ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4121/97 af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen (16. januar 1998)

Om: Erklaeringen om sport

Med erklaeringen om sport anerkendte medlemsstaterne i Amsterdam for foerste gang udtrykkeligt idraettens saerlige betydning.

1. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen planer om for at leve op til denne erklaering?

2. Forespoergeren har erfaring for, at Eurathlon-programmet ofte giver isaer mindre foreninger - som jo netop bidrager afgoerende til arbejdet med breddeidraetten - organisatoriske problemer, der naesten ikke kan loeses. Er Kommissionen klar over disse problemer?

3. Overvejes det at vedtage yderligere stoetteprogrammer, der ud fra oensket om at fremme breddeidraetten ogsaa giver mindre foreninger mulighed for at deltage?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (2. marts 1998)

1. Kommissionen er i gang med at forberede en meddelelse til Parlamentet og Raadet om sport i Faellesskaberne. Denne meddelelse tager hoejde ikke blot for den erklaering vedroerende sport som staar i Traktaten, men ogsaa for fr. Pack's betaenkning om sport, som er vedtaget af Parlamentet. Meddelsen vil ogsaa indeholde en raekke forslag til mulige faellesskabsforanstaltninger paa omraadet.

2. Kommissionen er klar over problemerne i forbindelse med Eurathlon-programmet. Det er baggrunden for, at man i aar foretager en regnskabsrevision af programmet, som skal forelaegges denne for budgetmyndigheden. Regnskabs-revisionen vil dreje sig om de finansielle og organisatoriske aspekter af programmet.

3. Konklusionerne fra meddelelsen og regnskabsrevisionen vil goere det muligt for Kommissionen at fremlaegge nye forslag vedroerende programmer paa sportens omraade.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3825/97 af Roberto Mezzaroma (UPE) til Kommissionen (28. november 1997)

Om: Beskyttelse af kunstnere i Europa

Hvad agter Kommissionen at goere, eller hvad har den gjort for at holde live i de kunstnere, forfattere, journalister, billedhuggere, malere og musikere, der med deres vaerker har gavnet kunsten i deres egne lande og Europa og bidraget til den europaeiske samhoerighedsproces? Hvorledes sikres der en oekonomisk beskyttelse, der kan muliggoere en anstaendig levefod, for de kunstnere, der ikke tjener tilstraekkeligt til livets opretholdelse, og som hverken er omfattet af sikringsordninger eller raader over et egnet sted til udoevelse af deres faerdigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (8. januar 1998)

Kommissionen erindrer om, at social, oekonomisk og retlig beskyttelse af skabende og udoevende kunstnere foerst og fremmest er medlemsstaternes ansvar. Den skal desuden understrege, at i talrige tilfaelde tager love og administrative bestemmelser paa dette omraade ikke specifikt sigte paa bestemte erhvervsgrupper.

I henhold til EF-traktatens artikel 128 om kultur skal Faellesskabet stoette og udbygge medlemsstaternes indsats, og dette skal ske gennem ledsageforanstaltninger, men uden nogen form for harmonisering af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser. Faellesskabets eksisterende kulturprogrammer, det vaere sig Kalejdoskop, Ariane eller Raphael, bestraeber sig alle paa, under overholdelse af subsidiaritetsprincippet, at bidrage til, at de kunstneriske erhverv kan udfolde sig frit.

