ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0932/98 af Giuseppe Rauti (NI) til Kommissionen (26. marts 1998)

Om: Italiens forpligtelse til at indfoere ris

Hvad er Kommissionens opfattelse af den stadig alvorligere situation for de italienske risproducenter, som EU's politik paafoerer umaadelige problemer?

Egnene omkring Vercelli, Novara, Pavia og Milano rummer ifoelge Il Corriere della Sera den 17. februar 1998 de mest frugtbare rismarker i Europa. Saaledes hoestes der her paa 232.000 ha (inklusive rismarkerne omkring Ferrara, Mantova og Oristano) 1,5 mio t ris, en ganske betydelig produktion, der svarer til det italienske forbrug. Ikke desto mindre er Italien som medlem af EU forpligtet til at overholde aftaler og begunstigende ordninger for risproduktionen i Sydoestasien og tvinges derved til i magasiner og depoter at oplagre sin egen risproduktion, hvoraf store maengder ikke bliver solgt og blot gaar til spilde.

Hvorledes vil Kommissionen forklare denne situation, som skyldes de aftaler, der indgaas for at sikre en bred udveksling af varer, som medfoerer, at tredjelande indkoeber industriprodukter i Nord- og Centraleuropa, mens de med deres landbrugseksport isaer skader Italien?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (20. april 1998)

Den italienske risproduktion er helt rigtig meget betydelig, da Italien er den stoerste risproducent i Faellesskabet. Denne produktion er for tiden tre gange saa stor som landets forbrug og er steget uafbrudt i de seneste aar.

Paa den anden side har de gode vejrforhold medfoert en betydelig hoest i alle de producerende medlemsstater, hvilket goer det vanskeligt at saelge italiensk ris i det oevrige Faellesskab. Denne stigning i EF-produktionen falder sammen med en formindsket toldbeskyttelse, der er en foelge af de aftaler, som Faellesskabet indgik i forbindelse med Uruguay-runden. Kombinationen af en betydelig produktion og en oeget import har gjort det vanskeligt at saelge EF-produceret ris.

Allerede i 1995 havde reformen af den faelles markedsordning for ris til formaal at forbedre EF-risens konkurrencedygtighed ved en gradvis nedsaettelse af interventionsprisen over tre hoestaar og en forbedring af EF-produktionens kvalitet ved strengere kriterier for ris, der opkoebes af interventionsorganerne, og en aendring af standardkvaliteten. Med hensyn til importen har Raadet fastsat et loft for import af ris fra de oversoeiske lande og territorier (OLT), hvorfra der indfoeres uden told.

Kommissionen har truffet og vil traeffe alle mulige foranstaltninger for at stoette priserne paa markedet og saa vidt muligt undgaa, at der foretages intervention. De lofter, der i Den Almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel (GATT) er fastsat for eksport med restitutioner, blev saaledes naaet, betydelige maengder ris gik til hjaelp til de socialt daarligst stillede personer i Faellesskabet, og alle muligheder for foedevarehjaelp blev udnyttet, og muligheden for andre former for foedevarehjaelp er under overvejelse. Alle disse foranstaltninger tager sigte paa at forbedre situationen paa rismarkedet og reducere interventionsorganernes risopkoeb mest muligt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1040/98 af Nel van Dijk (V) til Kommissionen (6. april 1998)

Om: MI6-aflytning og Echelon-systemet

1. Hvordan sikrer Kommissionen sin fortrolige interne kommunikation (f.eks. pr. telefon, fax, telex, e-mail) mod udenforstaaendes aflytning?

2. Mener Kommissionen, at oplysningerne om MI6-aflytning og Echelon-systemet giver anledning til at sikre den interne kommunikation bedre?

3. Udgoer oplysningerne om de uretmaessige aflytningsaktiviteter via Echelon og anvendelse af de saaledes indsamlede data til andre formaal end beskyttelse af statens sikkerhed ikke et tungtvejende argument for at tillade borgere, organisationer og virksomheder at anvende intensive krypteringssystemer?

