ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2150/00

af María Sornosa Martínez (PSE) og Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Mulig lukning af British Council School i Alicante (Spanien)

British Council School i Alicante, der har 170 elever, giver undervisning, der både er tilpasset den spanske (LOGSE) og den britiske lovgivning (National Curriculum). For nylig bekendtgjorde British Council, at det agtede at lukke den pågældende skole med henvisning til forskellige problemer vedrørende byplanlægningen og dermed opførelsen af nye bygninger, som fremover skulle huse skolen (mangelfuldt byggearbejde), og at byggefristerne for den nye bygning ikke blev overholdt. British Council havde allerede tidligere klaget over byggeriet af det nye anlæg. Problemerne var imidlertid blevet løst indtil denne sidste meddelelse fra det britiske organ, der med skrivelse til elevernes forældre meddelte, at det omsider ville lukke skolen og derfor tilbagebetale de forudbetalte tilmeldingsgebyrer.

Forældreforeningen for British Council School i Alicante, der nærer tvivl om rigtigheden af de fremførte argumenter, har i lyset af det britiske organs manglende vilje til at finde alternativer eller løsninger på problemerne besluttet at benytte deres ret til at indgive et andragende til de europæiske institutioner.

De henviser til, at EF-traktaten:

- i artikel 3, stk. 1, omhandler en række fællesskabsaktioner eller -politikker til opfølgelse af Fællesskabets mål;

- i artikel 3, stk. 1, litra q, eksplicit henviser til, at aktionerne indebærer bidrag til kvalitetsuddannelser og udfoldelsesmuligheder for medlemsstaternes kulturer;

- i artikel 149 foreskriver fremme af samarbejdet mellem medlemsstaterne for at højne uddannelseskvaliteten.

På baggrund af ovennævnte og på baggrund af Kommissionens rolle som traktaternes vogter anmodes Kommissionen om at besvare følgende: Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at sikre retten til at vælge uddannelse i den foreliggende sag med British Council School i Alicante?

Mener Kommissionen ikke, at det i et fremtidigt direktiv vil være nødvendigt at fastlægge en række kriterier med henblik på at få reguleret etableringen af skoler, der tilbyder undervisning i forskellige fællesskabslande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(19. september 2000)

Kommissionen vil minde de ærede medlemmer om, at opbygningen af uddannelsessystemerne, herunder uddannelsesinstitutionernes type og undervisningens indhold, henhører under medlemsstaternes beføjelser. I artikel 149 (tidligere artikel 126) i EF-traktaten fastsættes følgende: Fællesskabet bidrager til udviklingen af et højt uddannelsesniveau ved at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne (mldr), med fuld respekt for medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne (mldr).

I den sag, de ærede parlamentsmedlemmer nævner, har Kommissionen ikke beføjelse til at gribe ind.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1978/00

af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet

(19. juni 2000)

Om: EU-sanktioner og Østrig

EU-medlemsstaten Østrig hører med sin beliggenhed i det sydlige Centraleuropa omfattende en del af de østlige Alper og Donau-regionen og sit naboskab med Middelhavsområdet til et af Europas centrale lande. Fra Arilds tid har landet ligget på korsvejen mellem de store europæiske kulturområder og økonomiske centre. Fra Grenzmark-tiden og Babenberger-styret over 600 års Habsburg-dynasti til den nuværende republik har Østrig altid stået i centrum af den europæiske ånds- og kulturhistorie og på afgørende vis været med til at præge Europa. Den østrigske økonomi er endnu tættere forbundet med EU end f.eks. Sveriges, Finlands eller Schweiz. Det kan derfor heller ikke undre, at et stort flertal af vælgerne stemte for landets medlemskab af Fællesskabet ved folkeafstemningen den 12. juni 1994.

Østrig og dets befolkning har ikke fortjent at blive udelukket fra bilaterale forbindelser som der hovedsageligt argumenteres for eller fra europæiske anliggender som det i realiteten er tilfældet.

