ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2403/02

af Wolfgang Ilgenfritz (NI) til Kommissionen

(31. juli 2002)

Om: Direktivet om hvidvaskning af penge

I Østrig foregår der for øjeblikket en debat om direktivet om hvidvaskning af penge (Europa-Parlamentet og Rådets direktiv (2001/97/EF(1)) af 4. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 91/308/EØF(2) om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge.

Spørgsmålet er, om betragtningerne i hvidvaskningsdirektivet, herunder navnlig betragtning nr. 16, 17 og 18, er juridisk bindende (normative) eller kun har vejledende karakter.

Efter vores opfattelse er betragtningerne i hvidvaskningsdirektivet normative og juridisk bindende for de østrigske lovgivere.

Kommissionen bedes oplyse, om betragtningerne er bindende for de østrigske lovgivere?

(1) EFT L 344 af 28.12.2001, s. 76.

(2) EFT L 166 af 28.6.1991, s. 77.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(4. september 2002)

Artikel 253 i EF-traktaten fastsætter, at direktiverne skal begrundes.

Formålet med betragtningerne til et direktiv er at redegøre for de forhold, der har foranlediget lovgivningsmyndigheden til at vedtage den omhandlede foranstaltning.

De forpligtelser, der følger af direktivet, er fastsat i artiklerne, medens direktivets betragtninger ikke er juridisk bindende.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3266/02

af Renzo Imbeni (PSE)og Guido Podestà (PPE-DE) til Kommissionen

(19. november 2002)

Om: Den Europæiske Fødevaremyndigheds placering

Der er blevet udpeget en topledelse for den europæiske politik for fødevaresikkerhed både internt i Kommissionen og i Den Europæiske Fødevaremyndighed. Er Kommissionen på baggrund heraf parat til at arbejde for, at der hurtigt tages beslutning om Den Europæiske Fødevaremyndigheds placering, for at den kan udføre sine opgaver under optimale forhold?

Hvorledes vil Kommissionen sørge for, at Rådet samt stats- og regeringscheferne i valget af placering respekterer de funktionskriterier, som både Kommissionen selv og Parlamentet har stillet krav om?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. december 2002)

Kommissionen beklager, at Rådet ikke har været i stand til at nå frem til en beslutning om Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets placering. Kommissionen beklager også, at den manglende beslutning har ført til, at Europa-Parlamentet har opført en væsentlig del af autoritetens budget i reserven, indtil der er fundet en løsning på spørgsmålet om placeringen. Disse negative faktorer udgør en klar hindring for en hurtig oprettelse af autoriteten, et mål, som alle tre institutioner tilstræber. Usikkerheden i forbindelse med placeringen har en negativ virkning på muligheden for at ansætte og fastholde det højt kvalificerede og erfarne personale, som autoritetens succes i sidste ende vil afhænge af. Det skaber også praktiske vanskeligheder, fordi man har været nødt til at sørge for et midlertidigt sted.

I overensstemmelse med Rådets ønsker har Kommissionen taget de nødvendige skridt, for at autoriteten kan starte sit arbejde i Bruxelles. Kommissionen har gjort det forberedende arbejde for at kunne give autoriteten den nødvendige grundlæggende administrative og tekniske infrastruktur.

Beslutningen om placeringen er i sidste ende et spørgsmål, som Rådet tager stilling til. Kommissionen har ved mange lejligheder bekræftet, at den mener, at Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets placering bør afgøres på grundlag af de operationelle behov. Kommissionen mener derfor, at autoriteten bør placeres centralt for at gøre det lettere for de ansvarlige for evalueringen og risikostyringen at udveksle oplysninger med andre parter i EU. Det er også vigtigt, at der er let adgang til autoriteten for det store antal frivillige videnskabsmænd fra hele EU, som regelmæssigt deltager i møder for at udarbejde Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets videnskabelige rådgivning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2916/02 af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen. Palau.



