ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3333/98

af Roberto Mezzaroma (PPE) til Kommissionen

(10. november 1998)

Om: Kultur

Ifoelge den italienske presse skal uddannelserne paa de italienske universiteter harmoniseres, saa de kommer til at svare til uddannelserne i andre lande. Der skal konkret vaere tale om et treaarigt indledende studium betegnet som "foersteniveaugrad" og et efterfoelgende etaarigt specialiseringsstudium svarende til en europaeisk master-grad.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan og inden for hvilket tidsrum en saadan harmonisering skal gennemfoeres, samt hvorvidt der findes et konkret projekt desangaaende og hvorledes det i bekraeftende fald er udformet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(13. januar 1999)

Kommissionen gaar ud fra, at den artikel i den italienske presse, der her er tale om, hentyder til faelleserklaeringen om harmonisering af strukturen i den europaeiske videregaaende uddannelse, som blev undertegnet i Paris den 25. maj 1998 af de fire ministre, der har ansvaret for den videregaaende uddannelse i Tyskland, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige, i forbindelse med festlighederne i anledning af 800-aars dagen for Sorbonne-universitetets oprettelse.

I denne erklaering understreges de positive aspekter ved et aabent omraade for den videregaaende uddannelse, og det er meningen, at man for at naa dette maal skal nedbryde hindringer og udvikle en faelles ramme for undervisningen, som respekterer nationale forskelle. Det oplyses endvidere i artiklen, at der synes at opstaa et system, inden for hvilket to studieforloeb - foer og efter en licentiateksamen - skal anerkendes gensidigt for at lette sammenligninger og lighed paa det internationale plan.

Kommissionen kan kun glaede sig over denne erklaering. Men eftersom tilrettelaeggelsen af ordningerne for den videregaaende uddannelse henhoerer under medlemsstaternes kompetence, har Kommissionen indskraenket sig til at meddele, at den staar til raadighed for medlemsstaterne med den erfaring, den har indhoestet inden for rammerne af sine europaeiske programmer, og at den er villig til at bidrage til udvekslingen af oplysninger.

De beroerte landes undervisningsministerier planlaegger at moedes paa ny i 1999, evt. under deltagelse af andre medlemsstater, for at droefte de emner, der blev beroert i erklaeringen, paa en mere indgaaende maade.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2853/98

af Jens-Peter Bonde (EDD) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Danmark og Schengen-aftalen

Kan Danmark traede ud af Schengen-aftalen og frit indfoere personkontrol, som i mellemtiden maatte vaere ophaevet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(9. november 1998)

Schengen-konventionen udgoer en integrerende del af Faellesskabets maalsaetning om at realisere det indre marked omfattende et omraade uden indre graenser. Derfor indeholder konventionen ingen bestemmelser, der goer det muligt for en medlemsstat at opsige konventionen.

Protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europaeiske Union, der er knyttet som bilag til Amsterdam-traktaten, indeholder heller ingen bestemmelser om, at en medlemsstat, der er bundet af Schengen-reglerne, kan traede ud af samarbejdet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4067/98

af Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. januar 1999)

Om: Ansaettelsesmuligheder for borgere fra andre EU-lande i Luxembourgs offentlige sektor

Der forekommer naturligt nok problemer med den konkrete gennemfoerelse af det unionsborgerskab, som indfoertes med traktaten om Den Europaeiske Union.

Selv om det er forstaaeligt, at graenserne for, hvilke omraader der skal vaere forbeholdt et lands egne borgere, er vanskelige at fastlaegge, forekommer der ikke desto mindre situationer, hvor der helt klart er tale om manglende overholdelse af de bestemmelser om ligestilling eller ikke-forskelsbehandling, som boer gaelde for indvandrere fra andre medlemsstater. Dette goer sig bl.a. gaeldende i Luxembourgs lovgivning om og holdning til ansaettelse i den offentlige sektor paa alle niveauer. Disse forhold skulle allerede have foert til reaktioner fra EU, endda i form af retsskridt.

