ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0432/96 af Philippe-Armand Martin (UPE) til Raadet (19. februar 1996)

Om: Forvaltning af vinsektoren

I henhold til artikel 6 i forordning (EOEF) nr. 822/87 ((EFT L 84 af 27.3.1987, s. 1. )) er enhver nyplantning af vinstokke forbudt indtil den 31. august 1996.

I henhold til forordning (EOEF) nr. 1442/88 ((EFT L 132 af 28.5.1988, s. 3. )) ophoerer ydelsen af rydningspraemier pr. 31. august 1996.

1. Hvad agter Raadet at goere for de kommende produktionsaar?

2. Har Raadet mulighed for at goere status over de strukturelle konsekvenser af disse to foranstaltninger?

3. Hvad agter Raadet at goere for det kommende produktionsaar, saafremt reformen af den faelles markedsordning for vin ikke ivaerksaettes pr. 31. august 1996? Hvornaar paaregner det at informere producenterne?

Svar (11. juni 1996)

I afventning af reformen af den faelles markedsordning for vin har Raadet hvert aar paa forslag af Kommissionen forlaenget de forskellige frister i Faellesskabets vinbestemmelser.

For saa vidt angaar de frister, der udloeber i 1996, herunder specielt de to frister, som det aerede medlem naevner, har Kommissionen som led i prispakken paa landbrugsomraadet for 1996/1997 og som retsbevarende foranstaltning i afventning af reformen netop foreslaaet, at de paagaeldende frister forlaenges med et aar. Raadet har endnu ikke truffet afgoerelse om disse forslag.

For saa vidt angaar reformen af den faelles markedsordning har Raadet for ganske nylig givet en ny impuls til det arbejde, der blev indledt i 1994; i dette oejemed foretager Raadets instanser i oejeblikket en ny indgaaende gennemgang af det forslag, Kommissionen forelagde i 1994, og tager i den forbindelse ogsaa hensyn til Europa-Parlamentets udtalelse.

Dette arbejde tager specielt sigte paa en reform, der ogsaa kan tage hoejde for de nye markedsvilkaar, der har kunnet konstateres i de sidste tre produktionsaar.

Det forbud mod nyplantning af vinstokke, der har vaeret gaeldende i Faellesskabet siden 1. december 1976, har vaeret tvingende noedvendigt af hensyn til en korrekt forvaltning af markedet paa baggrund af stigningen i overskudsmaengderne.

For saa vidt angaar nedlaeggelse af vindyrkningsarealer gives der i bilaget en oversigt over resultaterne af anvendelsen af forordning nr. 1442/88.

Raadet understreger specielt, at der de sidste otte produktionsaar i henhold til naevnte forordning er givet nedlaeggelsespraemie til ca. 500.000 ha af Faellesskabets vinarealer.

Resultater af anvendelsen af forordning (EOEF) nr. 1442/88

>TABLE>

(*) foreloebige tal; udsving vil kunne forekomme, naar de endelige tal kendes. (**) samlede forelagte ansoegninger
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0708/96 af Konstantinos Hatzidakis (PPE) til Raadet (14. marts 1996)

Om: 1.619 forsvundne menneskers skaebne i forbindelse med den cypriotiske tragedie

For nylig indroemmede lederen af det tyrkisk-cypriotiske faellesskab, Rauf Denktasch, offentligt i et tv-interview, at de 1.619 forsvundne under de tragiske begivenheder paa Cypern i 1974 var blevet myrdet af tyrkisk-cypriotiske paramilitaere organisationer. Blandt de forsvundne er et antal graesk-cyprioter, men ogsaa graeske, britiske og amerikanske statsborgere.

Kan Raadet oplyse, hvilken holdning det agter at indtage efter denne chokerende afsloering og angive hvilke foranstaltninger, det agter at traeffe, saaledes at der ikke laengere hersker tvivl om de forsvundnes skaebne, hvoraf mange var borgere i Den Europaeiske Union?

Svar (25. juni 1996)

Som Raadets formand sagde den 13. marts 1996 som svar paa en mundtlig forespoergsel om situationen paa Cypern, laegger Raadet den allerstoerste vaegt paa efterforskningen i forbindelse med de forsvundne personer paa Cypern. Raadet stoetter paa det kraftigste De Forenede Nationers Komité for Forsvundne Personer, som blev oprettet i 1981, og som er det rette forum for den noedvendige efterforskning.

