ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0274/00

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(7. februar 2000)

Om: Anvendelse af KKP for regionalpolitik

Kommissionen giver i sit svar på min forespørgsel E-2218/99(1) udtryk for den opfattelse, at anvendelsen af KKP i fællesskabslovgivningen, herunder især med hensyn til regionalpolitikken, er fuldstændig korrekt og genspejler den gængse praksis, idet det yderligere nævnes, at denne fremgangsmåde anerkendes af OECD og De Forenede Nationer.

I mellemtiden har det rådgivende udvalg i Eurostat, som har økonomiske og sociale anliggender som arbejdsområde, på sit fjerde seminar om regional information til fremme af regionalpolitikken i Europa, som afholdtes i Rennes i januar 1998, konkluderet, at: Betydningen af BNP og forskellen mellem regionerne afhænger af brugen af euroen eller KKP, først og fremmest fordi der anvendes nationale KKP-værdier til trods for, at der inden for den samme medlemsstat er store forskelle mellem regionerne.

Finder Kommissionen ikke Eurostat's rådgivende udvalgs mening vigtigere for anvendelsen af KKP i Fællesskabets retstekster end andre internationale institutioners anvendelse af denne indikator med helt andre formål, målsætninger og konsekvenser?

(1) EFT C 219 E af 1.8.2000, s. 124.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(28. marts 2000)

På det fjerde seminar om Regional information til fremme af regionalpolitikken i Europa, som blev afholdt i Rennes i januar 1998, anførte Det Europæiske Rådgivende Udvalg for Statistisk Information på det Økonomiske og Sociale Område (CEIES) i konklusionerne: Betydningen af BNP og forskellen mellem regionerne afhænger af brugen af euroen eller KKP, først og fremmest fordi der anvendes nationale KKP-værdier til trods for, at der inden for den samme medlemsstat er store forskelle mellem regionerne.

I Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) står der i artikel 3, at mål nr. 1-regioner er regioner, der svarer til niveau II i nomenklaturen for statistiske territoriale enheder (NUTS II), og hvis bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger målt i købekraftstandarder og beregnet på grundlag af de pr. 26. marts 1999 disponible fællesskabsdata for de seneste tre år er lavere end 75 % af gennemsnittet i Fællesskabet.

I konklusionerne på et indlæg under det pågældende seminar blev følgende anført: Det synes, som om den valgmulighed, der foreslås for at afgrænse de støtteberettigede områder under mål nr. 1-regioner i Agenda 2000 (BNP pr. indbygger målt i købekraftstandard (KKS) på niveau NUTS II), hovedsageligt er begrundet ud fra praktiske årsager. På den ene side er BNP offentliggjort og tilgængelig, på den anden side har KKS vist sig at være mere stabil end valutakurserne i den senere tid .. I denne forbindelse er der et vigtigt spørgsmål, der trænger sig på, nemlig om der findes andre, mere relevante kriterier. I praksis synes det ret usandsynligt.

For øjeblikket beregner Kommissionen ikke regionale købekraftspariteter (KKP), men den overvejer, hvordan dette vil være muligt.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0092/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(26. januar 2000)

Om: Jernbane for hurtigtog mellem det nordlige Portugal og Galicien

I de galiciske medier er det gentagne gange blevet omtalt, at man er ved at undersøge muligheden af at anlægge en jernbane for hurtigtog efter en afgørelse fra en komité af repræsentanter fra Portugals nordlige region og de galiciske myndigheder; 50 % af denne undersøgelse finansieres af EU. Ifølge den spanske regerings svar til BNG's (den galiciske nationalistiske blok) talsmand i Deputeretkammeret synes planerne ikke at række ud over anlæggelse af jernbanelinjer for tog med en hastighed på over 160 km i timen, hvilket også stemmer overens med bekendtgørelser fremsat af den portugisiske regerings talsmænd, som bekræfter, at den portugisiske regering har nedprioritetet linjen for hurtigtog mellem Corunha og Setúbal og kun har planlagt linjen Porto-Lissabon, der er forbundet med Madrid.