Kommissionen bedes - for at goere status paa omraadet med henblik paa at afklare tvivlsspoergsmaal, og for at jeg kan tage stilling som medlem af Europa-Parlamentet - oplyse, om den allerede har truffet foranstaltninger og i givet fald hvilke i forbindelse med adgangen til ansaettelse og udvaelgelsesproever i den offentlige sektor i Luxembourg for udenlandske statsborgere med oprindelse i andre medlemsstater i Den Europaeiske Union.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(19. marts 1999)

Lovgivningen i Luxembourg giver stadig ikke statsborgere fra andre medlemsstater generel adgang til ansaettelse i den offentlige sektor. Kommissionen havde indledt en overtraedelsesprocedure herom, som foerte til Domstolens afgoerelse af 2. juli 1996 (Kommissionen mod Luxembourg). I denne dom doemte Domstolen Luxembourg, fordi den luxembourgske nationalitet kraeves generelt som adgang til ansaettelse i den offentlige sektor paa en lang raekke omraader.

Efterfoelgende indledte Kommissionen en ny overtraedelsesprocedure, fordi Luxembourg stadig ikke har rettet sig efter Domstolens afgoerelse indtil dato. Efter de oplysninger, Kommissionen ligger inde med, har de luxembourgske myndigheder indledt en intern procedure for tilpasning af den nationale lovgivning. Denne procedure er dog blevet forsinket, fordi der skulle ske en aendring af den luxembourgske grundlov.

Under disse betingelser fortsaetter overtraedelsesproceduren mod Luxembourg paa grundlag af artikel 171 i EF-traktaten indtil det tidspunkt, hvor de luxembourgske myndigheder har truffet alle noedvendige foranstaltninger for at bringe deres lovgivning i overensstemmelse med Faellesskabsretten.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3294/98

af Bartho Pronk (PPE) til Kommissionen

(9. november 1998)

Om: Sygeforsikring i Den Europaeiske Union

1. Ifoelge punkt 4 i Flynns svar paa min skriftlige forespoergsel E-2898/97(1) er Kommissionen ved at undersoege, om de private forsikringsordninger i Nederlandene ikke kan betragtes som lovpligtige efter de seneste aendringer i den paagaeldende medlemsstats lovgivning. Har Kommissionen i mellemtiden modtaget et svar fra den nederlandske regering?

2. I benaegtende fald hvorfor ikke?

3. Hvilke konklusioner drager Kommissionen i bekraeftende fald af svaret?

4. Hvis Kommissionen endnu ikke har draget konklusioner, hvornaar ser den sig da i stand til at drage endelige konklusioner?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(22. januar 1999)

Kommissionen har modtaget et svar fra den nederlandske regering paa anmodningen om yderligere oplysninger om den private sygeforsikring i Nederlandene.

Paa grundlag af de svar, den nederlandske regering fremsendte, maatte Kommissionen stille yderligere spoergsmaal, bl.a. vedroerende det noejagtige forhold mellem WTZ (Wet op de toegang ziektekostenverzekering - Lov om adgang til sygeforsikring) og lovgivningen om samfinansiering for syge aeldre, og spoergsmaalet om den praktiske gennemfoerelse og betydning af de finansielle overfoersler mellem det eksekutivorgan, der henvises til i artikel 6 i WTZ, og de forsikringsselskaber, der beskaeftiger sig med sundhedspleje.

Kommissionen forventer at kunne drage konklusioner i dette spoergsmaal, naar svarene paa de supplerende spoergsmaal indgaar fra den nederlandske regering.

