ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3544/00

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. november 2000)

Om: De Olympiske Lege

Af Kommissionens svar på mine tidligere forespørgsler vedrørende muligheden af at finansiere projekter og aktiviteter i forbindelse med De Olympiske Lege i 2004 i Athen af fællesskabsmidler, hvilket sandsynligvis ville ske på bekostning af støtten til regionaludvikling og miljøbeskyttelse, fremgik det, at der oprindeligt ikke forelå anmodninger herom fra den græske regering, eller at sådanne anmodninger ikke ville være blevet imødekommet. I ugevis er det i den græske presse gentagne gange blevet nævnt, at der vil blive ydet væsentlige beløb i EU-støtte til dækning af udgifterne på budgettet for De Olympiske Lege.

Kan Kommissionen oplyse, om den nu agter at yde støtte, hvor store beløb, og til hvilke konkrete projekter eller aktioner i forbindelse med De Olympiske Lege? Udfra hvilke udviklingshensyn? På bekostning af hvilke andre bevillinger, som oprindeligt var afsat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(12. december 2000)

Afholdelsen af de olympiske lege i 2004 er både en chance og en udfordring for Grækenland. Selv om der i den foregående programmeringsperiode 1994-1999 ikke direkte er blevet indgivet ansøgninger til strukturfondene herom, bidrager disse allerede i væsentlig grad til forberedelsen af de olympiske lege, idet de medfinansierer store anlægsarbejder såsom lufthavnen i Spata, omfartsvejen og metroen i Athen og de motorveje, der skal forbinde de vigtigste byer med den græske hovedstad. Disse arbejder vil være af stor betydning for og bidrage til en vellykket afvikling af de olympiske lege.

I forbindelse med gennemførelsen af EU-støtterammen for den nuværende programmeringsperiode 2000-2006 under strukturfondene er det sandsynligt, at nogle af de infrastrukturprojekter, der medfinansieres, indirekte vil være til gavn for tilrettelæggelsen og afviklingen af de olympiske lege. Det vigtigste udvælgelseskriterium vil dog fortsat være, om projekterne har varige positive virkninger for medlemsstatens socioøkonomiske udvikling, hvilket betyder, at rent sportsmæssige infrastrukturprojekter ikke vil blive medfinansieret i denne sammenhæng.

Ansvaret for udvælgelsen af de enkelte projekter under nævnte EU-støtteramme henhører under forvaltningsmyndighederne for de forskellige operationelle programmer, således som disse godkendes af Kommissionen efter forhandlinger med medlemsstaten. Det er derfor på nuværende tidspunkt umuligt for Kommissionen at vurdere den beløbsmæssige størrelse af de projekter, der indirekte vil kunne bidrage til gennemførelsen af de olympiske lege.

Ansvaret for den korrekte anvendelse af de bevillinger, der i de operationelle programmer afsættes til de forskellige sektorer, såsom miljø, kultur og udvikling af landdistrikterne, henhører under overvågningsudvalgene for de enkelte programmer. Kommissionen vil dog inden for rammerne af dens kompetence på dette område opmærksomt følge med i, hvorledes programmerne gennemføres.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3416/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. november 2000)

Om: Tilbagebetaling af honorarer i forbindelse med Cresson-sagen

Der er blevet stillet krav om, at tidligere kommissær Cressons personlige ven R. Berthelot skal tilbagebetale en del af honoraret på samlet 1,2 mio. SEK, som han modtog, da han blev udnævnt til AIDS-ekspert.

Har nogen tilbagebetalinger af honoraret endnu fundet sted?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(8. januar 2001)

Kommissionen forfølger sit krav om tilbagebetaling af beløb, da R. Berthelot ikke opfyldte sin videnskabelige gæstekontrakt på tilfredsstillende vis.

