ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0920/97 af Peter Skinner (PSE) til Kommissionen (12. marts 1997)

Om: Stoejforurening

Raadets direktiv om det tilladte stoejniveau indeholder ingen bestemmelser om stoejforureningen fra motordrevne sportskoeretoejer. Dette saerlige problem paavirker ikke desto mindre i visse omraader af Det Forenede Kongerige arbejdsstyrkens og de lokale beboeres sundhed.

Kan Kommissionen oplyse, om den agter at tage problemet med stoejforurening fra motordrevne sportskoeretoejer op?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (5. maj 1997)

Raadets direktiv 70/157/EOEF om tilladt stoejniveau og udstoedningssystemer for motordrevne koeretoejer ((EFT L 42 af 23.2. 1970 )) har til formaal at fremme det indre marked paa omraadet for motordrevne koeretoejer, og samtidig sikre en god beskyttelse mod stoejforurening fra vejtrafikken. Dette direktiv gaelder for motordrevne koeretoejer, der er bestemt til faerdsel paa vej, ved udstedelse af registreringsattest. Direktivet omfatter ikke koeretoejer, der anvendes til sportskonkurrencer, da disse hoerer ind under de tekniske bestemmelser, som er fastsat paa nationalt plan eller af sportsforeninger.

Det er de lokale myndigheder, der giver tilladelse til, at sportskonkurrencer finder sted, der skal traeffe de eventuelle supplerende forholdsregler, som f.eks. at bygge lydbeskyttelsesmure for at mindske stoejforureningen for de omkringboende.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0421/97 af Fiorella Ghilardotti (PSE) til Raadet (6. februar 1997)

Om: Prekaere arbejdsbetingelser og sanitaere problemer i Raadets nye bygning

I de seneste maaneder er der i en raekke avisartikler i den belgiske presse blevet redegjort for de store problemer i den nye bygning for Raadets Generalsekretariat, Justus Lipsius-bygningen, som gaar ud over arbejdsbetingelserne inden for visse tjenestegrene og som saerlig medfoerer sanitaere problemer i koekkenerne som foelge af en daarlig udformning og gennemfoerelse af byggearbejdet.

Den 9. april 1997 skal Raadet definitivt overtage bygningen. Har Raadet ud fra oensket om besparelser paa faellesskabsbudgettet fastlagt, hvem ansvaret paahviler blandt de forskellige involverede, som har deltaget i de mange stadier af udformningen og opfoerelsen af bygningen?

Svar (1. juli 1997)

Ifoelge kontrakten af 26. februar 1985 mellem den belgiske stat og De Europaeiske Faellesskaber om opfoerelsen af Justus Lipsius-bygningen, der stod faerdig i 1995, er det ikke Raadet, men den belgiske stat, som skal overtage bygningen endeligt i overensstemmelse med forskrifterne i de forskellige udbudsbetingelser. Det hedder imidlertid i kontrakten, at Raadet skal give sin tilslutning til den endelige overtagelse. Denne vil kunne finde sted, naar de problemer, som i dag er genstand for en tilbundsgaaende undersoegelse, har funden en tilfredsstillende loesning. Overdragelsen af det retsgyldige skoede til Raadet er i oevrigt ved at blive faerdiggjort.

Raadet soerger saaledes for at beskytte sine rettigheder ved anvendelse af de retlige og kontraktlige bestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1195/97 af Ernesto Caccavale (UPE) til Kommissionen (26. marts 1997)

Om: Strukturfonde: risici for Campanien

Ifoelge oplysninger fra Rigsrevisionen i Italien indgik Campanien i 1994-1999 forpligtelser for 16% af strukturfondsmidlerne og brugte 2,5% deraf, hvorved den placerede sig paa sidstepladsen som den europaeiske region, der daarligst udnytter strukturfondsmidlerne.

Ogsaa selv om der sker en positiv aendring af denne tendens, er det klart, at regionen Campanien risikerer yderligere at miste betydelige stoettebeloeb, selv efter at den har mistet 600 mia lire i den forudgaaende periode.

Agter Kommissionen at klargoere, hvorvidt og i hvilket omfang regionen Campanien risikerer at miste sine strukturfondsmidler?

Mener Kommissionen, at det er muligt at forlaenge den periode, hvor udgifterne skal afholdes?