4. Hvilke skridt vil Kommissionen tage?

5. Har Kommissionen befoejelser til - og er den rede til - at tage initiativ til bindende aftaler mellem medlemsstaterne, der forbyder disse at udspionere hinanden og EU-institutionerne, der underlaegger opsnapning af kommunikation fra borgere, organisationer, virksomheder og myndigheder strenge regler, der kun tillader dette til noeje definerede sikkerhedsformaal, og som garanterer former for retslig kontrol, behoerig behandling af klager og parlamentarisk kontrol?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (15. maj 1998)

1. og 4. Det er ifoelge Kommissionens interne afgoerelse om sikkerhedsforanstaltninger for klassificerede oplysninger forbudt at overfoere fortrolige oplysninger via disse aabne kommunikationskanaler.

2. Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa hendes skriftlige forespoergsel E-1039/98 ((Se side 55. )). Det er Kommissionens normale praksis loebende at revidere sine sikkerhedsforanstaltninger.

3. Kommissionen har allerede i en meddelelse til Parlamentet og andre institutioner ((KOM(97) 503. )) gjort rede for sin vurdering af behovet for sikkerhed og fortrolighed i forbindelse med elektronisk kommunikation.

5. Kommissionen har ikke saadanne befoejelser under det mandat, som den har ifoelge EF-traktaten.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1307/98 af Amedeo Amadeo (NI) og Salvatore Tatarella (NI) til Kommissionen (29. april 1998)

Om: Demonstrationer for frigivelse af narkotika

Paa baggrund af Europa-Parlamentets endelige beretning fra sir Jack Stewart-Clark om narkotikabekaempelse, oprettelsen af Europols narkotikaenhed i Haag og oprettelsen af det Europaeiske Overvaagningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, som er helt klare beviser paa Unionens vilje til at bekaempe narkotika, bedes Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal: Vil den paa baggrund af det, der skete i London under en demonstration, som var arrangeret af modstandere af forbuddet mod narkotika, opfordre medlemsstaterne til at give offentligheden korrekte oplysninger? Befolkningen kunne f.eks. faa det fejlagtige indtryk, at farverige og tilsyneladende harmloese demonstrationer, som arrangeres af modstandere af narkotikaforbuddet, og som under et festligt ydre skjuler en foruroligende kampagne til fordel for anvendelse af narkotika, kun tillades, hvis de er i overensstemmelse med de principper, som Unionen gaar ind for.

Vil Kommissionen ligeledes vaere rede til at opfordre den britiske regering til at haandhaeve de gaeldende bestemmelser om salg og forbrug af narkotika og gennemfoere foranstaltninger til nedsaettelse af efterspoergslen efter narkotika af hensyn til de unges sundhed, uddannelse og fremtid generelt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (16. juni 1998)

Erkendelsen af behovet for at give borgerne paalidelige og sammenlignelige oplysninger om narkotikasituationen i Europa foerte til oprettelsen i Lissabon af Det Europaeiske Overvaagningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug.

Kommissionens opgave er at ivaerksaette initiativer, som kan befordre samarbejde mellem medlemsstaterne og stoette deres indsats og fremme samordningen af deres politik og programmer paa forebyggelsesomraadet. I denne sammenhaeng gennemfoerer Kommissionen i taet samarbejde med medlemsstaterne et EF-handlingsprogram om forebyggelse af narkotikamisbrug for aarene 1996-2000.

Kommissionen skal understrege, at enhver tilladelse til demonstrationer er medlemsstaternes ansvar.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1620/98 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (27. maj 1998)

Om: Hjemmearbejdere i Europa

Da arbejdstidsdirektivet klart angiver, at det finder anvendelse paa alle former for arbejdere, herunder hjemmearbejdere, bedes Kommissionen oplyse, hvad den vil foretage for sikre, at denne bestemmelse kontrolleres og haandhaeves?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (19. juni 1998)

Medlemsstaterne har pligt til at sikre sig, at deres lovgivning er i overensstemmelse med faellesskabslovgivningens bestemmelser i almindelighed. Under forudsaetning af, at Raadets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelaeggelse af arbejdstiden, det saakaldte arbejdstidsdirektiv ((EFT L 307 af 13.12.1993. )), er gennemfoert korrekt, er det de nationale myndigheder, der skal foere tilsyn med og haandhaeve de nationale foranstaltninger til gennemfoerelse af direktivet.

