SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1892/01

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) og Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(28. juni 2001)

Om: Økonomiske størrelser og kreativ bogføring i Grækenland

Det er gentagne gange blevet sagt og skrevet, at visse lande i Den Europæiske Union har tyet til kreativ bogføring, der på den måde, som den anvendes på, er i strid med målsætningen om begrænsning af underskuddet på statsbudgettet, som er en væsentlig faktor for stabilitets- og udviklingsprogrammerne.

Hvad har Kommissionen konstateret med hensyn til dette fænomen, og hvad gør den rent konkret for at begrænse det? Er Kommissionen enig i den udtalelse, som Rådet officielt har afgivet, og hvori det erklæres, at det stabilitetsprogram for 2000-2004, som den græske regering har forelagt, er ambitiøst med hensyn til væksten og beskæftigelsen, og at de udfordringer, som fremtiden vil bringe, fordrer en mere målrettet reformindsats? Skønner Kommissionen, at udviklingen på disse områder vil vanskeliggøres yderligere, hvis det virkelig bekræftes, at den græske statsgæld takket være den kreative bogføring synes at ligge 5-6 enheder lavere end den reelle værdi, således som det med afslørende oplysninger blev rapporteret til det græske parlament? Det er blandt andet blevet sagt, at det officielle underskud på statsbudgettet for 2000 skønnedes til 0,9 % af BNP, og i den endelige rapport fra den græske centralbankdirektør anføres det, at den græske regerings lånebehov for 2001 anslås til 4 % af BNP. Hvilket kendskab har Kommissionen til dette tungtvejende emne? Har Kommissionen vist interesse for at kontrollere troværdigheden af disse påstande, og i hvor høj grad anses regeringens beroligende udtalelser for at være tilfredsstillende? Hvilke konkrete og dokumenterede oplysninger råder Kommissionen over, hvad angår dette spørgsmål? Hvis der virkelig var tale om forsøg på at tilsløre den offentlige gæld, ville følgerne for Grækenlands fremtidige økonomiske stabilitet være smertelige; bortset fra de ødelæggende virkninger, som dette ville få for stabiliteten i EU, ville de kommende generationer komme til at betale en overordentlig høj pris for overførsel af gæld til kommende regnskabsår ved hjælp af metoden med udstedelse af aktier i fremtiden, forskudsindtægter i form af obligationer og udstedelse af værdipapirer på grundlag af kommende indtægter. Hvorledes vurderer Kommissionen den græske regerings forhåndsfinansiering via bankvæsenet i forventningen om kommende tilførsler af midler fra den tredje fællesskabsstøtteramme, naturligvis til gengæld for høje renter og provisioner, som vil belaste de kommende regnskabsår? Forekommer noget tilsvarende i andre lande, som deltager i samhørighedsbestræbelserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(18. september 2001)

Vurderingen af medlemsstaternes budgetsituation sker på grundlag af de oplysninger, der regelmæssigt tilsendes Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktaten som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (to gange om året) og for at opfylde stabilitets- og vækstpagtens krav (konvergens- og stabilitetsprogrammerne, én gang om året). Budgetoplysningerne vedrører den offentlige sektor, som omfatter statsbudgettet, den offentlige forvaltning på alle niveauer og den sociale sektor. Dataene udarbejdes af medlemsstaterne på grundlag af reglerne i Rådets forordning for ESA 95 (European System of national Accounts (det europæiske national- og regionalregnskabssystem))(1). Kommissionen (Eurostat) kontrollerer regelmæssigt, at de indsendte data er i overensstemmelse med forordningen.

