ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1718/99

af Armando Cossutta (GUE/NGL) og Lucio Manisco (GUE/NGL) til Rådet

(30. september 1999)

Om: Tilintetgørelse af irakiske børn som følge af blokaden

De dramatiske tal vedrørende dødsfald blandt irakiske børn som følge af handelsblokaden mod Irak er bl.a. blevet bekræftet af WHO, FN's observatører og Det Internationale Røde Kors.

1. Af hvilken grund støtter Rådet fortsat blokadepolitikken mod Irak, når det nu er konstateret, at den ikke på mindste måde rokker ved diktatorens magt i Bagdad og kun rammer civilbefolkningen, hvilket bl.a. den franske regering har gjort opmærksom på?

2. Hvilke presserende foranstaltninger agter Rådet at træffe for at bringe denne situation til ophør, som nu er blevet fuldstændig uacceptabel, for så vidt angår menneskerettighederne og folkeretten?

Svar

(24. januar 2000)

Den Europæiske Union forsætter med at gennemføre den embargo, der blev indført ved FN's Sikkerhedsråds resolution nr. 687. Den Europæiske Union har også gennemført Sikkerhedsrådets olie for mad-programmer og noterer, at disse om end i begrænset omfang har forbedret levevilkårene for civilbefolkningen i Irak.

EU yder også bistand til det irakiske folk gennem internationale hjælpeorganisationer inden for de grænser, der er sat af FN's Sikkerhedsråds resolutioner. Rådet opfordrer den irakiske regering til at styrke sit samarbejde med disse organisationer og lette deres arbejde.

I mellemtiden yder EU fortsat bistand til det irakiske folk. Rådet anmoder den irakiske regering om at samarbejde med de internationale hjælpeorganisationer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2460/99

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Kommissionens holdning til projektet om Europamuseet

Under et symposium om Europamuseet, som fandt sted den 21.22. oktober i nærværelse af Kommissionens formand, Romano Prodi, har visse politikere givet tilsagn om deres støtte til etablering af et museum i Europa-Parlamentet. Prisen anslås til 1 mia BFR, hvoraf Europa-Parlamentet, Den Belgiske Føderation og den private sektor efter forlydender vil yde en tredjedel hver. Det historiske udgangspunkt for den permanente udstilling skal være Karl den Stores Rige.

1. Er Kommissionen bekendt med intitiativet fra foreningen bag Europamuseet om at lade Europa-Parlamentet huse et sådant museum, som det kan sluttes af tilstedeværelsen af Kommissionens formand under symposiet? I bekræftende fald, hvornår og af hvem er Kommissionen underrettet om projektet?

2. a)Hvilke målsætninger med hensyn til museets etablering og indholdsmæssige koncept har Kommissionen fået meddelelse om fra foreningen bag Europamuseet?

b) Hvem er ifølge museumsforeningen ansvarlig for museets drift og tilrettelæggelse?

3. Har Kommissionen givet tilsagn om finansiel eller materiel støtte til museumsforeningen i forbindelse med tanken om at lade Europa-Parlamentet huse et museum? I bekræftende fald, hvilke konkrete tilsagn er der tale om (støtte, lokaler, m.m.) og hvad er Kommissionens begrundelse for denne støtte? I benægtende fald, hvorfor ønsker Kommissionen ikke at støtte foreningen bag Europamuseet?

4. Går Kommissionen ind for beslutningen om at betragte Karl den Stores Rige som det historiske udgangspunkt for museets permanente udstilling? I bekræftende fald, tilsidesætter man ikke derved de vigtige bidrag, som den græsk-romerkse kultur og Byzans har ydet til den europæiske begrebsverden? I benægtende fald, hvilken indholdsmæssig koncept anser Kommissionen for hensigtsmæssig for at give et Europamuseum et korrekt og alsidigt indhold?

5. Vil Kommissionen opfordre initiativtagerne til at sikre, at Den Belgiske Føderations sproglove overholdes korrekt og fuldstændigt i museet, eftersom disse love kan betragtes som en form for gensidig respekt for sprog og kultur? I benægtende fald, hvorfor ikke, da manglende overholdelse af sproglovene skader den gensidige respekt for sprog og kultur i Den Belgiske Føderation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(20. januar 2000)

Kommissionen er også blevet gjort bekendt med, at der er planer om at oprette et Europamuseum i Bruxelles.