Kommissionen foretager i oejeblikket en tilbundsgaaende undersoegelse af de nationale foranstaltninger med henblik paa at forelaegge en beretning om dette direktivs gennemfoerelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1585/98 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (25. maj 1998)

Om: Skiferindustrien og det fjerde rammeprogram for forskning og udvikling

I sit svar paa min forespoergsel E-4008/97 ((EFT C 196 af 22.6.1998, s. 55. )) og som led i det fjerde rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling og demonstration anfoerer Edith Cresson eksempler paa tre projekter, der er finansieret under CRAFT-ordningen (teknologiske stimuleringsforanstaltninger i IMT-programmet). (projekt nr. BES 2-5168, BES 2-2134 og BES 2-5271), og som er relevante for skiferindustrien. Af de 16 smaa og mellemstore virksomheder, som deltager i projekterne, er der ogsaa nogle spanske.

Kan Kommissionen meddele, hvor mange af de projekter, der finansieres som led i det naevnte fjerde rammeprogram, den spanske skiferindustri har deltaget i, med angivelse af de paagaeldende regioner, det samlede anvendte beloeb og stoerrelsen af Faellesskabets finansiering?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (24. juni 1998)

De oenskede oplysninger sendes direkte til det aerede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1299/98 af Esko Seppaenen (GUE/NGL) til Kommissionen (29. april 1998)

Om: Fonden til opfoerelse af beskyttelseskappen omkring Tjernobyl-vaerkets 4. reaktor

G7-landenes og EU's finansielle bistand til opfoerelsen af en beskyttelseskappe omkring Tjernobyl-vaerkets 4. reaktor er utilstraekkelig, for at projektet kan gennemfoeres. Der er indsamlet midler, der svarer til halvdelen af de noedvendige 750 mio USD. Hvordan vurderer Kommissionen, at resten af finansieringen skal fremskaffes, og hvordan vil Kommissionen i praksis omsaette den erklaering, der blev vedtaget af Parlamentet i forbindelse med behandlingen af Adam-betaenkningen, hvori det fastsloges, at projektets finansiering skal vaere i orden, og at de oevrige parter skal indbetale deres andel, inden EU-midler stilles til raadighed for projektet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (9. juni 1998)

Tjernobyl-indkapslingsplanen, som gennemfoeres af Den Europaeiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBGU) gennem Tjernobyl-reaktorfonden, er blevet anslaaet til ca. 700 mio. ECU. Paa nuvaerende tidspunkt er der indsamlet i alt 350 mio. ECU fra G7-landene, Faellesskabet, Ukraine og andre ikke-G7-lande.

Kommissionen finder paa den baggrund, at det er vigtigt, at der goeres en ekstra indsats for at finde flere midler fra offentlige og private kilder, saaledes at projektet kan gennemfoeres fuldstaendigt. Gennemfoerelsesperioden for det fuldstaendige projekt straekker sig frem til aar 2006.

Tjernobyl-reaktorfondens styrelse af bidragydere og dens formand, Hans Blix, erkendte problemets omfang paa styrelsens foerste moede. G7-landene udtrykte paa deres seneste topmoede deres stoette til de bestraebelser, der udfoldes. Der droeftes i den sammenhaeng forskellige specifikke initiativer, navnlig med henblik paa ogsaa at indhente bidrag fra den private sektor. Kommissionen er taet inddraget i dette arbejde.

Det boer bemaerkes, at projektet er struktureret saaledes, at visse hastende opgaver kan gennemfoeres, foer den fulde finansiering er til raadighed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1134/98 af José Apolinário (PSE) til Kommissionen (24. april 1998)

Om: EF-initiativet Regis

Regionen Azorerne (Portugal) befinder sig i Faellesskabets yderste periferi og indtager derfor en saerlig stilling som omhandlet i EU-traktaten. Kan Kommissionen paa den baggrund forklare, hvorfor den foreslaar ophaevelse af Regis-initiativet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (20. maj 1998)

For at oege de kommende EF-initiativers effektivitet, synlighed og innoverende karakter foreslaar Kommissionen i artikel 19 i sit forslag til Raadets forordning om generelle bestemmelser om strukturfondene ((KOM(98) 131 endelig udg. )), at indsatsen hovedsagelig koncentreres om tre emner, som konkret udmoenter EF's interesse for oeget samarbejde og innovation. Der er tale om det graenseoverskridende, tvaernationale og tvaerregionale samarbejde, udvikling af landdistrikterne og endelig det tvaernationale samarbejde om en ny praksis i bekaempelsen af forskelsbehandling og uligheder af enhver art i forbindelse med adgangen til arbejdsmarkedet.