EU-Tidende nr. 110 E af 08/05/2003 s. 0125 - 0125



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2916/02 af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen (16. oktober 2002) Om: Palau Kan Kommissionen i forbindelse med Palau opstille en liste over, hvilke projekter der blev godkendt til finansiering over EU's budget i 2001, samt oplyse, hvor stort det samlede beløb til investering var i 2001? Samlet svarpå Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 og E-2922/02 (4. december 2002) Kommissionen sender direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat en tabel med de ønskede oplysninger, tillige med årsberetningen for 2001 om EF's udviklingspolitik og gennemførelsen af bistanden til tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2400/02

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Rådet

(5. august 2002)

Om: Urigtige og krænkende oplysninger om kysten ud for Rom på tysk internetside

Er Rådet klar over, at kysten ud for Rom, navnlig Lido di Ostia, på den største tyske turistguide, Marco Polos, internetside (www.marcopolo.de/index) aldeles grundløst beskyldes for at ligne en losseplads og være arnested for forfærdelige sygdomme i vendinger som på stranden råder tyfus og kolera?

Hvad vil Rådet gøre for få sandheden frem og beskytte Ostias omdømme, efter af de italienske sundhedsmyndigheder kategorisk har afvist alle de alarmerende påstande og garanteret, at hele kyststrækningen er egnet som badestrand?

Hvilke initiativer vil Rådet træffe for at beskytte det store arbejde og de omfattende investeringer, som de lokale myndigheder og virksomheder lægger i at fremme den romerske kyststræknings turistappeal på nationalt og internationalt plan, mod urigtige anklager?

Svar

(6. februar 2003)

Generelt tilkommer det ikke Rådet at tage stilling til, hvad der hævdes af medierne, og det har heller ikke drøftet netop det nævnte problem. Det ærede parlamentsmedlem burde snarere henvende sig til de italienske myndigheder, som kan reagere gennem de relevante kanaler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3313/02

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(22. november 2002)

Om: Sikkerhed ved off-piste skiløb

Har Kommissionen planer om at foretage sig noget med henblik på at sikre, at der er etableret sikkerhedsforanstaltninger for dem, der vil deltage i off-piste skiløb?

Er der sandsynlighed for, at der vil blive taget skridt til at løse dette problem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(4. december 2002)

Kommissionen henviser det ærede medlem til svaret på skriftlig forespørgsel E-1026/01 fra Neil Maccormick(1). Som det fremgår af det svar, har Kommissionen ikke til hensigt at træffe specifikke sektorforanstaltninger vedrørende sikkerheden ved off-piste-skiløb.

I sin kommende rapport til Parlamentet og Rådet om tjenesteydelsessikkerhed vil Kommissionen vurdere behovet og mulighederne for fællesskabsforansstaltninger vedrørende tjenesteydelsessikkerhed. I den forbindelse er det sandsynligt, at turisme samt sportsgrene og fritidsaktiviteter vil blive gjort til genstand for særlig opmærksomhed på baggrund af de mulige risici, som nogle af disse aktiviteter som f.eks. off-piste-skiløb indebærer. Det ser dog ud til, at subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet forhindrer Fællesskabet i at pålægge medlemsstaterne bindende forpligtelser vedrørende gennemførelsen af off-piste-skiløb.

(1) EFT C 147 E af 20.6.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2810/02

af Stephen Hughes (PSE) til Kommissionen

(7. oktober 2002)

Om: Fiskeri med hildingsgarn i Nordsøen

Ifølge den norske lovgivning til gennemførelse af aftalen mellem EU og Norge om tekniske foranstaltninger for 2002 i Nordsøen, som er trådt i kraft, kan de norske fiskere anvende deres 148 mm hildingsgarn uden for den norske 4-milezone. Fiskerne i det nordøstlige England er opbragte over, at de derimod skal respektere denne zone, og frygter, at deres levebrød er truet.

