SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2035/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(10. juli 2002)

Om: Manglende mulighed for pladsreservation i internationale tog, som nationale jernbaneselskaber ikke sælger billetter til

1. Kan Kommissionen bekræfte, at de europæiske jernbaneselskaber på trods af den dårlige afstemning mellem billetsalg og reservation (jf. tidligere spørgsmål om gener ved særskilte systemer) i mellemtiden har indgået aftale med hinanden om ikke længere at sælge plads- og sovevognsreservationer til kunder, der ikke samtidig køber eller allerede på et tidligere tidspunkt har købt en togbillet? Medfører dette, at der til alle de destinationer og strækninger, som der i udrejselandet ikke sælges billet til på forhånd, fremover ikke længere kan foretages plads-, liggevogns- eller sovevognsreservation?

2. Er det Kommissionen bekendt, at jernbaneselskaberne med hensyn til adgang til nattog foruden tillægget til en ligge- eller sovevogn ofte også stiller yderligere krav til den dermed forbundne togbillet, såsom betaling af den undertiden længere strækning og besiddelse af en billet på 1. klasse for adgang til visse former for sovepladser, men at der ikke sker nogen tilbagebetaling af disse ekstraomkostninger i tilfælde af, at rejsen som følge af forsinkelser eller som følge af, at planlagte vogne ikke forefindes, sker via en kortere strækning eller med en mindre komfortabel soveplads?

3. Er Kommissionen enig med mig i, at denne situation ikke er kundevenlig og i modstrid med hvidbogen ikke tilskynder til at tage toget, navnlig nattog over længere afstande i Europa, da man ikke altid kan vide rettidigt på forhånd, om der med garanti findes en sidde- eller soveplads, og at dette navnlig kan skabe problemer for rejser i lande, hvor antallet af disponible pladser er så begrænset, at passagerer ofte henvises til et efterfølgende tog, såsom i Spanien?

4. Hvad agter Kommissionen at foretage sig for at tilvejebringe en bedre integration af billetsalg og reservation, således at der i det mindste rettidigt kan reserveres til destinationer i medlemsstaterne og om muligt også i kandidatlandene, og der desuden på én gang kan købes billet til hele rejsen til flest mulig destinationer?

5. Agter Kommissionen at finde en løsning på disse problemer i forbindelse med dens hensigt om ved udgangen af 2002 at forelægge et forslag om passagerers rettigheder og forpligtelser, hvad angår international jernbanetransport, som meddelt i svar på forespørgsel E-0518/02 og E-0520/02(1) af 18.4.2002?

(1) EFT C 205 E af 29.8.2002, s. 159.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-2033/02, E-2034/02 og E-2035/02

(3. september 2002)

Kommissionen er helt enig med det ærede medlem om de ulemper, der er forbundet med grænseoverskridende jernbanetrafik. Det er en af grundene til, at Kommissionen har foreslået, at alle sådanne servicefunktioner, som er undergivet en offentlig serviceforpligtelse, bør gøres til genstand for tidsmæssigt begrænsede offentlige servicekontrakter, som indgås på grundlag af et åbent udbud, og hvis gennemførelse nøje overvåges.

Som reaktion på Europa-Parlamentets holdning indebærer det reviderede forslag(1) større beføjelser til myndighederne med hensyn til at lade integrationsordningerne (herunder prisfastsættelse og billetudstedelse) række ud over landegrænserne.

Der indledtes for nylig en høring af sektoren om, hvorvidt edb-reservationssystemerne bør revideres med henblik på at sikre passagererne bedre rejseinformation og lette reservationerne i forbindelse med international jernbanetransport. På grundlag af resultatet af denne høring vil Kommissionen tage stilling til, om Rådets forordning (EØF) nr. 2299/89 af 24. juli 1989 om en adfærdskodeks for edb-reservationssystemer(2) bør revideres.

Inden for rammerne af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF af 19. marts 2001 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle transportsystemer(3) vil der blive udviklet en teknisk specifikation om interoperabilitet (TSI) vedrørende passagertelematik fra år 2004 og frem. Således skulle det blive muligt, at få rejseinformation og billetudstedelsessystemer til at fungere sammen.

For så vidt angår jernbaneselskabernes refusionspolitik, vil Kommissionen tage dette spørgsmål op som led i initiativet til fremme af jernbanepassagerers rettigheder som omhandlet i den 2. jernbanepakke(4). Kommissionen vil anspore jernbanesektoren til frivilligt at indgå servicekvalitetsforpligtelser, og Kommissionen planlægger at fremlægge et forslag til forordning om passagerers rettigheder i 2003.

(1) Ændret forslag til forordning om medlemsstaternes håndtering af krav om offentlig service og indgåelse af kontrakter om offentlig service inden for personbefordring med jernbane og ad vej og indre vandveje, EFT C 151 E af 25.6.2002.

(2) EFT L 220 af 29.7.1989.

(3) EFT L 110 af 20.4.2001.

(4) Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet: Mod et integreret europæisk jernbanenet. KOM(2002) 18 endelig udg.