ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
I łjeblikket bygger Ørestadsselskabet en Metro i Kłbenhavn. Efter europæisk licitation udfłrer virk-
somheden Ansaldo og underentreprenłren Carlo Gavazzi, Italien, de omfattende anlæg og beskæftigerher portugisiske elektrikere til meget lavere lłnninger end danske elektrikere. Der er således tale om, atsvagt organiseret eller uorganiseret arbejdskraft underbyder den nationale arbejdskraft og derved udłverbetydelige skadevirkninger på det danske arbejdsmarked med negative fłlger for det danske sociale system.
Det er selvsagt stærkt utilfredsstillende, at et stabilt samfunds arbejdsmarked på denne måde undergraves.
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou
(21. oktober 1999)
Kommissionen łnsker at głre opmærksom på, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af
16. december 1996 (
1) om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser skal sikre
en fair konkurrence ved udveksling af tjenesteydelser på tværs af grænserne samtidig med at direktivet skalgarantere, at arbejdstagernes rettigheder respekteres.
Når virksomheder med hjemsted i en medlemsstat udstationerer arbejdstagere på en anden medlemsstats
område i forbindelse med ydelse af tjenesteydelser på tværs af grænserne efter betydningen i dette direktiv,skal disse virksomheder overholde visse ufravigelige regler og garantere de udsendte arbejdstagere en rækkearbejdsvilkår, der er gældende i den medlemsstat, hvor arbejdet udfłres. Disse arbejdsvilkår, der er anfłrt i
direktivets artikel 3, vedrłrer bl.a. mindstelłn og det mindste antal betalte feriedage pr. år, for så vidt som
disse arbejdsvilkår er fastsat ved lov eller administrative bestemmelser og/eller ved kollektive aftaler, somfinder generel anvendelse, når de vedrłrer byggeaktiviteter. Medlemsstaterne har dog bemyndigelse til atpålægge de virksomheder, som er omfattet af direktivet, at rette sig efter de arbejdsvilkår, som er fastsatved kollektive aftaler i forbindelse med andre aktiviteter end byggeaktiviteter, forudsat at disse aftaler er ioverensstemmelse med kravene i de kriterier, der er fastsat ved direktivet.
Direktiv 96/71/EF skal være gennemfłrt i medlemsstaternes nationale lovgivninger senest den 16. december
1999.
(1) EFT L 18 af 21.1.1997.
(2000/C 27 E/214) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1819/99
af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen
(12. oktober 1999)
Om: Programmet »Europa mod kræft«
Vil Kommissionen oplyse, i hvilket omfang og hvilke (offentlige eller private) institutioner, institutter,
selskaber, kooperativer eller personer man har tildelt belłb eller bidrag (med angivelse af eventuelt alleredeforetagne udbetalinger) i forbindelse med programmet »Europa mod kræft« (handlingsplanen for 1987-1989, 1990-1994, 1996-2000)?
Er belłbenes effektive formål og initiativernes gode resultat blevet kontrolleret?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne
(25. oktober 1999)
Kommissionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nłdvendige for at besvare spłrgsmålet, og
skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.29.1.2000 DA C 27 E/173 De Europæiske Fællesskabers Tidende
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0711/99

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(29. marts 1999)

Om: Strukturfondene

Regioner, hvis koebekraftstandarder er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet, klassificeres som "maal 1-regioner" og modtager betydelige EF-stoettemidler.

Beregningen af, hvorvidt dette loft er overskredet eller ej, foretages som fastsat i forslag til Raadets forordning (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene, KOM(98) 0131(1) paa grundlag af EUROSTATs statistiske oplysninger for de seneste tre aar.

Generaldirektoeren for EF's statistiske kontor EUROSTAT oplyste paa moedet i Europa-Parlamentets Underudvalg om Monetaer Politik den 17. februar 1999, at der i de statistiske oplysninger for aarene 1994, 1995 og 1996 ogsaa var medtaget tal for den uformelle oekonomi i de analyserede regioner, uden at han dog praeciserede, hvilke kriterier der var anvendt for at anslaa eller vurdere denne type aktiviteter.