Det må understreges, at det er en privat gruppering, der står bag projektet, og at de udtalelser, der er fremsat i den anledning, ikke på nogen måde forpligter Kommissionen. I øvrigt har Kommissionen hverken fået forelagt materiale eller ansøgninger i den forbindelse.

Et sådant museum i Bruxelles kan meget vel være af interesse, men man kan efter Kommissionens opfattelse ikke forestille sig, at et europæisk kulturtiltag ikke afspejler de forskelligartede traditioner og kulturer, der er grundlaget for vores identitet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2241/99

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. december 1999)

Om: Ansatte i medlemsstaternes centralbanker

Oplys venligst, hvilken myndighed der i hvert enkelt tilfælde er ansvarlig for godkendelse af budgettet for de enkelte medlemsstaters centralbanker, hvor stort et personale der er ansat under den pågældende myndighed, personalets ansættelsesperiode, om denne periode kan forlænges, og hvem der ansætter dette personale.

Svar afgivet af Pedro Solbes Mira på Kommissionens vegne

(21. december 1999)

Kommissionen finder, at en ordentlig besvarelse af dette spørgsmål ville kræve lange undersøgelser. Dette vil ikke være berettiget i betragtning af følgende erklæring i dens konvergensrapport fra 1998 (udarbejdet i overensstemmelse med artikel 121, stk. 1, i EF-traktaten (tidligere artikel 109 J: En national

centralbank skal selvfølgelig være finansielt ansvarlig. På den anden side kan retten til efterfølgende at kontrollere budgettet alt efter omstændighederne skabe en situation, hvor en national centralbank ikke er i stand til autonomt at udføre sine opgaver i forbindelse med det europæiske centralbanksystem.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2184/99

af Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) til Kommissionen

(29. november 1999)

Om: Bortfald af skattefradraget ved forplejningsudgifter og overnatningsudgifter under forretnings- og tjenesterejser samt ved virksomhedsbetingede flytteudgifter

Forbundsrepublikken Tyskland har med sin seneste lov om skattenedsættelse afskaffet skattefradrag ved forplejningsudgifter og overnatningsudgifter under forretnings- og tjenesterejser samt ved virksomhedsbetingede flytteudgifter.

Dette bevirker følgende spørgsmål:

- Hvordan bedømmer Kommissionen denne lovforanstaltning fra Forbundsrepublikken Tysklands side på baggrund af artikel 17, stk. 6, i det sjette europæiske momsdirektiv?

- Er dette bortfald af skattefradraget forenelig med de nuværende bestemmelser i direktivet?

- Hvad agter Kommissionen at gøre, for at den tyske skattelovgivning igen kommer i overensstemmelse med bestemmelserne i det sjette momsdirektiv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(10. januar 2000)

Kommissionen er bekendt med de seneste foranstaltninger, som Tyskland har vedtaget med hensyn til begrænsning eller bortfald af retten til at fradrage moms, især hvad angår forplejnings- og overnatningsudgifter under forretningsrejser samt flytteudgifter.

Disse foranstaltninger, som for tiden undersøges nærmere, giver anledning til tvivl med hensyn til deres forenelighed med artikel 17, stk. 6, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter(1).

Hvis resultaterne af den igangværende undersøgelse skulle bekræfte, at foranstaltningerne ikke er forenelige med EF-retten, skal Kommissionen ikke undlade at gøre brug af sine beføjelser i henhold til EF-traktaten for at standse overtrædelsen.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2400/99

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(13. december 1999)

Om: Sanering af tidligere tiders asbestforureninger i EU

Siden 1997 er anvendelse af asbest forbudt på grund af dens sundhedsfare. Disse gamle forureninger bør derfor fjernes hurtigst muligt og med den størst mulige effektivitet. En nøjagtig opgørelse over asbetforureningen og entydige saneringsretningslinjer er i den sammenhæng af største betydning.

