ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2681/98

af Gerhard Hager (NI) til Raadet

(1. september 1998)

Om: Risiko for en stroem af flygtninge fra Kosovo

Da det efterhaanden ser ud til, at der ikke kan findes nogen diplomatisk loesning i Kosovo, trues Europa af en flygtningestroem, der kan sidestilles med stroemmen af flygtninge fra Bosnien-Herzegovina. En eventuel krisesituation ville blive meget nemmere, hvis man allerede planlagde en strategi i tilfaelde af en saadan situation.

Har Raadet allerede droeftet dette problem og udarbejdet forslag til loesninger for at goere noget nu i stedet for at maatte vaere noedt til at reagere bagefter?

Hvordan ser disse forberedende planer i bekraeftende fald ud?

Er der i benaegtende fald planlagt forberedelser af denne art inden for den naermeste fremtid.

Hvor langt er det forberedende arbejde fremme med den handlingsplan, der er bebudet i efteraaret 1998 vedroerende tilstroemningen af indvandrere fra Irak og naboregionerne, og hvilke specifikke foranstaltninger indgaar i denne plan?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2850/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Evaluering af energibaserede laegevidenskabelige metoder

Der findes en raekke undervisningsomraader og fagspecialiseringer, som for oejeblikket ikke faar tilstraekkelig stoette fra Den Europaeiske Socialfond, men som faktisk udgoer et enormt potentiel for udvikling af beskaeftigelsen. Instituttet Homo Sapiens i Viareggio (Italien) tilbyder specialiseringskurser for laeger og psykologer vedroerende en energibaseret anvendelse af psykologi og klinisk praksis med det formaal at udbrede kendskabet til dette emne og dets indvirkninger paa helbredet, idet der redegoeres for de mangfoldige forbindelser til de biologiske, psykologiske og relationsmaessige sider af mennesket.

Den energibaserede metode har altid vaeret begraenset til at vaere emne for eksperimenter, men den er ikke officielt anerkendt. Imidlertid har det aendrede kulturelle klima nu gjort det muligt at samle en fond af viden med metodologisk strenghed.

1. Kan Kommissionen oplyse, om der er fastlagt nogen bestemmelser om foranstaltninger til at fremme og/eller yde stoette til udbredelsen og anvendelsen af disse metoder og kurser?

2. Kan den oplyse, om der findes nogen dokumenter om dette emne, der er udarbejdet af Kommissionen eller andre faellesskabsorganer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(23. november 1998)

Tildeling af finansiel stoette fra den Europaeiske Sociale Fond (ESF) administreres af overvaagningsudvalg, som paaser, at der foretages en omhyggelig udvaelgelse af projekter. Som en hovedregel samfinansieres specialiseringskurser paa udvidet niveau ikke af ESF. Kommissionen har ikke vedtaget retningslinier for overvaagningsudvalg, for saa vidt angaar stoette til den af det aerede medlem naevnte aktivitet, ligesom den heller ikke er bekendt med dokumenter, der er udarbejdet af faellesskabsorganer inden for dette omraade.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2079/98

af Magda Aelvoet (V) til Kommissionen

(7. juli 1998)

Om: Europaeisk Center for Validering af Alternative Metoder (ECVAM)

Paa grundlag af oplysninger, som vi har modtaget, erfarer vi, at der er problemer med hensyn til det fortsatte arbejde i Det Europaeiske Center for Validering af Alternative Metoder, som beskaeftiger sig med udvikling af alternativer til dyreforsoeg. Vi er overbevist om, at ECVAM udfoerer et vigtigt arbejde.

1. Forholder det sig saadan, at direktoeren for ECVAM, Balls, kun har faaet et mandat paa to aar i stedet for de normale fem aar?

2. Bringer denne situation denne institutions fortsatte eksistens og effektive funktion i fare?

3. Er Kommissionen ogsaa af den opfattelse, at ECVAM har udfoert et vigtigt arbejde, og at dets arbejde boer kunne fortsaettes?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3001/98

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Banker med offentlig-retlig status

Kommissionen beskaeftiger sig i oejeblikket med banker med offentlig-retlig status, der er omfattet af statsgaranti. Den blev opfordret hertil i Amsterdam-traktaten og efterkommer hermed denne opfordring.

