ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/783

(2004/C 84 E/0879)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0396/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. februar 2004)

Om: Et Guantánamo ved Themsen?

Europæiske medier har rejst dette spørgsmål på grund af den situation, som udenlandske fanger befinder sig i, i Det Forenede Kongerige, idet de, til trods for at de erklærer at være uskyldige, fortsat er tilbageholdt i det stærkt bevogtede Belmarsh-fængsel i London som led i den antiterrorlovgivning, der indførtes efter den 11. september 2001. De britiske myndigheder kan med hjemmel i denne lovgivning på ubestemt tid tilbageholde udlændinge, som er mistænkt for at udgøre »en risiko for den nationale sikkerhed«, hvilket er en overtrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention. Hvilke skridt tager Kommissionen over for Det Forenede Kongeriges regering for at finde en løsning på denne alvorlige og uantagelige situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(6. april 2004)

På basis af de foreliggende oplysninger ser det ud til, at den særlige situation der omtales af det ærede medlem, ikke er omfattet af fællesskabslovgivningen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/372

(2004/C 84 E/0431)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0356/04

af Pasqualina Napoletano (PSE), Giorgio Ruffolo (PSE), Guido Sacconi (PSE) og Walter Veltroni (PSE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om: Krise i jern- og stålindustrien i Terni

Virksomheden Thyssen Krupp (TK) planlægger en teknisk organisationsform, hvoraf det kan udledes, at afdelingen for magnetstål i Ast di Terni i Italien vil blive lukket, hvilket vil indebære nedlæggelse af 900 arbejdspladser i området. Magnetstål er af afgørende betydning for balancen som sådan i jern- og stålindustrien i Terni med hensyn til produktionsmuligheder og -synergi samt beskæftigelse.

TK havde sat sig som mål at udvikle Terni til et europæisk kvalitetscentrum for kornorienteret transformerblik.

Jern- og stålindustrien i Terni har nogle af de laveste omkostninger pr. enhed i Europa, og der er udbetalt betydelige midler fra EU, bl.a. fra fondene under mål 2 i Den Europæiske Socialfond med henblik på udvikling af det lokale system, infrastrukturerne og erhvervsuddannelsen, hvilket Ast/TK både direkte og indirekte har haft gavn af.

Vil Kommissionen omgående tage initiativ til at afværge lukningen af afdelingen for ikke blot magnetstål i TK's afdeling i Terni?

Vil Kommissionen anlægge en mere konsekvent strategi i forbindelse med omstruktureringer inden for industrien og de sociale konsekvenser heraf for at hindre negative følger for beskæftigelsen og arbejdsforholdene, men også for den fysiske planlægning?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/949

(2004/C 84 E/1048)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1115/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(14. april 2004)

Om: Gennemførelse af Rådets direktiv 2000/78/EF om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv i Irland

Som svar på min skriftlige forespørgsel E-3840/03 (1) bekræftede Kommissionen modtagelsen af det irske lovforslag om lighed den 16. januar 2004. Efter at have behandlet lovforslaget mener jeg, at den irske definition af »arbejdstager« ifølge den irske lov tilsyneladende overtræder Rådets direktiv om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (2000/78/EF (2)).

Ifølge kapitel 1, artikel 3, i Rådets direktiv 2000/78/EC finder dette direktiv »anvendelse både i den offentlige og den private sektor, herunder offentlige organer, på alle personer for så vidt angår … vilkårene for adgang til lønnet beskæftigelse, udøvelse af selvstændig erhvervsvirksomhed og erhvervsmæssig beskæftigelse, herunder udvælgelseskriterier og ansættelsesvilkår, uanset branche …«.

