ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1977/96 af Per Gahrton (V) til Kommissionen (12. juli 1996)

Om: Dobbelt moms for svenske mobiltelefonabonnenter

Ifoelge Dagens Nyheter fra 1.7.1996 tvinges svenske mobiltelefonabonnenter til at betale dobbelt moms, eftersom et flertal af EU's medlemsstater ikke opfylder det gaeldende direktiv om tilbagebetaling af moms til det statslige svenske teleselskab Telia. Derfor opkraever Telia dels udenlandsk moms paa mobiltelefontjenester og dels svensk moms beregnet paa grundlag af hele det debiterede grundbeloeb, altsaa samtaleafgift plus udenlandsk moms. Mener Kommissionen, at Telias dobbeltdebitering er i overensstemmelse med gaeldende EU-bestemmelser? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at faa samtlige EU-medlemsstater til at foelge det gaeldende direktiv, saaledes at svenske mobiltelefonabonnenter slipper for at betale dobbelt moms af samtaler i udlandet?

Svar afgivet af paa Kommissionens vegne af Mario Monti (17. september 1996)

Det faelles momssystem foerer ikke til dobbeltmoms inden for EU. Denne elimineres, enten ved fradrag eller ved tilbagebetaling i henhold til det 8. momsdirektiv om foranstaltninger til tilbagebetaling af mervaerdiafgift til afgiftspligtige, der ikke er etableret i indlandet (79/1072/EOEF) ((EFT L 331 af 27.12.1979. )).

Siden systemets indfoerelse har Kommissionen isaer vaeret opmaerksom paa, om tilbagebetalingen finder sted inden for de seks maaneder, der er fastsat i direktivet, og at virksomhedernes omkostninger ikke oeges i urimelig grad. Kommissionen har saaledes ved flere lejligheder ivaerksat overtraedelsesprocedurer, naar fristerne systematisk blev overskredet, og har faaet medhold i, at saadan praksis ikke kan accepteres (sagerne C-287/91 og C-16/95). Kommissionen skal derfor opfordre klagerne til at sende den alle noejagtige oplysninger, der kan vaere af betydning for undersoegelsen af eventuelle overtraedelser.

Kommissionen understreger dog, at dette problem ikke laengere vil opstaa i forbindelse med den nye momsordning, der bygger paa princippet om momsberegning i oprindelseslandet. Med denne ordning vil den afgiftspligtige globalt foretage afgiftsfradraget ved modregning i det skyldige momsbeloeb, uafhaengigt af det sted, hvor den fradragsberettigede afgift er erlagt. Foelgelig bortfalder hele den specifikke procedure for tilbagebetaling, som er fastsat i det 8. momsdirektiv.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1939/96 af Miguel Arias Cañete (PPE) til Kommissionen (16. juli 1996)

Om: »Quota hopping«

I forbindelse med den saakaldte »quota hopping« er Det Forenede Kongerige i faerd med at undersoege muligheden for under regeringskonferencen at fremsaette forslag om aendringer til traktaten, saaledes at en stat inden for rammerne af den faelles fiskeripolitik kan fordele sine kvoter til de skibe, der foerer det paagaeldende lands flag, i overensstemmelse med bestemte krav for saaledes at skabe en reel oekonomisk forbindelse mellem disse skibe og de samfund i de paagaeldende stat, som er afhaengige af fiskeriet.

Agter Kommissionen at stoette de britiske idéer om reform af traktaterne paa dette punkt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (10. september 1996)

Kommissionen er bekendt med den britiske regerings planer om at fremsaette forslag om »quota hopping« under regeringskonferencen.

Kommissionen henleder det aerede medlems opmaerksomhed paa, at den nuvaerende EF-lovgivning ikke er til hinder for, at en medlemsstat indfoerer en bestemmelse om, at et fartoej, der foerer dens flag, skal have en reel oekonomisk forbindelse med sit flagland for at faa del i de nationale fangstkvoter. Det er dog en forudsaetning, at der er tale om en forbindelse mellem fartoejets fiskeriaktiviteter og de befolkningsgrupper eller industrier, der er afhaengige af fiskeriet.

Det er klart, at den paagaeldende bestemmelse i henhold til Domstolens retspraksis hverken maa indebaere forskelsbehandling paa basis af nationalitet eller hindre en normal udoevelse af fiskerierhvervet.

