ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0992/01

af Geoffrey Van Orden (PPE-DE) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Støtte til Bulgarien

Hvilke fremskridt er der sket med henblik på at imødekomme den anmodning, Europa-Parlamentet fremsatte for over fem måneder siden i sin beslutning af 4. oktober 2000 om Bulgariens ansøgning om EU-medlemskab (A5-0241/2000): om at forelægge Parlamentet en detaljeret og omfattende opstilling over den samlede finansielle støtte, der for nylig er ydet Bulgarien, sammen med en vurdering af, i hvilket omfang Unionens bistandsprogrammer har bidraget til at skabe væsentlige økonomiske og administrative fremskridt i Bulgarien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(8. juni 2001)

Kommissionen sender det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat en detaljeret beskrivelse af programmeringsrammen og de projekter, der er ydet støtte til dels under Phare-programmet siden 1999,

dels under det strukturpolitiske førtiltrædelsesinstrument ISPA og det særlige tiltrædelsesprogram vedrørende landbrug og udvikling af landdistrikter SAPARD, siden disse blev indledt i 2000.

Der findes et veletableret system, hvorved man kan overvåge og evaluere resultatet af igangværende og tilendebragte projekter, som Kommissionen har ydet støtte til. Der udarbejdes uafhængige rapporter med henblik på at påpege og udbedre svagheder i projektgennemførelsen og drage erfaringer, som kan bruges i programmeringen af fremtidig bistand. At dømme efter disse rapporter er resultaterne af fællesskabsbistanden til Bulgarien ikke lige gode. Dette tyder ofte på, at den institutionelle kapacitet til at gennemføre projekterne er svag i Bulgarien. Kommissionen har forsøgt at udbedre disse svagheder ved at målrette den nyligt programmerede bistand bedre og stille strengere betingelser herfor.

Når man skal vurdere resultatet af fællesskabsbistanden til Bulgariens førtiltrædelsesarbejde, kan det være vanskeligt at skelne mellem de resultater, der er opnået gennem fællesskabsinitiativer, og de resultater, der er opnået gennem andre programmer iværksat af internationale finansieringsinstitutioner og bilaterale organer.

Generelt set ser Kommissionen dog positivt på reformen i Bulgarien. Det er lykkedes myndighederne at stabilisere den makroøkonomiske situation, omsætte en stor del af Fællesskabets regelværk og så småt tage fat på vanskelige sociale problemer. Bulgarien har indtil videre gjort store fremskridt i tiltrædelsesforhandlingerne. På den anden side findes der endnu ikke en egentlig markedsøkonomi i Bulgarien, kvaliteten af den offentlige forvaltning (navnlig domstolene) og gennemførelsen af Fællesskabets regelværk er ikke lige god på alle områder, og korruption er fortsat et problem. Kommissionen vil derfor umiddelbart koncentrere sin indsats om disse hovedområder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0413/01

af Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) til Kommissionen

(15. februar 2001)

Om: Det europæiske emballagedirektiv

Den britiske højesteret afgav for nylig kendelse om, at plastikurtepotter skal betragtes som emballage og derfor henhører under det europæiske emballagedirektiv. Kan Kommissionen bekræfte, at medlemsstaterne har beføjelser til og ansvar for at definere emballage?

Er Kommissionen enig i, at de forskellige definitioner, som vedtages i de enkelte medlemsstater, kan skabe forvirring i det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(30. marts 2001)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald(1) indeholder en definition på emballage. Direktivet er blevet gennemført i national ret efter den procedure, der er foreskrevet i direktivet, og i den forbindelse er også definitionen af emballage omsat i national ret.

Følgelig falder fortolkningen af denne definition på nationalt plan ind under medlemsstaternes beføjelser og ansvarsområde, idet der dog skal tages hensyn til den relevante fællesskabslovgivning og retspraksis på området.

Kommissionen må hverken blande sig i de nationale domstoles afgørelser eller give en endegyldig fortolkning af Fællesskabets lovgivning. Spørgsmål om definitionen af emballage, således som anvendt i direktiv 94/62/EF, kan kun afgøres endeligt af EF-Domstolen.

Imidlertid erkender Kommissionen, at definitionen af emballage i direktiv 94/62/EF har vist sig vanskelig at fortolke i visse specifikke tilfælde, såsom urtepotter, og at forskellige fortolkninger af begrebet emballage kan skabe forvirring på det indre marked. Derfor er Kommissionen, bistået af alle de forskellige aktører i emballagekæden (bl.a. medlemsstaterne, erhvervslivet, ikke-statslige miljøorganisationer og forbrugerne), i færd med at undersøge dette spørgsmål for at vurdere, hvordan man bedst fortolker denne definition.

