ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3076/02

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(28. oktober 2002)

Om: Racisme i fodbold

Er Kommissionen på baggrund af den fortsatte rystende racisme, der udspiller sig ved internationale fodboldkampe af den opfattelse, at det ville være helt legitimt, hvis fjernsynsstationer standser transmissionen af sådanne kampe og som følge heraf nægter at betale de aftalte gebyrer, især i lande som Det Forenede Kongerige, hvor det er ulovligt at udsende programmer, der kan tilskynde til racehad?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(17. december 2002)

Kommissionen fordømmer på det kraftigste racisme og fremmedhad, som er direkte krænkelser af principperne om frihed, demokrati, respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet. Det er de principper, som Unionen bygger på, og som alle medlemsstaterne har til fælles, jf. artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union og Chartret om Grundlæggende Rettigheder.

Kommissionen har derfor for nylig forelagt et forslag til en rammeafgørelse(1) på straffelovgivningsområdet om bekæmpelse af racisme og fremmedhad. Formålet med dette instrument er at tilnærme medlemsstaternes lovgivning og administrative bestemmelser og hermed opstille

en fælles definition på strafbare overtrædelser på dette område samt fastsætte de minimumsstandarder, der skal gælde for straf og sanktioner. Med forslaget fremmes endvidere et tættere retligt samarbejde på områderne jurisdiktion, udlevering og retsforfølgelse af sådanne overtrædelser.

I henhold til artikel 22a i direktivet om fjernsyn uden grænser(2) er medlemsstaterne endvidere forpligtet til at sikre, at udsendelser ikke tilskynder til had på grund af race, køn, religion eller nationalitet. Medlemsstaterne er forpligtet til at omsætte dette princip i effektiv national lovgivning.

Med hensyn til det specifikke spørgsmål, der rejses af det ærede medlem, har Kommissionen ikke kompetence til at tage stilling til aftalemæssige forbindelser mellem rettighedsindehavere og fjernsynsstationer i det foreliggende tilfælde. Fjernsynsselskabers muligheder for at træffe sådanne foranstaltninger afhænger af de lovbestemmelser, der er fastsat på nationalt plan.

(1) EFT C 75 E af 26.3.2002, s. 269.

(2) Rådets direktiv 89/552/EØS, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 om samordning af visse bestemmelser fastsat ved lov og andre administrative bestemmelser i medlemsstaterne om fjernsynstransmissioner, EFT L 202 af 30.7.1997, s. 60.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3355/02

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(27. november 2002)

Om: Forbud mod indgåelse af offentlige kontrakter med medievirksomheder

Ifølge en ny lov vedtaget i det græske parlament (nr. 3021, 19/0672002 i det græske lovtidende) er det forbudt at indgå offentlige kontrakter med fysiske eller juridiske personer, som er primære aktionærer i massemedievirksomheder. I den samme lov defineres en primær aktionær som en person, der ejer 5 % af medieselskabets samlede aktiekapital.

Det er dog på såvel fællesskabsplan som verdensplan vanskeligt at føre kontrol med disse primære aktionærer, og Kommissionen bedes derfor besvare følgende:

- Er denne nye lov i overensstemmelse med fællesskabsretten, og i hvilket omfang er der tale om overtrædelse af lighedsprincippet, som er et generelt retsprincip, i betragtning af at det hverken vil være muligt at kontrollere de selskaber, der har hjemsted i en medlemsstat, eller de såkaldte offshore-selskaber i forhold til selskaberne i hjemlandet?

- Er medlemsstaterne forpligtet til at samarbejde med de tilsvarende nationale myndigheder om at identificere de primære aktionærer (udlevering af oplysninger, gennemførelse af undersøgelser osv.), især i de tilfælde, hvor deres nationale lovgivning ikke foreskriver en sådan kontrol?

