ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3481/98

af Jens-Peter Bonde (EDD) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Transport af dyr

Kommissionen har stillet nogle aendringsforslag til Raadet angaaende transport af levende husdyr i op til 24 timer i forhold til den gaeldende grundregel paa 8 timer. Saa lange transporttider er uforstaaelige, fordi der findes gode muligheder for at undgaa langvarige transporttider og fordi husdyrene er mindre egnede til transport end tidligere, da de fik mere motion. Hverken brugsdyr eller avlsdyr berettiger til lange transporttider. Frossen saed til insemination og tilsvarende for aeg er alternativet til transport af levende avlsdyr. Burhoener har saa skoere knogler, at de overhovedet ikke kan taale at blive flyttet uden at braekke ben og vinger. Laenkesoeer gaar ogsaa meget daarligt. Heste, svin og kalve faar stress under transport. Paa grund af hoeje staldpriser udnyttes pladsen til den yderste oekonomiske graense og dyrenes bevaegelsesfrihed er minimal. Disse forhold boer medfoere, at de tilladte transporttider nedsaettes for at undgaa unoedige lidelser hos dyrene. De tekniske muligheder for at aflive dyrene i besaetningerne er til stede og maalet boer vaere, at man helt afskaffer transport af levende dyr.

Hvordan begrunder Kommissionen denne aendring i transporttiderne for levende dyr og vil Kommissionen arbejde for helt at afskaffe transport af levende dyr?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. januar 1999)

De forslag, som Kommissionen har udarbejdet til forelaeggelse for Raadet, er baseret paa oplysninger fra videnskabeligt hold. Der er i princippet ingen forskel mellem behovene hos dyr, der transporteres til slagtning, og dyr, der transporteres til andre formaal, saasom avl og opfedning. De videnskabelige oplysninger giver ikke holdepunkt for et forbud mod transport af slagtedyr. Det afgoerende er, at de betingelser, hvorunder dyrene transporteres, er i overensstemmelse med dyrenes behov.

De nuvaerende EF-normer vil, naar de haandhaeves korrekt i praksis, forbedre dyrenes velfaerd.

Generel slagtning af dyr paa bedriften er af velfaerdsmaessige, dyresundhedsmaessige og folkesundhedsmaessige grunde ikke tilladt. I denne sammenhaeng er det vigtigt at tage i betragtning, at slagtning af dyr kraever specialudstyr og saerlige faciliteter, og at de personer, der slagter dyr, skal have de fornoedne faerdigheder.

Kommissionen er enig i, at der er alternativer til transport af levende dyr, saasom transport af koed, saed, aeg og embryoner. Der er indfoert EF-forskrifter paa disse omraader.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2988/98

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Hygiejnegebyrer for koed, jf. Raadets direktiv 93/118/EOEF

Direktiv 93/118/EOEF(1) fastsaetter faste gebyrer for koedkontrol. Nogle gebyrskyldnere har nu indgivet klage mod delstatskommuner, som kraever hoejere gebyrer.

1. Kan den enkelte gebyrskyldner henvise til det direktiv, som er rettet til medlemsstaterne?

2. Kan de faste beloeb uden yderligere forudsaetninger overskrides, saaledes at de daekker de faktiske omkostninger?

3. Skal der i forbindelse med beregning af omkostningerne henvises til den enkelte myndighed eller til medlemsstatens samlede omkostninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. november 1998)

1. Kommissionen er af den mening, at enkeltpersoner ikke kan paaberaabe sig Raadets direktiv af 22. december 1993, som aendrer direktiv 85/73/EOEF om finansiering af sundhedsmaessig undersoegelse og kontrol af fersk koed og fjerkraekoed. Denne holdning er baseret paa anvendelsen af de kriterier, som Domstolen har fastsat for direktivet og dets maalsaetninger.

