SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0820/03

af Karl-Heinz Florenz (PPE-DE) til Kommissionen

(17. marts 2003)

Om: Obligatorisk jordudtagning som led i reformen af den fælles landbrugspolitik

Kommissionen har i sine forslag til landbrugsreformen foreslået en gennemgribende ændring af den obligatoriske jordudtagning. Fra nu af skal 10 % af den opdyrkede jord, hvorfor der indgives en ansøgning som et led i ordningen om enkeltbetaling pr. bedrift, udtages for en periode på 10 år. Denne ændring ville fjerne grundlaget for dyrkningen af de fornyelige råstoffer, som i dag foretages på omkring 900 000 ha udtagen jord, og for den staldgødning, som i den forbindelse kan udnyttes hensigtsmæssigt. En obligatorisk jordudtagning på 10 % er principielt i strid med reformens mål, der går ud på at indføre større markedsorientering på landbrugsområdet.

Hvilke virkninger forventer Kommissionen, at indførelsen af den obligatoriske jordudtagning vil få for dyrkningen af fornyelige råstoffer?

Hvorfor vil Kommissionen sætte den hidtidige dyrkning af fornyelige råstoffer på spil ved en obligatorisk jordudtagning for en periode på 10 år, selv om den fremmer udviklingen af udnyttelsen af biomasse inden for energi- og industrisektoren?

Hvorledes kan Kommissionen forklare, at den går ind for større markedsorientering på landbrugsområdet og samtidig gør en ufleksibel jordudtagning for en periode på 10 år obligatorisk?

Hvorledes kan man sikre denne jordudtagning for en periode på 10 år inden for rene forpagtningslandbrug, når forpagtningsaftalen ikke løber 10 år længere, eller når den forbyder forpagteren at udtage jord?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Fischler

(28. april 2003)

Jordudtagningen er et vigtigt redskab, der blev indført med henblik på at styre produktionen og regulere markedet. Det vigtigste mål hermed er ikke produktion af fornyelige råstoffer. Til denne produktion anvendes der således årligt kun ca. 900 000 ha, hvorpå der for størstedelens vedkommende dyrkes oliefrø, som omdannes til energiprodukter. Under 50 000 ha benyttes til andre non-food-afgrøder.

Den fælles landbrugspolitik omfatter efter reformen en støtte til energiafgrøder på ikke-udtagne jorder på 45 EUR/ha for et areal på ikke over 1,5 mio. ha, hvilket er 50 % mere end det udtagne areal, der på nuværende tidspunkt anvendes til disse afgrøder. Denne støtte kan anvendes til at øge produktionen af fornyelige råstoffer og tager ikke sigte på en specifik afgrøde.

Den nye støtte skal under hensyn til Kommissionens biobrændstofinitiativer anvendes til at fremme produktionen af fornyelige energiafgrøder uden de begrænsninger, der er fastsat i Blair House- aftalen om oliefrø, som fastsætter et produktionsloft på 1 mio. tons for biprodukter til konsum- eller foderbrug (hvilket svarer til ca. 1 mio. ha).

Iht. reformforslaget skal jordudtagningen, som normalt er uden for omdrift, ikke blot fortsat anvendes til at styre produktionen, men også til at forbedre miljøet og sikre artsrigdommen.

De ikke-energiafgrøder, der nu dyrkes på de udtagne arealer, vil under den nye ordning kunne dyrkes på ikke-braklagte arealer, som giver ret til frakoblet enkeltbetaling pr. bedrift, og være fritaget for alle de kontroller, der er fastsat under den nuværende ordning, samt for kontraktforpligtelsen. Den nye ordning er endvidere utvetydigt markedsorienteret.

Landmænd, som er underlagt jordudtagningsforpligtelsen og anvender en del af eller hele det areal, der er omfattet af en forpagtningsaftale, er forpligtet til at udtage 10 % af det dyrkede areal. Ifølge Kommissionens forslag vil dette udtagne areal fra 1. januar 2004 være uden for omdrift medmindre medlemsstaten godkender omdrift af miljøårsager og ikke længere kunne bruges til landbrugsformål. Fra denne dato skal udtagne jorder opfylde denne betingelse, som opretholdes ved afhændelse.

Under hensyn til den igangværende debat om disse spørgsmål oplyste Kommissæren med ansvar for landbrug under rådsmødet for landbrugs- og fiskeriministrene den 8. april 2003, at Kommissionen er rede til at undersøge mulighederne for at genindføre udtagning med omdrift og for at anvende udtagne arealer til non-food-afgrøder, hvis der findes en tilfredsstillende løsning på kontrolproblemerne.