- Udgør eventuelle forsinkede kontrolundersøgelser af selskaber fra andre EU-medlemslande en omgåelse af lighedsprincippet og diskrimination imod disse selskaber i forhold til selskaberne i hjemlandet? I hvor høj grad vil det være gennemførligt og muligt ifølge lovgivningen at udelukke selskaber fra andre EU-lande fra at indgå offentlige kontrakter, når det ikke er muligt at kontrollere disse selskaber effektivt?

Supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(18. september 2003)

Kommissionen har fra de græske myndigheder modtaget de krævede oplysninger vedrørende lov nr. 3021/19.6.2002 om nævnte emne.

I betragtning af sagens sammensatte karakter har Kommissionen besluttet at uddybe undersøgelsen, der derfor medtages i Kommissionens register over undersøgelser som led i kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3869/02

af Sérgio Marques (PPE-DE) til Kommissionen

(10. januar 2003)

Om: Området tilhørende øgruppen Madeira

Det oplyses i gårsdagens udgave af det portugisiske dagblad Diário de Notícias (den 18. december 2002), at det af de kort over EU, som Kommissionens afdeling for landkort er ansvarlig for, fremgår, at Ilhas Selvagens-øerne, der hører ind under den autonome region Madeira (Portugal), tilhører det spanske område De Kanariske Øer. I henhold til oplysningen fremgår dette forhold, som i det mindste må betegnes som usædvanligt, af EU's officielle websted (http://www.europa.eu.int/abc/maps/regions/spain/canarias_en.htm), som jeg desuden selv har kunnet konsultere.

Som det desuden fremgår af samme kilde er det ikke første gang, at en fejl af denne art er blevet begået i forbindelse med udarbejdelsen af EU's officielle landkort, når det gælder grænsen mellem Portugal og Spanien.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende spørgsmål:

1. Hvad er årsagen til, at der kan forekomme så alvorlige fejl på EU's officielle kort, og hvem er ansvarlig herfor? Hvornår kan fejlen forventes korrigeret?

2. Kan det bekræftes, at den ansvarlige for afdelingen for landkort, hvor de pågældende kort formodes fremstillet, er en spansk statsborger?

3. Hvilke foranstaltninger påtænker Kommissionen at træffe for i fremtiden at undgå, at der forekommer sådanne fejl?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(12. februar 2003)

Det landkort, som det ærede medlem henviser til, kunne faktisk give anledning til en misforståelse med hensyn til grænsedragningen mellem Spanien og Portugal. Så snart Kommissionen fik kendskab til denne tekniske fejl, blev den rettet. Af det nye landkort fremgår det tydeligt, at Ilhas Selvagens-øerne tilhører Portugal.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3860/02

af Mogens Camre (UEN) til Kommissionen

(10. januar 2003)

Om: Kan et mindretal af Kommissionens medlemmer træffe beslutning om udarbejdelse af et traktatudkast uden om den samlede Kommission?

Kommissionen er som bekendt et kollegium, der træffer sine afgørelser i enighed udadtil. Det forudsætter, at formanden og enkelte medlemmer ikke handler på egen hånd. Gør de det alligevel, må forslaget betragtes som magtesløst.

Kommissær Vitorino talte om Montesquieus principper om magtens tredeling. Det er helt uforståeligt, da magtens tredeling i lovgivende, udøvende og dømmende magt ikke omfatter, at embedsmænd har ret til at optræde på egen hånd.

Hvordan kan et mindretal af Kommissionens medlemmer beslutte at iværksætte udarbejdelse af traktatudkast, uden at dette har været forelagt den samlede Kommission?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodipå skriftlige forespørgsler E-3860/02, E-3902/02 og E-0034/03

(17. marts 2003)

På foranledning af Kommissionens formand, Romano Prodi, og i enighed med Michel Barnier og Antonio Vitorino har en arbejdsgruppe i Kommissionen udarbejdet en feasibility-undersøgelse, Bidrag til et foreløbigt udkast til en forfatningstraktat for Den Europæiske Union. Formanden har underrettet de øvrige kommissionsmedlemmer om dette arbejdsdokument, men indholdet er ikke blevet drøftet i kollegiet, og dokumentet er derfor ikke bindende for Kommissionen.

