ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0029/00

af Marianne Eriksson (GUE/NGL) til Rådet

(20. januar 2000)

Om: Overvågning af folkeafstemningen i Vestsahara

I mere end syv år har befolkningen i Vestsahara ventet på at få besked fra de marokkanske myndigheder om en folkeafstemning om Vestsaharas fremtid. De marokkanske myndigheder har flere gange brudt aftaler mellem myndighederne og Polisario om datoen for folkeafstemningen. Nu er registreringen af de stemmeberettigede imidlertid på ny i gang, og der er planlagt en kampagne for folkeafstemningen, som forventes afsluttet den 30. juni 2000. Denne dato er også datoen for folkeafstemningen. Risikoen for valgsvindel er stor og for at opnå sikkerhed for, at valget afvikles på demokratisk vis, må der være internationale valgobservatører til stede. Vil Rådet bistå med valgovervågning ved en folkeafstemning om Vestsaharas fremtid?

Svar

(10./11. april 2000)

Rådet støtter uforbeholdent den fredsplan for Vestsahara, der er foreslået af FN's generalsekretær, og som tager sigte på at få afholdt en fri, retfærdig og upartisk folkeafstemning for at gennemføre princippet om det vestsahariske folks selvbestemmelsesret. Det noterer sig, at generalsekretæren i sin seneste rapport giver udtryk for bekymring over, at grundlæggende meningsforskelle (mellem Marokko og Polisario) giver anledning til tvivl om, hvorvidt det vil være muligt at gennemføre fredsplanen ordnet og i gensidig forståelse.

I sin seneste rapport om Vestsahara anfører FN's generalsekretær, at han vil bede sin personlige udsending James Baker om at høre parterne og undersøge, hvorledes der hurtigt kan opnås en varig og samordnet bilæggelse af tvisten.

Rådet vil fortsætte sine bestræbelser på at skabe et klima, der bygger på tillid og troværdighed mellem alle berørte parter, således at man kan nå frem til en langsigtet løsning, der er acceptabel for dem alle. Rådet har direkte kontakt med FN-generalsekretærens særlige repræsentant for Vestsahara, ambassadør William Eagleton, for at klarlægge, hvordan det bedst muligt kan bidrage til denne proces.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0224/00

af Carlos Costa Neves (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Rapport fra Kommissionen om gennemførelsen af bestemmelserne i traktatens artikel 299, stk. 2

På mødet i juni 1999 i Köln opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til inden udgangen af 1999 at forelægge en rapport med forslag til foranstaltninger til gennemførelse af bestemmelserne i traktatens artikel 299, stk. 2.

Det er tvingende nødvendigt,

- at der fastlægges en ramme for foranstaltninger, fremgangsmåde og tidsplan med henblik på gennemførelsen heraf,

- ligesom det også er nødvendigt, at der foretages en revision af Poseima-programmet, og at det fastlægges, hvordan det skal indgå i de specifikke foranstaltninger, som skal vedtages.

- I den forbindelse er der indbyrdes modstridende oplysninger om årsagerne til, at Kommissionen endnu ikke har forelagt ovennævnte rapport.

1. Hvornår agter Kommissionen at forelægge nævnte rapport for Rådet og Europa-Parlamentet?

2. Hvornår regner den med, at de pågældende foranstaltninger vil blive iværksat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(9. marts 2000)

1. Kommissionen har ikke kunnet vedtage den rapport, som det ærede medlem henviser til, inden udgangen af 1999, da man behøvede tid til at sætte sig ind i såvel memoranda fra de involverede medlemsstater, som man modtog i november og december 1999, som de meninger, der blev fremlagt på partnerskabsmødet med medlemsstaterne og de involverede regioner den 23. november 1999. Kommissionen arbejder på at vedtage rapporten inden for nogle uger.

