ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3138/02

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(4. november 2002)

Om: Gennemførelse af Leader+-initiativet i Grækenland

Ifølge avisen Kathimerini har Kozanis Udviklingsselskab, som i den foregående programmeringsperiode havde ansvaret for det græske netværk for fællesskabsinitiativet Leader, til de udviklingsselskaber, der står for gennemførelsen af programmet Leader+ 2000-2006, sendt en skrivelse indeholdende et forslag om, selskaberne i deres programmer indføjer en handlingsplan til fordel for jagtforeningerne.

Dette forslag tager sigte på følgende:

- Udvikling af dyrelivet i nogle udvalgte områder af landet,

- aktioner, der skal gennemføres i områder, hvor der ikke er jagtforbud,

- udarbejdelse af integrerede planer for forvaltning af de pågældende skovområder,

- særlige beskyttede områder for vildt og registrering af jagtudbyttet foretaget af jagtforeningerne (!),

- uddannelsesforløb med det formål at forbedre de menneskelige færdigheder. Formålet er at informere jægerne om miljøspørgsmål, arternes biologi, forvaltning af økosystemer, brugen af våben m.m.

Forslaget er indgivet af det græske jægerforbund og er underskrevet af jægerforbundets formand, som samtidig er generaldirektør for forvaltningsmyndigheden for den tredje fællesskabsstøtteramme i Grækenland; der anmodes samtidig om 175 000 EUR til udarbejdelsen af forvaltningsplanerne og 200 000 EUR til uddannelsesforanstaltningerne for hvert enkelt lokalt Leader+-program.

Denne sponsorering ovenfra undergraver proceduren for udvælgelse nedefra (bottom up approach), som er obligatorisk for opstilling af lokale programmer (meddelelse fra Kommissionen om Leader+, april 2000), samtidig med, at jægerne til trods for, at de ikke har beføjelser til dette, får ret til at udarbejde studier af forvaltningen af skovene, og Landbrugsministeriet selv har bebudet 24 forvaltningsstudier for skovområder, der skal finansieres under programmet for udvikling af landdistrikter 2000-2006.

Kan Kommissionen meddele mig, nøjagtigt hvilke konkrete foranstaltninger den agter at træffe for at sikre, at Leader+-initiativet gennemføres gnidningsløst og uden uretmæssig indblanding? Hvad agter Kommissionen at gøre for at forhindre dobbeltfinansiering af de samme aktioner (studier af skovenes forvaltning, seminarer m.m.) fra den samme strukturfond, ikke mindst i betragtning af, at de ovennævnte organer (jægerforbundet og jagtforeningerne), der ikke har beføjelser, finansieres gennem Leader+-programmet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. november 2002)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0532/02

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(25. februar 2002)

Om: Overdragelse af territorium fra Vietnam til Kina

Kan Kommissionen bekræfte, at regeringen i Vietnam efter hemmelige forhandlinger mellem de kommunistiske partier i Vietnam og Kina har overdraget et territorium på ca. 800 km2 til Kina?

Ved Kommissionen, hvad baggrunden er for denne overdragelse, og hvor mange vietnamesiske borgere der må flytte eller skifte nationalitet?

Er der her tale om en legal overdragelse af territorium, der er godkendt af parlamenterne, eller er der tale om en underhåndsaftale og dermed om illegal overdragelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. marts 2002)

Som meddelt af partnerne selv, undertegnede Kinas regering og Vietnams regering en traktat mellem Folkerepublikken Kina og Den Socialistiske Republik Vietnam om grænsedragning i Hanoi den 30. december 1999.

Denne traktat blev ratificeret af Den Kinesiske Folkekongres' stående udvalg den 29. april 2000 og af Vietnams nationalforsamling på dennes 7. møderække den 9. juni 2000. De to lande udvekslede ratificeringsinstrumenter i Beijing den 6. juli 2000, samme dag som traktaten trådte i kraft.

