SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0456/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. februar 2002)

Om: Midlertidig driftsindstilling af højfluxreaktoren i Petten (NL) på grund af sikkerhedsproblemer og beskadigelser af reaktorvæggen

1. Var det inden den 4. februar 2002 Kommissionen bekendt, at nedenstående problemer gør sig gældende for den 45 megawatt store højfluxreaktor på Det Europæiske Fællesskabs Fælles Forskningscenter tæt på den nederlandske landsby Petten:

a) en revne i reaktorvæggen opstået i 1984 på grund af en fejl i en svejsning er blevet større og større;

b) reaktorkappen har ganske vist ikke været udsat for voldsomme eksplosioner, men efter en eksplosion i 1987 efterfulgt af en trykbølge blev reaktoren ikke desto mindre sat i gang igen umiddelbart derefter uden grundig inspektion;

c) i april 2001 bevirkede uopmærksomhed stråling fra højt beriget materiale, da fremstillingen af isotoper blev påbegyndt uden kølevand;

d) skriftligt fastlagte driftsforskrifter er underordnet de ansvarlige bestyreres tilsyn;

e) efter natarbejde er ansatte blevet tvunget til at underskrive en loyalitetserklæring, som pålægger dem tavshedspligt;

f) instrukser fra den atomfysiske tjenestegren er ikke blev udført;

g) planlagte inspektioner, som den atomfysiske tjenestegren skulle foretage frem til den 4. februar, ville risikere at blive udsat indtil en planlagt indstilling af driften i sommeren 2002;

h) generelt er der betydelig kritik af sikkerhedskulturen?

2. Hvorfor har Kommissionen først i denne uge bestemt sig for at tilslutte sig det også af den nederlandske regering tilkendegivne ønske om at indstille driften af reaktoren i Petten, skønt der allerede i længere tid har været problemer som anført i pkt. 1?

3. Hvad vil der blive undersøgt i løbet af driftsindstillingsperioden? Hvilke mulige løsningsmodeller er denne undersøgelse lagt an på? Er resultaterne af undersøgelsen offentligt tilgængelige, og vil de i det mindste blive gjort tilgængelige for Europa-Parlamentets medlemmer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(30. april 2002)

1. a) Fejlen i svejsningen blev opdaget i 1984 under en inspektion forud for igangsætningen. Den nederlandske godkendelsesmyndighed (Kernfysische Dienst, (KFD)) gik med til at sætte reaktoren i

gang, forudsat den blev inspiceret hvert tredje år. Under de regelmæssige inspektioner, som blev foretaget før 2001, blev der ikke konstateret ændringer af svejsefejlen. Den sidste inspektion fandt sted i sommeren 2001. Denne inspektion, som blev foretaget med andet (ultrasonisk) udstyr, gav andre resultater end de tidligere, hvad der kunne tyde på, at fejlen havde udvidet sig. Det blev aftalt med KFD og Det Fælles Forskningscenter (FFC), at der under standsningen af reaktoren den 18. februar 2002 skulle foretages en ny inspektion af svejsefejlen. Denne inspektion viste, at svejsefejlen ikke var blevet større siden sommeren 2001. SERCO Assurance, et firma med strukturvurdering som speciale, påviste i rapporten om sin vurdering af inspektionsresultaterne, at inspektionsdataene fra hele anlæggets levetid kun viste få eller ingen variationer af den målte størrelse, selv om de blev underkastet mere konventionelle målemetoder.