Til gengaeld er der talrige lovgivningsmaessige og administrative bestemmelser som led i andre faellesskabspolitikker, der direkte eller indirekte bidrager til at lette beskaeftigelsen eller sikre et hoejt beskyttelsesniveau (f.eks. med hensyn til intellektuel ejendomsret) for de personkategorier, der er omtalt i spoergsmaalet, saaledes som det bl.a. fremgaar af den foerste rapport om hensynet til de kulturelle aspekter i Det Europaeiske Faellesskabs indsats ((Dok. KOM(96) 160 endelig udg. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3231/97 af Konstantinos Hatzidakis (PPE) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Uregelmaessigheder i forbindelse med det graeske kulturministeriums tildeling af projekter, som finansieres af Den Europaeiske Union

Ifoelge oplysninger, som jeg har faaet kendskab til, har det graeske kulturministerium ved tildelingen af seks undersoegelser vedroerende sammenlaegningen af Athens arkaeologiske omraader, et arbejde som finansieres med faellesskabsmidler, overtraadt en raekke bestemmelser i direktiv 92/50/EOEF ((EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1. )) samt andre bestemmelser i faellesskabsretten som f.eks. traktatens artikel 85 om konkurrence.

Som jeg har faaet det oplyst, kan eksempelvis naevnes forskellig behandling af ansoegerne, for sen indgivelse af forslaget fra de kontorer, som i sidste ende fik overdraget undersoegelsen samt andre uregelmaessigheder og unormale forhold i den generelle procedure, som det graeske kulturministerium ikke har taget hensyn til. Den graeske ingenioerforening har allerede fremsat klager i denne sag, og der er indgivet en klage til Europa-Kommissionen fra en af de beroerte.

Kommissionen bedes paa baggrund af dette oplyse, om den har kendskab til situationen, samt hvilke forholdsregler den har til hensigt at traeffe med henblik paa, at de graeske myndigheder overholder faellesskabsretten og varetager en gennemskuelig og korrekt anvendelse af faellesskabsmidlerne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (7. januar 1998)

Det graeske kulturministerium offentliggjorde to udbud i henholdsvis juni 1995 og marts 1996 om seks projekter vedroerende sammenlaegningen af Athens arkaeologiske omraader. Resultatet af de seks undersoegelser blev offentliggjort samtidig i juli 1996. I januar 1997 indgav en af de tilbudsgivere, der ikke var blevet tildelt en kontrakt, en klage til Kommissionen for overtraedelse af direktiv 92/50/EOEF om samordning af fremgangsmaaderne ved indgaaelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler.

Ifoelge klageren har den ordregivende myndighed kraenket princippet om, at der ikke maa finde forskelsbehandling sted, saaledes som fastsat i artikel 3, stk. 2, i direktiv 92/50/EOEF, da myndigheden har forkastet tilbud, herunder klagerens, paa grund af administrative mangler men samtidig accepteret andre tilbud, der heller ikke opfyldte alle formkrav.

De oplysninger, som klageren har fremsendt, giver ikke mulighed for at paavise en kraenkelse af bestemmelserne i direktiv 92/50/EOEF. Der er tale om rent proceduremaessige aspekter - tilbudsgivernes opfyldelse af de nationale administrative formaliteter - der var gaeldende for alle tilbudsgiverne. Klageren kan ikke godtgoere, at der skulle vaere tale om forskelsbehandling af visse analysevirksomheder, herunder at den ordregivende myndighed skulle have accepteret tilbud med formmangler, der har betydet udelukkelse af andre tilbudsgivere, hvilket i givet fald ville vaere en overtraedelse af direktiv 92/50/EOEF og princippet om ikke-forskelsbehandling.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3694/97 af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Anvendelsen af Phare-midlerne i Slovenien

Den Europaeiske Union yder med Phare-programmet bistand til de central- og oesteuropaeiske lande. Dette har formodentlig i hoej grad bidraget til udviklingen i de lande, der ansoeger om medlemskab. Kommissionen bedes redegoere for anvendelsen af de Phare-midler, der i 1997 blev givet til Slovenien?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (19. december 1997)

Kommissionen kan, hvad Phare-programmet i Slovenien i 1997 angaar, give det aerede medlem foelgende oplysninger:

Som led i de nationale Phare-programmer blev det foreslaaede operationelle landeprogram for 1997 (17,75 mio. ECU) vedtaget af den slovenske regering den 17. juli 1997 og forelagt Phare-forvaltningskomiteen den 2. oktober 1997:

>TABLE>

Der er forudset yderligere en budgetbevilling paa 1,25 mio. ECU til Tempus-programmet.