Kan Kommissionen bekræfte, at det forholder sig således, og i bekræftende fald oplyse, hvorfor hastigheden på hurtigtoglinjen mellem Galicien og Portugal begrænses, og hvilke frister man overvejer at fastsætte for gennemførelsen og idrifttagningen af denne jernbane, der er så nødvendig for begge grænseområder?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio på skriftlige forespørgsler E-0088/00, E-0092/00 og E-0093/00

(13. marts 2000)

På det nuværende stadium i forberedelsen af revisionen af Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet(1) har Kommissionen ikke kendskab til nye konkrete projekter vedrørende højhastighedstog i Spanien. De omtalte beløb vedrører

hovedsagelig moderniseringen af de konventionelle jernbanelinjer til Galicia med henblik på at bringe hastigheden op på ca. 200 km/t mellem Madrid og Monforte de Lemos samt moderniseringen af de konventionelle jernbaneforbindelser til Orense og Santiago og til La Coruña, Vigo og Porto (Portugal).

Med hensyn til undersøgelsen vedrørende udviklingen af korridoren Vigo-Porto kan Kommissionen bekræfte, at den i 1999 har ydet et tilskud på 50 % af de samlede omkostninger i forbindelse hermed. Hovedformålet med denne undersøgelse er dobbelt: dels skal der iværksættes foranstaltninger inden for transportinfrastruktur (Galicia og Nordportugal) med udnyttelse af de konkrete muligheder for offentlig/privat finansiering, og dels skal der satses på en gradvis integration af infrastrukturnettene inden for land-, sø- og lufttransport, idet man sikrer en bæredygtig mobilitet for personer og varer. Resultaterne af undersøgelsen forventes at foreligge i 2001.

(1) EFT L 228 af 9.9.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0490/00

af Glenys Kinnock (PSE) og Ioannis Souladakis (PSE) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: Handel med sex i Kosovo

Har Kommissionen kendskab til presseomtale af, at der i Kosovo foregår handel med sex, hvor kvinder fra fattige dele af Østeuropa er involveret?

Vil Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har til hensigt at gennemføre for at stoppe denne handel og de lidelser, som den forårsager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(17. marts 2000)

Kommissionen er bekendt med og bekymret over beretningerne om, at der i, via og fra Kosovo foregår handel med kvinder med henblik på seksuel udnyttelse. Kosovo ser ud til ikke blot at være oprindelsesstedet, men også transit- og bestemmelsessted.

For at rette op på situationen i Kosovo deltager Kommissionen aktivt i arbejdet inden for stabilitetspagten for Sydøsteuropa. Arbejdsgruppe III om retlige og indre anliggender og Rådets tværfaglige arbejdsgruppe om organiseret kriminalitet arbejder på at bekæmpe organiseret kriminalitet i Kosovo og de omkringliggende områder. Bekæmpelse af menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse udgør en vigtig del af dette arbejde.

Hvad angår bekæmpelse af menneskehandel via eller fra Kosovo til medlemsstaterne og ansøgerlandene, støtter Kommissionen fortsat aktioner og projekter under programmerne STOP og DAPHNE. Kommissionen vil også fremsætte lovforslag til indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes straffelove om menneskehandel, herunder om udstedelse af midlertidig opholdstilladelse til ofre for menneskehandel, som er rede til at vidne. Herudover deltager Kommissionen aktivt i det internationale samarbejde mod menneskehandel i en bredere kontekst. Det drejer sig om arbejdet i G8-landegruppen, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE), Europarådet og De Forenede nationer (FN)(f.eks. udkastet til konvention om grænseoverskridende organiseret kriminalitet med de tre tillægsprotokoller, hvoraf den ene vedrører menneskehandel).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1087/00

af Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) til Kommissionen

(7. april 2000)

Om: Specielle problemer i den italienske konservesindustri

Der er udarbejdet en undersøgelse af den europæiske industris behov for forsyning med stykker af tun. Det fremgår af konklusionerne, at erhvervets problemer med hensyn til konkurrenceevne kan begrænses til strukturproblemer (omkostningsstrukturerne) i bestemte italienske virksomheder. Kommissionen bedes derfor oplyse:

Hvad har bibragt Kommissionen den opfattelse, at et strukturproblem i bestemte virksomheder ville kunne løses ved vilkårlige handelsforanstaltninger, som ville begrænse konkurrenceevnen i de andre virksomheder i EU, således som det foreslås i Kommissionens forslag til forordning om den fælles markedsordning for fiske og akvakulturprodukter?

