SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0453/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(27. februar 1998)

Om: Telecom Italias og Rom Kommunes kampagne vedrørende optiske fibre

I samarbejde med Telecom Italia iværksatte Rom Kommune for over et år siden en oplysningskampagne (som endnu kører) for at udbrede kendskabet til ROMA NEXUS-projektet (under Socrates-programmet), der går ud på at installere et bykommunikationsnet under anvendelse af optiske fibre. Projektet har vist sig at blive særdeles kostbart, idet der til dets delvise gennemførelse allerede er foretaget udgravninger i undergrunden af en længde på 1000 km, hvilket har haft meget ubehagelige virkninger for befolkningen. Alligevel meddelte Telecom Italia i maj 1997 i sin industriplan, at internationale erfaringer havde vist, at det ville være hensigtsmæssigt at erstatte de optiske fibre med ADSL-teknologi (Asynchronous Digital Subscriber Line), som faktisk ville gøre det muligt at trække kablerne til kommunikationsnettet via telefonnettet (det allerede eksisterende kobberledningsnet til telefon) i stedet for at trække nye glasfibre, som bl.a. kræver lange og kostbare underjordiske udgravninger med ødelæggende virkninger for brolægningen i byen. Telecom Italia meddelte derfor i januar 1998, at det for Rom bys vedkommende kun ville gennemføre 25 % af de udgravninger, der var planlagt til installationen af glasfibre, eftersom man fra 1999 udelukkende ville benytte ADSL-systemet til teleservice.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. hvornår man i Europa har afsluttet forsøgsfasen for ADSL-teknologien, som skulle have vist sig at kunne konkurrere med og at være at foretrække frem for optiske fibre?

2. i hvilke unionslande ADSL-teknologien allerede er indført og har erstattet programmer for installation af kabler fremstillet af optiske fibre?

3. om der i Unionen er fastlagt fælles standarder for anvendelsen af ADSL-teknologien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(8. april 1998)

I informationssamfundet kræves der højhastighedslinjer til levering af avancerede multi-medietjenester til slutbrugeren. Nye tjenester som højhastighedsadgang til Internettet og video on demand kræver en hastighed på ca. 2 megabit pr. sekund (Mbit/s) for at fungere tilfredsstillende. Til dette formål er eller bliver der udviklet forskellige teknologier. Det ærede medlem omtaler to teknologier, som forventes at bidrage betydeligt til udviklingen af informationssamfundet.

1. ADSL-teknologi (Asynchronous digital subscriber line) har været under udvikling i den amerikanske industri siden slutningen af 1980'erne. Man opdagede, at der ikke var brug for nye optiske fibre for at levere medium- til højhastighedsdata til slutbrugeren, og at anvendelsen af det eksisterende kobberledningsnet kunne optimeres. Det er en teknologi, som typisk bruges over kortere afstande (op til få kilometer). Over typiske telefonlinjer i byområder er dets ydelse mindst 16 gange højere end for integrerede digitalnet (ISDN-linjer) og gør det muligt at levere 2 Mbit/s (den nødvendige hastighed for video on demand) uden yderligere investeringer i ledningsnet. Ved anvendelse over længere afstande forringes ydelsen.

Optiske fibre anvender lys, der transmitteres gennem glas eller andre fibre. Denne teknologi er i stand til at sende højhastighedsdata over lange afstande. Selv om den sagtens kan anvendes til at levere højhastighedsdata til slutbrugeren, er det nødvendigt at installere nye kabler. Dette medfører både store omkostninger og er til gene for offentligheden, navnlig i byområder. Den almindelige bruger har på nuværende tidspunkt ikke behov for den hastighed, som teknologien understøtter.

2. Ledningsnettet udgør mindst 80 % af værdien af telekommunikationsinfrastrukturerne. Derfor søger netværksoperatører at anvende den eksisterende infrastruktur maksimalt og kun installere nye kabler, når det er absolut nødvendigt. Set i lyset heraf følger Telecom Italias strategi den generelle tendens med at anvende optiske fibre til højhastighedsinfrastrukturforbindelser over lange afstande og ADSL som en ny teknologi til de sidste kilometer fra infrastrukturen til slutbrugeren. I Fællesskabet udfører flere operatører forsøg med ADSL-teknologi eller har forpligtet sig til at investere heri.

3. ADSL er en de facto standard, som Det Europæiske Institut for Telestandarder har udarbejdet rapporter over og anbefalinger til. Fællesskabet har endnu ikke fastlagt standarder som sådan for ADSL.