ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2326/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Import af stål af tvivlsom kvalitet til armering af beton

Jordskælvene i Grækenland og Tyrkiet har givet anledning til yderligere foruroligelse, hvad angår kvaliteten af det stål der bruges til armering af beton. På det græske marked betragtes det som en velkendt hemmelighed, at en del af det importerede stål ofte er af ringere kvalitet end officielt angivet. Det hævdes, at der enten foretages utilstrækkelig kontrol, eller at det, hvis kontrollen viser, at der er tale om en ringere stålkvalitet, er tilladt at indføre det på det europæiske marked som stål af ringere kvalitet, selvom det stadig bærer de ydre karakteristika der kendetegner den bedre kvalitet (f.eks. sammenføjninger), hvilket gør det lettere at anvende det som stål af bedre kvalitet end den officielt angivne, hvis der ikke foretages restriktiv kontrol (markedskontrol).

1. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe i samarbejde med medlemsstaterne for at øge denne kontrol?

2. Hvornår vil der blive indført fælles normer for kvaliteten af stål til armering af beton og et fælles kontrolsystem på grundlag af disse normer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(17. januar 2000)

Ved import af stålprodukter fra tredjelande, hvis produktionsnormer kan afvige fra normerne i Fællesskabet, skal der sondres mellem toldbehandlingen og vurderingen af selve produktets kvalitet.

I forbindelse med toldbehandlingen har produktets kvalitet kun betydning, når der skal tages stilling til, hvilken kategori i Den Kombinerede Toldnomenklatur (som bygger på det internationale harmoniserede system) produktet skal henføres under (f.eks. legeret stål eller ikke legeret stål). Afgivelse af urigtige oplysninger for at opnå fordele i forbindelse med opkrævningen af told giver anledning til retsforfølgning, når de nationale toldmyndigheder har afsluttet deres undersøgelser.

Der er fastsat en procedure for attestering af byggevarer, jf. Kommissionens beslutning 97/597/EF af 14. juli 1997 om proceduren for attestering af byggevarer i henhold til artikel 20, stk. 2, i Rådets direktiv

89/106/EØF for så vidt angår armerings- og forspændingsstål til beton(1). Kommissionen vil fortsat støtte det arbejde, der udføres af den europæiske standardiseringsorganisation for jern og stål (ECISS) inden for Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) for at få indført harmoniserede standarder.

Med hensyn til kvaliteten af produkterne, herunder deres anvendelighed til et givet formål, påhviler det de implicerede parter, dvs. køber og sælger, at indføje passende bestemmelser i deres kontrakter. Der findes dog forskellige tilsyns- og kontrolordninger i Fællesskabet, som udelukker, at materialer, som ikke er i overensstemmelse med standarderne, kan anvendes i følsomme sektorer; forfalskning af kvalitetsattester er således et civilretligt anliggende.

(1) EFT L 240 af 2.9.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2461/99

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(16. december 1999)

Om: Rådets holdning til projektet om Europamuseet

Under et symposium om Europamuseet, som fandt sted den 21.22. oktober i nærværelse af Kommissionens formand, Romano Prodi, har visse politikere givet tilsagn om deres støtte til etablering af et museum i Europa-Parlamentet. Prisen anslås til 1 mia BFR, hvoraf Europa-Parlamentet, Den Belgiske Føderation og den private sektor efter forlydender vil yde en tredjedel hver. Det historiske udgangspunkt for den permanente udstilling skal være Karl den Stores Rige.

1. Er Rådet bekendt med intitiativet fra foreningen bag Europamuseet om at lade Europa-Parlamentet huse et sådant museum, som det kan sluttes af tilstedeværelsen af Kommissionens formand under symposiet? I bekræftende fald, hvornår og af hvem er Rådet underrettet om projektet?

2. a) Hvilke målsætninger med hensyn til museets etablering og indholdsmæssige koncept har Rådet fået meddelelse om fra foreningen bag Europamuseet?

b) Hvem er ifølge museumsforeningen ansvarlig for museets drift og tilrettelæggelse?

