ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2112/96 af Carlos Pimenta (PPE) til Kommissionen (26. juli 1996)

Om: Alqueva-daemningen

I henhold til direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40. )) kraeves det, at man ved vurderinger af projekters indvirkning paa miljoeet ogsaa vurderer de indirekte indvirkninger af projektet.

De eksisterende undersoegelser af Alqueva-projektet tager ikke hensyn til indvirkningen af vandoverfoerslen til Sado-baekkenet, hvilket er et af hovedformaalene med projektet. Dette er saerdeles graverende, eftersom Sado-flodmundingen er et saerligt beskyttet omraade.

Agter Kommissionen at kraeve, at der foretages en vurdering af disse og andre indirekte indvirkninger, eller vil den tilsidesaette dette krav i direktivet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (30. september 1996)

Anlaeggelsen af de samlede infrastrukturer i forbindelse med Alqueva-projektet anslaas at ville straekke sig over et tidsrum paa cirka tredive aar.

Kommissionen anser det for noedvendigt, at de dele af projektet, der skal gennemfoeres efter aar 2002 (de omraader, der indgaar i kunstvandingsprogrammet, de nye daemninger og kunstvandingskanalerne samt den planlagte omledning af vandet fra Guardiana til Sado-baekkenet) skal goeres til genstand for miljoerisikovurderinger i overensstemmelse med direktiv 85/337/EOEF.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1884/96 af Brigitte Langenhagen (PPE) til Kommissionen (11. juli 1996)

Om: Importomsaetningsafgift

EU-sejlere har i forbindelse med graenseoverskridelser til soes konstant problemer med de paagaeldende myndigheder, foerst og fremmest hvad angaar dokumentation for importomsaetningsafgift.

Ville det for at undgaa disse problemer vaere nyttigt at indfoere et flersproget internationalt EU-importomsaetningsafgiftsbevis, hvoraf det fremgaar, at den paagaeldende jacht er blevet fritaget, eller hvor, hvornaar og hvor hoej en afgift der er betalt?

Gaar Kommissionen ind for eller udsteder den i givet fald allerede et saadant flersproget EU-importomsaetningsafgiftsbevis?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (9. oktober 1996)

Et bevis for et skibs afgiftsmaessige forhold kan kun kraeves i to helt praecise situationer: for det foerste for at sikre sig, at skibe, som i en medlemsstat - pr. 1. januar 1993 - var omfattet af en national ordning med midlertidig tilladelse, har faaet indroemmet momsfritagelse, naar den midlertidige tilladelse ikke laengere gjaldt (datoen for den foerste ibrugtagning skal vaere foer den 1. januar 1985), og for det andet for at fastslaa, om et skib, der ikke pr. 1. januar 1993 var omfattet af en national ordning med midlertidig tilladelse, er blevet koebt eller importeret under overholdelse af en medlemsstats almindelige afgiftsbestemmelser.

Det er helt klart, at hvis et skib sejler til et EF-land direkte fra et andet EF-land, kan der ikke kraeves bevis for de afgiftsmaessige forhold.

Kommissionen kan ikke gaa ind for, at der udstedes et flersproget EF-dokument, hvori de afgiftsmaessige forhold fremgaar, jf. ovenfor, og dette af flere grunde. Problemer af denne art vedroerer kun meget faa tilfaelde og opstaar i oevrigt meget sjaeldent. Et af en medlemsstat udstedt dokument, hvori afgiftsbetalingen attesteres, godtages normalt af de andre medlemsstater. Det skal i den forbindelse bemaerkes, at baadejerne paa flere forskellige maader kan bevise, at momsen er blevet betalt, nemlig ved fremlaeggelse af en faktura, det vaere sig eventuelt en af administrationen attesteret faktura, eller ogsaa tolddokument T2L eller andre dokumenter, som benyttes i visse medlemsstater. Indfoeres der et faelles EF-dokument, kan det give indtryk af, at der foretages en systematisk kontrol og saaledes virke mere indgribende for de beroerte personer end den nuvaerende situation. Administrationerne kan under alle omstaendigheder i tvivlstilfaelde satse paa gensidig bistand.