Det er ud fra disse principper, at Kommissionen, i sin egenskab af traktaternes vogter, holder oeje med, at de nationale retsforskrifter om tildeling af nationale kvoter er i overensstemmelse med EF-retten.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1720/96 af Stelios Argyros (PPE) til Kommissionen (25. juni 1996)

Om: Faellesskabsstoetterammen for Graekenland - udnyttelse af ressourcerne til underprogrammet om kultur

Europa-Kommissionen har under faellesskabsstoetterammen for Graekenland til underprogrammet om kultur for perioden 22. november 1994 til 31. december 1999 godkendt offentlige udgifter til en stoerrelsesorden af 271,334 mio ecu, af hvilke faellesskabsfinansieringen over EFRU beloeber sig til 112,033 mio ecu.

Har Kommissionen kendskab til, om man har vurderet muligheden for udnyttelse af de konkrete midler for hver af de foranstaltninger, der foreslaas, inden for det tidsrum paa 3 aar, der er tilbage? Findes der af underprogrammet finansierede kontraktmaessige forpligtelser i forbindelse med privatretlige juridiske personers udgifter, hvad angaar fordelingen af midlerne og driftsmaessige forpligtelser i forbindelse med faerdiggoerelsen af arbejderne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (2. august 1996)

Det operationelle program vedroerende turisme og kultur blev godkendt i november 1995. Da overvaagningsudvalget for det operationelle program endnu ikke har afholdt moede, raader Kommissionen ikke for oejeblikket over officielle oplysninger vedroerende udnyttelsesgraden for de forskellige foranstaltninger heri.

Efter Kommissionens opfattelse er det muligt at opsuge bevillingerne til underprogrammet om kultur, forudsat at de administrative procedurer styres effektivt.

Det siger sig selv, at de agenturer, der skal gennemfoere projekterne, udelukkende maa anvende EF-bevillingerne til de medfinansierede projekter, og at de skal sikre, at projekterne fungerer efter afslutningen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1721/96 af Stelios Argyros (PPE) til Kommissionen (25. juni 1996)

Om: Faellesskabsstoetterammen for Graekenland - vurdering af foranstaltningerne under underprogrammet om kultur

Europa-Kommissionen har som led i faellesskabsstoetterammen for Graekenland for underprogrammet om kultur for perioden fra den 22. november 1994 til den 31. december 1999 bevilget faellesskabsfinansiering til en stoerrelsesorden af 112.033.000 ecu.

Ved Kommissionen, om der blev gennemfoert en vurdering af prioriteterne inden for kultur, i saa fald af hvem, og med hvilke metoder og med hvilke kriterier fandt den sted? Endvidere bedes den oplyse, paa grundlag af hvilke kriterier der blev truffet beslutning om fordelingen til delforanstaltningerne under underprogrammet?

Mener Kommissionen, at det tjener den kulturelle og turistmaessige udvikling med en faellesskabsfinansiering til en stoerrelsesorden af 19.434.000 ecu til museer og til genopfoerelse og fremme af kulturminder (foranstaltning 2.4 og 2.5) til en stoerrelsesorden af 19.434.000 ecu, naar finansieringen til faerdiggoerelsen af Athens koncertbygning - parkerings- og moedefaciliteter - (foranstaltning 2.7) beloeber sig til 11.000.000 ecu?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Matthies (5. august 1996)

Ifoelge naerhedsprincippet er det medlemsstaterne, der udpeger de projekter, hvortil der skal ansoeges om EF-stoette inden for rammerne af de forskellige EF-programmer. De beloeb, der bevilges til de enkelte foranstaltninger, skal naturligvis vaere af en saadan stoerrelsesorden, at der er mulighed for at fuldfoere de paagaeldende projekter.

Stoetten til museer og monumenter er saaledes afpasset efter de investeringer, medlemsstaten har planlagt at gennemfoere i det paagaeldende omraade i programmets gyldighedstid. Medlemsstatens andel i udgifterne til musikpalaeet er dog mindre end dens andel i udgifterne til museerne og monumenterne.

