer til ivaerksaettelse af en ordning til midlertidig beskyttelse af flygtninge, asylansoegere, indvandrere og gadeboern og navnlig den faste vilje til at ivaerksaette en faelles aktion mod racisme og fremmedhad,

og under hensyntagen til de tilsvarende bestraebelser paa dette omraade fra Europaraadets side gennem dets forslag til en protokol om mindretallenes kulturelle rettigheder og i betragtning af dets opfordring til en hurtig ratifikation af det europaeiske charter om de regionale sprog og mindretalssprogene samt rammekonventionen,

samt med henvisning til Europaraadets ubestridelige erfaring med hensyn til disse spoergsmaal og den snaevre forbindelse, som historien har knyttet mellem Unionen og denne fremtraedende institution,

1. mener Kommissionen saa ikke, at det ville vaere hensigtsmaessigt med et snaevert samarbejde mellem begge organer for at opnaa bedre resultater af deres faelles bestraebelser paa at bekaempe fremmedhad og forsvare mindretallenes rettigheder?

2. I hvor hoej grad genspejles aanden i Europaraadets forslag i Kommissionens omtalte initiativer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (15. maj 1996)

Det er Kommissionens opfattelse, at samarbejdet med Europaraadet om bekaempelse af racisme og fremmehad skal styrkes. Kommissionen har i sin seneste meddelelse om racisme, antisemitisme og fremmedhad redegjort for de paa dette omraade planlagte foranstaltninger ((COM(95) 653. )).

Kommissionen foelger med interesse Europaraadets aktiviteter til bekaempelse af racisme og fremmedhad, isaer de aktiviteter, der som led i den europaeiske ungdomskampagne mod racisme, antisemitisme, fremmedhad og intolerance, er ivaerksat af CDMG (the European Committee on Migration) og af ECRI (the European Commission against Racisme and Intolerance). Der vil naturligvis blive taget hoejde for resultaterne af disse aktiviteter, i det omfang det er relevant og hensigtsmaessigt.

Kommissionen har ligeledes den opfattelse, at samarbejdet med Europaraadet boer styrkes, naar det gaelder fremme og bevarelse af regional- og minoritetssprog og -kulturer. Derfor foelger Kommissionen med interesse Europaraadets arbejde paa dette omraade, isaer ratificeringen af den europaeiske pagt om regionale sprog eller minoritetssprog.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0493/96 af Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) til Kommissionen (1. marts 1996)

Om: Lufttransport af nukleart braendsel i Tyskland

I sit svar paa min forespoergsel E-2918/95 ((EFT C 112 af 17.4.1996, s. 8. )) om lufttransport af nukleart braendsel har Kommissionen vedfoejet en skematisk oversigt over saadanne transporter i Unionen. Desvaerre er disse transporter ikke naermere specificeret.

Hvilken noejagtig art og maengde nukleart materiale blev transporteret ad luftvejen hvornaar, hvorfra og hvortil i henholdsvis Frankrig og Tyskland?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (19. april 1996)

For enhver transport af radioaktivt materiale skal der indgaas en forretningskontrakt, som er omfattet af forretningshemmeligheden. De oplysninger det aerede medlem beder om, falder inden for denne kategori. Men som ved det tidligere svar paa det aerede medlems skriftlige forespoergsel nr. E-2918/95 ((EFT C 112 af 17.4.1996. )) vil Kommissionen ogsaa denne gang soege at give saa mange sammenfattende oplysninger som muligt.

Medlemsstaternes oplysninger om lufttransport af radioaktivt materiale i EF giver grundlag for foelgende hovedkonklusioner:

- Luftforsendelse af radioaktivt materiale omfatter hovedsagelig kortlivet radioaktivt materiale som skal leveres hurtigt til medicinsk brug.

- Luftforsendelse af proever til kontrol med praksis forskellige steder i braendselskredsloebet giver anledning til megen transport.

- Luftforsendelser i forbindelse med braendselskredsloebet (indenlandsk, mellem medlemsstater, til og fra tredjelande) omfatter hovedsagelig frisk braendsel.