Rådets bedes derfor oplyse, hvornår det har til hensigt at tage hensyn til Østrigs fortjenester og standse den meningsløse sanktionspolitik?

Svar

(10. oktober 2000)

Rådet har ikke udtalt sig om dette spørgsmål og kan derfor ikke besvare det ærede medlems forespørgsel.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1429/00

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(5. maj 2000)

Om: Kommissionens fremgangsmåde ved afgørelse om behandling af en traktatkrænkelse

Vil Kommissionen for at beskytte sit gode navn og rygte samt for at undgå, at de enkelte kommissærer beskyldes for politisk forudindtagethed, indhente uafhængigt juridisk responsum om Kommissionens forpligtelser, når den af en krænket fysisk eller juridisk person eller af et medlem af Europa-Parlamentet anmodes om at undersøge en eventuel traktatkrænkelse, samt offentliggøre dette responsum, også i tilfælde, hvor de pågældende konsulenter er indrømmet retslig immunitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(28. juni 2000)

Når Kommissionen får forelagt en klage over en formodet overtrædelse af EF-traktaten, registreres den i Generalsekretariatet, og sagen sendes til det generaldirektorat, der har kompetence på det pågældende område, med kopi til Juridisk Tjeneste.

Kommissionens beslutning om, hvorvidt der er tale om en overtrædelse af EF-traktaten, forberedes af det kompetente generaldirektorat i samarbejde med andre generaldirektorater, der måtte være berørt af sagen, og Juridisk Tjeneste afgiver udtalelse.

Hvis klagen anses for begrundet, afhænger den valgte procedure af, hvem der har begået overtrædelsen. Er det en medlemsstat, der har overtrådt EF-traktaten, kan Kommissionen som kollegium beslutte at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 226 (tidligere artikel 169).

Udtalelsen fra Juridisk Tjeneste offentliggøres ikke, og i øvrigt giver adfærdskodeksen for aktindsigt i Kommissionens dokumenter ikke adgang til sådanne dokumenter (kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans i sag T-610/97/R Carlsen, Sml. 1998, s. II-485).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2890/00

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(14. september 2000)

Om: Oversigt over de lån, Den Europæiske Investeringsbank har ydet til SMV'er, øråd og kommuner på De Kanariske Øer (Spanien), i perioden 1994-1999

Ifølge kilder i Kommissionen har EIB i perioden 1994-1999 ydet 22 084 mio. pesetas i lån til små og mellemstore virksomheder, øråd og kommuner på De Kanariske Øer.

Kan Kommissionen præcisere, hvilke konkrete projekter der blev ydet lån til, og med hvilke beløb?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(3. oktober 2000)

Der henvises til Kommissionens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-1997/00(1).

(1) Se side 128.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1845/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(9. juni 2000)

Om: Fri bevægelighed for kapital

Kan Kommissionen bekræfte, at visse medlemsstater navnlig Spanien har begrænsninger i de beløb, som må føres ud af landet i kontanter, og kan den i givet fald oplyse, om den finder disse bestemmelser forenelige med medlemsstaternes traktatbestemte forpligtelser?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i benægtende fald træffe for at afhjælpe dette forhold, og hvilke muligheder er der for personer, der er blevet påført tab som følge af disse bestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(7. juli 2000)

I henhold til EF-traktatens artikel 56 (tidl. artikel 73 B) må en medlemsstat ikke fastsætte øvre grænser for de beløb, der kan føres ud af landet i kontanter. Spanien opererer i overensstemmelse med traktatens bestemmelser ikke med sådanne grænser for udførslen af kapital.