I oevrigt hedder det i Kommissionens meddelelse fra 1994 ((EFT C 180 af 1.7.1994. )) om retningslinjerne for REGIS II, at »under dette initiativ kan regionerne i Faellesskabets yderste periferi deltage fuldt ud i de aktioner, som foelger af de andre initiativer...«. Derved kan der skabes en sammenhaeng i alle aktioner, der ivaerksaettes indtil 1999, og de kan integreres i hinanden.

Derfor vil medlemsstaten kunne foreslaa, at de aktioner, der indtil da gennemfoeres under REGIS, indgaar i programmer under maal 1, hvorved der sikres en endnu stoerre temamaessig koncentration, en forenkling af forvaltningen og administrationen af disse aktioner og endelig en mere effektiv anvendelse af EF-midlerne.

For specifikke foranstaltninger for disse regioner, som afviger fra EF-politikkerne, goer den nye artikel i Amsterdam-traktaten det muligt for Kommissionen at foreslaa Raadet tilpasninger under hensyn til disse regioners saerlige behov.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0804/98 af Florus Wijsenbeek (ELDR) til Kommissionen (26. marts 1998)

Om: Forsinkelser og svig ved toldbehandlingen af T-dokumenter

Er Kommissionen klar over, at proceduren med toldvaesenets behandling af T-dokumenter ved forsendelse af varer fra et EU-land til et andet skaber meget store forsinkelser, og at der sker et omfattende svig med disse dokumenter?

Er Kommissionen klar over, at disse forsinkelser for det meste opstaar paa bestemmelsesstedet, da toldmyndighederne i bestemmelseslandet ikke returnerer kopien til oprindelseslandet, hvor den videre toldbehandling skal ske?

Er Kommissionen klar over, at denne praksis, saaledes som det fremgaar af en artikel af 10. februar 1998 i »Nieuwsblad Transport«, navnlig er almindelig i det britiske toldvaesen, hvor toldembedsmaendene smider tolddokumenterne i papirkurven i stedet for at returnere dem (saaledes at bortfragteren selv maa bevise, at hans varer er ankommet)?

Er Kommissionen ikke af den opfattelse, at det ville vaere bedre at automatisere denne toldbehandling? Agter Kommissionen at tage skridt til at faa bragt denne praksis til ophoer? I bekraeftende fald, hvilke? I benaegtende fald, hvorfor ikke?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (2. juni 1998)

Kommissionen er klar over, at proceduren med toldvaesenets behandling af T-dokumenter giver anledning til forsinkelser.

Kopien af forsendelsesdokumenterne sendes tilbage til afgangstoldstedet enten direkte eller via centrale kontorer i bestemmelsesmedlemsstaten, i afgangsmedlemsstaten eller i begge stater. Saa vidt Kommissionen er orienteret, optraeder der forsinkelser paa alle toldsteder, der indgaar i denne kaede for tilbagesendelse af forsendelsesdokumenter.

Nej, Kommissionen har ikke kendskab til den naevnte artikel.

Kommissionen er enig i, at en datamatiseret behandling ville vaere bedre.

Kommissionen vedtog den 30. april 1997 en »handlingsplan for forsendelse i Europa - en ny toldpolitik« ((KOM(97) 188 endelig udg. )). I denne handlingsplan betegner Kommissionen datamatiseringen af forsendelsesprocedurerne som noeglen til en reform af forsendelsen. Som led i den nye datamatiserede forsendelsesordning (NCTS) vil kopien af forsendelsesdokumenterne blive erstattet med en elektronisk meddelelse, der goer en hurtigere afslutning af forsendelsestransaktionerne mulig og forhoejer den operationelle sikkerhed. I afventning af, at edb-systemet tages i anvendelse, har Kommissionen truffet en raekke operationelle foranstaltninger for at fremskynde tilbagesendelsen af forsendelsesdokumenterne til afgangstoldstederne. Der er oprettet et net af nationale forsendelseskoordinatorer og lokale kontaktsteder, og medlemsstaterne er anmodet om at tilpasse de nationale planer for forvaltningen af forsendelsen efter en aftalt faelles struktur. I lovgivningsmaessig henseende har Kommissionen foreslaaet, at fristerne for tilbagesendelse af kopien af forsendelsesdokumenterne goeres tydeligere, og at de centrale kontorer reorganiseres.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1454/98 af Christof Tannert (PSE) til Kommissionen (11. maj 1998)