Kan Kommissionen oplyse, om der er mulighed for, at der i nær fremtid vil blive vedtaget en undtagelse for EU's kystfiskere svarende til den, der gælder for de norske fiskere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. november 2002)

På et møde mellem Kommissionen og Norge den 21. juni 2001 underrettede Norge Fællesskabet om, at det havde til hensigt at indføre en lovgivning, der krævede en mindste maskestørrelse på 148 mm til fiskeri på torsk, kuller, sej, rødspætte, lange, lubbe og brisling i den norske fiskerizone. Samtidig underrettede Fællesskabet Norge om, at det ville indføre en lovgivning, der krævede en mindste maskestørrelse på 140 mm til faststående garn til fiskeri på torsk i Fællesskabets farvande i Nordsøen. Dette er ikke nogen aftale med Norge, men udgør kun en ren udveksling af oplysninger mellem parterne om deres respektive holdninger.

Den norske holdning gælder den norske fiskerizone og udelukker dermed den zone, der strækker sig 4 mil ud fra de norske basislinjer, da den ikke indgår i fiskerizonen. Norge har underrettet Kommissionen om, at der ikke findes bestemmelser for de maskestørrelser, der skal benyttes til faststående garn til fiskeri på torsk osv. i denne region. Det er Norges afgørelse, og det har retsmyndighed til at indtage en sådan holdning.

Kommissionen er uvillig til at foreslå, at den norske situation afspejles i Fællesskabets lovgivning, hvor maskestørrelsen 140 mm gælder indtil stranden i Fællesskabets farvande og naturligvis også for norsk fiskeri i disse farvande.

Kommissionen er imidlertid ængstelig for, at manglende norsk regulering kan føre til fiskeripraksis, som er skadelig for Nordsøens torskebestand, og den vil rejse spørgsmålet i dette års samråd med Norge om forvaltningen af de fælles fiskebestande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2371/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(2. august 2002)

Om: GATS

Eftersom de regionale/lokale myndigheder er ansvarlige for at regulere og levere mange af de tjenester, der er omfattet af den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS), kan Europa-Kommissionen da redegøre for, i hvilket omfang disse regionale/lokale myndigheder er blevet hørt vedrørende de igangværende forhándlinger med Verdenshandelsorganisationen?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamypå skriftlige forespørgsler E-2370/0 og E-2371/02

(17. september 2002)

Som forberedelse til forhandlingerne om den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS) har Kommissionen gennem omfattende undersøgelser gjort forsøg på at sikre en rimelig balance. Ud over almindelige møder om handelspolitik i bred forstand inden for rammerne af dialogen med civilsamfundet har Kommissionen organiseret en række specifikke møder vedrørende GATS-forhandlingerne med civilsamfundet, det seneste den 2. juli 2002. Disse møder er åbne for alle grupper med interesse i forhandlingerne om GATS, herunder repræsentanter fra medlemsstaterne fra enten centrale eller lokale myndigheder. Kommissionen har til hensigt at fortsætte denne dialog, efterhånden som GATS-forhandlingerne skrider frem.

Kommissionens anstrengelser for at konsultere civilsamfundet bliver endvidere suppleret med konsultationer på nationalt niveau. Dette hjælper medlemsstaterne til at fastlægge de standpunkter, de indtager, når Kommissionen konsulterer dem i det såkaldte ad-hoc 133-udvalg (tjenester). Kommissionen mener dog, at de nationale myndigheder fra hver medlemsstat er ansvarlige for at konsultere de regionale og lokale myndigheder i bedst mulig overensstemmelse med deres juridiske rammer. Spørgsmålet kan derfor måske bedre rettes til de nationale myndigheder i hver enkelt medlemsstat. Kommission har derfor ikke selv foretaget en vurdering af den eventuelle virkning af de lokale og regionale myndigheders evne til at regulere og levere ydelser og er ikke klar over, om andre har foretaget en sådan vurdering.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2373/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(2. august 2002)

Om: GATS

De lokale myndigheder har pligt til at sørge for, at eventuelle kontrakter om tjenesteydelser over en vis grænse er tilgængelige for konkurrence i hele EU. Kan Europa-Kommissionen oplyse, hvilke eventuelle grænser der finder anvendelse på tjenester, som henhører under GATS?