Hver kommissær og formanden kan inden for deres særlige ansvarsområder, og hvis det skønnes relevant for EU, bede Kommissionen om at udarbejde oplæg, notater, feasibility-undersøgelser osv. Det er ikke nødvendigt med en beslutning i kollegiet for at iværksætte et sådant arbejde, der henhører under Kommissionens normale aktiviteter i forbindelse med dennes udarbejdelse af beslutninger og efterfølgende stillingtagen. Formanden, Romano Prodi, har sammen med Michel Barnier og Antonio Vitorino fundet det nyttigt af hensyn til Kommissionens stillingtagen i Konventet at udarbejde en feasibility-undersøgelse af en europæisk forfatningstraktat.

Navnene på de tjenestemænd, der har udarbejdet denne feasibility-undersøgelse, står på undersøgelsens forside. Undersøgelsen har ikke medført omkostninger, der ikke kan dækkes over Kommissionens generalomkostninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3470/02

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(6. december 2002)

Om: For lavt satte elpriser i Spanien forsøg på ulovlig statsstøtte?

Den spanske regering har annonceret et forslag til elpriser, som er baseret på, at elektricitetsselskaberne i perioden 2003-2010 vil få dækket deres underskud som følge af de lavere priser ved hjælp af en ny priskomponent, som selskaberne får ret til at beregne sig.

Dette forslag kan meget vel være et nyt forsøg fra den spanske regerings side på at yde indirekte støtte til de spanske elselskaber, idet det officielt sikrer en ret, som regeringen blev tvunget til at opgive i forbindelse med CTC'erne (omkostninger i forbindelse med overgangen til fri konkurrence) på grund af Kommissionens ufravigelige holdning.

Kan dette forslag efter Kommissionens opfattelse ses som et forsøg på at yde ulovlig statsstøtte til de spanske elselskaber?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(24. januar 2003)

Kommissionen besluttede den 25. juli 2001(1), at den ikke ville gøre indsigelse mod den overgangsordning for det spanske el-marked, der er indført for så vidt angår udgifterne ved overgangen til fri konkurrence, idet reglerne om statsstøtte ikke gav anledning til indsigelse.

Kommissionen har ikke fået meddelt den endelige version af det nye system af el-tariffer i Spanien. Men ifølge de foreløbige forklaringer, som den spanske regering har givet, synes det nye system ikke på nuværende tidspunkt at indebære en væsentlig ændring af ordningen vedrørende udgifter ved overgangen til fri konkurrence, det gælder bl.a. størrelsen af de samlede udgifter af denne art eller ordningens maksimale løbetid. På den baggrund synes en ny indberetning af systemet, i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, ikke at være påkrævet.

Under alle omstændigheder er Kommissionen fast besluttet på at overvåge, at de spanske myndigheder overholder betingelserne i Kommissionens beslutning af 25. juli 2001, og den vil derfor gennemgå de årlige rapporter, som de spanske myndigheder skal forelægge Kommissionen om anvendelsen af nævnte beslutning og om enhver ændring af gennemførelsesbestemmelserne til ovennævnte ordning, den være sig af lovgivningsmæssig eller administrativ art.

(1) Beslutning af 25. juli 2001 i sag nr. 49/99 Spanien, EFT C 268 af 22.9.2001. Beslutningens fulde tekst er disponibel på følgende internetside: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state/_aids.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3019/02

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(23. oktober 2002)

Om: Menneskerettigheder og demokrati i Burma

Som Kommissionen ved, giver menneskerettighedssituationen i Burma stadig anledning til foruroligelse, og trods løsladelsen af et vist antal politiske fanger holdes 1 500 personer stadig i forvaring af politiske grunde.

Ved Kommissionen også, at undertrykkelsen af religiøse mindretal i de seneste år er tiltaget stærkt i Burma?