2. Rapporten vil indeholde oplysninger om de initiativer, som Kommissionen har planlagt, med tidsplaner, hvor det er muligt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0229/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(4. februar 2000)

Om: Manglende medtagelse af amtet Arta i fællesskabsinitiativet Interreg

Ifølge de foreliggende oplysninger ser det ud til, at amtet Arta ikke er blevet medtaget i de operationelle programmer, som Kommissionen har offentliggjort for del A i fællesskabsinitiativet Interreg på trods af, at det grundlæggende kriterium for medtagelse under denne del, nemlig at der findes eksterne landegrænser eller grænser mod havet, opfyldes af amtet Arta, eftersom Ambakiko-bugten udgør den allersydligste del af amtet og samtidig er en del af Det Ioniske Hav. Kommissionen bedes oplyse, hvilken holdning den indtager til ovennævnte, og om amtet Arta i sidste instans vil blive medtaget i fællesskabsinitiativet Interreg ligesom hele det øvrige nordvestlige Grækenland?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier på skriftlige forespørgsler E-0150/00, E-0229/00 og E-0336/00

(6. marts 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0044/00

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2000)

Om: Köln-processen: tilpasning af Poseima-programmet hvad angår forsyningen med korn i form af landbrugsråvarer på Azorernes forskellige øer

I medfør af artikel 3 i forordning (EØF) nr. 1600/92(1) indføres en forsyningsordning, der, hvad angår landbrugsråvarer, har haft en meget stor indvirkning på landbrugets produktionsomkostninger.

Hvad angår korn, er virkningen af den pågældende ordning i praksis blevet stadig mindre, både fordi fællesskabspriserne har nærmet sig priserne på verdensmarkedet, og fordi der ikke tages højde for forskelle i udgifterne til transport mellem øerne.

Vil Kommissionen have mulighed for at foreslå indførelse af mekanismer, der bidrager til en større harmonisering af priserne på korn og afledte produkter på de forskellige øer i den autonome region Azorerne med priserne i regionens største havn?

(1) EFT L 173 af 27.6.1992, s. 1.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-E-0038/00, E-0043/00, E-0044/00, E-0045/00, E-0046/00, E-0047/00, E-0048/00, E-0049/00, E-0050/00, E-0051/00 og E-0052/00

(28. februar 2000)

Det ærede parlamentsmedlem har stillet en række spørgsmål vedrørende Poseima-programmet for Azorerne.

Hvad angår Kommissionens rapport om foranstaltninger til gennemførelse af EF-traktatens artikel 229 (tidl. artikel 227), stk. 2, kan det oplyses, at den er under udarbejdelse.

Kommissionen kan derfor ikke på nuværende tidspunkt besvare det ærede parlamentsmedlems spørgsmål vedrørende rapportens indhold. Rapporten skal først godkendes af Kommissionen.

Med hensyn til Kommissionens arbejdsprogram for 2000 kan det oplyses, at der ifølge programmet skal forelægges en rapport for Rådet og Parlamentet om gennemførelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1600/92 af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira (Poseima)(1) vedrørende landbrugssektoren under Poseima-programmet, i givet fald ledsaget af forslag om de tilpasningsforanstaltninger, som måtte vise sig nødvendige for at nå programmets mål. Samtlige foranstaltninger vedrørende landbruget på Azorerne vil blive behandlet i denne forbindelse.

(1) EFT L 173 af 27.6.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0201/00

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Reklameindslag i spanske tv-programmer

I min skriftlige forespørgsel P-3862/98(1) kritiserede jeg de fleste spanske tv-kanalers manglende respekt for Rådets direktiv 89/552/EØF(2) af 3. oktober 1989 (tv uden grænser) og navnlig den konstante udvidelse af den tid, der bruges til reklamer, og de hyppige afbrydelser med reklameindslag midt i programmerne, selv når det drejer sig om dramatiske værker (som f.eks. film, teaterstykker eller operatransmissioner).

Kommissionen bekræftede i sit svar af 4. februar 1999, at den havde kendskab til denne kritik, og anførte, at den var ved at skaffe sig oplysninger om, hvorvidt den var berettiget.

Siden da er det kritiserede fænomen om muligt blevet værre, og det i en sådan grad, at nogle programmer ligefrem reklamerer med, at de ingen eller kun få reklameafbrydelser har.

Kan Kommissionen oplyse, hvad resultatet har været af de undersøgelser, den bebudede for over et år siden, og om den agter at træffe nogen form for foranstaltninger for at få Spanien til at overholde det nævnte direktiv?

(1) EFT C 207 af 21.7.1999, s. 138.

(2) EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(28. februar 2000)

Der er indledt en overtrædelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169) på grund af Spaniens manglende overholdelse af bestemmelserne vedrørende reklame i direktivet om tv uden grænser (Rådets direktiv 552/89/CEE om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv- radiospredningsvirksomhed, ændret ved Rådets og Parlamentets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0235/00

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: Det portugisiske formandskabs primære målsætninger på uddannelsesområdet

Efter offentliggørelsen af det portugisiske formandskabs program bedes Kommissionen tydeligt redegøre for sin fortolkning af det anførte mål om at udforske ideen med en europæisk dimension i uddannelsen.

