SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2532/97 af Gunilla Carlsson (PPE) til Kommissionen (24. juli 1997)

Om: Statsstoette og aabenhed

Statsstoette til industrisektorer skal ifoelge EF-traktatens artikel 93, stk. 2 og stk. 3, meddeles til Kommissionen, der derpaa skal undersoege, om stoetten er forenelig med traktatens oevrige bestemmelser paa en saadan maade, at stoetten eksempelvis ikke er strid med konkurrencebestemmelserne i EF-traktatens artikel 92, stk. 1. Medlemsstatens meddelelse til Kommissionen er dog fortrolig og forbliver en sag mellem medlemsstaten og Kommissionen. Ingen anden part kan dermed kontrollere, om stoetten i realiteten er konkurrencefordrejende eller ej.

Mener Kommissionen, at denne mangel paa aabenhed er forenelig med et effektivt kontrolleret og konkurrencepraeget marked?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (11. september 1997)

Kommissionen er enig i, at den i forbindelse med statsstoettesager skal tage hensyn til synspunkter fra interesserede parter, hvis der foreligger saadanne synspunkter. Kommissionen vil dog gerne understrege, at statsstoetteprocedurer i henhold til EF-traktaten er baseret paa en dialog mellem Kommissionen og den beroerte medlemsstat, og at en eventuel beslutning i en saadan sag er rettet til den paagaeldende medlemsstat.

I overensstemmelse med Domstolens retspraksis er Kommissionen i medfoer af EF-traktatens artikel 93, stk. 2, kun forpligtet til at opfordre interesserede parter til at fremsaette deres bemaerkninger, naar den officielle procedure er indledt. Hvis Kommissionen efter den indledende undersoegelse er overbevist om, at stoetten er forenelig med faellesmarkedet, er den ikke forpligtet til at opfordre interesserede parter til at fremsaette deres synspunkter. I saadanne tilfaelde vil det under alle omstaendigheder vaere uhensigtsmaessigt at indhente bemaerkninger fra interesserede parter, da det vil forsinke proceduren, selv om stoetten ikke paavirker konkurrencen paa det faelles marked. I den forbindelse kan det anfoeres, at ca. 60% af alle Kommissionens beslutninger paa statsstoetteomraadet er godkendelser af de anmeldte projekter, som er i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer og rammebestemmelser. Anmeldte individuelle sager og ikke-anmeldte sager (hovedsagelig individuelle sager) tegner sig hver for halvdelen af de resterende 40%. Hvad angaar de foerstnaevnte sager (de 60%), bemaerker Kommissionen, at medlemsstaterne i stigende grad tager hensyn til de vurderingskriterier, Kommissionen har fastlagt i sine rammebestemmelser.

Kommissionen finder endvidere, at det ofte er noedvendigt at behandle oplysningerne i medlemsstaternes anmeldelser og i korrespondancen med medlemsstaterne med fortrolighed for at beskytte stoettemodtagernes erhvervsinteresser. Den finder dog ikke, at det er til hinder for en effektiv kontrol med statsstoetten.

Kommissionens beslutninger paa statsstoetteomraadet kontrolleres endvidere af Domstolen. I henhold til EF-traktatens artikel 190 skal Kommissionen angive de begrundelser, der danner grundlag for dens beslutning om, hvorvidt stoette er forenelig med faellesmarkedet, saaledes at der kan gennemfoeres en rigtig juridisk kontrol. Medlemsstaterne og de interesserede parter har adgang til Kommissionens beslutninger om statsstoette og kan derfor kontrollere, om Kommissionen har handlet i overensstemmelse med traktatens bestemmelser. I medfoer af EF-traktatens artikel 173 kan en medlemsstat eller en interesseret part, der er umiddelbart eller individuelt beroert af en beslutning truffet af Kommissionen, indbringe en klage for Domstolen, hvis han finder, at Kommissionen ikke har anvendt reglerne korrekt.