2. Direktiv 85/73/EOEF fastsaetter i den afledte udgave, direktiv 93/118/EOEF, de faste gebyrer, for saa vidt angaar EF-afgifter. Disse beloeb tager hensyn til forskellige parametre (den gennemsnitlige tid, der medgaar til en undersoegelse, administrationsomkostninger, personaleudgifter osv.). Ud fra disse centrale beloeb giver direktivet medlemsstaterne en vis handlefrihed.

Denne loesning skal forklares ud fra et oenske om at sikre, at undersoegelsesordningen fungerer effektivt, og undgaa konkurrenceforvridninger. Fleksibiliteten er imidlertid betinget. Med andre ord er muligheden for at opkraeve beloeb, der ligger over de faste beloeb, underlagt visse betingelser. Disse betingelser fremgaar af artiklerne i direktivet og bestemmelserne i bilaget. Den foerste betingelse findes i artikel 2, stk. 3: "En medlemsstat kan opkraeve beloeb, der er stoerre end EF-afgifterne, forudsat at den samlede afgift, som medlemsstaten opkraever, ikke overstiger de faktiske undersoegelsesudgifter".

Medlemsstaten skal kunne begrunde sin beregningsmetode (artikel 2, stk. 5). Naar denne betingelse er opfyldt, kan de beroerte medlemsstater, for det koed, der er underlagt bestemmelserne i Raadets direktiv 64/433/EF af 26. juni 1964 om sundhedsmaessige problemer vedroerende handelen med fersk koed inden for Faellesskabet(2), enten oege de faste gebyrer for en given virksomhed, idet der tages hensyn til de gaeldende betingelser (bilag - foerste kapitel - pkt. 4a) eller "opkraeve en saerafgift svarende til de faktiske omkostninger" (bilag - foerste kapitel - pkt. 4b). Betydningen af ordet "specifik" er blevet droeftet. Hvis man opfatter det i den traditionelle betydning, dvs. noget, der er karakteristisk for en bestemt art og faelles for alle individer af og tilfaelde i denne art, betyder det, at medlemsstaten vaelger et fast gebyr paa et niveau, der ligger over faellesskabsniveuet, i forhold til de faktiske omkostninger.

3. Teksten henviser til de samlede gebyrer opkraevet af hver medlemsstat.

(1) EFT L 340 af 31.12.1993, s. 15.

(2) EFT 121 af 29.7.1964.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3828/98

af Riccardo Garosci (PPE) til Raadet

(15. december 1998)

Om: Anmodning om et aars udsaettelse af trykning og udstedelse af pengesedler paa 500 euro

Euroen bliver en del af borgernes dagligdag fra 1.1.2002 efter udstedelsen af pengesedler og moenter. De naeste tre aar, hvor der hverken er forpligtelser eller forbud vedroerende euroen, boer anvendes til den bedst mulige forberedelse, og saavel private som offentligheden boer involveres gennem ivaerksaettelse af informationskampagner til borgerne og uddannelse inden for virksomhederne.

Pengesedler paa 500 euro (ca. 1 million lire) har en alt for hoej paalydende vaerdi i forhold til de pengesedler, der i dag cirkulerer i de 11 euro-lande; der findes saaledes ingen nuvaerende pengesedler inden for OEMU, der svarer til 500 euro. Dette vil kunne skabe vanskeligheder med hensyn til accept fra borgerne (som allerede er stillet over for 7 nye pengesedler) og fra handelssystemet, idet begge parter bliver afskraekket af den alt for hoeje vaerdi paa 500 euro. Dette skal ses i sammenhaeng med, at der allerede nu er formodninger om falske euroer og at en eurotrykplade allerede er blevet stjaalet, for slet ikke at tale om faren for haeleri. Det er derfor noedvendigt at planlaegge indfoerelsen af euroen saaledes, at borgerne stoettes i de psykologiske og praktiske vanskeligheder, der kan vise sig.

