SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2778/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Organisk landbrug

Kommissionen bedes fremsætte sin vurdering af det tidsrum, der er fastsat i de enkelte medlemsstater for omstilling af et gartneri fra konventionel drift til organisk drift. Kan den bekræfte, at dette tidsrum kan variere fra så lidt som et halvt år i visse medlemsstater til indtil to år i andre medlemsstater. Den bedes også for de enkelte medlemsstater oplyse, om dette tidsrum er fastsat af de relevante erhvervsorganisationer (som f.eks. the Soil Association i Det Forenede Kongerige) eller ved lov? Bør den konkurrenceforvridning, der opstår som følge af disse forhold, efter dens opfattelse give anledning til udstedelse af et direktiv med fælles normer eller i det mindste bestemmelser om ensartet mærkning i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. oktober 2000)

Ifølge bestemmelserne i bilag I, del A, i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91(1) skal principperne for økologisk landbrug anvendes i en omlægningsperiode på mindst to år inden udsåningen. Når det gælder flerårige kulturer (fx frugttræer), skal omlægningsperioden være på mindst tre år inden første høst. Desuden er det fastsat, at kontrolorganet efter aftale med den ansvarlige myndighed i visse tilfælde kan beslutte at forlænge eller forkorte denne periode under hensyn til den tidligere udnyttelse af parcellerne.

Rådet har således givet mulighed for visse afvigelser, når det gælder omlægningsperiodens længde, for at tage hensyn til, hvordan parcellerne tidligere er blevet udnyttet. Det påhviler de godkendte kontrolorganer at træffe beslutning om sådanne afvigelser, idet denne beslutning dog skal godkendes af medlemsstaten. Formålet med den i forordningen fastlagte omlægningsperiode er at sikre, at restkoncentrationer af gødning og bekæmpelsesmidler er forsvundet fra jorden, før man høster produkter derfra, som skal markedsføres mærket som økologiske produkter. I forordningen bestemmes det også, at et kontrolorgan skal besøge bedriften, når den økologiske drift påbegyndes, for at fastslå, hvilke parceller der er, og hvilke gødningsstoffer og bekæmpelsesmidler der tidligere er blevet anvendt, som ikke er tilladt inden for økologisk jordbrug(2). Kontrolorganet har derfor et godt udgangspunkt for under tilsyn fra medlemsstaten at afgøre, hvorvidt omlægningsperioden i visse tilfælde kan forkortes.

Siden vedtagelsen af forordning (EØF) nr. 2092/91 har Kommissionen flere gange i arbejdsgruppen under Den Stående Komité for Økologisk Landbrug drøftet gennemførelsen af denne bestemmelse i medlemsstaterne. For nylig blev der afholdt en debat, hvor medlemsstaterne forklarede, i hvilke tilfælde eller under hvilke omstændigheder de ville gå med til at forkorte omlægningsperioden. Det viste sig, at alle medlemsstater forkorter omlægningsperioden under visse omstændigheder, som rent faktisk varierer noget fra medlemsstat til medlemsstat. En sådan kortere omlægningsperiode er dog kun blevet accepteret i tilfælde, hvor det er godtgjort, at parcellerne er naturområder, ligger ubenyttet hen eller ikke i to år er blevet behandlet med produkter, som er forbudt ifølge forordning (EØF) nr. 2092/91. Nogle medlemsstater har indført den praksis, at omlægningsperioden under ingen omstændigheder må reduceres til under 12 måneder, men hovedparten af medlemsstaterne har ikke en sådan mindsteperiode.

Kommissionen undersøger for øjeblikket i ovennævnte arbejdsgruppe muligheden for at indføre en sådan bestemmelse om en betingelsesløs mindsteperiode i forordningens bilag I. Endnu har ikke alle medlemsstater udtalt sig, men de første reaktioner viser, at nogle af dem ønsker at bevare muligheden for at godkende store afvigelser i omlægningsperiodens længde, når det er godtgjort, at der i en vis periode ikke er blevet anvendt gødning eller bekæmpelsesmidler, som er forbudt ifølge forordning (EØF) nr. 2092/91.

Endelig bør det understreges, at forordningen ikke er til hinder for, at private organisationer kan indføre strengere krav for anvendelsen af deres egne mærker.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler, EFT L 198 af 22.7.1991, senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1437/2000, EFT L 161 af 1.7.2000.

(2) Se bilag III, Del A1, nr. 2 i forordning (EØF) nr. 2092/91.