ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3710/00

af Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Fangst af tun i Dènia og Gandía

I fiskerihavnene Dènia og Gandía har man gennem flere år observeret franske fiskebåde anvende net af flere mils længde til fangst af tun.

Fangsterne af denne art overholder ikke bestemmelserne om tilladt mindstevægt (60 kg), og der foretages ingen kontrol.

Denne form for fiskeri går stærkt ud over fiskebestandene i Middelhavet, fordi der på denne måde også fiskes beskyttede arter. Hvorledes agter Kommissionen på den baggrund at henstille til de berørte staters regeringer at træffe foranstaltninger for at sikre overholdelse af Fællesskabets regler for fiskeri.

Vil Kommissionen træffe sanktioner over for de lande, der ikke overholder bestemmelserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. januar 2001)

Franske fartøjer har tidligere sammen med nogle få spanske fartøjer fisket tun ved De Baleariske Øer med not og landet deres fangst i spanske havne.

Fællesskabsbestemmelserne indeholder ingen regler om notlængde eller -dimensioner.

Minimumslandingsstørrelsen for tun er fastlagt i bilag XII til Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer(1) og i bilag IV til Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet(2). Den er fastsat til 70 cm eller 6,4 kg. For at give en margen for tilfældige fangster af mindre fisk er det fastsat, at maksimalt 15 % af fangsten (udtrykt i antal fisk) må bestå af fisk med en vægt på mellem 3,2 kg og 6,4 kg.

Den af det ærede medlem nævnte reference på 60 kg findes ikke i fællesskabslovgivningen.

Disse regler er vedtaget af Rådet. Det er medlemsstaternes opgave at sørge for, at de bliver overholdt, og om nødvendigt at anvende sanktioner i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik(3).

De nationale fiskeriinspektører kan ledsages af Kommissionens inspektører inden for rammerne af Fællesskabets kontrolordning, som bl.a. gælder for tunfiskeri fra EF-fiskerfartøjer. Kommissionen kan tage

retsskridt ifølge den relevante bestemmelse i EF-traktaten over for medlemsstater, der ikke opfylder deres forpligtelser i henhold til fællesskabslovgivningen, herunder vedrørende Fællesskabets kontrolordning.

(1) EFT L 125 af 27.4.1998.

(2) EFT L 171 af 6.7.1994.

(3) EFT L 261 af 20.10.1993.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3318/00

af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Rådet

(25. oktober 2000)

Om: Arrestationer i Tyrkiet

Den 23. september i år blev 11 medlemmer af det pro-kurdiske Demokratiske Folkeparti (HADEP), herunder også partiets formand, arresteret i den tyrkiske by Simak. Politiet anklagede dem for at være i besiddelse af våben og granater. Der bør i denne forbindelse tages i betragtning, at HADEP altid har gjort sig til talsmand for fredelige løsninger på den kurdiske konflikt, og at den tyrkiske ordensmagt endnu en gang har opført sig på en fordægtig måde.

Har Rådet kendskab til denne hændelse? Hvorledes forholder det sig hertil? Hvilke foranstaltninger har Rådet til hensigt at iværksætte med henblik på en bilæggelse af den kurdiske konflikt?

Svar

(26. februar 2001)

Rådet er bekendt med de seneste arrestationer, ligesom det er klar over, at ledere af det politiske parti HADEP og sympatisører er blevet dømt, og det agter at følge udviklingen i denne sag opmærksomt. På sine møder med Tyrkiet lægger EU ikke skjul på sin bekymring over den behandling, som de tyrkiske myndigheder har givet HADEP og dette partis medlemmer, ikke mindst i lyset af Tyrkiets ansøgning om tiltrædelse af EU og Københavnskriterierne. Det ville i den forbindelse være et afgørende fremskridt, hvis der blev gennemført nogle juridiske reformer, som giver borgerne en reel ytringsfrihed uden at skulle frygte for arrestation, og EU vil fortsat lægge pres på Tyrkiet for at få dets regering til snarest at træffe de nødvendige foranstaltninger i så henseende.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3879/00

af Charles Tannock (PPE-DE) til Rådet

(20. december 2000)

Om: CO2-dræn

Er Rådet opmærksom på, at Europa-Parlamentets Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål i sin udtalelse om Jorge Moreira Da Silvas betænkning for Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik om Kommissionens grønbog om handel med emissioner af drivhusgasser inden for Den Europæiske Union (A5-0271/2000) i punkt 16 udtalte, at det er nødvendigt at foretage yderligere undersøgelser af, hvilken rolle CO2-dræn og især plantning af skove og såning af havplankton spiller, for at overveje fordele ved og en stigning i størrelsen af den nationale handel med kuldioxidkvoter med henblik på at overveje investeringer i disse miljømæssigt attråværdige områder?