1. Kan Kommissionen allerede nu oplyse, hvornaar man kan paaregne resultaterne af denne undersoegelse?

2. I hvor mange, og i hvilke, medlemsstater er Kommissionen stoedt paa uberettigede begunstigelser som foelge af statslig haeftelse, og hvilke videre skridt paataenker den at tage?

3. Hvorledes vurderer Kommissionen paa baggrund af de hidtidige undersoegelser erklaeringen fra OEstrig og Luxembourg om kreditinstitutter?

4. AEndrer erklaeringen noget ved OEstrigs konkrete situation?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(11. november 1998)

1. Kommissionen har afsluttet undersoegelsen og godkendte rapporten den 17. juni 1998. Den paaregner at fremlaegge rapporten for OEKOFIN-Raadet den 23. november 1998.

2. Rapporten behandler spoergsmaalet om, hvilke tjenesteydelser inden for banksektoren der af medlemsstaterne betragtes som "tjenesteydelser af almindelig oekonomisk interesse" i henhold til EF-traktatens artikel 90, stk. 2, og i hvilket omfang der ydes faciliteter som kompensation for at udfoere dem. Rapporten behandler ikke specielt spoergsmaalet om, hvorvidt ydelse af statsgarantier til fordel for bestemte banker er forenelig med EF-traktaten.

3. OEstrigs og Luxembourgs erklaering tilkendegiver, at de samme vurderingsregler som dem, der gaelder for "tjenesteydelser af almindelig oekonomisk interesse", der udfoeres af offentlige kreditinstitutter i Tyskland, ogsaa finder anvendelse paa tilsvarende institutter i OEstrig og Luxembourg.

4. En erklaering fra Raadet eller en medlemsstat kan ikke aendre EF-traktaten eller dens anvendelse i en bestemt medlemsstat. Eventuelle faciliteter som kompensation for udfoerelse af "tjenesteydelser af almindelig oekonomisk interesse" skal saaledes vurderes paa grundlag af bestemmelserne i EF-traktatens artikel 90, stk. 2.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2672/98

af Gerhard Hager (NI) til Raadet

(1. september 1998)

Om: Vurdering af ansoegerlandenes omsaetningen af gaeldende EU-lovgivning til national lovgivning

Ifoelge den britiske indenrigsminister er der allerede udarbejdet praecise fortegnelser over den gaeldende EU-lovgivning inden for den tredje soejle med henblik paa udvidelsen. Fremskridtene i tiltraedelsesforhandlingerne skal nu foelges paa baggrund af disse fortegnelser, og omsaetningen af den gaeldende EU-lovgivning til national lovgivning skal overvaages. Med henblik herpaa er der blevet oprettet en faelles vurderingsmekanisme og der er blevet nedsat en ekspertgruppe fra medlemsstaterne, som skal overvaage denne proces.

1. Paa hvilket grundlag og ud fra hvilke kriterier blev denne vurderingsmekanisme etableret?

2. Er denne vurderingsmekaniske tilgaengelig for offentligheden, og hvordan ser den konkret ud?

3. Til hvem udarbejder denne ekspertgruppe sin vurdering, og vil den vaere tilgaengelig for offentligheden eller ej?

4. Hvem deltager i vurderingsgruppen fra OEstrig?

Svar

(14. december 1998)

1. Evalueringsproceduren bygger paa den faelles aktion om mekanismen for kollektiv evaluering af ansoegerlandenes ivaerksaettelse, anvendelse og faktiske gennemfoerelse af gaeldende ret i Den Europaeiske Union paa omraadet retlige og indre anliggender(1), som Raadet (retlige og indre anliggender) godkendte paa samlingen den 28. og 29. maj 1998. Den 10. juni 1998 nedsatte Coreper den ekspertgruppe, der er naevnt i artikel 2 i den faelles aktion. Foerste moede i Gruppen vedroerende Kollektiv Evaluering fandt sted den 30. september 1998 i Bruxelles. Siden er der regelmaessigt foretaget lande-evalueringer.