I forbindelse med graensesamarbejdsprogrammerne (CBC) er der bevilget 6 mio. ECU til samarbejdet med Italien og OEstrig i 1997. Bevillingen af midler fordeler sig paa foelgende:

>TABLE>

Det samlede Phare-budget for Slovenien, der er bevilget i 1997, er paa 25 mio. ECU.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3645/97 af Clive Needle (PSE) til Kommissionen (13. november 1997)

Om: Stigningen i antallet af tuberkulosetilfaelde

WHO har netop offentliggjort en enestaaende rapport om stigningen i antallet af tuberkulosetilfaelde, der giver anledning til bekymring. En raekke udviklingslande samt Letland, Estland og Den Russiske Foederation angives som »braendpunkter«, hvor tuberkulose er resistent over for antibiotika, og behandlingen beskrives som »terapeutisk anarki«.

Dette vil helt klart faa foelger for en raekke aspekter af EU's politik og praksis i forbindelse med dens befoejelser paa omraadet folkesundhed som fastsat i artikel 129 i traktaten om Den Europaeiske Union.

Vil Kommissionen derfor snarest redegoere for sin indfaldsvinkel til problemerne i forbindelse med tuberkulose, isaer under henvisning til forskning og udvikling af ny medicin mod og behandling af tuberkulose?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson (13. januar 1998)

Tuberkuloseforskningen indgaar blandt de hoejtprioriterede opgaver paa programmet for forskning vedroerende biomedicin og sundhed.

Under det fjerde rammeprogram for FTU (1990-1994) ((EFT L 117 af 8.5.1990, s. 1. )) er der blevet oprettet seks forskellige europaeiske forskningsnet vedroerende navnlig forskning i modstandsdygtighed mod medikamenter, udvikling af nye vacciner, samt desuden molekylaer-epidemiologi med inddragelse af blandt andre tilsvarende parter fra en raekke u-lande samt fra OEsteuropa.

Bekaempelsen af de smitsomme sygdomme, som nu igen breder sig, herunder blandt andre tuberkulose, er udtrykkeligt anfoert blandt maalsaetningerne i forslaget til femte rammeprogram for FTU ((KOM(97) 142 endelig udgave. )), som Kommissionen har fremsat, navnlig i forbindelse med maalsaetningen med betegnelsen »forskning i bioressourcer og oekosystemer«, med en noegleaktion kaldet »bekaempelse af virus- og infektionssygdomme«.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3563/97 af Graham Mather (PPE) til Kommissionen (13. november 1997)

Om: Kommissionens meddelelse om skattesamordning (KOM(97)0495)

Paa OEKOFIN-moedet den 13. oktober 1997 blev denne meddelelse fra Kommissionen droeftet for foerste gang. I dokumentet forelaegges der en pakke til tackling af saakaldt »skadelig skattekonkurrence«. Raadet opfordrede Kommissionen til at forelaegge en ny meddelelse senest den 12. november under hensyntagen til de resultater, der blev opnaaet paa OEKOFIN-moedet og paa moedet i Skattepolitikgruppen den 20. oktober. Ministrene understregede enstemmigt, at de havde til hensigt at naa til politisk enighed om dette spoergsmaal paa OEKOFIN-moedet den 1. december.

Hvad angaar beskatning af kapitalindkomst, fastslaar meddelelsens punkt 19.III, at »alle medlemsstater boer enten have en minimumskildeskat eller levere oplysninger om renteindkomst til andre medlemsstater«. I punkt 19.IV hedder det: »Faellesskabet boer ogsaa fremme, at den aftalte loesning udvides til at gaelde uden for dets graenser«.

1. Gennem hvilke mekanismer og internationale organisationer agter Kommissionen at fremme anvendelsen af den valgte loesningsmodel?