Det menes at grænsedragningen omfatter flere hundrede kvadratkilometer i provinserne Ha Giang og Lang Son, men nærmere enkeltheder er endnu ikke offentliggjort. Befolkningen i disse afsides liggende områder taler både vietnamesisk og kinesisk. I henhold til den hidtidig modtagne information er befolkningen ikke tvunget til at bosætte sig andetsteds, men bor fortsat i samme landsbyer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1139/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Rådet

(22. april 2002)

Om: EU-foranstaltninger med henblik på rent faktisk at imødegå Israels vedvarende kolonisering, ødelæggelse og fordrivelse i de palæstinensiske områder

1. Hvad vil følgerne være af Israels fortsatte politik som er blevet ændret i Sharon-perioden, og den vedvarende tilsidesættelse af FN's resolution 181, 194, 242/338 og 1397 for associeringsaftalen mellem EU og Israel også i betragtning af, at artikel 2 i denne aftale vedrører krænkelse af menneskerettigheder og de dertil knyttede sanktionsmuligheder?

2. Hvilke følger vil Israels ændrede politik få for det plan, hvorpå de diplomatiske forbindelser mellem EU og Israel fortsættes?

3. Hvilke følger vil Israels ændrede politik få for våbenkøb, som hidrører fra den israelske forsvarsindustri, og for EU-medlemsstaternes våbensalg til Israel?

4. Hvilke følger vil Israels ændrede politik få for den internationale retsforfølgelse af de personer, som viser sig at være ansvarlige for krigsforbrydelser i de besatte områder?

5. Hvorledes finder kompensationen sted for de projekter, som den israelske regering har givet ordre til at ødelægge, og hvis formål var at bidrage til forbedringer i de palæstinensiske områder, og som blev finansieret eller medfinansieret via bidrag fra EU eller EU's enkelte medlemsstater?

6. Hvilke følger, hvis andre pressionsmidler ikke hjælper, vil dette få for trafikforbindelserne med Israel, især luftfartsselskabet El Al's landingsrettigheder i de forskellige lufthavne i EU, for forskellige luftfartsselskabers flyvninger fra EU til de israelske lufthavne Lod (Ben Gurion) for linjefly og Eilat for charterrejsefly, for de regelmæssige færgeforbindelser, der varetages af rederierne Poseidon Lines og Salamis Lines, fra den græske havn Piræus via Rhodos og Limassol til den israelske havn Haifa samt for godkendelsen af skibe fra det israelske rederi ZIM?

Svar

(5. november 2002)

Rådet minder det ærede parlamentsmedlem om den holdning, EU indtog, i forbindelse med forberedelsen af mødet i Associeringsrådet EU-Israel i november 2001. EU understreger, at våbensalg til Israel fortsat er underlagt EU's adfærdskodeks for våbeneksport. Som Rådet har fastslået i svar på forespørgsler fra andre parlamentsmedlemmer, forbeholder det sig ret til i de relevante fora at kræve erstatning for den skade, der er tilført infrastrukturarbejder, som helt eller delvis er finansieret af EU.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2480/02

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(6. september 2002)

Om: Væksthormoner i foder til malkekvæg

Hvornår udløber EU's nuværende moratorium for brug af væksthormoner i foder til malkekvæg?

Agter Kommissionen at forlænge dette moratorium?

Hvad er den amerikanske regerings og Verdenshandelsorganisationens nuværende holdning til dette spørgsmål?

Kommissionen bedes udtrykkeligt redegøre for bevæggrundene for sin holdning.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(10. oktober 2002)

Det må antages, at det ærede medlems forespørgsel vedrører det tidligere moratorium for brug af bovin somatotropin (BST), der blev erstattet af et formelt forbud mod brugen heraf i henhold til bestemmelserne i Rådets beslutning 1999/879/EF af 17. december 1999 om markedsføring og indgift af bovin somatotropin (BST) og om ophævelse af beslutning 90/218/EØF(1). Det i denne beslutning omhandlede forbud mod brug af BST er tidsubegrænset.