Hvilken andel af de regionale indtaegter henhoerer under henholdsvis den uformelle og den formelle oekonomi i den autonome region Madrid for hvert af disse aar?

(1) EFT C 176 af 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0556/99

af Joaquín Sisó Cruellas (PPE) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: De unges afhaengighed af spil

Foreningen for spillere paa afvaenning i Zaragoza (AZAJER) har konstateret en foroegelse i antallet af unge mennesker fra landdistrikterne, der har problemer med deres afhaengighed af spil, baade med hensyn til videospil og spilleautomater. Ifoelge AZAJER har man ikke paa landet en helt saa negativ opfattelse af disse former for spil, og tanken om, at afhaengighed af spil er en sygdom, der skal kureres, er heller ikke saerlig udbredt.

Findes der noget europaeisk initiativ, der har til formaal at forebygge og behandle problemet med ludomani?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(16. april 1999)

Kommissionen kan oplyse det aerede medlem om, at der ikke findes noget faellesskabsinitiativ, der har til formaal at forebygge og behandle problemet med afhaengighed af videospil og spilleautomater.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0264/99

af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen

(17. februar 1999)

Om: Statsstoette til spanske elselskaber

Liberaliseringen af elektricitetsmarkedet vil ifoelge den spanske regerings skoen medfoere ekstra omkostninger for den spanske elsektor. Med henblik paa at afboede virkningerne heraf har den spanske regering anmodet Kommissionen om at godkende, at der ydes en stoette paa i alt 1,37 billioner pesetas til sektoren som kompensation for aabningen af det spanske elmarked for konkurrence.

Er denne stoette forenelig med EU-bestemmelserne for fri konkurrence?

Agter Kommissionen at indlede en undersoegelse eller tage andre skridt med henblik paa at konstatere, hvorvidt den naevnte foranstaltning er konkurrenceforvridende?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(18. marts 1999)

De spanske myndigheder sendte den 18. februar 1998 Kommissionen en anmeldelse af overgangsordningen for elmarkedet i overensstemmelse med artikel 24, stk. 2, i Parlamentets og Raadets direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om faelles regler for det indre marked for elektricitet(1), og ordningen blev ligeledes for alle tilfaeldes skyld anmeldt den 29. januar 1999 i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 93, stk. 3.

Kommissionen er i faerd med at undersoege indholdet af disse anmeldelser. Det er derfor for tidligt at udtale sig om arten af denne foranstaltning og om, hvorvidt den er forenelig med EF-bestemmelserne om fri konkurrence, samt om, hvorvidt proceduren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2, kan indledes.

(1) EFT L 27 af 30.1.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0080/99

af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen

(27. januar 1999)

Om: Bestemmelser vedroerende sextelefontjenester

Jeg er blevet gjort opmaerksom paa, at der bliver reklameret for sextelefontjenester til hoej takst, der er underlagt lovregulering i Storbritannien, via satellitfjernsynsselskaber paa ukodede fjernsynsprogrammer, som kan modtages i Storbritannien og andre medlemsstater. Som en direkte foelge af disse reklamer modtager nogle telefonabonnenter usaedvanligt hoeje telefonregninger, som regel fordi familiemedlemmer har ringet til de foernaevnte tjenester uden abonnentens kendskab eller tilladelse. Naar abonnenterne saa efterfoelgende ikke kan betale, hvad der ofte er betydelige beloeb paa grund af de mange internationale samtaler til hoej pris, bliver deres telefon lukket.

Er ukodede reklamer for saadanne tjenester paa tvaers af graenserne lovlige? I saa fald, vil Kommissionen da overveje at komme med forslag til regulering af saadanne reklamer overalt i det indre marked for at sikre, at de kun naar ud til det voksne publikum, som de er beregnet for?

Svar afgivet af Marcelino Oreja paa Kommissionens vegne

(20. april 1999)

"Fjernsyn uden graenser"-direktivet (Raadets direktiv 89/552/EOEF som aendret ved Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedroerende udoevelse af tv-spredningsvirksomhed(1)) er de retlige rammer for tv-spredningsvirksomhed i Faellesskabet.