1. Råder Rådet over en nøjagtig og detaljeret opgørelse over tidligere anvendelse af asbest i medlemsstaterne baseret på asbestproducenternes salgstal? I benægtende fald agter Rådet at indlede en sådan inventarisering for hurtigt og effektivt at kunne sanere i den nærmeste fremtid?

2. Hvor meget asbest er der frem til 1997 produceret og anvendt i EU?

3. I hvor mange fabrikker er der ifølge Rådet anvendt asbest?

4. I hvor mange kontorbygninger er der ifølge Rådet anvendt asbest?

5. I hvor mange private boliger er der ifølge Rådet anvendt asbest?

6. I hvor mange skolebygninger er der ifølge Rådet anvendt asbest?

7. Hvilke bygninger skal ifølge Rådet saneres?

8. Hvilke retningslinjer har Rådet udfærdiget for at nå frem til en hurtig og effektiv sanering af fortidens asbestforurening?

Svar

(14. februar 2000)

Rådet har ikke de fornødne oplysninger til at kunne besvare det ærede parlamentsmedlems spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2568/99

af Francesco Speroni (TDI) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Visuel natflyvning i Italien

Agter Kommissionen at foretage sig noget over for den italienske stat for at sikre, at der fra de kompetente myndigheders side udstedes definitive bestemmelser med henblik på som i andre unionslande at tillade flyvninger udført i overensstemmelse med reglerne om visuel natflyvning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(11. januar 2000)

I øjeblikket omfattes visuel natteflyvning ikke af fællesskabslovgivningen. Dette område henhører under de krav, som medlemsstaterne udsteder; medlemsstaterne vurderer i betragtning af egne forhold, om og hvordan sådan aktivitet må foregå.

Dette forhold forekommer ikke at påvirke de fondamentale friheder i EF-traktaten, og Kommissionen påtænker derfor ikke på kort sigt at lovgive på dette område.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1816/99

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(12. oktober 1999)

Om: Anvendelse af de for Spanien vedtagne stigninger i mælkekvoterne allerede i det nuværende produktionsår 1999/2000

Den nyligt vedtagne reform af den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter omfatter bl.a. nogle særlige kvotestigninger for visse medlemsstater, som for Spaniens vedkommende er på 550.000 tons i alt, fordelt med hhv. 350.000 tons for produktionsåret 2000/01 og 200.000 tons for produktionsåret 2001/02.

Kvoterne for produktionsåret 1998/99 blev overskredet med ca. 40.000 tons, og tendenser i det nuværende produktionsår viser en stærk stigning i forhold til det forrige produktionsår, hvilket til dels skyldes de forventninger, som den nævnte fremtidige fordeling skaber.

1. Mener Kommissionen ikke, at det ville være muligt og ønskeligt at anvende de samlede kvotestigninger, som Spanien har fået tildelt, allerede i det nuværende produktionsår 1999/2000 for at begrænse følgerne af den konjunkturelle overskudsproduktion, der er ved at opstå?

2. Kan Kommissionen informere om de foranstaltninger, der bør træffes for at fremskynde anvendelsen af de nye kvoter?

3. I tilfælde af at det ikke er muligt at fremskynde anvendelsen af disse stigninger, selv om det ville være ønskeligt, vil det da være muligt at tage de samlede kvotestigninger i anvendelse på én gang allerede i det første produktionsår, dvs. produktionsåret 2000/01?

Svar fra Franz Fischler på Kommissionens vegne

(10. november 1999)

Forhøjelsen af mælkekvoterne for bl.a. Spanien blev i princippet besluttet på Det Europæiske Råd i Berlin i marts 1999 og færdigforhandlet i juni 1999. Der er blevet vedtaget en Rådets forordning (EF) 1256/1999 af 17. maj 1999 om ændring af forordning (EØF) nr. 3950/92 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter(1). Ikrafttrædelsesdatoerne fastsættes ligeledes i nævnte forordning.

Denne forhøjelse, herunder ikrafttrædelsesdatoerne, indgår i et kompleks af foranstaltninger, hvis især budgetmæssige balance er blevet nøje afvejet. Ændringen af et element kan således true hele komplekset, og budgetdækningen kan forsvinde.

