SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2631/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Den schweiziske multinationale koncern, Nestlés salg af toermaelk i lande i Den Tredje Verden

Ifoelge de seneste statistikker er den schweiziske multinationale koncern Nestlé et af de stoerste selskaber i verden inden for levnedsmiddelsektoren. Den menes at vaere repraesenteret i 66 lande med over 500 virksomheder, 200.000 medarbejdere og en aarsomsaetning paa omkring 70.000 mia lire. Det fremgaar endvidere, at Nestlé saelger 25 % af sine produkter i den sydlige del af verden og kontrollerer mellem 35 % og 50 % af verdensmarkedet for babymad. Desuden hedder det sig, at Nestlé ved anvendelse af en temmelig skrupelloes afsaetningspraksis ofte har overtraadt den internationale kodeks, som UNICEF og Verdenssundhedsorganisationen (WHO) har fastlagt, og som vedtoges i 1981 paa verdenssundhedskonferencen med henblik paa at beskytte boernenes sundhed.

WHO's seneste undersoegelser modsiger saaledes Nestlés oplysninger vedroerende modermaelkserstatning, og det skoennes, at over 4.000 boern i verdens sydlige del hver dag kunne reddes fra at doe af sygdomme og underernaering, saafremt de blev ammet og ikke fik toermaelk. Til trods herfor ser det ud til, at Nestlé fortsat overtraeder den naevnte kodeks for ikke at give afkald paa sin andel af markedet for modermaelkserstatning. Kan Kommissionen paa den baggrund oplyse,

1. om den har kendskab til denne situation?

2. om EU-institutionerne i bekraeftende fald nogensinde har kritiseret den adfaerd, Nestlé og andre store selskaber har udvist i saadanne tilfaelde?

3. om den kan bekraefte, at der findes WHO-undersoegelser eller -rapporter om modermaelkserstatnings negative egenskaber?

4. hvilke virkemidler der findes paa europaeisk plan for at kontrollere de kommercielle aktiviteter, der udoeves af multinationale giganter som Nestlé?

5. om den vil tage udfoerligt stilling til denne situation?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (25. september 1997)

Det erkendes generelt, at amning er bedst og boer fremmes aktivt i Faellesskabet. Hvis moedre ikke ammer eller kun delvis ammer, er der dog et legitimt marked for modermaelkserstatninger, og EF-lovgivning bygger paa disse principper.

Direktiv 91/321/EOEF ((EFT L 175 af 4.7.1991. )) aendret ved direktiv 96/4/EF om modermaelkserstatninger og tilskudsblandinger til spaedboern og smaaboern ((EFT L 49 af 28.2.1996. )) fastlaegger bestemmelserne for sammensaetning og markedsfoeringspraksis for disse produkter i Faellesskabet. Gennemfoerelsen af disse bestemmelser i medlemsstaterne er de nationale myndigheders ansvar.

Faellesskabet kan af indlysende grunde ikke vedtage lovgivning uden for dets eget territorium om markedspraksis i tredjelande for disse produkter. Raadets beslutning om EF-producenters markedsfoering af modermaelkserstatninger i tredjelande ((EFT C 172 af 8.7.1992. )) opfordrer til overholdelse af Verdenssundhedsorganisationens kodeks og tilbyder at undersoege alle klager og al kritik vedroerende EF-producenters markedspraksis, som meddeles af myndighederne i tredjelande. Til dato har man ikke modtaget saadanne klager eller en saadan kritik.