Kommissionens krav er blevet bestredet, og sagen vil derfor blive indbragt for den kompetente domstol. Efter indledningen af inddrivelsesproceduren var der ingen reaktion på de første anmodninger om tilbagebetaling. Der skal derfor nu træffes en formel beslutning om krav om tilbagebetaling.

Der er hidtil ikke blevet inddrevet noget beløb.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3884/00

af Helle Thorning-Schmidt (PSE) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: Forbud mod at bære tørklæde på arbejde

Mener Kommissionen, at det vil være i overensstemmelse med forslaget til direktiv om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv, hvis en arbejdsgiver forbyder ansatte at bære hovedbeklædning, som de ønsker at bære af religiøse grunde, og forbuddet ikke er begrundet i sikkerhedsmæssige forhold?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(2. februar 2001)

Den 27. november 2000 vedtog Rådet direktiv 2000/78/EF om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv(1). Direktivets ikrafttrædelsesdato er den 2. december 2003.

I direktivets artikel 2 forbydes enhver form for direkte eller indirekte forskelsbehandling på grund af religion. Det islamiske tørklæde (Hijab) betragtes som et tegn på, at en person tilhører en bestemt religion. Hvis en arbejdsgiver forbyder en kvindelig ansat at bære førnævnte islamiske tørklæde eller slør kan dette i princippet opfattes som forskelsbehandling på grund af religion, hvilket er en overtrædelse af bestemmelserne i direktiv 2000/78/EF.

Men i visse erhverv er de ansatte på grund af sundheds- og sikkerhedsbeskyttelse forpligtet til at bære en bestemt form for påklædning eller endda en uniform under udførelsen af deres arbejde (f.eks. i hospitalssektoren). I sådanne tilfælde kan det ikke opfattes som et tilfælde af forskelsbehandling på grund af religion, hvis en arbejdsgiver forbyder sine kvindelige ansatte at bære islamiske tørklæder. Et sådant forbud vil derfor ikke være omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Efter direktivets ikrafttrædelse overlades det til den nationale domstol at vurdere de faktiske omstændigheder i den enkelte sag og træffe en afgørelse herom.

(1) EFT L 303 af 2.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3839/00

af Brian Crowley (UEN) til Rådet

(7. december 2000)

Om: Forværring af situationen i Sierra Leone

Til trods for fredsaftalen i Sierra Leone berettes der fortsat om drab, lemlæstelser, voldtægt, bortførelser og overgreb mod mindreårige.

1. Kan Rådet oplyse, hvilke foranstaltninger der træffes på EU-plan for at bidrage til at sikre gennemførelsen af fredsaftalens bestemmelser?

2. Har Rådet til hensigt at gøre brug af alle de midler, der står til dets rådighed, for at lægge pres på den væbnede opposition, Revolutionary Front, og dennes ledere for at indstille alle menneskerettighedskrænkelser over for civile og finde en retfærdig løsning på de nuværende problemer?

3. Har Rådet til hensigt at fremsætte en erklæring, hvori den fordømmer de oprørsstyrker og politistyrker der har gjort sig skyldige i voldtægt og seksuelle overgreb mod piger og kvinder?

4. Har Rådet til hensigt at prioritere behandlingen af spørgsmålet om straffrihed for personer, der har gjort sig skyldige i krænkelser af menneskerettighederne?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-3839/00 og P-4143/00

(12. marts 2001)

Rådet, som følger udviklingen i Sierra Leone meget opmærksomt, godkendte på samlingen den 18. september 2000 elementerne i Den Europæiske Unions strategi for dette land. I strategidokumentet redegøres der for EU's overordnede strategi for situationen i landet, herunder de spørgsmål og problemer, de ærede medlemmer omtaler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3966/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. december 2000)

Om: Fjernelse af freelancetolke fra Kommissionen

Kommissionens ansættelsestjeneste har uden nogen som helst forudgående advarsel nægtet at forny ansættelsen af freelancetolke på 65 år og derover, som ønskede at fortsætte med deres arbejde. Freelancetolkene er omfattet af Rådets forordning (EF) 268/2000(1), hvad angår beskatningsmæssige forpligtelser, men de får fortsat ingen pension, ingen årlig ferie og er ikke omfattet af nogen sundhedsforsorgsordning. Det ville følgelig være uretfærdigt at lade de samme regler gælde for dem, som gælder for de fastansatte tolke, som har pligt til at ophøre med deres arbejde i en alder af 65 år.

