SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1790/99

af Marit Paulsen (ELDR) til Kommissionen

(11. oktober 1999)

Om: Malariavaccine

I udviklingslandene er der stort behov for malariavaccine. Medicinalfirmaerne er imidlertid ikke særlig interesserede, da de ikke tjener nok, når de sælger deres lægemidler i udviklingslandene.

Kunne Kommissionen ikke som et led i sin bistandspolitik stille forslag om, at EU's medlemsstater bestiller en malariavaccine hos medicinalfirmaerne og forpligter sig til at betale en vis pris for et parti vaccine? Mener Kommissionen ikke, at et sådant forslag kunne føre til, at man udvikler en sådan vaccine?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(30. november 1999)

Kommissionen er enig med det ærede medlems analyse, men er dog ikke overbevist om, at den foreslåede løsning er realisabel eller endog vil være effektiv. Kommissionen fremsætter nedenfor nogle potentielle elementer til en bedre strategi.

Malaria dræber over en million mennesker om året og findes især koncentreret i de fattigste lande og befolkninger. De seneste fremskridt inden for bioteknologi tyder på, at det er muligt at udvikle en malaria-vaccine. Man skulle tro, at det drejede sig om et af de vigtigste punkter både på det internationale samfunds og de private medicinalfirmaers dagsorden, men dette var i lang tid ikke tilfældet. En nylig undersøgelse viste for eksempel, at der kun anvendes 80 mio. US$ om året til malariaforskning, og at kun en meget ringe del deraf går til vaccine. Men malaria og den manglende offentlige og private investering i udviklingen af en vaccine er imidlertid kommet mere frem i søgelyset, takket være adskillige initiativer fra Verdenssundhedsorganisationen (WHO) samt inden for rammerne af Fællesskabets 5. rammeprogram for forskning.

Den manglende investering i forskning og udvikling af en malaria-vaccine skyldes især at investering i forskning og udvikling af ny teknologi i overvældende grad fokuserer på problemerne i den rige verden, fordi markederne i disse lande er mere indbringende. Det samme gør sig gældende med hensyn til den manglende investering i udviklingen af en vaccine mod AIDS, som specifikt er tilpasset de ekstreme forhold og de offentlige sundhedssystemer i udviklingslandene.

Meget tyder således på, at vi står over for en væsentlig men hidtil delvis overset udfordring, som skyldes det forhold at forskning og teknologi på verdensniveau kun i ringe grad er mobiliseret mod den krise inden for den offentlige sundhed i almindelighed og med hensyn til malaria og AIDS i særdeleshed, som de fattigste lande i øjeblikket er konfronteret med. Det er derfor nødvendigt at finde kreative løsninger og oprette nye partnerskaber for at slå bro over de enorme forskelle mellem de menneskelige behov, den videnskabelige indsats og markedsudbyttet. De første tiltag til en sådan strategi er i øjeblikket ved at blive drøftet i Fællesskabet i forbindelse med udviklingen af en vaccine mod AIDS i udviklingslandene, men en lignende strategi kunne og burde tilpasses til bekæmpelsen af malaria. I den strategi, der anvendes i forbindelse med AIDS-vaccinen, arbejder man med adskillige komponenter parallelt frem for i efterfølgende orden for at vinde tid, og for at de gensidigt kan forstærke hinanden. De væsentligste komponenter, som Fællesskabet arbejder med, er blandt andet: at skabe incitamenter for den private industri til at investere mere i forskning og udvikling af AIDS-vaccine, som f.eks. de incitamenter, der tilbydes i forordningen om sjældne lægemidler, der i øjeblikket er under behandling i Parlamentet; at skabe et mere pålideligt marked i udviklingslandene ved at sikre midler til eksisterende vacciner på de nationale budgetter og på Fællesskabets bistandsbudget; sammen med vore vigtigste partnere at skabe et potentielt fremtidigt marked ved at stille finansiel sikkerhed for, at landene vil købe den ny vaccine, når den er disponibel, samt øge den offentlige støtte til finansiering af forskning i og udvikling af en AIDS-vaccine, der er beregnet specifikt for udviklingslandene.

Fællesskabet har kun netop indledt denne strategi for AIDS vedkommende, men hvis det ved godt samarbejde lykkes at nås frem til et positivt resultat, kan andre initiativer komme i betragtning. Som det ærede medlem nævner, er der al grund til at tage initiativer af denne type også for malarias vedkommende.

Hvad angår malaria, vil Kommissionen også nævne, at Fællesskabet for nylig har forhøjet sin støtte til forskning og udvikling under det 5. rammeprogram ved at offentliggøre to udbud (vedrørende en serie forsknings- og udviklingsprojekter for malaria-vaccine og forskningsforslag specifikt beregnet for udviklingslandene). I øvrigt finansierer Fællesskabet også i øjeblikket som demonstration et klinisk forsøg i Gambia i partnerskab med et medicinalfirma.