2. Evalueringsmekanismen bestaar i at analysere oplysninger om ansoegerlandenes faktiske gennemfoerelse af gaeldende ret i Unionen. De oplysninger, som evalueringsgruppen har undersoegt, bygger hovedsagelig paa medlemsstaternes erfaringer, i deres arbejdsrelationer med ansoegerlandene, paa rapporter fra Kommissionens delegationer i disse lande og paa de oplysninger, som Kommissionen har adgang til som led i den generelle tiltraedelsesproces (herunder rapporterne om Phare-programmet), samt paa rapporter fra Europaraadet eller andre kilder, som skoennes relevante. Kommissionen boer tage hensyn til evalueringerne, naar den fremlaegger forslag med henblik paa tilpasning af tiltraedelsespartnerskabernes prioriterede opgaver og maal.

3. Gruppen vedroerende Kollektiv Evaluering oplyser Raadet om evalueringernes forloeb og resultat gennem Coreper og i naert samarbejde med K.4 - udvalget og de andre raadsorganer, som deltager i udvidelsesprocessen.

4. Det er den enkelte medlemsstats ansvar at udpege sin repraesentant i gruppen.

(1) EFT L 191 af 7.7.1998, s. 8.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2209/98

af Christoph Konrad (PPE) til Kommissionen

(16. juli 1998)

Om: Forbundsrepublikken Tysklands kraenkelse af EF-retten, isaer med paragraf 60 i loven om registrering af motorkoeretoejer

1. Kraenker paragraf 60, saerlig stk. 7, i den tyske lov om registrering af motorkoeretoejer EF-retsforskrifter vedroerende udformning og beskaffenhed af nummerplader og deres monteringsrammer?

I henhold til paragraf 60, stk. 7, er det forbudt at anbringe saadanne plader og paaskrifter paa nummerpladernes monteringsrammer, der kan forveksles med paabudte plader eller begraense virkningen af disse.

2. Har Kommissionen i benaegtende fald planer om at harmonisere bestemmelserne om monteringsrammerne til nummerplader i en overskuelig fremtid?

3. Vil Kommissionen i denne forbindelse ogsaa aabne mulighed for at udnytte ekstra reklameareal paa monteringspladerne, hvad der for oejeblikket ikke findes nogen lovbestemmelser om i Forbundsrepublikken Tyskland? Et vist spillerum med hensyn til udformningen ville betyde skabelse af ca. 2.500 arbejdspladser i Tyskland.

4. Hvordan kunne disse specifikke bestemmelser vedroerende reklamearealet se ud?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(1. oktober 1998)

Kommissionen er af den opfattelse, at artikel 60, stykke 7, i den tyske lov om registrering af motorkoeretoejer (Strassenverkehrs-Zulassungs-Ordnung) ikke er i modstrid med typegodkendelseskravene, for saa vidt angaar placeringen og formatet af bilnummerplader som fastsat i henhold til Raadets direktiv 70/222/EOEF af 20. marts 1970 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om monteringsflade for og anbringelse af bagnummerplader paa motordrevne koeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil(1).

Kommissionen agter ikke at fremsaette noget forslag til aendring af typegodkendelseslov-givningen paa dette omraade.

(1) EFT L 76 af 6.4.1970.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2210/98

af Klaus-Heiner Lehne (PPE) til Kommissionen

(16. juli 1998)

Om: Anvendelse af stoettemidler i Italien

Er det rigtigt, at der i 1991, 1992 eller 1993 blev anvendt EF-stoettemidler til renovering af gamle bondehuse med det formaal at lave dem om til feriehuse i naerheden af byen Umbertide i Umbria (Italien)?

Er det i bekraeftende fald rigtigt, at EF-stoettemidlerne til renoveringen af disse bonde- hhv. feriehuse laa i en stoerrelsesorden paa omkring 6 mia italienske lire?

Er det i bekraeftende fald rigtigt, at husene aldrig er blevet udlejet og i dag igen befinder sig i samme tilstand som foer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. september 1998)

Det operationelle program for udvikling af landdistrikterne under maal 5b for regionen Umbria for perioden 1991-1993 omfatter blandt andet medfinansiering af udgifter til istandsaetning af bygninger af saerlig kulturel vaerdi, som er forfaldne, fordi de har staaet ubenyttet hen, og som skal anvendes til turistmaessige formaal.

Regionen Umbria er ansvarlig for programmets gennemfoerelse. Ifoelge oplysningerne fra denne region er der blevet medfinansieret tre projekter af denne type i kommunen Umbertide under maal 5b-programmet for perioden 1991-1993; den samlede offentlige stoette har vaeret paa 379 mio. lire, hvoraf 50 % betales af Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (EFRU).