(1) EFT C 117 af 16.4.1998, s. 95.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3641/98

af John McCartin (PPE) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Vaerdien af foedevarehjaelpen til Rusland

Vil Kommissionen forklare, hvordan EU's foedevarehjaelp til Rusland til en vaerdi af cirka 400 mio. ecu faktisk er vaerdiansat, og om disse 400 mio. ecu er foedevarernes vaerdi i henhold til faellesskabspriser eller til de priser, der normalt anvendes ved salg af overskudslagre paa verdensmarkedet? Vil Kommissionen angive vaerdien af denne foreslaaede hjaelp i baade faellesskabspriser og verdensmarkedspriser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(13. januar 1999)

Efter Ruslands formelle anmodning den 12. november 1998 om foedevarehjaelp og de foerste positive reaktioner fra Raadet og Parlamentet har Kommissionen forelagt Raadet og Parlamentet et forslag til program for levering af foedevarehjaelp som noedforanstaltning. Forslaget er baseret paa EF-traktatens artikel 43 og omfatter hvede, rug, ris, oksekoed, svinekoed og skummetmaelkspulver.

Det er meningen, at produkterne skal udtages fra Faellesskabets interventionslagre bortset fra svinekoed, der vil blive koebt paa markedet. Nettoudgifterne for EF-budgettet anslaas til 400 mio. [fmxeuro], mens produkternes vaerdi anslaas til ca. 380 mio. [fmxeuro]. Svinekoedets vaerdi er baseret paa markedspriserne i EF. For de oevrige produkter er der taget hensyn til bogfoeringsvaerdien, der ligger paa linje med verdensmarkedspriserne, idet interventionsprodukternes vaerdi ifoelge EF-bestemmelserne allerede er nedskrevet til deres forventede kommercielle salgspris paa verdensmarkedet. Hvis den fulde interventionsopkoebspris laegges til grund, er produkternes anslaaede samlede vaerdi paa naesten 800 mio. [fmxeuro].

Budgetmyndigheden har accepteret, at 400 mio. [fmxeuro] tages fra bevillingerne paa 1998-budgettet til at finansiere nettobudgetudgifterne til denne foranstaltning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2896/98

af Angela Sierra González (GUE/NGL) og Alonso Puerta (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Kontrol med og skadeserstatninger ved tab af kufferter

I de seneste maaneder har den nuvaerende taette lufttrafik og infrastrukturen i lufthavnene i alle Faellesskabets medlemsstater foert til en vaesentlig foroegelse af tab og bortkomst af passagerernes bagage.

Denne situation forvaerres af de gener, det har, ikke blot for selve transporten af passagerer, men for den stadig stoerre procentdel af brugere, der benytter dette transportmiddel for at komme frem til deres turistmaal.

De gener, der paafoeres forbrugerne, bliver ikke i tilstraekkelig grad kompenseret gennem erstatninger, der skal raade bod paa tabet af ejendele, eftersom der er tale om meget lave faste beloeb, som ofte kun daekker en del af de bortkomne genstande.

Hvad er Kommissionens mening om de erstatninger, de europaeiske luftfartsselskaber udbetaler for tab af kufferter, og mener den, at de i tilstraekkelig grad kompenserer for de skader, der paafoeres de rejsende?

Mener Kommissionen ikke, at man boer revidere de eksisterende mindstebeloeb for erstatninger saavel for bortkomst som for forsinket udlevering af bagage?

Har Kommissionen for at beskytte forbrugerne overvejet muligheden af at indfoere en bestemmelse om en minimumserstatning til de rejsende, i tilfaelde af bortkomst af bagage eller forsinket udlevering, saa de i det mindste kan faa daekket deres udgifter til dagen og vejen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(23. oktober 1998)

De aerede medlemmer henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-2163/98 fra Ian White(1).

