En stor del af de maritime regioner i den sydlige del af EU er stłtteberettigede under mål 1. Som led i
EF-initiativet Interreg, der lægger stor vægt på samarbejdet mellem maritime regioner, fłrer Fællesskabet enaktiv politik til fordel for disse regioner. På andre områder, som f.eks. politikken for transport over korteafstande, PACT-programmet og politikken for słhavne, herunder de transeuropæiske transportnet (RTE-T),tager Kommissionen også hensyn til behovene i disse regioner, der spiller en vigtig rolle for bestræbelsernepå at fremme en mere afbalanceret udvikling af Fællesskabet.
(2001/C 187 E/042) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3759/00
af Gilles Savary (PSE) til Kommissionen
(4. december 2000)
Om: Europa-Kommissionens standpunkt til takstkonsultationer under IATA
Systemet med konsultationer om fragt- og passagertaksterne under IATA er et væsentligt element i det
interline-system, denne organisation har etableret, hvilket głr det muligt for lufttransporten at fungerekoordineret og integreret på verdensplan, og hvis fordele for forbrugerne har været erkendt længe. Dettesystem har altid været stłttet af medlemsstaterne og herefter af Kommissionen, der fandt, at denne praksiskunne omfattes af gruppefritagelsen fra EF-traktatens artikel 81, stk. 1, i henhold til EF-traktatens artikel 81,stk. 3.
I henhold til forordning (EØF) 1617/93 som ændret ved forordning (EØF) 1523/96 (
1) og forordning
(EØF) 1083/1999 (2) er gruppefritagelsen imidlertid nu begrænset alene til konsultationer om passagertak-
ster. IATA anmodede i 1997 Kommissionen om individuel fritagelse for konsultationer om fragttakster,men har endnu ikke fået svar.
Hvad agter Kommissionen at foretage sig med hensyn til fornyelsen af gruppefritagelsen for konsultationer
om passagertakster? Afspejler Kommissionens hensigter branchens, forbrugernes og medlemsstaternesstandpunkt?
Hvorfor har Kommissionen endnu ikke taget stilling til anmodningen om individuel fritagelse for
konsultationer om fragttakster, til trods for at denne anmodning blev fremsat for over tre år siden? Hvad
agter Kommissionen at foretage sig med hensyn hertil?
(1) EFT L 190 af 31.7.1996, s. 11.
(2) EFT L 131 af 27.5.1999, s. 27.
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti
(5. februar 2001)
Systemet med konsultationer om taksterne under Den Internationale Luftfartssammenslutning (IATA) blev
oprettet efter den anden verdenskrig på et tidspunkt, da konkurrencen inden for lufttransport var megetbegrænset. Lufttransportmarkedet er nu meget anderledes, idet liberaliseringen i Fællesskabet, De ForenedeStater og andetsteds fłrer til effektiv konkurrence på mange ruter.
Kommissionen overvejer for tiden, om den i henhold til artikel 81, stk. 3, skal fritage konsultationerne om
passagertaksterne under IATA for et yderligere tidsrum, og i påkommende tilfælde under hvilke omstæn-digheder. Generaldirektoratet for Konkurrence vil om få dage offentliggłre et hłringsdokument medhenblik på at indhente industriens, forbrugernes og andre berłrte parters mening om nyttigheden afkonsultationerne om passagertaksterne under IATA på et konkurrencepræget lufttransportmarked og ommulige andre lłsninger.
Kommissionen kan bekræfte, at IATA anmodede om en individuel fritagelse for konsultationer om
fragttakster i 1997, og at de derfor er beskyttet mod błder for disse ordninger. Da Kommissionen i1996 trak gruppefritagelsen for konsultationer om fragttakster tilbage, blev det angivet som årsag, atkonsultationerne ikke længere var nłdvendige for interline-systemet, og at de fłrte til hłje takster påforbrugernes bekostning. Kommissionen behandler for tiden IATAs anmodning om en individuel fri-tagelse. Det er en indviklet sag, og det har taget nogen tid at udrede trådene. De hidtil fremkomneC 187 E/40 DA 3.7.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
oplysninger har ikke været tilstrækkelige for Kommissionen til at indrłmme en individuel fritagelse. En
endelig beslutning i sagen vil blive truffet i fłrste halvår af 2001.
(2001/C 187 E/043) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3761/00
af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen
(4. december 2000)
Om: Europæisk byplanlægning og tilfældet med »Bologna 2« i Calderara di Reno
I kommunen Calderara di Reno (Bologna) i regionen Emilia-Romagna (Italien) findes der en stor boligblok,
der går under navnet »Bologna 2«. Denne boligblok er kendetegnet af et vedvarende strukturelt og socialt
forfald. »Bologna 2« og det omkringliggende område er i hænderne på kriminelle bander, som udłverprostitution, narkotikasalg, våbensalg osv.
De beboere og forretningsdrivende, som kæmper for at sanere området, er hele tiden i livsfare, og
interventionerne fra ordenskræfterne og retsvæsenet giver ikke varige resultater.
Da Calderara di Reno er en lille kommune med ca. 10 000 indbyggere, råder den ikke over tilstrækkelige
midler til alene at kunne sanere hele det pågældende område.
Kan Kommissionen oplyse fłlgende:
 Hvilke initiativer gennemfłrer den på europæisk plan til omstilling af byområder i forfald, særlig hvad
angår områder i mellemstore byer og/eller små kommuner, der eventuelt er indbyrdes sammen-sluttede?
 Findes der initiativer på fællesskabsplan, som omfatter finansiering af bysaneringsplaner sidelłbende
med sociale hjælpeforanstaltninger for de mest tilbagestående kvarterer og byområder?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier
(25. januar 2001)
EU kan yde łkonomisk stłtte til byområder med sociołkonomiske problemer via EU-initiativet Urban II.
Desuden er områder under omstrukturering stłtteberettiget under strukturfondenes mål 2.
Med hensyn til Urban II vedtog Europa-Kommissionen den 28. april 2000 en meddelelse, der afstikker
retningslinjerne for dette EU-initiativ vedrłrende łkonomisk og social revitalisering af kriseramte byer ogbydele for at fremme en bæredygtig byudvikling (
1). I programmeringsperioden 2000-2006 udgłr stłtten
fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til dette nye initiativ 700 mio. EUR.
De byområder, der kan komme ind under dette initiativ, skal have en befolkning på mindst 20 000, selv
om dette minimum kan nedsættes til 10 000 indbyggere i velbegrundede tilfælde. I så fald skalbyområderne opfylde mindst tre af de kriterier, der er anfłrt i afsnit II, nr. 11, i ovennævnte meddelelse.Det kan fx være fłlgende kriterier: hłj langtidsledighed, megen kriminalitet og et nedslidt miljł.
Europa-Kommissionen głr opmærksom på, at det ifłlge bestemmelserne i nævnte meddelelse er den
berłrte medlemsstat, der skal indsende forslag til programmer under Urban-initiativet.
Kommunen Calderara di Reno ligger ikke i et område, der er stłtteberettiget under mål 2, og derfor kan
den ikke få del i mål 2-bevillingerne.
(1) EFT C 141 af 19.5.2000.3.7.2001 DA C 187 E/41 De Europæiske Fællesskabers Tidende