SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0928/96 af Giorgio Ruffolo (PSE) til Kommissionen (23. april 1996)

Om: Maastricht-traktatens artikel 109

1. Hvordan skal traktatens artikel 109 K, stk. 2, fortolkes, i betragtning af at ophaevelse af den dispensation, der henvises til i artikel 109 K, stk. 1, kraever, at medlemsstater med dispensation opfylder de konvergenskriterier, der er fastsat i artikel 109 J, stk. 1, hvoraf et (3. led) er: »overholdelse af de normale udsvingsmargener i det europaeiske monetaere systems valutakursmekanisme i mindst to aar«?

2. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe med henblik paa at sikre, at ovennaevnte bestemmelse ikke udgoer en hindring for, at lande, der er indroemmet dispensation i forbindelse med den vurdering som forberedelse til den tredje fase, der skal afsluttes i 1998 i henhold til artikel 109 J, stk. 2 og 3, kan gaa over til den tredje fase?

3. Agter Kommissionen for valutaer i lande med dispensation at foreslaa ophaevelse af konvergenskriteriet om overholdelse af de normale udsvingsmargener i en valutakursmekanisme, som ikke laengere gaelder?

4. Overvejer Kommissionen et valutakurssystem mellem den faelles valuta eller valutaer med helt faste kurser ved indledningen af den tredje fase og valutaerne i lande med dispensation til erstatning for det europaeiske monetaere systems valutakursmekanisme med henblik paa ovennaevnte konvergenskriterium? Hvordan kunne man opbygge en saadan valutakursmekanisme?

5. Hvis indgaaelsen af valutakursaftaler med valutaerne i lande med dispensation forhindres paa grundlag af traktaten, vil Kommissionen saa overveje passende supplerende eller forklarende bestemmelser med henblik paa at udvide artikel 109 til ogsaa at daekke saadanne valutaer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (11. juni 1996)

Bestemmelserne i traktatens artikel 109 K, stk. 2, referer til alle konvergenskriterierne i artikel 109 J, stk. 1. Bestemmelsen er klar med hensyn til valutakurskriteriet, hvorefter der kraeves »overholdelse af de normale udsvingsmargener i det europaeiske monetaere systems valutakursmekanisme i mindst to aar uden devaluering over for andre medlemsstaters valutaer«.

Det er ikke planlagt at ophaeve valutakurskriteriet som fastsat i artikel 109 J (3. led). Betingelserne for at gaa over til tredje fase er og vil vaere de samme for alle medlemsstater, uanset hvornaar det sker.

Kommissionen og EMI arbejder i overensstemmelse med mandatet fra raadsmoedet i Madrid p.t. med at etablere et nyt monetaert forhold mellem medlemsstater, der deltager i den faelles valuta, og medlemsstater, der ikke goer. Denne ordning skal vaere fleksibel, saa der kan tages hensyn til konvergensforskelle mellem medlemsstater, der ikke deltager i den faelles valuta, men det er af afgoerende betydning at sikre en rimelig grad af valutakursdisciplin, saa det indre marked kan fungere gnidningsloest.

Endelig mener Kommissionen, at traktaten paa ingen maade forhindrer en indgaaelse af valutakursaftaler mellem euro-lande og medlemsstater med dispensation. Tvaertimod indeholder artikel 109 M foelgende bestemmelse: »Indtil indledningen af tredje fase behandler hver medlemsstat sin valutakurspolitik som et spoergsmaal af faelles interesse«.