Vil Kommissionen håndhæve de nuværende EU-sanktioner mod Burma og lægge pres på de burmesiske myndigheder for at få iværksat en strukturel forbedring af menneskerettighedssituationen og først og fremmest genindført demokratiet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(26. november 2002)

Som Kommissionen adskillige gange har givet udtryk for det, er den dybt bekymret over situationen i Burma/Myanmar og den skade, militærregimet er ved at påføre landet og dets fremtid.

Kommissionen er klar over, at der rapporteres om påståede forfølgelser af etniske mindretal fra militærets side i Burma/Myanmar, og giver konsekvent udtryk for sin alvorlige bekymring over menneskerettighedssituationen i landet, specielt i områder med etniske mindretal.

Under EU-trojkaens besøg i Burma/Myanmar i september 2002 blev disse bekymringer endnu engang fremført for den burmesiske regering. Trojkaen opfordrede også indtrængende den burmesiske regering til at frigive alle de resterende politiske fanger og ophæve de resterende politiske restriktioner for den frie ytringsret og forenings- og forsamlingsfriheden.

EU har vedtaget en stærk fælles holdning vedrørende Burma/Myanmar(1). Den blev først vedtaget i 1996(2) og er siden blevet styrket ved forskellige lejligheder. Den omfatter en våbenembargo, der blev indført i 1990, suspension af forsvarssamarbejdet siden 1991 og suspension af al bilateral støtte bortset fra ren humanitære bistand. Der er også EU-forbud mod visum til medlemmerne af militærregimet, medlemmerne af regeringen, højtstående militær- og sikkerhedsofficerer og disses familier samt suspension af højtstående personers bilaterale regeringsbesøg i Burma/Myanmar.

Bortset herfra blev EU's handelsprivilegier, som almindeligvis indrømmes de mindst udviklede lande, trukket tilbage fra Burma/Myanmar i 1997 på grund af forekomsten af tvangsarbejde. Det betyder samtidig, at landet ikke er berettiget til at nyde fordel af EU's Alt undtagen våben-initiativ, der blev lanceret i 2001.

Den fælles holdning blev den 21. oktober 2002 forlænget for yderligere seks måneder uden nogen lempelse af sanktionerne. I Rådets konklusioner, som Kommissionen fuldt ud tilslutter sig, opfordrer EU endnu engang indtrængende til genindførelse af demokrati, til bestræbelser på at opnå national forsoning og til beskyttelse af menneskerettighederne i Burma/Myanmar.

(1) EFT L 285 af 23.10.2002.

(2) EFT L 287 af 8.11.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3748/02

af Francesco Speroni (NI) til Rådet

(13. december 2002)

Om: Medlemsstaternes befolkningstal

I protokollerne til Nice-traktaten anvendes udtrykket Unionens samlede befolkning uden nogen nærmere definition af, hvad der præcist menes hermed.

Refererer dette udtryk, hvad angår Unionen, alene til det samlede antal indbyggere med unionsborgerskab eller til det samlede antal indbyggere inklusive indbyggere uden unionsborgerskab eller noget helt andet? Hvorledes betragtes ved beregningen af Unionens samlede befolkningstal med henblik på fastlæggelsen af kvorummet på 62 % de unionsborgere, der bor uden for Unionen?

Hvilket ud af nedenstående beregningsgrundlag anvendes ved beregningen af de enkelte medlemsstaters befolkningstal:

a) samlet antal indbyggere uanset nationalitet

b) samlet antal indbyggere med den pågældende medlemsstats eller en anden medlemsstats nationalitet

c) kun de af den pågældende medlemsstats statsborgere, der bor i denne medlemsstat

d) kun de af den pågældende medlemsstats statsborgere, der bor i denne medlemsstat eller i en anden medlemsstat

e) samtlige den pågældende medlemsstats statsborgere, uanset hvor de bor

f) andet?