(1) Se side 4.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3733/98

af Brendan Donnelly (PPE) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Moms paa medlemskontingent i golfklubber

Vil Kommissionen oplyse, om det er lovligt at opkraeve moms i forbindelse med medlemskab af spanske sportsorganisationer som f.eks. golfklubber?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(29. januar 1999)

I henhold til artikel 13 A, stk. 1, litra m), i det sjette momsdirektiv 77/388/EOEF(1) kan medlemsstaterne afgiftsfritage visse former for tjenesteydelser i naer tilknytning til udoevelsen af sport eller fysisk traening, der praesteres af organer, som ikke arbejder med gevinst for oeje, til fordel for personer, der deltager i sport eller fysisk traening

Den nye spanske lovgivning, der har vaeret gaeldende siden 1. januar 1999, indeholder en generel fritagelse for sportsaktiviteter i overensstemmelse med bestemmelserne i det sjette direktiv. Derfor opkraeves der i Spanien ikke moms af medlemsskab af sportsklubber, f.eks. golfklubber, som opfylder disse betingelser.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2492/98

af Richard Corbett (PSE) og Bernie Malone (PSE) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: M62-korridoren (Liverpool-Hull)

Er Kommissionen enig i, at M62-korridoren er en transeuropaeisk forbindelse af betydning ikke blot for det nordlige England, men ogsaa for Irland, eftersom hovedparten af den irske samhandel med det europaeiske fastland foregaar via denne rute?

Er Kommissionen klar over, at der er en straekning paa 7 km mellem det sted, hvor M62 ophoerer, og havnen i Liverpool, som ikke er motorvej, hvilket betyder, at lastbilerne skal kaempe sig gennem gaderne i det indre Liverpool eller Sefton for at komme frem til havnen?

Er den orienteret om, at der foreligger et forslag om at bygge den nedlagte jernbanetunnel fra Edge Hill til Waterloo Dock om til vejtunnel, hvilket vil kunne goeres relativt billigt og dermed vaere en dejligt enkel loesning paa dette problem?

Ville et saadant projekt kunne opnaa EU-stoette via TEN- eller EFRU-budgettet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(2. oktober 1998)

Faellesskabet har erkendt vigtigheden af M62-korridoren som transeuropaeisk trafikfor-bindelse og medtaget den i retningslinjerne for udviklingen af det transeuropaeiske transportnet (beslutning nr. 1692/96/EF). Ethvert projekt, der tager sigte paa at udvikle denne korridor til en TEN-forbindelse vil i princippet vaere berettiget til stoette fra Faellesskabet inden for rammerne af TEN. I henhold til EF-traktaten skal ansoegninger om TEN-midler indgives eller godkendes af regeringen i den beroerte med-lemsstat. Der er ikke indgivet nogen ansoegning i forbindelse med udbygningen af M62-korridoren.

Udviklingen af motorvejsinfrastrukturen er ikke defineret som en tilskudsberettiget aktivitet under maal nr. 1 i planlaegningsdokumentet for Merseyside 1994-1999. Udbygningen af M62 i Liverpool-omraadet er derfor i oejeblikket ikke berettiget til at oppebaere tilskud fra Den Europaeiske Fond for Regional-udvikling (EFRU). Kommissionen er uofficielt blevet gjort opmaerksom paa et forslag vedroerende omdannelse af en nedlagt jernbanetunnel til en vejtunnel til brug for trafikken mellem Liverpools dokker og M62-motorvejen, men den har endnu ikke set nogen detaljerede planer for et saadant projekt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3766/98 af Susan WADDINGTON til Kommissionen. Behandling af borgere under grænsekontrol



EF-Tidende nr. C 207 af 21/07/1999 s. 0126



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3766/98 af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen (11. december 1998) Om: Behandling af borgere under graensekontrol Hvilke foranstaltninger traeffer Unionen for at sikre, at medlemsstaternes graensekontrolmyndigheder respekterer kvinders rettigheder og vaerdighed, naar de foretager identitetskontrol, interviews, kropsvisitering eller andre lignende aktiviteter?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3672/98

af Gerhard Hager (NI) til Raadet

(4. december 1998)

Om: Aftale om finansiel bistand til Tjekkiet

Hans van den Broek, medlem af Kommissionen, undertegnede under sit besoeg i Den Tjekkiske Republik i begyndelsen af oktober sammen med den tjekkiske finansminister, Svoboda, tre aftaler om finansiel bistand, i henhold til hvilke Tjekkiet vil modtage bevillinger paa 36,9 mio ecu (fra Phare-budgettet). Bl.a. skal 4,8 mio ecu heraf anvendes til styrkelse af EU's ydre graenser.