Indførsel eller udførsel af valuta over et vist beløb skal dog i henhold til spansk lovgivning anmeldes til toldmyndighederne. Bestemmelserne om indførelse af denne anmeldelsesprocedure er ikke i strid med EF-lovgivningen. Det fremgår nemlig af EF-traktatens artikel 58 (tidl. artikel 73 D), at bestemmelserne i artikel 56 ikke griber ind i medlemsstaternes ret til af administrative eller statistiske hensyn at fastlægge procedurer for anmeldelse af kapitalbevægelser, under forudsætning af at de anvendte foranstaltninger og fremgangsmåder ikke udgør et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af den frie bevægelighed for kapital. Dertil kommer, at medlemsstater, som har indført en sådan anmeldelsesprocedure, også har ret til at idømme bøder i tilfælde af overtrædelse af reglerne.

Spørgsmål vedrørende erstatning for lidte tab på kapital (kursdifferencer) og renter (renter på tilbageholdte beløb ud over den idømte bøde) henhører helt og holdent under de spanske domstole.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1606/00 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen. Sportskampe for nyrepatienter.



EF-Tidende nr. 072 E af 06/03/2001 s. 0086 - 0086



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1606/00 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (29. maj 2000) Om: Sportskampe for nyrepatienter Sammenslutningen af Sportsudøvende Nyrepatienter har til hensigt at tilrettelægge de første europamesterskaber for nyrepatienter i Athen for dels at give nyrepatienter mulighed for at stifte bekendtskab med sport og dels for at slå til lyd for organdonation og få samfundet til at reflektere nærmere herover. Er det på grund af deltagernes særlige behov muligt, at Kommissionen medfinansierer ovennævnte sportsbegivenhed og i givet fald via hvilket finansieringsinstrument? Svar afgivet på Kommissionen vegne af Viviane Reding (27. juli 2000) Kommissionen anerkender værdien af sport for fremme af sundheden, men beklager at måtte meddele det ærede medlem, at fællesskabsbudgettet ikke indeholder en konto, der gør det muligt at bidrage til finansieringen af en sådan sportsbegivenhed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1813/00

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Rådet

(13. juni 2000)

Om: Økofin-mødet den 28. februar 2000

Drøftede Rådet fælles regler for sænkning af den nationale skat på Økofin-mødet den 28. februar 2000 eller på et andet møde?

I bekræftende fald:

1. Nåede Rådet til enighed om disse fælles regler?

2. Kan Rådet redegøre for de vedtagne kriterier for vurderingen af, om en medlemsstat kan sænke skatten uden at komme i modstrid med forpligtelserne vedrørende budgetdisciplin?

3. Kan Rådet redegøre for, hvorfor der ikke forekom nogen oplysninger om aftalen i Rådets konklusioner, der blev offentliggjort efter mødet?

Svar

(23. oktober 2000)

Rådet skal underrette det ærede medlem om, at det ikke har drøftet fælles regler for sænkning af den nationale skat eller de andre emner, der er omtalt i spørgsmålet, på sin samling den 28. februar 2000 eller på nogen anden samling og derfor ikke ser sig i stand til at svare.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1607/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Ulovlig indsamling af mineralolie

I direktiv 75/439/EØF(1) om bortskaffelse af olieaffald hedder det, at medlemsstaterne har pligt til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre indsamling og uskadelig bortskaffelse af olieaffald. I henhold til Kommissionens seneste beretning er 92 % af den anvendte mineralolie i Grækenland blevet indsamlet ulovligt og solgt uforarbejdet til forbrænding.

Da Grækenland allerede i 1995 indarbejdede ovennævnte direktiv i den nationale lovgivning men uden at sørge for de nødvendige mekanismer til lovlig indsamling og forarbejdning af spildolie, og da forbrændingen af den anvendte mineralolie belaster miljøet med farlig røg, bedes Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den vil iværksætte for at sikre, at Grækenland virkelig gennemfører direktivet om bortskaffelse af olieaffald?

(1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 23.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. juli 2000)

I Kommissionens beretning til Rådet og Parlamentet om gennemførelsen af Fællesskabets affaldslovgivning(1) stammer tallene om bortskaffelse af olieaffald i Grækenland fra undersøgelsen Economics of Waste Oils Regeneration fra firmaet Coopers & Lybrand(2), fordi de græske myndigheders besvarelse af spørgeskemaet kom for sent til at blive medtaget i beretningen.

