SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2876/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(13. september 2000)

Om: EU og fattigdommen i verden

I juli i år afholdtes i Japan et møde i den såkaldte G8-gruppe med deltagelse af præsidenterne eller premierministrene for de mest velstående EU-medlemsstater samt Kommissionens formand. På mødet vedtoges en resolution med det formål at fremskynde eftergivelsen af de fattigste landes udlandsgæld, som angiveligt skal udgøre omkring 111 mia., og effektivisere de pågældende landes anvendelse af bistanden, samtidig med at de tilstedeværende statsledere forpligtede sig til at fremme investeringer til bekæmpelse af dødbringende smitsomme sygdomme som AIDS, malaria og tuberkulose i de mindst udviklede lande. Desuden erkendte de otte regeringer, at den økonomiske velstand i de rigeste lande i de seneste årtier har været ledsaget af fattigdom og uretfærdighed, som rammer store dele af verden. Dette bekræftes af de tal og analyser, som Verdensbanken har fremlagt, og hvoraf det fremgår, at 1 milliard mennesker i USA, Canada, Europa, Japan og Australien tegner sig for 80 % af de årlige indtægter i verden, mens 57 % af verdens befolkning kun modtager 6 % af indtægterne. Resolutionen var ledsaget af højtidelige erklæringer med samme indhold, fremsat af præsidenterne for de europæiske lande, bl.a. af Frankrigs præsident, Jacques Chirac, der er Det Europæiske Råds nuværende formand.

Hvilke konkrete tiltage vil Kommissionen på denne baggrund gennemføre for at give de nævnte aftaler og løfter et reelt indhold, så de ikke blot bliver et slag i luften, som det desværre oftest er tilfældet?

Svar

(22. december 2000)

Bekæmpelsen af fattigdom er kernen i EU's store indsats i udviklingssamarbejdet. EU deler fuldt ud det internationale samfunds særlige bekymring, som det ærede medlem har fremhævet. Rådet anvender de til rådighed stående midler til at sikre, at denne bekymring omsættes til konkrete foranstaltninger, som forsøger at løse de langsigtede strukturproblemer, der er afgørende for velstanden i fremtiden, og samtidig på kort sigt mildner trængslerne for mange mennesker i udviklingslandene.

På samlingen den 10. november 2000 gennemgik Rådet en meddelelse fra Kommissionen om Fællesskabets udviklingspolitik og nåede til enighed om en fælles erklæring fra Rådet og Kommissionen med parametre for en ny europæisk udviklingssamarbejdspolitik. Rådet vedtog tillige en resolution om overførbare sygdomme og fattigdom, hvori det bekræfter relevansen af de valgte hovedområder, dvs. optimering af sundheds- og udviklingssamarbejdspolitikken, nedsættelse af omkostningerne i forbindelse med lægebehandling og øget indsats inden for forskning i nye farmaceutiske produkter og de sociale aspekter, der er knyttet til sådanne overførbare sygdomme. Nøgleelementerne i den nye politik skal derfor omfatte en flerstrenget strategi. Der skal lægges vægt på partnerskab, ejerskab og medindflydelse, øget komplementaritet mellem Fællesskabets og medlemsstaternes udviklingspolitikker og bedre forvaltning.

Forbindelserne mellem EU og AVS-landene, der allerede har eksisteret længe, er netop gået ind i en ny fase med undertegnelsen i juni af Cotonou-aftalen, hvori det igen bekræftes, at det vigtigste mål er at afskaffe fattigdom gennem et partnerskab, der sikrer en omfattende, integreret strategi for det indviklede netværk af faktorer, der nu anerkendes som væsentlige elementer i en bæredygtig udvikling. De specifikke punkter, som det ærede medlem nævner dvs. støtte til gældslettelse, omhyggelig målretning af udviklingsstrategierne for at sikre maksimal virkning, bekæmpelse af AIDS og forbedring af sundhedssystemerne generelt er alle nævnt i særlige bestemmelser i Cotonou-aftalen. Det er absolut nødvendigt, at det praktiske arbejde på disse områder styres af den overordnede strategi i aftalen, hvor det erkendes, at verdens goder er ulige fordelt, og som søger at virke for et sandt partnerskab mellem samarbejdslandene, der er baseret på demokratiske principper og på, at det er AVS-landene selv, der fastlægger udviklingsstrategierne for deres egne lande.

I et andet initiativ, der blev taget tidligere i år, nemlig den handlingsplan, der blev resultatet af topmødet mellem Afrika og Europa i april i Kairo, blev forpligtelsen til nedbringelse af fattigdommen og til bæredygtig udvikling stærkt understreget. Også her indgår de punkter, det ærede medlem nævner, alle i den brede vifte af emner, der dækkes af handlingsplanen. De deltagende lande udtrykte tilfredshed med initiativerne til gældslettelse og navnlig EU's løfte om at bidrage med 1 mia. EUR til de stærkt gældstyngede fattige lande (HIPC-initiativet) og med, at dette initiativ er kædet sammen med foranstaltninger til nedbringelse af fattigdommen. Den biregionale gruppe af højtstående embedsmænd, der skal fremme gennemførelsen af handlingsplanen, skal udarbejde en rapport om de afrikanske landes udlandsgæld, der skal vurderes på ministerplan. Topmødet behandlede også samarbejdet om udryddelse af endemiske sygdomme såsom malaria, tuberkulose, polio og flodblindhed og om en række foranstaltninger til imødegåelse af den stærkt udbredte AIDS-epidemi.

Med hensyn hertil har Rådet anmodet Kommissionen om at udarbejde en meddelelse om en eventuel yderligere EU-indsats til bekæmpelse af de vigtigste fattigdomsrelaterede sygdomme såsom HIV/AIDS, malaria og tuberkulose og til forbedring af folkesundheden i udviklingslandene.

Det ærede medlem kan være sikker på, at Rådet er sig det internationale samfunds store bekymring fuldt bevidst, herunder fokuseringen på fattigdom, AIDS og gældslettelse, og vil sørge for at disse spørgsmål tages op i EU's interne politikker og i EU's indsats på en bredere international front.