I oevrigt havde Kommissionen i forbindelse med godkendelsen af det operationelle program for kultur og turisme lejlighed til at konstatere, at der var en snaever sammenhaeng mellem fuldfoerelsen af musikpalaeet, som til dels var finansieret via den foerste EF-stoetteramme, og udviklingen i turismen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2476/96 af Mair Morgan (PSE) til Kommissionen (13. september 1996)

Om: Kulilteforgiftning

Hvilke planer har Kommissionen i betragtning af det hoeje antal doedsfald som foelge af kulilteudslip fra defekte varmeanordninger med henblik paa:

1. at fremhaeve farerne for forbrugerne som foelge af kulilte gennem annoncekampagner og informationer fra producenters og energileverandoerers side,

2. at indfoere en faelles europaeisk norm for kuliltedetektorer, som tager hensyn til syns- og hoerehandicappede personers behov samtidig med en kampagne, der opfordrer til brug af disse detektorer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (11. oktober 1996)

I efteraaret 1995 modtog Kommissionen en rapport, som den havde bestilt om nationale regler for installering, vedligeholdelse og kontrol med gasinstallationer med henblik paa at identificere eventuelle mangler ved reglerne samt vanskeligheder i forbindelse med reglernes anvendelse. Rapporten konkluderede, at det er umuligt at identificere en enkelt systematisk mangel, som man kunne fjerne med et saerligt lovgivningsinitiativ og derved oege forbrugernes sikkerhed vaesentligt.

Det er ikke overraskende, for i medfoer af direktivet om markedsfoering af gasapparater, dvs. direktiv 90/396/EOEF ((EFT L 196 af 26.7.1990. )), som traadte i kraft i 1992, forsynes apparater automatisk med sikkerhedsforanstaltninger, som tager sigte paa forbraendingsprodukter, saerlig kulilte, og deres spredning, hvorved man i det omfang, det er muligt, undgaar de negative foelger af manglende opfyldelse af de krav, der stilles til installering og vedligeholdelse. Direktivet indeholder endvidere et krav om, at producenterne tydeligt angiver de informationer, som er noedvendige for installering og vedligeholdelse, i de relevante brugsvejledninger. Kommissionen overvejer i oejeblikket, hvordan den skal reagere paa rapporten, og saa laenge disse overvejelser staar paa, har den ikke til hensigt at tage andre initiativer.

Med hensyn til at informere forbrugerne ydede Kommissionen i 1994 oekonomisk stoette til en informationskampagne, som Consumer Safety International Ltd. gennemfoerte. Kommissionen har offentliggjort en opfordring til praesentation af projekter, der er rettet mod at fremme og beskytte forbrugernes interesser ((EFT C 213 af 23.7.1996. )), som finansieres over budgettet for 1997. De prioriterede emner for saadanne projekter er bl.a. fremme af forbrugernes interesser i forbindelse med private og offentlige tjenesteydelser. Projekter, som omfatter emnet sikkerhed i forbindelse med tjenesteydelser, skal vaere af faellesskabsdimension.

Hvad angaar et hensigtsmaessig svar fra EU paa risikoen for kulilteforgiftning, henvises det aerede medlem til Kommissionens svar paa andragende 752/94, 976/94, 493/95 og 726/95.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1688/96 af Markus Ferber (PPE) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Vejafgiftsaarskort i OEstrig

Kommissionen er formodentlig bekendt med, at der i OEstrig i nogle aar har vaeret udstedt et vejafgiftsaarskort til 1.200 Schilling for de afgiftspligtige motorvejsstraekninger Brenner, Tauern, Pyhrn og Arlberg-tunnelen. Folk, der har koert ofte paa disse straekninger, har dermed opnaaet en rabat i forhold til koeb af enkeltture. Det oplyses imidlertid, at dette aarskort kun kan erhverves af personer, hvis biler har oestrigske nummerplader. Personer, hvis biler har udenlandske nummerplader har maattet koebe et rabatkort til 800 Schilling, der giver rabat paa alle afgiftspligtige straekninger i OEstrig. Kun til Brenner-motorvejen kan personer med udenlandske nummerplader koebe et aarskort. Kan Kommissionen paa baggrund af ovenstaaende oplyse foelgende:

1. Er Kommissionen ikke enig i, at den nuvaerende ordning vedroerende aarskort til Tauern- og Pyhrn-motorvejen samt Arlberg-tunnelen medfoerer diskriminering af alle personer, hvis biler har udenlandske nummerplader, hvilket kan vaere i modstrid med europaeisk ret?