1. Enhver ændring af forordning (EF) 1256/1999, herunder af de datoer, hvor de nye kvoter bliver disponible, falder under Rådets kompetence. Derfor og på grund af, at denne forordning først lige er blevet offentliggjort, har Kommissionen ikke til hensigt at fremsætte forslag i den retning, som det ærede medlem forslår.

2. Ingen, se ovenstående.

3. Nej.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2111/99

af Sir Robert Atkins (PPE-DE) til Kommissionen

(22. november 1999)

Om: Flyvelederkontrol

Hvilke undersøgelser har Kommissionen foretaget af

1. de økonomiske omkostninger,

2. de sociale omkostninger,

3. de miljømæssige omkostninger af forsinkelserne som følge af flyvelederkontrollen?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio på skriftlige forespørgsler E-2106/99, E-2107/99, E-2108/99, E-2109/99, E-2110/99, E-2111/99, E-2112/99, E-2113/99, E-2114/99, E-2115/99, E-2116/99 og E-2117/99

(20. december 1999)

Kommissionen har offentliggjort en meddelelse(1) om den nuværende situation med hensyn til forsinkelser i lufttrafikken og om nye initiativer, der bør tages for at forsyne Fællesskabet med et trafikstyringssystem (ATM), der kan sikre, at det indre marked fungerer ordentligt. De fleste af det ærede medlems spørgsmål er besvaret i dette dokument, der blev vedtaget 1. december 1999 og oversendt til Rådet og Parlamentet.

Under udarbejdelsen af meddelelsen arbejdede Kommissionen tæt sammen med de involverede parter, herunder brugerne af luftrummet, lufthavnene, arbejdstagerne og udbyderne af lufttransportydelser via disses brancheorganisationer. Den hørte også de civile luftfartsmyndigheder i alle medlemsstater vedrørende de forskellige skridt, der kunne tages for at forbedre situationen.

Det er først og fremmest op til medlemsstaterne selv og deres koordinationsorgan, Eurocontrol, at gøre noget ved forsinkelserne i lufttrafikken. Hvad angår de operative procedurer og tekniske forbedringer, er det specialisternes opgave at udtænke løsninger og gennemføre disse. Fællesskabets rolle består hovedsagelig i at skabe de organisatoriske rammer på nationalt og europæisk niveau, så det kan sikres, at der er generel enighed om løsningerne, og at de gennemføres på koordineret og sammenhængende vis. Derfor besluttede Fællesskabet i 1998 at tilslutte sig Eurcontrol, så det kunne udøve politisk kontrol med denne organisation. Forhandlingerne herom er næsten afsluttet, men ratificeringsprocedurerne risikerer at strække sig over adskillige år. Kommissionen agter derfor at anmode om fremskyndet implementering af EU-medlemsskabet.

ATM 2000-strategien er et dokument udarbejdet af Eurocontrol, hvis ansvar det er at vedtage og gennemføre forslagene heri. Kommissionen har bidraget til udarbejdelsen af dette dokument sammen med brugerne af luftrummet, medlemsstaterne og internationale organisationer. Den støtter de generelle målsætninger og de strategiske principper i dokumentet, men stiller sig selv det spørgsmål, om der ikke bør gøres en større indsats for at udvikle en moden og solid plan, som tager højde for de teknologiske fremskridt, der er nødvendige for at kunne klare den forventede fordobling af lufttrafikken hen imod 2015.

(1) KOM(1999) 614.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2082/99

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(12. november 1999)

Om: Begrænsning af Apples garanti i Italien

Computerfirmaet Apple anvender på det italienske marked en garanti på sine produkter, hvis gyldighed er begrænset til ét år, og som udelukker programmellet, som i disse højteknologiske produkter udgør en væsentlig del.

Artikel 2 i direktiv 93/13/EØF(1) af 5. april 1993 fastslår, hvad der forstås ved urimelige vilkår i kontrakter og forbyder sådanne vilkår, idet de anses for at være restriktive. Endvidere fastsættes det, at enhver begrænsning af rettighederne udtrykkeligt skal godkendes af forbrugeren, som skal underskrive et særskilt dokument herom. Apple i Italien overholder ikke denne bestemmelse.

