SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1874/96 af Jannis Sakellariou (PSE) til Kommissionen (11. juli 1996)

Om: Udbetaling af midler til EF-projektet »Fremme af markedsfoeringen af ekstensivt og oekologisk fremstillede produkter« i Bayern

Den bayriske statsregering beklager sig i »Europaberetning nr. 10/96« over, at anden rate af stoetten til pilotprojektet »Fremme af markedsfoeringen af ekstensivt og oekologisk fremstillede produkter« er blevet udbetalt med forsinkelse i Bayern og foerst efter »over 20 henvendelser, personlige besoeg og skriftlige anmodninger«. Den bayriske statsregering ser dette som belaeg for, at »Kommissionen ikke er tilstraekkelig slagkraftig«, og som en bekraeftelse af kravet om oeget ansvar for regionerne inden for landbrugspolitikken og strengere overholdelse af naerhedsprincippet.

Hvorledes forklarer Kommissionen den kritiserede forsinkelse af ratebeloebet?

Hvilken holdning har Kommissionen til den bayriske statsregerings hermed forbundne opfattelse af, at regionerne boer have oeget ansvar inden for landbrugspolitikken, og at naerhedsprincippet boer overholdes noejere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (31. juli 1996)

Ved Kommissionens beslutning af 29. september 1989 blev der ydet et finansielt bidrag paa 750 000 ECU til Bayerns ministerium for ernaering, landbrug og skovbrug til virkeliggoerelse af dette projekt. Som fastsat i beslutningen om at yde bidraget benyttede ministeriet i forbindelse med gennemfoerelsen af projektet fem forskellige organisationer, som hver isaer havde specifik kompetence i de beroerte aktivitetssektorer.

Den 7. april 1993 meddelte stoettemodtageren Kommissionen, at en af aktionerne under projektet var blevet opgivet, da der var indgivet konkurs mod organisationen Naturkust Rottmueller Gmbh, som var ansvarlig for den paagaeldende aktion. Efter gennemgang af de fremsendte dokumenter viste det sig imidlertid, at den paagaeldende organisation ikke var blandt de organisationer, der var blevet godkendt af Kommissionen. Kommissionen var noedt til at overveje konsekvenserne af denne situation. Der blev i den forbindelse sendt en skrivelse til stoettemodtageren, hvori denne opfordredes til at redegoere for, hvorfor en af underleverandoererne var blevet erstattet med en anden uden Kommissionens forudgaaende tilladelse. Stoettemodtageren fremlagde den 16. juni 1994 en tilfredsstillende redegoerelse for denne erstatning. Alle de aktioner, der var blevet finansieret i forbindelse med de foerste forskud, gennemfoertes herefter.

Disse uregelmaessigheder i forbindelse med projektets gennemfoerelse fik stoettemodtageren til at anmode om en foerste forlaengelse af fristen for gennemfoerelse af projektet til 30. juni 1995. Denne anmodning var vedlagt en ansoegning om omlaegning af kreditter, der var gjort noedvendig paa grund af den omtalte virksomheds konkurs. Paa grund af en misforstaaelse vedroerende denne ansoegning blev denne omlaegning ikke behandlet; dette gav anledning til yderligere forsinkelse og bevirkede, at Bayerns ministerium ansoegte om yderligere en forlaengelse af fristen.

I henhold til de gaeldende regler skal der i forbindelse med enhver form for aendring af en beslutning traeffes en ny beslutning. Der blev saaledes truffet en ny beslutning den 24. november 1995, og den blev straks meddelt det bayerske ministerium. Udbetalingen af det andet forskud var betinget af denne administrative procedure samt en rapport over arbejdets fremadskriden. Der blev anmodet om denne rapport den 30. november 1995, og den naaede frem til Kommissionen den 11. januar 1996. Efter gennemgang og godkendelse af rapporten foretoges der en vurdering af stoetteberettigelsen af de ajourfoerte, finansielle opstillinger, som afsluttedes den 29. april 1996. Betalingsordren udfoertes den 25. maj 1996.

Problemerne skyldtes i denne forbindelse saerlige omstaendigheder og var ikke direkte knyttet til subsidiaritetsaspektet. Kommissionen er tilhaenger af politikker, der laegger vaegt paa subsidiaritetsprincippet og oeget ansvar hos regionerne. Dette er allerede fastsat i strukturpolitikkerne i forbindelse med maal 1 og 5b i bestemmelserne vedroerende strukturfondene. Subsidiaritetsprincippet afspejles ligeledes i den maade, hvorpaa ledsageforanstaltningerne i 1992-reformen af den faelles landbrugspolitik gennemfoeres. Der blev med 1992-reformen ligeledes indfoert nye elementer i forbindelse med gennemfoerelsen af markedsstoettepolitikker. Yderligere skridt i denne retning boer ikke foere til konkurrenceforvridning eller vaere i modstrid med samhoerighedsmaalet. Eftersom dette sidste aspekt indebaerer anvendelse af faellesskabsmidler, er Kommissionen noedt til at foelge de finansielle procedurer noeje. Dette kan bedst ske, hvis der er tale om et faelles ansvar paa alle institutionelle niveauer.