De nationale administrationer har i forbindelse med arbejdet i Det Raadgivende Momsudvalg givet udtryk for, at de kan tilslutte sig ovennaevnte opfattelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2055/96 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (19. juli 1996)

Om: Begravelse af AIDS-doede

I nogle lande i Den Europaeiske Union, heriblandt Italien, kan mennesker, der er doede som foelge af AIDS, oejensynlig ikke begraves med toej paa, men skal begraves noegne, kun indhyllet i et lagen med desinficerende stoffer. Da denne praksis udgoer et alvorligt angreb paa den afdoedes og isaer de efterladtes vaerdighed bedes Kommissionen oplyse foelgende:

1. Er det korrekt, at denne praksis forekommer, og i hvilke lande?

2. Finder den det ikke noedvendigt at gribe ind for at sikre, at afdoede AIDS-patienter kan gives en vaerdig begravelse ifoert deres eget toej under fuld hensyntagen til begravelsespersonalet paa samme maade, som der i forvejen tages hensyn til det laegelige personale, der har daglig kontakt med patienterne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Padraig Flynn (18. september 1996)

Kommissionen raader ikke over informationer om den begravelsespraksis, som det aerede parlamentsmedlem omtaler. I betragtning af den maade, HIV-virussen overfoeres paa (via blod og seksuelle sekreter), boer det faktisk i den forbindelse anbefales, at man traeffer de samme forholdsregler som dem, der gaelder for laegeligt personale, som er i kontakt med de sygdomsramte.

I henhold til EU-traktatens artikel 129 er Faellesskabets indsats paa folkesundhedsomraadet rettet mod forebyggelse af sygdomme, navnlig de alvorligste sygdomme. Til gengaeld udelukker artikel 129 eksplicit enhver harmonisering af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser. Reglerne om begravelse af personer, der er doede som foelge af HIV-infektion, henhoerer derfor under medlemsstaterne.

EF-handlingsprogrammet om forebyggelse af AIDS og andre smitsomme sygdomme, som Parlamentet og Raadet vedtog den 29. marts 1996 ((Afgoerelse nr. 647/96/EF, EFT L 95 af 16.4.1996. )), omfatter foranstaltninger, som tager sigte paa at medvirke til at fjerne enhver form for diskrimination af HIV-ramte, herunder en analyse af faktiske og potentielle diskriminerende forhold, samt udveksling af informationer om foranstaltninger, som traeffes i medlemsstaterne for at undgaa og bekaempe diskrimination.

Inden for omtalte ramme kan der ydes tilskud til projekter, som opfylder maalene for programmet, og som indebaerer en mervaerdi, der kan tilskrives indsatsen paa EU-plan.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1827/96 af Ana Miranda de Lage (PSE) til Kommissionen (5. juli 1996)

Om: AVS-landenes ret til EUF-midler

Paa grundlag af vanskelighederne i forbindelse med en hurtig ratificering af finansprotokollen 1995-2000 under den IV. Lomé-konvention vil godtgoerelsen i forbindelse med eksport af visse produkter fra AVS-landene for regnskabsaaret 1995 blive betalt i form af et forskud med midler, som er tildelt Sudan for eksport i tidligere regnskabsaar.

Dette besynderlige forhold understreger det selvmodsigende i, at AVS-lande, med hvilke samarbejdet de jure eller de facto er suspenderet, kan have ret til at opnaa midler fra EUF.