Samlet svarpå Kommissionens vegne af Pascal Lamypå skriftlige forespørgsler E-2373/02 og E-2374/02

(25. september 2002)

I artikel XIII, stk. 1, i GATS er det slået fast, at bestemmelserne i GATS om mestbegunstigelsesbehandling, markedsadgang og national behandling (dvs. artikel II, XVI og XVII i GATS) ikke finder anvendelse på love, bestemmelser eller krav, der vedrører offentlige organers indkøb af tjenesteydelser til eget brug og uden sigte på kommercielt videresalg og ejheller med sigte på anvendelse i forbindelse med levering af tjenesteydelser til kommercielt salg.

I henhold til artikel XIII, stk. 2, i GATS kan Verdenshandelsorganisationens (WTO) medlemmer udarbejde multilaterale regler, der skal anvendes på offentlige indkøb af tjenesteydelser, som henhører under GATS. Indtil sådanne multilaterale regler er vedtaget, indfører GATS ikke nogen forpligtelse/begrænsning med hensyn til tærskler og åbner heller ikke nogen mulighed for at fremme miljømæssige og sociale betragtninger i forbindelse med indgåelse af kontrakter.

Under forhandlingerne i henhold til artikel XIII, stk. 2, i GATS fremsatte EU og dets medlemsstater den 15. juli 2002 et forslag (S/WPGR/W/39) til en generel ramme for sådanne regler. En sådan ramme og en anvendelse af klare regler for indkøb (navnlig med hensyn til gennemsigtighed) ville bidrage til en god regeringsførelse. Det foreslås eksempelvis i dette forslag, at de kriterier, myndighederne benytter som led i deres indkøbsvirksomhed, bør være gennemsigtige. Desuden påpeges den betydelige fleksibilitet, som GATS sikrer WTO's medlemmer, der kan beslutte, hvilke sektorer der skal åbnes for international konkurrence, og hvilke begrænsninger af markedsadgang og national behandling der skal fastholdes. Vi vil naturligvis holde os vor hjemlige ordning for øje, navnlig hvad angår tærskler og hensyntagen til miljømæssige og sociale forhold, når vi forhandler om de fremtidige GATS-regler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2917/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(16. oktober 2002)

Om: Papua Ny Guinea

Kan Kommissionen i forbindelse med Papua Ny Guinea angive, hvilke projekter der er blevet finansieret over EU's budget i år 2000?

Kan Kommissionen oplyse, hvor stor den samlede bistand på alle områder til Papua Ny Guinea var i år 2000?

Samlet svarpå Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 og E-2922/02

(4. december 2002)

Kommissionen sender direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat en tabel med de ønskede oplysninger, tillige med årsberetningen for 2001 om EF's udviklingspolitik og gennemførelsen af bistanden til tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1636/02

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(10. juni 2002)

Om: Demokrati i Singapore

Er Kommissionen opmærksom på sagen mod Dr. Chee Juan, leder af Singapores demokratiske parti og af oppositionen mod Singapores regerende parti?

Kan Kommissionen bekræfte, at Singapores seniorminister Lee Kuan Yew og premierminister Goh Chok Tong har sagsøgt ham for under valget i november 2001 at have udspurgt regeringen om et påstået hemmeligt lån på 10 mia dollars, som Singapore skulle have ydet til det tidligere Suharto-regime i Indonesien i 1997?

Er det sandt, at Højesteret har afvist hans anmodning om at få den australske advokat William Henric Nicholas til at forsvare sig mod disse anklager?