Afsnit 3 i Irlands lovforslag om lighed af 2 004 opfylder ikke kravene i direktiv 2000/78/EF, fordi personer, der er ansat på en privat bopæl, ifølge lovforslaget nægtes beskyttelse i henhold til ligebehandlingslovgivningen. I afsnit 3 står der: arbejdstagere … indbefatter ikke en person, der er ansat i en anden persons hjem med henblik på at yde personlige tjenester for personer, der bor i det pågældende hjem.

har Kommissionen henvendt sig til den irske regering vedrørende den tydelige uoverensstemmelse, der nu eksisterer mellem irsk lovgivning og EU-direktiver? Hvilke foranstaltninger foreslår Kommissionen, at der skal træffes for at sikre, at denne sag behandles?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(29. april 2004)

De irske myndigheder har ganske rigtigt sendt Kommissionen teksten til loven om ligestilling, men så vidt Kommissionen er orienteret, er loven ikke trådt i kraft endnu, og Irland har derfor stadig ikke gennemført Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv. Som allerede nævnt i svaret på det ærede medlems forespørgsel E-3840/03 er der indledt overtrædelsesprocedure mod Irland som følge af denne mangel.

Kommissionen er i færd med en tilbundsgående undersøgelse af lovgivningen i de medlemsstater, der har gennemført direktiv 2000/78/EF i national ret, for at sikre, at direktivet er gennemført korrekt. Hvor Kommissionen ikke finder det godtgjort, at dette er tilfældet, vil der blive indledt overtrædelsesprocedure.

Kommissionen kan ikke skride formelt ind over for en medlemsstat, så længe de nationale love/bestemmelser kun foreligger som udkast. De spørgsmål, der rejses af det ærede medlem, vil indgå i grundlaget for undersøgelsen af den irske lovgivnings overensstemmelse med direktivet.

(1) Se side 741.

(2) EUT L 303 af 2.12.2000, s. 16.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/847

(2004/C 84 E/0941)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0698/04

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2004)

Om: Konserves og olivenolie

Medlemslandene i Middelhavsområdet er verdens vigtigste producenter af olivenolie. Dette følsomme produkt, som er en af de vigtigste afgrøder i Middelhavsområdet, anvendes i en betragtelig mængde konserves, halvkonserves og som ingrediens til fremstillingen af fiske- og skaldyrskonserves, både som lage eller som ingrediens i fremstillingen, da olivenolie har en høj næringsværdi og er blevet et kendetegn på kvalitet og sund mad på det udenlandske marked.

De produktionsomkostninger, som medlemsstaterne har, er betydeligt højere end konkurrenternes i tredjelande. Såfremt fjernelsen af produktionsrestitutionen til olivenolie fremstillet med henblik på konserves opretholdes, vil EU så nedsætte eller ophæve tolden for import af olivenolie, således at medlemslandenes producenter kan konkurrere på lige vilkår med deres konkurrenter fra tredjelande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. april 2004)

Fællesskabets produktion af olivenolie tegner sig for 80 % af den samlede verdensproduktion Den interne samhandel i Fællesskabet udgør den væsentligste del af verdenshandelen med olivenolie. De internationale prisreferencer for olivenolie sættes i Fællesskabet. På denne måde har EF's fabrikanter af konserves med olivenolie den fordel, at de operer i et område, hvor verdens største udbud af olivenolie findes. Under disse forhold er nedsættelsen af tolden på olivenolie til fremstilling af konserves ikke berettiget, når markedet fungerer normalt.

I forslaget til en ny markedsordning for olivenolie og spiseoliven foreslår Kommissionen, at der for tilfælde af ekstrem høje priser i Fællesskabet opretholdes et juridisk instrument, der tillader hel eller delvis suspension af tolden eller åbning af et toldkontingent til nedsat told for at sikre en passende forsyning af fællesskabsmarkedet. I betragtning af den betydelige produktion i Fællesskabet i forhold til verdensproduktionen er det kun rimeligt at gøre brug af en sådan foranstaltning i sjældne tilfælde eller i undtagelsestilfælde.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/716

(2004/C 88 E/0736)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0901/04

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(24. marts 2004)

Om: Dyrevelfærd på husdyrmarkeder

Kan Kommissionen oplyse, over for hvilke medlemsstater der er blevet indledt overtrædelsesprocedurer i medfør af artikel 226 i traktaten på grund af manglende gennemførelse af bestemmelserne om dyrevelfærd i fællesskabsretten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(22. april 2004)

Behandlingen af dyr på husdyrmarkeder er kun omfattet af den eksisterende EF-lovgivning i det omfang, den falder ind under Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport (1), ændret ved direktiv 95/29/EF (2).