2. Goeres der fra Kommissionen side bestraebelser paa at skride ind over for denne diskriminering og kontrollere, om reglerne for dette aarskort er i overensstemmelse med faellesskabsretten?

3. Mener Kommissionen ikke ogsaa, at der er fare for, at udenlandske bilister med indfoerelse af vejafgiftsmaerkaten for personbiler i OEstrig fra 1. januar 1997 kommer til at betale dobbelt for at benytte de oestrigske motorveje?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (10. september 1996)

1. Uden at ville foregribe nogen yderligere analyse og i lyset af princippet om ikke-forskelsbehandling vil Kommissionen anmode de oestrigske myndigheder om at fremsende yderligere enkeltheder om, hvorledes ordningen med det saerlige vejafgiftsaarskort til Brennerpasset fungerer for koeretoejer, som ikke er indregistreret i OEstrig.

2. Paa grundlag af de foreliggende oplysninger vil Kommissionen traeffe alle noedvendige foranstaltninger med henblik paa at sikre faellesskabsrettens haandhaevelse.

3. Kommissionen har analyseret det oestrigske lovudkast om indfoerelse af et tidsbegraenset vejafgiftssystem (vignet) for biler pr. 1. januar 1997 og har an-modet den oestrigske regering om at aendre det paa en raekke forskellige punkter, saa det kan goeres foreneligt med faellesskabslovgivningen (Kommissionens udtalelse SEK (96) 1996).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2170/96 af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen (2. august 1996)

Om: Den tyske Forbundsbanks guldbeholdning

Efter etableringen af Den Europaeiske Centralbank (ECB) skal centralbankerne i de lande, der deltager i OEMU, overfoere en del af deres valutareserve til ECB.

1. Hvad sker der med centralbankernes guldbeholdninger, herunder navnlig den tyske Forbundsbanks?

2. Skal der ogsaa overfoeres en bestemt andel heraf til ECB?

3. Hvordan vurderes disse guldbeholdninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (23. september 1996)

Ifoelge EF-traktatens artikel 105, stk. 2, tredje led, er en af Det Europaeiske System af Centralbankers (ESCB) grundlaeggende opgaver »at besidde og forvalte medlemsstaternes officielle valutareserver«. Bestemmelserne om overfoersel af valutareserveaktiver til Den Europaeiske Centralbank (ECB) er fastsat i artikel 30 i statutten for ESCB og ECB, hvori det bl.a. hedder, at »... ECB forsynes af de nationale centralbanker med valutareserveaktiver, ECU, IMF-reservestillinger og SDR, svarende til et beloeb paa op til 50 000 mio. ECU« (artikel 30.1.). Dette betyder, at foelgende typer aktiver kan overfoeres til ECB: tredjelandes valutaer, ikke-deltagende medlemsstaters valutaer og guld. Kravet om overfoersel af guld er dog ikke udtrykkeligt angivet. Beslutningen om stoerrelsen og sammensaetningen af de valutareserver, der skal overfoeres, traeffes af ECB's Styrelsesraad og kan derfor foerst traeffes, naar ECB er blevet oprettet i begyndelsen af 1998.

De dele af valutareserveaktiverne, der ikke overfoeres, forbliver i de nationale centralbanker, som med forbehold af begraensningen i artikel 31.2. i statutten for ESCB og ECB frit kan disponere over dem. Transaktioner i den resterende del af valutareserveaktiverne og medlemsstaternes transaktioner med deres arbejdsbeholdninger i udenlandske valutaer skal godkendes af ECB, hvis de ligger over en bestemt beloebsgraense, der fastsaettes af ECB's Styrelsesraad. Derved sikres det, at transaktionerne er i overensstemmelse med EU's valutakurs- og pengepolitik.

Spoergsmaalet om vaerdiansaettelsen af valutareserveaktiverne er for oejeblikket til droeftelse i Det Europaeiske Monetaere Institut.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2011/96 af Miguel Arias Cañete (PPE) til Kommissionen (17. juli 1996)

Om: Antallet af traeer i graeske olivenplantager

Kommissionen bedes paa grundlag af den information, der raader over, oplyse, hvor stor den gennemsnitlige maengde af oliventraeer pr. hektar er i oejeblikket i Graekenland.

