SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3924/02

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(14. januar 2003)

Om: Tjetjenske Salman Radujevs død i et russisk fængsel

Søndag den 15. december 2002 meddelte det russiske Justitsministerium, at Salman Radujev som den første af de tjetjenske militærledere, der blev arresteret, stillet for en domstol og idømt livsvarigt fængsel

for gidseltagningen i Kizljar i 2001, dagen før var død i en alder af 35 år på hospitalet i det sibiriske fængsel kaldet Den Hvide Svane i byen Solikamsk (Perm-regionen) efter i flere dage at have kæmpet med indre blødninger, der ifølge russiske kilder skyldtes tidligere krigssår, som aldrig var læget helt (sic!).

Mandag den 16. december 2002 indeholdt Moskva-avisen Kommersant en artikel, som også blev gengivet i Süddeutsche Zeitung, og som indeholdt anonyme udtalelser fra fængselspersonalet om, at Radujev ifølge hans cellekammerat skulle være blevet pryglet ihjel efter at have modsat sig sine vogteres uanmeldte ransagning. Salman Radujev var et af de vidner, på grundlag af hvis udsagn det russiske Justitsministerium anmodede Danmark og Storbritannien om at anholde og udlevere Akhmed Zakajev, idet Radujev skulle have erklæret, at Zakajev personligt havde deltaget i kidnapninger og terroraktioner. I samme artikel antydede avisen Kommersant, at hændelserne skulle fortolkes således, at Radujevs død kunne være indtruffet, efter at han først var blevet tvunget til at udtale sig imod Zakajev og derefter var blevet dræbt.

Har Kommissionen kendskab til disse oplysninger, og hvorledes har den i bekræftende fald reageret? Hvilke formelle skridt agter Kommissionen at tage for at få belyst de sande omstændigheder omkring Salman Radujevs død? Hvorledes vurderer Kommissionen mere generelt den russiske stats evne til at opfylde en retsstats pligter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(5. februar 2003)

Kommissionen er bekendt med den dømte tjetjener Salman Raduyevs død i et fængsel i december sidste år. Den har ligeledes kendskab til visse påstande i forbindelse med hr. Raduyevs død og håber, at disse straks vil blive gjort til genstand for en uafhængig og upartisk undersøgelse. Kommissionen skal anmode om, at alle sådanne anklager fremsendes til de relevante russiske myndigheder til undersøgelse, bl.a. Dumaens ombudsmand for menneskerettigheder hr. Mironov. Konklusionerne fra denne undersøgelse bør naturligvis offentliggøres. Kommissionen vil nøje følge udviklingen i denne sag.

Kommissionen understreger, at partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Rusland støtter sig på gennemførelsen af fælles værdier inden for demokrati og menneskerettigheder, som er nøgleelementer i partnerskabet mellem EU og Rusland. Kommissionen vil derfor fortsat rejse spørgsmålet om respekten for menneskerettigheder inden for rammerne af EU's bilaterale politiske dialog med Den Russiske Føderation.

Det et ligeledes vigtigt at minde om, at Kommissionen fremmer respekten for menneskerettigheder og demokrati i Rusland gennem en række projekter, der finansieres gennem det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder. Disse aktiviteter gennemføres i samarbejde med civilsamfundet og internationale organisationer som Europarådet. Tacis-programmet har også aktiviteter på dette område.