ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2657/00

af Mark Watts (PSE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Bremselængder for køretøjer

Er Kommissionen klar over, at luftbremser på lastbiler har en indbygget reaktionsforsinkelse på op til 0,3 sekund mellem det tidspunkt, hvor bremsepedalen trykkes ned, og det tidspunkt, hvor bremserne begynder at virke, og at dette ved en fart på blot 30 engelske mil i timen svarer til én billængde, før bremserne begynder at virke?

Er Kommissionen også klar over, at hvis en personbil og en lastet lastbil, der begge kører med den maksimalt tilladte fart for en lastbil (56 engelske mil i timen), bremser samtidigt, vil lastbilen i det øjeblik, hvor personbilen standser, stadig køre med en fart på 30 engelske mil i timen?

Er Kommissionen endvidere klar over, at de nuværende standarder for bremseeffektivitet er baseret på det givne forsinkelsesniveau snarere end på bremselængderne? Er Kommissionen, eftersom dette er tilfældet, enig i, at de faktiske køreafstande må forhøjes for at begrænse det i øjeblikket uacceptabelt høje antal kollisioner bagfra (dødsfald og kvæstelser) mellem lastbiler og mellem lastbiler og mindre køretøjer?

Svar afgivet af Erkki Liikanen på Kommissionens vegne

(28. september 2000)

Det er korrekt, at bremselængde og bremseeffektivitet er forskellig alt efter, om det drejer sig om personbiler eller tunge erhvervskøretøjer. Derfor gælder der også forskellige prøveprocedurer og grænseværdier for disse køretøjstyper. I henhold til bilag III, punkt 2.4, i Rådets direktiv 71/320/EØF af 26. juli 1971 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om bremseapparater for visse kategorier af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 98/12/EF af 27. januar 1998(2), at ved en betjeningstid på 0,2 sek. må den tid, der forløber fra det øjeblik, hvor aktiveringen af betjeningsanordningen påbegyndes, og indtil trykket målt ved hjulcylinderen er nået op på 75 % af den asymptotiske slutværdi, ikke overstige 0,6 sek. Det er korrekt, at de traditionelle trykluftbremsesystemer på tunge køretøjer har en relativt lang reaktionstid, men de skal opfylde dette krav. For de fleste nye køretøjers vedkommende er der sket en dramatisk forbedring af dette forhold siden indførslen, nogle år tilbage, at elektrisk aktivering af bremserne, hvilket har medført en næsten øjeblikkelig bremsereaktion.

Både bremselængde og deceleration er fastlagt i bilag II til ovenstående direktiv, sammen med en lang række andre bremsemæssige sikkerhedsaspekter som f.eks. opførsel ved kørsel ned ad bakke og bremsevirkningen med varme bremser. De forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europas arbejdsgruppe 29 om fremstilling af motorkøretøjer udarbejder også bestemmelser om deceleration og bremselængde. Det er vigtigt, at køretøjer opfører sig stabilt og forudsigeligt under bremsning. Et krav, der kun vedrører køretøjernes bremselængde, vil kunne øge risikoen for udskridning.

(1) EFT L 202 af 6.9.1971.

(2) EFT L 81 af 18.3.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1448/00

af Wolfgang Kreissl-Dörfler (PSE) til Kommissionen

(10. maj 2000)

Om: Finansiel støtte fra GD for Handel til ikke-statslige brasilianske miljøorganisationer

I 1997 indgik Kommissionen (GD for Handel) kontrakter med flere ikke-statslige brasilianske miljøorganisationer, hvorved ngo'erne fik stillet finansiel støtte til projektarbejde i udsigt. I over tre år har de brasilianske kontraktpartnere nu ventet på nyt og især på den finansielle støtte. Et eksempel af kontrakt nr. BR97/023/B7-6201/04 med Ecotropia.

Kan Kommissionen på den baggrund oplyse,

1. hvad der er de generelle mål for støtten til de brasilianske ngo'ers projektarbejde?

2. hvad der hidtil er sket? om der foreligger en evaluering af støtteforanstaltningerne?

3. hvad der er årsagen til, at den finansielle støtte ikke er nået frem?

4. om den i nær fremtid vil tage skridt til at opfylde sine kontraktlige forpligtelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(29. juni 2000)

Det af det ærede medlem nævnte projekt er en del af et større tilsagn, der blev afgivet i 1997 (Brasilien-pakken, B7-6021/97/0542). Pakken består af 12 projekter på miljøområdet gennemført af ikke-statslige organisationer (ngo'er) støttet af en central projektforvaltningsenhed. Desværre er pakken endnu ikke gennemført, og der er hidtil ikke undertegnet nogen kontrakter med partner-ngo'erne.

Formålet med de projekter, der skal gennemføres af partner-ngo'erne som led i denne pakke, er bevarelse og bæredygtig udnyttelse af tropiske skove i Brasilien via en bred vifte af aktioner.

Projekterne er endnu ikke påbegyndt, og der er derfor endnu ikke foretaget nogen evaluering. Kommissionen har ikke indgået kontrakt med nogen af partner-ngo'erne, men de er underrettet om, at deres projekter er godkendt til finansiering. Der er truffet en række forberedende foranstaltninger, bl.a. en tjenesterejse med det formål at afslutte planlægningen af de projekter, der indgår i pakken. Den vigtigste forberedende foranstaltning er en skabelse af retsgrundlaget for projektforvaltningsenheden og en fastlæggelse af gennemførelsesprocedurerne, fordi der ikke er nogen fortilfælde i Brasilien. Der føres i øjeblikket forhandlinger om disse procedurer.

