SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2755/02

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(1. oktober 2002)

Om: Grænseoverskridende sociale problemer

Er Kommissionen involveret i at hjælpe borgere med at løse grænseoverskridende sociale problemer tilfredsstillende? Kan den i bekræftende fald oplyse, hvilken af dens tjenester, der kan hjælpe eller tage affære? (detaljer om den bestemte sag udleveres efter ønske). Den pågældende sag drejer sig om betaling af børnebidrag til en irsk borgers to børn fra hendes fraskilte græsk-kypriotiske mand. Kan Kommissionen oplyse, hvorledes retfærdigheden bedst kan ske fyldest?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(21. november 2002)

Det ærede medlem ønsker at vide, om Kommissionen kan hjælpe borgere med at løse grænseoverskridende sociale problemer, i det konkrete tilfælde drejer det sig om en irsk statsborgers inddrivelse af børnebidrag, som hendes fraskilte mand af græsk-cypriotisk statsborgerskab har undladt at betale til deres fælles børn.

Kommissionen har ikke kompetence til at gribe ind med henblik på at løse individuelle problemer for privatpersoner, som er bosiddende i EU, eller som er statsborgere i en af medlemsstaterne.

Til gengæld findes der forskellige muligheder ved hjælp af de europæiske eller internationale juridiske instrumenter, som finder anvendelse i medlemsstaterne.

Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område(1) indeholder bestemmelse om, at i sager om underholdspligt kan sagsøgte, i dette tilfælde eksmanden, stilles for en domstol i den medlemsstat, hvor han har bopæl, eller for en domstol på det sted, hvor bidragsberettigede, i dette tilfælde ekskonen og børnene, har bopæl eller sædvanligt opholdssted. En bidragsberettiget har således en valgmulighed, hvis modparten har bopæl i en af EU's medlemsstater.

Hvis dette ikke er tilfældet, og hvis sagsøgte i den konkrete sag f.eks. har bopæl på Cypern, hvilket ikke fremgår klart af den skriftlige forespørgsel, skal spørgsmålet om de irske domstoles kompetence løses i henhold til Irlands procesret, da kompetencen for medlemsstaternes domstole afgøres i henhold til national ret i en sådan situation.

En retsafgørelse, der er truffet i én medlemsstat, anerkendes og kan fuldbyrdes i en anden medlemsstat efter en forenklet procedure, som er fastsat i forordningen af 22. december 2000. Derimod er anerkendelsen og fuldbyrdelsen på Cypern af en retsafgørelse, der er truffet af en domstol i en af medlemsstaterne, ikke omfattet af fællesskabsretten.

New York-konventionen af 20. juni 1956 om inddrivelse af underholdsbidrag i udlandet er blevet ratificeret af både Irland og Cypern. Den finder følgelig anvendelse i forholdet mellem de to lande. I henhold til denne konvention udpeger enhver af de kontraherende parter et formidlende og et modtagende organ, hvoraf sidstnævnte navnlig har til opgave inden for rammerne af den af den bidragsberettigede givne bemyndigelse på den bidragsberettigedes vegne at tage alle nødvendige skridt til inddrivelse af underholdsbidrag, herunder søge gennemført en frivillig ordning, samt om fornødent indlede og gennemføre en bidragssag og eksekvere enhver retsafgørelse eller andet retligt dokument vedrørende betaling af underholdsbidrag.

Heraf følger, at det cypriotiske modtagende organ i henhold til cypriotisk ret enten ville kunne anerkende og fuldbyrde den afgørelse, der er truffet af den kompetente irske domstol på begæring af den bidragsberettigede eventuelt efter at have indledt en særlig procedure på Cypern til dette formål eller indlede en ny retssag med henblik på at få dømt eksmanden til at betale børnebidragene.

New York-konventionen fra 1956 indeholder i øvrigt en række bestemmelser vedrørende samarbejdet mellem de kontraherende parters formidlende og modtagende organer med henblik på en effektiv inddrivelse af skyldige underholdsbidrag.

I konventionen er det fastsat, at en bidragsberettiget, som befinder sig på en kontraherende parts territorium, retter henvendelse til det pågældende lands formidlende organ.

I praksis er der stor forskel på den rolle, som de kontraherende parter i New York-konventionen tildeler deres modtagende organer. I den foreliggende sag bør bidragsberettigede henvende sig til det formidlende organ i sit bopælsland for at høre nærmere om, hvilke reelle muligheder samarbejdet med Cypern giver hende.

Det formidlende organ i Irland er Justitsministeriet, 72-76 St Stephen's Green, Dublin 2.

(1) EFT L 12 af 16.1.2001.