Agter Kommissionen at opfordre regeringen til at lempe de bureaukratiske procedurer, der kraeves af regionen Campanien, saaledes at den bedre kan anvende strukturfondsmidlerne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (24. april 1997)

Kommissionen kan bekraefte, at der er alvorlige forsinkelser med gennemfoerelsen af det operationelle program for Campanien 1994-1999, og at der foelgelig er en reel risiko for tab af de ressourcer, der er stillet til raadighed for dette program via strukturfondene. Den samlede EF-bevilling for dette program er paa 1 327,9 mio. ECU.

Kommissionen overvejer ikke nogen forlaengelse til supplering af strukturfondsprogrammerne under den nuvaerende programmeringsperiode.

I 1995 indgik Kommissionen en aftale med den italienske stat og regionerne vedroerende en raekke foranstaltninger, som skulle muliggoere en bedre og hurtigere ivaerksaettelse af strukturfondenes interventioner i Italien. Blandt disse foranstaltninger blev der lagt saerlig vaegt paa statens og regionernes forpligtelse til at forenkle procedurerne for forberedelse og gennemfoerelse af interventionerne. Kommissionen holder oeje med, at denne forpligtelse bliver overholdt, og den insisterer fortsat over for de italienske myndigheder paa, at den skal udmoentes i konkrete handlinger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1024/97 af Hiltrud Breyer (V) til Raadet (24. marts 1997)

Om: Sundhedsvurdering af genteknisk producerede eller aendrede foedevarer

Europa-Parlamentets og Raadets forordning om nye foedevarer og tilsaetningsstoffer til foedevarer (Novel-Food-forordning) indeholder bestemmelser om en sundhedsvurdering af genteknisk aendrede eller producerede foedevarer.

1. a) Hvilke kriterier er fastsat for sundhedsvurderingen?

b) Hvilke afproevningsmetoder staar til raadighed?

2. a) Hvorledes afproeves en eventuel allergen virkning af genteknisk aendrede eller producerede foedevarer?

b) Hvilke afproevningsmetoder staar til raadighed i forbindelse hermed?

c) Hvorledes vurderer Raadet den kendsgerning, at Food-and-Drug-Administration (FDA) i USA paastaar, at der for oejeblikket ikke staar afproevningsmetoder til raadighed med henblik paa allerede i forvejen at vurdere den allergene virkning af genteknisk aendrede eller producerede foedevarer?

3. Er Raadet af den opfattelse, at forbrugerne hermed reelt goeres til forsoegskaniner?

Svar (2. juli 1997)

1. & 2. Som det aerede medlem anfoerer i sit spoergsmaal, bliver nye levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser underkastet sundhedskontrol; kontrollen af saadanne levnedsmidler foretages i henhold til direktiv 89/397/EOEF om offentlig kontrol med levnedsmidler og direktiv 93/99/EOEF om supplerende bestemmelser vedroerende offentlig kontrol med levnedsmidler.

For saa vidt angaar afproevningsmetoderne skal det bemaerkes, at medlemsstaterne i henhold til artikel 4 i direktiv 93/99/EOEF skal soerge for, at valideringen af de analysemetoder, der anvendes i forbindelse med den offentlige kontrol af levnedsmidler, naar det er muligt, opfylder visse kriterier, der er fastlagt i direktiv 84/591/EOEF om indfoerelse af faelles proeveudtagnings- og analysemetoder til kontrol af levnedsmidler.

Med hensyn til punkt 2, litra c), tilkommer det ikke Raadet at udtale sig om disse paastande.

3. Hvad angaar forbrugerbeskyttelsen fremgaar det af artikel 3 i forordning 258/97/EF om nye levnedsmidler og nye levnedsmiddelingredienser, at levnedsmidler eller levnedsmiddelingredienserne ikke maa

- udgoere en fare for forbrugerne

- vidlede forbrugerne

- afvige saa meget fra de levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, som de skal erstatte, at normal indtagelse af dem vil vaere ernaeringsmaessigt uheldigt for forbrugerne.

