SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1697/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (24. juni 1996)

Om: Det indre marked og forbrugerbeskyttelse

Med henblik paa en evaluering af det indre marked og forbrugerbeskyttelse og med henblik paa regeringskonferencen, som vil faa central betydning for gennemfoerelsen af Borgernes Europa, har det grundlaeggende betydning at undersoege nedenstaaende vigtige spoergsmaal. Vil Kommissionen derfor oplyse:

1. hvilke nye garantier for forbrugerbeskyttelsen der er indfoert med indfoejelsen af artikel 119 A i Maastricht-traktaten?

2. hvilke forbedringer der med hensyn til forbrugerbeskyttelse kan foreslaas med henblik paa 1996-revisionen af traktaterne?

3. i hvor stort et omfang der efter den nylige tiltraedelse af tre nye stater er sket opretholdelse af strengere beskyttelsesforanstaltninger som omhandlet i artikel 129 A, stk. 3?

4. om mekanismerne til hoering og oplysning af forbrugerne fungerer efter hensigten?

Samlet Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino paa skriftlige forespoergsler E-1697/96 og E-1705/96 (29. juli 1996)

1) Da traktaten om Den Europaeiske Union blev forfattet, var det formodentlig hensigten med artikel 129A at understrege den betydning, der tillaegges forbrugerbeskyttelsen i forbindelse med gennemfoerelsen af det indre marked. I denne artikel fastsaettes det saaledes, at Faellesskabet skal bidrage til gennemfoerelsen af et hoejt niveau af forbrugerbeskyttelse, ikke kun gennem foranstaltninger, der vedtages inden for rammerne af gennemfoerelsen af det indre marked, men ligeledes gennem specifikke aktioner, som stoetter og supplerer den politik, medlemsstaterne foerer med henblik paa at beskytte forbrugernes sundhed, sikkerhed og oekonomiske interesser og sikre dem en passende information.

Artikel 129A synes indtil nu at have vaeret et passende og tilstraekkeligt retsgrundlag til udvikling af forbrugerpolitik paa faellesskabsplan, blandt andet inden for rammerne af den tredje treaarige handlingsplan (1996-1998 ((Kommissionens meddelelse om »de vigtigste emner for forbrugerpolitikken« 1996-1998, KOM(95) 519. ))). Artikel 129A, stk. 1, litra b) er i oevrigt allerede blevet anvendt to gange som konkret retsgrundlag for to faellesskabsaktioner. Det drejer sig om Parlamentets og Raadets sidste beslutning om etablering af et faellesskabssystem til informering om ulykker i hjemmet og i fritiden ((Beslutning 3092/94/EF af 7.12.1994, EFT L 331 af 21.12.1994. )) (Ehlass) og forslaget til direktiv om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med angivelse af priser paa forbrugsvarer ((EFT C 260 af 5.10.1995. )).

2) Ud fra den betragtning, at regeringskonferencens vigtigste maal ikke er at foroege Unionens kompetence, mener Kommissionen, at man inden for rammerne af denne konference kunne undersoege muligheden for bedre at sikre sig et hoejt beskyttelsesniveau for forbrugerne paa de forskellige politiske omraader i faellesskabssammenhaeng.

3) I artikel 129A, stk. 3, er det fastsat, at medlemsstaterne meddeler de foranstaltninger til beskyttelse af forbrugerne, der maatte vaere strengere end dem, der er vedtaget i henhold til stk. 2 i samme artikel. Eftersom der endnu ikke paa faellesskabsplan er blevet vedtaget nogen foranstaltning af lovgivningsmaessig karakter til gennemfoerelse af stk. 2, har der endnu ikke vaeret anledning til at anvende de i stk. 3 fastsatte meddelelsesprocedurer. Ikke desto mindre indeholder de fleste af de direktiver, der er vedtaget indtil nu inden for rammerne af forbrugerpolitikken, en minimumsklausul, som tillader medlemsstaterne at opretholde eller vedtage bestemmelser om en strengere haandhaevelse af forbrugerbeskyttelsen. Disse minimumsklausuler er ofte blevet anvendt i medlemsstaterne. Den nationale lovgivning, der er strengere end faellesskabsbestemmelserne, er saedvanligvis blevet meddelt Kommissionen inden for rammerne af den saedvanlige meddelelse af foranstaltninger til omsaetning af de paagaeldende direktiver.

4) Intensivere bestraebelserne paa at forbedre forbrugeroplysningen og styrke forbrugernes repraesentation er to af de ti prioriteter for forbrugerpolitikken, Kommissionen har understreget i sin meddelelse af 31. oktober 1995. For at forbedre hoeringen af forbrugerne har Kommissionen blandt andet besluttet at afskaffe forbrugerraadet og nedsaette et forbrugerudvalg ((Afgoerelse 95/260/EF af 13.6.1995, EFT L 162 af 13.6.1995. )). Kommissionen har i flere aar haft gode resultater med forbrugeroplysningsaktioner. Den overvejer i oejeblikket fastlaeggelsen af nye strategier for forbrugeroplysning med henblik paa at tilpasse denne oplysning yderligere til forbrugernes behov.