SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3424/02

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(2. december 2002)

Om: Sex-chikane, ustraffethed, intimidering og torturtrusler i Tunesien

Fru H.B., en ung kvinde, ansat på et hospital i Tunis, indsendte i august 2002 en klage til hospitalsdirektøren og til sundhedsministeren over at være blevet seksuelt chikaneret af en foresat. Denne klage er ikke blevet behandlet, og fru H.B. er efterfølgende blevet anklaget for at have forladt sit arbejdssted uden tilladelse, have optrådt respektløst over for en foresat og have bagtalt samme. Ministeren for Kvinde- og Familieanliggender og Sundhedsministeren er af ATFD (Tunesiens sammenslutning af demokratiske kvinder) blevet forelagt sagen om den klage, fru H.B. har indsendt, men har ikke svaret. Der blev indkaldt til en disciplinær høring den 12. november 2002 for at undersøge klagerne mod fru H.B. I følge oplysninger fra Verdensorganisationen mod tortur skulle hospitalet være blevet omringet af politi forud for afholdelsen af det disciplinære råd, og fru H.B.'s advokat, fru Bochra Bel Hadj Hamida og fru Azza Ghanmi, medlem af forretningsudvalget for Tunesiens sammenslutning af demokratiske kvinder (ATFD), skulle således være blevet forhindret i at komme ind i bygningen. Politiet skulle ligeledes have fornærmet de to fruer Hamida og Ghanmi og skulle have truet dem med voldtægt. Denne episode viser klart, at den tunesiske regering ikke har i sinde at efterleve de henstillinger, som FN's Komité til afskaffelse af diskrimination mod kvinder fremsatte efter i juni 2002 samlet at have behandlet tredje og fjerde periodiske beretning om Tunesien (UN Doc. CEDAW/C/2002/II/CPR.3/Add.6). I sine henstillinger giver Komitéen udtryk for sin bekymring over de talrige former for vold og, specielt, sex-chikane, som kvinder i Tunesien udsættes for, og den anmoder, med adresse til regeringen, om at der tages effektive skridt til at forebygge og straffe enhver form for vold mod kvinder.

Hvilke oplysninger har Kommissionen om fru H.B.'s sag, og hvilke initiativer agter den at tage for at få ordens- og domsmyndigheder i Tunis til at overholde deres egen lovgivning og indordne sig under de internationale normer for retfærdig rettergang? Mener Kommissionen ikke, at den som part i associeringsaftalen skylder sig selv at bevæge den tunesiske regering, som er den anden part i samme associeringsaftale, til at leve op til sine internationale forpligtelser, når det gælder overholdelse af de grundlæggende rettigheder, og i særdeleshed aktivt modarbejde vold mod kvinder, tortur og andre brutale, umenneskelige og nedværdigende straffe og behandlinger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(23. december 2002)

Kommissionen råder over de samme oplysninger, som det ærede medlem citerer, vedrørende klagen over sexchikane indbragt af en ung tunesisk kvinde.

Sagen er blevet indbragt for Kommissionens delegation i Tunis, som dog ikke på nuværende tidspunkt råder over yderligere oplysninger. Det danske formandskab har imidlertid pålagt lederne af medlemsstaternes delegationer og af Kommissionens delegation i Tunis at undersøge, hvordan de rent konkret kan opfølge det møde de havde med de tunesiske myndigheder inden for rammerne af formandskabets og Kommissionens lokale initiativ (13.11.2002) om temaet menneskerettighedssituationen i Tunesien. I denne kontekst er Kommissionens delegation i Tunis blevet anmodet om at sørge for at indrage konkrete tilfælde af den type, som det ærede medlem nævner, i den bredere dialog, som netop er blevet indledt med de tunesiske myndigheder om en reform af retsvæsenet og om menneskerettighederne.

Allerede i juni 2002 blev spørgsmålet om kvindernes stilling og ligestilling mellem mænd og kvinder diskuteret mellem EU og Tunesien på et møde med eksperter i sociale anliggender. Der var på daværende tidspunkt ikke anmeldt specifikke tilfælde af sexchicane.

Kommissionen vil naturligvis fortsat nøje følge kvindernes situation i Tunesien.

Til eksempel kan nævnes, at foreningen af demokratiske kvinder i Tunesien er repræsenteret i et styringsudvalg for et program finansieret af Kommissionen til fremme af kvinders borgerrettigheder og ligestilling i Maghreb. Kommissionen vil således følge denne eller andre uafhængige foreningers aktiviteter til fordel for tunesiske kvinder med stor interesse.