Endvidere er der med henblik paa markedsfoering af nye levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser i Faellesskabet fastlagt procedurer i artikel 4, 6, 7 og 8 for vurderingen af saadanne produkter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1146/97 af Andrea Manzella (PSE) til Kommissionen (26. marts 1997)

Om: Faellesskabsrettens tvingende karakter inden for konkurrence

Er Kommissionen klar over den voksende tendens i nogle medlemsstater til at omgaa det grundlaeggende princip om Faellesskabsrettens praeference over for national ret, en tendens, der tydeligvis er inspireret af Generaladvokatens konklusioner i Van Scijndel-sagen (punkt 49)? Er den klar over, at denne foruroligende tendens i Nederlandene synes at vaere naaet helt til kassationsretten?

Har Kommissionen navnlig kendskab til, at en generaladvokat ved kassationsretten i Nederlandene i en procedure, med henblik paa at udsaette gennemfoerelsen af en dom fordi den stred mod den offentlige orden, stoettede, at Faellesskabslovsgivningens tvingende karakter inden for konkurrence ikke havde prioritet i forhold til parternes autonomi og at den nationale dommer saaledes ikke var forpligtet til at anvende EF-Traktatens artikel 85, omend en af parterne udtrykkelig for domstolen havde paaberaabt sig udsaettelse og annullering af en dom, fordi den sted mod den offentlige orden?

Mener Kommissionen ikke, at hvis en saadan holdning sejrer, vil den kunne aabne vejen for private loesninger paa uoverensstemmelser, fuldstaendig uden hensyntagen til princippet om offentlig orden inden for konkurrence i henhold til Traktatens artikel 85, og goere det muligt for parterne bevidst at undgaa anvendelsen af disse principper?

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at stadfaeste forsvaret for Faellesskabslovgivning generelt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (2. maj 1997)

Kommissionen har faaet kendskab til den sag, der verserer for kassationsdomstolen i Nederlandene, og som det aerede medlem henviser til. Men den har ikke kunnet konstatere en tendens hos de nationale domstole i retning af at anfaegte faellesskabsrettens og herunder navnlig konkurrencereglernes forrang for medlemsstaternes interne lovgivning. Men er der en saadan tendens, vil Kommissionen ikke toeve med at traeffe de noedvendige foranstaltninger for - som traktatens vogter - at genetablere overholdelsen af Faellesskabets retsorden.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1269/97 af Alessandro Danesin (UPE) til Kommissionen (11. april 1997)

Om: Miljoevirkningsvurdering vedroerende et lossepladsprojekt i Spresiano (Treviso - TV)

Sammenslutningen for indsamling og bortskaffelse af fast kommunalt affald »Priula« er det selskab, som i TV2-baekkenet (Treviso 2) har ansvaret for bortskaffelse af fast kommunalt affald (bestemmelse nr. 785 udstedt den 28. oktober 1988 af Regionalraadet i Veneto). Denne sammenslutning har igennem selskabet »Contarina spa«, der er et selskab med en blanding af offentlig og privat kapital (hvori det har aktiemajoriteten), foreslaaet et projekt vedroerende opfoerelse af et anlaeg til behandling af fast kommunalt affald med produktion af »kompost« og affaldsudvundet braendstof (RDF), som blev godkendt den 29. november 1991, og som skal gennemfoeres i Spresiano Kommune, og hvis forventede omkostninger andrager ca. 30 mia lire.

Regionen Veneto har med beslutning nr. 6105 af 23. oktober 1992 godkendt projektet efter at have indhentet en positiv udtalelse fra det regionale tekniske udvalgs miljoeafdeling paa grundlag af den undersoegelse af den miljoemaessige forenelighed, som »Contarina spa« har forelagt.

Men denne undersoegelse indeholder usande oplysninger, som giver et fordrejet billede af den faktiske situation, saaledes som klargjort af borgmesteren og byraadsudvalget i Spresiano. Det drejer sig om oplysninger, som er vaesentlige for projektets godkendelse, og som beskriver anlaegget paa foelgende maade:

- beliggende mindst 1,4 km fra den naermeste lokalitet, men i realiteten ligger anlaegget 420 m fra distriktet Lovadina (i regionalplanen for bortskaffelse af fast kommunalt affald foreskrives der 500 m);

- i en afstand af ca. 100 m fra det projekterede anlaegs perimeter findes en motorvej (den foreskrevne mindsteafstand er paa 200 m);

- i en afstand af ca. 20 m findes der enkeltstaaende beboede huse, og i en afstand af ca. 30 m ligger en klynge paa 4 beboede huse (den foreskrevne regionale graense er paa 100 m).