Er Kommissionen enig i, at politiske påstande i et demokratisk samfund skal imødegås med demokratisk debat og ikke med retssager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(2. juli 2002)

Kommissionen er bekendt med sagen mod Dr. Chee Soon Juan, leder af Singapores demokratiske parti, og følger via sin delegation i Jakarta og sine diplomatiske repræsentanter i medlemsstaterne nøje menneskerettighedssituationen i Singapore.

Kommissionen kan bekræfte, at seniorminister Lee Kwan Yew og premierminister Goh Cho Tong har sagsøgt Dr. Juan for injurier i forbindelse med et påstået hemmeligt lån til Suharto-regimet, og at to anmodninger fra Dr. Juan om at blive forsvaret af en udenlandsk advokat er blevet afvist af højesteret i Singapore. Det forlyder endvidere, at Dr. Juan også har sagsøgt seniorminister Yew for injurier.

Kommissionen har bemærket en tendens blandt ledende personer i Singapore til at udøve deres ret til at få politiske anklager prøvet ved en domstol og er enig i, at såvel en åben debat som retssikkerhed er vigtige elementer i et sundt og demokratisk samfund.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2843/02

af Ian Hudghton (Verts/ALE) til Kommissionen

(3. oktober 2002)

Om: Virkningerne af de forsinkelser, som er opstået i forbindelse med forslagene til den fælles fiskeripolitik

Set i lyset af, at Kommissionen på ny er forsinket med at offentliggøre reformen af den fælles fiskeripolitik, og de komplikationer, der endnu ikke er løst, tyder det på, at den overordnede tidsplan for færdiggørelsen og gennemførelsen af denne reform ikke kan overholdes.

Kommissionen bedes besvare følgende spørgsmål:

1. Hvordan vil adgangsbegrænsningerne rent juridisk være stillet, hvis den fælles fiskeripolitik som forventet ikke træder i kraft i januar 2003, især med hensyn til

a) kystzoner på 6-12 mil,

b) adgangen til Nordsøen.

2. Kan Kommissionen garantere, at der ikke vil blive set bort fra det altovervejende mål for fiskeriets bæredygtighed, fordi i så fald vil forsinkelser og fejltagelser i Kommissionen komme til at udgøre en trussel for overlevelsen af de samfund, der er afhængige af fiskeriet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. oktober 2002)

1. Betingelserne for 6-12 milezonen udløber i slutningen af 2002 ifølge artikel 6, stk. 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en fællesskabsordning for fiskeri og akvakultur(1).

Reglerne for adgang til Nordsøen berøres ikke af de nye bestemmelser, som træder i kraft den 1. januar 2003. Begrænsningerne i tiltrædelsesakten af 1985 for spanske og portugisiske fartøjers adgang til Nordsøen gælder ikke efter denne dato.

2. Kommissionen fremsætter altid forslag, der erkender behovet for at støtte og fremme bæredygtige fiskebestande og dermed også bæredygtigt fiskeri. Man må defor håbe, at det nuværende forslag vedtages uden eller kun med ringe forsinkelse.

(1) EFT L 389 af 31.12.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2483/02

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(6. september 2002)

Om: Vilkårlig tunfangst i Middelhavet

Kystfiskerne i Middelhavet, i det foreliggende tilfælde fiskeriforeningen i Carboneras (Almería, Spanien) har klaget over den vilkårlige fangst af tun, som foretages af skibe fra bestemte havbrug i Middelhavsområdet. Ifølge foreningens sekretær, Simón Pérez, har fiskerne i foreningen en ugentlig fangst på ca. 500 meterton, mens de 40 notfartøjer, som fisker tun under fransk flag, men for spanske virksomheder, tager mellem 7 000 og 8 000 meterton med støtte fra fly til lokalisering af fiskebankerne.