- Denne friske braendsel er lavt-beriget uran eller blandet oxid-braendsel af uran og plutonium (MOX) med den kemiske form UO2 eller PuO2 og fysisk i form af pulver, piller eller staenger. Der transporteres meget lidt frisk braendsel i form af samlede braendselselementer.

- Luftforsendelser i forbindelse med forskning finder kun sted i meget begraenset omfang.

Efter sagens natur er og bliver lufttransporten af begraenset omfang, og den forbeholdes til leverancer der egner sig til denne transportform. Transportoperatoererne udvaelger transportmidlet under fuld overholdelse af gaeldende regler.

Lufttransport udfoeres over hele verden og reguleres af 1993/94-udgaven af de tekniske forskrifter for sikker transport af farligt gods, udstedt af Den Internationale Organisation for Civil Luftfart (ICAO), hvor klasse 7 handler om radioaktivt materiale.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0528/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (11. marts 1996)

Om: HELIOS-programmet

Er Kommissionen enig i, at det er umuligt at paalaegge lokale og regionale myndigheder ansvaret for tilraadighedsstillelsen af lettilgaengelige offentlige transportmidler, hvis de paagaeldende myndigheders bevillinger er begraensede, eller hvis transportsektoren er blevet privatiseret?

Vil Kommissionen derfor i sit direktivforslag om busser og rutebiler fastsaette en frist, efter hvilken alle nye koeretoejer til passagerbefordring i Europa skal vaere fuldt ud tilgaengelige for alle handicappede, samt en lignende frist for al offentlig transport?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (11. april 1996)

Kommissionen er for oejeblikket ved at udarbejde et forslag til direktiv om tekniske forskrifter for busser og rutebiler med henblik paa at harmonisere de vigtigste konstruktionselementer for disse koeretoejer paa et hoejt sikkerhedsniveau med henblik paa at sikre fri bevaegelighed. Under udarbejdelsen af sine forslag har Kommissionen vaeret klar over, at nogle tekniske forskrifter (for eksempel for trinhoejde) faar direkte indvirkning paa adgangsforholdene til og fra koeretoejerne, herunder ogsaa for handicappede og folk med nedsat foerlighed.

Droeftelserne i Kommissionen fortsaetter med henblik paa at sikre, at der med direktivets bestemmelser aabnes mulighed for at faa bedst mulige adgangsforhold til og fra nye busser og rutebiler i fuld overensstemmelse med de saerlige tekniske karakteristika for og brugsmaessige krav til disse koeretoejer.

Tilrettelaeggelsen af offentlige indkoeb af koeretoejer til offentlig transport henhoerer under de enkelte medlemsstaters kompetence, idet det dog her er underforstaaet, at bestemmelserne i Raadets direktiv nr. 93/38/EF ((EFT nr. L 199 af 9.8.1993. )) skal overholdes.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0828/96 af José Apolinário (PSE) til Kommissionen (12. april 1996)

Om: Diskrimination imod lokalradioerne i forbindelse med Kommissionens oplysningskampagne

Kommissionen gennemfoerte for nylig en oplysningskampagne henvendt til forbrugerne, som generelt blev meget positivt modtaget, og som fik stor udbredelse i de landsdaekkende radioprogrammer.

Kan Kommissionen paa baggrund af den store betydning, lokalradioerne har i Portugal, idet de er et af denne medlemsstats vigtigste kommunikationsmedier, oplyse aarsagerne til den forskelsbehandling, som de er blevet udsat for?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (26. april 1996)

Radiooplysningskampagnen i 1995 om forbrugernes rettigheder blev gennemfoert inden for rammerne af en offentlig udbudsprocedure. Kommissionen udsendte et udbud ((EFT nr. C 359 af 16.12.1994. )), og forskellige kommunikationsselskaber indsendte tilbud efter de angivne retningslinjer. Ingen af dem havde planlagt at henvende sig til lokalradioerne i Portugal.

