SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2413/02

af Michiel van Hulten (PSE) til Kommissionen

(7. august 2002)

Om: Nærmere spørgsmål vedrørende den landbrugsstøtte, der er ydet dronning Beatrix

Den 18. juli 2002 rettede jeg et spørgsmål til Kommissionen vedrørende støtte den nederlandske dronning Beatrix skal have modtaget til anlæggelsen af en oliventræplantage på den nederlandske kongefamilies

landsted i Porto Ercole, Italien. I mellemtiden har kongehuset ladet mig vide, at der er tale om dronningens landbrugsejendom i Tavernelle, Italien, og jeg anmoder Kommissionen om at basere sit svar på min forespørgsel af 18. juli på denne oplysning.

Som reaktion på beretninger i pressen om mine spørgsmål har en talsmand for dronningen oplyst, at hun skulle have forsøgt at nægte modtagelsen af støtten, men at dette ikke kunne lade sig gøre på grund af støttens mere eller mindre automatiske art.

1. Kan Kommissionen oplyse, hvilken procedure der er fulgt ved ydelsen af støtten? Havde dronningen kunnet nægte at modtage støtten? Findes der støtte, der ydes mere eller mindre automatisk?

2. Kan Kommissionen bekræfte, at der var tale om EU-støtte og ikke om en national ordning, der blev godkendt af Bruxelles, således som en talsmand for Kommissionen mente den 19. juli?

3. Hvor stort var beløbet pr. oliventræ, og hvor mange oliventræer var der tale om i dronningens tilfælde?

4. Var der tale om en engangsstøtte, eller har dronningen også i årene derefter modtaget støtte til oliventræplantagen?

Samlet supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-2354/02 og E-2413/02

(21. oktober 2002)

1. Punkt 1 i skriftlig forespørgsel nr. E-2354/02 og punkt 1-2-3-4 i skriftlig forespørgsel nr. E-2413/02

I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1654/86 af 26. maj 1986 blev der iværksat en fælles foranstaltning til retablering og omstilling af olivenlunde, der blev beskadiget af frosten i visse af Fællesskabets regioner i 1985(1). Der blev ydet støtte fra Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, med det formål at åbne mulighed for videreførelse af landbrugsvirksomheden, samtidig med at risikoen for jorderosion og forstyrrelser i vandbalancen forhindres, at beskytte miljøet og at bevare landskabets helhedskarakter. Især fælles retableringsaktioner omfattende et minimumsareal og et minimumsantal af landbrugere, der er tilsluttet et landbrugskooperativ eller en sammenslutning af producenter eller andre anerkendte foreninger, var støtteberettiget.

Alle de regioner, som var omfattet af foranstaltningen, opstillede et program. Programmet for regionen Toscana blev godkendt ved Kommissionens beslutning nr. 87/132/EØF af 26. januar 1987 om godkendelse af særlige programmer udarbejdet af visse italienske regioner vedrørende retablering og omstilling af olivenlunde, der blev beskadiget af frosten i 1985(2). Hvad angår de økonomiske aspekter, blev medfinansieringen sikret dels gennem EU-forordningen, dels gennem nationale love: lov nr. 590 af 15. oktober 1981, ændret ved lov nr. 198 af 13. maj 1985. Disse love blev vedtaget på regionalt plan i Toscana ved det regionale råds beslutning nr. 7852 af 22. juli 1985, som godkendte en regional tabel til fastsættelsen af udgiftslofterne for retableringen af olivenlundene.

Foranstaltningen for retablering af de olivenlunde, som blev beskadiget eller ødelagt af frosten, blev suppleret med en foranstaltning for nyplantning inden for rammerne af det integrerede Middelhavsprogram for regionen Toscana, som blev forelagt i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2088/85 af 23. juli 1985 om de integrerede Middelhavsprogrammer(3). Dette program dækkede perioden mellem den 1. januar 1987 og den 31. december 1992 og blev godkendt ved Kommissionens beslutning nr. 88/392/EØF af 13. juni 1988(4).

I programmeringsperioden 1994-1999 kunne der ydes EU-støtte i form af interventioner, som var medfinansieret af strukturfondene. Det juridiske grundlag var Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88 af 24. juni 1988(5), ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2081/93 af 20. juli 1993 om strukturfondenes opgaver og effektivitet samt om samordningen af deres interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter(6), der tog sigte på at fremme udviklingen af landdistrikterne ved at fremskynde tilpasningen af landbrugsstrukturerne (mål 5a) og ved at lette landdistrikternes udvikling og strukturelle tilpasning (mål 5b).

Med hensyn til mål 5 a) godkendte Kommissionen ved beslutning nr. K(94)3655/8 af 21. december 1994 Italiens ansøgning om støtte, som blev forelagt i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 950/97 af 20. maj 1997 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet(7). Gennemførelsen af denne forordning i regionen Toscana blev reguleret af en beslutning, som blev vedtaget af Toscanas regionalråd og godkendt ved Kommissionens beslutning nr. K(97)2492 af 18. september 1997. De forskellige støtteforanstaltninger omfattede bl.a. en ordning med støtte til investeringer i landbrugsbedrifter for de landbrugere, som havde landbrug som hovederhverv, var i besiddelse af tilstrækkelig faglig dygtighed, og som opstillede en plan for konkret forbedring af bedriften i overensstemmelse med bestemmelserne i ovennævnte forordning. Plantning og/eller nyplantning af olivenlunde udgjorde en støtteberettiget investering på de betingelser og inden for de rammer, som gælder under den fælles markedsordning.