Transport af dyrene til markedet og aflæsningen af dem er omfattet af direktivet, hvis transporten til markedet er på over 50 km, men direktivet omfatter ikke dyrenes forhold fra det øjeblik, transportvirksomheden ikke længere har ansvaret for dem, til man begynder at læsse dyrene med henblik på transport fra markedet.

Formålet med Kommissionens forslag til en ny forordning om beskyttelse af transporterede dyr er bl.a. at udvide beskyttelsen i henhold til EF-lovgivningen til dyr på markeder. De, der håndterer dyr på markeder, skal ifølge forslaget have den fornødne uddannelse. De, der driver husdyrmarkeder, får ansvaret for at sikre, at dyrenes velfærd ikke tilsidesættes, mens de opholder sig på markedet, herunder under af- og pålæsning. De, der driver markeder, får ligeledes til opgave at indføre passende procedurer – og følge op herpå – med henblik på at de relevante bestemmelser overholdes på det sted, de har ansvaret for.

Der blev indledt overtrædelsesprocedurer mod Belgien i 2000 i forbindelse med (bl.a.) alvorlige dyrevelfærdsmæssige mangler med hensyn til af- og pålæsning af dyr på et husdyrmarked.

Efter yderligere nogle uheldige episoder ændrede Belgien lovgivningen og vedtog strenge håndhævel-sesprocedurer, der bl.a. omfatter retsforfølgning af dem, der hævdes at have ansvaret for nogle af de uheldige episoder. Rapporter fra Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor (FVO) viste, at situationen var blevet bedre, og Kommissionen besluttede derefter ikke at gå videre med overtrædelsesproceduren.

Kommissionen er de seneste år blevet gjort opmærksom på andre episoder, hvor det hævdes, at dyr er blevet mishandlet på markeder i andre medlemsstater, men i de fleste tilfælde er der efter henvendelser fra Kommissionens tjenestegrene taget skridt til at forbedre situationen. Det blev ikke anset for nødvendigt at iværksætte overtrædelsesprocedurer i forbindelse med de pågældende episoder.

Hvad angår Kommissionens generelle holdning til at iværksætte overtrædelsesproducer for brud på Fællesskabets dyrevelfærdsregler henvises det ærede medlem til svar af 20. november 2002 (3) på Erik Meijers skriftlige forespørgsel E-2884/02.

(1) EFT L 340 af 11.12.1991.

(2) EFT L 148 af 30.6.1995.

(3) EUT C 155 E af 3.7.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/695

(2004/C 88 E/0714)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0401/04

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(16. februar 2004)

Om: Omledning af Ebro

Ifølge nylige oplysninger har Kommissionen fastslået, at Spanien ikke korrekt har anvendt det direktiv, hvori det kræves, at der gennemføres en undersøgelse af visse projekters indvirkning på miljøet, ligesom der forinden skal gennemføres en høring. Kommissionen har rejst sagen ved Domstolen på grund af ukorrekt anvendelse af en bestemmelse i forbindelse med omledningen af Ebro som led i den spanske nationale vandplan. Kan Kommissionen oplyse, i hvilket omfang de spanske myndigheders manglende overholdelse kan få konsekvenser for den spanske nationale vandplan, eftersom kilder i det spanske miljøministerium har erklæret, at »selv om Domstolen skulle slå fast, at vi er nødt til at ændre denne del af loven, ville det ikke føre til en ophævelse af de trufne afgørelser«?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. marts 2004)

Som det ærede medlem nævner, har Kommissionen for nylig indklaget Spanien for Domstolen i henhold til EF-traktatens artikel 226 som følge af en ukorrekt omsætning til spansk lovgivning af visse bestemmelser i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (1), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 (2).