De regionale myndigheder har i forbindelse med de tre projekter foretaget kontrol paa stedet af, at arbejdet er blevet udfoert i korrekt. Stoetten er blevet ydet paa den udtrykkelige betingelse, at bygningerne i 10 aar skal anvendes i turistmaessigt oejemed, idet stoetten ellers vil blive kraevet tilbagebetalt. Som led i partnerskabet vil Kommissionen opfordre regionen Umbria til at kontrollere, at denne betingelse for EF-stoetten overholdes.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2870/98

af Patricia McKenna (V) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Fosforforurening fra vaskemidler

Vaskemidler er en af hovedkilderne til fosforforurening af spildevand. Denne forurening har foert til et forbud mod fosforholdige vaskemidler i Italien og Schweiz og til frivillige aftaler med vaskemiddelindustrien i andre lande som f.eks. Tyskland og Nederlandene. Dette har f.eks. resulteret i, at man i Tyskland har reduceret maengden af fosfor i vaskemidler med 94 % siden 1975. Saadanne foranstaltninger har foert til en betydelig reduktion af udledningen af fosfor fra vaskemidler i vandmiljoeet i de paagaeldende lande.

I Irland er der ikke truffet saadanne foranstaltninger, hvorfor vandforureningen fra denne forureningskilde er stor. Deler Kommissionen den opfattelse, at det vil kraeve harmonisering at faa Irland til at foelge den gode praksis, der er udbredt i stoersteparten af de resterende EU-lande, og at denne harmonisering kunne ske igennem en frivillig aftale med industrien paa europaeisk plan i lighed med den, der kendes fra Tyskland og Nederlandene, eller igennem et forbud, saaledes som det kendes fra Italien?

Deler Kommissionen den opfattelse, at man som et foerste skridt boer indfoere momsfritagelse for fosforfri vaskemidler for at mindske den nuvaerende prisforskel, der afskraekker forbrugerne fra at koebe fosforfri produkter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(30. oktober 1998)

Kommissionen er i faerd med at undersoege fosforholdige vaskemidler. I nogle medlemsstater har man indfoert forskellige former for lovpligtig eller frivillig kontrol med salget. Den generelle holdning til fosforholdige vaskemidler har udviklet sig til fordel for fosfor. Mange kredse foretraekker fosfor frem for andre vaskemiddelingredienser under forudsaetning af, at der findes en tilstraekkelig spildevandsbehandling, da det er problemfrit at fjerne fosfor fra spildevandet, hvilket goer dette stof til et mindre miljoeproblem end de midler, der erstatter fosfor.

I henhold til Raadets direktiv 91/271/EOEF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand(1) skal byspildevand, foer det udledes i kloaknet, gennemgaa en sekundaer behandling(2) og det fastsaettes, at byomraader af forskellig stoerrelse skal overholde bestemmelserne pr. 31. december 2005. Endvidere er der indfoert andre bestemmelser, navnlig kravet om bortfjernelse af kvaelstof og fosfor, for omraader, der risikerer eutrofiering. Alle medlemsstater har dog ikke indfoert systemer for spildevandsbehandling.

Kommissionen er i faerd med at vurdere behovet for harmonisering af salget af forsfor i Faellesskabet. Der er endnu ikke truffet beslutning om harmonisering, og derfor har Kommissionen ikke overvejet skattemaessige incitamenter.

(1) EFT L 135 af 30.5.1991.

(2) "sekundaer behandling" betyder behandling af byspildevand ved en proces, som almindeligvis bestaar af biologisk rensning efterfulgt af en sekundaer sedimentation, eller ved en anden proces, som indebaerer overholdelse af kravene i tabel 1 i bilag I i direktivet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2334/98

af John McCartin (PPE) til Kommissionen

(27. juli 1998)

Om: Strukturfondsbevillinger fordelt paa regioner i Irland

Kan Kommissionen fremlaegge detaljerede oplysninger om fordelingen af strukturfondsbevillinger paa regioner i Irland i de seneste tre aar, og er Kommissionen af den overbevisning, at der i lyset af de oekonomiske forskelle mellem regionerne i Irland er sket en rimelig fordeling?