Raadet har med stor bekymring noteret sig Rauf Denktash' udtalelse for nylig om de forsvundne personers skaebne. Det viser klart, at der er behov for saa hurtigt som muligt at faa fastslaaet sandheden om, hvilken skaebne der er overgaaet de personer, som forsvandt i juli 1974.

Raadet vil fortsat foelge sagen noeje og rejse spoergsmaalet over for rette vedkommende.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0471/96 af Gian Boniperti (UPE) og Antonio Tajani (UPE) til Kommissionen (29. februar 1996)

Om: Brug af anaboliske stoffer

Den seneste tragedie med en ung romersk bodybuilder, der doede paa grund af indtagelse af anaboliske stoffer, bekraefter farligheden af disse produkter.

- Faren er imidlertid endnu stoerre for de sportsgrene, der ikke omfattes af de officielle sportsorganisationer, og hvor der hersker en saerlig praksis og ogsaa en farlig uvidenhed. - Den italienske lovgivning indeholder ingen bestemmelser, der forbyder anvendelse af dopingstoffer under udoevelse af sportsmaessige aktiviteter, hvilket er en mangel, der boer afhjaelpes ikke blot paa nationalt plan men ogsaa hvad angaar medlemsstaterne af Den Europaeiske Union. - Den Internationale Olympiske Komité, Den Italienske Olympiske Nationalkomité og de enkelte sportsforbund tillader ikke brug af doping, men der goeres ikke over den almindelige lovgivning noget forsoeg paa at undgaa dette misbrug.

Finder Kommissionen det ikke noedvendigt at slaa ned paa misbruget af disse stoffer gennem egnede retsakter fra Faellesskabet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (7. maj 1996)

Kommissionen har ingen planer om at foreslaa en specifik lovgivning vedroerende en kontrol af sportsudoeveres ulovlige brug af praestationsforbedrende stoffer.

Imidlertid kan brugen af doping inden for sporten allerede stride imod nogle bestemmelser i Faellesskabsdirektiverne om harmonisering af forskellige omraader vedroerende sundhed og laegemidler. Denne lovgivning forbyder brugen af laegemidler, der ikke er blevet godkendt gennem en normal markedsfoeringsprocedure ((Direktiv 65/65/EOEF; EFT L 22 af 9.2. 1965 (senest aendret ved direktiv 93/39/EOEF; EFT L 214 af 24.8. 1993). )). Ydermere bliver reklame for laegemidler reguleret af harmoniserede bestemmelser ((Direktiv 92/28/EOEF; EFT L 113 af 30.4. 1992. )).

Kommissionens aktiviteter vedroerende doping inden for sport har vaeret baseret paa Raadets resolution af 3. december 1990 om en faellesskabsaktion for doping-bekaempelse, herunder ogsaa medicinmisbrug, inden for sporten ((EFT C 329 af 31.12. 1990. )), som opfordrede Kommissionen til at udarbejde et udkast til en adfaerdskodeks med hensyn til doping-bekaempelse inden for sporten. Adfaerdskodeksen blev senere godkendt af Raadet i dets resolution af 8. februar 1992 ((EFT C 44 af 19.2. 1992. )), som opfordrede unge og deres foraeldre, undervisningsinstitutionerne og sportsudoeverne til at medvirke til at fremme dopingfri sportsudoevelse samt sidstnaevnte til at optraede som forbilleder. Den opfordrede ansatte i sundhedssektoren, personer med tilknytning til sportsmiljoeet (isaer managere, traenere, instruktoerer osv.) og sportsorganisationer til at spille en aktiv rolle for at forhindre doping og fremme fairplay. Den opfordrede til samarbejde mellem sportsorganisationer om, hvorledes doping kan behandles og kontrolleres.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0730/96 af Werner Langen (PPE) til Kommissionen (26. marts 1996)

Om: Anvendelse af EF-traktatens artikel 92 og 93 - konkurrencefordrejning inden for tysk skovbrug