For mål 5 b) godkendte Kommissionen ved beslutning nr. K(1994)3789 af 23. december 1994 enhedsprogrammeringsdokumentet for EU's strukturinterventioner for perioden 1994-1999 i regionen Toscana. Foranstaltningerne for diversificering og modernisering af produktionskæderne omfattede støtte til landbrugerne og deres foreninger til retablering af olivenlunde.

De omtalte programmer, som medfinansieres af strukturfondene, bygger på en ansvarsfordeling mellem Kommissionen og medlemsstaterne således, at Kommissionen godkender programmerne efter at have undersøgt, om disse stemmer overens med de gældende fællesskabsbestemmelser, mens medlemsstaterne forvalter dem på det mest hensigtsmæssige geografiske niveau. Det er de kompetente nationale og/eller regionale myndigheders opgave at gennemføre disse programmer bl.a. ved at foretage en udvælgelse af de projekter, som foreslås af potentielle støttemodtagere, der opfylder kravene for modtagelse af støtte og indgiver en ansøgning om støtte.

Kommisionen er informeret om, hvordan strukturfondene anvendes inden for rammerne af partnerskabet via gennemførelsesrapporterne om de pågældende programmer og i givet fald via de overvågningsudvalg, hvori den deltager. Disse informationer omhandler imidlertid ikke de enkelte sager om støttebevilling til de pågældende programmer, hvorom Kommissionen i overensstemmelse med nærhedsprincippet ikke har bemyndigelse til træffe beslutninger.

For hvert program, som medfinansieres af strukturfondene, udarbejder de ansvarlige myndigheder en liste til Kommissionen over de enkelte projekter, hvoraf fremgår det fulde beløb af den støtte, der er bevilget til hver støttemodtager. Kommissionen anmoder det ærede medlem om at henvende sig til regionen Toscana for yderligere oplysninger om de enkelte støttemodtagere inden for rammerne af de ovennævnte programmer.

2. Punkt 2 i skriftlig forespørgsel nr. E-2354/02

Spørgsmålet fra det ærede medlem præciserer ikke, hvilken sektor der sigtes til, hvorfor Kommissionen formoder, at der stadig er tale om den fælles landbrugspolitik i regionen Toscana.

Udover strukturfondenes medfinansiering af investeringer kan olivendyrkerne modtage støtte til produktionen af olivenolie inden for rammerne af den fælles markedsordnings bestemmelser.

Samtlige olivendyrkere i EU kan selv bestemme, om de vil tage imod støtte. EU-normerne for produktionsstøtte er omtalt i forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966 om fastsættelse af en fælle markedsordning for fedtstoffer(8) og i Kommissionens forordning (EF) nr. 2366/98 af 30. oktober 1998 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen for produktionsstøtte for olivenolie i produktionsårene 1998/99 til 2000/2001(9). For produktionsårene 1998/99 til 2003/2004 er støttens størrelse fastsat til 132,25 EUR/kg produceret olie. I overensstemmelse med ovennævnte forordninger skal enhver producent, som ønsker at modtage produktionsstøtte, hvert år indgive en dyrkningserklæring og en støtteansøgning til de ansvarlige myndigheder i den medlemsstat, hvori olien produceres. Disse dokumenter skal i henhold til EF-bestemmelserne indgives til de nationale myndigheder. I Italien er den ansvarlige myndighed Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), som ligeledes er ansvarlig for støtteudbetalingen. Kommissionen anmoder det ærede medlem om at henvende sig til AGEA for yderligere oplysninger om de enkelte modtagere af produktionsstøtte til olivenolie i Italien.

3. Punkt 3 i skriftlig forespørgsel nr. E-2354/02

De omtalte forordninger, i kraft af hvilke der kan bevilges EU-støtte til enhver person, som opfylder betingelserne for modtagelse af støtte, er baseret på følgende artikler i EF-traktaten: 33 (tidl. artikel 39), 36 (tidl. artikel 42), 37 (tidl. artikel 43) og 158 (tidl. artikel 130 A).

4. Punkt 4 i skriftlig forespørgsel nr. E-2354/02

Kommissionen har i sin meddelelse til Rådet og Parlamentet om midtvejsrevisionen af den fælles landbrugspolitik(10) foreslået at nedsætte de direkte betalinger progressivt med aritmetiske trin på 3 % pr. år indtil et maksimum på 20 % til bedrifter på over 5000 EUR, som højst vil modtage 300 000 EUR. Det skal bemærkes, at der på nuværende tidspunkt udelukkende er tale om et forslag, som endnu ikke er blevet godkendt. Endvidere gælder det foreslåede loft kun for visse direkte betalinger inden for rammerne af den fælles markedsordnings bestemmelser og ikke for den samlede støtte, som ydes af Den europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) til landbrugssektoren.

5. Punkt 5 i skriftlig forespørgsel nr. E-2354/02

EUGFL's støtte til investeringer i bedrifter til udvikling af landdistrikterne er ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999(11) om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) betinget af bl.a. bedrifternes økonomiske levedygtighed.

Med hensyn til den støtte, som ydes i henhold til bestemmelserne i den fælles markedsordning, tages der ikke hensyn til de af det ærede medlem nævnte kriterier.

(1) EFT L 145 af 30.5.1986.

(2) EFT L 51 af 20.2.1987.

(3) EFT L 197 af 20.7.1985.

(4) EFT L 188 af 19.7.1988.

(5) EFT L 185 af 15.7.1988.

(6) EFT L 193 af 31.7.1993.

(7) EFT L 142 af 2.6.1997.

(8) EFT P 172 af 30.9.1966.

(9) EFT L 293 af 31.10.1998.

(10) KOM(2002) 394 endelig udg.

(11) EFT L 160 af 26.6.1999.