Den endelige oplysningskampagne blev etableret med det formaal at give kampagnen den stoerst mulige daekning i forhold til det disponible budget. Alle de medier, der kunne have deltaget i dette initiativs succes, var saaledes ikke noedvendigvis omfattet af operationen. Der var naturligvis ikke tale om nogen form for oenske om at diskriminere, da beslutningen om udsendelse af oplysningskampagnen i portugal blev truffet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0478/96 af José Apolinário (PSE) til Kommissionen (1. marts 1996)

Om: Kommissionens anvendelse af konsulentvirksomheder

I De Europaeiske Tidende nr. C 9 af 15. januar 1996 oplyser kommissionsmedlemmet Erkki Liikanen i sit svar paa skriftlig forespoergsel E-2442/95 af Peter Crampton, hvilke kontrakter Kommissionen har indgaaet med konsulentvirksomheder i 1993, 1994 og 1995, fordelt paa generaldirektorater.

Kan Kommissionen derudover oplyse fordelingen af disse opgaver paa medlemsstat med saerskilt angivelse af kontrakter indgaaet med virksomheder fra de enkelte medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (25. marts 1996)

Naar Kommissionen indgaar kontrakter med konsulenter, bliver der aldrig taget hensyn til tilbudsgivernes nationalitet, men kun til objektive kriterier (artikel 62 i finansforordningen).

Kommissionen kan ikke oplyse det aerede medlem om, hvilke opgaver der er gaaet til hvilke medlemsstater, da en saadan statistik i betragtning af ovennaevnte regel er overfloedig.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0333/96 af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen (22. februar 1996)

Om: Indvandring

Den britiske lov om indvandring indebaerer tilsyneladende, at kvindelige britiske »eksterne« statsborgere (British Overseas Citizens) udsaettes for forskelsbehandling, eftersom den udelukker, at kvinder betragtes som forsoergere.

Kommissionens opmaerksomhed henledes paa bestemmelserne i afsnit VI i Traktaten om Den Europaeiske Union, herunder navnlig artikel K.2, stk. 1, hvori det fastslaas, at:

»De i artikel K.1 naevnte spoergsmaal skal behandles under overholdelse af den europaeiske konvention om menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder«.

Kommissionen erindres desuden om, at indvandringspolitikken er omfattet af artikel K.1 i TEU.

Hvordan forholder Kommissionen sig paa baggrund af ovenstaaende til det synspunkt, at den britiske lov om indvandring kan indebaere en overtraedelse af traktatens bestemmelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (16. april 1996)

Ifoelge de oplysninger, Kommissionen raader over, gaelder der for britiske »overseas« borgeres indvandring i Det Forende Kongerige en saerlig »voucher«-ordning, der blev indfoert i 1968 samtidig med ikrafttraedelsen af loven om indvandring fra Commonwealth-landene. Denne ordning er en administrativ foranstaltning, der vedroerer aarlige kvoter for britiske statsborgere uden bopaelsret. Det er korrekt, at den tilsyneladende begraenser antallet af tilfaelde af kvinder, der kan betragtes som familieforsoergere. For eksempel kan kvinder tilsyneladende ikke betragtes som familieforsoergere, medmindre deres nulevende aegtefaelle er britisk »overseas« statsborger, hvilket paavirker deres ret til at ansoege om indrejse i Det Forende Kongerige.

Selv om det i artikel K.1 i traktaten om Den Europaeiske Union hedder, at indvandring er et spoergsmaal af faelles interesse for medlemsstaterne, er de bestemmelser, det aerede medlem omtaler, udelukkende af national art, idet de ikke er blevet indfoert paa grundlag af beslutninger, der er truffet af Raadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0230/96 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (9. februar 1996)

Om: Brandsikre dragter til graeske brandmaend - raastoffet asbest

Der er utallige beviser paa, at anvendelsen af asbest - ligegyldig i hvilken form - er farlig og kraeftfremkaldende. I Graekenland bruger brandmaendene stadigvaek brandsikre dragter, der er fremstillet under anvendelse af asbest.

1. Findes der et alternativt materiale til fremstilling af brandsikre dragter?

2. Hvorledes forholder situationen sig i EU's andre medlemsstater, og hvilke foranstaltninger vil der blive ivaerksat paa faellesskabsplan med henblik paa, at disse dragter afskaffes, og at brugerne beskyttes mod de dermed forbundne risici?

