SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0162/00

af Françoise Grossetête (PPE-DE) til Kommissionen

(26. januar 2000)

Om: Det fælles momssystem fradrag af moms

Artikel 17-19 i direktiv 77/388/EØF(1) er en kilde til mange uoverensstemmelser og fortolkningsvanskeligheder for erhvervslivet.

Kan Kommissionen tilslutte sig nedenstående fortolkninger:

- artikel 17 i direktiv 77/388/EØF kan aldrig give anledning til fradrag af moms på udgifter, der er afholdt som følge af erhvervelse af andele i en anden virksomhed;

- såfremt en afgiftspligtig persons erhvervsvirksomhed samtidig indebærer aktiviteter, der er afgiftsfrie, og aktiviteter, der er afgiftspligtige, fremgår det af strukturen af direktiv 77/388/EØF, at man som kriterium for beregningen af den del, som er momsfritaget, skal anvende den faktiske benyttelse af goderne og ydelserne, og ikke en generel pro rata-sats for fradraget;

- da fradrag af moms, i henhold til artikel 17, stk. 6, i direktiv 77/388/EØF, i forbindelse med køb af biler er begrænset, selv hvis disse køretøjer udelukkende anvendes til en afgiftspligtig erhvervsvirksomhed, bør der i tilfælde af senere afgiftspligtig levering eller leje, tages hensyn til den moms, der ikke er fradraget på det forudgående trin;

- der er i direktiv 77/388/EØF fastsat bestemmelser om en fælles ordning for levering af varer eller tjenesteydelser til den afgiftspligtige persons eget brug, men medlemsstaterne kan i henhold til artikel 17, stk. 6, i ovennævnte direktiv fravige dette fælles system;

- fradragsretten kan, i henhold til artikel 17 i direktiv 77/388/EØF, efter det tidspunkt, hvor den opstod, underkastes foranstaltninger fra skattemyndighedernes side, som fastsætter det skyldige momsbeløb og giver tilladelse til tilbagebetaling af den betalte afgift;

- såfremt en detailhandler beslutter at ændre det offentlige fortovsområde uden for sin forretning ved at anbringe en bænk og blomsterurner her med henblik på at tiltrække kunder, kan den skyldige moms på disse forbedringer af det offentlige område fradrages, selv om dette arbejde ikke udelukkende er til gavn for kunderne;

- en medlemsstat kan ikke forlænge tidsrummet for kontrol med korrekt opkrævning af afgiften til 8 år regnet fra det tidspunkt, hvor afgiften opstod, og samtidig begrænse den ret til momsfradrag, som kræves af skattemyndighederne på grundlag af denne kontrol, til kun 5 eller 3 år at regne fra samme tidspunkt for afgiftens opståen.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. februar 2000)

Som Kommissionen allerede har meddelt det ærede medlem i sit svar på skriftlig forespørgsel P-2500/99 og P-2751/99(1), er der tale om en række meget specifikke og komplekse tilfælde af fortolkning af Fællesskabets momsregler. Den fiskale behandling af disse tilfælde afhænger derfor af en nøjagtig analyse af bestemmelserne i artikel 17 til 19 i sjette momsdirektiv(2).

Et spørgsmål af dette omfang og denne art angående en lang række forskellige operationer og konkrete tilfælde kræver en detaljeret undersøgelse af hvert enkelt tilfælde.

Kommissionen gør det ærede medlem opmærksom på, at et sådant detaljeret svar kræver lange og omfattende undersøgelser, som den ikke er i stand til at foretage på nuværende tidspunkt, og som ville falde langt uden for rammerne for et svar på en skriftlig forespørgsel.

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 152.

(2) EFT L 145 af 13.6.1977.