DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/850

(2004/C 84 E/0944)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0705/04

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(4. marts 2004)

Om: Oprettelse af et europæisk overvågningscenter for organiseret kriminalitet begået af mafiaen eller lignende organisationer

Den økonomiske vækst og globaliseringen af økonomien har også i Europa fremmet, at en transnational organiseret kriminalitet er opstået og har slået rod. Denne kriminalitet vokser og breder sig, og grænserne for dens opbygning og virkefelt er ikke mere sammenfaldende med landegrænserne.

Den her nævnte tilstedeværelse af, hvad der kan kaldes et multinationalt selskab for kriminalitet i EU, er af afgørende betydning for kontrollen med meget omfattende aktiviteter, som handel med menneskelige organer og menneskeligt væv, illegal indvandring, seksuel udnyttelse af kvinder og børn, narkotikahandel, våbensmugling samt illegal handel med affald (også radioaktivt), dyr og kunstværker.

En særlig politiefterforskning har nyligt også bekræftet, at der er forbindelser mellem de forskellige typer mafia i Europa, den internationale terrorisme og de paramilitære sydamerikanske organisationer.

Det europæiske kriminalpræventive net har åbenbare praktiske begrænsninger, og medlemmer af Europa-Parlamentet er udelukket fra direkte deltagelse.

I betragtning af ovenstående bedes Kommissionen svare på, om den ikke mener, at det er presserende og nødvendigt at oprette et overvågningscenter med en repræsentant fra Europa-Parlamentet. Et sådant overvågningscenter vil gøre det muligt i EU at få viden om den organiserede kriminalitet, som er begået af mafiaen eller lignende organisationer via en dybdegående undersøgelse af de ødelæggende årsager og virkninger på det sociale og økonomiske plan og foreslå løsninger, som skal reducere de eksisterende forskelle på sanktionerne i de forskellige retssystemer i de enkelte medlemsstater.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(6. april 2004)

Den organiserede kriminalitets omfang, art og metoder ændres hurtigt i verden i dag og udgør en alvorlig trussel for borgernes og samfundets sikkerhed.

Forebyggelse af organiseret kriminalitet kan i høj grad drage fordel af udbygning af aktioner, øget udveksling af oplysninger om praksis, fastlæggelse af fælles prioriteter og koordinering af nationale tiltag på europæisk plan, f.eks. gennem indsamling, analyse og udveksling af oplysninger og ekspertise. Bestræbelser på nationalt plan kan endvidere fremmes gennem udvikling af fælles metoder på europæisk plan og infrastrukturer til indsamling, analyse og anvendelse af strafferetlige efterretninger og udarbejdelse af fælles profileringsmetoder.

Det seneste fremskridt på europæisk plan på området for retshåndhævelse og retligt samarbejde omfatter især vedtagelse af Rådets rammeafgørelse (1) om den europæiske arrestordre og rammeafgørelse (2) om fuldbyrdelse i Unionen af kendelser om indefrysning af formuegoder.

Etablering af Eurojust, der har været operationel i Haag siden december 2002, er et vigtigt led i bestræbelserne for at sikre effektiv koordinering mellem de nationale anklagemyndigheder af det praktiske politiarbejde og retlige samarbejde. På grundlag af et initiativ, der er taget af en række medlemsstater, blev der nået principielt enighed om oprettelse af fælles undersøgelsesgrupper, som resulterer i, at konventionen fra 2000 om gensidig retshjælp træder i kraft.

Europols rolle er endvidere også blevet styrket, så den omfatter alle alvorlige former for international kriminalitet, der er nævnt i bilaget til konventionen om Europol. Europol offentliggør en gang om året rapporten om organiseret kriminalitet i EU, der er baseret på bidrag fra medlemsstaterne. Rapportens primære mål er at indhente og udbrede informationer om organiseret kriminalitet i EU og dermed skabe et effektivt grundlag for regeringerne og parlamenterne til at formulere en sammenhængende politik på nationalt plan og EU-plan. Denne proces støtter endvidere beslutningstagere på det retlige område ved opstilling af prioriteter og fordeling af ressourcer.

Med hensyn til opsporing, undersøgelse og retsforfølgelse af kriminelle aktiviteter betyder samarbejdet på EU-plan, at der er bedre mulighed for effektivt at bekæmpe organiseret kriminalitet og forbedre retshåndhævelsen på nationalt plan. Dette arbejde støttes af indsamling og udveksling af informationer og efterretninger gennem informationsnetværk, operationelt samarbejde, etablering af fælles uddannelsesprogrammer og andre former for udveksling af viden. Det støttes endvidere af samarbejdet omkring videnskabelig politiinformation og retsvidenskab og ved koordinering af bestræbelser på dette område. Det operationelle samarbejde kan endvidere fremmes gennem samarbejde og koordinering af politimyndigheders arbejde, herunder på basis af offentlig-private partnerskaber.

Evaluering og overvågning af foranstaltninger til bekæmpelse af organiseret økonomisk kriminalitet vil få stigende betydning for Kommissionen. Den vil med henblik herpå fastlægge arbejdsmetoder samt udvælge områder og mål i nært samarbejde med medlemsstaterne og andre relevante organer f.eks. Europol, Eurostat og medlemsstaternes statistiske kontorer samt relevante sektorer fra den akademiske verden og den private sektor.

Kommissionen har planer om at nedsætte europæiske ekspertgrupper vedrørende statistikker og kriminalforskning og etablere et EU-netværk bestående af nationale korrespondenter om kriminalitetsstatistikker. Der er allerede afholdt to ad hoc- ekspertmøder, der blev organiseret af Kommissionen under et forum for forebyggelse af organiseret kriminalitet med henblik på at forberede dette initiativ.

I denne forbindelse støtter Kommissionen endvidere indførelsen af et sæt økonomiske risikovurderinger af sektorbaseret organiseret kriminalitet med henblik på at formulere en europæisk metodologi for vurdering af økonomiske risici og fremme udviklingen af tidlige varslingssystemer, benchmarking-aktiviteter og identifikation og udveksling af oplysninger om god praksis inden for bekæmpelse af og frygt for kriminalitet.

Værdien af relevante observationsorganer undersøges endelig i denne forbindelse.

(1) Rådets rammeafgørelse 2002/584/JHA af 13. juni 2002 om den europæiske stævning og overgivelsesprocedure mellem medlemsstater — erklæringer fremsat af en række medlemsstater om vedtagelsen af rammeafgørelsen, EFT L 190 af 18.7.2002.

(2) Rådets rammeafgørelse 2003/577/JHA af 22. juli 2003 om gennemførelse i Den Europæiske Union af bekendtgørelser om fastfrysning af ejendom eller bevis, EUT L 196 af 2.8.2003.