De statslige skovbrug i Forbundsrepublikken Tyskland har paa aarsbasis et driftsunderskud paa 220 DM pr. ha (de gamle delstater). Dette underskud udlignes gennem bevillinger fra de offentlige budgetter. De skovbrugsvirksomheder, som ikke er i offentlig eje, tildeles kun i ringe omfang stoette, og maa samtidig forsoege at klare sig i konkurrence med statsvirksomhederne. Forskelsbehandlingen som foelge af den regelmaessige aarlige udligning af underskuddet over skattemidler, der forstaerkes yderligere paa grund af det statslige skovbrugs ledende rolle under forhandlinger om traepriser, loenforhandlinger osv., betyder, at de ikke-statslige skovbrugsvirksomheder udsaettes for en livstruende unfair konkurrence.

1. Boer der for statslige skovbrugsvirksomheder - som for andre offentlige virksomheder - ikke gaelde de samme konkurrencevilkaar som for ikke-statslige skovbrugsvirksomheder?

2. Vil Kommissionen i overensstemmelse med artikel 93 undersoege konkurrencesituationen inden for skovbruget i Tyskland?

3. Hvilke forslag stiller Kommissionen for at sikre, at de hoeje stoettesatser inden for det statslige skovbrug i Tyskland ikke foerer til grov forskelsbehandling af de konkurrerende skovbrugsvirksomheder paa faellesskabsmarkedet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel van Miert (18. april 1996)

Kommissionen har hidtil indtaget en forholdsvis positiv holdning til statsstoette til udvikling, beskyttelse og loebende forvaltning af skovene, men vurderer hver enkelt sag for sig. Denne holdning er baseret paa Faellesskabets politik paa dette omraade, der blev fastlagt af Raadet i 1989 som led i strategien og handlingsprogrammet for skovbrug inden for EF.

Kommissionen deler fuldt ud det aerede medlems opfattelse af, at statslige skovbrugsvirksomheder skal drives paa samme konkurrencevilkaar som private skovbrugsvirksomheder.

Kommissionen har derfor anmodet de tyske myndigheder om at fremlaegge yderligere oplysninger og har endvidere understreget, at medlemsstaterne i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 3, skal anmelde enhver plan om tildeling eller aendring af stoette. De tyske myndigheder har svaret, at der ikke ydes stoette til statslige skovbrugsvirksomheder, isaer ikke i form at stoette til udligning af underskud eller skattelempelser. De tysker myndigheder har endvidere understreget, at der ikke er planer om en saadan stoette.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0838/96 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (12. april 1996)

Om: Oprettelse af mobile operationsrum

I Israel bringes sundhedsvaesenet desvaerre ret ofte i yderst alvorlige situationer og man kunne forestille sig ligeledes i Europa parallelt med almindelige ambulancer og foerstehjaelpsambulancer med sygeplejepersonale at indfoere ambulancer, som udstyres med operationsudstyr og hvortil der knyttes laegepersonale, som midlertidigt fritages fra noedhjaelpstjenesten, saaledes at de paa stedet kunne udfoere noedoperationer.

Kan Kommissionen oplyse, om dette allerede findes i et eller flere medlemsstater, og om det ikke ville vaere hensigtsmaessigt under alle omstaendigheder at foreslaa Faellesskabets lande at oprette ambulancer (i forhold til de forskellige regioners befolkningstaethed), der er indrettet som mobile operationsrum med henblik paa hurtige indgreb for at redde menneskeliv?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (8. maj 1996)

I mindst 6 medlemsstater disponerer de nationale noedhjaelpstjenester over mobile operationsrum, som meget hurtigt kan stilles til raadighed for de oevrige medlemsstater i tilfaelde af en stoerre katastrofer eller teknologiske katastrofer, hvor der er brug for hjaelp ude fra til at loese opgaven.

Denne stoette med konkrete midler realiseres gennem EF-samarbejdet inden for civilbeskyttelse. Dette samarbejde udspringer af Raadets resolution af 8. juli 1991 om forbedring af medlemsstaternes gensidige bistand i tilfaelde af naturkatastrofer og teknologiske katastrofer ((EFT C 198 af 27.7.1991. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0524/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (11. marts 1996)

Om: HELIOS-programmet

Hvilke forslag har Kommissionen til gennemfoerelse af kurser for ansatte vedroerende ligestilling af handicappede, som varetages af autoriserede laerere, der selv er handicappede og underviser i arbejdsfunktioner uden diskriminering af handicappede?