Hvordan forestiller Kommissionen sig dels sin egen rolle og dels de enkelte medlemsstaters regeringers rolle i virkeliggørelsen af dette mål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(14. februar 2000)

Kommissionen deler helt og fuldt det portugisiske formandskabs prioriteter på uddannelsesområdet, som indgår i perspektivet om fremme af et kundskabernes Europa baseret på livslang uddannelse. Kommissionen støtter bl.a. formandskabets initiativ om at etablere en ny ramme for struktureret samarbejde (rolling agenda), der tager sigte på at skabe større kontinuitet og effektivitet i Rådets arbejde på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet. I denne sammenhæng forventer Kommissionen, at Fællesskabets handlingsprogrammer Socrates og Leonardo vil få større virkning, og et af de vigtigste mål med disse programmer er netop at styrke den europæiske dimension i uddannelsen og erhvervsuddannelsen.

I spørgsmålet om medlemsstaternes og Kommissionens rolle i virkeliggørelsen af dette mål bør det understreges, at Fællesskabets kompetence på uddannelsesområdet er klart fastlagt i artikel 149 (tidligere artikel 126) i EF-traktaten: Fællesskabet bidrager til udviklingen af et højt uddannelsesniveau ved at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og om nødvendigt at støtte og supplere disses indsats, med fuld respekt for medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2798/99

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Udvidelse af bilparkeringsarealerne i toldområdet i San Andrea i provinsen Gorizia (Italien) på trods af Sloveniens forestående tiltrædelse af EU

Kommunalforvaltningen i Gorizia ønsker at udvide bilparkeringsarealerne i San Andrea-kvarteret, som befinder sig på Italiens nuværende toldområde for transit til Slovenien, på trods af alle de berørte parters afvisende stillingtagen (bydelsrådet, sammenslutningerne og befolkningen, som ønsker at distancere sig fra Gorizia Kommune) og på trods af Sloveniens forestående tiltrædelse af Den Europæiske Union.

Kommunen har indgået en aftale med de tilstødende kommuner Nova Goriza og Vrtojba, i henhold til hvilken der er planlagt initiativer og finansiering af alternative strukturer.

Toldfunktionerne og -strukturerne bliver derfor snart afviklet.

Allerede i dag viser det sig, at parkeringsarealerne overhovedet ikke blive udnyttet fuldt ud, selv om de anvendes til lejlighedsvise aktiviteter og i nødsituationer.

Det pågældende område, hvor der i nogle år er blevet investeret massivt i cementering af disse parkeringsarealer, er historisk set beboet af et slovensktalende samfund, hvis område er blevet reduceret med over det halve.

Vil Kommissionen på baggrund af ovenstående oplyse, om den udvidelse af bilparkeringsarealerne, som Gorizia Kommune planlægger i det nuværende toldområde, er forenelig med aftalerne i før tiltrædelsesfasen og inden Sloveniens tiltrædelse af EU, og om denne foranstaltning overhoved er holdbar?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. marts 2000)

Udvidelsen af bilparkeringsarealerne i toldområdet i San Andrea i provinsen Gorizia vedrører hovedsageligt infrastrukturen og er ud fra et toldmæssigt synspunkt hverken uforeneligt med regelværket om told, med førtiltrædelsesstrategien på toldområdet eller med Sloveniens mulige tiltrædelse af EU.

Om udvidelsen er forenelig med den eksisterende aftale mellem Gorizia og Nova Goriza, har Kommissionen ingen indflydelse på.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2586/99

af Marialiese Flemming (PPE-DE) til Kommissionen

(11. januar 2000)

Om: FN-konvention om barnets rettigheder

Den 20. november 1999 højtideligholdtes 10-årsdagen for FN-konventionen om barnets rettigheder. Alle Den Europæiske Unions medlemsstater har ratificeret denne konvention. Somalia har hverken undertegnet eller ratificeret konventionen. USA har ganske vist undertegnet konventionen, men ikke ratificeret den.

Som det vides, har Kommissionen til hensigt at offentliggøre en meddelelse om børnenes rettigheder.

Agter Kommissionen i denne meddelelse at gøre opmærksom på, at Somalia og USA er de eneste stater, som ikke har ratificeret FN-konventionen om barnets rettigheder?

Overvejer Kommissionen at tage skridt, der hurtigst muligt får Somalia og USA til at ratificere konventionen?