b) Der er aldrig sket nogen eksplosion i selve reaktoren. Spørgsmålet hentyder formentlig til en kapsel med telluroxid (som bruges til fremstilling af jod-131, en isotop, som benyttes til medicinske formål), der eksploderede den 28. november 1987 som følge af en uventet reaktion. HFR-reaktorbeholderen er konstrueret, så den er nedsunket i et vandbassin. Vandbassinet, der befinder sig inden i indeslutningsbygningen, har åben overflade foroven. I dette bassin er der ved siden af reaktorbeholderen anbragt et såkaldt bassinkantanlæg, der benyttes som hjælpeudstyr i forbindelse med forsøg. Bestrålingen af den omtalte kapsel fandt sted i bassinkantanlægget, ikke i selve reaktorbeholderen. Efter eksplosionen i bassinkantanlægget, blev reaktoren øjeblikkeligt lukket ned. Der blev foretaget en inspektion, men den eneste skade, som blev påvist, var sket på telluroxidkapselen og dens holdere i bassinkantanlægget, hvorimod selve reaktoren var uskadt. Den efterfølgende beslutning om at sætte reaktoren i gang igen skyldtes, at alle reaktorens nedlukningssystemer havde fungeret perfekt, og at eksplosionen helt klart var forårsaget af telluroxidkapselen i bassinkantanlægget og ikke af et forsøg i reaktorkernen. I de to uger, som fulgte efter uheldet, blev det gennemdrøftet i reaktorsikkerhedsudvalget. I 1988 blev der foretaget en inspektion af reaktorbeholderen, og der blev ikke påvist problemer. Det blev desuden besluttet ikke at bestråle telluroxid for fremtiden og at indføre godkendelsesprocedurer for bestråling af isotoper. Resultatet blev, at kriterierne for rapportering til KFD blev strammet.

c) Isotoper fremstilles ikke af højt berigede uran (HBU)-brændselselementer, men ved bestråling af targets, som fremstilles ved hjælp af HBU og anbringes i kapsler. Den 30. marts 2001 blev en kapsel med højt berigede uranpastiller til isotopfremstilling under håndteringen fejlagtigt anset for at være tom (og derfor afkølet mindre, end en fyldt kapsel normalt skal), og en tom kapsel blev fejlagtigt anset for at være fuld (og derfor afkølet mere end en tom kapsel normalt skal). Under kontrolprocedurerne før bestrålingen fandt sted, blev dette forhold opdaget og rettet. Der blev derfor ikke foretaget bestråling uden korrekt afkøling. Det blev derpå undersøgt, hvad der ville være sket, hvis kontrollen havde svigtet. Undersøgelsen viste, at i værste fald ville sikkerhedssystemerne være blevet aktiveret, det gælder også den eventuelt nødvendige nedlukning af reaktoren og isolering af reaktorindeslutningsbygningen.

d) En KFD-inspektion har bekræftet, at den ansvarlige for reaktorens drift, Nuclear Research and Consultancy Group (NRG), har fulgt driftsinstruktionerne. Disse driftsinstruktioner gav i nogle tilfælde mulighed for, at driftslederen kunne afvige fra dem efter nøje beskrevne procedurer. For at fjerne enhver tvivl blev KFD og FFC i februar 2002 enige om at ophæve denne mulighed for, at reaktorens driftsleder kan afvige fra driftsinstruktionerne.

e) Den 25. oktober 2001 var der i den lokale presse forlydender om, at NRG havde overtrådt sikkerhedsreglerne på HFR. FFC Petten kontaktede i sin egenskab af autorisationshaver øjeblikkelig den ansvarlige for reaktorens drift, dvs. NRG's ledelse, og bad om en forklaring. Ledelsen svarede ved at forelægge en erklæring, som var underskrevet af ni ud af ti skifteholdsledere og deres stedfortrædere. Ifølge denne erklæring havde de overholdt de gældende regler og procedurer og indberettet alle afvigelser og uregelmæssigheder i overensstemmelse med disse regler og ville fortsat gøre det i fremtiden. Lederen og den stedfortrædende leder på det vagthavende aften- og nathold underskrev denne erklæring natten mellem den 24. og 25. oktober 2001. De øvrige ledere og stedfortrædere (undtagen en enkelt, som var på ferie) underskrev erklæringen om morgenen den 25. oktober 2001.

Den driftsansvarlige, NRG, hævder, at det pågældende personale ikke blev tvunget til at underskrive denne erklæring, men FFC og KFD mener begge, at det kan være udtryk for pres på driftslederne, at nogle af dem blev bedt om at underskrive erklæringen i løbet af natten.

Derfor kontaktede FFC Petten også straks KFD, som foretog inspektioner i sagen den 31. oktober 2001, den 6. november 2001 og den 12. november 2001. De nederlandske myndigheder kom til den konklusion, at der ikke var tegn på, at NRG's ledelse havde tvunget HFR's driftsledere til ikke at omtale uregelmæssigheder i HFR-journalen.

