ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1985/99

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(5. november 1999)

Om: Indkaldelse af forslag i EFT C 227 af 10. august 1999

I ovennævnte EF-Tidende er offentliggjort en indkaldelse af forslag om forelæggelse af projekter vedrørende vold mod kvinder. Indsendelsesfristen var den 21. september 1999. Samme dato lykkedes det en organisation, der ønskede at deltage, efter ved forskellige tidligere lejligheder forgæves at have forsøgt at skaffe den formular, der skulle udfyldes (Kommissionens informationskontor kendte ikke noget til det), at få fat i formularen ad elektronisk vej efter gentagne telefonopringninger til chefen for informationsafdelingen i GD X. Ansøger fik den besked, at det alligevel ikke nyttede noget at sende formularen ind, fordi det hollandske og det finske projekt allerede var udpeget som vindere.

1. Kender Kommissionen under normale omstændigheder vinderne, inden deres projekter er forelagt eller fristen for indsendelse af projekterne er udløbet?

2. Hvorfor kan Kommissionens informationskontor i hovedstæderne ikke give specifikke oplysninger om indkaldelser af forslag i EF-Tidende?

3. Hvilke sikkert seriøse og forståelige årsager er der til, at Kommissionens ansatte udvælger vinderne før udløbet af indsendelsesfristen?

4. Hvis denne procedure er blevet en dårlig vane, er der da håb om, at forholdene ændrer sig under den nye Kommission?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(16. december 1999)

Den indkaldelse af forslag, der er tale om, faldt i to dele: den første del blev offentliggjort den 7. april 1999(1) og havde indsendelsesfrist den 21. maj 1999.

I denne første del blev der indsendt 69 projekter, og 30 blev udvalgt. Den anden del, som var nødvendig, fordi alle medlemsstaterne ikke havde kunne dækkes med den første del, blev offentliggjort den 10. august 1999 med frist for indsendelse af projekter den 21. september 1999.

Under punkt 5 Tildelingskriterier for denne anden del af indkaldelsen(2) blev der gjort opmærksom på, at i denne anden udvælgelsesrunde vil der først og fremmest blive lagt vægt på projekter, der muliggør en optimal dækning af hele Fællesskabets område og specielt følgende lande: Irland, Luxembourg, Nederlandene, Det Forenede Kongerige, Sverige, Finland og Tyskland.

Det er muligt, at denne information er blevet forkert fortolket af den ansøger, det ærede medlem nævner.

Indkaldelsen af forslag er indsat på netsiden Europa med to forskellige adresser for indkaldelsens to dele, http://europa.eu.int/eur-lex og http://europa.eu.int/comm/dg10/women/index.

Kommissionens repræsentationskontorer i medlemsstaterne har adgang til alle udgaver af De Europæiske Fællesskabers Tidende, og de har ligeledes adgang til netsiden Europa.

Kommissionen udsendte som svar på de indkomne ansøgninger 333 formularer. Udvælgelsen blev gennemført efter reglerne og de frister, der var meddelt i indkaldelsen af forslag.

(1) EFT C 94 af 7.4.1999.

(2) EFT C 227 af 10.8.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2163/99

af Graham Watson (ELDR) til Rådet

(19. november 1999)

Om: Samling i Rådet (udvikling) den 11. november 1999

Det anslås, at næsten en sjettedel af verdens befolkning er analfabeter ved indgangen til det nye årtusinde. Vil Rådet i betragtning af, at EU-regeringerne på verdenskonferencen om Uddannelse for alle i 1990 lovede at arbejde hen imod uddannelse af alle i år 2000, øge de nuværende bevillinger til uddannelse i dets hjælpeprogrammer?

Vil Rådet drøfte uddannelsesindsatsen i udviklingslandene på den forestående samling den 11. november?

