SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3182/97 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Forurening af Megalopoli-sletten

Beboerne paa Megalopoli-sletten er meget foruroligede over, at det graeske elektricitetsvaesen (DEI) driver et elektricitetsvaerk uden at de noedvendige betingelser er opfyldt. Paa baggrund af at:

1. de 30 mio kubikmeter udstoedningsgasser (hovedsagelig kuldioxid, kulmonooxid, svovldioxid, svovlsyre, nitrogenoxid), som udledes i atmosfaeren hvert doegn overstiger de graensevaerdier, som Den Europaeiske Union har fastsat,

2. 700 tons brunkul og aske forurener atmosfaeren hvert doegn gennem de 11 skorstene fra de elektrostatiske filtre og de elektrostatiske askefiltre, idet det resterende faste stof igen falder til jorden.

3. Filtrene er i gennemsnit funktionsdygtige i 5-6 aar, selv om de paa DEI's Megalopoli-vaerk ikke er blevet udskiftet i 24 aar med det resultat, at deres nuvaerende retentionsevne er paa ca. 10%.

4. Der sker aabenlys kraenkelse af faellesskabsdirektiverne vedroerende luftforurening fra industrianlaeg, idet emissionen af skadelige luftarter skaber betingelser, som har alvorlige foelger for beboernes sundhed,

bedes Kommissionen oplyse:

1. om den finder det hensigtmaessigt at udfoere kontrol paa stedet med henblik paa et noejagtigt billede af situationen paa DEI's elektricitetsvaerk i Megalopoli

2. om den har til hensigt at gribe effektivt ind overfor de graeske myndigheder, saaledes at de fremskynder de forebyggende foranstaltninger og hurtigst muligt udskifter de elektrostatiske filtre og brunkulsfiltrene paa en maade, som er i overensstemmelse med faellesskabslovgivningen og beskytter folkesundheden og miljoeet og

3. om den er indstillet paa i tilfaelde af, at de kompetente graeske myndigheder anmoder herom, at deltage i finansieringen af udskiftningen af ovennaevnte filtre inden for rammerne af de operationelle programmer for miljoe og energi?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (24. november 1997)

Det er ikke muligt paa grundlag af de oplysninger, som det aerede parlamentsmedlem anfoerer til underbygning af sit spoergsmaal, at udlede - helt saa kategorisk, som han goer det - at der er tale om en klar overtraedelse af EF-direktiverne om luftforurening fra industrianlaeg.

Ifoelge Kommissionens oplysninger er Megalopolis-elektricitetsvaerket et stort fyringsanlaeg, der er omfattet af Raadets direktiv 88/609/EOEF af 24. november 1988 om begraensning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlaeg ((EFT L 336 af 7.12.1988. )). Det bestaar af fire enheder, der anvender brunkul som braendsel. De tre foerste enheder blev taget i brug mellem 1970 og 1975, medens enhed nr. 4 blev taget i brug i 1991.

I henhold til direktiv 88/609/EOEF skal store fyringsanlaeg, der tages i brug efter den 1. juli 1987, overholde en raekke graensevaerdier for emission af svovldioxid, nitrogenoxider og stoev (artikel 4 og bilag III-VII). Imidlertid kan anlaeg, der anvender fast indenlandsk braendsel af en saerlig beskaffenhed, overskride emissionsgraensevaerdierne, forudsat at de naar op paa en mindste procentsats for afsvovlning.

For de tre aeldste enheder fastsaetter direktiv 88/609/EOEF ikke nogen emissionsgraensevaerdi for hver enhed, blot et aarligt emissionsloft; dette loft skal overholdes ved hjaelp af det program, som den enkelte medlemsstat har skullet udarbejde for at reducere de samlede aarlige emissioner af svolvdioxid og nitrogenoxider fra alle de anlaeg, der fandtes i medlemsstaten foer den 1. juli 1987. De graeske myndigheder har, som de skulle, underrettet Kommissionen om den emissionsstabiliseringsplan, de udarbejdede i 1992, og om emissionsoversigterne for foerste fase.

Kommissionen goer det aerede parlamentsmedlem opmaerksom paa, at direktiv 88/609/EOEF ikke direkte indeholder bestemmelser om emission af stoev fra bestaaende store fyringsanlaeg (foer 1. juli 1987). Derimod er luftkvalitet (naar det gaelder svovldioxid og svaevestoev) omhandlet i Raadets direktiv 80/779/EOEF af 15. juli 1980 om graensevaerdier for luftkvaliteten med hensyn til svovldioxid og svaevestoev ((EFT L 229 af 30.8 1980. )), og Kommissionen har for nylig foreslaaet et nyt direktiv ((KOM(97) 500 endelig udg. )), som ligger i forlaengelse af Raadets direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet ((EFT L 296 af 21.11.1996. )); dette nye direktiv skal ophaeve direktiv 80/779/EOEF.

Kommissionen har ikke til opgave at kontrollere paa stedet, i hvilken stand medlemsstaternes industrianlaeg befinder sig, idet denne kontrol paahviler de lokale myndigheder. Kommissionen agter dog at bede de graeske myndigheder om supplerende oplysninger om de foranstaltninger, de har truffet for at sikre, at enhed nr. 4, straks da den blev taget i brug, opfyldte kravene i direktiv 88/609/EOEF, og de foranstaltninger, der er truffet for at overholde direktiv 80/779/EOEF.

Der er via strukturfondene ydet stoette til opfoerelsen af enhed nr. 4 paa Megalopolis-vaerket - som led i EF-stoetterammen for 1989-1993 for Graekenland. Stoetten udgjorde 45,4% af et samlet beloeb paa 56 mia. drachmer (ca. 187 mio. ECU).

Denne finansiering blev ydet paa den betingelse, at der inden den 31. december 1998 med nationale midler opfoeres en enhed med fuldstaendig afsvovlning. Ifoelge den gaeldende kommissionsafgoerelse vil det tilskud, der er ydet til enheden paa Megalopolis-vaerket, skulle betales tilbage, hvis de graeske myndigheder ikke efter den fastsatte tidsplan foretager de yderligere investeringer, der er noedvendige for at bringe forureningen ned paa et acceptabelt niveau. Det siger sig selv, at Kommissionen kun vil kunne behandle en eventuel anmodning fra de graeske myndigheder om stoette til en udskiftning af filtrene, hvis det godtgoeres, at de forpligtelser, der foelger af den tidligere omtalte afgoerelse, er blevet opfyldt.