Svar afgivet af Monika Wulf-Mathies paa Kommissionens vegne

(10. september 1998)

Man maa ikke glemme, at Irland i samhoerighedspolitisk sammenhaeng betragtes som én region. Der er én EU-stoetteramme, som forvaltes centralt af regeringen. Kommissionen har i de seneste aar tilskyndet de irske regioner til i hoejere grad blive inddraget i udbetalingen af strukturfondsmidler i Irland. Dette resulterede i, at man i 1994 oprettede otte regionale myndigheder. Det har gjort det muligt at forfine de regionale statistikker og at foere yderligere statistikker, ud fra hvilke man bedre er i stand til at vurdere udviklingsniveauet i de otte regioner. En af de nyttige statistikker, som er resultatet af denne proces, viser, hvor store strukturfondsmidler der er blevet anvendt i de enkelte regioner. Der foreligger nu paalidelige statistiske data for 1994 og 1995, og de kan ses nedenfor.

Skema over de samlede udgifter (inkl. de obligatoriske midler)

>TABELPOSITION>

Den forventede regionale udgiftsfordeling for hele den nuvaerende programmeringsperiode (1994-1999) under Strukturfondene vises nedenfor.

Skema over udgifterne pr. region (1994-1999)

>TABELPOSITION>

Kommissionen mener, at der er tale om en fornuftig regional fordeling, naar man bl.a. tager hensyn til, at infrastrukturforbedringer af transport og telekommunikation i én region ogsaa gavner andre regioner. Der boer ogsaa tages hensyn til Samhoerighedsfondens interventioner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2959/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Graeske tobaksarbejderes forsikringsrettigheder

Den Europaeiske Unions paalaeggelse af arealkvoter for tobaksdyrkningen i Graekenland har formindsket tobaksproduktionen, men har ogsaa formindsket beskaeftigelsen inden for tobaksindustrien, som allerede var blevet reduceret paa grund af teknologi. Dette har haft til resultat, at pensionsforventningerne er truet, hvilket dels skyldes en reduktion af tobaksarbejdernes forsikringsgivende dage og dels en foroegelse af det kraevede antal forsikringsaar (som nu er 40 aar), hvilket har til foelge, at de maaske slet ikke vil kunne modtage nogen pension. Eftersom der er fastlagt saerlige foranstaltninger vedroerende arbejdstagernes forsikringsmaessige rettigheder, bedes Kommissionen oplyse, om den under henvisning til artikel 10 og artikel 25 i arbejdstagernes grundlaeggende sociale rettigheder har til hensigt at traeffe saerlige foranstaltninger med henblik paa at beskytte tobaksarbejdernes forsikringsrettigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(13. november 1998)

Paa omraadet social sikring har medlemsstaterne frie haender til at fastsaette deres egen politik, herunder tilrettelaeggelse og drift af de sociale sikringsordninger, blot de respekterer faellesskabsrettens bestemmelser om ligebehandling af maend og kvinder.

Derfor kan medlemsstaterne vedtage de regler vedroerende fastsaettelse af det kraevede antal forsikringsaar for at kunne opnaa pension, som de finder hensigtsmaessige.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2724/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Beskyttelse af de kulturelle mindesmaerker i Kosovo

I Kosovo findes der utallige kulturelle mindesmaerker, baade ortodokse og muslimske, som er i alvorlig fare for at blive oedelagt som foelge af de vaebnede sammenstoed i omraadet. Da beskyttelse af folkenes kulturarv er af allerstoerste betydning for Den Europaeiske Union, som paa dette omraade har et naert samarbejde med Unesco og andre internationale organisationer, bedes Kommissionen oplyse foelgende: Hvilke initiativer har Kommissionen til hensigt at tage for at sikre, at mindesmaerkerne i Kosovo bliver udpeget til at vaere en del af verdens kulturarv og saaledes stilles under den deraf foelgende beskyttelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(15. oktober 1998)

Kommissionen er klar over, at de kulturelle mindesmaerker i Kosovo er truet paa grund af den vaebnede konflikt.