1. Hvilke konkrete projekter til styrkelse af EU's ydre graenser vil de 4,8 mio ecu blive anvendt til?

2. Vil disse bevillinger ogsaa blive anvendt til opfoerelse af modtagelseslejre ved Tysklands og OEstrigs nuvaerende ydre graense?

3. Er betalingerne afhaengige af, at der goeres konkrete fremskridt i bekaempelsen af de ulovlige flugthjaelpere?

4. Hvad er indeholdet af de to andre aftaler om Den Tjekkiske Republiks graenseoverskridende samarbejde med Tyskland (7 mio ecu) og med OEstrig (2,9 mio ecu)?

5. Hvorfor har Kommissionen undertegnet disse to aftaler?

Svar

(9. marts 1999)

Raadet ser sig ikke i stand til at besvare det aerede medlems spoergsmaal, da de snarere henhoerer under Kommissionens kompetence inden for rammerne af gennemfoerelsen af Phare-programmet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3135/98

af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Manglende udbudsprocedure i forbindelse med organisering af vandvaerkstjenester

Kommunalraadet i Ivrea i naerheden af Torino besluttede den 1.6.1998 at oprette et blandet selskab til varetagelse af samtlige opgaver i forbindelse med tilslutning, tilfoersel og distribution af vand til private samt i forbindelse med kloakering og rensning af spildevand. Forud for oprettelsen af dette selskab, der har offentlig majoritet, blev der afholdt en udbudsprocedure efter reglerne for privat licitation. Der er imidlertid tale om offentlige arbejder, og de foerste opgaver siges at beloebe sig til 20 mia ITL.

1. Er Kommissionen orienteret om denne sag?

2. Kan Kommissionen - under hensyntagen til, at der er tale om privatisering med offentlig majoritet, og at selskabet varetager offentlige opgaver - oplyse, om de regler, der er anvendt i forbindelse med oprettelsen af det paagaeldende selskab, er i overensstemmelse med EU-direktiverne om offentlige udbud?

3. Hvilke skridt vil der i benaegtende fald blive truffet for at sikre, at bestemmelserne bliver overholdt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. december 1998)

Kommissionen vil tage kontakt med de italienske myndigheder med henblik paa at kontrollere om den procedure, det aerede parlamentsmedlem henviser til, er i overensstemmelse med faellesskabsreglerne om offentlige udbud.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3212/98

af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(27. oktober 1998)

Om: Afregning af udgifter i forbindelse med Sokrates-projekter

Ifoelge udtalelser fra en raekke ansvarlige for Sokrates-projekter kan godtgoerelsen af udgifterne straekke sig over mere end et aar. Da disse udgifter midlertidigt skal afholdes af projektets ansvarlige, betyder denne lange tilbagebetalingsfrist en stor finansiel byrde, navnlig for de ansvarlige for mindre projekter.

Hvordan agter Kommissionen at fremskynde bearbejdelsen af afregningerne i forbindelse med Sokrates-projekter, saaledes at de ansvarlige for mindre projekter ikke bliver ugunstigere stillet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(8. februar 1999)

De regler, der anvendes til gennemfoerelsen af Socrates-programmet, er ikke udformet saaledes, at et projekts samlede omkostninger skal afholdes af koordinatoren, foer Kommissionens stoette udbetales.

