ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2589/98

af Herbert Boesch (PSE) til Raadet

(1. september 1998)

Om: Skoleekskursioner i Den Europaeiske Union

I oejeblikket kraever ekskursioner i Den Europaeiske Union med klasser, hvori der er elever, der ikke er statsborgere i en EU-medlemsstat, uforholdsmaessigt store bureaukratiske og finansielle ressourcer.

Da en skoleklasse fra Dornbirn ville foretage en ekskursion til andre EU-stater, maatte der foerst udarbejdes en elevliste, og pas og visa maatte kontrolleres.

Elever fra ikke-EU-stater skulle skaffe et foto af nyere dato, hvis de ikke havde eget pas med gyldigt visum. De fuldstaendig udfyldte og med fotos forsynede EU-skolerejseformularer skulle derefter endnu en gang kontrolleres af de regionale myndigheder ("Bezirkshauptmannschaft") ved hjaelp af computere og mod betaling af et gebyr.

1. Er Raadet bekendt med klager over de uforholdsmaessigt hoeje paakraevede bureaukratiske ressourcer i forbindelse med skoleekskursioner i EU? Hvad er der allerede gjort i denne sag?

2. Hvilke forslag foreligger allerede, og hvilke initiativer har Raadet taget - eller hvilke vil det tage?

3. Skulle en bekraeftelse fra skolens ledelse ikke vaere tilstraekkelig til at sikre graensepassage i et forenet Europa?

4. Hvornaar kan skoler i EU paaregne en forenkling af dette bureaukrati?

Svar

(9. november 1998)

1. Raadet har ikke modtaget klager fra borgerne i forbindelse med skolerejser.

2. Den 30. november 1994 vedtog Raadet en afgoerelse om en faelles aktion vedroerende rejselaempelser for skoleelever fra tredjelande med bopael i en medlemsstat(1). Raadet fastslog ved den lejlighed, at indfoerelsen af rejselaempelser for skoleelever, som har lovlig bopael i Den Europaeiske Union, er et udtryk for medlemsstaternes politik for at fremme integrationen af statsborgere fra tredjelande. I henhold til denne faelles aktion kraever en medlemsstat ikke visum af en skoleelev, som ikke er statsborger i en medlemsstat, men som har lovlig bopael i en anden medlemsstat, og som oensker at indrejse til dens omraade med henblik paa et kort ophold eller gennemrejse i forbindelse med skolerejser.

3. Det fastslaas i den faelles aktion, at listen over de deltagende elever skal vaere udstedt af den paagaeldende skole og bekraeftet af vedkommende myndigheder med ansvar for udlaendinge. Udrejsemedlemsstatens myndigheder attesterer listen og bekraefter hermed, at tredjelandsstatsborgerne, der deltager i skolerejsen, har ret til at blive taget tilbage til denne medlemsstat.

4. Raadet foretager jaevnligt en evaluering af den faelles aktion. Resultaterne af denne evaluering giver ikke for indevaerende anledning til, at Raadet maa justere den gaeldende skolerejseordning.

(1) EFT L 327 af 19.12.1994, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2749/98

af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen

(3. september 1998)

Om: Frivilligt europaeisk aar for unge

Anser Kommissionen unges aftjening af et frivilligt europaeisk aar for en mulighed og et alternativ til militaer- og militaernaegtertjeneste i medlemsstaterne? Hvilke aktiviteter gennemfoerer Kommissionen med henblik herpaa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(16. oktober 1998)

Som det aerede medlem ved, henhoerer spoergsmaal vedroerende national militaertjeneste eller obligatorisk alternativ tjeneste under medlemsstaternes kompetence, og det er medlemsstaterne, der skal tage stilling til, om perioder af frivillig tjeneste skal have nogen indflydelse paa de juridiske forpligtelser, de paalaegger deres borgere. Det fastslaas saaledes i afgoerelsen om fastlaeggelse af EF-handlingsprogrammet "Europaeisk Volontoertjeneste for Unge"(1): "Den Europaeiske Volontoertjeneste er ikke en erstatning for militaertjeneste, for alternativ tjeneste for bl.a militaernaegtere eller for den obligatoriske civiltjeneste, der findes i flere medlemsstater".