Kan Kommissionen tilslutte sig konklusionerne i undersøgelsen?

Har Kommissionen til hensigt at træffe strukturmæssige foranstaltninger med henblik på en omstrukturering af de nævnte virksomheder og styrke deres konkurrenceevne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. maj 2000)

Kommissionen deler ikke det ærede parlamentsmedlems opfattelse af, at den europæiske tunindustris problemer med hensyn til konkurrenceevne kan begrænses til strukturproblemer i et antal italienske virksomheder. Kommissionen skal derfor opfordre det ærede medlem til nøje at genlæse den omtalte undersøgelse, som er foretaget på foranledning af Kommissionen. I undersøgelsen belyses nemlig de strukturelle, aktuelle og potentielle svagheder hos alle virksomheder i EU.

Det er klart, at kun strukturelle foranstaltninger, som først og fremmest vedtages af de erhvervsdrivende selv, er egnede til at genskabe disse virksomheders konkurrenceevne på lang sigt. Kommissionen er for sin del parat til at støtte disse initiativer, for så vidt som de hører under medlemsstaternes strukturprogrammer for fiskerisektoren. I mellemtiden kan konjunkturmæssige foranstaltninger som dem, der Det Europæiske Råd har vedtaget hvert år siden 1997, i form af åbning af et toldkontingent for stykker af tun være en velkommen løsning for den europæiske tunkonservesindustri. I 1997 udnyttede Spanien således 56 % af toldkontingentet for stykker af tun og Italien 44 %.

Som Kommissionen allerede har forsikret i sit svar på Varela Suanzes-Carpegnas(1) skriftlige forespørgsler E-756/00 til E-761/00, kan den i det store og hele tilslutte sig indholdet i undersøgelsen, fordi den indeholder en god analyse af de faktiske forhold, udfordringerne og de strategiske valgmuligheder, der vedrører den samlede sektor.

(1) EFT C 26 E af 26.1.2001, s. 104.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0303/00

af Hartmut Nassauer (PPE-DE) til Kommissionen

(11. februar 2000)

Om: Den Europæiske Unions tiltrædelsesforhandlinger med Den Tjekkiske Republik

Det Europæiske Råd har på sit topmøde i København i 1993 bekræftet sin vilje til at sørge for, at alle mennesker beskyttes mod krænkelser af grundlæggende rettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder. Desuden henviser Det Europiske Råd bl.a. til De Forenede Nationers konvention om fjernelse af enhver form for racediskriminering. I denne aftale er der indeholdt en forpligtelse til at afskaffe diskriminerende love og bestemmelser.

Hvorledes vurderer Kommissionen den kendsgerning, at Benesch-dekreterne (fra 1945 og 1946) og amnestiloven (1946) i modstrid hermed stadig er gældende i Den Tjekkiske Republik, og som udtrykkelig retter sig mod enkelte befolkningsgrupper?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Gunter Verheugen på skriftlige forespørgsler E-0293/00, E-0294/00, E-0295/00, E-0296/00, E-0297/00, E-0298/00, E-0299/00, E-0300/00, E-0301/00, E-0302/00, E-0303/00 og E-0398/00

(20. marts 2000)

Tiltrædelsesforhandlingerne med Den Tjekkiske Republik vedrører især dens godkendelse af og tilpasning til Den Europæiske Unions regelværk samt dens evne til at opfylde de betingelser for medlemskab, som Det Europæiske Råd har opstillet. Som medlem af EU vil Den Tjekkiske Republik være nødt til at vedtage og gennemføre fællesskabsbestemmelserne og -politikkerne på alle områder, herunder principperne om fri bevægelighed for personer og fri etableringsret. Det af det ærede medlem rejste spørgsmål skal først og fremmest betragtes i denne sammenhæng, men naturligvis spiller også de politiske kriterier, der blev fastlagt i København, en vigtig rolle, eftersom de vedrører beskyttelsen af menneskerettighederne og af mindretallenes rettigheder. Kommissionen overvåger nøje udviklingen på disse områder i alle ansøgerlande.