Kan Raadet derfor intervenere for at opnaa et aars udsaettelse paa trykning og udstedelse af pengesedler paa 500 euro fra 1.1.2002 til 1.1.2003?

Svar

(29. marts 1999)

I henhold til EF-traktatens artikel 105 A, har Den Europaeiske Centralbank (ECB) eneret til at bemyndige udstedelse af euro-pengesedler i Faellesskabet.

Raadet har derfor ingen kompetence i det spoergsmaal, der rejses af det aerede parlamentsmedlem.

Paa samlingen den 23. november 1998 understregede Raadet imidlertid behovet for af at bekaempe falske europengesedler og -moenter effektivt og opfordrede medlemsstaterne til at intensivere deres forberedelser i denne henseende i naert samarbejde med ECB og Europa-Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3975/98

af Raphaël Chanterie (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Mervaerdiafgift paa veterinaermedicinske tjenesteydelser

Som foelge af EU-forpligtelsen til at anvende standardmomssatsen paa veterinaermedicinske tjenesteydelser, paalaegges saadanne tjenesteydelser en mervaerdiafgift paa fra minimalt 15 % og helt op til 25 % i visse medlemsstater.

Artikel 13 i det sjette momsdirektiv, 77/388/EOEF(1), giver medlemsstaterne mulighed for at fritage "hospitalsbehandling samt transaktioner i naer tilknytning hertil" og "behandling af personer som led i udoevelse af laegegerning", og altsaa ikke veterinaermedicinske tjenesteydelser, men i bilag H arbejdes dog med en reduceret momssats for farmaceutiske produkter til medicinske og veterinaermedicinske formaal.

Er der forhold, der begrunder en forskel i momssats mellem farmaceutiske produkter til veterinaermedicinsk brug og veterinaermedicinske tjenesteydelser, der ikke omfattes af den lave sats, og kan det gaeldende direktiv ikke aendres paa grundlag af protokollen om beskyttelse af dyr og disses velfaerd?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(16. februar 1999)

Medlemsstaterne kan paa visse betingelser anvende en nedsat momssats paa farmaceutiske produkter, der anvendes til sundhedspleje, sygdomsforebyggelse og medicinsk og veterinaermedicinsk behandling i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 3, litra a), i og bilag H til sjette momsdirektiv 77/388/EOEF. De kan ogsaa i henhold til denne tekst anvende en nedsat momssats paa leveringer af goder og paa udvekslinger af tjenesteydelser, der skal anvendes i landbruget. Denne bestemmelse vedroerer behandling af dyr, der gennemfoeres som led i produktionsprocessen, og laegemidler i forbindelse hermed. Kommissionen har dog taget det aerede medlems iagttagelser til efterretning og vil tage dem i betragtning, naar der naeste gang skal arbejdes med momssatserne.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3576/98

af Concepció Ferrer (PPE) til Raadet

(1. december 1998)

Om: Ratificering af ILO's konvention 177 om hjemmearbejde

Kommissionen vedtog den 27. maj 1998 en meddelelse, hvori den henstiller til medlemsstaterne at ratificere konvention 177 om hjemmearbejde. Ratificeringen medfoerer en raekke forpligtelser til at forbedre de hjemmearbejdendes arbejdssituation og til periodisk at tage den nationale politik vedroerende hjemmearbejde op til revision, hvilket vil medvirke til at forbedre arbejdsforholdene for denne kategori af arbejdstagere.

Hvilke foranstaltninger agter Raadet at ivaerksaette for at faa de oevrige medlemsstater til at ratificere den paagaeldende konvention paa baggrund af, at sektoren for hjemmearbejde omfatter 6,9 mio. arbejdstagere og ca. 4,9 % af den erhvervsaktive befolkning i EU, og i lyset af at aftalen hidtil kun er blevet ratificeret i Finland?

