SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1532/01

af Luciana Sbarbati (ELDR) til Kommissionen

(15. maj 2001)

Om: Sikkerhed på arbejdspladsen

Mellem 1994 og 1996 faldt risikoen for arbejdsulykker i EU ifølge Eurostat (31.3.2000) med 7 % (13 % for ulykker med dødeligt udfald), mens det forholder sig sådan, at forekomsten af ulykker er tre gange højere for mænds vedkommende, og at virksomheder med over 250 ansatte er mere sikre. I 1998 registreredes der 4,7 mio. ulykker, hvoraf 5 476 med dødeligt udfald. Med udgangspunkt i disse tal andrager EU's samlede årlige udgifter i denne forbindelse (udgifter til lægebehandling og medicin, løn i sygdomsperioder, ydelser ved invaliditet eller dødsfald) næsten 20 mia. EUR. Hertil kommer de sociale udgifter i forbindelse med disse ulykker (hjælp, genoptræning, reintegration, hvor dette er muligt, osv.). Alene i Italien sker der hver dag i gennemsnit tre arbejdsulykker med dødeligt udfald (heri ikke medregnet ulykker i hjemmet, ulykker i forbindelse med sort arbejde, som af denne grund ikke anmeldes, og ulykker, der tilstøder arbejdstagere, som rejser i forbindelse med deres arbejde).

Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur forsøger i øjeblikket at påvise, at gennemførelsen af foranstaltninger på disse områder kan bidrage til at øge beskæftigelsesegnetheden og mindske udgifterne til de obligatoriske forsikringer, som virksomhederne er forpligtede til at tegne for at vise, at sikkerhed betaler sig.

Finder Kommissionen ikke, at der ud over EU's lovgivningsmæssige rolle - i kraft af hvilken arbejdstagerne nyder social og arbejdsgiverne økonomisk beskyttelse - bør ske en styrkelse af EU's ikke-lovgivningsmæssige rolle gennem offentliggørelse af oplysningsmateriale, støtte til sammenlignende undersøgelser samt øget uddannelse af arbejdstagere og arbejdsgivere?

Den europæiske arbejdsmiljøuge, som finder sted til efteråret som afslutning på en informationskampagne med deltagelse af samtlige medlemsstater, Kommissionen, Parlamentet, fagforeningerne og arbejdsgiverforeningerne kunne vise sig at være en god begyndelse.

Mener Kommissionen ikke, at det er forkert at acceptere forskelle mellem mindstebeskyttelsesniveauer i medlemsstaterne eller som følge af virksomhedsstørrelser? Hvis det var helt klart, hvilke beføjelser EU er udstyret med, og hvilke beføjelser medlemsstaterne er udstyret med, ville fællesskabsmålsætningerne være bedre definerede, og medlemsstaternes gennemførelse af dem ville kunne reguleres ved hjælp af regelmæssig kontrol og inspektion fra de ansvarlige myndigheders side.

Mener Kommissionen desuden ikke, at arbejdsmiljøspørgsmål bør gives mere plads i de fremtidige retningslinjer for beskæftigelsen på grundlag af en analyse af bedste praksis i medlemsstaterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(28. juni 2001)

Kommissionen deler det ærede medlems bekymring for arbejdsulykkessituationen i Fællesskabet.

De seneste tilgængelige oplysninger, der er fra 1998(1), viser imidlertid, at forbedringen på EU-plan er fortsat, både hvad angår frekvensen af arbejdsulykker med mere end tre fraværsdage til følge (4 089 ulykker per 100 000 beskæftigede i 1998 i forhold til 4 229 i 1996 og 4 539 i 1994), og hvad angår frekvensen af arbejdsulykker med dødelig udgang (5,0 dødsulykker per 100 000 beskæftigede i 1998 i forhold til 5,3 i 1996 og 6,1 i 1994, inklusive ulykker i forbindelse med færdsel og anvendelse af enhver form for transportmiddel i arbejdstiden).

Disse statistiske indikatorer viser, at anvendelse på EU-plan af fællesskabslovgivningen om beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen har haft en positiv indvirkning på forbedringen af arbejdsforholdene og nedbragt ulykkesfrekvensen. Når lovgivningen anvendes korrekt, fører det til en forbedring af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.