Er dette projekt allerede blevet fremsendt til Kommissionen, eller har Kommissionen i det mindste kendskab hertil?

Finder Kommissionen, at direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40. )) om VVM og direktiverne 75/442/EOEF ((EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39. )) og 91/156/EOEF ((EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32. )) om affald er blevet overholdt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (6. maj 1997)

Hvad det aerede medlem her har redegjort naermere for, er ikke genstand for nogen bekraeftelse fra Kommissionens side. I givet fald kan denne sag tages op i henhold til det paagaeldende lands egen lovgivning.

Projekter i form af bygge- og anlaegsarbejder, som er omfattet af Raadets direktiv 85/337/EOEF om proceduren for vurdering af virkningerne for miljoeet (VVM), indberettes ikke automatisk til Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1051/97 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (19. marts 1997)

Om: Strukturfondenes maalsaetning

Skoenner Kommissionen, at man paa grundlag af strukturfondenes udvikling i de seneste aar kan mene, at maalsaetningen om at tilnaerme udviklingsniveauet mellem regionerne i Den Europaeiske Union allerede er opfyldt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (18. april 1997)

Kommissionens foerste beretning om samhoerigheden ((KOM(96) 542. )) viser, at der er gjort betydelige fremskridt med hensyn til at indsnaevre indkomstforskellene mellem mange af de fattigste medlemsstater og regioner og resten af Faellesskabet. Samtidig er der fortsat betydelige regionale forskelle i levestandard, og der maa stadig goeres mere med hensyn til arbejdsloeshed og de stigende forskelle i adgangen til beskaeftigelse for regionerne og de sociale grupper.

Omstrukturering af regionerne og tilvejebringelse af varige beskaeftigelsesmuligheder for alle er fortsat langsigtede udfordringer for baade medlemsstaterne og Faellesskabet, og dette noedvendiggoer en langfristet indsats i politikken paa nationalt plan og paa EF-plan, som er effektivt rettet mod de vaerst ramte omraader og problemer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1449/97 af Angela Sierra González (GUE/NGL) til Kommissionen (28. april 1997)

Om: Fare for sundhed og trivsel for beboerne i naerheden af et fagligt uddannelseslokale paa De Kanariske OEer

I byen Las Palmas de Gran Canaria (De Kanariske OEer) afholder Federación Provincial de la Pequeña y Mediana Empresa del Metal de Las Palmas (FEMEPA) (Provinssammenslutningen af Smaa og Mellemstore Metalvirksomheder i Las Palmas) gratis faglige kurser finansieret af Instituto Canario de Formación y Empleo (ICFEM) (Det Kanariske Institut for Faglig Uddannelse og Beskaeftigelse) og Den Europaeiske Socialfond. I en af FEMEPA's bygninger afholdes der kurser i forbindelse med et vaerksted for »pladearbejde og lakering«. Det paagaeldende lokale befinder sig i et af kommunens beboelsesomraader. Selv om byzonereglerne forbyder denne form for aktiviteter i det paagaeldende omraade paa grund af aktiviteternes art og lokalets begraensede stoerrelse, som betyder, at der er sundhedsfare for beboerne (udstoedning af gas og roeg, giftigt lakstoev m.v.), fortsaetter disse aktiviteter uden at vaere blevet flyttet et andet sted hen, saadan som beboerne gentagne gange har anmodet om.

Selv om disse faglige kurser uomtvisteligt er af betydning for, at arbejdstagere og arbejdsloese paa Gran Canaria kan forbedre deres erhvervsmaessige kvalifikationer, maa de gennemfoeres, uden at der er fare for befolkningens sundhed og under hensyntagen til de paagaeldende byzoneregler.

Mener Kommissionen, at det i dette tilfaelde er noedvendigt at afpasse de uddannelsesfremmende foranstaltninger med forebyggelse af sundhedsfare for befolkningen?

