SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3623/00

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(22. november 2000)

Om: Japans hvalfangst i videnskabeligt øjemed

Den japanske regering har udnyttet et hul i den internationale konvention om regulering af hvalfangst og tildelt sit videnskabelige hvalfangstprogram for i år en kvote på 540 vågehvaler plus 50 Brydes hvaler og 10 kaskelothvaler. Den japanske regering har endvidere ignoreret gentagne resolutioner fra Den Internationale Hvalfangstkommission, hvori dennne anmoder Japan om at respektere Southern Ocean Sanctuary for Whales som fastlagt af IWC i 1994 og endvidere påpeger, at data fra dette hvalfangstprogram er overflødige.

Den 21. august i år deltog 15 lande, herunder 9 medlemsstater(1) i et initiativ i Tokyo, hvor de over for det japanske udenrigsministerium protesterede mod den japanske hvalfangstflådes vedvarende hvalfangst i videnskabeligt øjemed. På G8-mødet gjorde den britiske premiermininster og den tyske udenrigsminister forestillinger over for Japan. Australien og New Zealand har begge via diplomatiske kanaler protesteret over for Japan, og USA har boykottet en miljøkonference i Japan og aflyst nogle bilaterale samrådsmøder om fiskeri. I september meddelte USA, at man overvejede indførelse af sanktioner mod Japan i henhold til Pelly-loven. Kan Kommissionen på den baggrund oplyse følgende:

Hvilke skridt har den taget til at lade denne europæiske og internationale fordømmelse af Japans hvalfangst komme til udtryk i dens formelle kontakter med Japan? Opfordrer den Japan til at respektere denne udbredte bekymring og standse sit videnskabelige hvalfangstprogram?

Vil den på grundlag af sin position i internationale fora lægge pres på den japanske regering med hensyn til hvalfangst i videnskabeligt øjemed, og vil den fremover støtte USA's protester over for Japan?

(1) Italien, Frankrig, Tyskland, Det Forenede Kongerige, Irland, Nederlandene, Østrig, Finland og Sverige.

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Franz Fischler

(5. januar 2001)

Som allerede anført i svaret på skriftlig forespørgsel E-1807/00 fra Flemming(1) har Fællesskabet ikke for indeværende en overordnet politik vedrørende hvalfangst. Dette afspejler en velkendt meningsforskel blandt medlemsstaterne om dette emne.

Det bør erindres, at Kommissionen i juli 1992 sendte en meddelelse til Rådet vedrørende Fællesskabets tiltrædelse af Den Internationale Hvalfangstkommission (IWC). Rådet har endnu ikke truffet nogen beslutning om at tillade Kommissionen at forhandle om et sådant medlemskab. Fællesskabets har fortsat blot observatørstatus i IWC, mens elleve medlemsstater er kontraherende parter i organisationen.

Det ærede medlem vil forstå, at Kommissionen under disse omstændigheder og navnlig i lyset af Fællesskabets status i IWC ikke kan udtale sig om de nævnte japanske hvalfangstaktiviteter. Det ærede medlem må dog ikke være i tvivl om, at Kommissionen fortsat vil overvåge overholdelsen af den del af fællesskabslovgivningen, som indirekte vedrører hvalfangst, dvs. Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed(2), som gennemfører konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter (CITES) og hindrer Fællesskabets fiskere i at fange hvaler på åbent hav og lande hvalfangster i Fællesskabet, samt Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(3), som forpligter alle medlemsstater til at indføre et system med streng beskyttelse af alle hvalarter.

(1) EFT C 103 E af 3.4.2001, s. 28.

(2) EFT L 61 af 3.3.1997.

(3) EFT L 206 af 22.7.1992.