1. Anser Kommissionen ikke Apples garanti i Italien for at være i modstrid med ovennævnte direktiv?

2. Bør Kommissionen ikke gribe ind over for de kompetente myndigheder med henblik på at forsvare forbrugernes rettigheder?

3. Hvad mener Kommissionen generelt om spørgsmålet?

(1) EFT L 95 af 21.4.1993, s. 29.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(8. december 1999)

I Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler defineres urimelige kontraktvilkår, og det bestemmes, at sådanne vilkår ikke skal være omfattet af forbrugeraftaler.

Artikel 3, stk. 1, i direktivet bestemmer: Et kontraktvilkår, der ikke har været genstand for individuel forhandling, anses for urimeligt, hvis det til trods for kravene om god tro bevirker en betydelig skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser ifølge aftalen til skade for forbrugeren.. Derudover indeholder bilaget til direktivet en vejledende og ikke-udtømmende liste over de kontraktvilkår, der kan betegnes som urimelige.

Direktivet er blevet gennemført i Italien og er nu indføjet i den nationale lovgivning. Derfor er det de nationale domstole der, der skal træffe afgørelse om anvendelsen af direktivet. Disse domstole kan, hvis de finder det nødvendigt, søge vejledning hos Domstolen i denne sammenhæng.

Det synes derfor at være hensigtsmæssigt for borgerne at få specifik juridisk rådgivning i Italien eller at indgive sagen til de relevante nationale myndigheder der.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2023/99

af Christoph Konrad (PPE-DE) til Kommissionen

(9. november 1999)

Om: Konkurrencefordrejning på grund af støttepraksis inden for stålsektoren

1. Hvad betyder formuleringen støtte i artikel 1, stk. 1, i fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien (beslutning nr. 2496/96/EKSF)(1) på baggrund af Kommissionens og Rådets praksis med stadig oftere at vedtage undtagelsesbestemmelser fra det strenge subventionsforbud i stålindustrien?

2. Vil Kommissionen fremover tage formuleringen støtte bogstaveligt og udelukkende godkende støtte, som den har erklæret tilladeligt i henhold til reglerne for støtte?

(1) EFT L 338 af 28.12.1996, s. 42.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(6. december 1999)

1. Udtrykket støtte i artikel 1, stk. 1, i Kommissionens beslutning nr. 2496/96/EKSF af 18. december 1996 om fællesskabsregler for statsstøtte til jern- og stålindustrien omfatter enhver form for støtte. Denne beslutning, der hyppigt omtales som stålstøttereglerne, blev godkendt i forbindelse med proceduren i EKSF-traktatens artikel 95 som en undtagelse fra hovedprincippet i EKSF-traktatens artikel 4, i henhold til hvilken enhver form for støtte til jern- og stålindustrien er uforenelig med fællesmarkedet.

Det ærede medlems bemærkninger vedrører tilsyneladende Kommissionens beslutninger om at godkende omstruktureringsstøtte til en række stålvirksomheder. Disse beslutninger blev, som det var tilfældet med stålstøttereglerne, godkendt under proceduren i EKSF-traktatens artikel 95. Ved godkendelsen blev de betragtet som værende i Fællesskabets interesse, og de blev derfor sidestillet med fællesskabsstøtte. Beslutningerne er ikke en undtagelse fra stålstøttereglerne, men en undtagelse fra EKSF-traktaten.

2. Da Rådet med enstemmighed vedtog det sidste sæt beslutninger i 1993, blev det understreget, at det var sidste gang, og der er ikke siden fremsat anmodning om at udnytte undtagelsen under artikel 95.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1767/99

af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen

(11. oktober 1999)

Om: Kommissionens indsats inden for dens egen personalepolitik for at leve op til traktatens artikel 13 og forhindre tilfælde af forskelsbehandling på grund af ansattes seksuelle orientering

