ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2658/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(1. oktober 2001)

Om: TETRA-master

Hvornår vil Kommissionen forelægge sin undersøgelse af sikkerheden i forbindelse med TETRA-master, som oprindeligt skulle have været offentliggjort i juni i år?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(21. december 2001)

Inden for rammerne af beskyttelsen af de europæiske borgeres sundhed mod virkningerne af udsættelse for elektromagnetiske felter vedtog Rådet den 12. juli 1999 en henstilling om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz-300 GHz(1)), som omfatter Tetra-systemet, som det ærede medlem henviser til i sin forespørgsel.

Kommissionen ønsker at henlede det ærede medlems opmærksomhed på Fællesskabets lovgivning for at sikre, at produkter som Tetra-terminaler og Tetra-mobiltelefoner er sikre. For at overholde denne lovgivning (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr(2), og Rådets direktiv 73/23/EØF af 19. februar 1973 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser(3)), skal fabrikanterne sikre, at produkterne er i overensstemmelse med de strenge sikkerhedsstandarder, der følger af den seneste videnskabelige rådgivning, således som det er fastsat i Rådets henstilling.

I øvrigt har Kommissionen anmodet Det Rådgivende Videnskabelige Udvalg Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø om at udarbejde en ny udtalelse om de risici, der knytter sig til udviklingen af teknologier, der anvender elektromagnetisk stråling. I denne udtalelse, der blev offentliggjort den 30. november, bekræftede udvalget, at:

De supplerende oplysninger, der er stillet til rådighed om carcinogene og andre ikke thermale virkninger af radiobølger og mikrobølger af forskellig længde i de seneste år, ikke giver anledning til en revision af de grænser for udsættelse, Kommissionen fastsatte på grundlag af Den Videnskabelige Styringskomités udtalelse fra 1998.

På grundlag af denne udtalelse bør eventuelle supplerende foranstaltninger vedrørende Tetra-systemet træffes af de relevante myndigheder i medlemsstaterne.

(1) EFT L 199 af 30.7.1999.

(2) EFT L 91 af 7.4.1999.

(3) EFT L 77 af 26.3.1973.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3103/01

af Yasmine Boudjenah (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. november 2001)

Om: Leverance til tredjelande af materiel, der kan anvendes til intern undertrykkelse

Kommissionen har tidligere foreslået forordninger om forbud mod leverance til visse tredjelande af materiel, som vil kunne anvendes til undertrykkelse internt i disse lande. Det var f.eks. tilfældet for Indonesiens vedkommende i oktober 1999. Rådet vedtog i øvrigt den pågældende forordning.

Agter Kommissionen at foreslå forordninger af denne art rettet mod lande, som gennemfører interne undertrykkelsesaktioner? Det er bl.a. tilfældet i Tyrkiet, hvor aktioner af denne art går ud over den kurdiske befolkning, og Marokko, hvor den vestsahariske befolkning undertrykkes.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(7. januar 2002)

Kommissionen har inden for rammerne af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik foreslået begrænsninger med hensyn til eksport af visse former for ikke-militært udstyr, som vil kunne anvendes til intern undertrykkelse, i overensstemmelse med fælles holdninger, som Rådet har vedtaget på grundlag af artikel 15 i Traktaten om Den Europæiske Union.

På denne baggrund følger Kommissionen og medlemsstaterne nøje situationen i tredjelande og vil i givet fald træffe de foranstaltninger, som anses nødvendige for at nå målene for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.

Eftersom Rådet hidtil ikke har vedtaget begrænsninger af våbeneksport eller andre økonomiske sanktioner mod Tyrkiet og Marokko, ville et sådant forslag udgøre en betydelig ændring af EU's politik i denne henseende. Kommissionen mener derfor ikke at der er grund til at foreslå begrænsninger af eksporten af visse former for ikke-militært udstyr til disse lande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3454/01

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Kommissionen

(6. december 2001)

Om: Støtte til fåre- og gedeavl

Kan Kommissionen oplyse, hvilket beløb der er udbetalt over fællesskabsmidlerne som udligningsgodtgørelse for får og geder for året 2000, og hvilket beløb er udbetalt for de enkelte får eller geder? Kan den ligeledes oplyse, hvad støtten er i 2001 for de får og geder, der er berettiget til støtte? Er pengene blevet udbetalt til de græske myndigheder, og i bekræftende fald, hvornår?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. januar 2002)

I regnskabsåret 2000 for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, afholdt og anmeldte Grækenland udgifter til støtte til får og geder på i alt ca. 227,25 mio. EUR.