Tvaertimod udbetaler Kommissionen ud fra et oenske om, at Socrates-projekternes omkostninger ikke skal blive for tung en finansiel byrde for modtagerne, isaer for mindre organer, ret hoeje forskud (op til eller mere end 80 % allerede ved projekternes begyndelse). Ved projekternes afslutning er det saaledes kun stoettens saldo, der skal udbetales efter forelaeggelse af dokumentation for de afholdte udgifter.

Udbetalingen af en saadan saldo foelger efter en analyse af de endelige rapporter om aktiviteterne og projekternes regnskaber. Kommissionen er opmaerksom paa, at analysen af de af koordinatorerne fremsendte dokumenter om projekterne bliver foretaget hurtigt, saaledes at den paagaeldende saldo kan udbetales uden forsinkelse. En saa lang forsinkelse, som den, det aerede medlem naevner, er en undtagelse, der kun kan skyldes saerlige vanskeligheder i forbindelse med de paagaeldende projekter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3989/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Legetoejsmuseum

I naesten alle de stoerste europaeiske byer som f.eks. Wien, Salzburg, Zuerich, Budapest, Nuernberg, Goeppingen (Maerklins hjemsted), London og Paris findes der et legetoejsmuseum. Der er naesten altid tale om samlinger af den nationale legetoejsproduktion, fordi Tyskland, Frankrig og England var de vigtigste legetoejsproducenter i tidsrummet mellem de to verdenskrige. I Italien var legetoejsfabrikker derimod - ogsaa som foelge af de mere begraensede oekonomiske midler paa markedet - mere sjaeldne, og produkterne var mindre raffinerede, men uden tvivl mere fantasifulde og varierede. Det begraensede udbud og de daarlige materialer har derfor betydet, at der kun er indsamlet og bevaret en begraenset maengde italiensk legetoej. I det historiske bycentrum i en by i naerheden af Rom har kulturforeningen "La memoria giocosa" (de muntre minder) indrettet et legetoejsmuseum med ca. 1.500 udstillingsstykker fra tidsrummet 1920-1960, som tilhoerer denne forening, og som stammer fra Tyskland, Frankrig, England, Italien og USA. Det er planlagt at udbygge museets faktiske muligheder til et mere velegnet lokale paa mindst 200 kvadratmeter.

Kan Kommissionen under hensyntagen til et legetoejsmuseums didaktiske funktion, de aktiviteter til fremme af turismen, som ville kunne udvikles i omraadet, betydningen af at bevare denne kulturarv og saerlig den omstaendighed, at der ikke findes et museum af denne art i Italien, oplyse foelgende:

1. findes der faellesskabsprogrammer og -initiativer til stoette af projektet med et legetoejsmuseum?

2. findes der mulighed for stoette og oekonomisk tilskyndelse gennem udbetaling af tilskud til udbredelse af kendskabet til dette initiativ?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(16. februar 1999)

1. Det faellesskabsinitiativ, der bedst svarer til det aerede medlems spoergsmaal, er Raphaël-programmet fra 1999(1), der som aktion I omfatter beskyttelse og udnyttelse af den europaeiske bygningskulturelle arv og herunder opmuntrer til udvikling og udbredelse af de bedste fremgangsmaader hertil ved henvisning til faelles emner og problematikker i de forskellige medlemsstater. Legetoej indgaar af de grunde, som det aerede medlem naevner, fuldt og helt i disse emner.

2. Tilskud fra Faellesskabet kan opnaas ved, at der via et europaeisk samarbejdsnet sammensat af tilskudsberettigede partnere fra mindst tre medlemsstater fremlaegges et projekt, der tager sigte paa undersoegelse af det faelles spoergsmaal og udarbejdelse af en faelles metode til nyskabende tiltag, der paa europaeisk plan kan tjene som eksempel og til praktiske forsoeg. Sidste frist for indsendelse af forslag til projekter er 26. marts 1999.

(1) EFT C 342 af 10.11.1998.