2. Hvilke metoder vil blive benyttet inden for rammerne af disse organisationer og mekanismer?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti paa skriftlige forespoergsler E-3563/97, E-3564/97, E-3565/97, E-3566/97 og E-3567/97 (3. februar 1998)

Opmaerksomheden henledes paa Kommissionens nye meddelelse af 5. november 1997 ((KOM(97) 564 endelig udg. )) og konklusionerne af OEKOFIN-moedet den 1. december 1997 om skattepolitikken.

Inden for rammerne af disse konklusioner godkendte Raadet en tekst om beskatning af kapitalindkomst med fire punkter, der vil kunne danne grundlag for et nyt direktivforslag.

Som anfoert i ovennaevnte meddelelse agter Kommissionen at forelaegge et forslag meget hurtigt, principielt inden april 1998.

Ifoelge Kommissionen er det paa nuvaerende tidspunkt for tidligt at kommentere de foelsomme og delikate spoergsmaal, der rejses af det aerede medlem.

Kommissionen er stadig paa overvejelsesstadiet men vil noeje praecisere sin holdning i et kommende direktivforslag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-4079/97 af Georg Jarzembowski (PPE) til Kommissionen (18. december 1997)

Om: Ground handling-ydelser

Den 15. oktober 1996 udstedte Raadet direktiv 96/67/EF ((EFT L 272 af 25.10.1996, s. 36.)) om adgang til ground handling-markedet i Faellesskabets lufthavne. Fristen for direktivets gennemfoerelse i medlemsstaterne er i henhold til direktivets artikel 23 et aar efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Denne frist udloeb den 26.10.1997. Formaalet med direktivet er efter aartier med lufthavnenes monopolagtige stilling at aabne for konkurrencen paa omraadet for ground handling-ydelser og ogsaa at give nye udbydere adgang til markedet.

Paa baggrund heraf stiller jeg Kommissionen foelgende spoergsmaal:

1. Hvilke medlemsstater har rettidigt eller indtil nu gennemfoert dette direktiv i national ret?

2. Har Kommissionen allerede undersoegt, om gennemfoerelsesbestemmelserne i de medlemsstater, der allerede har gennemfoert direktivet, stemmer overens med direktivets bestemmelser? I bekraeftende fald, med hvilket resultat? Hvornaar vil den i benaegtende fald goere det?

3. Har de medlemsstater, der ikke har gennemfoert direktivet inden for fristen, allerede meddelt Kommissionen, hvornaar de vil gennemfoere det? (Eventuelt angivelse af datoen for hver enkelt medlemsstat)

4. Hvad goer Kommissionen for at kraeve gennemfoerelse i de lande, der endnu ikke har gennemfoert direktivet?

5. Paa hvilken maade kan de paagaeldende firmaer efter fristens udloeb goere krav fra direktivet direkte gaeldende mod de stater, der endnu ikke har gennemfoert direktivet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (16. februar 1998)

Gennemfoerelse i national lov af direktiv 96/67/EF om adgang til ground handling markedet i Faellesskabets lufthavne skulle have vaeret gennemfoert den 25. oktober 1997. Kommissionen modtog ingen meddelelser til tiden om nationale retsakter, og der blev derfor sendt officielle skrivelser til alle medlemsstaterne den 29. december 1997.

Fire medlemsstater (Tyskland, Frankrig, Finland, UK) har nu gennemfoert direktivet, og stoerstedelen (Belgien, Nederlandene, Luxembourg, Irland, Danmark, Sverige, Graekenland, OEstrig), som endnu ikke har gennemfoert direktivet, har meddelt Kommissionen, at dette goeres i loebet af de foerste tre maaneder af 1998. Man afventer stadig svar fra de andre medlemslande.

Kommissionen holdes under gennemfoerelsesprocessen informeret om retsakterne og kan udtale sig vedroerende tilstraekkelighed og noejagtighed.