Svar

(29. marts 1999)

Raadet er klar over, at Den Internationale Arbejdsorganisations konvention 177, som det aerede medlem naevner, hidtil kun er blevet ratificeret af en EU-medlemsstat, nemlig Finland. Da konventionen ikke er ratificeret af nogen anden medlemsstat, er den endnu ikke traadt i kraft. Kommissionen vedtog den 26. maj 1998 en henstilling, der var henvendt til medlemsstaterne for at tilskynde dem til at ratificere konventionen. Medlemsstaterne er blevet anmodet om senest i november 1999 at give Kommissionen meddelelse om, hvilke foranstaltninger de har truffet for at efterkomme henstillingen. Ved udloebet af den frist, der er fastsat i henstillingen, dvs. december 1999, vil Kommissionen tage stilling til, om den oensker at tage yderligere initiativer paa dette omraade.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3233/98 af Glenys KINNOCK Strukturtiltag i Nuts II-regioner



EF-Tidende nr. C 289 af 11/10/1999 s. 0027



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3233/98 af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen (26. oktober 1998) Om: Strukturtiltag i Nuts II-regioner Hvor mange programmer skal ifoelge Kommissionens forslag vaere paa plads for at forvalte alle strukturelle tiltag i en Nuts II-region, som delvist er stoetteberettiget under maal nr. 2, delvist under maal nr. 3 og delvist i en overgangsfase, og som samtidig nyder godt af ledsageforanstaltninger for landdistrikter? Svar afgivet af Monika Wulf-Mathies paa Kommissionens vegne (11. december 1998) Ifoelge Kommissionens forslag(1) skal et integreret regionalprogram paa NUTS II-niveau normalt daekke alle strukturfondsinterventioner under det nye maal 2. Programmet skal ogsaa omfatte foranstaltninger til forbedring af de menneskelige ressourcer i overensstemmelse med de prioriterede felter for maal 3. Paa den maade er der ikke behov for et saerskilt maal 3-program, og det betyder igen, at man undgaar de yderligere administrationsomkostninger, som et saadant maal 3-program ville give. Et integreret regionalprogram skal om noedvendigt desuden omfatte overgangsstoette fra Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling indtil udgangen af 2003. I maal 1- og 2-omraader skal der indgaa foranstaltninger til udvikling af landdistrikter i de integrerede regionalprogrammer. Dette krav gaelder ikke ledsageforanstaltningerne. (1) KOM(98) 131 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3871/98

af Christoph Konrad (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Den Europaeiske Centralbanks uafhaengighed

De seneste opinionsundersoegelser i OEMU-deltagerlandene bekraefter, at befolkningens tillid til den faelles europaeiske valuta vokser staerkt. En aarsag hertil er de hidtidige bestraebelser paa at opfylde og fortsat overholde konvergenskriterierne, isaer kravet om prisstabilitet.

I henhold til EF-traktatens artikel 107 forpligter medlemsstaternes regeringer sig til at respektere Den Europaeiske Centralbanks og de nationale centralbankers uafhaengighed og til ikke at soege at oeve indflydelse paa, hvorledes medlemmerne af disses besluttende organer udfoerer deres opgaver. Denne uafhaengighed borger for det vigtigste maal for Det Europaeiske System af Centralbanker (ESCB), nemlig at fastholde prisstabilitet. Udformningen af den monetaere politik og pengepolitikken henhoerer saaledes udelukkende under ESCB's hertil forpligtede besluttende organer.

Hvorledes agter Kommissionen paa baggrund af de seneste diskussioner ogsaa fremover at soerge for, at de relevante traktatbestemmelser til sikring af ESCB's uafhaengighed overholdes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(28. januar 1999)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-3596/98 fra Ingo Friedrich(1).