Grækenland indsendte det første stabilitetsprogram i henhold til kravene i stabilitets- og vækstpagten i december 2000. På det pågældende tidspunkt blev det offentlige underskud anslået til 0,8 % af bruttonationalproduktet (BNP). På grundlag af Kommissionens bedømmelse og Kommissionens henstilling afgav Rådet en udtalelse om det græske stabilitetsprogram den 12. februar 2001. Den meddelelse, der blev fremsendt i marts 2001 i henhold til proceduren om uforholdsmæssigt store underskud, viste, at underskuddet på de offentlige finanser var marginalt højere, 0,9 % af BNP for 2000. For gennemsigtighedens skyld redegøres der i anmeldelsen detaljeret for overgangen mellem budgetunderskud (offentlige regnskaber) og underskuddet på de offentlige finanser (nationale regnskaber). I henhold hertil udgjorde underskuddet på statsbudgettet i 2000 4 % af BNP (offentlige regnskaber), medens underskuddet på de offentlige finanser var på 3,3 % af BNP (i nationale regnskaber, ESA 95) og overskuddet inden for socialsikringssektoren var på 2,4 % af BNP. Socialsikringssektorens regnskaber i Grækenland har i de seneste år udvist betydelige overskud, der til dels bidrager til at udligne underskuddet hos det offentlige og på statsbudgettet. Det skyldes til dels, at et mindre antal hovedpensionsfonde har store underskud og har fået omfattende støtte fra staten, medens et stort antal suppleringsfonde modtager bidrag og ikke udbetaler pensioner, da de endnu ikke er forfaldne. Socialsikringsfondenes overskud er i et vist omfang en følge af de reformer, der blev gennemført i 1990'erne.

Hvad angår situationen med hensyn til statsgælden i Grækenland viser de foreliggende data i marts 2001, at gældskvoten faldt med kun 0,7 procentpoint til 103,9 % af BNP i 2000, medens der ifølge konvergensprogrammet for 1999 var forventet et meget større fald. Denne udvikling skyldtes til dels de vurderingsmæssige virkninger på Grækenlands udenlandsgæld som følge af, at den effektive valutakurs for drachmen i 2000 faldt kraftigt. Selv om gældskvoten i Grækenland siden 1996 har været faldende, er den stadig meget høj og overstiger kraftigt den referenceværdi på 60 % af BNP, der er fastsat i EU-traktaten. Det er af denne grund og for at imødegå de kommende udfordringer, især den budgetmæssige byrde ved en aldrende befolkning, at Kommissionen og Rådet

har henstillet til den græske regering, at der gennemføres en finanspolitisk konsolideringsstrategi, der er fokuseret omkring store primære overskud, hvilket er nødvendigt for hurtigt at kunne reducerede den meget høje gældskvote. Det er denne strategi, der ligger til grund for budgetprognosen i det første græske stabilitetsprogram. Den græske regering forelægger en ajourføring af stabilitetsprogrammet inden udgangen af 2001.

Hvad angår endelig gældsstyringen og -finansieringen er Kommissionen ikke involveret i regeringens valg af, hvilke finansinstrumenter der skal anvendes. Som led i ovennævnte procedurer overvåger Kommissionen dog regelmæssigt, at hver enkelt transaktion behandles korrekt ifølge reglerne om nationalregnskaber og sikrer, at der er tilstrækkelig gennemsigtighed i medlemsstaternes meddelelser. I tilfælde, hvor behandlingen af en finansiel transaktion ikke udtrykkeligt er dækket af de i fællesskab fastlagte regler for nationalregnskaber, foretager Kommissionen en ad hoc-undersøgelse af transaktionen i nært samarbejde med alle medlemsstater. Herefter udstedes der en generel henstilling, der herefter følges af alle medlemsstater. Det var eksempelvis tilfældet for nogle år siden med hensyn til behandling af privatiseringsindtægter, gældsovertagelser og nulkuponobligationer.

Hvad angår Fællesskabets støtteramme for programperioden 2000-2006 har Kommissionen skrevet til de græske myndigheder og anmodet om en redegørelse for de praktiske aspekter af disse ordninger.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25.6.1996 EFT L 310 af 30.11.1996.