Svar

(8. maj 2003)

Rådet har endnu ikke drøftet disse specifikke aspekter, men vil undersøge disse spørgsmål og deres konsekvenser i god tid inden den 1. november 2004, når kriteriet træder i kraft. Med hensyn til hvilke statistikker der anvendes på EU-plan, kan Rådet til det ærede medlems orientering oplyse, at man normalt baserer sig på Eurostat-tal.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2365/02

af Mark Watts (PSE) til Kommissionen

(26. juli 2002)

Om: Nedslagtning af babysæler/sælunger ved Hvidehavet, Rusland

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange babysæler/sælunger der blev slået ihjel med køller ved Hvidehavet i år 2001? Vil Kommissionen endvidere love at rejse spørgsmålet over for de russiske myndigheder så snart som muligt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. august 2002)

Behandlingen af babysæler i Hvidehavet har i de seneste år været et tilbagevendende problem. Kommissionen har ved flere lejligheder inden for rammerne af partnerskabs- og samarbejdsaftalen rejst spørgsmålet over for de russiske myndigheder og vil fortsætte hermed.

Kommissionen har ingen oplysninger om, hvor mange sælunger der er døde i Hvidehavet, eller om årsagerne til, at de er døde. Der er rettet henvendelse til de russiske myndigheder, men de har hidtil erklæret, at de ikke selv har nogen oplysninger herom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3184/02

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(31. oktober 2002)

Om: Invaliditetsydelse

Som svar på forespørgerens tidligere forespørgsel E-1347/02(1) udtalte kommissionsmedlem Anna Diamantopoulou, at Kommissionen var i færd med at undersøge den fortsatte udelukkelse af visse ydelser (herunder invaliditetsydelsen) fra forordning (EØF) nr. 1408/71(2).

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt den er nået med denne sag, og hvornår den forventer at afslutte sine undersøgelser?

(1) EFT C 277 E af 14.11.2002, s. 191.

(2) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(6. december 2002)

Kommissionen har gennemført bilaterale drøftelser med en række medlemsstater vedrørende de ydelser, som de har anført i bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71(1), og som er undtaget fra princippet om udbetaling i udlandet. For så vidt angår Det Forenede Kongerige, omfatter dette invaliditetsydelsen Disability Living Allowance (DLA). Disse drøftelser har gjort det muligt for Kommissionen at opnå et bedre kendskab til de pågældende ydelser.

Kommissionen overvejer nu et forslag til en retsakt om ændring af forordning (EØF) 1408/71, herunder navnlig bilag IIa. Formålet med et sådant forslag ville være at slette ydelser i bilag IIa, som ikke lever op til kriteriet om at være særlige og ikke-bidragspligtige som beskrevet af EF-Domstolen. Planen er, at Kommissionen vil drøfte forslaget inden sommeren 2003, og når det er blevet vedtaget, vil det blive forelagt Rådet og Parlamentet.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, ajourført ved forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1997, EFT L 28 af 30.1.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2162/02

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(18. juli 2002)

Om: EU's særlige repræsentant i Bosnien

Kan Kommissionen oplyse, hvor stort et vederlag Lord Ashdown modtager i sin kapacitet som EU's særlige repræsentant i Bosnien? Hvor stor støtte yder EU til hans kontor?

Kan Kommissionen med henvisning til Lord Ashdowns fyring af Den Muslimsk-Kroatiske Føderations demokratisk valgte vicepremierminister, Nikola Grabovac, og nedlæggelse af forbud mod dennes fremtidige varetagelse af noget offentligt hverv oplyse, hvorvidt der reelt vil ske fremme af demokratiske standarder i nævnte nye land, når en ikke-valgt udlænding udøver så vilkårlig magt på denne måde? Det hedder fra den særlige repræsentants kontor, at sagen drejer sig om politisk ansvar, og at Bosnien, hvis det vil være en del af Europa, må indføre europæiske standarder. Er Lord Ashdown ude på at lære bosnierne en europæisk standard for offentlig adfærd? Hvorfor har Kommissionen i bekræftende fald aldrig offentligt fordømt nogen af de tilfælde af omfattende svig, der er afsløret i politiske partier i EU? Vil Kommissionen i benægtende fald give Lord Ashdown en reprimande for hans diktatoriske adfærd, som er uacceptabel for en repræsentant for demokratiske europæiske lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(23. september 2002)