3. Har Rådet givet tilsagn om finansiel eller materiel støtte til museumsforeningen i forbindelse med tanken om at lade Europa-Parlamentet huse et museum? I bekræftende fald, hvilke konkrete tilsagn er der tale om (støtte, lokaler, m.m.) og hvad er Rådets begrundelse for denne støtte? I benægtende fald, hvorfor ønsker Rådet ikke at støtte foreningen bag Europamuseet?

4. Går Rådet ind for beslutningen om at betragte Karl den Stores Rige som det historiske udgangspunkt for museets permanente udstilling? I bekræftende fald, tilsidesætter man ikke derved de vigtige bidrag, som den græsk-romerkse kultur og Byzans har ydet til den europæiske begrebsverden, som det blev påpeget af den græske kulturminister? I benægtende fald, hvilken indholdsmæssig koncept anser Rådet for hensigtsmæssig for at give et Europamuseum et korrekt og alsidigt indhold?

5. Vil Rådet opfordre initiativtagerne til at sikre, at Den Belgiske Føderations sproglove overholdes korrekt of fuldstændigt i museet, eftersom disse love kan betragtes som en form for gensidig respekt for sprog og kultur? I benægtende fald, hvorfor ikke, da manglende overholdelse af sproglovene skader den gensidige respekt for sprog og kultur i Den Belgiske Føderation?

Svar

(10./11. april 2000)

På samlingen den 23. november 1999 orienterede den græske delegation Rådet om projektet om etablering af et Europamuseum. Rådet noterede sig ved den lejlighed de betænkeligheder, som den græske delegation havde med hensyn til projektets mål og prioriteringer, således som den privatretlige belgiske forening, som står bag, har forestillet sig dem.

Rådet har aldrig haft direkte kontakter med den pågældende nonprofitorganisation.

Rådet erindrer det ærede medlem om, at Fællesskabet i henhold til traktaten bidrager til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet de respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og samtidig fremhæver den fælles kulturarv.

Det er inden for rammerne af denne bestemmelse i traktaten, at Rådet vil fastlægge en passende holdning, hvis det får sagen forelagt direkte.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2773/99

af Christos Folias (PPE-DE) og Ioannis Marínos (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Spørgsmål vedrørende personale og tjenestegrene i Kommissionen

I seks måneder har der været en A5-stilling ledig i Kommissionens kontor i Athen. Til trods for at der er indgivet tyve ansøgninger til denne stilling, er den ikke blevet besat.

Er samtlige ansøgere skønnet kvalificerede til en A5-stilling?

Er der andre og for almindelige dødelige ukendte faktorer, der gør sig gældende?

Hvorfor tøver Kommissionen fortsat med at besætte ovennævnte ledige stilling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(14. februar 2000)

Der har rent faktisk været opslået en A-stilling ved Kommissionens kontor i Athen. Stillingen er ikke blevet besat, fordi man har afventet afslutningen af den omstrukturering af presse- og kommunikationstjenesten, som kontorerne i medlemsstaterne har arbejdet med siden 1. oktober 1999. Da omstruktureringen nu er godt i gang, vil stillingen omgående blive genopslået og snarest muligt besat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2736/99

af Carlo Fatuzzo (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Maria Luisa Bolzoni, pensioneret enke 16 års ventetid på sin pension

Har Kommissionen kendskab til, at visse stater i Unionen udbetaler pensioner til de ældre med store forsinkelser?

Agter Kommissionen at gribe ind over for INPS (den sociale sikringsordning), som er ansvarlig for udbetaling af pensioner i Italien, for at udvirke, at Maria Luisa Bolzoni, enke, født den 3.11.1928 i Scandolara Ravara og bosiddende i Bergamo, via Bonomelli 15, endelig langt om længe får udbetalt den pensionsforhøjelse, som hun ansøgte om den 26. november 1994 i overensstemmelse med artikel 6 i lov nr. 638/1983, og som hun siden den 1. oktober 1983 ifølge Italiens lovgivning har været berettiget til som enke i kategori SO-96000064, blandt andet i betragtning af at hun tålmodigt har ventet i 16 år på denne pensionsforhøjelse?