I bekræftende fald: hvilke foranstaltninger desangående planlægger Kommissionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(24. marts 2000)

Kommissionen mener, at det er af yderste vigtighed at støtte børns rettigheder som fastlagt i FN-konventionen om barnets rettigheder.

Kommissionen konstaterer, at alle stater i verden med undtagelse af Somalia og USA har ratificeret FN-konventionen. En ratifikation af konventionen i begge disse lande vil være meget velkommen.

Selv om beslutningen om at ratificere en FN-konvention er et spørgsmål, der berører den enkelte stat, vil Kommissionen fortsat anvende sine nære bilaterale forbindelser med USA til at tage dette emne op på en passende måde. Hvad angår Somalia, er det imidlertid indlysende, at dette land ikke kan underskrive nogen konvention, så længe landet ikke har en regering.

FN-konventionen er blevet ratificeret af et rekordstort antal lande. Den er med 191 deltagende stater det første retligt bindende internationale dokument om menneskerettigheder, som er tæt på at være ratificeret af alle verdens lande. EU har flere gange opfordret de stater, som endnu ikke er part i konventionen, til at ratificere den hurtigst muligt.

Ratifikation i sig selv er imidlertid ikke tilstrækkelig. Konventionen skal ligeledes gennemføres i national lovgivning. EU er bekymret over det store omfang af forbehold over for konventionen og fortsætter med at give udtryk for sine indvendinger imod forbehold, der er i strid med konventionens mål og hensigt. Forbeholdene rejser tvivl om, hvorvidt de enkelte stater egentlig agter at gennemføre konventionen. EU opfordrer ligeledes de stater, der er part i konventionen, til regelmæssigt at tage andre forbehold op til fornyet overvejelse med henblik på at trække dem tilbage.

Hvad angår Kommissionens meddelelse om barnets rettigheder, er der endnu ikke taget en endelig beslutning. Der er i øvrigt allerede truffet særlige foranstaltninger på forskellige områder til fordel for børn.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2846/99

af Michel Raymond (EDD) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Artikel 30, 3. led, i forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 (støtte til skovbrug)

I artikel 30, 3. led, i forordning (EF) nr. 1257/1999(1) hedder det, at støtten til skovbrug vedrører forarbejdning af skovbrugsprodukter, og et par linjer længere nede, at investeringer i forbindelse med anvendelse af træ som råmateriale begrænses til de arbejdsprocesser, der går forud for den industrielle forarbejdning.

Der er her tale om en tvetydighed i formuleringen, som gør EU's holdning til forarbejdningen af skovbrugsprodukter uforståelig.

Vil Kommissionen klargøre sin holdning til dette vigtige spørgsmål?

Vil Kommissionen oplyse, om det betyder, at støtten til den første forarbejdning af træet (savværker) opgives?

Hvis denne fortolkning er rigtig, vil afgørelsen være et alvorligt slag for udviklingen af træindustrien i flere europæiske lande, i en situation hvor den økonomiske betydning af denne sektor bliver større og større.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. februar 2000)

I henhold til artikel 30, som det ærede medlem henviser til, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger, kan der kun ydes støtte fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) til investeringer, der skal forbedre og rationalisere høst, forarbejdning og afsætning af træ som råmateriale, når der er tale om de arbejdsprocesser, der går forud for den industrielle forarbejdning af træet. Det ærede medlem har ret i sin fortolkning af forordningen, når han anfører, at den første forarbejdning af træet er udelukket fra at få støtte.

Dette har da også været Fællesskabets politik indtil nu, eftersom savværksaktiviteter ikke har været samfinansieret af EUGFL siden 1990, hvor Rådets forordning (EØF) nr. 867/90 af 29. marts 1990 om forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af skovbrugsprodukter(1) blev vedtaget.

Konklusionen er, at EUGFL med forordning (EF) nr. 1257/1999 ikke opgiver den første forarbejdning af træet. Tværtimod fortsætter støtten på grundlag af de samme kriterier.

Dette udelukker ikke, at medlemsstaterne under visse omstændigheder kan stille forslag om en ordning vedrørende statsstøtte til fordel for visse aktiviteter inden for træ- og papirindustrien. Sådanne støtteordninger i mål 1- og mål 2- regioner kan samfinansieres af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), såfremt medlemsstaterne stiller forslag herom inden for rammerne af et regionaludviklingsprogram.