I henhold til Domstolens retspraksis kan virksomheder direkte bygge paa et faellesskabsdirektivs bestemmelser, hvis en medlemsstat ikke har gennemfoert loven foer tidsfristen paa betingelse af, at disse bestemmelser er klare og utvetydige, uden forbehold og ikke afhaengig af fremtidig indsats fra Faellesskabets side eller fra de nationale myndigheders side. Virksomhederne kan ogsaa - under bestemte betingelser - kraeve erstatning fra medlemsstaten for skade, der skyldes, at medlemsstaten ikke har gennemfoert et faellesskabsdirektiv foer tidsfristens udloeb.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4188/97 af Eolo Parodi (UPE) og Guido Viceconte (UPE) til Kommissionen (21. januar 1998)

Om: Tildeling af slots i Faellesskabets lufthavne

I visse lufthavne i Den Europaeiske Union, isaer i de mest overbelastede lufthavne, forhindrer det utilstraekkelige antal slots visse luftfartsselskaber at handle i overensstemmelse med reglerne for en haederlig og ligevaegtig konkurrence.

Har Kommissionen kendskab til eventuelle tilfaelde af handel med slots?

Hvad agter Kommissionen at foretage sig for at sikre, at tildeling af slots foregaar efter gennemskuelige kriterier under overholdelse af Faellesskabets konkurrencebestemmelser?

Hvilke midler den raader over med henblik paa at sikre, at disse slots frigoeres og overdrages til de luftfartsselskaber, som ansoeger om dem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (23. februar 1998)

Manglen paa slots ved meget overbelastede EF-lufthavne er noget, der bekymrer Kommissionen meget. Forordning (EOEF) nr. 95/93 af 18. januar 1993 om faelles bestemmelser om tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Faellesskabets lufthavne ((EFT L 14 af 22.1.1993. )) fastsaetter de bestemmelser, der skal foelges af lufthavnenes koordinatorer for at sikre en neutral, gennemsigtig og ikke-diskriminerende tildeling af slots.

Kommissionen overvaager den korrekte anvendelse af forordningen for navnlig at sikre, at nytilkomne luftfartsselskaber nyder godt af adgang til overbelastede lufthavne i det omfang, der er fastsat af forordningen. Kommissionen er for nylig blevet klar over, at der findes forskellige former for praksis med transaktioner mellem luftfartsselskaber, som rejser tvivl om, hvorvidt de er forenelige med forordningen, og den har anmodet om yderligere oplysninger fra de paagaeldende medlemsstater. Kommissionen vil ikke toeve med at skride til handling, hvis dette er berettiget, for at sikre, at forordningen haandhaeves korrekt.

Kommissionen erkender dog ogsaa, at denne forordning ikke er tilstraekkelig til at opfylde alle luftfartsselskabers behov. Den sikrer en retfaerdig fordeling af de slots, der bliver til raadighed, men den skaber ikke nye muligheder for adgang til lufthavnene. I mange tilfaelde er en foroegelse af lufthavnskapaciteten enten ikke tilstraekkelig for at loese overbelastningsproblemet, eller der kan slet ikke blive tale om en oeget kapacitet.

Kommissionen er derfor ved at forberede et forslag til aendring af den eksisterende forordning for at optimere udnyttelse af slots og med saerlig hensyntagen til fordele og ulemper ved at indfoere en retfaerdig mekanisme til at goere det nemmere at holde slots i omloeb. Man overvejer ogsaa forskellige midler til at styrke nytilkomne luftfartsselskabers position og at goere den eksisterende forordning nemmere at haandhaeve.

