SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0494/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(21. februar 2003)

Om: Støtte til solenergi

I hvor høj grad bidrager solenergi til opfyldelse af energibehovet i hver EU-medlemsstat ifølge Kommissionens seneste overslag?

Den tyske regering har for nylig meddelt, at statsstøtten til solfangere vil blive forhøjet til 125 EUR pr. kvadratmeter for derved at øge solfangernes samlede areal til 10 mio. kvadratmeter i 2006.

Hvilke mål har hver medlemsstat opstillet for at fremme brugen af solenergi, og hvilket omfang antager statsstøtten i hvert land?

I hvilket omfang kan Kommissionen yde økonomisk støtte til fremme af solenergi, hvilke mål er der opstillet for EU som helhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(27. marts 2003)

Kommissionen anslår solvarmepotentialet til mellem 75 og 100 mio. kvadratmeter frem til år 2010. Dette store udsving skyldes, at tendenserne er meget forskellige fra land til land. Således var der i 2000 tale om en installeret

kapacitet på 9,5 mio. kvadratmeter i Europa, og ifølge prognoserne vil der være ca. 20 mio. mod udgangen af 2003, men der er en meget uensartet fordeling mellem de enkelte medlemsstater i og med, at 79 % af anlæggene er beliggende i kun fire lande og 67 % i tre lande. I modsætning til, hvad man skulle forvente, er landene med de bedste resultater på dette område ikke bortset fra Grækenland de, der har det største potentiale, men derimod de, der har gjort den mest aktive indsats.

For så vidt angår medlemsstaternes mål, omtaler EU-lovgivningen kun deres forpligtelse til dels at opfylde den fælles målsætning, der går ud på, at vedvarende energikilder tegner sig for 12 % af det samlede energiforbrug i år 2010, dels at opfylde nationale målsætninger med hensyn til produktion af elektrisk energi fra vedvarende energikilder i henhold til Rådets direktiv 2001/77/EF(1). Kun et mindretal af medlemsstaterne har programmer eller særlige målsætninger vedrørende udvikling af solvarme.

I EU-lovgivningen er der ikke fastsat særlige mål for solvarme eller produktion af varme/kulde. Imidlertid har medlemsstaterne forpligtet sig til inden for rammerne af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002 om bygningers energimæssige ydeevne(2) at nedbringe efterspørgslen inden for denne sektor gennem energibesparende foranstaltninger og integration af vedvarende energi. Visse byer har allerede vedtaget kommunale bestemmelser om anvendelse af solvarme i bygninger.

Kommissionen støtter initiativer med henblik på at fremme udnyttelsen af solenergi inden for rammerne af fællesskabsprogrammerne, herunder til opvarmning af bygninger og til varme-/kulde-produktion. For så vidt angår innovation, er et af målene i det 6. rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling at støtte udviklingen af mere økonomiske solfangere samt anvendelsen af plast- og kompositmaterialer (for eksempel projekterne Flexcol og Compact). Et andet mål vedrører udviklingen af mere økonomiske solvarmekraftværker til produktion af elektricitet i stor målestok ved hjælp af teknologier til solstrålingskoncentration (for eksempel projekterne Eurotrough, Solair og PS10). Altener-programmet sigter mod at fremme anvendelsen af solenergi i sektorer som f.eks. turisme (hoteller m.v.) og sport (idrætsinstallationer). Visse regioner i medlemsstaterne har ansøgt om støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) til finansiering af solvarmeprogrammer (for eksempel Kreta og Andalusien).

Kommissionen mener, at det opstillede mål mellem 75 og 100 mio. kvadratmeter skal opretholdes, og at der skal gøres en særlig indsats i regionerne med det største potentiale, bl.a. i form af en hurtig gennemførelse af det ovennævnte direktiv om bygningers energimæssige ydeevne.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet, EFT L 283 af 27.10.2001.

(2) EFT L 1 af 4.1.2003.