Beslutning 1999/879/EF finder ikke anvendelse på foder og dyr, der importeres fra tredjelande. Derfor har hverken USA eller andre medlemmer af WTO taget spørgsmålet op.

Beslutning 1999/879/EF blev, på baggrund af udtalelsen af 10. marts 1999 fra Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel, foreslået af Kommissionen og vedtaget af Rådet for at beskytte dyrs sundhed og trivsel. Komitéen konkluderede, at BST ikke burde anvendes til malkekøer, da det øger risikoen for klinisk mastitis og forlænger behandlingen heraf, da det øger forekomsten af klov- og benlidelser, da det kan fremkalde alvorlige reaktioner på injektionsstedet, og da det kan have en skadelig indvirkning på reproduktionsevnen. Disse virkninger, hvoraf nogle er smertefulde og invaliderende, resulterer i dårligere trivsel og større sygelighed blandt dyrene.

Kommissionen har ingen planer om at ændre denne beslutning.

(1) EFT L 331 af 23.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0985/02

af Toine Manders (ELDR) til Kommissionen

(12. april 2002)

Om: Skadelig skattekonkurrence

Som led i Primarolo-gruppens arbejde er der opstillet en liste over 66 skadelige beskatningsforanstaltninger. Nederlandene står på listen med ti foranstaltninger og har i mellemtiden fjernet de otte. Noget tyder imidlertid på, at andre medlemsstater har kopieret foranstaltninger, Nederlandene har fjernet. Dette fremgår bl.a. af en artikel i NRC af 18. februar 2002. Det skulle dreje sig om Luxembourg, Frankrig og Danmark. Det forlyder også, at det i Spanien for øjeblikket er muligt at udvirke afgørelser om finansiering af faste forretningssteder på en sådan måde, at selve forretningsstedet beskattes meget lavt i Schweiz. Det er ikke længere muligt at benytte sig af en sådan ordning i Nederlandene.

De pågældende medlemsstater skal endnu ikke have orienteret Primarolo-gruppen om disse foranstaltninger.

1. Finder Kommissionen det retfærdigt, at foranstaltninger, der er trukket tilbage i en medlemsstat pga. arbejdet i Primarolo-gruppen, indføres i en anden medlemsstat?

2. Er Kommissionen rede til at undersøge, om ovenstående oplysninger er korrekte?

3. Er Kommissionen rede til at gribe ind, hvis det viser sig, at medlemsstater indfører foranstaltninger, der er trukket tilbage i en anden medlemsstat pga. arbejdet i Primarolo-gruppen? Hvad agter Kommissionen at foretage sig i bekræftende fald?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(28. maj 2002)

1. Ved vedtagelsen af adfærdskodeksen for virksomhedsbeskatning har medlemsstaterne forpligtet sig til ikke at indføre nye skatteforanstaltninger, som er skadelige i henhold til adfærdskodeksen. Denne udtrykkelige forpligtelse, benævnt standstill-klausulen, er tydelig fastsat i punkt C i kodeksen.

2. Adfærdskodeksgruppen har mandat til at rapportere til ECOFIN-Rådet, hvorvidt standstill-klausulen overholdes. I henhold til punkterne E og F i kodeksen anmodes medlemsstaterne om at meddele Gruppen, om de har indført nye potentielt skadelige foranstaltninger. De kan også anmode om en drøftelse af nye potentielt skadelige foranstaltninger, der er blevet indført i andre medlemsstater.

3. Såfremt det viser sig, at medlemsstaterne indfører foranstaltninger, der kan være skadelige i henhold til adfærdskodeksen, vil foranstaltningerne blive undersøgt af Adfærdskodeksgruppen. Kommission vil på sin side naturligvis undersøge alle foranstaltninger, som rapporteres til den i denne sammenhæng, for at kunne afgøre, om den pågældende medlemsstat opfylder sine forpligtelser i henhold til traktaten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1143/02

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(15. april 2002)

Om: Omkostninger i forbindelse med lægemidler i fremtiden

Kommissionen fremfører i sit svar på forespørgsel P-0234/02(1), at parallelimport af lægemidler kan indebære skadelige virkninger for virksomheder, som udfører forskning og udvikling.