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-2006/96, E-2007/96, E-2008/96, E-2009/96, E-2010/96, E-2011/96, E-2012/96 og E-2013/96 (9. september 1996)

De statistiske oplysninger om olivendyrkning kan variere maerkbart fra kilde til kilde og efter de anvendte definitioner. De skal derfor omgaas med forsigtighed. Med hensyn til de oplysninger, som det aerede medlem oensker, kan nedenstaaende statistikker fremlaegges.

Det samlede antal producerende oliventraeer i hver af de paagaeldende medlemsstater, som de nationale administrationer officielt meddeler Kommissionen i forbindelse med forordningerne om oliven- og olivenolieudbyttet, er for produktionsaaret 1994/95 foelgende:

>TABLE>

Oliventraeernes gennemsnitlige beplantningstaethed i de samme medlemsstater er foelgende udtrykt i traeer pr. hektar:

>TABLE>

Denne gennemsnitlige beplantningstaethed, der er meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat, kan variere betydeligt fra region til region, ja fra bedrift til bedrift, ud fra olivendyrkningens mere eller mindre specialisering eller systematisering.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1798/96 af David BOWE til Kommissionen. Det indre marked for elektricitet



EF-Tidende nr. C 365 af 04/12/1996 s. 0035



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1798/96 af David Bowe (PSE) til Kommissionen (3. juli 1996) Om: Det indre marked for elektricitet Mener Kommissionen, at der boer oprettes en konsulenttjeneste for elektricitetssektoren, saaledes at sektorens arbejdsgivere og fagforeninger kan moedes og droefte virkningen af det indre marked for elektricitet paa de offentlige tjenester, miljoeet, energistrukturerne og beskaeftigelsen? I benaegtende fald bedes Kommissionen forklare hvorfor. Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (16. september 1996) Helt i traad med Kommissionens egen hvidbog om energipolitik ((KOM(95) 682 endel. )) agter den at nedsaette et raadgivende udvalg omfattende alle de organisationer, der er beroert af energisektoren. I dette udvalg skal samles arbejdsgivere, fagforbund og forbrugerorganisationer til droeftelse af problemer i forbindelse med energipolitikken og hermed uden tvivl ogsaa alle emner vedroerende det indre elektricitets-marked. Kommissionen anser det ikke for noedvendigt at oprette en saerlig parallel struktur for elsektoren alene.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1418/96 af Patrick Cox (ELDR) til Kommissionen (6. juni 1996)

Om: Det irske sprogs status

1. Kan Kommissionen goere rede for det irske sprogs noejagtige status i Den Europaeiske Union og dens institutioner og forklare hvilket grundlag denne status er baseret paa?

2. Har en irsk regering siden Irlands tiltraedelsesforhandlinger efter Kommissionens viden nogensinde anmodet om udvidelse af det irske sprogs status i Den Europaeiske Union?

3. Er Kommissionen i betragtning af det irske sprogs saerlige status rede til i sin rekrutterinspolitik at anerkende talefaerdighed i irsk og to andre af Unionens arbejdssprog som opfyldelse af de krav, der stilles med hensyn til sproglige kvalifikationer?

4. Er der i betragtning af det irske sprogs saerlige status omstaendigheder, hvor Kommissionen ville overveje anvendelsen af det irske sprog som arbejdssprog af hensyn til de irske borgere, som maatte oenske at anvende Irlands foerste officielle sprog i deres aerinde ved Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (29. juli 1996)

1& 4. Kommissionen henviser det aerede medlem til svarene paa mundtlig forspoergsel H-205/91 fra Landa Mendibe ((Parlamentets forhandlinger 3-403 (marts 1991). )) og skriftlig forespoergsel E-896/86 fra hr. Raftery ((EFT C 82 af 30.3.1987. )).

