SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0461/01

af Rosemarie Müller (PSE) til Kommissionen

(13. februar 2001)

Om: Forbud mod biociden tributyltin (TBT)

Der hersker videnskabelig enighed om, at tributyltin (TBT) virker som et stærkt miljøhormon, dvs. ødelægger menneskers og dyrs hormonsystemer. Men dette kemikalie anvendes stadig som biocid i skibsmaling mod algevækst og som konserveringsmiddel for tunge tekstiler. Inden for Den Internationale Søfartsorganisation tilstræbes der et verdensomspændende anvendelsesforbud, der allerede skal træde i kraft den 1.1.2003. Mindst en EU-medlemsstat har allerede bebudet et nationalt anvendelsesforbud i 2001 og notificeret Kommissionen. Derfor mine spørgsmål:

Støtter Kommissionen målet om at lade et verdensomspændende anvendelsesforbud træde i kraft den 1.1.2003? Er det ikke på grund af lovgivningsprocedurens varighed og af hensyn til en overgangsfrist inden for EU allerede nu nødvendigt at forelægge et lovgivningsforslag om forbud mod TBT?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(5. april 2001)

Det er almindeligt kendt, at organiske tinforbindelser, især tributyltin (TBT), udgør en fare for vandmiljøet. Kommissionen går derfor ind for et verdensomspændende forbud mod anvendelsen af organiske tinforbindelser, der fungerer som biocider i antifoulingmidler til skibe, pr. 1. januar 2003, som foreslået af Den Internationale Søfartsorganisations Komité til Beskyttelse af Havmiljøet.

I Fællesskabet er markedsføring og anvendelse af TBT i antifoulingmaling til skibe begrænset ved Kommissionens direktiv 1999/51/EF af 26. maj 1999(1) om femte tilpasning til den tekniske udvikling af bilag I til Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1996(2) om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (tin, pentachlorphenol og cadmium). Ifølge dette direktiv må TBT kun anvendes i antifoulingmaling på skibe, som er over 25 m lange, hvis der er tale om et antifoulingmiddel med styret frigivelse af TBT. Anvendelse på både, som er under 25 m lange, er forbudt, og det samme gælder anvendelse på både på de indre vandveje i Fællesskabet. Men da direktiv 1999/51/EF blev vedtaget, var et flertal af medlemsstaterne enige om at afvente Den Internationale Søfartsorganisations beslutning om et verdensomspændende forbud mod TBT, inden de ville indføre et forbud på fællesskabsplan. Man vurderede, at et unilateralt forbud ville være ueffektivt for søgående skibe. Ifølge direktivet skal bestemmelserne derfor tages op til fornyet overvejelse inden den 1. januar 2003.

Kommissionen følger opmærksomt udviklingen i Den Internationale Søfartsorganisation, især forberedelserne til den diplomatiske konference i oktober 2001, hvor en beslutning om et verdensomspændende forbud mod TBT forventes truffet. Efter denne beslutning vil Kommissionen omgående udarbejde et kommissionsdirektiv om tilpasning af direktiv 76/769/EØF til den tekniske udvikling. Et sådant direktiv vil blive vedtaget efter udvalgsproceduren og kan gøres færdigt på tre til seks måneder. Medlemsstaterne får således tid til at gennemføre bestemmelserne i deres nationale lovgivning inden den 1. januar 2003.

For så vidt angår anvendelsen af organiske tinforbindelser til behandling af tekstiler vil Kommissionen opfordre medlemsstaterne til at indsende alle de oplysninger, de råder over, om mulige farer i den forbindelse. Emnet kan derefter tages op med de øvrige medlemsstater i arbejdsgruppen vedrørende begrænsning af markedsføring og anvendelse i henhold til direktiv 76/769/EØF. Når de nødvendige drøftelser og evalueringer er afsluttet, vil Kommissionen, hvis det er relevant, også foreslå en begrænsning af anvendelsen på dette område.

(1) EFT L 142 af 5.6.1999.

(2) EFT L 262 af 27.9.1976.