Om: Store beton-boligkomplekser i ansoegerlandene

1. I de tidligere oestbloklande, herunder ogsaa DDR, bor over 170 millioner mennesker i store beton-boligkomplekser. Disse boligkomplekser vil af hensyn til boligforsyningen i mange aartier endnu ikke kunne undvaeres, men de rummer baade i byggeteknisk og social henseende tungtvejende risici. Hvad foretager Kommissionen sig med hensyn til denne problematik, som EU i forbindelse med de kommende udvidelser i saerlig grad vil blive stillet overfor?

2. Den tyske Habitat-Nationalkomitee har som eksempel paa ovennaevnte problematik udmaerket »Projekt Grosssiedlung Berlin-Hellersdorf« som »best practice-model« og i 1996 praesenteret det i Istanbul. I oktober 1997 moedtes 120 fagfolk fra 25 central- og oesteuropaeiske byer i Sofia og kraevede bl.a., at EU skulle tage problematikken vedroerende de store beton-boligkomplekser op (»Sofia-erklaeringen om store beton-boligkompleksers fremtid i Central- og OEsteuropa«). Har Kommissionen reageret herpaa, og i bekraeftende fald hvordan?

3. Raader Kommissionen over relevant datamateriale om dette spoergsmaal fra isaer de central- og oesteuropaeiske lande, der oensker at blive medlemmer af EU? Agter den at forelaegge, ivaerksaette eller deltage i et program for baeredygtig udvikling i den naevnte slags bebyggelse, og i bekraeftende fald i hvilken form?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (9. juni 1998)

Foer-tiltraedelsesstrategien for ansoegerlandene, som blev fastlagt i Agenda 2000 ((KOM(97) 2000 endelig udg. )) og i konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Luxembourg i december 1997, skal goere det muligt for alle ansoegerlandene i Central- og OEsteuropa til sin tid at blive medlemmer af Faellesskabet og med henblik herpaa saa vidt muligt tilpasse sig Faellesskabets regelvaerk inden tiltraedelsen.

Boligpolitik udgoer ikke en integreret del af Faellesskabets regelvaerk og er et spoergsmaal, som mest effektivt kan behandles paa lokalt, regionalt eller nationalt niveau. Kommissionen har derfor ikke nogen direkte rolle at spille med hensyn til udviklingen inden for praefabrikerede boliger i Central- og OEsteuropa og kan ikke fremkomme med nogen specifikke bemaerkninger til de spoergsmaal, der rejses af det aerede medlem.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1437/98 af Miguel Arias Cañete (PPE) til Kommissionen (11. maj 1998)

Om: Pensionsfond i Gibraltar

Myndighederne i Det Forenede Kongerige og Gibraltar vedtog i sin tid at afvikle pensionsfonden »Gibraltar Social Insurance Fund« med virkning fra 31. december 1993, hvilket var en klar overtraedelse af faellesskabsretten og medfoerte en saakaldt begrundet udtalelse fra Kommissionen til Det Forenede Kongerige paa grundlag af traktatens artikel 169.

Som resultat af dette tiltag fra Kommissionens side har man siden den 30. juni 1996 genoptaget udbetalingen af pensioner. Der findes imidlertid flere hundrede pensionerede spanske loenmodtagere, som stadig ikke har faaet udbetalt pensionsydelser for perioden fra 1. januar 1994 til 30. juni 1996.