I hvor lang tid vil EUF-bestemmelserne tillade, at absurde forhold af denne art kan fortsaette, og hvilke konsekvenser vil det faa for den faktiske udbetaling af midler afsat til samarbejdet med AVS-landene som led i Lomé-konventionen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Joao de Deus Pinheiro (6. september 1996)

Som fremhaevet af det aerede medlem er det korrekt, at anvendelsesaaret 1995 for STABEX, som lige er blevet vedtaget af AVS/EOEF-Ministerraadet, i sin helhed vil blive finansieret med de midler, der blev tildelt Sudan i de foregaaende Stabex-anvendelsesaar. Som vedtaget af Raadet vil disse midler, naar den ottende Europaeiske Udviklingsfond traeder i kraft, blive tilbagebetalt til den Stabex-konto, der er omhandlet i artikel 192 i Lomé-konventionen, og stillet til raadighed for AVS-staterne.

Ved revisionen af Lomé-IV-konventionen oenskede Faellesskabet at tage hensyn til betaenkeligheder som dem, det aerede medlem giver udtryk for, eftersom der deri bl.a. er fastsat:

- en programmering i rater (jf. artikel 281 og 282),

- mulighed for at anvende det eventuelle restbeloeb af de programmerbare midler til finansiering af samarbejdsforanstaltninger med henblik paa udviklingsfinansiering (artikel 282, stk. 5),

- mulighed for at anvende en del af midlerne fra det nationale vejledende program, for hvilke der ikke er indgaaet forpligtelse, fordi en AVS-stat ikke er i stand til at underskrive eller ivaerksaette sit vejledende program, til noedhjaelpsforanstaltninger, humanitaer hjaelp eller rehabilitering til fordel for befolkningen i denne stat (artikel 254, stk. 3).

Kommissionen oensker dog at henlede det aerede medlems opmaerksomhed paa, hvor vigtigt det er at opretholde en vis forudsigelighed med hensyn til de midler, der stilles til raadighed for de beroerte lande, med henblik paa at sikre en bedre programmering paa lang sigt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2238/96 af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen (9. august 1996)

Om: Helios II-programmet

Hvordan kan Kommissionen i betragtning af visse medlemsstaters regeringers modvilje mod at finansiere EU-programmer under artikel 235 sikre, at Helios-programmet kan fortsaette uden afbrydelse i dets finansiering?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (17. september 1996)

I overensstemmelse med afgoerelsen af 25. februar 1993 om fastlaeggelse af Faellesskabets tredje handlingsprogram til fordel for handicappede (Helios II 1993-1996) ((EFT L 56 af 9.3.1993. )) afsluttes aktiviteterne inden for rammerne af dette program definitivt den 31. december 1996.

I lyset af meddelelsen om ikke-diskriminering og lige muligheder for handicappede, som Kommissionen vedtog den 30. juli 1996 ((KOM(96) 406 endel. udg. )), og til gennemfoerelse af en ny faellesskabsstrategi paa handicapomraadet regner Kommissionen med at fortsaette sine aktiviteter paa dette omraade under forudsaetning af, at det disponible budget, budgetmyndighederne vedtager, giver mulighed for det.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2507/96 af Hugh Kerr (PSE) til Kommissionen (23. september 1996)

Om: Kommissionsberetninger om skolegang for boern af sigoejnere og andre ikke-bofaste personer og af foraeldre, der udoever erhverv, hvor de er omrejsende

Kommissionen anfoerte i sin rapport om »Uddannelse af Boern af Vandrende Arbejdstagere i Den Europaeiske Union«, at den forventede at offentliggoere foelgende beretninger i 1993 om:

1. skolegang for boern af sigoejnere og andre ikke-bofaste personer ((EFT C 153 af 21.6.1989, s. 3. )),

2. skolegang for boern af foraeldre, der udoever erhverv, hvor de er omrejsende ((EFT C 153 af 21.6.1989, s. 1. )).

