SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2645/02

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(20. september 2002)

Om: Ulykke på et elektricitetsværk under det nationale, græske elektricitetsvæsen (DEI)

Efter ulykken på DEI's anlæg i Kozani den 24.12.2001 skete en ny ulykke på dampkraftværket i Megalopoli, hvor 6 personer blev alvorligt såret. Ulykken skyldtes et problem i forbindelse med systemet til forbrænding og fjernelse af tør aske og slagger fra kedelbunden i anlæg 3 på dampkraftværket i Megalopoli og DEI's fortsatte brug af systemet til trods for de farer, der var forbundet med dets drift.

På baggrund af ovenstående og ligeledes på baggrund af tidligere svar fra Kommissionen ifølge hvilke den ville undersøge, om der i Grækenland findes korrekt information af arbejdstagerne med henblik på at undgå denne type ulykker, bedes Kommissionen oplyse:

1. Hvilke foranstaltninger har den til hensigt at træffe på grund af de manglende beskyttelsesforanstaltninger, som Grækenland har truffet på arbejdspladser, som de ovennævnte?

2. På hvilken måde vil den sørge for, at de grundlæggende sikkerheds- og sundhedsbestemmelser for elektricitetsværker bliver overholdt?

3. Træffes der i Grækenland ud over foranstaltninger til at undgå ulykker på tilsvarende måde foranstaltninger med henblik på oplysning af offentligheden samt ligeledes beredskabsplaner, som skal udarbejdes og afprøves med regelmæssige mellemrum uden for virksomheden i overensstemmelse med direktiv 96/82/EF(1) vedrørende de såkaldte højrisikovirksomheder?

4. Hvilke foranstaltninger vil den træffe mod Grækenland som følge af dommen i sag C 33/2001 på grund af manglende indberetning til Kommissionen om virksomheder, som erhverver og håndterer farligt affald i henhold til direktiv 91/689/EØF(2)?

5. Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe mod de ansvarlige, som til trods for, at de havde kendskab til svaghederne og farerne ved systemet, alligevel anbefalede, at det blev installeret og insisterede på, at det forblev i drift?

(1) EFT L 10 af 14.1.1997, s. 13.

(2) EFT L 377 af 31.12.1991, s. 20.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. november 2002)

1. og 2. Hvad angår beskyttelse af arbejdstageres sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, fastsætter Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed på arbejdet(1) arbejdsgiverens forpligtelser med hensyn til information til arbejdstagerne. Herunder er det navnlig i artikel 10 i dette direktiv bl.a. fastsat, at arbejdsgiveren træffer de nødvendige foranstaltninger til, at virksomhedens arbejdstagerne modtager alle nødvendige oplysninger om risici for sikkerhed og sundhed og om beskyttende og forebyggende foranstaltninger og aktiviteter. Desuden træffer arbejdsgiveren de nødvendige foranstaltninger til, at arbejdstagere, som særligt beskæftiger sig med arbejdstagernes sikkerhed og sundhed, får adgang til en række forskellige informationer herom.

Dette direktiv, som også gælder for elektricitetsværker, er blevet omsat til national græsk lovgivning, og det påhviler derfor de græske myndigheder at tilse og håndhæve de bestemmelser, der gennemfører dette direktiv.

3. Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer er i Grækenland blevet omsat til landets nationale lovgivning med den fælles ministerielle beslutning 5697/590/16.3.2000. I overensstemmelse med direktivets bestemmelser fastsætter den græske lovgivning bestemmelser vedrørende udarbejdelse, indhold samt efterprøvning af interne og eksterne beredskabsplaner såvel som en række foranstaltninger til oplysning af offentligheden, hvilket sker ved hjælp af det kompetente regionale departementsråd.

4. I henhold til artikel 8, stk. 3, i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald sender medlemsstaterne inden den 12. december 1994 Kommissionen oplysninger om hvert anlæg og hver virksomhed, som varetager bortskaffelse eller nyttiggørelse af farligt affald, blandt andet navn og adresse, affaldsbehandlingsmetode samt de arten og mængden af det affald, der kan behandles i disse anlæg.

I sin kendelse af 13. juni 2002(2) erklærede Domstolen, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold ti Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald i den affattelse, der følger af Rådets direktiv 94/31/EF af 27. juni 1994, idet den ikke inden for den fastsatte frist har meddelt Kommissionen alle de oplysninger, der kræves i henhold til direktivets artikel 8, stk. 3.

Ved sit brev til de græske myndigheder fra juli 2002 anmodede Kommissionen om nærmere oplysninger om de forholdsregler, de græske myndigheder har truffet for at efterkomme Domstolens dom. Hvis Kommissionen efter analyse af de græske myndigheders svar mener, at Grækenland ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme dommen af 13. juni 2002, vil den indlede overtrædelsesproceduren i henhold til EF-traktatens artikel 228.

5. I medfør af traktaterne overvåger Kommissionen, at fællesskabsretten overholdes korrekt, og tager de skridt, den skønner rimelige, med henblik på at bringe overtrædelserne til ophør. Kommissionen har derimod ingen kompetence til at iværksætte aktioner imod de ansvarlige for de pågældende anlæg.

Retsforfølgelse af disse sorterer under de græske myndigheder. Såfremt Kommissionen i det foreliggende tilfælde konstaterer en overtrædelse af fællesskabsretten, vil den ikke tøve med at iværksætte de nødvendige aktioner mod Grækenland. For at Kommissionens lette opgave i forbindelse hermed, opfordrer den det ærede medlem til at tilsende den alle yderligere relevante oplysninger i sagen.

(1) EFT L 183 af 29.6.1989.

(2) Domstolens dom af 13. juni 2002, Kommissionen mod Den Hellenske Republik, sag nr. C-33/01, endnu ikke offentliggjort.