SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0959/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Stigende elektricitetsfremstilling på grundlag af kul og kerneenergi og nedlukning af miljøvenlige enheder som følge af energimarkedets liberalisering

1. Er Kommissionen klar over, at Nederlandene som følge af liberaliseringen siden begyndelsen af 2001 skal til at importere 30 % af elektricitetsbehovet fra Tyskland, Frankrig og Belgien, og at dette har bevirket, at en række elektricitetsværker, som hidtil har været i brug, er blevet nedlagt?

2. Kan Kommissionen bekræfte, at denne import navnlig er resultatet af de stigende prisforskelle mellem på den ene side kul, brunkul og atomenergi fra elektricitetseksporterende stater og på den anden side naturgas og varmekraftværker, som der er blevet investeret meget i i Nederlandene i de forløbne år for at reducere udstødningen af CO2 og andre miljøvirkninger?

3. Hvordan bedømmer Kommissionen den kendsgerning, at restvarme ved produktionsprocesser og installationer med et højt energioverskud på grund af denne udvikling forbliver ubenyttet, og at udstødningen af CO2 i Nederlandene ganske vist går tilbage, men til gengæld stiger stærkere i andre medlemsstater, hvorved Den Europæiske Union som helhed i mindre grad kan opfylde den forpligtelse med hensyn til reducering af udstødningen, som man blev enige om i Kyoto?

4. Kan Kommissionen bekræfte, at den nederlandske import i de kommende år vil stige endnu stærkere, efterhånden som det grænseoverskridende højspændingsnet får større kapacitet?

5. Er Kommissionen enig med mig i, at områder, der i høj grad er afhængig af elektricitet, der fremstilles uden for området, løber den risiko, at de i lighed med den amerikanske forbundsstat Californien i løbet af nogle få år ikke længere råder over tilstrækkelig elektricitet, eller at de i tilfælde af knaphed kun kan indkøbe den til meget høje priser, og at denne virkning vil blive forstærket, hvis de nu eksporterende områder er nødt til at begrænse deres eksport for at opfylde miljøkrav?

6. Hvad agter Kommissionen at gøre for at sikre kontinuiteten, reducere nødvendigheden af yderligere stigning i antallet af miljøødelæggende højspændingsnet, forhindre skadelige miljøvirkninger og gøre det muligt for forbrugerne at afslå anvendelse af en atomenergi, som de ikke ønsker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(31. maj 2001)

1. Kommissionen er bekendt med, at Nederlandene importerer elektricitet for at dække noget af sin efterspørgsel. Faktisk har Nederlandene altid importeret omkring 15 % af sit energiforbrug fra andre medlemsstater. Det er korrekt, at mængden af importeret elektricitet er steget siden liberaliseringens begyndelse, og det anslås nu, at den dækker omkring 20 % af Nederlandenes forbrug. Den fysiske samkøringskapacitet med Belgien og Tyskland tillader dog en import af op til 30 % af Nederlandenes forbrug. Det ærede medlem af Parlamentet har ret i, at en del af den installerede kapacitet i Nederlandene ikke bruges i øjeblikket, fordi det er billigere at importere elektricitet.

2. Oprettelsen af et indre marked har resulteret i, at forbrugerne søger at udnytte prisforskellene mellem de forskellige selskaber. Det er korrekt, at elektricitet produceret af kul- eller atomkraftværker i øjeblikket er billigere end elektricitet produceret af selskaber, der benytter gasfyr eller kraftvarmeanlæg. Det er dog svært at forudsige prisudviklingen på el, der blandt andet afhænger af prisudviklingen på olie, men også af ledsagende politikker såsom beskatning og en øget internationalisering af eksterne omkostninger. Kommissionen støtter udviklingen af en øget internationalisering af eksterne omkostninger ved forskellige former for el-produktion.

3. Liberalisering af markedet fører til den mest effektive og økonomiske brug af brændsel. Erfaringen viser, at de medlemsstater, der har åbnet deres markeder fuldstændigt på grund af hurtig udskiftning af gamle, ineffektive kraftværker, har reduceret deres udledning af drivhusgasser betydeligt. Både på gas- og elmarkedet ydes der nu mere rådgivning til kunderne om energieffektivitet og energibesparelse end før liberaliseringen.

Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at alle de følger af liberaliseringen, der måtte være skadelige for miljøet, skal modvirkes. Som fremhævet i grønbogen om forsyningssikkerhed(1) skal Kommissionen fortsat træffe foranstaltninger på efterspørgselssiden til bekæmpelse af stigningen i energiforbruget.

Af disse grunde fremlagde Kommissionen i 2000 et forslag til direktiv(2) om elektricitet fra vedvarende energikilder, som snart bliver vedtaget. Den 25. april 2001 vedtog Kommissionen et forslag til direktiv om energibesparelse i bygninger(3) (når det er gennemført, vil det betyde, at Fællesskabets udledning af drivhusgasser reduceres med 20 % på grund af forpligtelsen til at anvende eksisterende og kommercielt levedygtige teknologier). Desuden vil den fremsætte et forslag til direktiv om energieffektivitet i elektrisk og elektronisk udstyr.

I 2002 vil Kommissionen fremsætte et forslag til direktiv om kraftvarmeproduktion (samproduktion) med henblik på at fremme anvendelsen heraf i Europa.

4. Det ærede medlem har ret i, at der er planlagt en forøgelse af Nederlandenes kapacitet på samkøringslinjerne på yderligere 1000 megawatt i den nærmeste fremtid. Dette øger Nederlandenes importmuligheder, men på samme tid øger det også mulighederne for eksport.

5. Den nuværende overkapacitet i de fleste af de europæiske net gør det usandsynligt, at der opstår samme problemer i Fællesskabet som i Californien. En række andre forhold har bidraget til Californiens nuværende elkrise, blandt andet overdrevent lange planlægningsprocedurer på omkring syv år og det forhold, at praktisk talt ikke er opbygget ny kapacitet i ti år, mens efterspørgslen er steget hurtigt over den samme periode. Disse forhold er ikke til stede i Fællesskabet. Ydermere vil en øget kapacitet til handel med energi mellem medlemsstaterne sikre, at det er muligt at imødegå uventede stigninger i efterspørgslen i en enkelt medlemsstat.

Kommissionen finder det dog vigtigt at overvåge udviklingen i balancen mellem udbud og efterspørgsel. Derfor forpligter den i sit forslag til direktiv medlemsstaterne til at overvåge udbuds-/efterspørgselsbalancen årligt og rapportere til Kommissionen. Hvis der kan forventes at opstå ubalance mellem udbud og efterspørgsel, skal medlemsstaterne tage de fornødne forholdsregler for at forhindre, at en sådan situation udvikler sig.

6. Direktivforslaget indeholder ligeledes en forpligtelse for medlemsstaterne til at tage de fornødne forholdsregler, hvis udviklingen eller vedligeholdelsen af gas-/elnettet ikke er tilstrækkelig til at opretholde forsyningssikkerheden. Ud over disse forholdsregler vil Kommissionen i den nærmeste fremtid fremsætte et forslag til en europæisk plan for infrastrukturen for at løse problemerne med de eksisterende flaskehalse på el- og gasnettet på det indre marked; det skal ske gennem anvendelse af transeuropæiske netmidler og støtte på højeste politiske niveau til disse infrastrukturprojekter.

Endelig foreslår Kommissionen med hensyn til forbrugervalg i sit udkast til direktiv, at udbyderne på deres regninger til slutforbrugeren skal udspecificere, hvilke energikilder der anvendes til at producere den elektricitet, de sælger. På et liberaliseret marked kan dette opmuntre elselskaberne til at konkurrere om

forbrugerne på grundlag af miljømæssige fordele. Hvis der er nok kunder, som er indstillede på at benytte sig af denne mulighed for at bruge deres købekraft, vil de virkelig være i stand til at gøre en forskel med hensyn til balancen i energikilder i Fællesskabet.

(1) KOM(2000) 769 endelig udg.

(2) EFT C 311 E af 31.10.2000.

(3) KOM(2001) 226.