Kommissionen anerkender dog spoergsmaalets relevans, og den erkender, at der er behov for stoerre transparens i de forskellige ordninger, medlemsstaterne har vedtaget vedroerende deres nationale tjenester. Under forligsproceduren forud for vedtagelsen af afgoerelsen om programmet om den europaeiske volontoertjeneste gik Kommissionen ind paa at gennemfoere en tilbundsgaaende undersoegelse af de eksisterende ordninger i de forskellige medlemsstater. Formaalet vil vaere at lette droeftelserne om forholdet mellem den europaeiske volontoertjeneste og de forskellige nationale tjenesteordninger.

(1) ET C 214 af 31.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2525/98

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Uoensket post

Da uoensket post paa tvaers af landegraenserne, f.eks. humbugslotterier og falske konkurrencer, nu er et udbredt faenomen overalt i Den Europaeiske Union, agter Kommissionen da at traeffe foranstaltninger til at begraense dette problem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(13. oktober 1998)

Kommissionen ligger ikke inde med specifikke informationer om maengden af uoensket post vedroerende "humbuglotterier og falske konkurrencer", der sendes paa tvaers af landegraenserne.

I oejeblikket falder tilrettelaeggelsen af lotterier paa tvaers af landegraenserne ind under bestemmelserne i artikel 59 ff. i EF-traktaten som fortolket af Domstolen i Schindler-sagen (sag C-275/92). I overensstemmelse med denne dom og i betragtning af lotteriers saerlige karakter, som indebaerer en risiko for bedrageri og svindel, er det rimeligt, at de nationale myndigheder har en tilstraekkelig handlefrihed til at afgoere, hvad der kraeves for at beskytte spillerne og opretholde orden i samfundet. Under disse omstaendigheder er det dem, der skal afgoere, om det er noedvendigt at forbyde eller indskraenke lotteriaktiviteter, idet den eneste betingelse er, at restriktionerne ikke er diskriminerende.

Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedroerende fjernsalg(1) skal endvidere traede i kraft i medlemsstaterne senest den 3. juni 2000, og dette direktiv indeholder begraensninger i anvendelsen af visse fjernkommunikationsteknikker. I henhold til artikel 10, stk. 1, kraeves der forudgaaende samtykke fra forbrugeren, hvis leverandoeren vil anvende et automatisk opkaldssystem uden menneskelig medvirken (opkaldsautomat) eller telefax. I artikel 10, stk. 2, fastslaas det, at "medlemsstaterne soerger for, at andre fjernkommunikationsteknikker end de i stk. 1 naevnte, og som tillader individuel kommunikation, kun kan anvendes, hvis forbrugeren ikke klart modsaetter sig det".

Det er Kommissionens opfattelse, at disse begraensninger, under forudsaetning af, at der traeffes passende gennemfoerelsesforanstaltninger paa det nationale plan, udgoer et passende retsgrundlag for en effektiv behandling af situationer som den, det aerede medlem henviser til.

(1) EFT L 144 af 4.5.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2199/98

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(14. juli 1998)

Om: Forbrugsafgifter paa vin

Mener Kommissionen paa baggrund af den omstaendighed, at en raekke ikke-vinproducerende medlemsstater belaegger vin med forbrugsafgifter, at vinproducerende medlemsstater, som ikke belaegger vin med forbrugsafgifter, rent faktisk yder statsstoette til denne branche?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. oktober 1998)

I EF-bestemmelserne om punktafgifter staar der, at den laveste punktafgift, medlemsstaterne kan anvende paa vin, er paa 0 (nul) ECU. Set ud fra EF-afgiftsbestemmelserne er der saaledes intet i vejen for, at en vinfremstillende medlemsstat kun anvender den laveste sats paa nul ECU.

En medlemsstats generelle anvendelse af en nulsats med hjemmel i den afledte EF-ret kan nemlig i sig selv ikke betragtes som en statsstoetteforanstaltning som omhandlet i traktatens artikel 92.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2617/98

af Soeren Wibe (PSE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Kommissionens politiske opinionsarbejde

I f.eks. den svenske regering anses det principielt for umuligt, at et medlem af regeringen fremsaetter synspunkter, der afviger fra den politiske linje, som regeringen har vedtaget.

