SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0098/99

af Alessandro Danesin (PPE) til Kommissionen

(27. januar 1999)

Om: AEndring af telefontaksterne i Italien

De nye takster, som selskaberne Tim og Omnitel for nylig indfoerte for opkald fra stationaere telefoner til mobiltelefoner, udloeste saa kraftige protester fra forbrugerne, at regeringen maatte gribe ind.

Den 12. januar besluttede kommunikationsgarantimyndigheden sig ogsaa for at gribe ind, hvilket skete med en officiel annullering af de nye takster og genindfoerelse af de takster, der gjaldt forud for forhoejelsen.

Imidlertid var skaden allerede sket og tvivlen under alle omstaendigheder saaet, eftersom de to selskaber, der paa én gang og for samme brugerkategoris vedkommende besluttede at forhoeje taksterne, helt klart handlede i strid med konkurrencepolitikken til skade for det frie telefonimarked. I det mindste er der tale om en uregelmaessig fremgangsmaade, der giver anledning til at stille spoergsmaalet om, hvorvidt vi er konfronteret med et kartel, et duopol eller et oligopol. Ligegyldigt hvilket navn der saettes paa faenomenet, er der tale om en svigefuld adfaerd til skade for forbrugerne.

Én god ting ved disse seneste begivenheder er, at de vil tjene til at ivaerksaette serioese bestraebelser paa at skabe transparens i den nuvaerende prisjungel, isaer med henblik paa den revision af alle taksterne, der vil blive foretaget til foraaret efter det eksempel, der saettes i resten af Europa (i England har den ansvarlige myndighed paalagt de to nationale selskaber i sektoren at nedsaette taksterne for opkald fra stationaere telefoner til mobiltelefoner med en fjerdedel) for ikke at tale om i resten af verden (i Hongkong har den nye liberaliseringspolitik skabt 30 nye internationale telefonselskaber og taksten for opkald til USA er faldet med 90 %).

- Kan Kommissionen goere noget i denne sag?

- Boer Kommissionen ikke, selv om de enkelte medlemsstaters egne ansvarlige myndigheder foerer tilsyn med de nationale konkurrenceregler, under alle omstaendigheder fortsat kontrollere det indre marked og undersoege eventuelle kraenkelser af bestemmelserne, ogsaa i betragtning af, at indfoerelsen af euroen for nylig burde vaere forbundet med en konkurrencemaessig fordel for forbrugerne?

- Er det endelig ikke rigtigt, at det indre marked ikke ville give nogen mening, hvis det var lovligt at begraense konkurrencen mellem virksomheder ved hjaelp af karteller og restriktive aftaler, der uundgaaeligt fratager forbrugerne alle fordelene ved et sundt konkurrencebaseret marked?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(4. marts 1999)

EF-traktatens artikel 85, stk. 1, litra a), forbyder samordnet praksis, der kan paavirke handelen mellem medlemstaterne, og som bestaar i direkte eller indirekte fastsaettelse af koebs- og salgspriser. Overholdelsen af bestemmelsen kan sikres saavel af Kommissionen som af de nationale myndigheder. Principielt griber Kommissionen ikke ind over for overtraedelse af bestemmelsen, naar en national konkurrencemyndighed har indledt foranstaltninger med samme formaal, saaledes som det er tilfaeldet i Italien.

I stk. 29 ff. i meddelelsen af 22. august 1998(1) om anvendelsen af konkurrencereglerne paa aftaler om netadgang i telesektoren og om rammebestemmelser, relevante markeder og principper har Kommissionen dog anfoert visse tilfaelde, hvor den vil kunne gribe ind jaevnsides med de nationale myndigheder, dvs. naar Kommissionen modtager en formel klage, og naar den nationale procedure vil kunne medfoere en overdreven forsinkelse af Kommissionens indsats, uden at sagen finder en tilfredsstillende loesning paa nationalt plan. En saadan overdreven forsinkelse kan forekomme, naar striden ikke loeses af den nationale myndighed inden for en rimelig tidsfrist, og naar der i sagen er tale om vaesentlige faellesskabsinteresser, idet denne paavirker eller kan paavirke konkurrencen i en raekke medlemsstater.

I oevrigt deler Kommissionen det aerede medlems synspunkt, der gaar ud paa, at det indre marked vil blive paavirket, hvis virksomhederne kan begraense konkurrencen gennem karteller og samordnet praksis paa forbrugernes bekostning paa telekommunikationsmarkedet, der netop er blevet aabnet for konkurrence. Den laegger derfor saerlig vaegt paa den fuldstaendige gennemfoerelse af konkurrencereglerne i denne virksomhedsgren, saaledes som den har understreget i ovennaevnte meddelelse.

(1) EFT C 265 af 22.8.1998.