Kommissionen er klar over den mulige virkning, pornografisk materiale kan have paa mindreaarige. For saa vidt angaar tv-spredning af audiovisuelt materiale, fastlaegger direktivet en faelles minimumsstandard for beskyttelse af mindreaarige (artikel 22).

For saa vidt angaar forbud mod produktion, distribution og besiddelse af saadant materiale er det i henhold til EF-traktatens bestemmelser om fri bevaegelighed for varer og tjenesteydelser op til medlemsstaterne at fastsaette passende national lovgivning, under hensyntagen til traktatens bestemmelser i artikel 36 og 56 om hensynet til den offentlige saedelighed, den offentlige orden eller den offentlige sundhed, saa laenge saadanne bestemmelser ikke udgoer et middel til vilkaarlig forskelsbehandling eller en skjult begraensning af samhandelen mellem medlemsstaterne.

Foranstaltninger paa faellesskabsplan vil kun kunne tages i betragtning, hvis det indre markeds etablering og funktion kraevede en tilnaermelse af de foranstaltninger, medlemsstaterne i oejeblikket anvender paa dette omraade. Kommissionen er ikke bekendt med omstaendigheder, der kraever noget saadant, men imoedeser gerne eventuel yderligere information, som det aerede parlamentsmedlem kan fremkomme med.

(1) EFT L 202 af 30.7.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0229/99

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(3. februar 1999)

Om: CE-maerkning

Er Kommissionen i lyset af den seneste kritik af CE-maerkningssystemet enig i, at producenter/importoerer skal paalaegges indberetningspligt, saaledes at de skal indsende de tekniske data om et givet produkt til kontrol hos deres nationale myndigheder (eller hos den nationale myndighed i det EU-land, hvor de importerede varer indgaar), inden produktet kommer ud paa markedet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(11. marts 1999)

Produkter, der er omfattet af direktiver efter den saakaldte nye metode om teknisk harmonisering og standarder(1) kan kun markedsfoeres, hvis de er i overensstemmelse med de vaesentlige krav i de relevante direktiver, herunder vedroerende sikkerheden. Overensstemmelsesvurdering af produkter der er omfattet af direktiver efter den nye metode, er fabrikantens eller importoerens ansvar, i henhold til de procedurer, der er fastlagt i direktiverne, med hjaelp fra bemyndigede organer (uafhaengige tredjeparter) naar dette er specificeret. CE-maerkninger er en bekraeftelse fra fremstillerens side, om at denne proces er blevet fuldfoert.

Den tekniske dokumentation er et element i denne proces. Den opbevares af fabrikanten, men skal kunne stilles til raadighed for de nationale myndigheder, hvis de anmoder herom.

Det er Kommissionens opfattelse, at systematisk anmeldelse af tekniske dokumentationer ikke vil vaere oenskelig. For det foerste ville det betyde en vaesentlig ekstra byrde for fabrikanter og medlemsstater. Desuden skal dokumentationen systematisk undersoeges hvis anmeldelsen skal have noget formaal. Det er ikke sandsynligt, at dette vil kunne ske uden vaesentlige stigninger i ressourcer og risikoen for forsinkelser i markedsfoeringen af produkter, ville forvride konkurrenceevnen. Det ville ogsaa svaekke princippet om, at ansvaret for overensstemmelsesvurderingen paahviler fabrikanten.

Kommissionen finder, at problemer med manglende overensstemmelse bedst loeses gennem bedre oplysning til fabrikanter og importoerer, med hensyn til deres forpligtelser og en bedre markedsovervaagning.

Direktivernes krav, herunder tydeliggoerelse af forpligtelserne vedroerende markedsovervaagning, er fastlagt i en vejledning, som offentliggoeres om kort tid. Markedsovervaagning er medlemsstaternes ansvar, og disse boer have den noedvendige magt til at sikre at forpligtelserne i henhold til EU-lovgivning overholdes, herunder forbrugersikkerheden. Kommissionen gaar ogsaa ind for initiativer, der forbedrer markedsovervaagningen som naevnt i handlingsplanen for det indre marked(2). Et af disse initiativer er programmet om gensidige besoeg mellem medlemsstaterne indbyrdes, som er ved at blive bragt i orden, og som har til formaal at paapege svagheder og fremme forbedringer inden for de nationale markedsovervaagningssystemer.