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange år endnu denne 71-årige italienske pensionist skal vente?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(7. februar 2000)

Kommissionen kan ikke gribe ind over for det problem, som det ærede medlem rejser, da det drejer sig om et rent internt spørgsmål, der ikke hører ind under Fællesskabets kompetenceområde.

Hvad angår social sikring, er de eneste bindende fællesskabsnormer forordningerne om vandrende arbejdstageres sociale sikring og direktiverne om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med socialsikringsordninger.

Ordningernes opbygning og funktion samt retten til alderspension og tidspunktet for tildeling af de forskellige ydelser er spørgsmål, som falder ind under de nationale myndigheders kompetence, forudsat at de ovennævnte fællesskabsregler respekteres.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2350/99

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Støttemidler

Hvad er de samlede omkostninger til revision af alle EU-støttemidler (strukturfonde og projekter, der støttes direkte) inklusive:

- interne revisionsomkostninger og

- omkostninger til eksterne kontrahenter ansat til at revidere EU-støtten?

I de tilfælde, hvor der svigagtigt er opnået støtte fra en fond, eller hvor støtten er blevet misbrugt, kræver Kommissionen den efter sigende tilbagebetalt.

Hvor mange procent af de samlede støttemidler har Kommissionen opgjort som brugt uretmæssigt og krævet tilbagebetalt?

Er der en tidsramme, inden for hvilken støttemodtagere skal tilbagebetale misbrugte og/eller fejlagtigt tildelte beløb?

Hvor mange procent bliver gennemsnitligt aldrig tilbagebetalt og/eller bliver afskrevet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(23. februar 2000)

Regnskabsføringen af Kommissionens administrative udgifter sker på grundlag af udgifternes art og ikke på grundlag af midler, politiske mål eller type af administrative omkostninger. Derfor foreligger der ikke præcise oplysninger om de samlede udgifter i forbindelse med revisionen af EU's

støttemidler. Revisionen af udgifterne foretages af de for de pågældende udgifter ansvarlige generaldirektorater og kan endog finansieres over budgettets del B. Der foretages ikke i øjeblikket nogen konsolidering, der ville kunne give oplysninger om de samlede udgifter ved revisionen. Det forventes, at Kommissionen efter indførelsen af aktivitetsbaseret management (ABM), som blev godkendt i november 1999, på sigt vil kunne give disse oplysninger.

Hvis der konstateres misbrug af midler, iværksætter Kommissionen den procedure for inddrivelse af fordringer, der er fastlagt i artikel 28 og 29 i finansforordningen(1). Den kompetente anvisningsberettigede myndighed udsteder indtægtsordrer, som forelægges finansinspektøren til påtegning og registreres af den regnskabsførende myndighed. Den regnskabsførende myndighed har beføjelse til at udstede debitnotaen og skal sikre, at alle Kommissionens fordringer inddrives. Denne tjeneste indleder inddrivelsesproceduren, hvis beløbene ikke indbetales til tide.

Da hovedformålet med rapporteringssystemet er en effektiv inddrivelse af individuelle fordringer, kan der ikke på nuværende tidspunkt angives nogen procentsats for inddrivelsen af støttemidler. Med videreudviklingen af rapporteringen inden for rammerne af Sincom2-regnskabssystemet vil Kommissionen få mulighed for at udarbejde mere generelle statistikker af denne type i fremtiden.

(1) EFT L 356 af 31.12.1977.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2335/99

af Rolf Linkohr (PSE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Atomreaktorer i ansøgerlandene

1. Hvilken holding indtager Kommissionen til atomreaktorerne i ansøgerlandene?

2. Planlægger Kommissionen at nedlukke atomreaktorerne før tiden, og hvordan ser dens tidsplan i bekræftende fald ud?

3. Tilslutter Kommissionen sig navnlig de nedlukningsplaner, der er nedfældet i Litauens og Slovakiets nationale energiplaner?

