SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2598/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. september 2001)

Om: Indførelse af obligatorisk tænding af billygter om dagen og følgerne for cyklisters og fodgængeres sikkerhed i tæt befolkede områder

1. Ved Kommissionen, at det nederlandske parlament i 1993 vedtog, at bilister ikke må lade lygterne være tændt om dagen, og at denne afgørelse ikke kun var taget med henblik på at spare energi men også for at tage hensyn til de mange cyklisters sikkerhed i Nederlandene, som ifølge deres interesseorganisation udsættes for alvorlig risiko, hvis bilister ser hinanden bedre end de cyklister, som de skal dele vejen med?

2. Ved Kommissionen ligeledes, at argumenterne for obligatorisk tænding af billygter om dagen, således som dette siden halvfjerdserne har været tilfældet i Finland og Sverige, ganske vist er fordelagtig for sikkerheden i tyndt befolkede områder med få biler på lange ensformige veje og i områder, hvor solen står lavt, men at tændte billygter kan aflede opmærksomheden fra cyklister og fodgængere i bymæssig eller delvis bymæssig bebyggelse, som der findes meget af i Nederlandene?

3. Kan Kommissionen bekræfte, at den i sommeren 2001 har indgået en principaftale med organisationen af europæiske bilproducenter (ACEA) om at alle nye biler fra og med 2002 skal udstyres med lygter, der tænder af sig selv, når bilen startes, hvorved disse lygter automatisk vil være tændt ved kørsel om dagen?

4. I hvilken grad er de konstaterede positive resultater af obligatorisk tænding for billygter om dagen påvirket af, at der ikke er foretaget nogen sammenligning med den tidligere situation men med fiktive oplysninger, der baserer på en formodet fremtidig negativ udvikling?

5. Hvilke muligheder har de enkelte medlemsstater efter 2002 for at forbyde tændte billygter om dagen, i fald det ønskes?

6. Hvilke muligheder har de enkelte bilister efter 2002 og i overensstemmelse med afgørelser truffet af deres nationale lovgiver for at køre med slukkede billygterne om dagen?

7. Hvis de hidtil af Kommissionen indgåede aftaler ikke omfatter de i spørgsmål 5 og 6 nævnte muligheder, på hvilken måde agter den så at få dem medtaget for at undgå, at medlemsstaterne hindres i at gennemføre et så højt som muligt sikkerhedsniveau for så mange trafikanter som muligt og tilpasset deres forhold?

Kilde: Den nederlandske avis De Volkskrant af 8. september 2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(7. november 2001)

Kommissionen er bekendt med, at det nederlandske parlament i 1993 overvejede indførsel af obligatorisk brug af kørelys. Selv om parlamentet afviste et forslag om obligatorisk brug af nærlys i dagtimerne, gjorde man dog ikke dette forbudt, men gjorde det muligt for ministeriet at gennemføre en sikkerhedskampagne, hvori man opfordrede til frivillig brug af kørelys.

Kommissionen har nøje undersøgt de forskellige rapporter vedrørende fordelene ved kørelys, og er af den opfattelse, at brug af kørelys vil kunne medføre færre ulykker, uden at øge risikoen for nogen særlig gruppe af trafikanter. Det faktum, at biler vil være lettere at se, bevirker, at andre trafikanter vil identificere dem tidligere og have længere tid til at vurdere dem, samtidig med at de også får mere tid til at vurdere andre risici. Ydermere synes der ikke at være nævneværdig forskel mellem kørelysets virkning i eller uden for bymæssig bebyggelse. De vigtigste variabler synes at være breddegrad og årstid, da forholdet mellem dagslys/tusmørke/mørke er afhængig af begge disse.

Kommissionen kan bekræfte, at den 11. juli 2001 modtog en forpligtelse om fodgængerbeskyttelse fra Foreningen af Europæiske Automobilfabrikanter (European Automobile Manufacturers Association ACEA), som led i det mandat, den fik af Kommissionen i dennes meddelelse af 21. december 2000(1). Parlamentet og Rådet er imidlertid blevet anmodet om at udtale sig om denne forpligtelse, og Kommissionen agter ikke at foretage sig noget vedrørende forpligtelsen, før den har hørt og vurderet disse synspunkter. Der vil blive truffet en afgørelse ved udgangen af 2001.

Den vigtigste foranstaltning i forpligtelsen er at gøre forenden af motorkøretøjer blødere således at fodgængere løber en mindre risiko for kvæstelser i tilfælde af kollision. Der findes en række andre foranstaltninger i forpligtelsen med henblik på en forbedring af fodgængeres sikkerhed, herunder indførelse af kørelys fra 2002 på de nye motorkøretøjer, som er omfattet af forpligtelsen.

Accepten af kørelys som en positiv foranstaltning i forpligtelsen er baseret på en række internationale undersøgelser, der påviser en nedgang i antallet af trafikulykker siden indførelsen af kørelys.

I henhold til forpligtelsen kan kørelys enten bestå i specielle lygter eller i nærlys- eller tågeforlygter, der bruges med normal eller reduceret lyseffekt. Kørelyset tændes automatisk, når motoren startes, men der vil også være mulighed for, at føreren kan slukke det.

Kommissionen er bekendt med, at der i medlemsstaterne foregår en diskussion om kørelys. Da der er tale om en frivillig forpligtelse, vil situationen fortsat være sådan, at de enkelte medlemsstater med udgangspunkt i deres nationale færdselslovgivning kan forbyde brugen af kørelys, hvis de ønsker dette. Det bør dog også bemærkes, at brugen af kørelys allerede er påbudt i tre medlemsstater, samt at den er tilladt i de fleste andre.

(1) KOM(2000) 389 endelig udg.