Det indtægtstab, som parallelimporten påfører lægemiddelindustrien, svarer ifølge Ian Senior (som er særlig rådgiver for NERA) nogenlunde til omkostningerne ved produktion af et nyt lægemiddel. Kommissionen fremførte i sin afgørelse om at forbyde Glaxo Welcome's såkaldte dualprislister, at indtægtstabene er for ubetydelige til, at det i væsentligt omfang kan påvirke investeringerne, og desuden anførte den indirekte, at der kunne kompenseres herfor gennem en nedsættelse af reklameudgifterne. Af det samlede salg af lægemidler i EU udgøres omkring 2 % af parallelimport. I gennemsnit købes lægemidlerne af parallelimportører til ca. 30 % under salgsprisen i hjemlandet.

Hvordan er det muligt, at et indtægtstab på omkring 0,6 % kan indebære skadelige virkninger for virksomheder, som udfører forskning og udvikling?

(1) EFT C 277 E af 14.11.2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(31. maj 2002)

Kommissionen bekræfter, at fri udveksling af lægemidler inden for det indre marked kan være til gavn for forbrugerne og for nationale sociale sikringsordninger, eftersom den indebærer, at forbrugerne tilbydes et bredere sortiment af lægemidler til en lavere pris på grund af den øgede konkurrence inden for det indre marked. Sådanne overvejelser er blevet integreret i den retspraksis, som det ærede medlem henviser til.

Med hensyn til beskyttelse af industrielle ejendomsrettigheder til lægemidler har Den Europæiske Union med henblik på udvidelsesforhandlingerne erindret om, at den lægger stor vægt på, at der findes et ensartet beskyttelsesniveau for industrielle ejendomsrettigheder inden for det udvidede EU.

Kommissionen oplyste i sit svar på den skriftlige forespørgsel P-0234/02 fra det ærede medlem(1), at Den Europæiske Union med henblik på udvidelsesforhandlingerne har foreslået en speciel mekanisme for at begrænse antallet af potentielle problemer, som opstår, fordi der findes forskellige beskyttelsesniveauer for industrielle ejendomsrettigheder. Under hensyntagen til den dato, hvor patentbeskyttelse indføres i kandidatlandene, vil alle lægemidler, som blev markedsført i kandidatlandene inden ændringen i lovgivningen fandt sted, forblive ubeskyttede der, selvom de er under patentbeskyttelse i EU. Denne mekanisme vedrører derfor det overordnede beskyttelsesniveau for intellektuelle ejendomsrettigheder og vil kun gælde for produkter, som er patenteret i en medlemsstat på et tidspunkt, hvor det endnu ikke var muligt at opnå patent for produktet i kandidatlandene.

Den Europæiske Union anser denne mekanisme for at være en objektiv og velafbalanceret løsning, som tager hensyn til patentindehavernes berettigede interesse inden for EU, samtidig med at ingen af de rettigheder, som allerede eksisterer i kandidatlandene, overtrædes eller krænkes.

(1) EFT C 277 E af 14.11.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0666/02

af Brigitte Langenhagen (PPE-DE) til Kommissionen

(8. marts 2002)

Om: Finansiering af trawleren Atlantic Dawn ved hjælp af EU-midler

Trawleren Atlantic Dawn blev efter mine oplysninger bygget på et norsk skibsværft og søsat af en islandsk reder, men blev ikke anmeldt til EU som fiskerfartøj. Nu fisker trawleren i henhold til en aftale, rederiet har indgået, i mauretanske farvande og konkurrerer således med den mauretanske fiskeindustri og EU's fiskeindustri på grund af aftalen mellem EU og Mauretanien. Jeg beder derfor Kommissionen om at svare på følgende spørgsmål:

1. Er de oplysninger, jeg råder over, hvad angår trawlerens oprindelse og nuværende anvendelse, i overensstemmelse med Kommissionens oplysninger?