2. Nej.

3. For ansaettelse kraeves grundigt kendskab til et officielt faellesskabssprog og tilfredsstillende kendskab til et andet af disse sprog.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1442/96 af Christine Oddy (PSE) til Kommissionen (12. juni 1996)

Om: Telearbejde og forskning

Vil Kommissionen forpligte sig til at gennemfoere henstillingerne i dens publikation »Social Europe - Homeworking in the European Union«, supplement 2/95, og sikre, at Eurostat anerkender telearbejdende som en separat kategori af arbejdstagere og opstiller statistikkerne i overensstemmelse hermed? Vil den ivaerksaette indgaaende forskning i telearbejde, sektor for sektor, for saa vidt angaar omfang, karakter, skiftende tendenser og betingelser for telearbejde, herunder andelen af sorte arbejdstagere og vandrende kvindelige arbejdstagere, der udfoerer telearbejde, og vil den udarbejde programmer for god praksis?

Samlet Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Padraig Flynn paa skriftlige forespoergsler E-1441/96, E-1442/96, E-1443/96 og E-1444/96 (31. juli 1996)

Kommissionen anerkender fuldt ud, at det er noedvendigt at bestraebe sig paa at forbedre arbejdsvilkaarene for hjemmearbejdere paa europaeisk plan, samt at oege deres beskaeftigelsesmuligheder ved at inkludere hjemmearbejde i prioriteterne for den sociale politik i Kommissionens sociale handlingsprogram paa mellemlang sigt (1995-1997) ((KOM(95) 134, endelig udg. )).

Paa baggrund af den netop vedtagne internationale konvention og henstilling om hjemmearbejde har Kommissionen nu taget sin politik op til fornyet overvejelse for at tage hensyn til ILOs tekster. FN-institutionens arbejde er et udmaerket udgangspunkt i den forbindelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1195/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (15. maj 1996)

Om: Risiko for en alvorlig ulykke paa Canvey Island, Essex

Er Kommissionen bekendt med, at det isolerede oe-samfund paa Canvey i min valgkreds, hvis eneste forbindelse til fastlandet er en almindelig landevej, i begyndelsen af 1950'erne var udsat for en omfattende oversvoemmelse, og at oeen fortsat kan risikere en alvorlig ulykke, som vil implicere de olie- og gasterminaler, som er beliggende paa oeen? Har Kommissionen truffet foranstaltninger vedroerende forebyggelse af alvorlige ulykker, for tilsvarende oe-samfund i andre medlemsstater, og kan Kommissionen noejagtigt oplyse, hvilke europaeiske direktiver og EU-stoetteprogrammer, der finder anvendelse i dette tilfaelde?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (1. juli 1996)

Direktiv 82/501/EOEF (det saakaldte 'Seveso'-direktiv) om risikoen for stoerre uheld i forbindelse med en raekke industrielle aktiviteter ((EFT L 230 af 5.8.1982. )) (gennemfoert i Det Forenede Kongerige med 'Control of industrial major accident hazards (CIMAH) regulations') gaelder for olie- og gasterminaler paa Canvey Island, hvor opgoerelsen over farlige stoffer ligger over de niveauer, der er fastsat i direktivet.

Direktivet indeholder bestemmelser om, at der skal opstilles en beredskabsplan med henblik paa passende indsats i det usandsynlige tilfaelde af uheld. Derudover skal de, der maatte beroeres af et stoerre uheld, gives oplysninger om sikkerhedsforholdsregler og korrekt adfaerd i tilfaelde af uheld. Det er i hvert tilfaelde noedvendigt at omtale alle saerlige traek ved lokalsamfundet, saasom Canvey og andre lignende oe-samfund.

Hovedfinansieringsmekanismen til forskning paa dette omraade er gennem Faellesskabets program for miljoe og klima, der omfatter forskning i sikkerhed i industrien og oversvoemmelsesrisiko. Det erklaerede maal for forskning i industrisikkerhed under dette program er ».... at forbedre det videnskabelige grundlag for forstaaelse af industriuheld, der foerer til bedre risikovurdering, -styring og forebyggelse«. I denne forbindelse er et af de vigtigste maal for forskningen at stoette Faellesskabets lovgivning, og navnlig Seveso-direktivet og den kommende revision heraf. Paa omraadet for naturkatastrofer er oversvoemmelsesforskning daekket med det formaal »... at udvikle procedurer til vurdering af oversvoemmelsesrisiko..... i kystomraader, paa sletter og i omraader, der er udsatte for pludselige kortvarige oversvoemmelser«.