EUGFL, Garantisektionen, har anerkendt disse udgifter, men har kun refunderet en del af dem på grund af den bøde, som denne medlemsstat blev idømt som følge af forsinkelsen i opbygningen af det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem.

EU's støtte blev derfor nedsat med nævnte bøde, der androg ca. 24,25 mio. EUR. Disse udgifter samt den foretagne korrektion er underkastet regnskabsafslutningen, der tager sigte på at fastlægge det endelige tilskud fra EF-budgettet.

Den variable præmie for moderfår, der ikke er bestemt til mælkeproduktion, androg 17,477 EUR pr. dyr. For moderfår, der er bestemt til mælkeproduktion, og geder beløb præmien sig til 13,982 EUR pr. dyr.

Med hensyn til de ugunstigt stillede områder nyder moderfår, der ikke er bestemt til mælkeproduktion, godt af en fast supplerende landdistriktspræmie på 6,641 EUR pr. dyr. Denne præmie er på 5,977 EUR pr. dyr for moderfår, der er bestemt til mælkeproduktion, og geder.

Ved fastsættelsen af det andet forskud på den variable præmie for moderfår for produktionsåret 2001 den 21. september 2001 androg den anslåede præmie for moderfår, der ikke er bestemt til mælkeproduktion, 10,779 EUR pr. moderfår. For moderfår, der er bestemt til mælkeproduktion, og geder, beløb den anslåede præmie sig til 8,623 EUR pr. dyr.

Den variable præmies endelige størrelse for 2001 vil blive fastsat i januar 2002. På grundlag af de hævdede priser for får skulle den endelige præmie ligge lavere end de tidligere skøn.

I regnskabsåret 2001 for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, afholdt og anmeldte Grækenland udgifter til støtte til får og geder på i alt ca. 200,58 mio. EUR. EUGFL, Garantisektionen, har anerkendt alle disse udgifter i forbindelse med månedsregnskaberne.

Ifølge Garantisektionens finanssystem refunderer EUGFL de udgifter, som medlemsstaterne har afholdt og anmeldt, senest den tredje arbejdsdag i den anden måned efter månedsregnskabet. Kommissionen har helt overholdt denne frist.

Disse udgifter er underkastet regnskabsafslutningen, der tager sigte på at fastlægge det endelige tilskud fra EF-budgettet.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3515/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE)og Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Udelukkelse af officielle sprog fra LIFE-programmet

Ifølge en artikel, som blev offentliggjort på engelsk den 16. november 2001 på websiden www.medeuropa.net og på spansk den 8. november 2001 på netsiden www.aquieropa.com på Internettet, forlanger Europa-Kommissionen, at de, som ønsker at indgive forslag inden for rammerne af fællesskabsprogrammet LIFE, fremover kun kommunikerer skriftligt med den på engelsk og fransk. Denne taktik er i fuldstændig modstrid med det, der har været gældende indtil nu om, at alle Unionens 11 officielle sprog skal kunne bruges i kommunikationen inden for rammerne af LIFE-programmet samt endvidere i forbindelse med de øvrige fællesskabsinitiativer.

Jeg vil gerne have at vide, om og hvorfor det kræves, at der kun sker brug af disse to sprog i forbindelse med LIFE-programmet, samt endvidere om denne bestemmelse er i overensstemmelse med EU-traktatens bestemmelser om, at alle Unionens officielle sprog har samme gyldighed (artikel 290 og 314), og med Unionens til stadighed proklamerede multikulturelle karakter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(14. februar 2002)

Kommissionen har ikke pålagt noget krav om brug af engelsk og fransk som eneste skriftlige kommunikationssprog mellem Kommissionen og dem, der måtte ønske at forelægge forslag inden for rammerne af LIFE-programmet.

Alle oplysninger vedrørende indgivelse af forslag som led i Fællesskabets LIFE-program foreligger på de 11 officielle sprog på følgende netsted: http://europa.eu.int/comm/life/life3.htm.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3046/01

af Albert Maat (PPE-DE) til Kommissionen

(5. november 2001)

Om: Import af saltet kyllingefilet

Importen af saltet kyllingefilet til EU er i de seneste tre år mere end tidoblet: importen var i første halvår af 2001 114 000 t, mens den i hele 1998 kun androg 12 000 t. Samtidig faldt importen af usaltet kyllingefilet.

Let saltning medfører, at kyllingefileten omfattes af en lavere toldtarif end almindeligt kyllingekød. Saltet kan let fjernes efter import. Denne uheldige anvendelse af toldtariffen forvrider det europæiske marked for fjerkræ i alvorlig grad.

De pågældende kyllingefileter er blot overstrøet med salt, og ikke ægte saltet.