(1) Raadets resolution af 7. maj 1985 om en ny metode vedroerende teknisk harmonisering og standarder, EFT C 136 af 4.6.1985.

(2) KOM(97) 184 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0868/99

af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(7. april 1999)

Om: Kommunalstoette og kommuneprojekter i Valencia

Valencia byraad har vedtaget en saerlig plan for beskyttelse og intern genopbygning af Cabanyal-Canyamelar-omraadet i Valencia, en tidligere kystlandsby, som omfatter forlaengelse af Blasco Ibáñez-Avenuen til kysten. Projektet omfatter opdeling af omraadet i to dele, og nedrivning af 1.500 private huse i en populaer meget moderne stil. Hele distriktet er blevet erklaeret for omraade af historisk vaerdi i Valencia kommune.

Mener Kommissionen, at den stoette Valencias byraad har faaet i henhold til byplanlaegningsprogrammet er i overensstemmelse med en plan om genopbygning, som viser saa ringe respekt for bybilledet i et af Valencias enestaaende og karakteristiske omraader?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(30. april 1999)

Som led i programmet "URBAN-España", der gaelder for perioden 1994-1999, yder Kommissionen stoette til projektet "Revitalizacion del barrio de Velluters" (modernisering af Velluters-kvarteret) i det historiske center "Ciutat Vella" i Valencia. Dette projekt tager sigte paa en integreret udvikling af dette kvarter gennem en forbedring af infrastrukturerne og miljoeet, udvikling af erhvervsstrukturerne og forsyning med sociale og uddannelsesmaessige strukturer.

Efter de oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af, er "Plan especial de protection y reforma interior del barrio de Carbanyal-Canyamelar" (Saerlig plan for beskyttelse og indre reform af Carbanyal-Canyamelar-kvarteret) en foranstaltning, der er helt forskellig fra URBAN-projektet, baade hvad beliggenhed og indhold angaar.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0226/99

af Soeren Wibe (PSE) til Kommissionen

(3. februar 1999)

Om: Fortrolighedsregler i ECBS

Ifoelge Kommissionens undersoegelse af, hvordan landene har klaret konvergenskravene, mente man bl.a., at den svenske nationalbank maatte aendre sine fortrolighedsregler, for at banken kunne opfylde de krav, som stilles i ECBS-systemet.

Siden har den svenske nationalbank bevaeget sig i direkte modsat retning, idet banken nu oejeblikkeligt offentliggoer protokollen fra sine moeder, og direktionsmedlemmerne kan frit droefte pengepolitiske spoergsmaal og fremsaette deres personlige opfattelser om disse forhold.

Kan denne aabenhed bibeholdes, hvis Sverige gaar med i OEMU'en, og hvis Sveriges Riksbank dermed gaar med i ECBS-systemet, eller skal Sverige, som Kommissionen tidligere mente, skaerpe bankens fortrolighedsregler?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(10. marts 1999)

I konvergensrapporten af 25. marts 1998(1) gav Kommissionen ikke udtrykkeligt udtryk for, at de gaeldende fortrolighedsforskrifter i Sverige for Riksbanken er uforenelige med EF-traktatens krav. Kommissionen bemaerkede i konvergensrapporten, at de foreslaaede forskrifter for oejeblikket ikke sikrede fuld integration af Riksbanken i Det Europaeiske System af Centralbanker (ESCB). En saadan integration ville kraeve tilpasning af en raekke bestemmelser i Riksbankens vedtaegt samt aendringer af Riksbankens procedurer og arbejdsmetoder. Disse foreslaaede forskrifter blev vedtaget ved udgangen af 1998 uden aendringer. Efter Kommissionens mening er ét af aspekterne af centralbankernes integration i ESCB, at medlemsstaterne er forpligtede til at overholde den i ESCB-vedtaegtens artikel 38 fastsatte fortrolighedsordning.