Hvor mange ansatte i Kommissionen deltager i saadanne kurser i 1996, og hvilke muligheder er der for et samarbejde med Kommissionen om gennemfoerelse af lignende kurser for de ansatte i Europa-Parlamentet?

Vil Kommissionen soerge for, at alle eksperter tilknyttet HELIOS-programmet deltager i saadanne kurser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (19. april 1996)

I oejeblikket har Kommissionen ingen specialkurser om ikke-diskrimerende arbejdsforhold til handicappede.

Den er dog rede til at undersoege muligheden af at afholde saadanne kurser, da de tilsyneladende ville imoedekomme et reelt behov i forbindelse med diverse foranstaltninger for at integrere handicappede, som i den naermeste fremtid vil blive omfattet af en adfaerdskodeks.

Under forbehold af en naermere undersoegelse af sagen, er Kommissionen enig i, at en saadan undervisning kunne gives af handicappet personale, der bedre ville kunne redegoere for de vanskeligheder, handicappede dagligt stoeder paa paa arbejdspladsen. I lighed med andre kurser, kunne saadanne kurser afholdes interinstitutionelt.

Undervisning af denne art er allerede afholdt for Helios-ekspertgruppen. Der er ingen planer om at gennemfoere lignende kurser i den naermeste fremtid.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0751/96 af Ian White (PSE) til Kommissionen (26. marts 1996)

Om: Ben til koed

Mekanisk udvundet koed opnaas fra kroppe, hvor koedet er blevet afskaaret paa normal vis, og som derefter passerer gennem masserende hoejtryksruller, som fjerner resterne af vaev fra benene. Denne blanding af senerester, brusk, bindevaev og benstykker danner en slammasse, som anvendes til fyld i koedprodukter og fortsat kan gaa under betegnelsen koed.

Har Kommissionen planer om at beskytte forbrugerne gennem passende maerkning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (15. april 1996)

Kommissionen er opmaerksom paa problemet i forbindelse med maerkning af mekanisk udvundet koed (MRM), som anvendes i koedprodukter. For nogle maaneder siden startede de foerste diskussioner i medlemsstaterne om dette spoergsmaal inden for Den staaende Levnedsmiddelkomite. Stoerstedelen af medlemmerne er af den overbevisning, at forbrugeren i princippet boer informeres om brugen af MRM i koedprodukter.

Spoergsmaalet vil endvidere blive behandlet af medlemsstaternes specialister i maerkning af levnedsmidler, saaledes at man kan finde frem til, hvordan forbrugeren bedst informeres om anvendelsen af MRM.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 396/96 af Jesús CABEZÓN ALONSO , Juan COLINO SALAMANCA til Kommissionen. Liberalisering af mælkekvoterne



EF-Tidende nr. C 217 af 26/07/1996 s. 0033



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0396/96 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) og Juan Colino Salamanca (PSE) til Kommissionen (22. februar 1996) Om: Liberalisering af maelkekvoterne Agter Kommissionen i naer fremtid at foretage en liberalisering af maelkekvoterne, saaledes som nogle af de store maelkeproducent- og handelsvirksomheder i Den Europaeiske Union tilsyneladende foreslaar? Hvis Kommissionen agter at gennemfoere en saadan liberalisering, paa hvilke betingelser vil den da goere det? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (11. marts 1996) Den eksisterende kvoteordning loeber indtil aar 2000. Kommissionen vil med glaede modtage idéer om den fremtidige ordning efter denne dato, men den har ingen planer om at fremsaette forslag om at aendre den eksisterende ordning i den umiddelbare fremtid.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0834/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (12. april 1996)

Om: Beskaeftigelse

Paa topmoeder i den seneste tid i Bruxelles, paa Korfu og i Essen er bekaempelse af arbejdsloeshed blandt unge blevet defineret som en af Den Europaeiske Unions vigtigste prioriteter. Raadets afgoerelse af 6. december 1994 om kvaliteten og betydningen af erhvervsuddannelse, der er baseret paa hvidbogen, fastlaegger nogle vaesentlige grundprincipper for udviklingen af en erhvervsuddannelsespolitik, der paa effektiv maade kan bidrage til bekaempelse af arbejdsloeshed blandt unge.