Kommissionen forsoeger med sit forslag at skabe en afbalanceret pakke foranstaltninger til at afhjaelpe den situation, der beskrives af de aerede medlemmer. Hvis det drejer sig om tilfaelde, hvor dominerende luftfartsselskaber i overbelastede lufthavne udnytter deres situation, kan man selvfoelgelig altid goere en indsats med henvisning til EF-traktatens konkurrencebestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3268/97 af María Estevan Bolea (PPE) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Brugte daek

Vil Kommissionen oplyse om antallet af brugte daek, der bortskaffes ved forbraending i EU og fordelingen paa de enkelte medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (3. december 1997)

En naermere undersoegelse af statistikkerne over affald, som er blevet foretaget for Kommissionen, viser, at der i hele Faellesskabet i 1995 afbraendtes foelgende antal brugte bildaek:

>TABLE>

I disse tal er der ikke skelnet mellem de daek, der afbraendtes med henblik paa at udnytte deres energi, og dem, der bare blev braendt af uden energiindvinding.

Det Forenede Kongerige afbraendte i 1996 ((United Kingdom Industry / Government Scrap Tyre Working Group 2nd Annual Report. )) i alt 102.000 tons brugte bildaek med energiindvinding. Kommissionen raader ikke over officielle tal for Spanien, Irland, Luxembourg og Finland.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3574/97 af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen (4. november 1997)

Om: Beskatning i forbindelse med pensionsfonde

Mener Kommissionen, at det forhold, at der i den skattemaessige behandling af bidrag til samt udbetalinger fra pensionsfonde i henhold til en medlemsstats skatteforskrifter skelnes mellem, hvor fonden har sit hovedsaede og hvor kontrakten er underskrevet, selvom der er tale om andre medlemsstater, er foreneligt med Faellesskabets forskrifter? Er den spanske lov om privatforsikring fra 1995 i overensstemmelse med faellesskabsretten?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (6. januar 1998)

Generelt mener Kommissionen ikke, at det er foreneligt med Faellesskabets forskrifter, at der i den skattemaessige behandling af bidrag til samt udbetalinger fra pensionsfonde i henhold til en medlemsstats skatteforskrifter foretages en sondring paa grundlag af, hvor fonden har sit hovedsaede, eller hvor kontrakten er underskrevet. Der kan imidlertid vaere en objektiv begrundelse for en saadan sondring, som EF-Domstolen anfoerte i sin dom i Bachmann-sagen af 28. januar 1992 (sag 204/90). I senere domme har EF-Domstolen udbygget Bachmann-doktrinen yderligere (Wiclockx, 11. august 1995, sag 80/94 og Svensson, 14. november 1995, sag 484/93). En anden sag er stadig under behandling (Jessica Safir, sag 118/96). Spoergsmaalet om, hvorvidt de enkelte medlemsstaters skatteforskrifter vedroerende pensionsfonde er forenelige med EF's forskrifter, skal vurderes i lyset af disse domme.

Med hensyn til det spanske system vedroerende beskatning af livsforsikring har Kommissionen undersoegt, om loven medfoerer, at der i den skattemaessige behandling foretages en sondring paa grundlag af, hvor forsikringsselskabet ligger. De spanske myndigheder har anfoert, at det i artikel 78, stk. 1, i lov nr. 30/95 af 8. november 1995 om regulering af og tilsyn med privatforsikring fastsaettes, at forsikringsselskaber, der er etableret i andre medlemsstater inden for Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade og har faaet tilladelse til at drive virksomhed i deres oprindelsesland, kan udoeve deres aktiviteter i Spanien i henhold til etableringsretten eller retten til at udfoere tjenesteydelser. De spanske myndigheder har ligeledes oplyst, at livsforsikringspraemier, som bosiddende i Spanien indbetaler til forsikringsselskaber, der ikke er etableret i Spanien, men i henhold til lovgivningen har lov til at drive virksomheder dér paa baggrund af friheden til at udfoere tjenesteydelser, kan fratraekkes i den personlige indkomstbeskatning paa samme betingelser som praemier, der indbetales til forsikringsselskaber, der er etableret i Spanien. Kommissionen har derfor konkluderet, at den skattemaessige behandling i dette tilfaelde ikke er diskriminerende.