Men hvordan ser det ud i Kommissionen? Kan en kommissaer gaa ind for en anden politisk linje end den, Kommissionen som helhed har fastlagt, f.eks. forud for en regeringskonference? Kan en kommissaer foere en narkotikaliberal politik, hvis Kommissionen som helhed ikke gaar ind for en saadan politik?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(20. oktober 1998)

Kommissionen minder det aerede medlem om, at den traeffer sine beslutninger i henhold til traktaternes bestemmelser. Disse beslutninger er et udtryk for kommissaerkollegiets holdning, og kun disse beslutninger forpligter kollegiet som saadan.

Som Kommissionen allerede har mindet om ved flere lejligheder i forbindelse med skriftlige og mundtlige forespoergsler fra Parlamentet,(1) har kommissaererne en politisk funktion. De kan under overholdelse af de forpligtelser, som denne funktion paalaegger dem, frit, uafhaengigt og paa eget ansvar tilkendegive deres personlige meninger.

(1) Jvf. f.eks. formanden Jean Reys svar paa mundtlig forespoergsel nr. 10/68 fra Michel Habib-Deloncle og Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel nr. 44/83 fra Paul-Henry Gendebien, nr. 1682/85 fra Jaak Vandemeulebroucke og nr. 1404/97 fra Jean-Claude Pasty - EFT C 55 af 10.3.1986 og EFT 391 af 23.12.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2147/98

af Sebastiano Musumeci (NI) til Kommissionen

(13. juli 1998)

Om: Indfoejelse af Palermo-Trapani-Siracusa-jernbaneforbindelsen i forslaget til det transeuropaeiske jernbanenet

Paa moedet den 18. maj 1995 stemte Parlamentet om forslaget til Europa-Parlamentets og Raadets beslutning om Faellesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropaeiske transportnet, og Parlamentet vedtog aendringsforslag 80 om indfoejelse af jernbaneforbindelserne Palermo-Trapani og Siracusa-Ragusa-Agrigento-Trapani i bilag I, Netplan.

I hvor hoej grad prioriterer Kommissionen gennemfoerelsen af projektet vedroerende ovennaevnte jernbaneforbindelser i Italien, og hvilke eventuelle foranstaltninger er blevet truffet med de nationale myndigheder med henblik paa gennemfoerelse heraf?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(14. september 1998)

Det aerede medlem vil vaere klar over, at Europa-Parlamentet og Raadet har vedtaget beslutning nr. 1692/96/EF af 23. Juli 1996 om Faellesskabets retningslinjer for udvikling af de transeuropaeiske transportnet(1).

I henhold til Europa-Parlamentets aendringsforslag nr. 80 blev kun de konventionelle jernbanelinjer Palermo-Trapani og Siracusa-Agrigento medtaget blandt disse retningslinjer. Agrigento-Trapani, som er en smalsporet linje, der blev lukket for kommerciel drift i 1985, opfyldte ikke kriterierne for at blive medtaget og kunne ikke anses for at vaere af transeuropaeisk interesse.

I henhold til markedsprincippet sorterer gennemfoerelsen af projekter af faelles interesse under de paagaeldende medlemsstater. Projekter vedroerende linjer, der er omfattet af bilag 1, kan samfinansieres af Faellesskabet over TEN-T-budgettet efter anmodning fra den paagaeldende medlemsstat, forudsat at Kommissionen godkender dette.

I henhold til beslutningens artikel 18, stk. 3, aflaegger Kommissionen beretning om gennemfoerelsen af projekter af faelles interesse som er medtaget i retningslinjerne. Paa grundlag af de informationer, der er modtaget fra de italienske myndigheder, ser situationen med hensyn til de to linjer ud til at vaere som foelger: Palermo-Trapani er blevet elektrificeret for nogle aar siden, og man er i gang med at modernisere og udbedre straekningen fra Palermo til Punta Raisi (forbindelse til lufthavnen), hvilket efter planerne skulle vaere tilendebragt i aar 2000, mens der paa Siracusa-Agrigento-forbindelsen skal udfoeres en raekke mindre forbedringer (udvidelse til to spor) paa enkelte delstraekninger.