Kommissionen bedes oplyse, om den i denne forbindelse ikke finder det hensigtsmaessigt at indfoere et integrationsprogram omfattende loennet beskaeftigelse af arbejdssoegende unge. Formaalet med et saadant program skulle vaere via stoette i en begraenset periode til nye stillinger oprettet til unge at bidrage til skabelse og bevarelse af beskaeftigelse, der giver arbejdsloese unge sikkerhed for beskaeftigelse. Unge, der er arbejdsloese i over seks maaneder, som ikke har en uddannelse, skulle have mulighed for at faa adgang til arbejdsmarkedet i virksomheder paa basis af praktisk arbejdserfaring. Stoetten skulle gives i mindst et aar og svare til mindst 50% af loennen paa basis af gaeldende tariffer. Den skulle vaere nedfaeldet i en arbejdskontrakt paa ubestemt tid. Programmet skulle i saerlig grad fremme beskaeftigelse paa tvaers af graenserne ((EFT L 340 af 29.12.1994, s. 8. )).

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (7. maj 1996)

I konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Essen, som igen blev bekraeftet af Raadet i Cannes og Madrid, blev der sat fokus paa behovet for at goere unge til en prioritet for medlemsstaterne. Samtidig med at de vedtog den rapport, de fik forelagt af Raadet (oeconomi og finnans) beskaeftigelse, udsendte stats- og regeringscheferne foelgende mandat til fordel for unge:

»Medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter boer sikre, at der findes en vej til deres integration paa arbejdsmarkedet. Alle unge boer have mulighed for at faa den uddannelse, erhvervsuddanelse og arbejdserfaring, der er noedvendig for, at de kan finde beskaeftigelse«.

Medlemsstaternes politik til bekaempelse af arbejdsloesheden blandt unge fremgaar af deres fleraarige programmer, som er udarbejdet efter Det Europaeiske Raad i Essen. Denne politik kommer i saerlig grad til udtryk i prioritet 1 (oegede investeringer i uddannelse og erhvervsuddannelse), prioritet 3 (begraensning af andre arbejdsomkostninger end loennen) og prioritet 5 (foranstaltninger til stoette for befolkningsgrupper, der er saerlig ramt af arbejdsloeshed).

I alt vaesentligt henhoerer beskaeftigelsespolitikken under medlemsstaternes kompetence, og den bestemmes efter deres individuelle prioriteter under hensyntagen til interne budgetmaessige overvejelser og indskraenkninger. Kommissionen kan ganske vist forsoege at identificere og udbrede god praksis, men kompetencen paa dette omraade ligger hos medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0820/96 af Francisco Lucas Pires (PPE) til Kommissionen (3. april 1996)

Om: Faellesskabsprogrammer til bekaempelse af aids

Indeholder faellesskabsprogrammerne til bekaempelse af aids nogen former for stoette i forbindelse med opfoerelse af modtagelses- og behandlingscentre for patienter paa private sociale institutioners initiativ?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (7. maj 1996)

I henhold til EF-traktatens artikel 129 skal Faellesskabets indsats paa sundhedsomraadet vaere rettet mod forebyggelse af sygdomme, idet det fremmer forskning i deres aarsager og spredning samt sundhedsoplysning og -uddannelse.

Europa-Parlamentet og Raadets afgoerelse af 29. marts 1996 om vedtagelse af et EF-handlingsprogram vedroerende forebyggelse af AIDS og visse andre smitsomme sygdomme som led i indsatsen inden for folkesundhed (1996-2000) ((EFT L 95 af 16.4.1996. )) indeholder en raekke stoetteaktioner vedroerende overvaagning af og kontrol med AIDS, bekaempelse af sygdommens smitte, informering og uddannelse for befolkningen i almindelighed og for saerlige maalgrupper, programmer til udveksling af erfaring og oplysninger om stoette til HIV-smittede og AIDS-syge samt bekaempelse af diskrimination.