4. Kan Kommissionen oplyse, om og hvornår atomreaktorerne i Litauen underkastes en revision?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(11. januar 2000)

1. Kommissionen har hele tiden lagt stor vægt på nuklear sikkerhed i forbindelse med udvidelsen. Dette område vil fortsat blive gjort til genstand for undersøgelser og støtteaktioner fra Kommissionens side, inden tiltrædelsen bliver en realitet. Kommissionen er gået ind i et nærmere samarbejde med sikkerhedsmyndighederne i ansøgerlandene for at styrke deres ressourcer og uafhængighed og derved udbrede den nukleare sikkerhedskultur, der har udviklet sig i Fællesskabet.

2. Kommissionens politik vedrørende disse emner er klart skitseret i Agenda 2000 fra juli 1997, hvor reaktorerne på kernekraftværkerne i ansøgerlandene er opdelt i tre kategorier: reaktorer af vestlig design, anlæg af sovjetisk design, som kan opgraderes, så de lever op til internationale sikkerhedsstandarder, og enheder af sovjetisk design, som ikke kan opgraderes til en rimelig pris. Kommissionen har gentagne gange sagt, at den tredje kategori af kernekraftværker, der er i drift i ansøgerlandene, skal lukkes, så snart det er praktisk muligt, som led i en omfattende energiplan. Det gælder for Bohunice V-1 i Slovakiet og for Ignalina-kernekraftværket i Litauen, samt enhederne 1-4 på kernekraftværket Kozloduy i Bulgarien.

3. Kommissionen har haft intense og frugtbare drøftelser herom med myndighederne i ansøgerlandene. I den anden af de periodiske rapporter om ansøgerlandenes fremskridt mod tiltrædelse fra 13. oktober 1999 udtrykte Kommissionen tilfredshed med, at myndighederne i Litauen og Slovakiet havde besluttet i løbet af kort tid at nedlukke reaktorerne på Ignalina-kraftværket og Bohunice V-1. Kommissionen udtrykte også tilfredshed med at være nået til enighed med Bulgarien om, at Kozloduy 1-4 skulle nedlukkes snarest muligt. Kommissionen anser disse beslutninger for at være et udtryk for landenes interesse i integrationen og som et vigtigt bidrag til den nukleare sikkerhed i Europa. Kommissionen vil naturligvis fortsætte dialogen på dette område med de berørte myndigheder.

4. Den litauiske sikkerhedsmyndighed sørger løbende for, at sikkerhedsbestemmelserne i programmet til forbedring af sikkerheden implementeres ved driften af atomreaktorerne. Driftstilladelsen afhænger af, om resultaterne af sikkerhedsrevisionerne og sikkerhedsevalueringsrapporterne er i orden. Kommissionen støtter den litauiske sikkerhedsmyndighed og dennes arbejde med midler fra PHARE-programmet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2592/99 af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen. Kommissærernes interesser.



EF-Tidende nr. 225 E af 08/08/2000 s. 0178 - 0179



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2592/99 af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen (11. januar 2000) Om: Kommissærernes interesser På Kommissionens website er angivet de interesser, den sidste Kommission har oplyst. Hvornår vil den ajourførte liste blive offentliggjort i lettilgængelig form? Vil alle kommissærer bidrage fuldt ud? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (25. januar 2000) Alle medlemmerne af den nye Kommissionen, herunder Romano Prodi selv, har fremsat en offentlig erklæring om deres finansielle og andre interesser. Alle disse oplysninger, som også vedrører kommissærernes ægtefællers erhvervsaktiviteter og formueforhold, der kunne give anledning til interessekonflikter, blev offentliggjort på Internettet den 27. august 1999 (adresse: http://europa.eu.int/comm/commissioners/interests/index_da.htm). Disse erklæringer er desuden blevet udsendt til pressen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2567/99

af LORD Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Digital lydtransmission (digital audio broadcasting (DAB))

Støtter Kommissionen indførelsen af DAB i hele Fællesskabet, og hvad gør den for aktivt at fremme indførelsen heraf?