(1) EFT L 365 af 31.12.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0126/01

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(1. februar 2001)

Om: Droit de suite

Er direktivforslaget om følgeret (droit de suite) foreneligt med den ændrede EF-traktats artikel 295?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(7. marts 2001)

Domstolen har i sin udtalelse 1/94(1) bekræftet, at Fællesskabet i henhold til EF-traktatens artikel 94 og 95 (tidl. artikel 100 og 100 A) har den interne kompetence til at harmonisere medlemsstaternes nationale love, for så vidt angår intellektuelle ejendomsrettigheder. Den har også i sin faste praksis fastslået, at artikel 295 ikke kan fortolkes på en sådan måde, at den nationale lovgiver med hensyn til industrielle og kommercielle ejendomsrettigheder er tillagt beføjelse til at vedtage bestemmelser, der er i strid med princippet om frie varebevægelser inden for det fælles marked. Domstolen har taget højde for, at der i fremtiden kan blive tilvejebragt en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love på området(2).

Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om følgeret for ophavsmanden til et originalkunstværk(3) skal skabe harmoniserede retlige rammer for følgeret, så der sikres et velfungerende indre marked for moderne kunst og nutidskunst i EU.

Forslaget er dermed i overensstemmelse med de målsætninger, der er fastsat i EF-traktatens artikel 94 og 95, for så vidt angår den indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love, og det er foreneligt med EF-traktatens artikel 295 (tidl. artikel 222).

(1) Udtalelse 1/94 af 15. november 1994 (Sml. 1994 I, s. 5267).

(2) Kommissionen mod Det Forenede Kongerige, sag C-30/90 (Sml. 1992 I, s. 829); Spanien mod Rådet, sag C-350/92 (Sml. 1995 I, s. 1985).

(3) EFT C 178 af 21.6.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0049/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(23. januar 2001)

Om: Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og NMD-initiativet

USA's præsident, George W. Bush, er en varm fortaler for det såkaldte anti-raketskjold (nationalt missilforsvar, NMD). Antiraketskjoldet skal beskytte USA mod et raketangreb. Projektet er imidlertid en trussel mod sikkerheden på det europæiske kontinent. Den russiske regering henviser til NMD-projektets uforenelighed med ABM-traktaten (antiballistisk missil (ABM)) fra 1972. Den britiske udenrigsminister Robin Cook frygter et nyt våbenkapløb. Hvis den amerikanske regering virkelig vil opstille et antiraketskjold, har den brug for den britiske regerings støtte. En del af skjoldet skal anbringes i North Yorkshire.

1. Hvad mener den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik holdning om anti-raketskjoldet (nationalt missilforsvar)?

2. Mener den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, at anti-raketskjoldet (nationalt missilforsvar) er i overensstemmelse med ABM-traktaten fra 1972? I bekræftende fald hvilke argumenter vil den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik da fremføre for at bevise, at anti-raketskjoldet (nationalt missilforsvar) er i overensstemmelse med ABM-traktaten fra 1972?

3. Deler den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik den britiske udenrigsminister Robin Cooks frygt for et nyt våbenkapløb, hvis USA udvikler sit anti-raketskjold? I benægtende fald hvilke argumenter vil den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik da fremføre som bevis for, at den britiske udenrigsminister Robin Cooks frygt er ubegrundet?

4. Er den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik på baggrund af sine svar på spørgsmål 1, 2 og 3 for eller imod at placere en del af antiraketskjoldet i North Yorkshire?

Svar

(14. maj 2001)

Rådet har endnu ikke fastlagt nogen holdning til det nationale missilforsvar. Den Europæiske Union bekræftede ikke desto mindre på 2000-revisionskonferencen i New York vedrørende traktaten om ikke-spredning af kernevåben, at ABM-traktaten (om antiballistiske missilsystemer), der blev undertegnet af USA og Sovjetunionen i 1972, er en af grundpillerne i den strategiske stabilitet. Endvidere fremførte EU, at den gerne så traktaten bevaret.

Emnet nationalt missilforsvar (NMD) er blevet bragt på bane ved flere lejligheder under drøftelser mellem Javier Solana, generalsekretær/højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og hans amerikanske samtalepartnere. Generalsekretæren/den højtstående repræsentant har gentaget de synspunkter, som en række medlemsstater har givet udtryk for, nemlig at det er vigtigt at fastholde global stabilitet gennem aftalte sikkerhedsrammer. Han har også betonet behovet for fuldstændige og gennemsigtige konsultationer mellem USA og dets europæiske allierede om dette spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0337/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(13. februar 2001)

Om: Toldsatser

1. Kan Kommissionen oplyse de seneste tal for de vægtede, gennemsnitlige toldsatser for anden import end landbrugsprodukter i EU, Japan og USA?