Det skal dog understreges, at denne beslutning er truffet som led i en overtrædelsesprocedure, som Kommissionen har indledt for at undersøge, om de spanske gennemførelsesbestemmelser til direktiv 97/11/EF er korrekte. Der er tale om en procedure af generel karakter, som ikke har relation til specifikke tilfælde som det, der nævnes af det ærede medlem. Indvendingerne i denne beslutning vedrører den manglende overholdelse af den overgangsordning, der er fastsat i direktiv 97/11/EF, samt af de fopligtelser, der følger af direktivets artikel 3 og 9, og som ikke er blevet tydeligt inkorporeret i den spanske lovgivning.

Denne overtrædelsesprocedure indebærer ikke, at VVM-direktivet altid anvendes ukorrekt i Spanien. De eventuelle konsekvenser for specifikke projekter må bestemmes ved en undersøgelse i hvert enkelt tilfælde af den fulgte proceduren.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/413

(2004/C 84 E/0482)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0480/04

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om: Kommissionens udvælgelsesprøver

Der henvises til en artikel for nylig i dagbladet Le Figaro om sagen vedrørende Jean-Louis Gibault, fransk statsborger, som gik op til Kommissionens udvælgelsesprøve vedrørende eksterne forbindelser og forvaltning af støtte til tredjelande.

— Kan Kommissionen oplyse, hvorfor han kun fik 19.5 point i den mundtlige prøve og hans ansøgning derfor blev afvist?

— Hvorfor fik ansøgeren ikke begrundelsen for denne karakter oplyst på trods af talrige anmodninger?

— Er Kommissionen inddraget i retsforhandlinger med Gibault? I bekræftende fald, kan Kommissionen give oplysninger om sagen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(29. marts 2004)

I meddelelsen om den udvælgelsesprøve, det ærede medlem henviser til i sit spørgsmål, er der fastsat et krav om mindst 20 point ud af i alt 40 point. Ansøgeren, som omtales i det ærede medlems spørgsmål, fik 19,50 point. Opnår man ikke det fastsatte antal krævede point, er dette åbenlyst en legitim grund til at udelukke en ansøger.

Jean Louis Gibault har fået meddelelse om resultatet. En række tidligere sager fra Domstolen bekræfter, at en meddelelse til ansøgeren om det opnåede antal point er tilstrækkeligt som begrundelse for udvælgelses-komitéens beslutning.

I artikel 6 i bilag III til Vedtægten for Tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber er det fastlagt, at udvælgelseskommitéens arbejde er fortroligt. Domstolen og Retten i Første Instans har flere gange fastholdt nødvendigheden af at sikre fortrolighed i udvælgelseskomitéers arbejde for at sikre deres uafhængighed, objektivitet i arbejdet og for at beskytte medlemmerne mod ethvert pres eller indblanding udefra. Dette er blevet bekræftet i Domstolens dom af 4. juli 1996 i sag C-254/95 P, Europa-Parlamentet mod Innamorati, og i dommen fra Retten i Første Instans af 27. marts 2003 i sag T-33/00, Martínez Páramo m.fl. mod Kommissionen, i dommen af 25. juni 2003 i sag T-72/01, Pyres mod Kommissionen, og i dommen af 23. januar 2004 i sag T-53/00, Angioli mod Kommissionen.

Jean Louis Gibault har anfægtet, at han er blevet udelukket, og ansøger om en annullering af den almindelige udvælgelsesprøve eller i det mindste udvælgelseskomitéens beslutning jf. sag T/294/03. Sagen blev indbragt den 25. august 2003 og verserer stadig.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/640

(2004/C 84 E/0720)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0622/04

af Karin Riis-Jørgensen (ELDR) til Kommissionen

(1. marts 2004)

Om: Indrejseforbud i Rusland for dansk journalist

Den danske journalist Vibeke Sperling, som arbejder på dagbladet Politiken, er uden begrundelse blevet nægtet indrejsevisum til Rusland. Det er en alvorlig sag, der rejser helt principielle spørgsmål om de krav, vi i EU stiller til vore samarbejdspartnere, herunder Rusland.

