SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0199/02

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(5. februar 2002)

Om: Forretningstransaktioner i Østrig

Jeg har modtaget en forespørgsel vedrørende de almindelige forretningsbetingelser for østrigske banker. I den østrigske Wiener Volksbank er det nødvendigt for tyske forretningskunder at have adskilte valutaudlændingskonti og valutaindlændingskonti. Dermed er det ikke muligt, at foretage direkte transaktioner fra valutaindlændingskontoen. Derimod skal kreditten på denne konto posteres på en anden konto hver måned, før den kan benyttes til eventuelle udbetalinger eller yderligere posteringer. Når kontohaveren skal omkontere, står han derfor over for betydelige udgifter og høje transaktionsomkostninger

Er forskelsbehandlingen af valutaindlændingskonti og valutaudlændingskonti retmæssig, og er den østrigske valutalovgivning og behandlingen af bankkunder, specielt hvad angår den fælles mønt og dermed omregningsmekanismernes bortfald i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne på dette område?

Hvis det ikke er tilfældet, hvad agter Kommissionen så at gøre i den henseende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(4. marts 2002)

De frie kapitalbevægelser, jf. EF-traktatens artikel 56, er en af hovedhjørnestenene i det indre marked. EF-traktatens artikel 58 fastsætter dog eksplicit, at medlemsstaterne har ret til at bibeholde eller indføre bestemte foranstaltninger af skattemæssige grunde (forskellig behandling af valutaindlændinge og valutaudlændinge) samt af statistiske og administrative grunde. Sådanne foranstaltninger må dog ikke være diskriminerende.

Østrig stiller visse indberetningskrav til deres banker og pengeinstitutter med det formål at indsamle statistiske oplysninger til udarbejdelse af betalingsbalancen, og ifølge forskrifterne fra den østrigske nationalbank skal bankerne sondre mellem valutaindlændingekonti og valutaudlændingekonti. Visse udbetalinger fra og/eller indbetalinger til valutaudlændingekonti samt grænseoverskridende transaktioner skal indberettes til myndighederne.

For at bane vejen for billigere detailbetalinger i Østrig må bankerne dog åbne en særlig eurokonto til valutaudlændinge (Euro-Sonderkonten für Devisenausländer; Exporterlös-Sammelkonten). Udbetalinger fra og indbetalinger til sådanne konti kan foretages på de samme vilkår som indenlandske udbetalinger fra og indbetalinger til valutaindlændingekonti. Indbetalinger til en sådan konto må dog ikke være større end 12 500 EUR og skal mindst en gang om måneden overføres til en valutaudlændingekonto eller til en konto i udlandet.

Der er også et skattemæssigt aspekt af denne sag: valutaindlændinge i Østrig skal betale østrigsk indkomstskat af renteindtægterne på deres bankkonti. Valutaudlændinge er derimod normalt ikke indkomstskattepligtige i Østrig af disse indtægter, men i bopælslandet.

Forvaltningen af en valutaudlændingekonto påfører ifølge gældende østrigsk lovgivning pengeinstitutterne supplerende administrative procedurer. Hvis en bank derfor beslutter at opkræve ekstragebyrer for at dække omkostningerne i forbindelse med den nødvendige manuelle forvaltning, er denne beslutning en forretningsmæssig beslutning og ikke ulovlig diskrimination. Den forretningspolitik, der består i at opkræve gebyrer for at forvalte valutaudlændingekonti, udgør altså ikke en overtrædelse af gældende EU-lovgivning.

Kommissionen har dog længe principielt ment, at ovennævnte indberetningskrav bør forenkles, om ikke afskaffes fuldstændigt på det indre marked. Parlamentet støtter aktivt Kommissionens initiativer på dette felt. Et første tegn på succes er medlemsstaternes enighed om kun at forlange indberetning af overførsler på over 12 500 EUR fra og med den 1. januar 2002. Dette vil utvivlsomt nedbringe omkostningerne i forbindelse med grænseoverskridende kreditoverførsler samt i forbindelse med udbetalinger fra og indbetalinger til valutaudlændingekonti med et mindre indestående.

Desuden skulle den nyligt vedtagne forordning om grænseoverskridende betalinger i euro(1) yderligere medvirke til at afhjælpe de eksisterende problemer i forbindelse med valutaudlændingekonti. Forordningen sigter mod at reducere gebyrerne for grænseoverskridende betalinger på op til 12 500 i euro i en sådan takt, at gebyrerne senest henholdsvis den 1. juli 2002 (for elektroniske betalingstransaktioner) og den 1. juli 2003 (for grænseoverskridende kreditoverførsler) bringes på linje med gebyrerne for tilsvarende betalinger på nationalt plan.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2560/2001 af 19.12.2001, EFT L 344 af 28.12.2001.