Under forudsætning af at der bør findes en ordning, som fortsat vil resultere i reelle nedskæringer i emissionerne, kan Rådet da acceptere, at udstedelse af points både for plantning og bevarelse af CO2-dræn kunne være særdeles nyttig ikke blot ved at fremme en fælles træplantningskultur i de avancerede industrilande, men også ved kraftigt at reducere fældningen af skov i økonomisk mindre udviklede lande, som sandsynligvis ikke vil være særlig begejstrede for at nedskære deres CO2-emissioner, og hvis bidrag til den globale opvarmning ellers hovedsagelig ville være næsten negativ?

Svar

(12. marts 2001)

En bæredygtig, miljøvenlig ordning (som påtænkt af det ærede medlem), der vil være i stand til at skabe kontinuerlige reelle reduktioner i drivhusgasemissionerne, ville virkelig være meget velkommen. Spørgsmålet om CO2-dræn har imidlertid været et af de mest omstridte og uløste spørgsmål i de senere års internationale forhandlinger om klimaændringer. Rådet der erkender, er at CO2-drænenes miljømæssige rolle langt fra er klar har gentagne gange givet udtryk for og bekræftet sine alvorlige bekymringer med hensyn til spørgsmålene om omfang samt videnskabelige og andre usikkerheder og risici i forbindelse hermed. I disse henseender har der også været henvist til de videnskabelige resultater fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC), der i sin specialrapport om arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrugsaktiviteter nævner en række vanskeligheder i forbindelse med CO2-dræn.

Ud over disse mere generelle betragtninger erindrer Rådet om, at Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater har spillet og stadig spiller en meget aktiv og ledende rolle i de internationale forhandlinger om etablering af en global tilgang til spørgsmålet om bevarelse og bæredygtig udvikling af alle typer af skove.

I overensstemmelse med konklusionerne af 17. april 2000 har Rådet forpligtet Den Europæiske Union til at gøre FN's Skovforum (UNFF) effektivt og resultatorienteret, og det understreger, at det bør være en prioritet på den internationale dagsorden at gøre dette nyoprettede organ under Det Økonomiske og Sociale Råd (ECOSOC) operationelt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4005/00

af Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) til Kommissionen

(21. december 2000)

Om: Rensning af spildevand

Segura er en flod, der løber mellem de spanske autonome regioner Castilla la Mancha, Murcia og Valencia. Ved flodens udløb i distriktet Vega Baja er vandet stærkt forurenet, hvilket har negative virkninger på miljøet, landbruget og livskvaliteten i dette distrikt, som er beliggende ved Alicantes provinsgrænse.

Undertegnede har siden 1998 underrettet de europæiske myndigheder om den foruroligende tilstand, som denne flod befinder sig i, og om følgevirkningerne af dens forurening.

Den spanske stat og den autonome region Valencia overholder ikke fællesskabsbestemmelserne om rensning af spildevand i byområder med over 15 000 indbyggere for ikke følsommme områder og med over 10 000 indbyggere for følsomme områder, jf. Rådets direktiv 91/271/EØF(1) af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand.

Har Kommissionen kendskab til de nuværende forureningsniveauer i floden Segura?

Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen at træffe for at sikre overholdelse af miljøbestemmelserne inden for den tidsfrist. som er fastsat i direktiv 91/272/EØF, som for byområder med over 15 000 indbyggere udløber den 31. december 2000 og for følsomme områder med over 10 000 indbyggere udløber den 31. december 1998?

(1) EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(14. marts 2001)

Kommissionen har kendskab til forureningen af Ségura-floden i Spanien som følge af udledningen fra industri, landbrug og bysamfund og har truffet forholdsregler med henblik på at sikre, at fællesskabsbestemmelserne overholdes, for herigennem at forbedre situationen. Det ærede medlem henvises til svarene på de skriftlige forespørgsler E-1906/98(1) og E-0721/00(2) fra Maria Sornosa Martinez samt de skriftlige forespørgsler E-3860/00(3) og E-3861/00(4) fra Hautala, som vedrører forureningsproblemet i Ségura-floden.

