SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0845/00

af Astrid Lulling (PPE-DE) til Kommissionen

(21. marts 2000)

Om: Harmonisering af vilkårene for produktion af frugt og naturligt brændevin på familiebrug

Der gælder forskellige lovbestemmelser i EU's medlemsstater om fremstilling af naturligt brændevin.

I visse medlemsstater ydes der økonomisk bistand til familiebrug, hvor der produceres naturligt brændevin, fordi de sikrer vedligeholdelsen af frugtplantager, overfører know-how til næste generation og fordi den motiverer dem til at fortsætte frugtdyrkningen og dermed bevarelse af grønne områder med frugttræer i landdistrikterne. I andre lande som f.eks. Frankrig kan retten til at destillere 10 liter alkohol om året ikke længere nedarves med det resultat, at de unge ikke længere tilskyndes til at fortsætte denne virksomhed, hvilket har haft katastrofale følger for vedligeholdensen af frugtplantagerne og navnlig for bevarelsen af gamle frugttræssorter og som følge heraf også for landskabsbevarelsen.

Mener Kommissionen ikke, at der for at sikre landskabets kulturelle og økonomiske værdi og fortsætte fremstillingen af naturligt brændevin i Fællesskabet, som kun udgør 0,1 % af det samlede alkoholforbrug, og for at undgå enhver form for forskelsbehandling mellem producenter og enhver konkurrenceforvridning på det indre marked bør gennemføres en vis harmonisering af lovgivningen, som gælder for disse producenter?

Hvilke muligheder har Kommissionen for inden for rammerne af politikken for udvikling af landdistrikterne at støtte tiltag, som vil gøre det muligt at bevare frugtplantagerne og de gamle frugttræssorter, hvis frugter danner grundlaget for fremstilling af frugtsaft, syltetøj og for destillering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. april 2000)

Kommissionen er opmærksom på, at der ikke findes fælles regler inden for alkoholsektoren, herunder for de små producenters brændevinsproduktion. Kommissionen har igennem de sidste 30 år fremlagt mange udkast til en fælles markedsordning for landbrugsethanolsektoren, men der er aldrig blevet opnået enighed i Rådet, fordi medlemsstaterne altid har foretrukket at bevare deres egne ordninger. Da disse ordninger i mellemtiden er ophørt med at eksistere eller er under omfattende revision, har sektoren selv og visse medlemsstater vist interesse for indførelsen af fælles regler for sektoren. Kommissionen drøfter for øjeblikket med de nationale eksperter, om det er nødvendigt at indføre en sådan fælles ramme. På beskatningsområdet harmoniserer Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer(1) punktafgiftsreglerne, og artikel 22 giver medlemsstaterne mulighed for at anvende reducerede punktafgiftssatser på ethanol, der fremstilles af små destillerier. De konkrete gennemførelsesbestemmelser hertil hører under medlemsstaternes kompetence.

Inden for rammerne af politikken for udvikling af landdistrikterne, hvis retsgrundlag udgøres af Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(2), kan medlemsstaterne foreslå programmer, som yder støtte til flere landbrugsaktiviteter og deres omstilling. Blandt de forskellige foranstaltninger, der kan sikre opretholdelsen af de bedrifts- og produktionsformer, som det ærede medlem nævner, spiller miljøforanstaltningerne inden for landbruget en særlig rolle. Disse foranstaltninger yder støtte til landbrugproduktionsmetoder, der tager sigte på at beskytte miljøet og bevare naturen. Det præciseres i artikel 13 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1750/1999 af 23. juli 1999 om gennemførelsesbestemmelser til ovennævnte rådsforordning(3), at støtten kan vedrøre forpligtelser til at bevare plantegenetiske ressourcer, der er naturligt tilpasset til de lokale og regionale forhold og truet af genetisk erosion. Dette kan bl.a. omfatte fremme af bevarelsen af gamle frugtsorter og traditionelle frugtplantager.

(1) EFT L 316 af 31.10.1992.

(2) EFT L 160 af 26.6.1999.

(3) EFT L 214 af 13.8.1999.