Hvilke foranstaltninger mener Kommissionen det vil vaere passende at ivaerksaette for i det foreliggende tilfaelde at afpasse elevernes uddannelsesmaessige interesser med beboernes rettigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (6. juni 1997)

Ifoelge Raadets forordning (EOEF) nr. 2081/93 af 20 juli 1993 ((EFT L 193 af 31.7.1993. )) skal der vaere overensstemmelse mellem de foranstaltninger, der finansieres af strukturfondene, og Faellesskabets andre politikker i henhold til gaeldende faellesskabsret.

Kommissionen mener, at den kompetente nationale myndighed, i det foreliggende tilfaelde, boer sikre, at der er overensstemmelse mellem uddannelsesaktionen og beskyttelse af borgernes sundhed.

Kommissionen vil derfor henvende sig til de spanske myndigheder for at goere dem opmaerksom paa de problemer, det aerede parlamentsmedlem peger paa.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1058/97 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (19. marts 1997)

Om: Modernisering af olivenoliesektoren

Hvordan vurderer Kommissionen de bestraebelser, som den spanske olivensektor har udfoldet med hensyn til modernisering af bedrifter, olivenoliens kvalitet, maerkning og forbedring af aftapningsanlaeg m.v.?

Hvordan vil disse positive bestraebelser faa indflydelse paa den planlagte reform af den faelles markedsordning for olivenolie?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (14. april 1997)

Kommissionen er fuldt ud klar over, at Spanien har gjort en stor indsats i olivenoliesektoren efter, og desuden ogsaa foer, tiltraedelsen af EU.

Spaniens produktionskapacitet er steget betydeligt, bl.a. som foelge af nyplantninger og produktionsstoette, som blev oeget hvert aar i overgangsperioden for olivenoliesektoren under den faelles landbrugspolitik.

Desuden er olivenoliens kvalitet forbedret bemaerkelsesvaerdigt som foelge af store investeringer i sektoren, som har resulteret i en teknologisk modernisering af en stor del af oliemoellerne og etablering af nye aftapningsindustrier.

Derimod har den faelles markedsordning, som den har fungeret indtil nu, dels resulteret i en foroegelse af produktionspotentialet, dels givet anledning til aabenlyse funktionsforstyrrelser (isaer som foelge af retsforskrifter, som gaar meget langt tilbage og er blevet aendret ved flere lejligheder).

Uanset hvilken reform der foreslaas, er det Kommissionens hensigt at tage hensyn til den meget positive indsats, som er gjort af hele den spanske olivenolieindustri, uden at forholdene i resten af EU's olivenoliesektor derfor maa glemmes.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1087/97 af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen (21. marts 1997)

Om: Oversigt over jobskabelse i EU

Kan Kommissionen for hver enkelt medlemsstat oplyse, hvor mange arbejdspladser, der er blevet skabt eller bevaret siden 1980 i kraft af Unionens politikker (det indre marked, strukturfonde, den faelles landbrugspolitik, forskning, etc.)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (5. juni 1997)

Kommissionen vil gerne paapege, at den vigtigste rolle for Faellesskabets politikker er at skabe et gunstigt klima for jobskabelse i medlemsstaterne.

De arbejdsloeshedstal, der offentliggoeres af medlemsstaternes statistiske kontorer og af Kommissionen afspejler nettoeffekten af alle de faktorer, der har indflydelse paa arbejdsmarkedet. For at kunne vurdere hvilken effekt faellesskabspolitikkerne har paa beskaeftigelsen, maa man skelne mellem indvirkningen af disse politikker, og den indvirkning, som kan tilskrives de nationale politikker, konjunktursvingningerne og de aendringer i de almindelige oekonomiske betingelser, der samtidig har fundet sted. Dette kan kun beregnes ved hjaelp af en oekonometrisk model.

Med hensyn til strukturfondenes beskaeftigelsesmaessige virkninger viser en af de modeller, som Kommissionen har til raadighed, at der i maal 1-regioner i perioden 1989-1993 er skabt op mod 1 mio. job som foelge af investeringer og overfoersler fra strukturfondene. I maal 2-regionerne viser en ny efterfoelgende evaluering, at der skoensmaessigt er skabt 450 000 nye job. I perioden 1994-1999 vil det vaere rimeligt at forvente en stigning i beskaeftigelseseffekten svarende til fordoblingen af de midler (i faste priser), der er stillet til raadighed.