Hvad specielt angår udledning af byspildevand har Kommissionen netop undersøgt situationen med hensyn til rensning af sådanne udledninger i større bysamfund i Fællesskabet og vil snarest offentliggøre resultaterne heraf. Det fremgår af undersøgelsen,, at to større byer, som udleder deres spildevand i Ségura-flodens afvandingsområde, nemlig Molina de Ségura og Murcia, endnu ikke pr. 31. december 2000 havde indført sekundær rensning (dvs. biologisk rensning) af spildevandet som krævet i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand.

Som følge heraf har Kommissionen til hensigt at indlede en overtrædelsesprocedure mod Spanien, bl.a. på grund af dette lands utilstrækkelige rensning af byspildevandet fra en række forskellige bysamfund, heriblandt Molina de Ségura og Murcia.

(1) EFT C 13 af 20.1.1999.

(2) EFT C 26 E af 26.1.2001, s. 96.

(3) EFT C 187 E af 3.7.2001, s. 69.

(4) EFT C 187 E af 3.7.2001, s. 70.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3885/00

af Ioannis Souladakis (PSE), Minerva Malliori (PSE) og Paulo Casaca (PSE) til Rådet

(20. december 2000)

Om: Creutzfeld-Jakob-sygdommen (kogalskab)

De dimensioner, som Creutzfeld-Jakob-sygdommen (kogalskaben) har antaget, gør igen spørgsmålet om kvaliteten og sammensætningen af kvægfoder i Den Europæiske Union aktuelt. Den gradvise overgang fra planteprodukter til animalske produkter i dyrefoderets sammensætning har ført til disse resultater, der er så

farlige for folkesundheden i Europa. Til trods for dyrefoderindustriernes store, indbyrdes modstridende interesser, er der selv i dag mulighed for at ændre på ernæringen for det kvæg, der opdrættes i Den Europæiske Union.

Overvejer Rådet muligheden af at give tilskud til dyrkning af plantesorter, som gradvist kan erstatte de risikobehæftede former for kvægfoder, der produceres i dag?

Svar

(12. marts 2001)

Under iagttagelse af de finansielle overslag, der blev vedtaget i Berlin, noterede Rådet sig i konklusionerne fra sin 2317. samling (4. december 2000) Kommissionens erklæringer om produktion af proteinrige planter og opfordrer den til snarligt at uddybe sin analyse og drage konsekvenserne heraf for den nuværende politik i denne sektor og for braklægning, herunder eventuelt ved passende forslag..

Rådet vil træffe afgørelse om disse forslag, når det får dem forelagt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3536/00

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(13. november 2000)

Om: Evalueringsrapport om den fælles markedsordning for fårekød

Kan Kommissionen på baggrund af, at kommissionsmedlem Fischler i marts forsikrede Europa-Parlamentets Landbrugsudvalg om, at evalueringsrapporten om den fælles markedsordning for fårekød ville blive offentliggjort umiddelbart efter påske, gøre rede for den uforholdsmæssig store forsinkelse med hensyn til offentliggørelsen af denne rapport i lyset af de vanskeligheder, som fåreavlere i visse medlemsstater er konfronteret med?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. december 2000)

Kommissionen beklager, at offentliggørelsen af evalueringsrapporten om den fælles markedsordning for får og geder blev forsinket. Siden begyndelsen af november har rapporten kunnet konsulteres på Kommissionens evalueringsnetsted (Generaldirektoratet for Landbrug).

Den eksterne konsulent, der er ansvarlig for undersøgelsen, var længere end forventet om at udarbejde den endelige version af rapporten. Det skal bemærkes, at fristerne var meget korte, og at offentliggørelsen kun under optimale omstændigheder kunne have fundet sted i det første halvår af 2000.

Under udarbejdelsen af udkastet til rapporten besluttede styringsgruppen, der er ansvarlig for evalueringen, efter aftale med konsulenten at foretage en gennemgribende revision af metodologien i udkastet til den endelige rapport for at forbedre resultaternes validitet. Denne revision forsinkede fremlæggelsen af den endelige rapport yderligere med det resultat, at den først forelå i efteråret 2000. Forsinkelsen kan dog forsvares, fordi den grundige revision har resulteret i en rapport af god kvalitet, hvilket fremgår af styringsgruppens bedømmelse i forbindelse med offentliggørelsen af rapporten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3496/00

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(6. november 2000)

Om: Datomærkning af fotopapir

Jeg har fået at vide, at fotopapir, der sælges til amatørfotografer, som ønsker at fremstille deres egne sort-hvide papirbilleder eller papirfarvebilleder, ikke er forsynet med sidste salgdato eller holdbarhedsdato på trods af den kendsgerning, at (navnlig) farvepapir kun har en brugstid på 18 måneder.