Svar

(31. januar 2000)

Rådet er helt enigt med det ærede parlamentsmedlem i, at bestræbelserne for at nedbringe analfabetismen er yderst vigtige. Foranstaltninger, der fremmer uddannelse, er således et væsentligt element i fattigdomsbekæmpelsen, der er et af hovedmålene i Fællesskabets udviklingssamarbejdspolitik.

Fællesskabets bistandsprogrammer fastlægges af Kommissionen under hensyntagen til bl.a. modtagerlandenes prioritering.

Rådet (udviklingssamarbejde) havde på samlingen den 11. november 1999 ikke nogen drøftelse af støtten til udviklingslandene på undervisningsområdet. En sådan drøftelse, der ikke er udelukket på en kommende samling, vil normalt finde sted på baggrund af en meddelelse fra Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1843/99

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(13. oktober 1999)

Om: Stigende kriminalitet ved Costa del Sol i Andalusien (Spanien)

I de senere år er der sket en mærkbar stigning i kriminaliteten ved Costa del Sol i Andalusien (Spanien), hvilket står i forbindelse med aktiviteter begået af velorganiserede internationale kriminelle bander, som har forgreninger til narkotikahandel, hvidvaskning af kapital, hvid slavehandel m.v.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe på baggrund af ikrafttrædelsen af Amsterdam-traktaten, som indfører en ny fælles politik i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed?

På baggrund af den alarmerende stigning i denne kriminalitet har Europol da engageret sig specielt for at bekæmpe disse kriminelle aktiviteter i denne region af Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(1. december 1999)

De spanske myndigheder har identificeret 170 velorganiserede kriminelle bander med omkring 5 200 medlemmer, der opererer i Spanien. De fleste af disse grupper er lokaliseret på Middelhavskysten, og de benytter skibsfaciliteterne til deres ulovlige internationale trafik. Mere specielt tiltrækker de spanske kyster et omfattende yachting set fra hele verden og adskillige millioner turister hvert år.

Afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, som ændret ved Amsterdam-traktaten, fastsætter bestemmelser om politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager for at give borgerne et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed gennem udformning af fælles handling mellem medlemstaterne. Kommissionen er fuldt inddraget i arbejdet på disse områder. Rådets og Kommissionens handlingsplan for, hvorledes Amsterdam-traktatens bestemmelser om indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bedst kan gennemføres(1), der blev vedtaget af Rådet (retlige og indre anliggender) den 3. december 1998 i Wien, indeholder en omfattende og detaljeret række af foranstaltninger over to- og femårsperioder.

Ovennævnte handlingsplan opregner også forskellige foranstaltninger, der skal træffes inden for politisamarbejdet. For så vidt angår Costa del Sol-området er det op til de spanske myndigheder at fremsende de relevante data om sådanne kriminelle organisationer til Europol og anmode Europol om yderligere analyse. Europol vil kunne basere sig på relevante oplysninger og analytiske resultater og vil efter bestemmelserne i artikel 30 (ex artikel K.2) i traktaten om Den Europæiske Union i fremtiden have beføjelse til at indlede konkrete efterforskninger på stedet og at skabe fælles efterforskningshold.

(1) EFT C 19 af 23.1.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1957/99

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(5. november 1999)

Om: Alitalia

Det italienske luftfartsselskab Alitalia tilbyder sine passagerer gratis befordring fra Milano til Malpensa lufthavnen. 53 % af Alitalia ejes af IRI, som atter ejes af den italienske stat.

På denne baggrund stiller undertegnede Kommissionen følgende spørgsmål:

1. Har Kommissionen kendskab til denne praksis?

2. Udgør denne foranstaltning fra Alitalias side efter Kommissionens opfattelse en ulovlig statsstøtte, jf. EF-traktatens artikel 87?