2. Kan Kommissionen endvidere anslå de tilsvarende tal forud for større aftaler om liberalisering af verdenshandelen siden Fællesskabets oprettelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(19. marts 2001)

1. De vægtede, gennemsnitlige toldsatser for anden import end landbrugsprodukter var i 1998 følgende:

>TABELPOSITION>

2. Kommissionen ligger ikke inde med oplysninger vedrørende anden del af spørgsmålet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0235/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(8. februar 2001)

Om: Illegale belgiske visa og pas

Inden for rammerne af den Europæiske Unions tredje søjle (retlige og indre anliggender) kræves der mere opmærksomhed om svindlen med belgiske visa og pas. Navnlig fordi en midlertidig eller varig opholdstilladelse til den belgiske føderation samtidig medfører adgang til alle Schengen-landene. Sådanne opholdstilladelser er guld værd for kriminelle og gør indvandringsområdet mere følsomt over for korruption.

I de forløbne år har der været tale om handel med identitetskort til diplomater i det belgiske Udenrigsministerium og om omfattende visasvindel på den belgiske ambassade i Sofia. I slutningen af 1997 indrømmede en embedsmand i Udenrigsministeriet at have solgt ca. 300 særlige identitetskort til russere. Den samme embedsmand var også ansvarlig for udlevering af i tusindvis af særlige identitetskort til husholdningspersonale i ambassaderne, navnlig filippinske piger, der ofte er blevet udnyttet og er endt i prostitution.

I 1996 anlagde førstesekretæren ved den belgiske ambassade i Sofia en civilretlig sag mod ambassadøren og dennes medarbejdere på grund af illegal virksomhed. Førstesekretæren havde konstateret, at der i stor udstrækning blev udleveret visa og pas mod betaling. Angiveligt skulle ambassaden ligefrem have indrettet en karrusel med falske indbydelser fra belgiske virksomheder. I april 2000 rejste to dommere til Sofia og konstaterede, at der rent faktisk i flere år var blevet udstedt illegale visa i den belgiske ambassade.

Har Rådet på baggrund af disse faktiske omstændigheder over for den belgiske føderation insisteret på, at der blev truffet omfattende præventive foranstaltninger på visum- og pasområdet, f.eks. i form af en rotationsordning for følsomme funktioner, dobbeltkontrol og sikkerhedskontrol med embedsmænd?

Såfremt det er tilfældet, hvornår har Rådet fremsat en sådan anmodning over for den belgiske føderation?

Hvis det ikke er tilfældet, hvorfor har Rådet endnu ikke insisteret på, at der blev truffet omfattende præventive foranstaltninger på visum- og pasområdet i den belgiske føderation, når henses til dette områds betydning for Den Europæiske Unions tredje søjle (retlige og indre anliggender) og Schengen-landenes politik? Vil Rådet insistere på, at der træffes sådanne foranstaltninger?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0234/01 og E-0235/01

(14. maj 2001)

Rådet lægger stor vægt på bekæmpelse af dokumentsvig. Derfor har eksperter igennem lang tid mødtes i Rådets arbejdsgrupper for at udveksle oplysninger og erfaringer og behandle initiativer og forslag i den forbindelse.

Det problem, det ærede parlamentsmedlem har rejst, vedrører imidlertid et spørgsmål, der skal løses af de kompetente belgiske myndigheder.

Rådet har ikke for vane at rette forespørgsler til medlemsstaterne vedrørende spørgsmål, der hører under deres interne kompetence.

I det omfang en medlemsstats handlinger eller undladelser hindrer fællesskabsbestemmelserne vedrørende visa i at fungere tilfredsstillende, påhviler det Kommissionen at sætte medlemsstaten i stand til at fremkomme med bemærkninger til denne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0387/01

af Nicholas Clegg (ELDR) til Kommissionen

(15. februar 2001)

Om: Galápagosøerne

Hvilken eventuel EU-bistand står til rådighed for den ecuadorianske regering til at hjælpe med til at beskytte de skrøbelige økosystemer på de af Galápagosøerne (San Cristobal, Espanola, Santa Fe), der er mest direkte berørt af det nylige olieudslip?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(28. marts 2001)

Allerede i 1994 ydede Kommissionen støtte til Charles Darwin Foundation (et uafhængigt organ med ansvar for forskning, uddannelse og oplysning vedrørende øgruppens bevarelse) i forbindelse med et projekt til fremme af dens forsknings- og uddannelsesprogram (projektref. ECU/RELEX/1994/0046 med et beløb på 862 000 EUR). Fonden er i øjeblikket tilknyttet et forskningsprogram i Fællesskabet om, hvordan havets levende ressourcer forvaltes, og hvordan konflikter i øgruppers økosystem løses, der blev finansieret i 1998 (ref. IC18-CT98-0297 med et beløb på 550 000 EUR).