Kan Kommissionen redegoere for den lange forsinkelse med hensyn til offentliggoerelse af disse beretninger, og hvornaar der endelig kan forventes offentliggoerelse af disse vigtige beretninger?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson paa skriftlige forespoergsler P-2505/96 og P-2507/96 (8. oktober 1996)

I sit svar paa skriftlig forespoergsel nr. P-90/96 oplyste Kommissionen det aerede medlem om den tidsplan, der var fastsat for udarbejdelse af oversaettelser og for procedurerne for vedtagelse og offentliggoerelse af disse to beretninger om henholdsvis skolegang for boern af sigoejnere og andre ikke-fastboende personer samt skolegang for boern af foraeldre, der udoever erhverv, hvor de er omrejsende. Disse beretninger daekker fire aars intenst arbejde paa dette omraade (1991-1994). Beretningerne indeholder en analyse og en evaluering af den politik, medlemsstaterne og Kommissionen har foert, og forslag til udvikling af det europaeiske samarbejde paa omraadet.

Oversaettelserne foreligger nu, og disse to beretninger forventes om kort tid at blive vedtaget af Kommissionen. De vil saaledes blive forelagt for Parlamentet og Raadet i de kommende uger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2217/96 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (9. august 1996)

Om: Udnyttelse af strukturfondene i de italienske regioner

I marts formanede Kommissionen den italienske stat til at soerge for passende og rettidig udnyttelse af EF-fondene, idet kun henved 6% af de disponible midler var blevet udnyttet i januar 1996, og udnyttelsesgraden for maal nr. 3 og 4 udgjorde mindre en 5%.

Kan Kommissionen oplyse, om det er muligt at faa en (ogsaa bare vejledende) oversigt over strukturfondsudgifter i de italienske regioner (navnlig Lazio, Umbria, Marche, Toscana) til maal nr. 2, 5b, 3 og 4?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies paa skriftlige forespoergsler E-2217/96 og E-2665/96 (23 oktober 1996)

De oenskede oplysninger sendes direkte til de aerede medlemmer og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1656/96 af Yannos Kranidiotis (PSE) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Forbindelser mellem Kommissionen og det ulovlige tyrk-cypriotiske regime

Ifoelge bekraeftede pressemeddelelser har Kommissionen optaget forbindelse med det ulovlige tyrk-cypriotiske regime, og mere konkret har den indledt forhandlinger med det saakaldte »OEstmiddelhavs-universitet« om oprettelse af et EU-finansieret dokumentationscenter.

Kan Kommissionen oplyse, om disse oplysninger er korrekte, og hvorvidt man, jf. beslutningen af 6. marts 1995, har forhandlet med den cypriotiske regering, samt hvilke foranstaltninger, den vil ivaerksaette for at afvaerge, at der oprettes institutionel forbindelse med en ulovlig instans, og at FN's resolutioner og EU's officielle holdning til Republikken Cypern bliver overholdt?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek paa skriftlige forespoergsler E-1656/96 og E-1766/96 (27. september 1996)

Faellesskabets informationspolitik over for det tyrkisk-cypriotiske samfund er fastlagt i Raadets konklusioner af 6. marts 1995: »Cyperns tiltraedelse af EU burde resultere i oeget sikkerhed og velfaerd for begge de to samfund paa oeen«. Desuden gav Raadet udtryk for, at »en bedre forstaaelse i det cypriotisk-tyrkiske samfund for fordelene ved Cyperns tiltraedelse af EU vil daempe dets betaenkeligheder i den forbindelse«. Kommissionen blev opfordret til »i samraad med Cyperns regering at optage de noedvendige kontakter i den henseende med det cypriotisk-tyrkiske samfund«.

Kommissionen har i overensstemmelse hermed gennemfoert en raekke informationsaktiviteter baade i Bruxelles og paa Cypern i samraad med den cypriotiske regering.