Ikke-lovgivningsmæssige tiltag er efter Kommissionens opfattelse af afgørende betydning for en korrekt og effektiv anvendelse af fællesskabslovgivningen om beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Derfor havde den i sit fællesskabsprogram vedrørende sikkerhed, hygiejne og sundhed på arbejdspladsen (1996-2000)(2) medtaget flere ikke-lovgivningsmæssige tiltag. Retningslinjer i form af ikke-bindende vejledninger bl.a. for at imødekomme behovet i små og mellemstore virksomheder (SMV'er), informations- og videreuddannelsestiltag og undersøgelser vedrørende udviklingen af arbejdsmiljøet, herunder nye helbreds- og sikkerhedsrisici såsom stress, skader på bevægeapparatet, repetitivt arbejde, vold på arbejdspladsen, psykosociale problemer og problemer i forbindelse med nye arbejdsformer såsom distancearbejde.

Kommissionen er opmærksom på dette spørgsmål og har i øvrigt siden 1992 støttet flere forsøg på EU-plan på - i nært samarbejde med medlemsstaterne - at gøre arbejdsmarkedets parter opmærksom herpå for at gøre tiltagene på området mere effektive.

Eksempelvis kan nævnes:

- Det Europæiske Arbejdsmiljøår i 1992,

- PRevent(3)-tiltag over for SMV'er i forbindelse med SAFE-programmet i 1997 og 1998, som videreføres i det nye tiltag til fordel for SMV'er, der har fået en særlig post på EU-budgettet og administreres af Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur i Bilbao,

- en række europæiske uger arrangeret af Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur i Bilbao. I 2000 var emnet for den europæiske uge skader på bevægeapparatet, og i oktober 2001 bliver temaet forebyggelse af arbejdsulykker,

- og, at Kommissionen har fremmet udbredelsen en række publikationer, herunder en revisionshåndbog for SMV'er(4), vejledninger vedrørende stress på arbejdspladsen(5), henstillinger vedrørende grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for kemiske agenser(6), vejledninger vedrørende kurser i risikosektorer(7) og resultater af undersøgelser i EKSF-virksomheder (kul og stål)(8) for at højne informations- og uddannelsesniveauet hos arbejdsmarkedets parter.

Det er efter Kommissionens opfattelse medlemsstaternes opgave at sørge for, at de nationale gennemførelsesbestemmelser i forbindelse med EU-direktiverne anvendes korrekt og effektivt. Det vækker bekymring, at der kan være forskelle medlemsstaterne imellem på minimumssikkerhedsniveauet, og Kommissionen er altid villig til at iværksætte undersøgelser, hvis det viser sig at være tilfældet, under overholdelse af de beføjelser, den har fået tildelt ifølge traktaterne.

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at det er nødvendigt at prioritere spørgsmål vedrørende sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i beskæftigelsespolitikken og henleder opmærksomheden på den nye retningslinje nr. 14c) i retningslinjerne for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 2001 desangående.

Endelig henledes det ærede medlems opmærksomhed på, at en ny EU-strategi på området sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen er under udarbejdelse. Strategien skal fastlægge rammerne for kommende tiltag, der har til formål løbende at forbedre arbejdsmiljøet og dermed EU-arbejdstagernes sundheds- og sikkerhedsvilkår på arbejdspladsen.

(1) ESAW data (European Statistics of Accidents at Work) fra Eurostat.

(2) Meddelelse fra Kommissionen om et fællesskabsprogram vedrørende sikkerhed, hygiejne og sundhed på arbejdspladsen (1996-2000). EFT C 262 af 7.10.1995.

(3) Awareness actions on safety and health at work in general as well as the promotion and exchange of best practices in SMEs.

(4) Le manuel d'audit interne pour les PME's - Luxembourg 1995.

(5) Guidance on work-related stress - Luxembourg 2000.

(6) Occupational exposure limits, recommendations of the Scientific Committee for Occupational Exposure Limits to chemical agents 1994-1997 - Luxembourg 1998.

(7) La formation à la sécurité et à la santé dans le secteur de la pêche - Luxembourg 1993. Santé et sécurité dans le secteur de la construction - Luxembourg 1993.

(8) Conférence de clôture de la recherche sociale CECA - Luxembourg 1999.