SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2357/02

af Marie Isler Béguin (Verts/ALE), Catherine Guy-Quint (PSE),Elmar Brok (PPE-DE), Pedro Marset Campos (GUE/NGL), Lennart Sacrédeus (PPE-DE),Monica Frassoni (Verts/ALE), Hans Modrow (GUE/NGL)og David Martin (PSE) til Kommissionen

(2. august 2002)

Om: EU's informationspolitik i Østeuropa

Kendskabet til og dermed forståelsen for EU's aktioner og tankegangen bag vokser dag for dag takket være de informations- og dokumentationsnetværk, EU har etableret i medlemsstaterne, kandidatlandene og tredjelande. Disse netværk omfatter EU-Info Points(1), europæiske informationscentre(2), Carrefours i landdistrikterne(3), Euro Info-centre(4) og Team Europe-foredragsholdere(5) rundt om i byerne.

Disse EU-udstillingsvinduer og -databaser bidrager på både effektiv og saglig måde til at holde offentligheden og aktørerne i de europæiske samfund orienteret og til at vække deres interesse for og deltagelse i programmer, projekter og debatter iværksat af EU.

Med den forventede snarlige udvidelse med de centraleuropæiske lande vil EU få en ny grænse mod øst. Udvidelsen får dermed også betydning for EU's forhold til tre stater, som på samme måde som kandidatlandene er en del af europæisk historie og civilisation, selv om de ikke på nuværende tidspunkt officielt er kandidater til at blive inddraget i den europæiske opbygning, nemlig Ukraine, Belarus og Moldova. Selv om den ukrainske regering nu har gentaget sit ønske om at nærme sig til og finde en plads i Det Europæiske Fællesskab, efter at Belarus' og Moldovas ledere har fremført samme ønske, er EU's informationsstrukturer i disse lande indtil videre begrænset til to europæiske dokumentationscentre i Ukraine (50 mio. indbyggere), et i Belarus (10 mio. indbyggere) og intet i Moldova (4,5 mio. indbyggere), mens det tilgrænsende Polen til sine 40 mio. indbyggere råder over omkring 40 af disse EU-informationscentre.

Er det ikke efter Kommissionen opfattelse på tide at udbrede informationsindsatsen vedrørende vore institutioner, værdier og aktioner til de ukrainske, belarussiske og moldoviske borgere på derers officielle nationale sprog da disse folk i nær fremtid bliver vore direkte naboer i det udvidede EU?

Hvilken tidsplan vil Kommissionen gå frem efter i udbredelsen af netværket af EU-kontorer og informationscentre i disse tre europæiske stater? Hvor tæt bliver dette netværk?

(1) http://europa.eu.int/comm/relays/ipe/index_da.htm.

(2) http://europa.eu.int/comm/relays/edc/index_da.htm.

(3) http://europa.eu.int/comm/relays/carrefours/index_da.htm.

(4) http://bre.cec.eu.int.

(5) http://europa.eu.int/comm/relays/teameurope/index_da.htm.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(27. september 2002)

Kommissionen glæder sig over det ærede medlems positive tilkendegivelse af, at kendskabet til og forståelsen for EU's politikker og projekter vokser takket være informations- og dokumentationsnetværkene i medlemsstaterne, kandidatlandene og tredjelande.

Borgerne i Ukraine, Belarus og Moldova skal naturligvis også informeres om EU's institutioner, værdier og politikker, og Kommissionen har allerede påbegyndt dette arbejde.

Der er i dag Euro-Info Centre og europæiske dokumentationscentre i hele Central- og Østeuropa, mens EU-Info Points, informationscentre i landdistrikterne (Carrefours) og Team Europe formelt kun er etableret i de 15 medlemsstater. Som det oplyses i meddelelsen om en informations- og kommunikationsstrategi for Den Europæiske Union(1), er man i gang med at forberede en udvidelse af disse strukturer til også at omfatte de kommende medlemsstater. Der er ingen planer om at etablere dem i Ukraine, Belarus eller Moldova inden for en overskuelig fremtid.