(1) EFT L 191 af 6.4.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2702/99

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Godkendelsesprocedurer for projekter, hvortil der er anmodet om støtte fra EFRU

Ansøgere, der anmoder om støtte fra EFRU til etableringen af industriområder, anfører ofte som begrundelse, at projektet vil skabe nye job.

Hvad foretager Kommissionen sig for at sikre, at sådanne argumenter er berettigede, og navnlig for at kontrollere, at de job, der måtte blive skabt, reelt vil være nye job snarere end job overført fra andre industriområder?

Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen i tilfælde, hvor der etableres industriområder på grønne arealer, for at sikre, at dette ikke strider mod EU-krav om fremme af miljøbæredygtighed, f.eks. ved at arbejde for a) beskyttelse af habitater, b) prioritering af udviklingen af brune områder og c) modvirken af yderligere anvendelse af motortransport?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(10. marts 2000)

Kommissionen har udviklet en systematisk metode til evaluering af jobskabelsesmål. Denne metode er sammenfattet i vejledningen Counting the Jobs offentliggjort i serien Evaluation Documents, og denne vejledning sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat. Der sættes spørgsmålstegn ved, om de nye job, der hævdes skabt, ikke reelt overføres fra andre industriområder. Dette spørgsmål behandles specifikt i forbindelse med beregningen af det antal arbejdspladser, der skabes netto. Det er korrekt, at de fleste forhåndsberegninger af beskæftigelseseffekten er baseret på bruttojobskabelsen, men nettoeffekten analyseres i forbindelse med midtvejsevalueringen og navnlig ved den efterfølgende evaluering.

Hvad angår bæredygtig udvikling, understregede Kommissionen i sine retningslinjer for programmer for perioden 2000-2006(1), at udviklingen af brune industriområder skulle prioriteres i forhold til de grønne områder. Kommissionen har endvidere lagt vægt på, at transportforanstaltninger, der støttes, skal integreres i strategier for bæredygtige transportsystemer. Retningslinjerne er ikke juridisk bindende, men det er en betingelse for at modtage støtte fra strukturfondene, at man efterlever

EF-lovgivning som f.eks. Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(2) og Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(3).

(1) EFT C 267 af 22.9.1999, s. 2.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(3) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2756/99

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Regulering af fjerkræsektoren

De problemer, som inden for det seneste år har ramt fjerkræsektoren i visse EU-regioner, har ændret borgernes forbrugsvaner, og det heraf følgende fald i efterspørgslen har bragt prisen på kyllinger ned på

under kostprisen, hvilket også er gået ud over producenterne i områder, som ikke har haft noget med skandalerne at gøre. De økonomiske tab, som denne situation forvolder i fjerkræsektoren, har fået producenterne til at anmode om en omstrukturering af sektoren med henblik på at begrænse antallet af avlshøns.

Har Kommissionen taget eller agter den at tage noget initiativ til at imødekomme denne anmodning og således bidrage til at afbøde virkningerne af den krise, som ovennævnte situation har skabt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(24. februar 2000)

Den spanske fjerkræsektors vanskeligheder i 1999 synes ikke direkte at være en følge af det fald i fjerkræforbruget, der er sket efter dioxinskandalen. Vanskelighederne skyldes snarere, at der i Spanien i 1999 i forhold til 1998 kunne konstateres en stigende produktion af kyllingekød.

Den spanske fjerkræsektor anslår således, at produktionsstigningen fra 1998 til 1999 var på ca. 15 % som følge af de positive økonomiske resultater ved udgangen af 1998. Dette har fået priserne til at falde fra begyndelsen af 1999, allerede noget før dioxinskandalen. Virkningerne af dioxinskandalen kunne iagttages på det spanske marked for fjerkrækød fra juni 1999.

Hvad angår produktionsoverskuddet fra begyndelsen af 1999 er den fælles markedsordning for denne sektor til hinder for reguleringsforanstaltninger som f.eks. offentlig markedsintervention. Fjerkræsektoren selv har ansvaret for at udbuddet afpasses efter efterspørgslen under overholdelse af EU's konkurrenceregler.

Kommissionen kan kun gøre brug af markedsstøtteordninger i form af eksportstøtte for at bringe ligevægt i det fælles marked. Disse foranstaltninger er underkastet begrænsninger inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen (WTO). Trods disse begrænsninger har Kommissionen i sommeren 1999 åbnet mulighed for restitutioner for eksport til andre bestemmelseszoner end sædvanligt for at lette eksporten fra alle EU-regioner.