Hvorledes påtænker Kommissionen at kontrollere dette?

Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen at træffe, hvis der er tale om overtrædelse af gældende WTO-aftaler på dette område?

Kan EU i dag på grundlag af de gældende WTO-aftaler ensidigt ændre importafgiften på saltet kyllingefilet ved at øge det krævede saltindhold på 1,2 %?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. januar 2002)

Kommissionen følger nøje udviklingen i importen på markederne for alle typer kød. Importen af saltet fjerkrækød har faktisk udvist en hurtig vækst i de seneste år, med en stigning fra 3 500 tons (t) i 1996 til 109 000 t i 2000 og 150 000 t i de første otte måneder af 2001, mens importen af ubehandlet udbenet kyllingekød er faldet med 25 000 t fra 1997 til 2000. Den stærke efterspørgsel efter fjerkrækød under BSE-krisen (bovin spongiform encephalopati) efter oktober 2000 betød en yderligere stigning i denne import.

Det ærede medlem antager, at det pågældende kød er let saltet, og at saltet kan rystes af. Dette ville ikke være i overensstemmelse med definitionen i den kombinerede nomenklatur, der lyder således: Som kød og spiseligt slagteaffald,saltetelleri saltlage(pos. 0210) betragtes kød og spiseligt affald, som er blevet dybtgående og ensartet saltet i alle dele, med et totalt saltindhold på 1,2 vægtprocent og derover.

Kommissionen er imidlertid ikke bekendt med, at det importerede saltede fjerkrækød ikke skulle svare til denne definition.

Kommissionen har henledt medlemsstaternes opmærksomhed på, at det nøje bør overvåges, at dette importerede fjerkrækød er i overensstemmelse med de relevante fællesskabsbestemmelser i told- og veterinærlovgivningen. Desuden er de forskellige afdelinger i Kommissionen i gang med at undersøge, hvorledes eventuelle problemer, der måtte vise sig i forbindelse med de pågældende produkter, kan behandles. Der kan ikke på forhånd siges noget om resultatet af denne undersøgelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3074/01

af Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. november 2001)

Om: Forskelsbehandling af handicappede piloter i Spanien

Under drøftelserne i Europæisk Sportsforum, som blev organiseret af Kommissionen i oktober 2001, kom man bl.a. ind på problematikken vedrørende handicapsport og dens betydning som integrationsfaktor. Den kendsgerning, at der findes en lang række sportsformer og sportskategorier, gør det nødvendigt, navnlig inden for konkurrencesport for handicappede, med en harmonisering heraf i alle EU-lande, og at Kommissionen selv, som havde indkaldt dette forum, gør en indsats for at fremme den.

Under World Air Games 2001, der blev afholdt i Andalusien, kunne man iagttage, hvordan handicappede ikke-spanske sportsfolk, som fuldstændigt levede op til tempoet i konkurrencen, fløj på lige fod med ikke-handicappede sportsfolk.

Efter de spanske regler har handicappede sportsfolk ikke mulighed for at gå op til prøve med henblik på at få en sportslicens inden for de forskellige former for sportsflyvning.

Er Kommissionen klar over den forskelsbehandling, som handicappede sportsfolk i visse medlemsstater er udsat for, når de nægtes mulighed for at få en administrativ flyvelicens, i forhold til andre personer, der er handicappede i samme omfang, men bor i andre EU-stater?

Mener Kommissionen, at det drejer sig om et klart tilfælde af forskelsbehandling af disse sportsfolk?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(21. december 2001)

Som det ærede medlem selv nævner, kom Kommissionen ind på handicapsportens specifikke problemer inden for rammerne af det sidste europæiske sportsforum, der blev afholdt i Bruxelles den 17. og 18. oktober 2001. Under dette forum blev det understreget, at sporten har betydning som integrationsfaktor, og at den har betydning for handicappedes velfærd, samt at det er nødvendigt at fjerne hindringer for handicappedes sportsudøvelse.

Det bør imidlertid understreges, at forskelsbehandling på grund af handicap i fællesskabsretten kun dækkes af Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv. Der er således tale om et begrænset anvendelsesområde. Kommissionen synes derfor ikke at have kompetence til at intervenere i det præcise tilfælde, det ærede medlem nævner, fordi den pågældende forskelsbehandling ikke vedrører adgangen til beskæftigelse. Kommissionen kan dog ikke udtale sig helt definitivt om dette spørgsmål, da der ikke foreligger udtømmende oplysninger om den situation, det ærede medlem nævner.