Kommissionen er for tiden i færd med at gennemgå de officielle tal fra de græske myndigheder.

(1) KOM(1999) 752 endelig udg..

(2) Economics of Waste Oils Regeneration, Coopers & Lybrand, Haag, 29. januar 1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1638/00

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Afskaffelse af mælkekvoter og følgerne heraf

Den nylige reform af den fælles landbrugspolitik indeholder overvejelser om en eventuel revision af visse sektorpolitikker efter nogle år. For mælkesektorens vedkommende har man fastsat denne revision til henimod 2003. Kunne man til den tid overveje en eventuel afskaffelse af kvotesystemet tidligere end 2008? Hvilke mekanismer eller foranstaltninger overvejer Kommissionen i bekræftende fald hvad enten der opnås enighed om endelig afskaffelse af mælkekvoterne i 2008 eller på et tidligere tidspunkt at indføre for at kompensere for de omfattende investeringer, som mælkeproducenterne indtil da foretager i forbindelse med erhvervelse af kvoter i de forskellige medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. juni 2000)

Artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1256/1999 af 17. maj 1999 om ændring af forordning (EØF) nr. 3950/92 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter(1) lyder således: På grundlag af en rapport fra Kommissionen foretager Rådet i 2003 en midtvejsrevision med henblik på at lade de nuværende kvotaordninger udløbe efter 2006.

Kommissionen har endnu ikke fastsat indholdet i denne rapport eller de foranstaltninger, den vil foreslå. Det ville i øvrigt ikke være særlig klogt at fastsætte foranstaltninger nu for først at offentliggøre dem i 2003 og således ikke tage hensyn til situationen til sin tid, der kan have udviklet sig i mellemtiden.

Kommissionen ønsker dog at berolige det ærede medlem: den vil til sin tid sætte kvoterne i relation til mælkesektoren i dens helhed, og hvis det besluttes at afskaffe dem gradvis, vil den undersøge alle mulige følgevirkninger og foreslå passende overgangsforanstaltninger.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1397/00

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Gennemførelse af direktiv 92/61/EØF i Forbundsrepublikken Tyskland, obligatoriske dæk

De obligatoriske dæk, som oprindelig var fastsat af Kommissionen til typegodkendelse af motorcykler, er ikke omfattet af direktiv 92/61/EØF(1), da Europa-Parlamentet anså indførelse af obligatoriske dæktyper som led i køretøjsproducenternes godkendelse af motorcykler (EU-ABE) for at være konkurrencefordrejende over for de dækproducenter, som eventuelt ikke var omfattet heraf.

Men i Forbundsrepublikken Tyskland lader det dog til, at køretøjsproducenter efter direktivets ikrafttræden ved at fremskaffe typegodkendelse af køretøjet ligesom tidligere kan opnå opførelse af bestemte dæktyper i køretøjsdokumenterne.

Har Kommissionen kendskab til denne praksis? Er den nationale gennemførelse af direktivet i Forbundsrepublikken Tyskland efter Kommissionens opfattelse i modstrid med europæisk lovgivning?

(1) EFT L 225 af 10.8.1992, s. 72.

Svar afgivet på Kommissionens vegne Erkki Liikanen

(16. juni 2000)

Bestemmelserne vedrørende tekniske krav til dæk og disses tilbehør er indeholdt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/24/EF af 17. juni 1997 om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne køretøjer(1).

Kommissionen har fået underretning om en række restriktioner med hensyn til dæktyper i forbindelse med visse personbiler, som fremstilles i Tyskland. Efter en brevveksling med Kommissionen sendte de tyske myndigheder den 29. februar 2000 en meddelelse til Kommissionen, hvori de typegodkendende myndigheder får besked om fremover ikke at medtage sådanne typerestriktioner i bilpapirerne. Af meddelelsen fremgår det ligeledes, at de nugældende typerestriktioner, der er angivet i bilpapirerne, ikke har nogen retsvirkning.