(1) KOM(98) 1999 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0203/99

af Mark Killilea (UPE) til Kommissionen

(12. februar 1999)

Om: Saeler

I april 1997 sendte den irske havfiskeristyrelse, Bord Iascaigh Mhara, GD XIV en rapport om den fysiske vekselvirkning mellem graasaeler og fiskeredskaber. Rapporten blev udarbejdet med oekonomisk stoette fra Kommissionen.

Kan Kommissionen oplyse, om den har omdelt denne rapport til fiskeriorganisationerne eller til fiskeriministerierne i medlemsstaterne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(9. marts 1999)

Kommissionen finansierer et stort antal forskningsprojekter, hvilket goer det vanskeligt for den at rundsende eller uddele rapporterne om saadanne projekter. Genparter af rapporterne kan dog tilsendes efter anmodning herom til Kommissionen.

Kommissionen mener, at resultaterne af forskningsprojekter boer stilles til raadighed for det bredest mulige publikum. Resuméer af forskningsprojekter, som Kommissionen har finansieret, er derfor tilgaengelige paa Internet.

Endvidere er det en af betingelserne for, at Kommissionen finansierer forskningsprojekter, at modtageren af midlerne skal bestraebe sig paa at uddele resultaterne af projektet saa vidt som muligt i anerkendte videnskabelige tidsskrifter eller ved andre passende midler. Denne betingelse har den irske havfiskeristyrelse overholdt.

For yderligere oplysninger om den samme rapport fra den irske havfiskeristyrelse henviser Kommissionen til det svar, den gav paa det aerede medlems mundtlige spoergsmaal H-72/99 under spoergetiden i Parlamentets delsamling i februar 1999(1).

(1) Parlamentets droeftelser (februar 1999).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0539/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: Konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union

Europa-Parlamentet droeftede og vedtog paa plenarmoedet i juni 1998 en initiativbetaenkning om konservesindustrien for fiskeri- og akvakulturprodukter i Den Europaeiske Union (A4-0137/98)(1), hvori det bl.a. erklaerede, at sardinindustrien er en oekonomisk aktivitet af stor betydning for mange regioner i Faellesskabet, og bemaerkede, at denne sektor er i en krisesituation, der kraever, at der hurtigst muligt vedtages beskyttelsesforanstaltninger, herunder:

"ivaerksaettelse af en kampagne paa faellesskabsplan, som udstyret med de noedvendige finansielle midler skal fremme forbruget af sardiner og produkter som sardinkonserves og sardinpaté med dette produkts hoeje naeringsvaerdi som argument."

Vil Kommissionen oplyse, hvilke skridt den har taget til at efterkomme denne anmodning fra Europa-Parlamentet med henblik paa en afhjaelpning af den alvorlige krise i sardinindustrien?

(1) EFT C 210 af 6.7.1998, s. 295.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0138/99

af Antoinette Spaak (ELDR) til Kommissionen

(11. februar 1999)

Om: Fri bevaegelighed for personer - begravelse

Indebaerer princippet om fri bevaegelighed for personer retten for europaeiske borgere til at blive begravet eller braendt i en medlemsstat efter eget valg?

Findes der nogen harmonisering paa europaeisk niveau af lovgivningen vedroerende ligbraending?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(18. marts 1999)

Kommissionen skal oplyse det aerede medlem om, at der ikke paa EU-plan findes nogen harmonisering vedroerende ligbraending.

Det indebaerer dog ikke, at borgere, der har gjort brug af den frie bevaegelighed for personer, ikke kan blive bisat i en anden medlemsstat end den, hvor de opholdt sig paa doedstidspunktet, hvad enten det er deres eget frie valg eller de paaroerendes oenske.

Princippet om den frie bevaegelighed anvendes i tilknytning til de nationale bestemmelser, som skal forlige dette princip og beskyttelsen af de almene hensyn (f.eks. den offentlige sundhed), der maatte vaere begrundede i forbindelse med bisaettelsen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0303/99

af Carlos Robles Piquer (PPE) til Kommissionen

(17. februar 1999)

Om: Anerkendelse af europaeiske aeresborgere

Tildelingen for nylig af titlen "europaeisk aeresborger" har endnu en gang anskueliggjort, at der er behov for bestemmelser om blandt andet de privilegier og immuniteter, som tilfalder de personer, som haedres med denne udmaerkelse, og personer, som har gjort en saerlig indsats til gavn for Den Europaeiske Union.