Svar afgivet af Erkki Liikanen på Kommissionens vegne

(10. januar 2000)

Kommissionen hilser udviklingen af digitale radiotjenester på passende platforme velkommen i betragtning af den vigtige rolle, radio spiller i EU, både socialt, kulturelt og økonomisk set, og i betragtning af de eksisterende og potentielle fordele ved digital transmission. Kommissionen følger derfor udviklingen inden for digital radio, herunder DAB(1), nøje og har jævnligt kontakt med de parter, der er involveret i processen.

Det er imidlertid Kommissionens opfattelse, at regulerende indgreb på området elektronisk kommunikation bør følge en række principper, bl.a. princippet om teknologisk neutralitet (se: Fastlæggelse af nye rammebestemmelser for elektronisk kommunikationsinfrastruktur og tilhørende tjenester Revurdering af kommunikationslovgivningen i 1999(2)). Teknologisk neutralitet er særlig vigtig, fordi de forskellige tjenester i stigende grad kan leveres via et hvilket som helst net eller platform, efterhånden som teknologierne smelter sammen. Radiotjenester leveres også via digital-tv-platforme og Internet, og nye teknologier, såsom UMTS (det universelle mobilkommunikationssystem) er under overvejelse. Hvis man fremmer en bestemt teknologi, indebærer det en høj risiko for at forvride markedet.

Derfor arbejder Kommissionen ikke aktivt på at fremme indførelsen af noget bestemt digital-radiosystem i EU.

(1) dvs. det system, der er udviklet af projekt nr. 147 under Eureka-programmet. Hovedelementerne i dette system er blevet standardiseret af Det Europæiske Institut for Telestandarder (ETSI) gennem standarderne EN 300 797, EN 300 798 og EN 300 799.

(2) KOM(1999) 539 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2109/99

af Sir Robert Atkins (PPE-DE) til Kommissionen

(22. november 1999)

Om: Flyvelederkontrol

Hvilke drøftelser har der været ført med Eurocontrol om problemerne med og forsinkelserne som følge af flyvelederkontrollen? Hvilken karakter har disse drøftelser haft?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio på skriftlige forespørgsler E-2106/99, E-2107/99, E-2108/99, E-2109/99, E-2110/99, E-2111/99, E-2112/99, E-2113/99, E-2114/99, E-2115/99, E-2116/99 og E-2117/99

(20. december 1999)

Kommissionen har offentliggjort en meddelelse(1) om den nuværende situation med hensyn til forsinkelser i lufttrafikken og om nye initiativer, der bør tages for at forsyne Fællesskabet med et trafikstyringssystem (ATM), der kan sikre, at det indre marked fungerer ordentligt. De fleste af det ærede medlems spørgsmål er besvaret i dette dokument, der blev vedtaget 1. december 1999 og oversendt til Rådet og Parlamentet.

Under udarbejdelsen af meddelelsen arbejdede Kommissionen tæt sammen med de involverede parter, herunder brugerne af luftrummet, lufthavnene, arbejdstagerne og udbyderne af lufttransportydelser via disses brancheorganisationer. Den hørte også de civile luftfartsmyndigheder i alle medlemsstater vedrørende de forskellige skridt, der kunne tages for at forbedre situationen.

Det er først og fremmest op til medlemsstaterne selv og deres koordinationsorgan, Eurocontrol, at gøre noget ved forsinkelserne i lufttrafikken. Hvad angår de operative procedurer og tekniske forbedringer, er det specialisternes opgave at udtænke løsninger og gennemføre disse. Fællesskabets rolle består hovedsagelig i at skabe de organisatoriske rammer på nationalt og europæisk niveau, så det kan sikres, at der er generel enighed om løsningerne, og at de gennemføres på koordineret og sammenhængende vis. Derfor besluttede Fællesskabet i 1998 at tilslutte sig Eurcontrol, så det kunne udøve politisk kontrol med denne organisation. Forhandlingerne herom er næsten afsluttet, men ratificeringsprocedurerne risikerer at strække sig over adskillige år. Kommissionen agter derfor at anmode om fremskyndet implementering af EU-medlemsskabet.