Lord Ashdown blev udnævnt i den dobbelte funktion som EU's særlige repræsentant i Bosnien og Hercegovina ved Rådets fælles aktion (2002/211/FUSP) af 11. marts 2002. Han modtager ikke noget vederlag for at beklæde mandatet som EU's særlige repræsentant i Bosnien-Hercegovina. Finansieringen af omkostningerne i forbindelse med driften af Den Høje Repræsentants kontor er imidlertid bevilget ved Rådets forordning (EF) nr. 1080/2000 af 22. maj 2000. I 2002 er der afsat et beløb på 13,307 mio. EUR hertil.

Lord Ashdown afsatte Nikola Grabovac, fordi han skønnede, at sidstnævnte havde forsømt at føre aktivt tilsyn med sit ministerium og effektivt udfylde sin funktion som føderationens finansminister. Nicola Grabovac havde også forsømt at udvise det fornødne lederskab og påtage sig det politiske ansvar for underskuddet på 1,7 mio. KM i de offentlige finanser. Skønt Den Høje Repræsentants beføjelser ikke er demokratisk funderede, er de heller ikke arbitrære, idet de er tildelt ham i kraft af bilag 10 i Dayton-fredsaftalen og af Fredsimplementeringsrådet i Bonn i december 1997. Sigtet med Den Høje Repræsentants Bonn-beføjelser er at fremme implementeringen af Dayton-fredsaftalen og en varig fred i Bosnien, hvor international overvågning en dag ikke længere vil være nødvendig. Formålet med EU's indsats i Bosnien-Hercegovina er at hjælpe landet med at gennemføre stabiliserings- og associeringsprocessen og realisere det potentielle kandidatlands forhåbninger om en dag at blive medlem af EU. Som andre potentielle kandidater må Bosnien-Hercegovina imidlertid også vise sig villig til en dag at påtage sig de forpligtelser, der følger med eventuelt EU-medlemskab.

Kommissionen giver sin fulde støtte til Lord Ashdown i hans arbejde som EU's høje repræsentant og til hans afgørelse i denne sag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3584/02 af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet. Lovgivningspakken Erika og USA's Oil Pollution Act fra 1990.



EU-Tidende nr. 222 E af 18/09/2003 s. 0086 - 0086



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3584/02 af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet (13. december 2002) Om: Lovgivningspakken Erika og USA's Oil Pollution Act fra 1990 Hvilke grunde er der til, at Kommissionen efter ulykken med olietankeren Erika, og endnu før de gentagne ulykker ud for Galiciens kyst, omfattende fartøjerne Polycomander, Aegean Sea, Urquiola og Casón ikke i sine tiltag i forbindelse med lovgivningspakken Erika medtog de strenge krav om økonomiske og forsikringsmæssige garantier, som, foranlediget af Exxon Valdez-ulykken, findes i USA's Oil Pollution Act fra 1990? Samlet svarpå skriftlige forespørgsler E-3563/02, E-3581/02, E-3582/02, E-3583/02,E-3584/02, E-3587/02 og E-3589/02, E-3625/02 og E-3761/02 (5. og 6. maj 2003) Rådet henviser de ærede parlamentsmedlemmer til den erklæring vedrørende de berørte punkter under ét, som formandskabet fremsatte på Rådets vegne under Europa-Parlamentets mødeperiode i december 2002, samt til Rådets svar på spørgsmål H-833/02, H-839/02, H-847/02 og H-871/02 fra hhv. Josu Ortuondo Larrea, Manuel Medina Ortega, Camilo Nogueira Román og John Cushnahan i spørgetiden den 15. januar 2003 i Strasbourg.