(1) EFT L 228 af 9.9.1996, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2180/98

af Ben Fayot (PSE) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: Afgifter paa vin

Det bekymrer vinfagkredse, at Kommissionen agter at indfoere afgifter paa vin.

AAbenbart er det et spoergsmaal, der regelmaessigt dukker op i den politiske debat.

Derfor vil jeg gerne spoerge, om der er kommet nye kendsgerninger frem, der begrunder en genoptagelse af sagen, og hvad Kommissionen helt praecist har til hensigt at foretage sig i denne forbindelse?

Vil Kommissionen navnlig foere et klart bevis for, at ordningen med nulafgifter, der er fremherskende i de vinproducerende lande, foerer til en konkurrenceforvridning i forhold til andre drikkevarer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. oktober 1998)

I henhold til artikel 8 i Raadets direktiv 92/84/EOEF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnaermelse af punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer(1) skal Kommissionen hvert andet aar forelaegge Raadet og Europa-Parlamentet en rapport om, hvorledes systemet med minimumspunktafgiftssatser fungerer. Denne rapport er nu under udarbejdelse, men der er ikke truffet nogen beslutninger med hensyn til dens endelige indhold.

Det kan imidlertid ikke undgaas, at rapporten behandler spoergsmaalet om, hvorvidt minimumspunktafgiftssatsen for vin fortsat skal vaere nul. I henhold til artikel 8 i direktivet skal spoergsmaalet om konkurrence mellem de forskellige former for alkoholholdige drikkevarer ogsaa belyses i rapporten.

(1) EFT L 316 af 31.10.1992.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2109/98

af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: CEDEFOP's mystiske offentliggoerelse af en udvaelgelsesprocedure

I Kommissionens bekendtgoerelse "Vacances d'Emplois No. DIV/1" af 15. juni 1998 blev der opslaaet en A-stilling ("Agent Temporaire A7-5") inden for administrationen. Denne offentliggoerelse er én af en lang raekke maerkelige stillingsopslag i CEDEFOP, der til tider er velovervejede og andre gange utilsigtede overtraedelser af personalevedtaegtsforordningen. I forbindelse med den ovennaevnte stilling i kategorien A7/A5 i administrationen kraever CEDEFOP som hovedkvalifikation, at kandidaten er indehaver af et "diplome d'etudes secondaires" (eksamensbevis for en mellemuddannelse) til trods for, at denne stilling formelt set er en akademikerstilling og kraever en uddannelse, der giver flere kvalifikationer, end en person, der har gennemgaaet en uddannelse paa mellemtrin, kan have.

Den ovennaevnte offentliggoerelse er i direkte modstrid med Parlamentets bestraebelser paa at hoejne CEDEFOP's personale samt med Kommissionens erklaerede hensigter om at forbedre de tjenester, der ydes af denne institution.

Hvordan agter Kommissionen at reagere for at faa CEDEFOP til fuldt ud at overholde personalevedtaegtsforordningen samt soerge for gennemsigtighed i procedurerne for udvaelgelse af personale, hvilket er noedvendigt for at sikre og konsolidere, at institutionen kan fungere effektivt paa sit hjemsted i Thessaloniki?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(30. september 1998)

Kommissionen skal meddele det aerede medlem, at der blev udsendt et korrigendum til det stillingsopslag, han henviser til, den 22. juni 1998, hvori det bl.a. anfoeres, at der kraeves en universitetsuddannelse for at kunne soege den paagaeldende stilling som midlertidigt ansat i loenklasse A7-5 med ansvar for administrative opgaver.

Ifoelge vedtaegten skal man for at faa adgang til kategori A have en "universitetsuddannelse eller hermed ligestillede faglige kundskaber", og Det Europaeiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop) skal overholde denne bestemmelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2114/98

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: Eksterne virkninger af EU-stoetten til vin

Har Kommissionen gjort sig klart, at forslaget om yderligere stoette til europaeisk vin er i strid med holdningen gaaende ud paa at bistaa fattige lande ved at skabe rimelige aabninger af vore markeder for deres produkter?