Kommissionen mener ikke, at dette initiativ strider mod Faellesskabets overordnede politik over for Cypern, og navnlig ikke, at det kraenker de af det aerede medlem naevnte FN-resolutioner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1764/96 af Ria Oomen-Ruijten (PPE) til Kommissionen (3. juli 1996)

Om: Deponering af radioaktivt materiale i Ahaus/Nordrhein-Westfalen

Det midlertidige depot Ahaus/Nordrhein-Westfalen har tilladelse til at deponere radioaktivt affald indtil 2027. Ogsaa efter udtalelser fra Nordrhein-Westfalens delstatsregering er det ikke hensigten at oprette et slutdepot i Ahaus. I mellemtiden er der indgivet en ny ansoegning, der i praksis vil medfoere en forlaengelse paa 10 aar.

Er Kommissionen enig i, at en eventuel godkendelse af den nye ansoegning navnlig skal gives under hensyntagen til direktivet om offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet (KOM(95)0720), der netop staar for at blive vedtaget i aendret udgave? Anser Kommissionen det i modsat fald for hensigtsmaessigt at aendre direktivet om undersoegelse af miljoeindvirkningen saaledes, at fysiske og juridiske personer i nabomedlemsstatens graenseomraade faar mere effektive indsigelsesmuligheder?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-1762/96, E-1763/96 og E-1764/96 (16. september 1996)

Alle medlemsstater benytter midlertidige deponeringsanlaeg til radioaktivt affald, indtil der er etableret slutdeponeringsanlaeg for visse kategorier eller alle typer affald. Medlemsstaterne er ansvarlige for udstedelse af tilladelse til at drive disse anlaeg og for kontrollen hermed, men beskyttelsen af befolkningen i medlemsstaterne skal vaere i overensstemmelse med bestemmelserne i de grundlaeggende normer for beskyttelse mod bestraaling (Raadets direktiv 80/836 og 84/467 Euratom). De tilladte doser er blevet nedsat i de normer, som blev vedtaget for nylig (Raadets direktiv 96/29/Euratom), og som skal vaere implementeret i de nationale bestemmelser inden 13. maj 2000.

I henhold til artikel 37 i Euratom-traktaten skal hver medlemsstat forsyne Kommissionen med alle oplysninger vedroerende enhver plan om bortskaffelse af radioaktivt affald, hvis ivaerksaettelsen af denne plan kan medfoere en radioaktiv kontaminering af en anden medlemsstats vande, jord eller luftrum. I sin henstilling af 7. december 1990 (91/4/Euratom) om gennemfoerelsen af artikel 37 foreslaar Kommissionen, at deponeringsanlaeg medtages i denne procedure.

Den foreslaaede revision af Raadets direktiv 85/337/EOEF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet ((EFT L 175 af 5. 7.1985. )) omfatter ikke kun midlertidige deponeringsanlaeg, men ogsaa mere detaljerede proceduremaessige krav om graenseoverskridende konsultationer i tilfaelde, hvor et projekt i en medlemsstat antages at kunne faa vaesentlige virkninger paa miljoeet i en anden medlemsstat. Hvis disse nye bestemmelser vedtages af Raadet i den nuvaerende form vil de imidlertid kun gaelde for de ansoegninger om anlaegstilladelse, som medlemsstaterne har forelagt en kompetent myndighed paa eller efter den gennemfoerelsesdato, der er fastsat i det reviderede direktiv.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1761/96 af Eva Kjer Hansen (ELDR) til Kommissionen (3. juli 1996)

Om: Kommissionens manglende brug af artikel 171, stk. 2, inden for miljoeomraadet

Hvornaar vil Kommissionen for foerste gang goere brug af retten til at idoemme boeder (iht. artikel 171, stk. 2) til medlemsstater, som af Domstolen er doemt for overtraedelse af EU-retten, men som ikke efterlever den afsagte dom?

