SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2214/01

af Brian Simpson (PSE) til Kommissionen

(24. juli 2001)

Om: Bilfabrikanters nægtelse af at give selvstændige bilreparatører tekniske oplysninger

Er Kommissionen bekendt med, at de største bilfabrikanter nægter at give selvstændige bilreparatører i Det Forenede Kongerige oplysninger om udstyr og tekniske aspekter for at sikre, at deres biler kun kan repareres af autoriserede værksteder?

Vil Kommissionen snarest muligt foretage en undersøgelse af denne praksis, som synes at udgøre en handelshindring og bevirker, at mindre selvstændige bilreparatører må opgive erhvervet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(10. oktober 2001)

Det ærede medlem henvises til det svar, Kommissionen den 9. juli 2001 sendte ham på et brev, der omhandler basalt set samme emne som dette svar.

Kommissionen er godt klar over, at uafhængige værksteder, som ønsker at reparere moderne biler, står over for visse problemer. Biler indeholder i stigende grad komplekse elektroniske systemer, som kun kan analyseres ved hjælp af mærke- eller modelspecifikke tekniske specifikationer og fejlfindingsudstyr.

Som det ærede medlem muligvis er klar over, falder eksklusive og selektive distributionsnet for biler i øjeblikket inden under gruppefritagelsesforordning (EF) nr. 1475/95(1). Da denne forordning blev vedtaget, var biler ikke så komplekse rent teknologisk, og det var ikke så vigtigt at have adgang til specialiseret fejlfindingsudstyr, som det er i dag.

I henhold til artikel 6, stk. 1, nr. 12, i forordning (EF) nr. 1475/95 skal bilfabrikanterne give reparatører uden for salgsnettet adgang til tekniske oplysninger, som er nødvendige for reparation eller vedligeholdelse af motorkøretøjer. Selv når disse oplysninger er beskyttet af fabrikantens immaterialrettigheder, eller der er tale om hemmelig, væsentlig og identificeret knowhow, må de ikke tilbageholdes på en diskriminerende eller uberettiget måde.

Fabrikanten kan afkræve uafhængige værksteder en rimelig betaling for sådanne tekniske oplysninger. Denne betaling må dog ikke være diskriminerende eller sættes urimeligt højt.

Forordning (EF) nr. 1475/95 er naturligvis ikke den eneste retsakt, der har betydning for dette spørgsmål. I visse tilfælde, hvor det pågældende udstyr skal anvendes til kontrol med indbyggede systemer til begrænsning af forureningen, kan Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/69/EF af 13. oktober 1998 om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af emissioner fra motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 70/220/EØF(2) også være relevant. I dette direktiv fastslås det, at fabrikanten senest tre måneder efter at have givet en autoriseret forhandler eller et værksted inden for Fællesskabet reparationsinformationer skal stille disse informationer (herunder alle senere ændringer og tilføjelser) til rådighed mod passende, ikke-diskriminerende vederlag for alle aktører på markedet for reparationer.

Forordning (EF) nr. 1475/95 udløber i september 2002, og Kommissionen er i færd med at revidere anvendelsen af konkurrencereglerne i denne sektor. Som led i revisionen foretog den sidste år en vurdering af, hvordan gruppefritagelsesforordning (EF) nr. 1475/95 har fungeret, siden den blev vedtaget i 1995.

Kommissionen konkluderede i sin rapport, som kan findes på internettet(3), at ikke alle mål med gruppefritagelsen var nået, blandt andet ikke med hensyn til uafhængige værksteders adgang til tekniske oplysninger.

Kommissionen undersøger nu omhyggeligt alle relevante forhold for at skabe rammerne for bildistribution efter 2002. Adgang til tekniske oplysninger og fejlfindingsudstyr er et særligt vigtigt spørgsmål i denne forbindelse. Det ser især ud til, at manglende adgang til sådant udstyr i praksis kan udelukke uafhængige værksteder fra et stadigt større segment af markedet for reparationer, hvilket skader konkurrencen. Der skal imidlertid tages andre hensyn, blandt andet til bilfabrikanterne og fabrikanterne af det pågældende fejlfindingsudstyr.

Kommissionen har netop bedt det uafhængige konsulentfirma Arthur Andersen om at foretage en undersøgelse af virkningen af mulige lovgivningsscenarier for alle de berørte parter. Konsulentfirmaet skal især undersøge spørgsmålet om adgang til fejlfindingsudstyr og tekniske oplysninger.

Det ærede medlem kan være forsikret om, at Kommissionen vil tage hensyn til alle relevante faktorer, inden den beslutter, hvordan man skal gribe dette spørgsmål an i forbindelse med ordningen for distribution af biler efter 2002.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1475/95 af 28. juni 1995 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer, EFT L 145 af 29.6.1995.

(2) EFT L 350 af 28.12.1998.

(3) http://europa.eu.int/comm/competition/car_sector/distribution/eval_reg_1475_95/report/.