Det er imidlertid vigtigt at bemærke, at det tema, der berøres i forbindelse med disse spørgsmål, vedrører begivenheder, der fandt sted, inden EF-traktaten trådte i kraft. De såkaldte Benesch-dekreter vil derfor ikke spille nogen rolle under tiltrædelsesforhandlingerne. Desuden fastslås det i EF-traktatens artikel 295 (tidligere artikel 222), at de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke berøres af denne traktat. Kommissionen er derfor ikke i stand til at gribe ind i spørgsmål vedrørende tilbagegivelse af ejendom i nuværende eller kommende medlemsstater.

Den Tjekkiske Republik har siden 1992 været kontraherende part i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention. Det er Europarådet, der er ansvarligt for gennemførelsen af denne konvention, og derfor bør spørgsmål om emner, der henhører under denne konvention, rettes til Europarådet.

Desuden kan Kommissionen henvise det ærede medlem til de relevante bestemmelser i den tjekkisk-tyske erklæring om de gensidige forbindelser, der blev vedtaget den 21. januar 1997.

Af de forskellige ovenfor anførte grunde anser Kommissionen det for vanskeligt at tage stilling i de særlige sager, som det ærede medlem har rejst.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0895/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Vurdering af dioxinkrisen i Belgien

Dioxinkrisen i Belgien har endnu en gang vist, hvor sårbar fødekæden og kontrollen hermed er. En evaluering som den, det såkaldte dioxinudvalg i Repræsentanternes Hus har foretaget, kan bidrage til at afhjælpe problemer. Både Den Europæiske Union og de femten EU-medlemsstater har en vigtig rolle at spille i denne forbindelse.

Parlamentsmedlemmerne kræver flere gange klare og fuldstændige retningslinjer for forsvarlig anvendelse af animalsk affald.

Er de eksisterende retningslinjer efter Kommissionens opfattelse tilstrækkelig klare og fuldstændige til at sikre en forsvarlig anvendelse af animalsk affald?

a) Hvilke argumenter kan Kommissionen i bekræftende fald fremføre for i modsætning til det såkaldte dioxinudvalg at tale om klare og fuldstændige retningslinjer for forsvarlig anvendelse af animalsk affald?

b) Vil Kommissionen i benægtende fald udarbejde forslag til en klar og fuldstændig ordning for forsvarlig anvendelse af animalsk affald?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af David Byrne

(12. maj 2000)

Kommissionen er enig med dioxinudvalget i det belgiske Repræsentanternes Hus i spørgsmålet om animalsk affald.

En mulig udelukkelse af visse animalske affaldsprodukter fra fødekæden er blevet drøftet i nogen tid på politisk, teknisk og videnskabeligt plan. I lyset af disse drøftelser findes det hensigtsmæssigt at forbyde genanvendelse af højrisikostoffer i fødekæden.

Der er derfor nu ved at blive udarbejdet et forslag til Rådets og Parlamentets forordning om fastsættelse af nye bestemmelser om bortskaffelse og forarbejdning af affald fra dyr. Det vil efter planen blive forelagt Rådet og Parlamentet i juni 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1364/00

af Marielle De Sarnez (PPE-DE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Livslang uddannelse

Da livslang uddannelse og adgang til de nye teknologier er blevet erklæret for prioriterede mål for, at enhver borger kan arbejde i informations- og vidensamfundet, agter Kommissionen da at indføre et fællesskabsprogram, der har til formål at fremme livslang uddannelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(26. juni 2000)

Der findes allerede en række EF-programmer og -aktioner, som har til formål at fremme livslang uddannelse. I forlængelse af Det Europæiske År for Livslang Uddannelse i 1996 er dette aspekt blevet mere udtalt i den nye fase af EF-programmerne for uddannelse (Sokrates), erhvervsuddannelse (Leonardo da Vinci) og ungdomspolitik (Youth).