Kommissionen er af den anskuelse, at sådanne dæktypespecifikationer tilsvarende er uacceptable for motorcyklernes vedkommende. Kommissionen vil tage kontakt med de tyske myndigheder med henblik på at få afklaret denne situation.

(1) EFT L 226 af 18.8.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1015/00 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen. Eksport af levende kvæg til tredjelande.



EF-Tidende nr. 053 E af 20/02/2001 s. 0057 - 0057



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1015/00 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (4. april 2000) Om: Eksport af levende kvæg til tredjelande Hvor mange stk. levende kvæg blev der i 1999 eksporteret fra EU til tredjelande, og hvor meget blev der udbetalt i eksportrestitutioner for eksport af levende kvæg til tredjelande i perioden 16. oktober 1998 til 15. oktober 1999? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (19. maj 2000) I 1999 blev der eksporteret 323 000 stk. levekvæg til tredjelande. Eksportrestitutionerne for levekvæg i regnskabsåret 1999 var på i alt 92,3 mio. EUR.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1884/00

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(9. juni 2000)

Om: Harmonisering af reglerne for forkyndelse af offentlige dokumenter

Hr. Claes er en belgisk statsborger, hvis grunde i Playa de San Juan i Alicante, Spanien, er indgået i et udstykningsprojekt i første gruppe af delplanen La Condomina. Som følge af dette projekt er arealet af de parceller, der er tillagt Hr. Claes (2 400 m2) nu fem gange mindre end hans oprindelige parcel (14 000 m2). Under behandlingen af udstykningsprojektet har forkyndelsesreglerne sikret de spanske statsborgere mulighed for at henvende sig til de kommunale myndigheder for at gøre indsigelse mod entreprenørens dispositioner eller for at indgive klager. I henhold til disse regler skal forkyndelser ikke sendes til de interesserede parters bopæle, i dette tilfælde til hr. Claes' bopæl i Belgien, men det anses for tilstrækkeligt at offentliggøre en meddelelse, som borgere, der er bosiddende i udlandet, naturligvis ikke har adgang til. Hr. Claes har af denne grund været hindret i at gøre brug af retten til at beholde sin jord og foretage en kontant betaling til entreprenøren, som loven giver mulighed for. Han har aldrig modtaget meddelelse om denne ret eller om den tidsfrist, som blev fastsat for at udøve den.

Kommissionen bedes derfor svare på følgende:

1. Mener Kommissionen ikke, at denne type situationer giver anledning til forskelsbehandling af unionsborgere?

2. Agter Kommissionen at træffe foranstaltninger med henblik på harmonisering af reglerne for forkyndelse af offentlige dokumenter for at undgå enhver diskrimination af unionsborgerne i sager, der berører deres ejendomsret?

3. Hvilke klagemuligheder har hr. Claes i denne situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(8. september 2000)

Kommissionen er ikke i stand til at vurdere blot på grundlag af det ærede medlems oplysninger hvorvidt de omtalte offentliggørelses- og kundgørelsesregler indebærer en nationalitetsbaseret forskelsbehandling. Det virker ikke umiddelbart som om dette var tilfældet da spørgsmålet om hvordan bestemmelserne anvendes, ikke bestemmes af hvor ejeren af de arealer der berøres af proceduren, har statsborgerskab eller hvor han er bosat. Det ser ud til at proceduren gælder for alle ejere, og dermed også for ejere med spansk statsborgerskab som er bosat i en anden medlemsstat.

Kommissionen har ingen planer om at fremsætte forslag om EF-regler for hvordan medlemsstaterne skal kundgøre offentlige retsakter. Den gør dog opmærksom på at medlemsstaterne ikke må indføre, eller opretholde, nationale bestemmelser der kan resultere i forskelsbehandling, jf. EF-traktaten. Den henleder også det ærede medlems opmærksomhed på at Rådet den 29. maj 2000 vedtog en forordning om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager(1). Denne forordning finder dog kun anvendelse på retsakter der fremsendes mellem medlemsstaterne.