1. Hvorfor fjerner Kommissionen uden forudgående varsel freelancetolke på 65 år og derover fra arbejdet?

2. Hvad er retsgrundlaget for denne udelukkelse?

3. Mener Kommissionen, at tolkningsbehovet med hensyn til både kvalitet og kvantitet opfyldes i tilstrækkelig grad på samtlige sprog?

4. Forsøger Kommissionen at skabe ordninger for at mindske det sociale problem, der opstår for mennesker, som har ydet deres bidrag til, at EU's institutioner har kunnet fungere harmonisk?

(1) EFT L 29 af 4.2.2000, s. 13.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(27. februar 2001)

1. I medfør af artikel 74 i vilkårene for de øvrige ansatte, hvorefter ansættelsesforholdet for en hjælpeansat ophører ved udgangen af den måned, i hvilken den ansatte fylder 65 år, kan Kommissionen ikke ansætte konferencetolke på over 65 år. De konferencetolke, der arbejder for Kommissionen, er alle blevet informeret om, at de fra nu af henhører under vilkårene for de øvrige ansatte.

2. Retsgrundlaget for denne afgørelse er Rådets forordning (EF, EKSF, Euratom) nr. 628/2000 af 20. marts 2000 om ændring af forordning (EF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber(1), hvorefter konferencetolke, der arbejder for Kommissionen, ansættes som hjælpeansatte ligesom Europa-Parlamentets konferencetolke.

3. Efter Kommissionens opfattelse har ændringen af ansættelsesvilkårene for konferencetolke ingen betydning for situationen med hensyn til tolkningsbehovet.

4. Ja. Kommissionen skal minde om, at den i henhold til aftaler, der blev indgået for ca. 30 år siden med tolkene, betaler et bidrag på ca. 100 EUR pr. dag i alderspension og livsforsikring til den ordning, tolken har valgt, og at den også til tolkenes syge- og invaliditetsforsikring indbetaler et beløb på 4 EUR for hver arbejdsdag, der er præsteret for institutionerne.

(1) EFT L 76 af 25.3.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3881/00

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. december 2000)

Om: BSE i Tyskland

Den 24. november 2000 blev det bekendtgjort ifølge det tyske Frankfurter Rundschau af 25.11.2000, at et styk kvæg, der var født i Sachsen-Anhalt, allerede for syv uger siden var blevet ramt af BSE på de

portugisiske øer Azorerne. Ifølge landbrugsministeriets oplysninger i Portugal var det samme dyr, der var født i september 1995, blevet bragt til øen Sao Miguel i 1998. Dyret blev slagtet den 2. oktober 2000. Ifølge den europæiske forordning om anmeldelsespligt for BSE skulle dette tilfælde straks have været anmeldt hos de europæiske og tyske myndigheder.

1. Hvornår og af hvem blev Kommissionen informeret om dette tilfælde af BSE?

2. Blev det syge dyr, som stammer fra Tyskland, opført både i den portugisiske og den tyske statistik over BSE-tilfælde?

3. Hvornår blev de tyske myndigheder informeret om dette tilfælde af den portugisiske regering?

4. Som følge af dette BSE-tilfælde blev 2 800 styk kvæg slagtet på Azorerne. Er der blevet fremsat krav om skadeserstatning til Tyskland eller landbrugsleverandøren af det BSE-smittede dyr?