I forbindelse med olieudslippet ud for Galápagosøerne modtog Kommissionen den 23. januar 2001 en anmodning om nødhjælp fra de ecuadorianske myndigheder. Den 24. januar 2001 meddelte Kommissionen, at der ville blive sendt en europæisk taskforce bestående af 3 eksperter(1). Beslutningen blev truffet på grundlag af bestemmelserne i Europa-Parlamentet og Rådets beslutning nr. 2850/2000/EF af 20. december 2000 om fastsættelse af EF-rammebestemmelser for samarbejde i tilfælde af utilsigtet eller forsætlig havforurening(2). Eksperternes havde til opgave at hjælpe de ecuadorianske myndigheder med at finde ud af, hvordan de bedst kunne mindske virkningen af forureningen og udbedre skaderne i de berørte områder.

Alle organisationer, der er kvalificeret til at deltage i bevarelsen af øgruppens økosystem, kan indgive forslag til programmet Miljø i udviklingslandene (ref. SCRE/111699/C/G).

(1) Pressemeddelelse IP/01/104.

(2) EFT L 332 af 28.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0260/01

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(8. februar 2001)

Om: Følgeretten

Hvilke foranstaltninger vil der blive krævet af de fysiske eller juridiske personer, som er omtalt i artikel 9 i forslaget til direktiv om følgeret, med henblik på betaling af den potentielle følgeret i forbindelse med ukendte krav, eller krav, der ikke kan erfares?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein på skriftlige forespørgsler E-0256/01, E-0260/01, E-0262/01 og E-0264/01

(26. marts 2001)

Den 13. december 2000 vedtog Europa-Parlamentet en række ændringsforslag til Rådets fælles holdning af 19. juni 2000 om følgeret til fordel for ophavsmanden til et originalkunstværk(1). I henhold til EF-traktatens artikel 251 (tidl. artikel 189 B), stk. 3, tager Rådet stilling til Parlamentets ændringsforslag. Kommissionen skal derfor i sit svar på det ærede medlems spørgsmål vedrørende visse bestemmelser tage udgangspunkt i den fælles holdning som ændret af Parlamentet.

Det ærede medlem er betænkelig ved de krav, som direktivet kommer til at indebære for de personer, der er nævnt i artikel 9, og som i henhold til artikel 1, stk. 4, ofte er forpligtet til at betale følgeretsvederlaget, hvis flere personer mener, at de har ret til vederlaget, eller hvis ingen gør krav på vederlaget.

Hvordan følgeretsvederlaget udbetales, afhænger af, efter hvilken ordning det forvaltes. Ifølge den fælles holdning som ændret af Parlamentet er det op til medlemsstaterne at afgøre, hvordan det skal ske, og de kan i dette øjemed fastsætte bestemte løsninger. Vælger en medlemsstat at indføre kollektiv forvaltning af følgeretten, er det f.eks. det organ, som har ansvaret for den kollektive forvaltning, der afgør denne type spørgsmål.

Under alle omstændigheder melder spørgsmålet om, hvem der skal betale en gæld, hvis der er tvivl om, hvem der er pligtig at betale vederlaget, sig ikke kun ved følgeret, men også i mange andre tilfælde. Dette er nøje fastlagt i medlemsstaternes nationale retsregler. De personer, der er nævnt i artikel 9, skal således blot gå frem efter de procedurer, der er fastsat i deres nationale lovgivning på området.

På denne baggrund ville det være en overflødig administrativ foranstaltning at oprette et centralt europæisk register over alle kunstnere og deres arvinger med følgeretskrav. Kommissionen har derfor ingen planer om at gøre det.

Det ærede medlem spørger desuden til anvendelsesområdet for artikel 5. Kommissionen kan i denne forbindelse bekræfte, at den salgspris, der danner grundlag for beregningen af følgeretsvederlaget, skal være eksklusiv alle skatter og afgifter, som sædvanligvis lægges oven i nettoprisen, f.eks. moms. Direktivet berører derfor på ingen måde medlemsstaternes skatteregler.