Det burde ikke være forbundet med problemer at udvide samtlige Kommissionens informationsstrukturer til de nye medlemsstater på baggrund af det arbejde, der allerede er udført som led i Kommissionens kommunikationsstrategi for udvidelsen. Det skal påpeges, at der i dag, som det beskrives i dokumentet Explaining Enlargement(2), er et vidt forgrenet netværk af informationscentre i kandidatlandene, som drives af Kommissionens delegationer inden for rammerne af disses kommunikationsstrategier. Dette netværk omfatter store, offentlige informationscentre i alle hovedstæderne i regionen, og centrene som ofte samarbejder med de nationale og lokale myndigheder, ikke-statslige organisationer samt Euro-Info Centrene og de europæiske dokumentationscentre er ansvarlige for det voksende kendskab og den øgede forståelse, som påpeges af det ærede medlem. Dertil kommer, at en række delegationer blandt andre delegationen i Tjekkiet allerede har oprettet et fungerende Team Europe, som holder taler på skoler, konferencer osv.

Hvad angår Euro-Info Centrene, undersøger Kommissionen i øjeblikket mulighederne for at åbne et Euro-Info-Kontaktcenter i Moldova.

Med hensyn til de europæiske dokumentationscentre findes der i dag, som det ærede medlem ganske rigtigt påpeger, to i Ukraine og et i Belarus. Kommissionen åbnede for nylig et nyt dokumentationscenter i Moldova ved akademiet for økonomiske studier i Chisinau. Aftalen blev underskrevet af Kommissionen i maj 2002, og såvel universitetet som delegationen i Ukraine modtog en genpart. Der er naturligvis intet til hinder for, at der kan oprettes yderligere europæiske dokumentationscentre ved højere læreanstalter, som kan stille de nødvendige ressourcer til rådighed, og som opfylder de nødvendige kriterier. Det er faktisk højst sandsynligt, at der inden for den nærmeste fremtid oprettes et nyt center i Lugansk i det østlige Ukraine, idet Kommissionen allerede har modtaget en aftale, som er underskrevet af universitetet dér.

Kommissionen er ved at se selve ordningen med netværket af europæiske dokumentationscentre i hele verden efter i sømmene for bedre at kunne prioritere fremtidige aktiviteter, og dette arbejde skal afsluttes, inden Kommissionen godkender nye ansøgninger. Det skal nævnes, at delegationernes mening tillægges endog meget stor vægt i forbindelse med evalueringen af de enkelte europæiske dokumentationscentre, navnlig for så vidt angår relevans og geografisk ligevægt. Alle europæiske dokumentationscentre er placeret ved højere læreanstalter, og det er sidstnævnte, der stiller de fysiske rammer samt personale til rådighed. Kommissionen leverer oplysninger primært i elektronisk form et støttenetværk samt bistand til tilvejebringelse af edb-udstyr. De europæiske dokumentationscentre leverer dog udelukkende oplysninger på EU's officielle sprog.

Kommissionens delegation i Ukraine er en vigtig informationskilde for de ukrainske, belarussiske og moldoviske borgere. Denne delegation fik i 2001 ansvaret for at forsyne Belarus og Moldova med oplysninger. Delegationen råder over et samlet årligt budget på 547 000 EUR til informationstiltag, og heraf går 26 000 EUR til informationsindsatsen i Moldova, medens 20 000 EUR bruges på informationsaktiviteter i Belarus. Dette arbejde omfatter distribution af publikationer, pleje af forbindelserne med de skrevne medier samt radio- og tv-medierne og afholdelse af seminarer for beslutningstagere. Informationspolitikken over for tredjelande er ved at blive gennemgået, men det er klart, at delegationerne i videre udstrækning vil få ansvaret for informationsindsatsen som følge af den øgede decentralisering af Kommissionens delegationstjeneste.

(1) KOM(2002) 350 endelig udg.

(2) Websted under GD for Udvidelse: http://www.europa.eu.int/comm/enlargement/communication/index.htm.