SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1489/03

af Reinhold Messner (Verts/ALE) til Kommissionen

(2. maj 2003)

Om: Hygiejnebestemmelser for slagtning og bearbejdning på gården

Siden hvidbogen om fødevaresikkerhed er der kommet adskillige forordninger på området fødevaresikkerhed og hygiejne.

Hvilke bestemmelser gælder der for øjeblikket for slagtning af dyr (kreaturer, svin, får, geder og høns) på gården? Hvilke byggebestemmelser er nødvendige? Hvilke bestemmelser gælder der for forarbejdning (pølseprodukter, udskæringer) på gården? Hvilke særlige bestemmelser gælder der for direkte salg af disse produkter på gården (kro eller gårdbutik)?

For hvilke af disse bestemmelser har Kommissionen for øjeblikket fremsat lovgivningsmæssige forslag? Eller planlægger den at gøre dette i nær fremtid?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(10. juni 2003)

I øjeblikket er de vigtigste hygiejnebestemmelser om slagtning af henholdsvis kvæg, grise, får og geder og fjerkræ anført i Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fersk kødt(1) og Rådets direktiv 71/118/EØF af 15. februar 1971 om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med produktion og afsætning af fersk fjerkrækød(2). Direktivernes dækningsområde omfatter ikke slagtning af dyr til landmandens eller hans nærmeste families forbrug, som kan være underkastet national lovgivning i medlemsstaten. Produktion af dette kød til konsum er med undtagelse af privatforbrug underkastet kravet om opfyldelse af betingelserne i direktiverne.

For slagterier med lille kapacitet anvendes mindre strenge betingelser, som giver mulighed for visse forenklede struktur- og infrastrukturkriterier. Men det er et krav, at direktivets hygiejnebestemmelser overholdes, og sikkerheden i forbindelse med folkesundheden bringes derfor ikke i fare. Disse slagterier skal registreres og kan markedsføre deres kød på det nationale område under visse vilkår. Noget sådant kød skal først og fremmest mærkes med et nationalt stempel, som ikke kan forveksles med EU's stempel.

Under forudsætning af at de pølseprodukter og snitsler, som det ærede medlem henviser til, ikke fremstilles ved en behandling, som ændrer kødets indre cellestruktur og får det karakteristiske ved fersk kød til at forsvinde, falder sådanne produkter inden for definitionen af tilberedt kød. De aktuelle bestemmelser for fremstilling af tilberedt kød er anført i Rådets direktiv 94/65/EF af 14. december 1994 om krav til fremstilling og afsætning af hakket kød og tilberedt kød(3). Medlemsstaterne kan udstede visse produktionstilladelser for at tage hensyn til særlige forbrugervaner, forudsat at man sikrer sig, at dette direktivs sundhedskrav overholdes.

Der gælder ingen særlige bestemmelser, der finder anvendelse på virksomheder på bedrifter som sådan. Dette betyder, at hvis de relevante krav i ovennævnte direktiver er opfyldt, enten vedrørende markedsføring på EU's marked eller det nationale marked og de nationale bestemmelser tillader salg af noget sådant kød på bedrifter, kan kød produceres, udskæres og opbevares på godkendte eller registrerede virksomheder på bedriften.

Der findes heller ingen særlige ordninger for direkte markedsføring af disse produkter på bedriften, bortset fra særlige situationer vedrørende salg til slutforbrugeren. Udskæring og opbevaring af kød og tilberedning af tilberedt kød med henblik på at forsyne slutforbrugeren direkte med produkterne er undtaget fra kravene i det pågældende direktiv, men er underkastet den folkesundhedskontrol, der er fastlagt i den nationale lovgivning vedrørende detailsalg. Salg til restauranter, hoteller eller steder uden for bedriften fra den pågældende bedrift må ikke betragtes som salg, der sker direkte til forbrugeren. Det skal også

bemærkes, at bestemmelserne i Rådets direktiv 93/43/EØF af 14. juni 1993 om levnedsmiddelhygiejne(4) anvendes horisontalt for levnedsmidler generelt. Dette betyder, at virksomhedslederne i levnedsmiddelindustrien, herunder også virksomhedsledere, der dækker leddene efter den primære produktion, såsom tilberedning, forarbejdning, opbevaring, håndtering og udbud til salg eller levering til forbrugeren, skal opfylde dette direktivs krav for at garantere sikre og sunde levnedsmidler.

Det vigtigste mål med de nye generelle og specifikke hygiejnebestemmelser er at sikre et højt niveau for forbrugerbeskyttelsen, når det gælder fødevaresikkerhed, hvor der skal tages hensyn til en række principper. Indtil vedtagelsen, ikrafttrædelsen og gennemførelsen af udkastet til de bestemmelser, som udgør forslaget, er de eksisterende krav fortsat gældende.

Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådet forordning om fødevarehygiejne(5) i sin nuværende udformning omfatter princippet om, at det primære ansvar for fødevaresikkerheden ligger hos virksomhedslederne i levnedsmiddelindustrien, og at det er nødvendigt med levnedsmiddelsikkerhed i hele fødevarekæden. De generelle bestemmelser finder anvendelse på alle led af produktionen og forarbejdningen af levnedsmidler. Medlemsstaterne kan dog vedtage nationale foranstaltninger, hvis målene for fødevarehygiejnen ikke bringes i fare, og tilpasse de krav, der er fastlagt i de nye forordninger om levnedsmiddelhygiejne med henblik på (i) at give mulighed for en fortsat brug af traditionelle metoder på ethvert led af produktionen, forarbejdningen og distributionen og (ii) imødekomme behovene i levnedsmiddelvirksomheder, der ligger i områder med særlige geografiske vanskeligheder.

Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer finder ikke anvendelse på privatpersoners tilberedning af, behandling eller opbevaring af fødevarer til eget forbrug. Det finder heller ikke anvendelse på direkte salg fra producenten af små mængder kød fra fjerkræ og gnavere slagtet på gården til slutforbrugeren eller direkte til lokale virksomheder, hvor dette kød sælges til slutforbrugeren som fersk kød. Medlemsstaterne er forpligtet til at udarbejde bestemmelser i den nationale lovgivning vedrørende et sådant salg for at sikre gennemførelsen af målene i den foreslåede forordning. Medmindre andet er anført andetsteds, finder denne forordning ikke anvendelse på detailsalg. I henhold til artikel 10, stk. 3, i forslaget har medlemsstaterne mulighed for at vedtage nationale foranstaltninger, der tilpasser de specifikke krav, som er fastlagt i bilag 3 under de fem grupper af betingelser, hvis kravene om levnedsmiddelhygiejnen ikke bringes i fare.

(1) EFT P 121 af 29.7.1964.

(2) EFT L 55 af 8.3.1971.

(3) EFT L 368 af 31.12.1994.

(4) EFT L 175 af 19.7.1993.

(5) EFT C 365 E af 19.12.2000.