Hvad agter Kommissionen paa den baggrund at goere for at sikre, at bestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71 ((EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2. )) og 574/72 ((EFT L 74 af 27.3.1972, s. 1. )) samt traktatens artikel 48-51 og 227 overholdes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (22. juni 1998)

Kommissionen er klar over det problem, det aerede medlem henviser til, vedroerende manglende betaling af restancer for perioden fra den 1. januar 1994 til den 30. juni 1996 til en del af de tidligere arbejdstagere under pensionsfonden i Gibraltar.

Da Kommissionen den 26. juni 1997 besluttede at henlaegge den procedure, der indledtes mod Det Forenede Kongerige som foelge af oploesningen af den naevnte pensionsfond, blev der saaledes sendt et personligt brev til de ca. 6 500 personer, som havde klaget, for at oplyse dem om, hvilke skridt Kommissionen havde taget siden 1994 for at afhjaelpe den paapegede situation. De blev endvidere anmodet om at meddele eventuelle vanskeligheder, de maatte komme ud for i forbindelse med udbetalingen af pensionerne, for at give Kommissionen mulighed for at foere tilsyn med, at modtagernes rettigheder blev respekteret.

Til opfoelgning af dette brev satte Kommissionen sig i kontakt med Det Forenede Kongeriges myndigheder for at forsoege at finde en loesning paa de anmeldte tilfaelde. Hvis spoergsmaalet ikke bliver ordnet, kan Kommissionen eventuelt indlede en ny overtraedelsesprocedure.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0075/98 af Florus Wijsenbeek (ELDR) til Kommissionen (30. januar 1998)

Om: Personkontrol ved de indre graenser

1. Har Kommissionen kendskab til, at der siden Italiens tiltraedelse af Schengen-aftalen ikke laengere finder graensekontrol sted mellem Italien, dets nabolande og Tyskland, Belgien og Luxembourg, medens der endnu gennemfoeres kontrol mellem Nederlandene og Italien (Schiphol)?

2. Mener Kommissionen ikke, at denne kontrol i Schiphol er uden stoerre virkning nu, hvor de indre graenser mellem Nederlandene og dets nabolande er ophaevet?

3. Mener Kommissionen ikke ogsaa, at den, eftersom Schengen-aftalen skal integreres i den tredje soejle, boer goere et nyt forsoeg paa at faa ophaevet den formaalsloese og unoedvendige kontrol ved de indre graenser?

4. I bekraeftende fald, hvorledes agter Kommissionen at goere dette, og hvilke initiativer vil den traeffe paa dette omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (6. april 1998)

1. og 2. Kontrollen ved graenserne mellem Italien og de oevrige Schengen-lande er endnu ikke helt afskaffet. I forretningsudvalgets beslutning af 7. oktober 1997 om Italiens gennemfoerelse af Schengen-konventionen staar der bl.a., at paskontrollen i lufthavne vil blive afskaffet for fly til og fra Italien paa grundlag af en bilateral samordning. Italien og Nederlandene vil indgaa en tillaegsprotokol om gradvis ophaevelse af kontrollen i lufthavne inden den 29. marts 1989. Kontrollen ved landegraenserne vil blive afskaffet efter aftale med de paagaeldende tilgraensende stater i loebet af en indledende overgangsfase, der begynder den 26. oktober 1997 og slutter i marts 1998.

3. og 4. I henhold til artikel 2, stk. 1, i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europaeiske Union, skal Raadet i overensstemmelse med traktaternes relevante bestemmelser fastlaegge retsgrundlaget for hver af de bestemmelser og beslutninger, der udgoer Schengen-reglerne. Ikke alle Schengen-reglerne vil saaledes blive integreret i afsnit VI i traktaten om Den Europaeiske Union, men vil blive fordelt mellem EF-traktaten og afsnit VI i traktaten om Den Europaeiske Union. Kommissionen finder, at Schengen-reglerne om afskaffelse af personkontrollen ved de indre graenser, saerlig artikel 2, stk. 1, 2 og 3 i Schengen-konventionen, har hjemmel i EF-traktaten, saerlig den nye artikel 62, stk. 1. Deler Raadet denne holdning i beslutningen om fordelingen af Schengen-reglerne mellem EF-traktaten og afsnit VI i traktaten om Den Europaeiske Union, vil disse dele af Schengen-reglerne blive forvaltet og i paakommende tilfaelde aendret ifoelge EF-traktatens relevante institutionelle bestemmelser.