SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0090/03

af Torben Lund (PSE) til Kommissionen

(20. januar 2003)

Om: Hårfarver og kræft

Hårfarver er, med hensyn til deres indhold af skadelige kemiske stoffer, ikke sikre at anvende for den europæiske befolkning. Anvendelse af hårfarver er stigende. Desværre kender ingen skadernes reelle omfang, da de negative effekter, man kan forvente af forbruget, først vil vise sig om en årrække, hvor det vil være for sent at gribe ind. Derfor bør Kommissionen anvende forsigtighedsprincippet og regulere markedet yderligere.

Oxidative hårfarver indeholder i langt de fleste tilfælde paraphenylenediamine (PPD) eller toluene-2,5-diamine. Disse stoffer er meget potente kontaktallergener og er tilladt i hårfarver i koncentrationer, hvor man ved, at de vil sensibilisere forbrugerne samt fremkalde eksemreaktioner hos hårfarveallergikere.

Eftersom EU's Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter (SCCNFP) har sammenkædet oxidative hårfarver med forekomst af blærekræft hos kvinder, bedes Kommissionen oplyse, om den vil forbyde PPD og beslægtede stoffer, indtil der foreligger humane data til at fastsætte koncentrationer for stofferne, så anvendelse er uden sundhedsmæssige mén både med hensyn til korttids- og langtidseffekter (f.eks. cancer og kontaktallergi)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(13. februar 2003)

Kommissionen er bekendt med de bekymringer, det ærede medlem giver udtryk for, hvad angår brugen af hårfarvemidler. Kommissionen vurderer alle aspekter af hårfarvers anvendelse i kosmetiske produkter og

hårfarvers betydning for forbrugernes sundhed. Kommissionen pointerer især, at på området for oxidative hårfarver er de fleste stoffer allerede blevet forbudt, eller der gælder særlige betingelser for deres anvendelse. Disse beslutninger er videnskabeligt baserede, hvilket betyder, at de bygger på en risikovurdering fra Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Forbrugsvarer end Levnedsmidler (SCCNFP). Kommissionen henviser til dens svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-3101/02(1) og ønsker yderligere at understrege følgende.

Med hensyn til para-phenylendiamin (PPD) og toluen-2,5-diamin vedrører den gældende lovgivning etikettering og fastsætter meget strenge grænser for højeste tilladte koncentration for brugen af de to stoffer. Den højeste tilladte koncentration af para-phenylendiamin (PPD) og toluen-2,5-diamin i hårfarvemidler er baseret på SCCNFP's udtalelser og den heraf resulterende medtagelse i bilag III/1/8 og III/1/9 til kosmetikdirektivet(2). Den maksimalt tilladelige koncentration er anført som henholdsvis 6 % og 10 %. Desuden er brugen af dette stof underkastet andre betingelser som anført i bilag III. Følgende tekst skal være påtrykt etiketten: Midlet kan fremkalde allergisk reaktion, Må ikke anvendes til farvning af øjenvipper og -bryn og Indeholder phenylendiaminer.

Hvad angår de generelle aspekter af risikovurdering for hårfarvemidler, vedtog SCCNFP den 27. februar 2002 et debatoplæg, som blev lagt ud på SCCNFP's netsted(3). Interesserede parter opfordredes til at fremsætte bemærkninger. Den 4. juni 2002 vedtog komitéen A Strategy for Testing Hair Dye Cosmetic Ingredients for their Potential Genotoxicity/Mutagenicity. Dette dokument blev for den 17. december 2002 suppleret af en udtalelse med titlen Updated Basic Requirements for Toxicological Dossiers to be Evaluated by the SCCNFP.

Industrien skal indsende produktoplysninger, der overholder de ovenfor nævnte principper og Notes of Guidance for Testing of Cosmetic Ingredients for their Safety Evaluation, som blev vedtaget den 24. oktober 2000.

Endelig drøfter Kommissionen med medlemsstaterne og repræsentanter for både forbrugerne og industrien, hvilke stoffer der skal have højeste prioritet ved vurdering eller revurdering. Heri indgår fastsættelse af tidsplaner og aktioner, der skal iværksættes over for stoffer, hvis produktoplysninger ikke er blevet indsendt til SCCNFP med henblik på risikovurdering.

(1) EFT C 110 E af 8.5.2003, s. 164.

(2) Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler, EFT L 262 af 27.9.1976.

(3) http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/sccp/index_en.html.