5. Ifølge den europæiske anmeldelsespligt for BSE skulle de nationale landmænd have været informeret af myndighederne. I hvor udstrækning er dette sket i Tyskland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(1. februar 2001)

Reglerne for indberetning af tilfælde af bovin spongiform encephalopati (BSE) i Fællesskabet er fastlagt i Rådets direktiv 82/894/EØF af 21. december 1982 om anmeldelse af dyresygdomme inden for Fællesskabet(1), senest ændret ved Kommissionens beslutning 2000/556/EF af 27. september 2000(2). I henhold til disse regler skal hver enkelt medlemsstat som et minimum på den første arbejdsdag i hver uge anmelde alle bekræftede tilfælde af BSE på dens område direkte til Kommissionen. Disse meddelelser sker over et computersystem og meddeles samtidig til veterinærmyndighederne i alle medlemsstaterne.

Det tilfælde af BSE, der for nylig blev konstateret på Azorerne, vedrørte et dyr, der var eksporteret fra Tyskland i oktober 1998. De portugisiske myndigheder anmeldte dette tilfælde til Kommissionen pr. fax den 23. november 2000, dagen efter at diagnosen var blevet bekræftet på det nationale referencelaboratorium i Portugal. Computerrapporten indgik den 24. november 2000.

Tilfældet blev opført i de portugisiske BSE-statistikker som et importeret tilfælde. Da de nøjagtige grænser for inkubationsperioden for BSE ikke er kendt, opføres BSE-tilfælde i forbindelse med dyr, der er importeret fra andre lande, normalt ikke i eksportlandets BSE-statistikker. Der er dog taget hensyn til sådanne oplysninger ved vurderingen af BSE-risikoens geografiske fordeling i den videnskabelige styringskomité, som rådgiver Kommissionen i spørgsmål vedrørende BSE.

For de oplysninger, der anmodes om i del 4 og 5 i forespørgslen, henvises det ærede medlem til de relevante nationale myndigheder.

(1) EFT L 378 af 31.12.1982.

(2) EFT L 235 af 19.9.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3539/00

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Rådet

(13. november 2000)

Om: Euroens krise, ændring af datoen for udskiftning af de nationale valutaer og begrænsning af Den Europæiske Centralbanks personale

- Den Europæiske Centralbanks uafhængighed betyder, at dens ledere er ansvarlige for de opnåede resultater til forsvar for euroens købekraft.

- Euroen devalueres alvorligt, ikke blot over for dollaren, men også over for de vigtigste valutaer.

- Overgangsfasen fra den virtuelle til den reelle euro er meget ømtålelig og igangsættelsen af den sidste fase kan skades alvorligt gennem den manglende tillid, der er ved at brede sig i offentligheden.

- Det er nødvendigt at give et tydeligt signal til markederne for at iværksætte en konkret ændring af tendensen.

- 1. Anser Rådet det ikke for hensigtsmæssigt at opfordre styrelsesrådet, direktionen og det generelle råd i ECB til at give Europa-Parlamentet en detaljeret beretning om euroens stilling, og særlig om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt at ændre de berammede datoer for udskiftning af de nationale valutaer med euroen.

2. Anser Rådet det ikke for hensigtsmæssigt at begrænse ECB's personale fra 770 til 300 personer, som ville være tilstrækkelige til det arbejde, der skal udføres?

3. Mener Rådet ikke, at borgerne i eurolandene, der er ofre for en ikke hensigtsmæssig politik, bør kunne lade deres utilfredshed komme til udtryk gennem folkeafstemninger?

Svar

(24. april 2001)

1. Ifølge traktatens artikel 113, stk. 3, (tidl. art. 109b) skal ECB hvert år aflægge beretning om sin monetære politik i det foregående og det indeværende år til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Det Europæiske Råd.

I overensstemmelse med traktaten har de deltagende medlemsstaters nationale valutaer siden starten på tredje fase af ØMU'en den 1. januar 1999 været erstattet af euroen til de uigenkaldeligt fastlåste omregningskurser, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2866/98 af 31. december 1998.

