SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1241/03

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(2. april 2003)

Om: Fødevaremærkning

Hvilke oplysninger skal i henhold til EU-ret gives på fødevaremærker i alle medlemsstater?

Hvilke muligheder har de enkelte medlemsstater for at insistere på at give yderligere oplysninger?

Hvilke yderligere krav om obligatorisk oplysende mærkning i alle medlemsstater er for tiden under udarbejdelse?

I hvilket omfang er forbrugerne efter Kommissionens opfattelse i stand til at forstå de givne oplysninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(12. maj 2003)

I artikel 3 i direktiv 2000/13/EF(1) anføres det, hvilke obligatoriske oplysninger mærkning af levnedsmidler skal omfatte.

Det drejer sig om følgende oplysninger:

1. varebetegnelse

2. ingrediensliste

3. mængden af visse ingredienser eller kategorier af ingredienser, jf. artikel 7

4. for færdigpakkede levnedsmidler: nettoindhold

5. dato for mindste holdbarhed, eller for visse levnedsmidler, som i mikrobiologisk henseende er meget letfordærvelige, sidste anvendelsesdato

6. særlige opbevarings- og anvendelsesforskrifter

7. navn eller firmanavn og adresse på fabrikanten eller pakkevirksomheden eller på en forhandler, der er etableret inden for Fællesskabet

8. angivelse af det sted, hvor levnedsmidlet har oprindelse eller kommer fra, i de tilfælde, hvor undladelse heraf ville kunne vildlede forbrugeren med hensyn til levnedsmidlets virkelige oprindelsessted eller det sted, hvor levnedsmidlet egentlig kommer fra

9. brugsanvisning i de tilfælde, hvor det pågældende levnedsmiddel ikke vil kunne anvendes på rette måde, såfremt en sådan ikke findes

10. for drikkevarer, der indeholder mere end 1,2 volumenprocent alkohol, angivelse af det virkelige alkoholindhold udtrykt i volumen.

I direktivet fastsættes det endvidere, at der ved fællesskabsbestemmelser, som finder anvendelse på bestemte levnedsmidler, men ikke på levnedsmidler generelt, kan foreskrives flere obligatoriske oplysninger end dem, der er opregnet ovenfor.

I visse begrænsede tilfælde kan medlemsstaterne ligeledes foreskrive sådanne oplysninger, under forudsætning af, at de i overensstemmelse med direktivets artikel 18 er begrundet i hensynet til beskyttelse af den offentlige sundhed, bekæmpelse af bedrageri eller beskyttelse af bestemte angivelser eller varemærker.

I tilfælde af at der påtænkes indført sådanne foranstaltninger, skal Kommissionen på forhånd underrettes herom og behandle dem i henhold til fremgangsmåden i direktivets artikel 19.

Med hensyn til yderligere krav om mærkning har Kommissionen, således som den har bebudet det i hvidbogen om fødevaresikkerhed i januar 2000 forelagt Parlamentet og Rådets et forslag til ændring af direktiv 2000/13/EF med henblik på en mere præcis angivelse af de ingredienser, der forekommer i fødevarer, navnlig for at tage hensyn til fødevareallergi og -intolerans. Dette forslag er i øjeblikket til andenbehandling i Parlamentet. Desuden overvejer Kommissionen i samråd med alle berørte parter en tilpasning af bestemmelserne om mærkning af ernæringsmæssige aspekter.

Endvidere indledte Kommissionen i slutningen af 2002 en evaluering af lovgivningen om mærkning af fødevarer, herunder også spørgsmålet om oplysningernes forståelighed. Konklusionerne af denne evaluering vil foreligge i slutningen af 2003 og vil gøre det muligt at indlede det forberedende arbejde med at modernisere de generelle bestemmelser om mærkning.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler. EFT L 109 af 6.5.2000.