(1) EFT C 297 af 15.10.1999, s. 84.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2390/98

af John McCartin (PPE) til Kommissionen

(27. juli 1998)

Om: Vaerdien af fisk fanget i EU-farvande

Vil Kommissionen oplyse den samlede vaerdi af fisk fanget i EU-farvande i de seneste aar, for hvilke der foreligger tal? Vil Kommissionen opgive tallene for vaerdien og maengden af fisk fanget inden for den irske 200-soemilegraense (i de seneste aar, for hvilke der foreligger data) og oplyse af hvilke fiskerflaader denne fangst blev landet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(24. september 1998)

Tallet for fangsterne (ifoelge FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) og Kommissionen defineret som "levende vaegt svarende til landede maengder") var for 1995 paa 7,7 mio. tons for de 15 medlemsstater (inklusive akvakultur), saaledes som det fremgaar af side 15 ff. i den statistiske bulletin, der sendes direkte til det aerede medlem og Parlamentets Generalsekretariat. Der foreligger ogsaa tal for udviklingen i de sidste ti aar for hver medlemsstat, efter de vigtigste fiskerizoner og for de vigtigste arter.

Vaerdien af landingerne udgjorde 7 224 mio. ECU for de 15 medlemsstater i 1995 (se kapitel 4, side 19 ff. i den statistiske bulletin).

Kommissionen har ingen tal for fangsterne i Irlands 200-soemilezone og heller ikke for de fartoejer, der fisker i denne zone. Disse statistikker udarbejdes paa grundlag af rektangler fastlagt af Det Internationale Havundersoegelsesraad (ICES). Disse rektangler svarer ikke til de eksklusive oekonomiske zoner fastlagt ved de 200 soemil.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3266/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. oktober 1998)

Om: Arkaeologiske fund i forbindelse med udgravningerne til undergrundsbanen i Athen

Bygningen af undergrundsbanen i Athen, som finansieres af EU, har skabt mulighed for den stoerste arkaeologiske udgravningskampagne, der nogensinde har fundet sted i Athen, og den har bragt mere end et tusind betydningsfulde fund frem i lyset. Mange af disse fund er imidlertid i daarlig stand, og ifoelge visse artikler er der usikkerhed omkring deres videre skaebne.

Paa denne baggrund bedes Kommissionen oplyse foelgende:

1. Har den mulighed for at yde oekonomisk stoette til konserveringen og istandsaetningen af disse fund, saa videnskabsfolk og offentligheden kan faa lejlighed til at se dem og undersoege dem?

2. Har Graekenland indgivet forslag vedroerende istandsaetningen af dem med henvisning til De Olympiske Lege, som finder sted i Athen i 2004?

Svar afgivet af Monika Wulf-Mathies paa Kommissionens vegne

(18. december 1998)

Det operationelle program for byudvikling under EF-stoetterammen for Graekenland yder stoette til de arkaeologiske udgravninger, der finder sted i forbindelse med bygningen af undergrundsbanen i Athen, samt til klassificeringen og registreringen af fundene og deres foreloebige oplagring af tre bygninger, som "Attiko Metro" har renoveret til formaalet.

Nogle af fundene vil i naer fremtid blive udstillet paa Athens universitet, hvor de studerende paa det arkaeologiske fakultet vil faa lejlighed til at studere dem. Resten af fundene tilhoerer kulturministeriets arkaeologiske afdeling.

De graeske myndigheder har endnu ikke forelagt mere konkrete forslag om projekter knyttet til fundene.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3590/98

af Graham Mather (PPE) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Det raadgivende udvalg for andelsselskaber, gensidige selskaber, foreninger og fonde

Det raadgivende udvalg CMAF blev oprettet ved Kommissionens afgoerelse 98/215/EF af 13. marts 1998(1).

Kommissionen bedes oplyse navnene paa medlemmerne af udvalget og de organisationer, de er tilknyttet. Kommissionen bedes ogsaa informere om udvalgets hidtidige moeder og udvalgets dagsorden for det naeste aar.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis

(15. januar 1999)

I anledning af det aerende parlamentsmedlems anmodning om oplysninger om Det Raadgivende Udvalg for Andelsselskaber, Gensidige Selskaber, Foreninger og Fonde (CMAF), som blev oprettet den 13. marts 1998, vil listen over medlemmer af dette udvalg samt medlemmernes data, referatet af udvalgets foerste moede den 30. juni 1998 og af udvalgets andet moede den 6. november 1998 (er under godkendelse) blive sendt direkte til ham og til Parlamentets generalsekretariat.

