SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0514/00

af Marianne Thyssen (PPE-DE) til Kommissionen

(17. februar 2000)

Om: Udligningsordninger for kakaodyrkere

Europa-Parlamentet behandler på indeværende tidspunkt under andenbehandlingen ændringen af direktivet om kakao- og chokoladevarer bestemt til konsum. Selv om det nøjagtige forløb af denne procedure med fælles beslutningstagning endnu ikke foreligger, ser det ud til, at chokoladedirektivet fra 1973 skal underkastes en omfattende ændring. Det væsentlige i ændringen består i, at det i løbet af nogen tid også vil være tilladt at tilsætte andre former for vegetabilske fedtstoffer i chokolade ud over kakaosmør.

Dette vil få følger for afsætningen af kakao fra AVS-landene og andre udviklingslande.

I retfærdighedens interesse hvad angår nord-syd-forbindelserne samt på grund af vores juridiske forpligtelser i henhold til Lomé-aftalerne og kakao-aftalen synes det normalt, at kakaodyrkerne bør modtage en tilstrækkelig udligning på en eller anden måde, og at der bør stilles hjælp til rådighed for dem til en eventuel omstilling til andre afgrøder.

Findes der et retsgrundlag, som giver Kommissionen mulighed for at tage initiativer på dette område? I bekræftende fald hvilket?

Agter Kommissionen at tage initiativer på dette område? I benægtende fald, hvad afholder Kommissionen fra at gøre dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(27. marts 2000)

En vurdering af virkningerne af det foreslåede direktiv(1) om anvendelsen af andre vegetabilske fedtstoffer end kakaosmør i chokoladevarer er ikke mulig, før direktivet træder i kraft eller berettiget i lyset af bestemmelserne i den fælles holdning, der blev fastlagt af Rådet i december 1999(2). F.eks. var Rådet enig i at begrænse de vegetabilske fedtstoffer til fedtstoffer af tropisk oprindelse fremstillet i AVS-landene (Afrika, Vestindien og Stillehavet); endvidere er det for øjeblikket kun tilladt at tilsætte højst 5 % af vegetabilske fedtstoffer til det minimumsindhold af kakao, der kræves for hvert produkt; endelig er det uklart, i hvilket omfang andre vegetabilske fedtstoffer end kakaosmør vil blive anvendt mere end hidtil. Alle disse elementer bør tages i betragtning ved en vurdering af virkningerne for AVS-landene og andre

kakaoproducenter, og dette kan først ske, når direktivet er gennemført. Såfremt det skulle blive nødvendigt med en ny vurdering af virkningerne i fremtiden, er der i den fælles holdning fastsat en fornyet behandling 36 måneder efter direktivets ikrafttræden.

Hvad angår udligningsordningerne, indeholder post Lomé-aftalen en særlig ordning for støtte til lande, der er særligt følsomme over for svingninger i eksportindtægterne, herunder navnlig indtægter hidrørende fra landbrug og minedrift.

Lande, der i vidt omfang er afhængige af kakaosektoren, kan under hensyntagen til de forskellige kriterier for tabet af eksportindtægter og deres offentlige finanser, få adgang til støtteordningen. Det pågældende AVS-land kan derefter beslutte, at denne supplerende støtte i givet fald skal rettes til kakaodyrkerne eller stilles til rådighed for disse med henblik på en eventuel omstilling til andre afgrøder.

(1) EFT C 231 af 9.8.1996.

(2) EFT C 10 af 13.1.2000.