Hvornaar vil Kommissionen idoemme boeder til foelgende lande, som alle er doemt efter art. 171, for manglende implementering af faellesskabslovgivning:

- Nederlandene, dom af 17. september 1987, om beskyttelse af grundvandet

- Belgien, dom af 14. januar 1988, om beskyttelse af grundvandet

- Belgien, dom af 4. juni 1987, om kontrol med biologisk kontrol

- Tyskland, dom af 3. juli 1990, om beskyttelse af vilde fugle

- Belgien, dom af 5. juli 1990, om beskyttelse af drikkevand

- Tyskland, dom af 30. juni 1991, om luftkvalitet

- Italien, dom af 13. december 1990, om zinkmalmoverskud

- Belgien, dom af 13. juni 1990, om destruktion af affald

- Luxembourg, dom af 25. juli 1991, om emballage til madvarer

- Belgien, dom af 11. juni 1991, om drikkevand

- Italien, dom af 13. december 1991, om giftigt og farligt affald

- Spanien, dom af 10. december 1991, om emballage til madvarer

- Graekenland, dom af 7. april 1991, om giftigt og farligt affald

- Belgien, dom af 5. maj 1993, om grundvandet

- Tyskland, dom af 10. maj 1995, om giftigt og farligt affald

- Tyskland, dom af 11. august 1995, om vurdering af virkning paa miljoeet

- Belgien, dom af 2. maj 1996, om vurdering af virkning paa miljoeet

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (17. juli 1996)

Kommissionen har endnu ikke truffet nogen beslutning om anvendelsen af EF-traktatens artikel 171. Der vil imidlertid i den naermeste fremtid blive truffet beslutning om en raekke af disse sager, og Kommissionen vil holde det aerede medlem underrettet om udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2566/96 af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (11. oktober 1996)

Om: NGO-midler i Tyrkiet

De tyrkiske myndigheder har ifoelge visse dele af pressen foreslaaet Kommissionen, at den ophoerer med at finansiere visse ikke-statslige organisationers (NGO) virksomhed i Tyrkiet.

Hvad har Kommissionen svaret hertil?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (24 oktober 1996)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-1789/96 fra Nikitas Kaklamanis ((EFT C 322 af 28.10.1996, s. 104. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2262/96 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (27. august 1996)

Om: Virkning af direktiv 91/439/EOEF for foerere af koeretoejer med let gods og koeretoejer, der medtager passagerer

Kan Kommissionen oplyse, hvorvidt der paa EU-plan er foretaget sammenligning af, hvorledes direktiv 91/439/EOEF ((EFT L 237 af 24.8.1991, s. 1. )) beroerer foerere af koeretoejer med let gods og koeretoejer, der medtager passagerer?

I benaegtende fald, agter Kommissionen da at soerge for, at dette sker?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (20. september 1996)

I Raadets direktiv 91/439/EOEF ((EFT L 237 af 24.8.1991, s. 1. )) om koerekort er det fastsat, at medlemsstaterne vedtager de love og administrative bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme dette direktiv fra og med den 1. juli 1996.

Inden for rammerne af den normale procedure er Kommissionen nu i gang med at indsamle oplysninger og verificere, om direktivet er blevet gennemfoert.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1967/96 af Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (V) til Kommissionen (5. juli 1996)

Om: Anvendelse af svine-vaeksthormon (PST)

I forbindelse med moederne i »Codex Alimentarius« blev spoergsmaalet om PST-restkoncentrationer (porcin somatotropin, svine-vaeksthormon) for nylig taget op til droeftelse.

Er der forelagt Kommissionen eller CVMP (Udvalget for Veterinaerlaegemidler) en ansoegning om tilladelse til at anvende genteknisk fremstillet svine-vaeksthormon? Hvis ja, er denne ansoegning blevet imoedekommet? Hvis nej, hvorfor ikke?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (29. juli 1996)

Hverken Kommissionen eller Det Europaeiske Agentur for Laegemiddelvurdering har modtaget nogen ansoegning om markedsfoeringstilladelse for porcin somatropin.

Det skal bemaerkes, at da det drejer sig om et produkt, der er fremstillet med bioteknologiske metoder, vil kun Faellesskabet i givet fald kunne godkende produktet, det vaere sig som laegemiddel eller som produktionsfremmende middel til dyr.