2. Rådet har ingen indflydelse på, hvor meget personale ECB beskæftiger.

3. I overensstemmelse med traktaten har ESCB, der består af ECB og de nationale centralbanker, og som har fastholdelse af prisstabilitet som sit hovedmål, enekompetence med hensyn til i fuld uafhængighed at formulere og gennemføre Fællesskabets monetære politik.

Ifølge traktaten er ECB og de nationale centralbanker således forpligtet til ikke at modtage instrukser i forbindelse med udøvelsen af denne for ESCB grundlæggende opgave, hverken fra fællesskabsinstitutioner eller fra medlemsstater, selv om de skulle blive fremsat i forbindelse med en eventuel national folkeafstemning om spørgsmålet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3494/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Rådet

(13. november 2000)

Om: Arrestering af og trusler mod syriske præster i Tyrkiet

Den syriske præst, Yusuf Akbulut, der er bosat i Diyarbakir, udtalte den 3. oktober 2000 til dagbladet Hurriyet bl.a., at han tilsluttede sig konklusionerne fra en kommission, der var nedsat af Repræsentanternes Hus i USA, hvori denne havde erkendt folkemordet på armenierne i 1915 og årene derefter. I dagbladet Hurriyet kunne man dagen efter i en artikel med titlen Forræderne i blandt os læse, at præsten Akbulut straks var blevet arresteret af politiet og løsladt efter forhøret. Derudover kunne man læse, at statens sikkerhedsdomstol derpå havde besluttet at anholde Akbulut, som også var blevet pågrebet og forhørt i to døgn. Ifølge dagbladet Hurriyet vil præsten nu blive anklaget for statsfjendtlig virksomhed og forræderi.

Der er også udsendt nødråb fra to syrisk-ortodokse biskopper, Yusuf Cetin og Samuel Aktas, der gør opmærksom på, at den tyrkiske stat forsøger at tvinge dem til at underskrive et dokument, hvormed mordene på asyrerne og syrerne i 1915 og årene efter fornægtes.

At true og chikanere disse præster er en tilsidesættelse af minoriteternes rettigheder, og Tyrkiet er et af de lande, der har ansøgt om medlemskab af EU.

Holder Rådet øje med spørgsmålet om minoriteternes rettigheder i Tyrkiet, og har medlemsstaterne i EU reageret på ovennævnte hændelser i Tyrkiet?

Svar

(26. februar 2001)

Rådet holder øje med spørgsmålet om mindretallenes rettigheder i Tyrkiet. Mindretallenes rettigheder er et af de højt prioriterede områder og mål i tiltrædelsespartnerskab 2000, som Kommissionen har foreslået, og som i øjeblik drøftes i Rådet. Rådet erindrer om, at respekt for og beskyttelse af mindretallene er et af de politiske Københavns-kriterier for EU-medlemskab.

Rådet har ikke reageret på den begivenhed, som det ærede medlem henviser til. Der er heller ikke nogen medlemsstater, der har oplyst Rådet om reaktioner fra deres side.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4085/00

af Gary Titley (PSE) til Kommissionen

(10. januar 2001)

Om: Informationskampagne om udvidelsen

Da Kommissionen forelagde sin årsberetning om ansøgerlandene, sagde Romano Prodi og Günther Verheugen, at der ville blive iværksat en omfattende informationskampagne i både EU og ansøgerlandene. Hvorledes vil bevillingerne blive fordelt? Vil ikke-statslige organisationer have mulighed for at forelægge projekter til finansiering inden for rammerne af denne informationskampagne? I givet fald hvorledes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(19. februar 2001)