3. Hvordan begrunder Kommissionen i benægtende fald sin opfattelse?

4. Hvilke retlige skridt agter Kommissionen i bekræftende fald at iværksætte herimod?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(3. januar 2000)

Kommissionen er klar over, at Alitalia har indgået en aftale med selskabet Malpensa Express for at kunne tilbyde sine passagerer gratis jernbanetransport mellem byen Milano og lufthavnen Malpensa. Det drejer sig om en kommerciel praksis

som skal modvirke de negative virkninger for Alitalias kunder der skyldes, at Milanos nye lufthavn ligger 50 km fra byen. I henhold til de italienske myndigheder står det de andre luftfartsselskaber, der beflyver Malpensa lufthavn, frit for at foretage et lignende kommercielt tiltag og at indgå en lignende aftale med Malpensa Express.

Kommissionen kan ikke, på grundlag af de oplysninger, den er i besiddelse af, afgøre, om kontrakten indeholder statsstøtteelementer til fordel for den ene eller den anden af kontrahenterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1754/99

af Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) til Rådet

(1. oktober 1999)

Om: Personaleomkostninger for Hombach og hans stab

Den 10. juni 1999 udnævnte EU-udenrigsministrene Bodo Hombach til koordinator for Stabilitetspagten for Sydøsteuropa.

Dette giver anledning til at stille følgende spørgsmål:

1. Hvilke personer tilhører Hombachs stab, og hvilke medlemsstater er de udsendt fra?

2. Hvor høje er personaleomkostningerne for udsendelsen af Hombach og hans stab?

3. Hvor stor en andel af personaleomkostningerne for udsendelsen af Hombach og hans stab skal dækkes fra EU-budgettet?

4. Hvor høje er de udgifter til dækning af personaleomkostningerne, som de enkelte medlemsstater skal betale for udsendelsen?

5. Har Forbundsrepublikken Tyskland givet de øvrige medlemsstater sikkerhed for, at de vil stille hovedparten af personalet til rådighed samt bære størstedelen af personaleomkostningerne?

6. Har enkelte medlemsstater erklæret, at de ikke vil bidrage til dækning af omkostningerne for udsendelsen af dette personale?

7. Hvordan skal udsendelsen af dette personale finansieres i de kommende år?

Svar

(31. januar 2000)

1. Personalet i kontoret for den særlige koordinator for stabilitetspagten består på nuværende tidspunkt af:

- 3 assisterende særlige koordinatorer (fra henholdsvis USA, Nederlandene og Finland) med ansvar for de tre arbejdspaneler;

- 1 udsending med ansvar for forbindelserne med landene i Sydøsteuropa (fra FYROM);

- 1 kabinetschef (fra Tyskland);

- 1 rådgiver (fra Italien);

- 1 assisterende kabinetschef og talsmand (fra Det Forenede Kongerige);

- 3 embedsmænd i kategori A knyttet til arbejdspanel I (fra henholdsvis Danmark, Ungarn og Schweiz);

- 2 embedsmænd i kategori A knyttet til arbejdspanel II (fra henholdsvis Frankrig og Østrig);

- 2 embedsmænd i kategori A knyttet til arbejdspanel III (fra henholdsvis Tyskland og Sverige).

2. Alle embedsmænd i kategori A er udstationeret af deres regeringer til kontoret for stabilitetspagten. Deres løn og leveomkostninger i Bruxelles dækkes af de respektive regeringer. Kontoret har ansat en regnskabsfører og fire sekretærer. Kontoret er endnu ikke fuldt udbygget, hverken med hensyn til personale i kategori A eller i kategori B.

3. Den Europæiske Union har godkendt fælles aktion 1999/523/FUSP af 29. juli, der bevilliger 850 000 EUR for perioden frem til 31. december 1999. Beløbet dækker Bodo Hombachs løn, kontorets driftsomkostninger og rejseudgifterne for den del af personalet, der er EU-statsborgere.

4. Forbundsrepublikken Tyskland har ikke lovet noget sådant; den bærer ikke størstedelen af personaleomkostningerne, og den stiller ikke hovedparten af personalet til rådighed.

5. Der er ikke nogen enkelte medlemstater, som har erklæret, at de ikke vil bidrage til dækning af personaleomkostningerne.