(1) EFT C 300 af 20.10.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0173/01

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. februar 2001)

Om: Ansøgerlandene og revision af den fælles fiskeripolitik

Hvorledes agter Kommissionen at inddrage ansøgerlandene i sin høringsproces med henblik på revision af den fælles fiskeripolitik?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-0173/01 og E-0213/01

(12. marts 2001)

Kommissionen agter at holde ansøgerlandene underrettet om høringerne i forbindelse med revisionen af den fælles fiskeripolitik under de normale møder, der jævnligt holdes med disse lande, herunder møderne inden for rammerne af associeringsaftalerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0185/01

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Rådet

(5. februar 2001)

Om: Tyrkiske fængselsfanger myrdet af soldater

Hvad mener Rådet om de forfærdelige voldshandlinger begået af soldater i de tyrkiske fængsler, hvilket må karakteriseres som en vedvarende og alvorlig overtrædelse af menneskerettighederne?

Anser Rådet det for hensigtsmæssigt, at Den Europæiske Union afbryder ethvert initiativ med henblik på at tilknytte Tyrkiet til Fællesskabet under en hvilken som helst form, i betragtning af at regeringerne i de lande, som håber på at blive medlem af et forenet Europa ikke kan sætte spørgsmålstegn ved principperne for frihed og demokrati?

Ofringen af Halit Onder, 30 år, der brændte levende for at protestere mod soldaternes vold, er bevis på, i hvor høj grad det tyrkiske fængselsvæsen og dermed landets regering er uforenelig med pligten til at overholde menneskerettighederne, der er nedfældet i de traktater, der undertegnes af Den Europæiske Unions medlemsstater.

Svar

(14. maj 2001)

Rådet henviser det ærede parlamentsmedlem til sit svar på forespørgsel E-4111/00 og E-4154/00.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0675/01

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(6. marts 2001)

Om: Afgifter for fiskerilicens i EU's internationale fiskeriaftaler

1. Kan Kommissionen oplyse, hvilket beløb der er afsat til udviklingssamarbejde i hver enkelt af de fiskeriaftaler, som EU har indgået med tredjelande, og som er gældende i øjeblikket?

2. Kan Kommissionen oplyse, hvor meget skibsejerne i EU betaler i afgift for fiskerilicens i hver enkelt af de fiskeriaftaler, som EU har indgået med tredjelande, og som er gældende i øjeblikket?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. april 2001)

Et skema med de ønskede oplysninger sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0193/01

af Dominique Vlasto (PPE-DE) til Kommissionen

(1. februar 2001)

Om: Second chance-skoler

Formålet med second chance-skolerne er at integrere unge uden kvalifikationer i et uddannelsesprogram med henblik på beskæftigelse.

Der er fra januar 1998 blevet undervist i den første forsøgsinstitution, som blev åbnet i Marseille i november 1997, og siden har institutionen med succes modtaget mere end 300 elever.

Skolens funktion er desværre alvorligt påvirket som følge af manglende koordinering mellem Europa-Kommissionen og de franske myndigheder.

Anvendelsen af midler fra Den Europæiske Socialfond der sikrer størstedelen af finansieringen af disse skoler er faktisk sket i medfør af subsidiaritetsprincippet fra den franske stats repræsentanters side i området.

Det ser ud til, at det nuværende system ikke gør det muligt at bevilge de midler, der er nødvendige, for at second chance-skolen i Marseille kan fungere.

Da bestemte kriterier skal opfyldes for, at de pågældende institutioner kan modtage midlerne fra fonden, er denne skoletypes særlige karakter, som beskrevet af Kommissionen i dens hvidbog Undervise og lære: På vej mod det kognitive samfund følgelig ikke sikret.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den regner med at træffe for at råde bod på denne situation?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(27. marts 2001)

Unges integration på arbejdsmarkedet er fortsat en af Den Europæiske Socialfonds (ESF) politiske prioriteter for programmeringsperioden 2000-2006.

Forvaltningen af de programmer, som samfinansieres med ESF, sker imidlertid på grundlag af en konsekvent overholdelse af subsidiaritetsprincippet.

ESF deltager ganske vist i finansieringen, men er altså ikke tilknyttet behandlingen eller udvælgelsen af de foranstaltninger, den skal samfinansiere, idet programmernes gennemførelse er medlemsstatens ansvar.

Kommissionen kan derfor ikke uanset hvor interessant et specifikt projekt måtte være gribe ind over for de instanser, der forvalter programmet, for at påvirke deres valg.

Usikkerheden med hensyn til, hvordan der tages hensyn til Second chance-skolen under ESF's programmeringsperiode for 2000-2006, kan derfor ikke tilskrives manglende koordination mellem Kommissionen og den franske stats tjenestegrene.

Ethvert spørgsmål vedrørende dette projekt skal derfor forelægges de kompetente nationale myndigheder.