Jeg tillader mig derfor at spørge Kommissionen, om den i forbindelse med de forestående forhandlinger med Rusland om EU og Ruslands samarbejdsaftale har tænkt sig at inddrage disse problemer med pressefriheden i forhandlingerne, og gøre det klart for Rusland, at sådanne knægtelser af basale frihedsrettigheder ikke er acceptable for EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(31. marts 2004)

Kommissionen er bekymret over rapporterne om krænkelser af pressefriheden i Rusland og følger nøje udviklingen, også hvad angår problemerne for Vibeke Sperling. Selv om spørgsmålet om, hvorvidt der skal gives visum eller ej, er et rent russisk anliggende, er det yderst beklageligt, at Rusland i denne sag har valgt at optræde restriktivt og uklart. Kommissionen minder om erklæringen fra juli 2003, i hvilken EU giver udtryk for betænkeligheder vedrørende mediernes frihed.

I sin seneste meddelelse om forbindelserne med Rusland (1) understregede Kommissionen det nødvendige i, at EU som led i en åben — og åbenhjertig — dialog stiller krav om, at Rusland respekterer de værdier, som landet har forpligtet sig til at efterleve som medlem af Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) og Europarådet, herunder respekt for menneskerettighederne og mediernes frihed. Disse spørgsmål tages hyppigt op under EU's politiske dialog med de russiske myndigheder.

EU's aktivitet er ikke begrænset til politisk dialog. Kommissionens betænkeligheder vedrørende mediernes frihed foranlediger den også til at vedblive med at støtte opbygningen af uafhængige og pluralistiske medier i Rusland, bla. via projekter finansieret under det europæiske initiativ for demokrati og beskyttelse af menneskerettigheder.

Efter Kommissionens opfattelse er der ingen forbindelse mellem dette spørgsmål og det forhold, at partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Rusland udvides til også at omfatte de ti tiltrædende medlemsstater, idet denne udvidelse er en rent teknisk procedure.

(1) KOM(2004) 106 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/617

(2004/C 84 E/0691)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0533/04

af Bill Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen

(24. februar 2004)

Om: Pas til heste Hvor mange af medlemsstaterne har gennemført direktivet i deres nationale lovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. marts 2004)

Principperne for identifikation af enhovede dyr er fastlagt i Rådets direktiv 90/426/EØF af 26. juni 1990 om dyresundhedsmæssige betingelser for enhovede dyrs bevægelser og indførsel af enhovede dyr fra tredjelande (1). Minimumskrav for identifikation af registrerede enhovede dyr er fastlagt i Rådets direktiv 90/427/EØF af 26. juni 1990 om zootekniske og genealogiske betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med enhovede dyr (1). Begge direktiver er blevet gennemført i alle medlemsstaternes nationale lovgivning.

På grundlag af direktiv 90/427/EØF vedtog Kommissionen beslutning 93/623/EØF af 20. oktober 1993 om et identifikationsdokument (pas), der skal ledsage registrerede hovdyr (2).

I overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 90/426/EØF og af hensyn til dyrevelfærd og den offentlige sundhed vedtog Kommissionen beslutning 2000/68/EF af 22. december 1999 om ændring af beslutning 93/623/EØF og om identifikation af hovdyr til opdræt og som brugsdyr (3).

I henhold til artikel 4 i Kommissionens beslutning 2000/68/EF skal medlemsstaterne sikre, at registrerede hovdyr og hovdyr til opdræt og som brugsdyr senest fra den 1. juli 2000 under transport ledsages af ovennævnte identifikationsdokument. Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Beslutning 93/623/EØF og 2000/68/EF forpligter ikke medlemsstaterne til at give meddelelse om de lovbestemmelser, de har gennemført for at opfylde bestemmelserne i disse beslutninger. Til dato har Kommissionen ikke modtaget klager i forbindelse med manglende gennemførelse af de omtalte beslutninger i medlemsstaterne.

(1) EFT L 224 af 18.8.1990.