Kommissionen henleder i øvrigt det ærede medlems opmærksomhed på, at den har til hensigt at erklære 2003 for Det Europæiske Handicapår(1). Dette initiativ har til formål at fremme en bedre forståelse af handicap og stimulere en mobilisering af alle berørte parter på alle niveauer. Dette år er tænkt som en lejlighed til at gennemføre en række initiativer, der tager sigte på at bevidstgøre Europa om den handicappedes problematik og fjerne de hindringer, der står i vejen for handicappedes fulde deltagelse i mange af dagliglivets aspekter.

(1) EFT C 240 E af 28.8.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3200/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(20. november 2001)

Om: Gennemførelse af programmet integrerede interventioner til bekæmpelse af arbejdsløsheden i Grækenland

Programmet med integrerede interventioner, som finansieres af EU, tager sigte på at placere 3000 arbejdsløse i Ioanninas amt i job for 28 måneder, og programmet forventes dernæst at blive udvidet til andre amter i Grækenland. Proceduren med rekruttering og ansættelse af de arbejdsløse forestås af den offentlige beskæftigelsesorganisation OAED. Ifølge de foreliggende nationale oplysninger overstiger antallet af registrerede arbejdsløse i Ioannina langt det antal arbejdspladser, som programmet understøtter.

1. Er der fastlagt konkrete kriterier og i givet fald hvilke for udvælgelse af de arbejdsløse, som er blevet eller vil blive ansat?

2. Hvis ja, på hvilken måde kontrollerer Kommissionen, at OAED overholder og gennemfører disse kriterier?

3. Hvilke andre amter vil programmet blive udvidet til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(29. januar 2002)

Kun arbejdsløse, der har indgået en personlig handlingsplan i overensstemmelse med de gældende procedurer, er berettigede til beskæftigelse inden for rammerne af programmet integrerede interventioner. Der gives fortrinsret til personer, der er blevet arbejdsløse som følge af masseafskedigelser eller omstrukturering af virksomheder, er over 45 år, hører til udsatte befolkningsgrupper (f.eks. personer med særlige behov, repatrierede, indvandrere, flygtninge, enlige forældre), langtidsarbejdsløse, personer i beskæftigelse med statsstøtte og til kvinder.

Arbejdsløse, der hører under en af de første tre kategorier, har absolut fortrinsret ved udvælgelsen. Arbejdsløse fra de tre øvrige kategorier udvælges til programmet på grundlag af et pointsystem, hvori der indgår følgende vigtige kriterier: arbejdsløshedsperiodens længde, den arbejdsløses indtægter, overgangen fra passive til aktive strukturer og den arbejdsløses køn.

Ovenstående kriterier og de relevante procedurer er fastlagt i et ministerdekret fra det græske arbejdsministerium. Den offentlige beskæftigelsesorganisation i Grækenland forestår gennemførelsen af programmet under opsyn af forvaltningsmyndigheden for det operationelle program for beskæftigelse og erhvervsuddannelse, således som det er fastlagt i forvaltningssystemet for fællesskabsstøtterammerne for perioden 2000-2006 i Grækenland.

På nuværende tidspunkt er det hensigten, at disse programmer med integrerede interventioner skal gennemføres i syv amter: Fthiothida, Ioannina, Grevena, Larissa, Arta, Preveza og Thesprotia. Programmet i Ioannina amt medfinansieres af Den Europæiske Socialfond inden for rammerne af det operationelle program for beskæftigelse og erhvervsuddannelse. De resterende seks programmer gennemføres med nationale midler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3351/01

af William Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen

(5. december 2001)

Om: Forsøg på chimpanser på forsøgscentret Biomedical Primate Research (BPRC) i Nederlandene

Kommissionen har korrekt udtalt, at al forskning i Europa, som indebærer anvendelse af forsøgsdyr, er omfattet af Rådets direktiv 86/609/EØF af 24. november 1986(1) (svar på skriftlig forespørgsel P-1813/01(2) bl.a.). I dette dokument ser henstillingerne vedrørende pasning af dyr, som ikke længere bruges til forsøg, ud til at være begrænset til artikel 9, hvori det hedder, at der ved afslutningen af et forsøg skal træffes beslutning om, hvorvidt dyret skal holdes i live eller aflives på human måde, idet dyret dog ikke må holdes i live, hvis der er sandsynlighed for, at det fortsat vil kunne få varige smerter eller komme i en varig angststilstand. I Rådets direktiv kræves det endvidere, at dyr efter afslutningen af forsøgene skal holdes under betingelser, der opfylder kravene i artikel 5.