Ledere inden for handelsnormbranchen meddeler mig, at Kommissionen i og med at producenter ikke datomærker deres papir er nødt til at iværksætte en aktion på frivillig basis, hvis der skal ske en ændring.

Vil Kommissionen oplyse, om den agter at støtte forbrugerne ved at kræve, at fotopapir datomærkes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(5. januar 2001)

Kommissionen finder ikke i lyset af de områder, der prioriteres i Kommissionens arbejdsprogram, og nærhedsprincippet, at det ærede medlems spørgsmål på nuværende tidspunkt giver anledning til, at der tages et særligt initiativ inden for rammerne af forbrugerbeskyttelsesspolitikken.

Medlemsstaterne kunne eventuelt tage et sådan initiativ, hvis de samtidig respekterer EF-traktatens bestemmelser om fri bevægelighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4015/00

af Carlos Carnero González (PSE) til Kommissionen

(21. december 2000)

Om: Åbent brev fra Amnesty International om menneskerettighedssituationen i Tyrkiet

Den 30. november 2000 sendte Amnesty Internationals generalsekretær, Pierre Sané, et åbent brev til EU's stats- og regeringschefer om menneskerettighedssituationen i Tyrkiet.

I dette brev klager Amnesty International over, at der forekommer tilfælde af tortur, mishandling, isolationsfængsling, dødsfald under varetægt og mange andre krænkelser af menneskerettighederne i Tyrkiet. Der er forud for klagen udarbejdet en række rapporter om forholdene i Tyrkiet.

Kender Kommissionen dette brev samt Amnesti Internationals seneste rapporter om Tyrkiet?

Hvad mener Kommissionen hvis den har kendskab til Amnesty Internationals rapport fra marts 2000 om tortur i Tyrkiet om rapportens anbefalinger til den tyrkiske regering om at træffe foranstaltninger med henblik på at bekæmpe tortur og straffrihed?

Mener Kommissionen, at dens 2000-rapport om Tyrkiets fremskridt mod tiltrædelse af EU, Tyrkiet 2000 afspejler den situation, som Amnesty International beskriver og organisationens generelle anbefalinger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günther Verheugen

(5. februar 2001)

Kommissionen har kendskab til det brev som generalsekretæren for Amnesty International den 30. november 2000 sendte til stats- og regeringscheferne, og den vurdering af menneskerettighedssituationen i Tyrkiet som Amnesty International har foretaget i sine seneste publikationer, samt de heri anførte anbefalinger.

Man kunne forvente at forholdene ville blive væsentligt forbedret i Tyrkiet, hvis landet ville efterkomme de fleste af anbefalingerne i nævnte brev, bl.a. med hensyn til bekæmpelse af tortur og sikring af at krænkelser ikke går ustraffet hen. De indsatsområder der er fastsat i det udkast til tiltrædelsespartnerskab der blev vedtaget af Kommissionen den 8. november 2000(1) for at sætte Tyrkiet i stand til at opfylde københavnskriterierne, har samme indhold og samme målsætning, dvs. en generel forbedring af forholdene med hensyn til overholdelsen af menneskerettighederne.

(1) KOM(2000) 713 endelig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3018/00

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(26. september 2000)

Om: Momsnedsættelse for energibesparende foranstaltninger

I henhold til den nye lovgivning er momsen på energibesparende foranstaltninger (herunder anvendelse af vedvarende energikilder) blevet sænket fra 17,5 % til 5 %. Dette gælder imidlertid kun for systemer, der installeres af fagmænd og ikke af gør-det-selv-folk.

I min valgkreds i det sydvestlige England findes der en uafhængig organisation, Stroud Solar Club, som går ind for gør-det-selv-installation af solvarmeanlæg. Medlemmerne af Solar Club bakkes op af uddannede lærere og får teoretisk og praktisk undervisning. Vil Kommissionen i betragtning heraf ikke mene, at det ville være fornuftigt at opmuntre velinformerede gør-det-selv-entusiaster ved at sænke momsen på energibesparende foranstaltninger til de systemer, de installerer?