(2) EFT L 298 af 3.12.1993.

(3) EFT L 23 af 28.1.2000.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/693

(2004/C 84 E/0778)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0875/04

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2004)

Om: Krænkelser af menneskerettighederne i det nordlige Uganda

I de nordlige dele af Uganda har der i over 16 år været ført borgerkrig mellem den ugandiske hær (Uganda's People Defence Forces, UPDF) og den væbnede opposition, LRA. Da begge sider stræber efter kontrol over befolkningen, kommer civilister stadig oftere i klemme mellem fronterne. 400 000 personer er siden 1996 blevet fordrevet fra distrikterne Gulu og Kitgum; dette er alene i Gulu 80 % af befolkningen. Omfanget af de menneskerettighedskrænkelser, LRA har begået mod befolkningen, har længe afledt opmærksomheden fra de menneskerettighedskrænkelser, regeringssiden har begået.

Henrettelser, mishandlinger og voldtægter foretaget af ugandiske soldater hører til dagens orden.

Også bevæbnede oppositionsgrupper, der navnlig er aktive i landets vestlige og nordlige del, står ligeledes for alvorlige menneskerettighedskrænkelser, navnlig mod civilbefolkningen. Civilister, der ikke er indblandet i konflikten, bliver ofre for forsætlige og vilkårlige drab. Selv børn bliver mishandlet, voldtaget, seksuelt udnyttet og tvunget til at kæmpe. Flugtforsøg betaler mange piger og drenge med livet.

På grund af denne voldsomme brutalitet over for befolkningen bedes Kommissionen oplyse, om den allerede er orienteret om disse forhold, og om den har tænkt sig at gøre noget mod disse forbrydelser eller allerede har gjort noget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(26. april 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-0646/04 fra Mauro (1).

(1) Se side 646.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/770

(2004/C 84 E/0866)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0313/04

af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen

(2. februar 2004)

Om: Forbrændingsanlæg i Galway

Byen Galway planlægger at opføre et forbrændingsanlæg i nærheden af Galway bugt, som er den eneste ferskvandskilde for området. Dette området er tillige et turistområde.

Har Kommissionen kendskab til eller er den involveret i planer om at føre tilsyn med opførelsen af dette forbrændingsanlæg? Kan Kommissionen bekræfte, at det er i overensstemmelse med direktiverne vedrørende miljøet og forbrugerbeskyttelse?

Kan Kommissionen bekræfte, at den har været inddraget i opførelsen af forbrændingsanlægget i Wien, Østrig?

Kan Kommissionen forklare, hvilken forskel der mellem det foreslåede forbrændingsanlæg i Galway og Wien-modellen?

Hvilke fordele er der ved at vælge den såkaldte Wien-model? Beboerne i Galway har oplyst mig om, at forbrændingsanlægget i Wien også opvarmer boliger og kan falde ind i omgivelserne. Kan Kommissionen bekræfte dette, og er Wien-forbrændingsanlægget den mest moderne model, der findes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(2. marts 2004)

Alle affaldsforbrændingsanlæg skal overholde bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald (1). Direktivet vedrører forbrændingsanlæg og kombinerede forbrændingsanlæg. De grænseværdier, der er fastsat i direktiv 2000/76/EF, tager sigte på at forebygge, så vidt det er praktisk gennemførligt, miljøskaderne og de deraf følgende risici for menneskers sundhed. Det påhviler de nationale myndigheder at give tilladelse til opførelse af forbrændingsanlæg. Den faktiske risiko for de umiddelbare omgivelser skal vurderes i hvert enkelt tilfælde inden for rammerne af proceduren for udstedelse af tilladelser. De nationale myndigheder har ikke pligt til at underrette Kommissionen om ansøgninger om opførelse og drift af forbrændingsanlæg eller om de tilladelser, der er givet. Kommissionen har derfor ikke kendskab til ansøgningen om opførelse af det forbrændingsanlæg, som det ærede medlem henviser til.

(1) EFT L 332 af 28.12.2000.