SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2751/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Bestråling af levnedsmidler

Den 21. maj 1997 enedes EU-staterne om at godkende bestråling af levnedsmidler. Den svenske regering gik imod forslaget, men måtte stille sig tilfreds med, at det blev vedtaget, at alle levnedsmidler, der er bestrålet, skal mærkes. På dette tidspunkt tillod Sverige kun bestråling af krydderier. Beslutningen i Rådet medfører, at også visse levnedsmidler må bestråles, hvis det anses for hensigtsmæssigt af tekniske, kommercielle eller andre årsager. Tilladelsen til at bestråle skulle nu omfatte tørrede aromatiske urter, vegetabilske smagstilsætninger og andre krydderier.

Inden denne beslutning var det i Sverige kun tilladt at bestråle krydderier, hvis der ikke fandtes andre acceptable metoder til at bekæmpe salmonellabakterier. Nu blev Sverige tvunget til at give efter.

Siden 1989 har der været forbud mod import af bestrålede levnedsmidler til Sverige. Dette forbud gælder fortsat med undtagelse af den nye liste. Men i den nye situation blev de svenske forhandlere usikre på, om dette var juridisk holdbart.

Samtidig vedtog Rådet at opfordre Kommissionen til inden for de nærmeste år, og senest ved udgangen af 2002, at fremlægge den endelige liste over de levnedsmidler, der må bestråles.

Hvordan går det med Kommissionens arbejde med denne liste?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(20. november 2001)

Bestemmelser om bestrålede fødevarer findes i Europa-Parlamentets og Rådets rammedirektiv 1999/2/EF af 22. februar 1999 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, som er behandlet med ioniserende stråling(1); direktivet dækker generelle og tekniske aspekter vedrørende gennemførelse af processen, mærkning af bestrålede levnedsmidler og betingelser for tilladelse til bestråling af levnedsmidler; endvidere findes der bestemmelser om bestrålede fødevarer i Europa-Parlamentets og Rådets gennemførelsesdirektiv 1999/3/EF af 22. februar 1999 om opstilling af en fællesskabsliste over levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, som er behandlet med ioniserende stråling(3).

Direktiverne 1999/2/EF og 1999/3/EF trådte i kraft den 20. september 2000. Fra den 20. marts 2001 skal alle bestrålede levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, der markedsføres i EU, være i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiverne, og dette gælder også mærkningen.

Under drøftelserne inden vedtagelsen af ovennævnte direktiver var der i Rådet og Europa-Parlamentet kun enighed om at give tilladelse til at bestråle en enkelt levnedsmiddelkategori i hele EU: tørrede aromatiske krydderier, herunder krydderurter (bilag til direktiv 1999/3/EF). Der blev indført et krav i direktiv 1999/2/EF om, at Kommissionen skulle forelægge et forslag til fuldstændiggørelse af den fælles positivliste over levnedsmidler, der kan bestråles, og som skulle vedtages i en procedure med fælles beslutningstagning. I mellemtiden kan medlemsstaterne opretholde gældende tilladelser til behandling af visse levnedsmidler med ioniserende stråling, ligesom de fortsat kan anvende gældende nationale restriktioner eller forbud i overensstemmelse med EF-traktaten.

Inden Kommissionen fremlagde et forslag til en positivliste for EU for Rådet og Europa-Parlamentet, indledte den en åben debat med forbrugerorganisationer, erhvervsorganisationer og andre interesserede parter, idet den i efteråret 2000 fremlagde et høringsdokument om strategien for udarbejdelsen af positivlisten.

Ud fra de bemærkninger, Kommissionen modtog, konkluderede den, at det var nødvendigt med en bredere diskussion af området, inden man kunne udarbejde et forslag til supplering af positivlisten for levnedsmidler, der kan bestråles i EU. Kommissionen vedtog derfor den 8. august 2001 en meddelelse vedrørende levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, som er godkendt til behandling med ioniserende stråling i Fællesskabet(2), som er blevet videresendt til Europa-Parlamentet og Rådet.

(1) EFT L 66 af 13.3.1999.

(2) EFT C 241 af 29.8.2001.

(3) EFT L 66 af 13.3.1999.