ATM 2000-strategien er et dokument udarbejdet af Eurocontrol, hvis ansvar det er at vedtage og gennemføre forslagene heri. Kommissionen har bidraget til udarbejdelsen af dette dokument sammen med brugerne af luftrummet, medlemsstaterne og internationale organisationer. Den støtter de generelle målsætninger og de strategiske principper i dokumentet, men stiller sig selv det spørgsmål, om der ikke bør gøres en større indsats for at udvikle en moden og solid plan, som tager højde for de teknologiske fremskridt, der er nødvendige for at kunne klare den forventede fordobling af lufttrafikken hen imod 2015.

(1) KOM(1999) 614.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1958/99

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(5. november 1999)

Om: Bureau de Stage (praktikantkontor)

For at lære arbejdet i de enkelte EU-institutioner at kende tilbyder Kommissionen og de øvrige EU-institutioner unge fra medlemsstaterne og ansøgerlandene praktikantophold i de forskellige institutioner. Af hensyn til tilrettelæggelsen heraf og for at lette starten for nyankomne har Kommissionen oprettet et Bureau de Stage.

Også praktikanter fra Europa-Parlamentet har hidtil fået hjælp til at finde en bolig m.v. I de seneste uger har jeg modtaget en del forespørgsler om, hvorfor denne hjælp er blevet indstillet, og hvorfor især Parlamentets praktikanter møder en til dels meget lidt hjælpsom indstilling og ikke længere får udleveret en liste over ledige udlejningsboliger.

Vil Kommissionen derfor gøre rede for de omstændigheder, der har ført til denne ændring?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(6. december 1999)

Den hjælp til at finde boliger til praktikanter, som det ærede medlem henviser til, ydes af Modtagelses- og Informationskontoret, som drives af Generaldirektoratet for Personale og Administration.

Modtagelseskontoret yder den første bistand til nyansatte og praktikanter og hjælper dem med at etablere sig (både de første administrative krav og praktiske spørgsmål i hverdagen i Bruxelles).

Modtagelseskontoret er ikke en tværinstitutionel tjeneste, og dets hovedopgave er og har været at hjælpe Kommissionens ansatte og deres familier og pårørende. Ud fra ønsket om at yde en kvalitetsservice og bevare gode public relations på EU-institutionernes vegne tilstræber Modtagelseskontoret at besvare alle henvendelser uanset oprindelse (Kommissionen, Parlamentet eller Rådet). Et bredere samarbejde mellem institutionerne vil dog være nødvendigt, hvis der ønskes en bedre service.

En af de vigtigste opgaver for Modtagelseskontoret er at yde hjælp til etableringen i Bruxelles, og der ydes en særlig hjælp med at finde en midlertidig bolig (enten for dem, som kun opholder sig i Bruxelles i en kort periode (f.eks. praktikanter), eller for at skabe den første kontakt, indtil der senere træffes beslutning om en langtidsbolig). For at imødekomme behovet for en sådan service har Modtagelseskontoret oprettet en database, hvor man hurtigt kan søge og finde oplysninger ud fra en række kriterier. Databasen vil snart kunne findes på Europa Plus.

Hverken Kommissionen eller Modtagelseskontoret har ændret holdning over for potentielle kunder fra andre institutioner. Et bredere samarbejde mellem institutionerne kunne naturligvis bidrage til en bedre service, hvis institutionerne skulle finde dette ønskeligt.

Det er Kommissionens opfattelse, og den fremhæver derfor de potentielle fordele ved at gøre Modtagelseskontoret til en mere tværinstitutionel tjeneste.