Hvad angaar dagsordenen for det kommende aar, kan det oplyses, at der paataenkes afholdt et udvalgsmoede i marts/ april 1999 og et i oktober/ november 1999 (under hensyntagen til, hvor mange medlemmer, der kan deltage, om der er ledige moedesale, og om der er tolke til raadighed). Udvalgets forretningsudvalg holder moede 6-8 gange om aaret.

(1) EFT L 80 af 18.3.1998, s. 51.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3205/98

af Anne McIntosh (PPE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Europaeisk jernbanevirksomhed med nattog

Har Kommissionen, paa baggrund af afgoerelsen fra Retten i Foerste Instans, i sinde at forlaenge European Night Services' tilladelse til at drive virksomhed ud over det nuvaerende tidsrum paa 8 aar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(13. november 1998)

I sin beslutning af 15. september 1998 afgjorde Foersteinstansretten, at aftalen vedroerende European Night Services ikke udgoer en overtraedelse af EF-traktatens artikel 85, stk. 1.

Under disse omstaendigheder er det ikke noedvendigt, at Kommissionen traeffer en ny beslutning om fritagelse i henhold til EF-traktatens artikel 85, stk. 3.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3858/98

af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: FIBA afgoerelse om basketball

Ifoelge en afgoerelse fra det internationale basketballforbund (FIBA) ophaeves fra spilleperioden 1999-2000 den talmaessige begraensning af ikke-faellesskabs spilleres deltagelse i de europaeiske pokalturneringer - i dag maa hoejst to deltage.

Med denne afgoerelse undergraves grundlaget for Faellesskabets basketball, forringes kvalitetsniveauet for Unionsmedlemsstaternes basketballhold, oedelaegges enhver ambition om udvikling og erhvervsmaessig karriere hos de unge europaeiske basketballspillere, og endelig foerer denne afgoerelse med matematisk sikkerhed til, at de eksisterende europaeiske professionelle basketballspillere bliver traengt ud og "arbejdsloese".

Denne FIBA-afgoerelse "afspejler" to store kategorier af professionelle basketballspillere, dem der kommer fra det tidligere Jugoslavien, og dem som kommer fra USA og (hvad der er det vigtigste) den foerer til, at EU-medlemslandenes basketball mister sin nationale identitet.

Kommissionen bedes oplyse:

1. om fri etablering og arbejde for basketballspillere fra tredjelande i Europa er i overensstemmelse med faellesskabsretten?

2. hvorledes har Kommissionen til hensigt at reagere paa denne FIBA-afgoerelse, som svaekker den europaeiske basketball, og saetter den europaeiske basketballspiller i anden raekke?

3. om den ovennaevnte afgoerelse blev truffet efter en dialog med de europaeiske basketballspilleres fagforeningsorgan? Er dette ikke tilfaeldet, er en saadan fremgangsmaade da forenelig med EU's grundlaeggende holdning, at det er noedvendigt med social dialog, foer der traeffes nogen som helst afgoerelse, som vedroerer arbejdsforhold?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(16. marts 1999)

Kommissionen kan kun gentage de oplysninger, den fremkom med i sit svar paa det aerede medlems mundtlige forespoergsel H-1131/98.

FIBA's beslutning er i princippet ikke i modstrid med faellesskabsretten. Derfor har Kommissionen ikke til hensigt at indlede nogen sag mod FIBA. Beslutningen er truffet af de rette organer inden for den internationale foederation, hvis forskellige sportsudoevere har haft mulighed til at fremsaette deres synspunkter.