6. Hvordan finansieringen af personaleomkostningerne skal foregå i de kommende år, besluttes af deltagerne i stabilitetspagten. Rådet minder i denne forbindelse om den ledende rolle i stabilitetspagten, som EU spiller en rolle, som den har gjort krav på under hele processen, og som anerkendes af alle deltagerne i pagten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1541/99

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: Udstedelse af et fællesskabsdirektiv om film

Kan Kommissionen oplyse, om den tilslutter sig udstedelsen af et fællesskabsdirektiv om biografer på linje med direktivet om fjernsyn uden grænser med henblik på at beskytte de personer, der er beskæftigede inden for filmsektoren og den audiovisuelle sektor i Europa og fremme det europæiske indhold i de programmer, der udsendes af massemedierne ?

Mener Kommissionen ikke, at et fællesskabsdirektiv om den europæiske filmindustri samtidig vil bidrage til den økonomiske udvikling og oprettelse af nye arbejdspladser ?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(8. oktober 1999)

Direktivet om fjernsyn uden grænser (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 om ændring af Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed(1)) har først og fremmest til formål at sikre fri bevægelighed for fjernsynsudsendelser i hele EU. Visse bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende denne form for virksomhed samordnes derfor i direktivet. Et andet mål er fremme af produktioner, uafhængige produktioner og distribution.

De samme mål gælder for den europæiske filmindustri. Kommissionen har med Media-programmet vedtaget en række foranstaltninger til støtte for den europæiske filmindustri, hvor der fokuseres på visse nøgleaktiviteter såsom udvikling, distribution og uddannelse.

Kommissionen har ikke umiddelbart kendskab til nogen specifikke hindringer for den frie bevægelighed for europæiske film i EU, som nødvendiggør lovmæssige indgreb på fællesskabsplan, men Kommissionen er meget interesseret i at modtage oplysninger om dette emne.

(1) EFT L 202 af 30.7.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1850/99

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(13. oktober 1999)

Om: Kernekraftværket i Tan Tan (Marokko)

Den planlagte opførelse af et kernekraftværk i Tan Tan ved Marokkos atlanterhavskyst har forårsaget stor uro i samfundet og dyb bekymring for miljøet blandt borgere og institutioner på De Kanariske Øer, en region i Fællesskabets yderste periferi, og som er beliggende nært dette område, på grund af de risici, som dette værk kunne indebære.

Agter Kommissionen at stille betingelser i bistandsprogrammerne for Marokko med henblik på at indføre strenge standarder for nuklear sikkerhed i dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(19. november 1999)

Som svar på den bekymring, det ærede medlem giver udtryk for, kan Kommissionen oplyse, at der i øjeblikket ikke findes nogen EF-finansierede projekter på det nukleare område i Marokko. Såfremt de marokkanske myndigheder fremsætter en anmodning vedrørende denne sektor, er det klart, at der vil blive fastlagt yderst strenge betingelser med hensyn til præcise standarder for nuklear sikkerhed, og disse betingelser vil skulle godkendes af de kompetente tjenestegrene og myndigheder.

Tan Tan-projektet vedrører et demonstrationsanlæg til afsaltning af havvand, og altså ikke til produktion af elektrisk energi. Dette anlæg skal udvikles med bistand fra kinesisk side og vil blive forsynet med en reaktor af typen (NHR)-10 med en effekt på 10 megawatt (MW) og en produktionskapacitet på 8 000 kubikmeter (m3) ferskvand pr. døgn.

Desuden skal det bemærkes, at projektet udvikles under Det Internationale Atomenergiagenturs (IAEA) auspicier, og at Marokko har indgået samarbejdsaftaler med et fransk specialiseret organ, Direction de la sûreté des installations nucléaires (direktoratet for sikkerhed på kernekraftanlæg DSIN) for at opnå bistand til analyse af projekter på det nukleare område og kontrol og overvågning af eksisterende og fremtidige anlæg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2329/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Byggeri uden tilladelse i det fredede område Parnassos

Ifølge hvad nogle miljøorganisationer hævder, er der midt i det fredede område Parnassos, som er blevet optaget i Natura 2000-nettet i Fokidas amt, bygget fritidsboliger. Ifølge nogle oplysninger forventes der at blive udstedt et præsidentielt dekret om ophævelse af områdets status som fredet område, byggemodning samt tilladelse til græsning.