Eftersom der ikke findes én ideel, holdbar metode til vurdering af det indre markeds forskellige virkninger (herunder beskaeftigelsesmaessige virkninger), har Kommissionen i den seneste tid anvendt forskellige oekonomiske modeller. Selv om de skoen, som fremkommer ved hjaelp af disse modeller, er forskellige, saa viser de alle, at det indre marked har haft en generel positiv indflydelse paa beskaeftigelsen. En model viser, at beskaeftigelsesniveauet i 1994 (i et Faellesskab med 12 lande) var ca. 300 000 hoejere, end det ville have vaeret, hvis der ikke havde vaeret noget indre marked. En anden model for et Faellesskab med 12 lande viser, at det indre marked har foert til oprettelsen af 600 000 nye arbejdspladser. En model for et Faellesskab med 15 lande skoenner, at det indre marked har skabt ca. 900 000 nye arbejdspladser (0,7% af Faellesskabets samlede arbejdsstyrke).

Alle tre modeller fremkommer saaledes med skoen af omtrent samme stoerrelsesorden, hvilket tyder paa, at det indre marked indtil nu har haft en positiv indvirkning paa beskaeftigelsen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1186/97 af Arlindo Cunha (PPE) til Kommissionen (3. april 1997)

Om: EUGFL-overfoersler til Portugal

Kan Kommissionen hurtigst muligt oplyse om beloebet for overfoersler til Portugal fra to EUGFL-sektioner i henholdsvis 1995 og 1996?

Saafremt de endelige tal endnu ikke foreligger bedes de foreloebige eller skoensmaessigt ansatte tal oplyst.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (22. april 1997)

Udbetalingerne fra de to EUGFL-sektioner til Portugal for regnskabsaarene 1995 og 1996 andrager foelgende beloeb:

(i mio. ECU)

>TABLE>

(*) Disse tal er foreloebige.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1675/97 af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen (7. maj 1997)

Om: Humanitaer bistand til Nordkorea

Kan Kommissionen oplyse, om der er planer om at foroege den humanitaere bistand til Nordkorea?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (5. juni 1997)

I de to sidste aar har Kommissionen noeje fulgt udviklingen i den politiske og humanitaere situation paa den koreanske halvoe. Til dato har Kommissionen ydet naesten 10 mio. ECU til humanitaere bistands- og foedevarehjaelpeprogrammer.

Som foelge af de seneste maaneders alarmerende beretninger om den humanitaere situation i Nordkorea fra diverse observatoerer har Kommissionen afsendt et uafhaengigt team af eksterne eksperter til landet med henblik paa at vurdere de humanitaere behov.

Paa basis af resultaterne af denne tjenesterejse og paa grundlag af rapporter fra internationale eksperter fra bl.a. Verdensfoerevareprogrammet (WFP) er der forberedt en koordineret indsats, der indebaerer en omfattende foedevarehjaelp, der vil blive ydet inden for rammerne af Kommissionens foedevaresikkerhedsprogram, og en humanitaer bistand i tilknytning til spoergsmaal omkring folkesundheden.

Foedevarehjaelpen, der specielt er udformet som en humanitaer indsats, vil blive ydet i to faser. I foerste omgang vil der efter aftale med WFP ske en reallokering af de resterende ressourcer fra Kommissionens multilaterale aftale fra 1996 med WFP, kombineret med ikke-programmerede ressourcer fra 1997, og disse vil tilsammen andrage ca. 65 000 tons levnedsmidler til en vaerdi af 21,3 mio. ECU. I anden omgang vil en ny kommissionsbeslutning vedroerende budgettet for 1997, der gaar ud paa at yde yderligere 90 000 tons foedevarer til en vaerdi af 25 mio. ECU, blive realiseret bilateralt af WFP i Nordkorea paa Kommissionens vegne. Indsatsen paa folkesundhedsomraadet til en vaerdi af 9,5 mio. ECU vil blive gennemfoert af multinationale institutioner og ikke-statslige organisationer.

Samtidig med, at Kommissionen saaledes viderefoerer sin ikke-anerkendelsespolitik over for Nordkorea, er den paa baggrund af de seneste alarmerende udviklingstendenser i faerd med at forberede en aktiv indsats ved hjaelp af ressourcer ud over dem, Faellesskabet allerede har afsat til disse formaal.