3. Mener Kommissionen, at direktiv 87/217/EOEF boer udvides til ogsaa at omfatte anvendelse af asbest ved fremstilling af brandsikre dragter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (19. marts 1996)

Kommissionen er bekendt med, at asbest fortsat anvendes til fremstilling af visse former for brandsikre uniformer til brandmaend.

1. At asbest boer erstattes med andre og mindre farlige materialer er et velkendt princip, som blandt andet fremgaar af Raadets direktiv 90/394/EOEF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at vaere udsat for kraeftfremkaldende stoffer ((EFT nr. L 196 af 26.07.1990. )).

Det er teknisk muligt at erstatte asbest med andre materialer til fremstilling af brandsikre dragter til brandmaend, medmindre de paagaeldende dragter skal bruges i meget hoeje temperaturer. Til dragter som bruges i de temperaturer, der ofte naas i brande, som involverer kemiske stoffer, er asbest stadigvaek det bedste materiale.

2. Kommissionen er ikke i besiddelse af oplysninger om situationen paa dette omraade i medlemsstaterne. Det kan dog oplyses, at under optimale forhold fremstilles asbestholdige materialer paa en saadan maade, at asbesten indkapsles i materialet med kemiske stoffer som forhindrer asbesten i at traenge ud i luften. Hvis dragterne imidlertid ikke vedligeholdes ordentligt, kan der opstaa en reel sundhedsrisiko, og arbejdstagerens helbred kan bringes i fare.

3. Hvad angaar en udvidelse af Raadets direktiv 87/217/EOEF ((EFT nr. L 85 af 28.03.1987. )) om forebyggelse af miljoeforurening med asbest til ogsaa at omfatte anvendelse af asbest til fremstilling af denne form for beklaedning skal det fremhaeves, at direktivets artikel 2 definerer anvendelse af asbest som »virksomhed, der indebaerer haandtering af en maengde paa mere en 100 kg raaasbest om aaret og som vedroerer«:

a) omdannelse af asbestmineral til raaasbest med undtagelse af processer, der er direkte forbundet med udvinding af asbestmineral, og/eller

b) fremstilling og industriel faerdigbehandling af en raekke produkter, herunder asbesttekstiler.

Yderligere anvendelse af saadanne produkter falder ikke inden for anvendelsesomraadet for direktiv 87/217/EOEF.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0314/96 af Jannis Sakellariou (PSE) til Raadet (7. februar 1996)

Om: Forsvundne personer i Tibet

1. Har Raadet i den seneste tid taget diplomatiske skridt til at indhente oplysninger om den skaebne, som er overgaaet Chadrel Rinpoche, abbed i klosteret Tashi Lunpo, der blev arresteret den 18. maj 1995?

2. Hvilke diplomatiske skridt har Raadet taget for at sikre sig, at Gedhun Chaekyi Nyima, der er et seksaarigt barn, som Dalai Lama har udnaevnt til den nye Panchen Lama, er i live og uskadt?

3. Hvilke foranstaltninger oensker Raadet at traeffe med hensyn til den kinesiske regerings afgoerelse om at anerkende et andet barn som den nye Panchen Lama?

Mener Raadet ikke, at den kinesiske regerings handling er utidig indblanding i tibetanernes religioese anliggender, idet denne anerkendelse endog blev fulgt op af utvetydige trusler mod det tibetanske buddhistiske samfund i det besatte Tibet?

Svar (20. maj 1996)

Spoergsmaalet om den skaebne, der er overgaaet den unge Panchen Lama, som er udpeget af Dalai Lama, og Panchen Lamas vaerge, Chadrel Rinpoche, blev indgaaende droeftet paa et moede mellem EU og Kina om menneskerettigheder den 21.-25. januar 1996 i Beijing. De kinesiske myndigheder svarede, at Gedhun Chaekyi Nyima opholdt sig under gode forhold og paa et sikkert sted, idet dette sted imidlertid ikke kunne oplyses uden forudgaaende samtykke fra den unge Panchen Lama selv. Med hensyn til Chadrel Rinpoche var han indlagt paa et hospital paa et ikke naermere angivet sted.

EU finder disse svar utilfredsstillende og forbeholder sig at rette yderligere henvendelser og at traeffe yderligere foranstaltninger hurtigst muligt vedroerende dette spoergsmaal.