Kommissionen er på nuværende tidspunkt i færd med at udarbejde to nye initiativer med direkte tilknytning til livslang uddannelse, nemlig en meddelelse om e-learning for at forbedre datakundskaberne og lette adgangen til uddannelse for alle borgere, samt en meddelelse om livslang uddannelse for aktive borgere i et videnbaseret Europa. Den sidstnævnte meddelelse har til formål at give drivkraft til den europæiske proces for at gennemføre livslang uddannelse, især i forlængelse af konklusionerne fra topmødet i Lissabon, at give en oversigt over de resultater, der er opnået i medlemsstaterne og på EU-niveau med hensyn til livslang uddannelse, at udvikle en begrebsramme til afgrænsning af udfordringer og foranstaltninger, samt at foreslå henstillinger for målrettede handlinger, referencer eller retningslinjer underbygget af indikatorer og data.

Livslang uddannelse finansieres endvidere af Den Europæiske Socialfond, mål 3. Nye projekter vedrørende livslang uddannelse finansieres ligeledes gennem EF-initiativet EQUAL. Livslang uddannelse indtager også en fremtrædende stilling i de europæiske retningslinjer for beskæftigelse (Luxembourg-processen), ifølge hvilke medlemsstaterne sammen med arbejdsmarkedets parter skal udvikle livslang uddannelse i bred forstand og følge denne op med konkrete mål.

Livslang uddannelse er ligeledes en vigtig del af tredje, fjerde og femte rammeprogram for forskning, især FTU-programmet DELTA om indlæringsteknik, telematiksystemerne for uddannelse og erhvervsuddannelse og inden for informationssamfundsprogrammet for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (IST), som vedrører systemer på området for uddannelse og erhvervsuddannelse. Indkaldelsen af

forslag i februar 2000 vedrørte specielt borgernes uddannelse og anvendelsen af nye teknologier, strategier, metoder og tjenester som et middel til at øge befolkningens motivation og muligheder for livslang uddannelse.

I forlængelse af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 har Kommissionen foreslået en handlingsplan for initiativet eEurope med to udtrykkelige mål, nemlig at forberede unge europæere til den digitale tidsalder og at arbejde i den videnbaserede økonomi.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0174/00

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Opfordring til ECB om at ændre de ugentlige købstilbud

Nogle spanske banker har bedt om ændringer af nogle af elementerne i ECB's monetære politik, f.eks. de ugentlige repoforretninger, fordi de rammer de spanske pengeinstitutter.

De pågældende ønsker, at de ugentlige købstilbud til fast rente ændres til tilbud med varierende rente for at fjerne incitamentet til at fremsætte overdrevne kontanttilbud i forbindelse med disse købstilbud.

Kan Kommissionen svare på, om den mener at det bør foreslås at imødekomme de spanske pengeinstitutters anmodning, så deres ønsker om fremsættelse af officielle erklæringer om tidligere fremsatte bud opfyldes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(1. marts 2000)

Det ærede medlems forespørgsel vedrører måden, hvorpå Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) gennemfører eurozonens monetære politik. Som anført i EF-traktatens artikel 105 er dette én af ESCB's grundlæggende opgaver. Kommissionen har ingen kompetence på dette område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1349/00

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Obligatorisk indførelse af metersystemet i stedet for britiske standardmål (varer i løs vægt)

Den 1. januar 2000 indførte den britiske regering en lov, hvormed formålet er at gøre det ulovligt for britiske handlende at sælge til britiske forbrugere i traditionelle, britiske måle- og vægtenheder såsom pund, unser, fod, tommer, pints og gallons.