Amsterdam-traktatens artikel 13 kan, hvis den omsættes i konkrete foranstaltninger, være et effektivt instrument til at forhindre tilfælde af forskelsbehandling på arbejdsmarkedet. For et stykke

tid siden skabte et tilfælde af forskelsbehandling i Kommissionen opmærksomhed, da en ansat, som lever i et homoseksuelt parforhold, blev nægtet de rettigheder, som tildeles andre ansatte, der lever i heteroseksuelle parforhold. Sagen kan ses som et tilfælde af forskelsbehandling i Kommissionen af en ansat på grund af den ansattes seksuelle orientering.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet internt, for at Kommissionens egen personalepolitik lever op til traktatens artikel 13, og således at der ikke kan forekomme forskelsbehandling på grund af ansattes og arbejdssøgendes seksuelle orientering?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(30. november 1999)

Kommissionen gør det ærede medlem opmærksom på, at den systematisk er modstander af enhver form for forskelsbehandling, inkl. forskelsbehandling på grundlag af seksuel orientering.

Artikel 1a i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, som gælder for alle EU-institutioner, sikrer ligebehandling uanset seksuel orientering.

Homoseksuelle og papirløse heteroseksuelle par er ikke for øjeblikket omfattet af vedtægten, som kun omfatter parforhold baseret på ægteskab.

Kommissionen vedtog i 1997 en række foranstaltninger, som gav en vis grad af anerkendelse af faste parforhold, bl.a. blev det muligt at tilbyde heteroseksuelle og homoseksuelle ikke-gifte par (tjenestemænd og øvrige ansatte) en række administrative fordele, der ikke er omfattet af vedtægten, og som ikke er forbundet med udgifter.

Siden da har Williamson-gruppen i sin rapport om modernisering af vedtægten forslået, at Kommissionen skulle overveje, om det eventuelt ville være muligt at anerkende det registrerede partnerskab.

Med henvisning til denne rapport og de igangværende forhandlinger om en reform af visse dele af vedtægten ville det eventuelt være muligt for Kommissionen at fremsætte et forslag, der stemmer overens med det, der skitseres af det ærede medlem, og hvori der desuden skulle tages hensyn til de forskelligartede relevante love i medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2131/99

af Manuel Pérez Álvarez (PPE-DE) til Kommissionen

(24. november 1999)

Om: Et europæisk offentligt register over overnationale organisationer

I EU findes der ikke noget europæisk offentligt register over overnationale ikke-profitorienterede organisationer.

Påtænker Kommissionen at træffe foranstaltninger i så henseende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(20. december 1999)

Kommissionen ønsker fortsat at være åben for overnationale nonprofit-organisationer og vil ikke iværksætte et godkendelsessystem, men derimod garantere lige vilkår for alle. Til det formål har den på serveren Europa(1) oprettet en fortegnelse over de nonprofit-interessegrupper, der findes på fællesskabsniveau

og i de enkelte medlemsstater. Det er frivilligt at blive registreret i databasen, som i dag omfatter ca. 900 grupper indenfor diverse økonomiske og sociale områder. Den er en vigtig informationskilde for tjenestemænd, som kan søge oplysninger på et bredere grundlag.

Det er Kommissionens hensigt fremover at videreudvikle dette værktøj både med hensyn til indhold og anvendelse, som kunne blive tværinstitutionel.

(1) http://europa.eu.int/comm/sg/sgc/lobbies/index_fr.htm.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2225/99

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. december 1999)

Om: Afskediget personale i institutionerne

Kommissionen bedes oplyse antallet og procentdelen af ansatte, som er blevet anmodet om at forlade deres stillinger i Kommissionen, Parlamentet og Rådet i hvert af de foregående fem år og sammenligne dette med antallet og procentdelen inden for de fem største medlemsstaters statsforvaltninger.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(7. december 1999)

Kommissionen har i de seneste fem år afskediget 11 personer.

Fordelingen pr. år ser således ud:

- 1995: 4

- 1996: 0

- 1997: 1

- 1998: 3

- 1999: 3 (indtil november)

Kommissionen har ingen oplysninger om afskediget personale i Rådet eller Parlamentet. Dette spørgsmål bør rettes til administrationerne i henholdsvis Rådet og Parlamentet.

Kommissionen er ikke i besiddelse af statistikker over afskedigede tjenestemænd i medlemsstaterne og har ingen retlig beføjelse til at kræve sådanne tal fremlagt.