SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2397/00

af Lucio Manisco (GUE/NGL), Patricia McKenna (Verts/ALE), Elena Paciotti (PSE) og Giovanni Fava (PSE) til Kommissionen

(18. juli 2000)

Om: Handel med organer fra dødsdømte i Folkerepublikken Kina

I en brevveksling fra Malaysia, offentliggjort den 15. juni 2000 af International Herald Tribune, omtaler den respekterede journalist Thomas Fuller, at handelen i Folkerepublikken Kina med organer fra unge, som er dømt til døden og henrettes ad hoc, fortsætter under de mest umenneskelige forhold, og at antallet af patienter, som er rejst til kinesiske statsklinikker og har fået foretaget nyretransplantationer til beløb på 10 000 12 000 dollars, alene i Malaysia er steget til over tusind. Ifølge Fuller gør henrettelsesmetoden et pistolskud i nakken disse transplantationer særligt eftertragtede, i og med, at de fjernede organer ikke beskadiges. Så barbariske metoder, som tilsyneladende omfatter udvælgelse og fastsættelse af datoen for henrettelserne afhængigt af efterspørgslen efter organer, er tidligere blevet dokumenteret og påtalt af Human Rights Watch, humanitære organisationer og internationale institutioner. I en beslutning, som Europa-Parlamentet vedtog den 14. maj 1998 (beslutning B4-0496/98)(1), blev denne grusomme praksis, som rige europæiske patienter tilsyneladende også nød godt af, fordømt, og Kommissionen og Rådet blev opfordret til at gribe ind over for Folkerepublikken Kina for at bringe denne handel med organer til ophør.

1. Mener Kommissionen, som støtter Kinas indtræden i Verdenshandelsorganisationen med forbehold af overholdelse af menneskerettighedsklausulen, ikke, at den rædsel, som en så umenneskelig praksis vækker i hele verden, skaber væsentlige hindringer for en yderligere normalisering af forbindelserne med Folkerepublikken Kina?

2. Mener Kommissionen ikke, at den bør præcisere, hvilke indgreb den har iværksat eller agter at iværksætte over for Folkerepublikken Kinas myndigheder, FN og Verdenshandelsorganisationen for at sætte en stopper for denne handel med organer fra dødsdømte?

3. Mener Kommissionen ikke, at den bør informere Europa-Parlamentet om de nærmere bestemmelser og udfaldet af de initiativer, som kræves i beslutningen af 14. maj 1998?

(1) EFT C 167 af 1.6.1998, s. 224.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(12. september 2000)

Kommissionen deler det ærede medlems bekymring over handlen med menneskelige organer. Desværre er der ikke tale om et lokalt kinesisk, men derimod om et verdensomspændende problem. Der er forlydender om talrige sager hvert år, men det er ekstremt vanskeligt at afdække konkrete fakta i de enkelte sager.

Det ærede medlem erindrer uden tvivl, at den kinesiske ambassadør ved Fællesskabet den 25. maj 1998 skrev til formanden for Parlamentet, efter at Parlamentet den 14. maj 1998 havde vedtaget to beslutninger, som bl.a. vedrørte Kinas påståede indblanding i handlen med menneskelige organer. I dette brev skrev den kinesiske ambassadør, at enhver form for handel med menneskelige organer er en klar overtrædelse af kinesisk lov, og som følge heraf ikke under nogen omstændigheder tillades af den kinesiske regering.

I betragtning af den kinesiske ambassadørs utvetydige erklæring vedrørende den kinesiske regerings indstilling til dette spørgsmål, og da der ikke foreligger konkrete fakta, der beviser, at det modsatte er tilfældet, har Fællesskabet endnu ikke taget spørgsmålet op over for de kinesiske myndigheder.

Skulle der fremkomme konkrete fakta vedrørende dette spørgsmål, vil Kommissionen uden tøven tage spørgsmålet op. I mellemtiden fortsætter Kommissionen med at undersøge, hvilke foranstaltninger FN og det internationale samfund kan træffe med henblik på at sætte en stopper for denne umenneskelige handel.

Kommissionen fortsætter dialogen om menneskerettigheder med Kina med henblik på at opnå konkrete forbedringer på dette område i landet. Den kinesiske premierminister bekræftede på ny den betydning, Kina tillægger denne dialog, da han aflagde Kommissionen besøg den 11. juli i år.