Kommissionen bedes besvare følgende:

1. Har Kommissionen kendskab til forslagene om at ændre områdets status som en del af Natura 2000-nettet?

2. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at beskytte det ovennævnte område, som er fredet og indgår som A-område i Natura 2000?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(21. december 1999)

Kommissionen kender intet til eventuelle planer om at ændre eller afskaffe den fredningsmæssige status for Parnassos-nationalparken, der indgår i en lokalitet, som er foreslået optaget i Natura 2000-nettet, som er etableret i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1).

Der er tidligere blevet udarbejdet en forvaltningsplan for Parnassos-nationalparken som led i et LIFE-Nature-projekt, som er medfinansieret af Kommissionen, og hvis sigte er at skabe bedre bevarelses- og forvaltningsmæssige forhold i de græske nationalparker. Denne forvaltningsplan, der er baseret på et indgående kendskab til hele Parnassos-massivet, indbefatter en ændring af nationalparkens grænser, som bl.a. indebærer en justering og udvidelse af det bestående kerneområde (som stammer helt tilbage fra 1938), samt en klar definition og udvidelse af det perifere område, som hidtil kun var vagt defineret. Inden for kerneområdet i særdeleshed er det ikke tilladt at foretage menneskelige indgreb som dem, det ærede medlem omtaler.

Ifølge oplysninger fra de græske myndigheder er der på grundlag af forslagene i forvaltningsplanen blevet udarbejdet et udkast til præsidentdekret, som er forelagt til vedtagelse.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1997/99

af Andre Brie (GUE/NGL) til Rådet

(9. november 1999)

Om: Rådets holdning til krigen i Tjetjenien

Parlamentet har i en beslutning af 7. oktober 1999 (B5-0142, 0149, 0158, 0168 og 0177/1999) udtrykkeligt fordømt den russiske militærintervention i Tjetjenien. Rådet bedes oplyse følgende: Hvorledes agter Rådet at tage hensyn til Europa-Parlamentets holdning i sin politik over for Rusland og især i forbindelse med Tjetjenien-konflikten? Er Rådet overhovedet parat til at tilslutte sig Parlamentets holdning?

Svar

(31. januar 2000)

Rådets konklusioner af 15. november 1999 svarer godt til den holdning, som Europa-Parlamentet gav udtryk for i sin beslutning af 7. oktober 1999. Rådet gav i disse konklusioner ligesom Europa-Parlamentet udtryk for sin dybe bekymring over det fortsatte militære felttog i det nordlige Kaukasus. Det fordømte enhver uforholdsmæssig og vilkårlig brug af magt i Tjetjenien, som har påført civilbefolkningen og de internt fordrevne store lidelser. Rådet opfordrede indtrængende den russiske regering til at respektere sine forpligtelser i henhold til humanitær folkeret for at undgå civile tab og at holde grænsen mellem Tjetjenien og Ingusjetien åben for at sikre, at de internt fordrevne kan komme i sikkerhed.

Rådet understregede desuden nødvendigheden af en dialog mellem den russiske regering og de valgte ledere i det nordlige Kaukasus, herunder Tjetjenien, for at finde en politisk løsning på konflikten. I den forbindelse opfordrede Rådet den russiske regering til at udnytte OSCE's mæglingsbestræbelser.

Rådet var også enigt om, at EU vil drøfte spørgsmålet på OSCE-topmødet i Istanbul.

I erklæringen fra topmødet i Istanbul den 18.-19. november 1999 bekræftes fuld anerkendelse af Den Russiske Føderations territoriale integritet, og terrorisme i alle dens afskygninger fordømmes, ligesom nødvendigheden af at overholde OSCE's regler understreges.