Kommissionen har ikke befoejelse til at faa kulturelle mindesmaerker klassificeret som en del af verdens kulturarv. Det henhoerer fuldt og helt under UNESCO, og, som det aerede medlem ved, kan et saadant initiativ kun tages af myndighederne i det paagaeldende land via de diplomatiske procedurer, UNESCO har fastlagt med henblik herpaa.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2922/98

af Pasqualina Napoletano (PSE) til Kommissionen

(25. september 1998)

Om: Alvorlige uregelmaessigheder i forbindelse med afholdelsen af Kommissionens udvaelgelsesproever

Ved afholdelsen af de almindelige udvaelgelsesproever KOM/A/8/9/10/11/12/98 for fuldmaegtige og assisterende fuldmaegtige, der blev afholdt den 14. september 1998 paa Hotel Ergife i Rom, opstod der en situation, der demonstrerede den daarlige organisation og forvaltning. I forbindelse med den fjerde og sidste proeve, som var sprogproeven, var den kasse, der indeholdt opgaverne, nemlig forsvundet.

Bortset fra denne uforstaaelige skoedesloeshed, maa det tilfoejes, at ved afslutningen af den tredje proeve, da det blev opdaget, at ovennaevnte opgaver manglede, forblev kandidaterne i salen, hvor udvaelgelsesproeven blev opholdt, med deres besvarelsesformularer uden de tilsynsfoerendes tilstedevaerelse, hvorved der opstod en lang raekke uregelmaessigheder, bl.a. sammenligning af svar, brug af mobiltelefoner til indhentning af hjaelp udefra og andre alvorlige irregulariteter.

Mener Kommissionen i lyset af ovenstaaende, at udvaelgelsesproeverne kan betragtes som gyldige og i overensstemmelse med kriterierne om gennemskuelighed, de enkelte kandidaters egnethed og korrekt gennemfoerelse af proeverne?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2215/98

af David Thomas (PSE) til Kommissionen

(16. juli 1998)

Om: Betaling af interventionopslagring

Hvor meget betaler Kommissionen til medlemsstaterne for lokal interventionsoplagring af korn? Hvad betales der derudover til behandling af korn, der ankommer til og forlader interventionslagrene?

Hvilke forhold er der mellem det, medlemsstaterne betaler, og de rater, der er fastsat af EU? Kan Kommissionen offentliggoere betalingsraterne i medlemsstaterne?

Tager Kommissionen i betragtning, at forskellige betalingsrater for oplagring i EU skaber konkurrenceforvridning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(8. september 1998)

Udgifterne til interventionsoplagring af korn refunderes medlemsstaterne paa grundlag af standardbeloeb, der med mellemrum fastsaettes ved en kommissionsbeslutning. Standardbeloebene for regnskabsaaret 1998 er paa 1,76 ECU/ton for indlagringsomkostningerne(1), paa 1,71 ECU/ton for udlagringsomkostningerne1 ved anvendelse af tolerancen(2) (1,98 ECU/ton uden tolerance) og paa 1,11 ECU/ton for de maanedlige oplagringsomkostninger.

Beregningsmetoden for disse standardbeloeb, som gaelder for hele Faellesskabet, er fastlagt i Kommissions forordning (EOEF) 1643/89 af 12. juni 1989 om fastsaettelse af de faste beloeb, der anvendes ved finansieringen af materielle operationer ved offentlig oplagring af landbrugsprodukter(3) og er baseret paa et vaegtet gennemsnit af de faktiske omkostninger, som er meddelt af de fire medlemsstater, der har de laveste omkostninger, forudsat at disse ligger inde med mindst 33 % af det paagaeldende produkt. Kommissionen offentliggoer ikke de faktiske satser, den faar meddelelse om til brug ved denne beregning.

Da Kommissionen betaler samme sats i hele Faellesskabet, er en paastand om, at forskellige satser for oplagringsomkostningerne i EU medfoerer konkurrenceforvridning, ubegrundet. Selv om de faktiske omkostninger kan variere fra en medlemsstat til en anden, er dette blot en afspejling af de forskellige markedsbetingelser i de enkelte medlemsstater.

(1) Hvis der ikke foretages nogen fysisk flytning af produkterne, nedsaettes standardbeloebet med 0,72 ECU/ton.

(2) Artikel 4 i Kommissionens forordning (EOEF) 3597/90 af 12. december 1990 om reglerne for bogfoering af interventionsforanstaltninger, under hvilke interventionsorganerne opkoeber, oplagrer og saelger landbrugsprodukter, EFT L 350 af 14.12.1990.

(3) EFT L 162 af 13.6.1989.