Endelig bad Kommissionen sammen med KFD den internationale atomenergiorganisation (IAEA) om at gennemgå den driftsansvarliges sikkerhedskultur (se spørgsmål h)).

f) FFC har i sin egenskab af autorisationshaver ikke kendskab til tilfælde, hvor KFD's instrukser ikke er blevet fulgt.

g) Straks efter driftsinspektionen i sommeren 2001 aftalte KFD og FFC, at den næste inspektion af svejsefejlen skulle finde sted i sommeren 2002 og ikke tre år senere, således som det normalt er tilfældet. I begyndelsen af februar 2002 blev KFD og FFC enige om at fremskynde inspektionen til den 21. og 22. februar 2002.

h) Det er rigtigt, at der har været kritik af sikkerhedskulturen i forbindelse med HFR's drift. FFC bad derfor IAEA om at gennemgå den, hvad der skete mellem den 3. og 8. marts 2002 (et forberedende møde forud for denne gennemgang fandt sted den 13. og 14. februar 2002).

Fredag den 8. marts 2002 forelagde IAEA autorisationshaveren (FFC) og KFD de vigtigste resultater og henstillinger. En række led i sikkerhedsforvaltningssystemet blev belyst med henblik på forbedringer. Blandt disse forbedringer er hyppigere personaleuddannelse, bedre kommunikationskanaler, strengere overvågnings- og tilsynsprocedurer og en grundig gennemgang af autorisationen. De skal foretages af den driftsansvarlige (NRG), i nogle tilfælde sammen med FFC. Et forslag om udførelse af disse henstillinger er nu blevet godkendt af KFD. FFC vil nøje overvåge NRG's udførelse af dem for at sikre, at reaktorens drift fortsat er sikker.

2. Da Kommissionen modtog et brev fra NRG's moderselskab, hvori det gav udtryk for en vis frygt, reagerede den øjeblikkeligt ved at bede KFD om en inspektion af HFR. Kommissionen meddelte derpå, at den ville nedlukke reaktoren den 8. februar 2002. Efter kontakter med de nederlandske myndigheder blev alle parter enige om, at nedlukningen skulle udsættes til den 18. februar 2002.

De problemer, der omtales i spørgsmål 1, blev rapporteret til KFD i overensstemmelse med de gældende indberetningsprocedurer, og KFD har foretaget flere inspektioner af dem. I anden halvdel af 2001 foretog FFC Petten desuden i to tilfælde en gennemgang af den driftsansvarliges kvalitetsstyringssystem og af bestemte dele af sikkerhedskulturen. Alligevel besluttede Kommissionen at benytte lejligheden til en rutinemæssig nedlukning af reaktoren og til at foretage et sikkerhedseftersyn og en ny måling af svejsefejlen.

3. I nedlukningsperioden skete der følgende:

- der blev foretaget endnu en inspektion af svejsefejlen (jf. spørgsmål 1a)

- IAEA fortog en gennemgang af HFR-driftens sikkerhed og sikkerhedskultur

- Serco Assurance foretog en uafhængig vurdering af den påviste svejsefejls følger for HFR-reaktorbeholderens levetid.

Som nærmere beskrevet under spørgsmål 1 har KFD og FFC omhyggeligt gennemgået IAEA's konklusioner og henstillinger med hensyn til sikkerhedskulturen og Serco Assurances vurdering af levetidsvurderingen. Alt, hvad der kræves forud for en igangsætning, blev af KFD erklæret for tilfredsstillende udført. FFC har med KFD's bifald givet tilladelse til at sætte HFR i gang igen den 22. marts 2002 i overensstemmelse med den normale tidsplan. FFC vil nøje overvåge, at alle foranstaltninger, som er nødvendige for at sikre, at reaktordriften fortsat er sikker, bliver udført. Både Serco Assurances og IAEA's rapporter findes på FFC's netside med følgende adresse: http://www.jrc.org/download/press/releases/Serco_reports.pdf og http://www.jrc.org/download/press/releases/iaea.pdf.