Vil forslaget ikke faa negative virkninger for f.eks. oesteuropaeiske, latinamerikanske og sydafrikanske vinproducenter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. september 1998)

Kommissionen goer opmaerksom paa, at Faellesskabet som led i Uruguay-rundens forhandlinger har forpligtet sig til kraftigt at nedskaere eksporttilskuddene med hensyn til baade vinmaengder og budgetudgifter. Indtil 2000 vil den maengde, for hvilken der kan ydes eksportrestitutioner, blive nedsat med 21% og budgetudgifterne med 36%. Det skal praeciseres, at stoerstedelen af vineksporten udfoeres uden eksporttilskud. Der kan faktisk kun ydes restitutioner for bordvin og koncentreret druemost, idet kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader (kvbd) er udelukket fra ordningen. I produktionsaaret 1996/97 udgjorde eksporten med restitution mindre end en fjerdedel af Faellesskabets samlede vineksport til tredjelande. Endvidere ydes der kun restitutioner til visse destinationer, som ikke omfatter Nord- og Sydamerika, Sydafrika og naesten alle vinproducerende lande i OEsteuropa. Faellesskabets eksportrestitutioner for vin har i realiteten kun meget begraensede virkninger.

Et andet vigtigt punkt, der skal fremhaeves, er, at Faellesskabet ogsaa som led i Uruguay-rundens forhandlinger har forpligtet sig til at lette adgangen til Faellesskabets vinmarked ved at afskaffe referencepriserne (minmumsimportpriserne) og nedsaette tolden med 20% indtil 2000. Det vil i hoej grad nedskaere beskyttelsen ved graenserne og lette adgangen til markedet for produkter isaer fra de af det aerede medlem naevnte lande.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2313/98

af Riccardo Nencini (PSE) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: Studiebetegnelser

Casamonti Simone, italiensk statsborger, fik i 1995 eksamen fra Golden State University i Honolulu (Hawaii-USA) med titlen "Doctor of Philosophy in Environmental Engineering"; det er ikke tydeligt, om man med denne studiebetegnelse kan udoeve dette erhverv i et land i Den Europaeiske Union.

Kan Kommissionen oplyse praecis, om denne studiebetegnelse kan give adgang til udoevelsen af det frie erhverv i et land i Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(2. oktober 1998)

Som det aerede medlem selv skriver er den i USA tildelte titel en "studietitel" eller en "universitetstitel". Udoevelse af et lovreguleret erhverv kraever imidlertid besiddelse af en erhvervskvalifikation, der ud over en akademisk titel kan omfatte praktik og fagproever.

Erhvervsvirksomhed inden for ingenioeromraadet falder, for saa vidt som den er lovreguleret, inden for anvendelsesomraadet for Raadets direktiv 89/48/EOEF af 21. december 1988 om indfoerelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregaaende uddannelser af mindst tre aars varighed(1). Ifoelge direktivets artikel 1, litra a), er det noedvendigt, at den uddannelse, som eksamensbeviset er udstedt for, overvejende har fundet sted i Faellesskabet, eller at indehaveren af eksamensbeviset herfor har en erhvervserfaring af tre aars varighed attesteret af den medlemsstat, som har anerkendt et eksamensbevis udstedt i et tredjeland.

Heraf foelger, at den foerste anerkendelse med henblik paa erhvervsarbejde af et eksamensbevis ikke er obligatorisk ifoelge EF-retten. Det er saaledes medlemsstaterne, der traeffer bestemmelse desangaaende. Er erhvervet ikke lovreguleret, er det naturligvis ikke noedvendigt at lade det paagaeldende eksamensbevis anerkende.

For at den paagaeldende kan faa besked om, hvilke skridt der eventuelt skal tages for at faa anerkendt et eksamensbevis, oversendes fortegnelsen over, hvilke institutioner der kan kontaktes i hver enkelt medlemsstat, til det aerede medlem samt til generalsekretariatet for Parlamentet.