Kystfiskerflåden i området beskæftiger 400 personer, hvis arbejdspladser nu er i fare på grund af notfartøjernes aktiviteter. Ifølge foreningen placeres der netbure på fiskebankerne for at spærre tunfiskene inde og transportere dem til større netbure, som i femten år har befundet sig i Cartagena og i Mazarrón (Murcia), med tilladelse fra regionalstyret i Murcia. Disse netbure, som kan være placeret helt ned til 35 meters dybde, ødelægger kystfiskernes langliner og fangstredskaber.

Tilsyneladende fremstilles disse netbure i Sète, hvorfra de eksporteres til store dele af Middelhavsområdet.

Har Kommissionen kendskab til disse forhold?

Hvordan vurderer den situationen?

Hvilke foranstaltninger vil den træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. oktober 2002)

Forvaltningen af tunfisk i Middelhavet varetages af Den Internationale Konvention til Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) samt Det Almindelige Råd for Fiskeri i Middelhavet (GFCM). Fællesskabet er medlem af disse regionale fiskeriorganisationer og anvender i forbindelse hermed alle de forvaltnings- og bevarelsesforanstaltninger, der er vedtaget i disse organisationer.

Opfedning af tun i netbure er en aktivitet, der har udviklet sig i Middelhavet i de seneste år, og som både ICCAT, GFCM og Fællesskabet har fuldt kendskab til.

ICCAT og GFCM analyserer denne nye praksis og undersøger, hvilke reguleringsforanstaltninger, der er behov for i forbindelse med denne aktivitet. Kommissionen deltager aktivt i dette arbejde i samarbejde med medlemsstaterne. Fællesskabet har bl.a. deltaget i det sidste fælles møde mellem GFCM/ICCAT om bestandene af store pelagiske arter i Middelhavet, hvor dette problem blev drøftet.

De transporterede netbures betydning for fangstredskaberne er et problem, der skal løses på lokalt plan. Oprettelsen af særlige ruter for de skibe, der transporterer tunfiskenetburene i kystfarvandene kunne være en mulig effektiv løsning.

Kommissionen undrer sig imidlertid over fangstniveauet i Cofradía de Pescadores de Carboneras, som er på 500 m t om ugen. Dette fangstniveau angiver, at den spanske produktion ligger langt højere end det fangstniveau, der er tilladt og deklareret af de spanske myndigheder til ICCAT. Kommissionen vil undersøge, om dette tal er nøjagtigt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3726/02

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: Comenius-programmet

Er Kommissionen klar over, at skoler, der ønsker at deltage i Comenius-programmet, har alvorlige problemer med at finde partnere fra andre EU-lande?

Har Kommissionen i sinde at tage skridt til at sikre en mere effektiv samordning af udvekslingerne mellem skolerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(27. januar 2003)

Kommissionen er ikke bekendt med, at alvorlige problemer af denne art skulle forekomme i de nuværende systemer. De tilbagemeldinger, Kommissionen har modtaget hidtil, viser, at systemerne generelt fungerer tilfredsstillende.

Comenius 1, som er den Comenius-aktion, der vedrører skolepartnerskaber, defineres i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 253/2000/EF af 24. januar 2000 om iværksættelse af anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse Socrates(1) som en decentral aktion. Derfor er ansvaret for gennemførelsen af de decentraliserede aktioner lagt ud til de nationale kontorer, som udpeges af de offentlige myndigheder i deltagerlandene(2).

Disse nationale kontorer har ansvaret for at informere målgruppen om programmet og rådgive institutionerne om, hvorledes man kan finde partnere i udlandet. De nationale myndigheder skal tilse, at de nationale kontorer giver den nødvendige støtte til de interesserede parter i det pågældende land.

Ikke desto mindre samfinansierer Kommissionen en række værktøjer med henblik på at hjælpe skolerne til at finder partnerinstitutionerne i udlandet, såsom internet-databasen PartBase og partnersøgningsværktøjet i Comenius Space.

(1) EFT L 28 af 3.2.2000.

(2) Adresse på det nationale kontor for Det Forenede Kongerige:Central Bureau for International Education and TrainingBritish CouncilUK London SW1A 2BN.