EF-traktatens artikel 129 indeholder ingen bestemmelser om direkte stoette til opfoerelse af modtagelses- og behandlingscentre inden for rammerne af Faellesskabets handlingsprogram.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0359/96 af Frode Kristoffersen (PPE) til Kommissionen (22. februar 1996)

Om: Norges anvendelse af fiskeriforskrifter

To danske trawlere med hjemsted i Esbjerg, Danmark, »E 149 Sonja Groenbjerg« og »E 349 Cattleya« er den 1. februar 1996 blevet anbragt af den norske fiskerikontrol under henvisning til forskrift af 27. december 1995 fra Det Kongelige Norske Fiskeridepartement.

Idet det understreges, at danske fiskeriorganisationer ikke er blevet informeret om den norske fiskeriforskrift, bedes Kommissionen oplyse, hvorvidt forskriften er i overensstemmelse med gaeldende aftaler mellem Norge og EU, og saerligt hvorvidt den udvidede graense til et 40 soemilsomraade med forbud for sildefiskeri (fra 58°16 til 62°), gaeldende fra 20. januar 1996, er i overensstemmelse med EOES-aftalen. Endvidere bedes redegjort for, hvad Kommissionen til dato har gjort, og hvad man agter at goere for at sikre, at Norges fiskeripolitik, herunder norske forskrifter, er i overensstemmelse med gaeldende aftaler.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (1. april 1996)

Efter at Kommissionen paa et meget sent tidspunkt havde modtaget en ny norsk retsforskrift om forbud mod sildefiskeri i et omraade mellem 62° N og 52°16' N inden for 40 soemil i perioden 20. januar til 30. april 1996, anmodede den om officielle konsultationer med Norge om restriktionens anvendelse.

Disse konsultationer blev afholdt den 2. marts 1996. Det blev aftalt at indfoere forbedringer, saaledes at meddelelser om retsforskrifter, der gaelder i de to parters farvande, fremsendes til tiden og paa rette maade. Hvad angaar de saglige forhold, begrundede Norge retsforskriften med hensynet til bevarelsen, hvilket forekom relevant i den givne sammenhaeng. Normalt skulle Norge underrette EF om en saadan vigtig foranstaltning under den aarlige konsultation om fiskeriordningen for at goere det muligt at udveksle synspunkter, hvad angaar berettigelsen.

Det boer erindres, at det i fiskeriaftalen af 1980 mellem EF og Norge er fastsat, at hver part kan traeffe saadanne foranstaltninger, som den anser for noedvendige for bevarelsen, inden for dens omraade, og at saadanne foranstaltninger ikke maa vaere af en saadan art, at de bringer de fiskerimuligheder i fare, der er indroemmet den anden parts fiskerfartoejer.

Kommissionen foelger noeje alle spoergsmaal vedroerende fiskeriaftalen mellem EF og Norge. Den vil ogsaa fremtidig reagere omgaaende for at sikre, at forskrifter, som Norge maatte vedtage for sine farvande, er i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i fiskeriaftalen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0885/96 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (17. april 1996)

Om: Europaeiske samarbejdsudvalg

Den 22. september 1996 udloeber fristen for at gennemfoere Raadets direktiv 94/45/EF ((EFT L 254 af 30.9.1994, s. 64. )) af 22. september 1994 om samarbejdsudvalg i faellesskabsvirksomheder i national ret.

Hvor langt er de forskellige medlemsstater i Unionen naaet med gennemfoerelsen af direktivet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (15. maj 1996)

I Norge ((Beroert af direktiv 94/45/EF, i henhold til EOES-aftalen. )) og Belgien har arbejdsmarkedets parter paa nationalt plan indgaaet aftaler om inkorporeringen af direktiv 94/45/EF i den nationale lovgivning. I forbindelse med aftalerne skal der dog vedtages love paa de omraader, hvor arbejdsmarkedets parter ikke har kompetence. I Italien, Portugal og paa Island (1) har arbejdsmarkedets parter indledt forhandlinger om inkorporering af direktivet.

I Belgien, Danmark, Spanien, Frankrig, Irland, Nederlandene, OEstrig, Finland, Sverige og Norge er der allerede forelagt lovforslag for de nationale parlamenter, eller det vil ske i loebet af de kommende uger.

I Graekenland, Luxembourg og Liechtenstein er lovforslagene under forberedelse.