(1) EFT L 19 af 24.1.1989.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2856/98

af Niall Andrews (UPE) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: De lokale og regionale myndigheders repraesentation i EU-landenes delegationer

Mener Kommissionen, at der er tale om overlapning af bestraebelser mellem den kampagne for baeredygtige byer og koebstaeder, som finansieres over artikel B4-304, og byforumet for baeredygtig udvikling, som finansieres over artikel B4-306, og mener den, at der er tilstraekkelig taet samordning mellem de saerskilte enheder i DG XI, som forvalter disse to projekter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(5. november 1998)

Forud for etableringen af den europaeiske volontoertjeneste for unge (EVS) gennemfoertes der en 2 - aarig pilotaktion, som unge fra Irland og irske organisationer deltog aktivt i (66 irske volontoerer blev sendt ud, irske organisationer var vaerter for 85 europaeiske volontoerer). Kendskab til og oplysninger om indholdet og de proceduremaessige aspekter i forbindelse med EVS er derfor almindeligt udbredt blandt potentielle irske ansoegere. Dette skulle fremme en problemfri deltagelse i det nyetablerede program.

EVS-programmet er et overvejende decentraliseret program. Gennemfoerelsen heraf i Irland vil i hoej grad vaere afhaengig af den nationale irske EVS-organisation "Leargas - the exchange bureau". Denne organisation har allerede paa vellykket vis vaeret involveret i EVS-pilotfasen og har ogsaa vist sig at vaere meget effektiv, hvad angaar gennemfoerelsen af programmet Ungdom for Europa. Den effektivitet og kompetence, som Leargas har udvist, vil vaere til fordel for deltagelsen af unge fra Irland og irske organisation i de kommende maaneder. De vil naturligvis nyde godt af de samme muligheder for at deltage i EVS som deltagere fra andre medlemsstater.

For saa vidt angaar de vigtigste stoetteomraader, har Kommissionen udarbejdet en arbejdsplan, der skitserer disse for 1998. Denne har faaet fuld stoette fra udvalget under programmet. I 1998 vil det stadigvaek vaere udviklingen af de lange (6-12 maaneder) EVS-projekter, der udgoer tyngden i programmet, men der er ogsaa sat fokus paa foelgende aktiviteter: korte (3 uger - 3 maaneder) EVS-projekter, forberedelses- og uddannelsesaktiviteter for unge volontoerer, projektledere og andet stoettepersonale, projekter, der skal fremme unges ivaerksaetteraand og kreativitet i forlaengelse af deres europaeiske voluntoertjeneste. Der er ogsaa planlagt stoette til saerlige projekter (i forbindelse med vigtige arrangementer, der finder sted i nogle medlemsstater), projekter i samarbejde med lande, der ikke er medlem, samt eksperimenterende korte projekter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2987/98

af John Iversen (PSE) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Krav om nationale registre for forbrug af medicin til dyr

De europaeiske forbrugeres stigende oenske om sunde og rene foedevarer har skabt et behov for en stoerre kontrol med landbrugets medicinforbrug. Antibiotiske vaekstfremmere og et overforbrug af medicin skaber resistente bakterier, og paa laengere sigt kan vi risikere, at mennesker vil doe af sygdomme som influenza og lungebetaendelse, for de ikke laengere kan behandles med antibiotika.

Hvis man oprettede nationale registre for medicinforbruget i landbruget, kunne man sammenligne forbruget i de forskellige medlemslande, og paa den maade paatale, hvis der foregik et overdrevent forbrug af medicin i nogle medlemslande. Endvidere ville man have et instrument til at forske i sammenhaengen mellem resistente bakterier og forbruget af medicin. Der tegner sig allerede et moenster, hvor antallet af resistente bakterier er meget lavere i de skandinaviske lande, hvor forbruget er lavt sammenlignet med lande som UK, Holland og Belgien.

Mener Kommissionen ikke, at det ville vaere en idé at fremsaette et forslag om, at man nationalt skal oprette registre for forbrug af medicin i landbruget? Samtidig kunne Kommissionen fremsaette et forslag om, at antibiotika skal vaere receptpligtigt i medlemslandene, hvilket ville forhindre landmaendene i at bruge medicin som vaekstfremmer.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(11. november 1998)

Kommissionen er i oejeblikket ved at foretage en grundig undersoegelse af det af det aerede medlem naevnte problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.