Det ærede parlamentsmedlem henvises til ankemulighederne i den gældende nationale lovgivning.

(1) EFT L 160 af 30.6.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1708/00 af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet. Rådets seneste overtrædelse af artikel 44 i Europa-Parlamentets forretningsorden.



EF-Tidende nr. 072 E af 06/03/2001 s. 0102 - 0102



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1708/00 af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet (7. juni 2000) Om: Rådets seneste overtrædelse af artikel 44 i Europa-Parlamentets forretningsorden Den 2. marts 2000 indgav jeg skriftlig forespørgsel E-0811/00, E-0812/00 og E-0813/00, som registreredes den 20. marts 2000. Disse forespørgsler har Rådet endnu ikke besvaret, selv om fristen herfor i henhold til Parlamentets forretningsorden udløb allerede den 3. maj 2000. Er Rådet klar over, at det ved stadig ikke at have besvaret disse forespørgsler på ny overtræder Parlamentets forretningsorden, og at jeg endog hidtil ikke har fået nogen reaktion på min rykkerforespørgsel indgivet den 27. april 2000 vedrørende manglende svar på forespørgsel P-0644/00, E-0645/00 og E-0646/00? Hvorledes begrunder Rådet denne vedvarende skødesløshed? Svar (26. september 2000) Det ærede parlamentsmedlem henvises til de svar, der blev givet på forespørgsel nr. E-1299/00 og E-1300/00 fra Charles Tannock til Rådet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1880/00

af Brian Crowley (UEN) til Kommissionen

(9. juni 2000)

Om: Valg i Peru

Efter at præsidentkandidaten Alejandro Toledo har trukket sig fra anden runde af præsidentvalget i Peru, og efter at valgobservatørerne fra Organisationen af Amerikanske Stater har besluttet at suspendere deres overvågning af den nationale instans for tilsyn med valgprocessen på grund af afviklingsmåden for valghandlingen i landet, bedes Kommissionen redegøre for, hvad den agter at gøre, såfremt der ikke findes en tilfredsstillende afklaring på denne situation, for således at medvirke til afholdelsen af en åben, demokratisk og verificerbar anden runde af præsidentvalget.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. juni 2000)

Kommissionen har fulgt hele valgprocessen i Peru på nært hold.

Unionens beslutning om at trække sit observatørkorps ud af landet skal ses som et udtryk for utilfredshed med de betingelser, hvorunder valget er foregået.

Kommissionen er af den oprettelse, at det er nødvendigt at rette en håndfast henvendelse til Peru om landets forpligtelse til at sørge for en nøje overholdelse af de demokratiske principper og menneskerettighederne, ikke mindst på et tidspunkt, hvor forskellige lande i regionen oplever en gradvis opløsning af deres demokratiske systemer.

I Unionens seneste erklæring har den tydeligt givet udtryk for, at det er nødvendigt at styrke processen i Peru omkring demokratisk medindflydelse, og den har erklæret sig parat til at støtte enhver bestræbelse i denne retning.

Unionen understøtter Organisationen af Amerikanske Staters indsats med afsendelse af observatører, der i nærmeste fremtid kommer til landet, og den håber, at denne indsats kan resultere i konkrete fremskridt.

Derfor og som Unionen ligeledes understreger i sin erklæring af 9. juni bør man støtte og stimulere OAS's indsats i form af det påtænkte observatørkorps. Men det er tillige nødvendigt at være yderst agtpågivende med hensyn til situationens udvikling i landet og i givet fald tage vore forbindelser til Peru op til nærmere overvejelse.

Samtidig hermed vil Kommissionen lægge særdeles megen vægt på gennemførelsen af konkrete foranstaltninger og projekter, der vil kunne styrke de demokratiske institutioner og fremme den politiske pluralisme i Peru.