Selv om den britiske regering udtrykkeligt tillod britiske handlende at sælge i britiske vægt- og måleenheder i henhold til lov herom fra 1985, insisterer den nu på at føje EU og gennemføre et direktiv fra 1989, hvori det henstilles, at alt salg i Det Forenede Kongerige sker under anvendelse af metriske enheder.

Det fremgår af nye offentlige opinionsundersøgelser i Det Forenede Kongerige, at der hersker modvilje mod den obligatoriske indførelse af metersystemet, idet over 90 % af de britiske forbrugere er stærke modstandere af at købe varer i løs vægt i kilogram, meter o.s.v.

Den Europæiske Union praler i sine publikationer ofte af at gå ind for kulturel mangfoldighed.

I Det Forenede Kongerige er der en stor modstandskampagne i gang mod disse måleenheder, hvor i tusindvis af handlende åbenlyst trodser regeringens bestemmelser om indførelse af metersystemet. Grunden til denne modstand er, at det britiske folk ikke ser nogen god grund til at opgive deres traditionelle vægt- og måleenheder, der har mange fordele frem for metersystemet.

Kan Kommissionen oplyse:

1. hvad procedurerne er for at omstøde direktivet fra 1989 eller andre direktiver vedrørende obligatorisk indførelse af metersystemet, eftersom et flertal i befolkningen udtrykkeligt har ytret ønske om ikke at gå over til metersystemet?

2. om Den Europæiske Union faktisk insisterer på, at den britiske regering fuldt ud efterlever bestemmelserne om indførelse af metersystemet ved salg at varer i løs vægt, eller om den, ifølge Den Europæiske Union, kan vælge at udskyde gennemførelsen af disse bestemmelser?

3. om Den Europæiske Union, for at opnå obligatorisk indførelse af metersystemet, bifalder, at britiske handlende, der sælger deres varer under anvendelse af britiske standardmåleenheder idømmes straffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(22. juni 2000)

1. En ændring af Rådets direktiv 89/617/EØF af 27. november 1989 om ændring af direktiv 80/181/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om måleenheder(1) ville kræve vedtagelse af et nyt direktiv.

2. Kommissionen har ikke modtaget forslag fra den britiske regering om en eventuel politikændring med hensyn til metersystemet.

3. De ordninger, der skal sikre, at Det Forenede Kongeriges lovgivning til gennemførelse af direktivet overholdes, henhører selvfølgelig under de britiske myndigheder.

(1) EFT L 357 af 7.12.1989.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0688/00

af Robert Goebbels (PSE) til Rådet

(13. marts 2000)

Om: Eventuel ændring af EF-traktatens artikel 105, stk. 6

Det fastsættes i EF-traktatens artikel 105, stk. 6, at Rådet kan overdrage ECB specifikke opgaver i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter og andre finansielle institutioner bortset fra forsikringsselskaber.

Det store europæiske marked for finansielle tjenesteydelser, som er ved at udvikle sig, kræver en samlet kontrol, særlig efter de mange fusioner/opkøb eller gensidige kapitalindskud mellem banker, forsikringer, investeringsfonde og andre parter i finanssektoren. Flere EU-medlemsstater har allerede indført eller er ved at indføre en samlet national kontrol for hele finanssektoren, herunder også forsikringsselskaber.

Bør man ikke udnytte regeringskonferencen til at foreslå en ændring af artikel 105, stk. 6, for at skabe det nødvendige retsgrundlag for, at Rådet kan overdrage ECB visse specifikke opgaver også vedrørende tilsyn med forsikringsselskaber?

Svar

(18. maj 2000)

Rådet minder det ærede parlamentsmedlem om, at det i overensstemmelse med artikel 48 (tidl. artikel N) i traktaten om Den Europæiske Union er deltagerne i regeringskonferencen, dvs. repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, der i fællesskab fastlægger de ændringer, der skal foretages i nævnte traktater. Hvis det drejer sig om institutionelle ændringer på det monetære område, skal Rådet for Den Europæiske Centralbank også høres.