Hvilke planer har Kommissionen om at sænke momsen fra 17,5 % til 5 % for systemer, der installeres af både gør-det-selv-folk og af professionelle?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(3. november 2000)

I henhold til Fællesskabets nuværende momslovgivning dækker kategori 9 i bilag H i Rådets sjette momsdirektiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundla(1) levering, opførelse, renovering og ændring af boliger som led i socialpolitiske foranstaltninger. Mange medlemsstater anvender derfor en reduceret momssats på ikke under 5 % for sådanne serviceydelser.

Når energibesparende produkter indgår i en sådan proces, omfattes de ligesom byggematerialer automatisk af disse bestemmelser, når de leveres af en byggeentreprenør, medens de samme produkter, når de i en detailhandel erhverves af enkeltpersoner, betragtes som varer, hvorfor den almindelige momssats i disse tilfælde finder anvendelse.

Som det ærede medlem sikkert er bekendt med, indeholder det nye momsdirektiv(2) bestemmelse om, at der på mellemlang sigt skal foretages en gennemgang af og oprydning i regler og undtagelsesbestemmelser i forbindelse med anvendelsen af reducerede momssatser. Der vil blive lagt særlig vægt på anvendelsen af reducerede momssatser på varer og tjenesteydelser, der understøtter Fællesskabets politik på forskellige områder (f.eks. miljøbeskyttelse).

(1) EFT L 145 af 13.6.1977, direktiv senest ændret ved Rådets direktiv 2000/17/EF af 30. marts 2000 (EFT L 84 af 5.4.2000).

(2) KOM(2000) 348 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3728/00 af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen. BSE i Frankrig.



EF-Tidende nr. 187 E af 03/07/2001 s. 0036 - 0036



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3728/00 af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen (30. november 2000) Om: BSE i Frankrig Vil Kommissionen sikre, at alle de foranstaltninger, der træffes af Frankrig i forlængelse af den seneste BSE-krise, iværksættes og gennemføres uden hensyn til nationalitet? Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne (28. februar 2001) Kommissionen har nøje fulgt de nationale foranstaltninger, som Frankrig og andre medlemsstater har truffet på baggrund af den seneste udvikling i forbindelse med bovin spongiform encephalopati (BSE). Disse ensidige foranstaltninger er blevet meddelt Den Videnskabelige Styringskomite, og dens udtalelse om disse foranstaltningers beskaffenhed behandles i øjeblikket af Kommissionen. Det er Kommissionens hensigt at handle på baggrund af udtalelsen for at sikre en harmonisering af foranstaltningerne. En eventuel diskriminering på grund af nationalitet ville udgøre en overtrædelse af fællesskabslovgivningen og ville blive behandlet som sådan.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3838/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Det tyrkiske udenrigsministeriums nægtelse af at udstede visum til cyprioter

Det tredje møde mellem venstrefløjspartier (fra Tyrkiet, Grækenland og de to samfund på Cypern) i Istanbul, der havde til formål at fremme fredsprocessen og den gensidige forståelse mellem de to samfund på Cypern, blev udsat, fordi det tyrkiske udenrigsministerium nægtede at udstede visum til repræsentanterne for AKEL, der er det næststørste parti i det cypriotiske parlament. Det er værd at understrege, at det første møde mellem de samme partier i Istanbul i 1998 var forbundet med de samme problemer.

Agter Kommissionen at træffe foranstaltninger med henblik på at sørge for, at den tyrkiske regering for fremtiden undlader at lægge hindringer i vejen for den frie kommunikation mellem partier i nabolande? Hvordan vurderer Kommissionen den kendsgerning, at et land, der har ansøgt om tiltrædelse af Den Europæiske Union, ikke anerkender et andet ansøgerland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(7. februar 2001)

Det spørgsmål, som det ærede medlem har stillet, må behandles i forbindelse med den politiske løsning, som man søger at finde på det cypriotiske spørgsmål.

EU's holdning til dette problem blev for nylig bekræftet på Det Europæiske Råd i Nice i december 2000. Det Europæiske Råd erklærede således i sine konklusioner, at det så positivt på og kraftigt støtter FN's generalsekretærs bestræbelser på at opnå en samlet løsning på Cypern-problemet under overholdelse af FN's Sikkerhedsråds resolutioner og på at nå frem til en positiv afslutning af den proces, der blev indledt i december 1999. Det appellerer til samtlige berørte parter om at bidrage til disse bestræbelser.