2. Hvad vil Kommissionen gøre ved den manglende indregistrering som fiskerfartøj?

3. Hvor stor en andel udgør EU's støtte af finansieringen af Atlantic Dawn?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. april 2002)

1. Kommissionen har ganske vist ingen oplysninger om bygning og anvendelse af medlemsstaternes fartøjer, men den mener, at Atlantic Dawn blev bygget i Norge og siden har fisket under en privat aftale i mauritanske farvande.

2. Atlantic Dawn er registreret i den irske fortegnelse over fiskerfartøjer og følgelig i Fællesskabets fortegnelse over fiskerfartøjer den 22. marts 2002.

3. Der er ikke ydet noget fælleskabsbidrag til finansieringen af Atlantic Dawn.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1540/02

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juni 2002)

Om: Kommissærers partipolitiske taler under nationale valgkampagner

EU-Komissionens hovedtalsmand har fremført, at selv om kommissærerne ikke deltager i nationale valgkampagner, forhindrer det dem ikke i at tage ordet om partipolitiske spørgsmål under nationale valgkampagner.

Dette lyder som sofisteri. Eftersom kommissærerne er betalt af og uigenkaldeligt forbundet med selve institutionen, EU, som må være et centralt emne for demokratisk debat under nationale valgkampagner, og de ved en definition af deres job formodes at være politisk upartiske, hvorledes kan de da retfærdiggøre at tage ordet ved partipolitiske møder under nationale valgkampagner? Hvad er Kommissionens nuværende holdning i dette spørgsmål?

Bør Kommissionen ikke på baggrund af de Palacio-affæren være særlig forsigtig med at involvere sig selv i politik så åbent, som den nu synes at gøre det?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(8. juli 2002)

Som Kommissionen flere gange har haft lejlighed til at minde om i forbindelse med svar på skriftlige eller mundtlige forespørgsler fra medlemmer af Europa-Parlamentet(1), er Kommissionens medlemmer politikere, som udfylder en politisk funktion, og som under hensyntagen til de pligter, deres funktion indebærer, opretholder friheden til helt uafhængigt og på eget ansvar at give udtryk for deres egen personlige mening.

Det fremgår udtrykkeligt af det adfærdskodeks, som Kommissionen vedtog den 18. september 1999, at en kommissær har lov til at være aktivt medlem af et politisk parti eller en fagforening, for så vidt dette ikke går ud over vedkommendes virke i Kommissionen.

(1) E-2459/99, E-2600/99 og E-2628/99, EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 139; E-539/02, se side 26.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0893/02

af Paul Lannoye (Verts/ALE) til Kommissionen

(22. marts 2002)

Om: Partnerskabsaftale mellem ADP og SAB

I marts 1999 blev der undertegnet en partnerskabsaftale mellem lufthavnsselskabet ADP (lufthavnene i Paris) og virksomheden SAB, som forvalter lufthavnen i Liège-Bierset. Det fremgår af visse bestemmelser i denne aftale, at lufthavnen i Liège kan modtage fly med oprindelig destination til Paris, hvis de parisiske lufthavne er overbelastede.

I henhold til forslag til direktiv(1) om bestemmelser og procedurer med henblik på indførelse af støjrelaterede driftsrestriktioner i Fællesskabets lufthavne, som ændret af Europa-Parlamentet, kan lufthavnen i Roissy i modsætning til lufthavnen i Liège-Bierset optages i fortegnelsen over bylufthavne (bilag 1). Det er derfor muligt, at der kan indføres strengere driftsrestriktioner for fly med støjdæmpningsanordninger for førstnævnte lufthavn. Det er rimeligt at formode, at disse fly med støjdæmpningsanordninger bliver omledt til Liège, hvilket vil medføre en større støjbelastning for indbyggerne omkring denne lufthavn.

