DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/236

(2004/C 84 E/0279)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3358/03

af Chris Davies (ELDR) til Rådet

(14. november 2003)

Om: Bifangst i forbindelse med rejefiskeri

Efter omfattende undersøgelser er Environmental Justice Foundation (EJF) nået til den konklusion, at de omfattende bifangster i forbindelse med rejefiskeri skader økologien i hele verden. Ifølge FAO tegner rejefiskeriet alene sig for en tredjedel af al kasseret fangst i verden, selv om det udgør mindre end 2 % af skaldyrsfangsten. Selv om bifangster i forbindelse med rejefiskeri er ualmindeligt store, optræder de ligeledes i forbindelse med andre former for fiskeri. Bifangster omfattende adskillige millioner tons fisk fanges hvert år ved anvendelse af forskellige fangstmetoder, hvoraf fiskeri med trawl, hildingsgarn og langline udgør hovedparten. Uden kontrol vil disse former for fiskeri utvivlsomt resultere i en nedgang i den biologiske mangfoldighed og produktiviteten og føre til øget arbejdsløshed og fattigdom i kystområder. Selv om det i en erklæring fra FN's Generalforsamling i 1994 hed, at spørgsmålet om bifangst og udsmid i forbindelse med fiskeri bør tages alvorligt af det internationale samfund, er der næsten intet gjort for at råde bod på overfiskningen. Med henblik på en global løsning af spørgsmålet om bifangst foreslår EJF, at der vedtages en international handlingsplan til begrænsning af bifangster inden for rammerne af FAO. Ifølge EJF bør EU snarest muligt tage initiativ til en sådan handlingsplan. På baggrund af at EU for nylig har ændret den fælles fiskeripolitik for at prioritere bevarelsen og en bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne, må et sådant forslag formodes at være i overensstemmelse med de aktuelle europæiske interesser. En international handlingsplan vil ikke alene hjælpe EU med at løse dens egne problemer i forbindelse med bifangster (herunder problemerne i forbindelse med fjernfiskeri), men ville ligeledes fremme en international politik til begrænsning af spild ved fiskeri.

1. Hvilke EU-initiativer sigter mod en reduktion af bifangster (frem for blot en reduktion af udsmid) i europæiske farvande, samt mod en reduktion af bifangster i forbindelse med fjernfiskeri i tredjelandes farvande?

2. Hvorledes kontrollerer EU omfanget af bifangster og indvirkningen heraf på havenes økosystem?

3. Er EU rede til at tage initiativ til en international handlingsplan til begrænsning af bifangster inden for rammerne af FAO?

Svar

(9. marts 2004)

1. For at fremme rejefiskeriets selektivitet er der i Rådets forordning nr. 850/98 fastsat bestemmelser om obligatorisk anvendelse af sorteringstrawl med sorteringsrist til rejefiskeri. Disse foranstaltninger skal begrænse bifangster.

2. Der er ingen generelle regler for bifangstkvoter. De tekniske bevaringsforanstaltninger fastsætter en minimumsprocent af målarter, der må beholdes om bord alt efter arten af fiskeredskab og maskestørrelsen. Disse regler overvåges til havs og i havn af de kompetente kontrolmyndigheder.

3. Rådet er i øjeblikket i færd med gennemarbejde den nuværende forordning om tekniske bevaringsforanstaltninger, herunder reglerne for fangstsammensætninger, bifangster og genudsætning.

4. Rådet vedtog den 8. april 2003 konklusionerne om begrænsning af genudsætning af fisk på baggrund af Kommissionens handlingsplan. Rådet opfordrede navnlig Kommissionen til at påbegynde pilotprojekter i 2003 for at vurdere mulighederne for at begrænse genudsætningen gennem forskellige foranstaltninger, herunder nye fiskeredskaber, frivillig udsejling fra fangstpladserne, realtidslukninger såvel som den af det ærede parlamentsmedlem foreslåede foranstaltning, nemlig indførelse af bifangstkvoter.

5. Disse foranstaltninger skal ses som led i den løbende behandling af flerårig fiskeriforvaltning og oprettelsen af genopbygningsplaner for truede bestande som fastsat i reformen af den fælles fiskeripolitik.

6. Kommissionen foretager i øjeblikket en vurdering af fiskeressourcerne i tredjelandsfarvande.