For så vidt angår chimpansecentret i BPRC i Nederlandene, er op til 46 chimpanser ifølge beretninger i en række aviser blevet sendt til zoologiske haver i Europa og Kina, hvor der er risiko for, at de måske anvendes til yderligere forsøg eller avl. Hvis dette rent faktisk er tilfældet, hvilke skridt mener Kommissionen den kompetente myndighed i Nederlandene bør tage for at sikre, at kravene i artikel 5 og 9 i Rådets direktiv 86/509/EØF opfyldes, når dyrene bliver sendt til deres nye opholdssteder i Europa eller i ikke-medlemsstater?

Mener Kommissionen, at der er noget behov for at udvide dette direktivs rammer, således at det også omfatter velfærd for de dyr, som ikke længere bruges til forsøg i Europa?

(1) EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1.

(2) EFT C 40 E af 14.2.2002, s. 111.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(1. februar 2002)

Kommissionen vil på grundlag af de indsendte oplysninger henvende sig til de nederlandske myndigheder og anmode om en præcisering og flere oplysninger om spørgsmålet.

Hvad angår Rådets direktiv 86/609/EØF af 24. november 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre videnskabelige formål, har Kommissionen planer om at revidere direktivet. Revisionen skal også omfatte initiativer inden for brug af ikke-menneskelige primater. I forbindelse med revisionen vil man se på, om direktivets anvendelsesområde kan udvides til også at dække velfærd for dyr, som ikke længere bruges til forsøg i Europa.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2914/01

af Brian Simpson (PSE) til Kommissionen

(17. oktober 2001)

Om: Forhøjede forsikringspræmier for flyselskaber efter terrorangreb

Er Kommissionen klar over, at forsikringsselskaberne som følge af det nylige terrorangreb har forhøjet præmierne for flyselskaber betydeligt, og at dette kan tænkes at stride imod EU's konkurrencelovgivning?

Kan Kommissionen oplyse, om den undersøger forsikringsselskabernes fremgangsmåde i denne forbindelse, og hvad den har i sinde at gøre ved sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. november 2001)

Kommissionen er opmærksom på den situation, det ærede medlem henviser til.

Den har på eget initiativ iværksat en undersøgelse af, hvorvidt de betingelser, på grundlag af hvilke der er truffet beslutning om en forhøjelse af forsikringspræmierne, er forenelige med konkurrencereglerne.

Kommissionen vil i tide træffe beslutning om, hvorvidt det vil være hensigtsmæssigt med yderligere foranstaltninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3651/01

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(15. januar 2002)

Om: Farlig metro i Rom

Statsadvokaten og brandvæsenets provinsledelse i Rom har i disse dage indledt en kontrolundersøgelse af sikkerheden i metrolinjerne, særlig linje A, og der er konstateret en lang række alvorlige misligholdelser og mangler i forbindelse med sikkerhedssystemerne.

De alvorligste problemer vedrører

- den daglige gennemsnitlige benyttelse, der ligger på omkring 450 000 brugere, som er 200 000 mere end linjen er beregnet til;

- mangelen på hensigtsmæssige strukturer og fremgangsmåder til slukning af eventuelle brande, flugtveje til evakuering, strukturer og personale, der kan yde førstehjælp til forulykkede og eventuelt forvalte afventning af hjælp udefra.

Undersøgelsen har vist, at det største problem består i de utilstrækkelige muligheder for hurtig evakuering af de rejsende i nødstilfælde. Desuden henvises der til den internationale usikkerhed efter attentaterne den 11. september og muligheden for nye attentater. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

1. Findes der direktiver herom?

2. Agter Kommissionen selv at intervenere eller tage skridt over for de kompetente myndigheder?

3. Hvorledes bedømmer den dette spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. februar 2002)

1. Der findes ingen fællesskabsdirektiver om sikkerhedsforanstaltninger i undergrundsbaner.

2. Metrosystemer i de forskellige storbyer er normalt underkastet lokale sikkerhedsmæssige krav, og de tekniske og konstruktionsmæssige principper, udvidelsen af trafiknettet samt trafikkens intensitet varierer betydeligt medlemsstaterne og storbyerne imellem. Derfor må foranstaltninger og nødplaner til varetagelse af brugernes sikkerhed tilpasses de lokale forhold og udformes i samarbejde med de lokale redningstjenester og relevante myndigheder. Dette sker bedst på nationalt niveau i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet.

Af disse årsager har Kommissionen på indeværende tidspunkt ingen planer om at foreslå nogen fællesskabslovgivning med detaljerede sikkerhedskrav til metrosystemer, ligesom den heller ikke agter at gribe ind i forbindelse med situationen i Rom, som må imødegås af de nationale eller lokale myndigheder.

3. Kommissionen har altså ingen mulighed for at tage stilling til dette spørgsmål.