Mener Kommissionen ikke, at der her er tale om en overførsel af støjbelastning, som forårsages af en institutionaliseret form for miljødumping?

Er den pågældende partnerskabsaftale i overensstemmelse med kravene fra Fællesskabets miljøpolitik og særlig traktatens artikel 174 og 175?

(1) KOM(2001) 695 endelig udg.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(18. april 2002)

Spørgsmålet henviser til en partnerskabsaftale, som blev undertegnet i marts 1999, mellem lufthavnene i Paris og SAB, som forvalter lufthavnen Liège-Bierset.

Kommissionen har ikke kendskab til enkelthederne i denne aftale; i henhold til de oplysninger, den ligger inde med, indeholder aftalen dog ikke nogen henvisninger til flystøj. Det er indlysende, at de fly som eventuelt omdirigeres fra lufthavnen i Roissy (som fra andre lufthavne) under alle omstændigheder skal overholde de samme støjstandarder som gælder for andre fly, der lander i Liège-Bierset.

Roissy lufthavn indgår ikke i listen over bylufthavne i modsætning til det, det ærede medlem siger i andet afsnit.

En lufthavn behøver under ingen omstændigheder at forekomme på listen over bylufthavne for at forbyde fly med støjdæmpningsanordninger, som ligger på grænsen mellem de to støjnormer. De andre lufthavne kan også i henhold til direktivets kriterier forbyde fly med støjdæmpningsanordninger, dvs. fly, som ikke overholder de grænseværdier for certificering, der er defineret i bind I, del II i kapitel 3 i bilag 16 til konventionen om international civilluftfart med en margin på 5 decibel.

Kommissionen mener, at dette direktiv giver de enkelte medlemsstater de nødvendige instrumenter til at kunne afhjælpe en for stor stigning i flystøj ved lufthavne.

Kommissionen mener derfor, at der ikke er tale om en institutionaliseret form for miljødumpning og at der ikke foreligger noget spørgsmål om overensstemmelse med artikel 174 og 175 i EF-traktaten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1458/02

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(23. maj 2002)

Om: Arrestation af menneskerettighedsaktivister på Cuba

Er Kommissionen bekendt med arrestationen af Juan Carlos Gonzalez Leiva, formand for Cuban Human Rights Foundation og Brotherhood of the Independent Blind People på Cuba, i Ciego de Avilan den 5. marts 2002?

Er Kommissionen bekendt med, at menneskerettighedsaktivisterne på Cuba behandles voldeligt af de cubanske myndigheder?

Hvad kan Kommissionen gøre for at hindre denne form for vold mod mennesker, der kæmper for menneskerettighederne på Cuba, og er Kommissionen rede til at handle?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-1458/02 og E-1467/02

(25. juni 2002)

Kommissionen følger denne sag meget nøje: Juan Carlos Gonzalez Leiva blev tilbageholdt af de cubanske sikkerhedsstyrker den 4. marts 2002 anklaget for forstyrrelse af den offentlige orden og foragt for retten. Begge anklager kan ifølge cubansk lov straffes med fængsel på 1-3 år. Der er endnu ikke berammet nogen retsmøder.

Kommissionen er meget bekymret over denne sag. EU's arbejdsgruppe om menneskerettigheder, der er blevet oprettet på medlemsstaternes ambassader i Havana, følger sagen. Erfaringerne fra tidligere sager viser, at den mest effektive måde at angribe krænkelser af menneskerettighederne på Cuba på, er, hvis EU-landene skrider til handling på samlet og koordineret vis. Generelt følger Kommissionen og medlemsstaterne menneskerettighedssituationen på Cuba nøje, både som led i den halvårlige evaluering af EU's fælles holdning vedrørende Cuba og på de årlige møder i Geneve i De Forenede Nationers Menneskerettighedskommission. Endvidere er menneskerettighedsspørgsmål en integreret del af EU's politiske dialog med Cuba, en dialog, der blev pustet nyt liv i under det belgiske formandskab i december 2001.