SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0553/96 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (11. marts 1996)

Om: Bestemmelser vedroerende smaa og mellemstore virksomheder

Det forlyder, at Kommissionen har fastlagt hvilket antal ansatte der skal til for at en virksomhed kan betegnes som lille eller mellemstor, hvilket har vakt voldsomme reaktioner hos forretningsfolkene i denne sektor i Graekenland.

- Paa grundlag af hvilke kriterier blev denne bestemmelse vedtaget?

- Hvilke bestemmelser anvendes i EU-landene?

- Hvorledes har Kommissionen til hensigt at imoedegaa de problemer, som er blevet skabt for de smaa og mellemstore virksomheder i Graekenland som foelge af vedtagelsen af ovennaevnte bestemmelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af C. Papoutsis (29. april 1996)

Kommissionen vedtog den 3. april 1996 en henstilling ((EFT L 107 af 30.4.1996. )) til medlemsstaterne, Den Europaeiske Investeringsbank (EIB) og Den Europaeiske Investeringsfond (EIF) om definitionen af smaa og mellemstore virksomheder (SMV).

Denne henstilling tilvejebringer en samlet ramme for alle de foranstaltninger, som medlemsstaterne, EIB og EIF har ivaerksat til fordel for SMV. Den finder baade anvendelse paa Kommissionens programmer saavel som paa faellesskabslovgivningen vedroerende SMV.

Henstillingen indeholder en definition, som er baseret paa en blanding af kriterier vedroerende antallet af ansatte, aarsomsaetningen, samlet status og den oekonomiske uafhaengighed. Denne definition overtager faktisk visse elementer fra Faellesskabets rammebestemmelser for statsstoette til SMV ((EFT C 213 af 19. august 1992 (bliver i oejeblikket revideret). )), som medlemslandene allerede er forpligtede til at overholde i deres finansielle stoetteordninger til fordel for SMV. Under fastsaettelsen af taerskelvaerdier for aarsomsaetning og samlet status stoettede Kommissionen sig til forskellige Eurostat-undersoegelser ((Enterprises in Europe - Third Report. )) saavel som til en intern database i Kommissionen, som grupperer de harmoniserede AArsopgoerelser fra tusinder af virksomheder i Faellesskabet.

Ifoelge henstillingen defineres SMV i oejeblikket som en virksomhed, der beskaeftiger mindre end 250 ansatte og som har en aarsomsaetning, der ikke overstiger 40 mio. ECU eller hvis samlede status ikke overstiger 27 mio. ECU. Smaa virksomheder defineres som virksomheder, der har faerre end 50 ansatte og en aarsomsaetning, der ikke overstiger 7 mio. ECU eller en samlet status, der ikke overstiger 5 mio. ECU. Ydermere maa hoejst 25% af egenkapitalen hos de virksomheder, der oensker at blive betragtet som SMV eller som smaa, vaere ejet af et eller flere selskaber, der ikke selv opfylder denne definition. Meget smaa virksomheder defineres, i oevrigt, som virksomheder med mindre end 10 ansatte.

Da det drejer sig om en henstilling, kan medlemsstaterne i visse tilfaelde frit fastsaette lavere taerskler for derved at opnaa en bedre virkning af visse af deres politikker. I Graekenland har SMV indtil videre vaeret defineret som virksomheder med mindre end 100 ansatte; dette medlemsland vil foelgelig, saafremt det oensker det, kunne beholde denne taerskel for visse af dets aktioner, der er rettede mod SMV.

De nye regler, som Kommissionen har vedtaget for at definere SMV og som sigter mod at oege effektiviteten af, sammenhaengen mellem og gennemsigtigheden af foranstaltningerne til fordel for denne slags virksomheder, boer derfor ikke udgoere en kilde til problemer for de graeske SMV.