DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/430

(2004/C 84 E/0501)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0567/04

af Marie-Arlette Carlotti (PSE) til Kommissionen

(19. februar 2004)

Om: Begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter

Rådets henstilling 1999/519/EF af 12. juli 1999 (1) om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz-300 GHz) sigtede mod vedtagelse af en fællesskabsramme for eksponering for elektromagnetiske felter med henblik på at beskytte folkesundheden i de områder, hvor befolkningen tilbringer en væsentlig del af deres tid under påvirkning af disse felter.

En af henstillingens artikler imødeser ændringer i lyset af de videnskabelige fremskridt, der er sket med hensyn til udsættelse for elektromagnetiske felter, og på baggrund af de nationale rapporter, som skulle være udarbejdet inden for en periode på tre år, samt en rapport fra Kommissionen, som skal være udarbejdet fem år herefter.

1. Kan Kommissionen præcisere, hvor langt den er nået med udarbejdelsen af sin rapport, som skal foreligge inden den 12. juli 2004, og på baggrund af oplysninger i medlemsstaternes rapporter redegøre for, hvor langt man er nået med gennemførelsen af denne henstilling?

2. Påtænker Kommissionen af stille forslag til et specifikt direktiv om elektromagnetisk forurening med henblik på at indføre en fællesskabsramme til fastsættelse af et højt niveau for bekæmpelse af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet i forbindelse med beskyttelse af miljøet og folkesundheden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. marts 2004)

Som det ærede medlem nævner, vedtog Rådet den 12. juli 1999 henstilling 1999/519/EF om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz-300 GHz) med henblik på at beskytte folkesundheden.

For at imødekomme offentlighedens fortsatte bekymring og kravene i henstillingen bad Kommissionen i 2001 Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø om at fremsætte en fornyet udtalelse om emnet. Komitéen bekræftede i sin udtalelse af 30. oktober 2001, at de nyeste tilgængelige oplysninger ikke kunne berettige en revision af de grænseværdier for eksponering, som var fastlagt i Rådets henstilling, og at der ikke var tilstrækkelige videnskabelige beviser til at foreslå et alternativ. Desuden offentliggjorde Kommissionen i marts 2003 en gennemførelsesrapport om henstillingen og de forholdsregler, som medlemsstaterne havde truffet. Det overordnede billede er, at de fleste medlemsstater har iværksat foranstaltninger, der er i overensstemmelse med Rådets henstilling. Nogle af medlemsstaterne har valgt en strammere kurs med hensyn til grænserne eller lader ikke hele frekvensområdet være omfattet.

Derudover er producenterne ifølge EU-bestemmelserne om radioprodukter, herunder mobilsendemaster, forpligtet til at sørge for, at de er sikre. Nærmere bestemt pålægges det i artikel 3, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (2) producenterne at sikre, at deres produkter ikke har en skadelig virkning for brugerens sundhed, når produkterne bruges til deres formål. I forbindelse med dette direktiv og Rådets henstilling arbejder Kommissionen også på at få indført europæiske standarder for overensstemmelse med henstillingens basisrestriktioner. Arbejdet finder i øjeblikket sted i Cenelec, det europæiske standardiseringsudvalg for elektroteknisk udstyr. Der findes allerede en standard (EN 50361) til måling af den specifikke absorptionsmængde (SAR), der er relateret til elektromagnetiske felter fra mobiltelefoners påvirkning af mennesker.

Endelig foregår der til stadighed et omfattende forskningsarbejde med henblik på at undersøge de eventuelle langsigtede virkninger for folkesundheden af eksponering for elektromagnetiske felter. For nylig har følgende organer hvert udgivet en større undersøgelse: a) United Kingdom Independent Advisory Group om ikke-ioniserende stråling (januar 2004), b) den nederlandske sundhedsstyrelse (januar 2004) og c) de svenske strålebeskyttelsesmyndigheder (december 2003).

I alle tre undersøgelser konkluderes det, at der ikke er noget endegyldigt bevis for andre virkninger af elektromagnetiske felter end varme. Dette blev desuden bekræftet på en nylig afholdt konference om emnet (http://europa.eu.int/comm/enterprise/rtte/emfworkshop/index.htm). WHO gennemfører i øjeblikket en omfattende vurdering af elektromagnetiske felter. Derudover afsætter Kommissionen midler til forskningsprojekter (5. og 6. rammeprogram) om de biologiske og helbredsmæssige virkninger af elektromagnetiske felter (GD RTD — forskning) og andre støtteprogrammer såsom COST 281 (GD INFSO — informationssamfundet), som bidrager til koordinering og harmonisering af de nationale forskningsprogrammer om samme emne. Det må forventes, at denne forskningsindsats vil give nogle væsentlige resultater, som kan bruges til at fastlægge eventuelle yderligere skridt.

Kommissionen mener derfor, at det vil være for tidligt at træffe operationelle beslutninger, førend dette projekt er færdiggjort.

I Kommissionens meddelelse fra 2000 om forsigtighedsprincippet (3) fastlægges rammerne for anvendelsen heraf i EU-sammenhæng.

(1) EFT L 199 af 30.7.1999, s. 59.

(2) EFT L 91 af 7.4.1999.

(3) KOM(2000) 1 endelig udg.