Informationsstrategien omkring udvidelsen er nu ved at blive gennemført. I 2001 vil ca. 9,5 mio. EUR blive fordelt på delegationerne i ansøgerlandene, og 5,8 mio. EUR vil blive stillet til rådighed for Kommissionens repræsentationer i medlemsstaterne. Disse beløb udgør ca. 80 % af den samlede finansiering, og denne procent vil blive fastholdt gennem hele perioden fra 2001 til 2006. Kommissionen bevilger enkeltbeløbene

på grundlag af de godkendte arbejdsprogrammer, som delegationerne og repræsentationerne fremlægger. Disse arbejdsprogrammer skulle gerne dække alle de indkredsede målgrupper, der anses for at være af særlig betydning for gennemførelsen af informationsstrategien, og hvorunder de ikke-statslige organisationer (NGO'er), der repræsenterer det civile samfund, naturligvis også figurerer.

Arbejdsprogrammerne for delegationerne er allerede godkendt og omfatter en række medvirkende NGO'er, men diverse andre NGO'er inden for Fællesskabet har stadig tid til at forelægge projekter for repræsentationerne i medlemsstaterne ved at sætte sig i forbindelse med den pågældende informationsmedarbejder. Dog vil projekterne kun blive finansieret, hvis de bidrager til den generelle oplysning om udvidelsen og de dermed forbundne udfordringer og muligheder, så man undgår politisk misbrug af midlerne, baseret på frygt og myter om de beskæftigelsesmæssige, sociale og økonomiske følger af udvidelsen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3380/00

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(3. november 2000)

Om: Hjælp i forbindelse med skovbrande

I sommeren 2000 var der på den kanariske ø La Palma i Spanien en omfattende skovbrand, som berørte over 3 000 ha kanarisk fyrreskov og landbrugsejendomme samt anlæg og infrastruktur af landbrugsmæssige art. Skaderne er blevet vurderet til 10 millioner euro, hvilket er en høj procentdel af den samlede landbrugsproduktion på denne ø, som er beliggende i en region i Unionens yderste periferi.

Hvilke muligheder findes der inden for Fællesskabets budget for at hjælpe lokale institutioner til at imødegå denne katastrofe, enten i form af bistand, erstatning eller særlige lån?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. december 2000)

Kommissionen er meget bekymret over skovbrandene i Fællesskabet i sommer, bl.a. på De Kanariske Øer. Den skal hermed meddele det ærede medlem, at den den 17. juli 2000 i forbindelse med Rådets forordning (EF) nr. 2158/92 af 23. juli 1992 om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod brande(1) godkendte et program om 3,35 mio. EUR til beskyttelse af skovene i Spanien mod brande i år 2000, hvoraf EF's tilskud udgør 50 %. Dette program tager især sigte på at gøre offentligheden opmærksom på problemet og påpege årsagerne til brandene. Hverken genopbygning af landbrugsejendomme, -anlæg og -infrastrukturer eller genopretning af miljøet er dog omfattet af denne forordning.

Med hensyn til det sidste punkt åbner programmet for udvikling af landdistrikterne dog mulighed for støtte fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) til genskabelse af produktionspotentialet i skove, som er blevet skadet ved brand og naturkatastrofer, og indførelse af hensigtsmæssige beskyttelsesforanstaltninger på grundlag af artikel 30, stk. 1, sjette led, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(2).

Forslaget til EFRU's, Udviklingssektionens og ESF's integrerede operationelle program for De Kanariske Øer 2000-2006, der for tiden er til behandling i Kommissionen, omfatter på hovedområde 3 miljøet foranstaltninger for beskyttelse og genopretning af miljøet, genopretning af jordbunden og landskabet, skovbrug og miljøforanstaltninger i forbindelse med bevaring af landskabet og landbrugserhvervet. Når programmet er vedtaget og foranstaltningerne er afstukket i programmeringstillægget, kan aktioner til udbedring af disse skader indpasses i denne kontekst.

(1) EFT L 217 af 31.7.1992.

(2) EFT L 160 af 26.6.1999.