SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2325/97 af Klaus Rehder (PSE) til Kommissionen (7. juli 1997)

Om: Antibiotika inden for slagteopdraet

Inden for slagteopdraet anvendes der stadig flere foderstofstilsaetninger, hvormed dyrenes vaekst skal fremskyndes og dermed ogsaa slagtetidspunktet. Navnlig er det foruroligende, at der anvendes voksende maengder antibiotika, som kan foere til modstandsdygtighed mod forskellige bakteriestammer og i tilknytning hertil via foedekaeden til infektion af mennesker med antibiotikaresistente bakterier. Disse infektioner kan da ikke laengere behandles med antibiotika. Ifoelge en WHO-rapport kan bestemte former for lungebetaendelse, der er foraarsaget af Staphylococcus Aureus-bakterier, kun behandles med et antibiotikum, efter at den paagaeldende bakterie er blevet gjort modstandsdygtig mod alle andre antibiotika. I en undersoegelse gennemfoert af Paul Ehrlich-Instituttet konstateres det, at bakteriers modstandsdygtighed mod antibiotika generelt er vokset enormt. Videnskabelige eksperter og institutter som Det Tyske Selskab for Infektologi, Det Tyske Selskab for Hygiejne og Mikrobiologi, Dyrlaegernes Forbundskammer og De Videnskabelige Medicinske Fagselskabers Arbejdsfaellesskab finder undersoegelsesresultaterne alarmerende, advarer mod de sandsynlige alvorlige foelger for folkesundheden og kraever et generelt forbud mod antibiotika inden for slagteopdraet. Ogsaa ved artstilpasset dyrehold er disse unoedvendige.

1. Har Kommissionen kendskab til disse rapporter og undersoegelsesresultater?

2. Hvilke konklusioner drager den heraf? Overvejer den et forbud mod antibiotika inden for slagteopdraet?

3. Kan den udelukke risici for menneskets sundhed uden et generelt forbud mod antibiotika inden for slagteopdraet?

4. Hvorledes og med hvilket resultat har Kommissionens Foderstofkomité behandlet de ovenfor naevnte videnskabelige undersoegelsesresultater?

5. Garanterer denne komités sammensaetning fuldt ud, at dens henstillinger udelukkende tager udgangspunkt i almenvellet og isaer folkesundheden og ikke omfatter tvivlsomme kompromiser af hensyn til medicinalindustrien og dyreavlerne?

6. Er arbejdet i komitéen i betragtning af dets store betydning for folkesundheden gennemskueligt, offentligt tilgaengeligt og kan det kontrolleres?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (16. september 1997)

1. og 2. Kommissionen er bekendt med WHO-rapporten, men er ikke i besiddelse af den af Paul Ehrlich-Instituttet udfoerte undersoegelse, som det aerede medlem henviser til.

Det er rigtigt, at bakteriernes resistens over for antibiotika er vokset staerkt i de sidste aar. Som Den Videnskabelige Foderstofkomité bemaerker i den rapport, Kommissionen anmodede den om vedroerende den risiko, anvendelsen af avoparcin eventuelt frembryder for mennesket (udtalelse af 21. maj 1996) ((Punkt III.A, s. 3, i Den Videnskabelige Foderstofkomités rapport, der er fremsendt til Parlamentet. )), »har hospitalslaeger og -mikrobiologer siden 1988 i stigende grad vaeret foruroliget over den tiltagende hyppighed, hvormed isolater af Enterococcus spec. fra patienter viser sig resistente over for glukopeptidantibiotikaene vancomycin og teicoplanin«.

Til dato har Kommissionen imidlertid intet afgoerende bevis for overfoersel til mennesket af resistente bakterier af animalsk oprindelse eller overfoersel af resistensfaktorer til den humane mikroflora in vivo.

De mekanismer, der bevirker, at mikrober bliver resistente over for visse antibiotika, er stadig meget komplekse. Der er fremsat mange hypoteser, som boer efterproeves med stoerste omhu paa det videnskabelige plan, inden der traeffes afgoerelse om den fremtidige anvendelse af antibiotika som tilsaetningsstoffer.

I overensstemmelse med anbefalingerne fra Den Videnskabelige Foderstofkomité ((Udtalelse af 21. maj 1996, punkt III - G.3, s. 15. )) er Kommissionen ved at indfoere et program for overvaagning af bakteriers resistens over for antibiotika. Foerste fase af dette program, som vil straekke sig over et aar, skulle begynde ved aarets udgang for saa vidt angaar overvaagning af antibiotika, der anvendes som tilsaetningsstoffer. I naeste omgang paataenker Kommissionen at udvide denne overvaagning, saa den kommer til at omfatte mikrobers resistens over for antibiotika anvendt til terapeutiske formaal.

Kommissionen undersoeger ogsaa muligheden af at ivaerksaette undersoegelser eller koordinere eksisterende forskning paa de omraader, som Den Videnskabelige Foderstofkomité mener kan bidrage til at klarlaegge aarsagerne til, at bakterier udvikler resistens over for antibiotika.

3. Selv med et generelt forbud mod de antibiotika, der anvendes i foder, ville risikoen for den menneskelige sundhed ikke forsvinde, eftersom den ikke ubetydelige og erkendte risiko for resistens, der skyldes anvendelse af antibiotika inden for veterinaermedicin og humanmedicin, fortsat ville bestaa.

4. Ud over WHO-rapporten har Den Videnskabelige Foderstofkomité gennemgaaet hele den videnskabelige litteratur, som Kommissionen har kunnet samle om mikrobers resistens over for antibiotika, nemlig de 159 publikationer, som er anfoert i den liste, der er vedlagt komitéens udtalelse af 21. maj 1996.

Som anfoert ovenfor har Den Videnskabelige Foderstofkomité ikke for avoparcins vedkommende kunnet finde bevis for, at der er en risiko, eftersom den ikke har kunnet fastslaa en aarsagssammenhaeng mellem anvendelsen af avoparcin og udviklingen af resistens hos mennesket.

5. Kommissionen har ingen oplysninger, der kan saa tvivl om, at medlemmerne af Den Videnskabelige Foderstofkomité er uafhaengige, saerlig i forhold til medicinalindustrien og de paagaeldende fagkredse. Det skal bemaerkes, at Den Videnskabelige Foderstofkomité, inden den udtalte sig om avoparcinspoergsmaalet, havde holdt et moede af raadgivende art med hoejtstaaende internationale eksperter for at indhente deres udtalelse om resistensproblemet.

6. Alle udtalelser fra Den Videnskabelige Foderstofkomité er siden 1979 blevet offentliggjort af Publikationskontoret. Hele den bibliografi, der ligger til grund for udtalelserne fra de videnskabelige komitéer, udleveres til interesserede. Der udarbejdes et udfoerligt referat af hvert moede i komitéen, og det uddeles til medlemsstaterne og er nu ogsaa tilgaengeligt paa Internet.