Nuvaerende og kommende generationer boer i fuld omfang have muligheder for at formidle deres anerkendelse af personligheder, som paa fremragende vis har bidraget til dette historiske vaerk, og som fortjener noget mere end en kold erindringsmedalje.

Er Kommissionen enig i, at den har pligt til at tage initiativet hertil ved at foreslaa saadanne bestemmelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(23. marts 1999)

Kommissionen finder, at titlen "europaeisk aeresborger" ikke behoever at blive underbygget af lovgivning. Den har derfor ikke til hensigt at foreslaa bestemmelser herom.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0321/99

af John McCartin (PPE) til Kommissionen

(19. februar 1999)

Om: Eksport af okse- og kalvekoed fra EU

Vil Kommissionen oplyse, hvor meget okse- og kalvekoed EU maa eksportere efter de gaeldende WTO-regler, hvor meget af dette aars kvote der er brugt indtil nu, og hvor meget der er ydet i eksportrestitution i denne forbindelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. marts 1999)

I den nuvaerende GATT-periode - 1998-1999 - kan EF udfoere 1 025 852,6 tons oksekoed (udtrykt i slagtet vaegt) med eksportstoette. Heri er indbefattet en overfoersel paa 78 052,6 tons fra foregaaende aar.

Ifoelge ansoegningerne om eksportlicenser er der angivet 388 157 tons oksekoed (slagtet vaegt) til eksport i perioden indtil udgangen af 1999. Det samlede restitutionsbeloeb for denne maengde oksekoed andrager 338 430 589,6 EUR.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0081/99

af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen

(27. januar 1999)

Om: Register over forurenet jord

Findes der et register over forurenet jord inden for EU? Hvis ikke, kan Kommissionen da eventuelt bede medlemsstaterne om at udarbejde et saadant register, som ogsaa omfatter ansoegerlandene?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(9. marts 1999)

Kommissionen kan meddele det aerede medlem, at der ikke er blevet vedtaget nogen lovgivning, paa faellesskabsplan, der specielt omhandler jordbundsbeskyttelse.

Det Europaeiske Miljoeagentur (EEA) er ved at offentliggoere en rapport, som er udarbejdet af Det Europaeiske Temacenter for Jordbundsforhold, og ifoelge hvilken der findes flere hundredetusind forurenede lokaliteter inden for Faellesskabet. En forurenet lokalitet kan foraarsage grundvandsforurening, sundhedsmaessige risici for personer, der arbejder paa stedet og for den brede offentlighed samt give anledning til restriktioner med hensyn til den fremtidige arealanvendelse.

Der findes i dag intet register over forurenet jord eller forurenede lokaliteter paa faellesskabsplan. Dog er Temacentret for Jordbundsforhold, der indgaar i EEA-systemet, som er oprettet ved Raadets forordning (EOEF) 1210/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af Det Europaeiske Miljoeagentur samt af Det Europaeiske Miljoeoplysnings- og Overvaagningsnet(1), i gang med at planlaegge udfoerelsen af dette arbejde i loebet af de kommende to aar. Formaalet hermed er at forbedre paalideligheden af oplysningerne i de nationale programmer og herved goere det muligt at indhente sammenlignelige oplysninger paa europaeisk plan. Dette kunne danne grundlag for en bredere vurdering af stoerrelsen af de forurenede arealer, graden af forurening og omfanget af de genopretningsforanstaltninger, der er truffet samt for en vurdering af behovet for eventuelle yderligere foranstaltninger.

Dette arbejde skal udfoeres i samarbejde med Miljoeinstituttet under Det Faelles Forskningscenter i Ispra, som navnlig vil bidrage med udviklingen af indikatorer for forurenede lokaliteter i Europa.

(1) EFT L 120 af 11.5.1990.