Artikel 23 i denne erklæring omhandler netop dette spørgsmål: Vi er enige om, at det på baggrund af den humanitære situation i området er vigtigt at lindre civilbefolkningens lidelser, bl.a. ved at skabe passende betingelser for internationale organisationer, så de kan yde humanitær bistand. Vi er enige om, at det er afgørende at finde en politisk løsning, og at OSCE's bistand kan bidrage til at nå dette mål. Vi konstaterer med tilfredshed, at OSCE er rede til at bistå med på ny at skabe politisk dialog. Vi glæder os over, at Den Russiske Føderation er indforstået med, at formanden for OSCE aflægger besøg i området. Vi bekræfter på ny det nuværende mandat for OSCE's assistancegruppe i Tjetjenien. I den henseende udtrykker vi ligeledes vores tilfredshed med Den Russiske Føderations imødekommenhed over for disse skridt, som vil bidrage til at skabe betingelser for stabilitet, sikkerhed og økonomisk velstand i området.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2777/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Beskyttelse af de arkæologiske skatte i Salamina i den tyrkisk besatte del af Cypern

Arkæologer fra universitetet i Ankara har angiveligt gennemført ulovlige udgravninger på begravelsespladsen i det antikke Salamina i den tyrkisk besatte del af Cypern. Der er tale om et vigtigt arkæologisk område på øen og om et af de mest betydningsfulde områder i Middelhavsområdet. Udgravningerne har fundet sted på trods af, at Tyrkiet undertegnede Haag-konventionen i 1965, hvis artikel 5 udtrykkeligt forbyder arkæologisk arbejde i områder, som er besat af udenlandske styrker, uden tilladelse fra det pågældende lands legitime regering.

Vil Kommissionen være rede til at gribe ind for at standse alle udgravninger i arkæologiske områder, i givet fald hvordan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(1. februar 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på mundtlig forespørgsel nr. H-669/99 fremsat af Ioannis Marínos i spørgetiden under Parlamentets møde den december 1999(1).

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger (december 1999).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1804/99 af Jens-Peter Bonde (EDD) til Kommissionen. Parallelimport.



EF-Tidende nr. 203 E af 18/07/2000 s. 0053 - 0053



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1804/99 af Jens-Peter Bonde (EDD) til Kommissionen (12. oktober 1999) Om: Parallelimport Vil Kommissionen foreslå retstilstanden ændret til fordel for parallelimporten? Efter Silhouette-dommen er det forbudt parallelimportører at købe varemærker uden for EU og sælge varerne i EU, medmindre indehaveren af varemærket har tilladt salget. Erhvervsministeriet i Danmark har den 19. maj 1999 konstateret, at parallelimporten sikrer forbrugerne billigere varer, men Silhouette-dommen skader ensidigt parallelimportens forbrugere, fordi de danske mærkevarerproducenter ikke har gavn af dommen. Tilsvarende rapport fra 11. januar i Sverige er beskrevet i Direct Office 9/99, side 27. Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein (7. december 1999) I 1998 lod Kommissionen en undersøgelse af de finansielle virkninger af en eventuel ændring af EF-varemærkeordningen om konsumption af varemærkerettigheder udføre af the National economic research associates (NERA) Institute (undersøgelsen findes på Kommissionens websted: http://europa.eu.int/comm/dg15). I april 1999 afholdt Kommissionen to høringer en for medlemsstaterne og en for de berørte kredse for at drøfte resultatet af NERAs undersøgelse. Efter en debat i Rådet (det indre marked) den 10. juni 1999 blev man enige om, at Kommissionen skulle udarbejde et dokument, hvori den skulle behandle visse nøglespørgsmål nærmere. Afhængig af resultatet af gennemgangen af disse spørgsmål vil Kommissionen yderligere redegøre for sin holdning til dette vigtige og vanskelige emne.