Som tidligere nævnt har Kommissionen ikke indgået nogen kontraktmæssige forpligtelser over for partner-ngo'erne, da der ikke er undertegnet nogen kontrakter. Den forsøger imidlertid på enhver måde at få de brasilianske myndigheder til at deblokere situationen.

De forsinkelser, der er indtruffet i gennemførelsen af dette projekt, er alvorlige. Problemet bør imidlertid ikke tilsløre, at der fra 1997 til 1999 via budgetposten for tropisk skovbrug er ydet støtte til fire andre ngo-projekter til et beløb af 3,9 mio. EUR i Brasilien, og at der er givet tilsagn på mere end 22 mio. EUR til Brasilien via posten for samfinansiering med ngo'er.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2388/00

af Rosemarie Müller (PSE) til Kommissionen

(7. juli 2000)

Om: Skoletiden

I Europa er skoletiden organiseret på to måder: Der findes halvdagsskoler og heldagsskoler. Kommissionen bedes især på baggrund af den seneste rapport om skoleuddannelsens kvalitet oplyse, om den har beviser, der tyder på, at der en forbindelse mellem kvaliteten af den opnåede viden og skoletiden?

I bekræftende fald: Med hvilket resultat? Hvilke konklusioner drager Kommissionen heraf med hensyn til dens fremtidige aktiviteter på undervisningsområdet?

I benægtende fald: Hvorfor har Kommissionen ikke medtaget dette organisatoriske spørgsmål i sin vurdering? Vil Kommissionen tage hensyn til dette i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(8. september 2000)

Den nævnte rapport om skoleuddannelsens kvalitet er dels udarbejdet på grundlag af en streng udvælgelse af indikatorer, der skulle anvendes, i alt kun 16, dels på grundlag af eksisterende kilder. Rapporten bygger på arbejdet i et udvalg af eksperter, som var samlet på initiativ af 26 europæiske landes undervisningsministre.

Det er indlysende, at skoletidens tilrettelæggelse varierer fra land til land, men også inden for en lang række lande på grund af den voksende selvbestemmelse, der gives kommuner og skoler i spørgsmålet om forvaltning af skoletiden. Valget af en bestemt ordning hviler bl.a. på lokale forsøg på at tilpasse sig geografiske, sociale og klimatiske forhold.

For at etablere en forbindelse mellem elevernes indlæring og undervisningens kvalitet må man foruden skoletidens tilrettelæggelse tage hensyn til læseplaner, antallet af timer i de forskellige fag, tidspunktet på dagen, hvor der undervises i de forskellige fag, undervisningsmetoden, osv. Den frihed, skolerne har i langt de fleste lande, til at vælge metoder og tilrettelæggelse af timeplan gør det umuligt at etablere pålidelige sammenligninger, for der skal tages hensyn til alt for mange forskellige kriterier.

Nettet Eurydice (Det Europæiske Informationsnet om Uddannelse i Europa) råder over beskrivelser af skolekalenderens tilrettelæggelse, men der findes ikke sammenlignelige data på europæisk plan, og en sådan undersøgelse er ikke planlagt på nuværende tidspunkt. I øvrigt har IEA (International Association for the Evaluation of Educational Achievement) ved flere lejligheder forsøgt at etablere forbindelser mellem de målte resultater i basisfagene (matematik, modersmål, osv.) og driftsmæssige kriterier i forbindelse med skoleordningen, herunder den tid, der tildeles fagene, men der har ikke kunnet findes en direkte forbindelse mellem antallet af timer og de opnåede resultater. I spørgsmålet om eventuelle undersøgelses emner ville det være mere interessant at fastslå forbindelsen mellem den generelle skolerytme og uddannelsens kvalitet end forbindelsen mellem skoledagens tilrettelæggelse og kvaliteten.

På grundlag af disse overvejelser mener Kommissionen, at der ikke er nogen væsentlig forbindelse mellem valget af halvdags- eller heldagsskolegang og undervisningens kvalitet, og den har derfor ikke til hensigt at foretage undersøgelser heraf.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1402/00

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(5. maj 2000)

Om: Kommissionen og Den Europæiske Centralbank

Kan Kommissionen oplyse, hvilke møder der har fundet sted mellem højtstående tjenestemænd i Kommissionen og Den Europæiske Centralbank, og i denne forbindelse oplyse:

a) mødedatoer

b) mødesteder

c) mødedeltagernes navne

(med en sammenfatning af de spørgsmål, der blev drøftet under hvert møde).

Kan Kommissionen også oplyse, om Den Europæiske Centralbank er fuldstændig uafhængig af Kommissionen, eller hvorvidt det kan siges, at Kommissionen på en eller anden måde har indflydelse på Den Europæiske Centralbank?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(23. juni 2000)

Kommissionen har mange kontakter på tjenestemandsniveau med Den Europæiske Centralbank (ECB) både telefonisk, skriftligt og på møder. Kontakten er en naturlig følge af begge institutioners opgaver og har til formål at effektivisere deres arbejde.

En del af kontakten består i, at repræsentanter for Kommissionen deltager i en række af ECB's udvalg og arbejdsgrupper, hvor tjenestemænd fra ECB og de nationale centralbanker forbereder beslutninger og udtalelser for ECB's beslutningstagende organer. Kommissionen indbydes som regel til at deltage i Banktilsynskomitéen, arbejdsgruppen vedrørende betalingssystemer og arbejdsgruppen vedrørende statistikker.

Kommissionen indbyder til gengæld tjenestemænd fra ECB til at deltage i en række møder, som er arrangeret af Kommissionen, og hvor man ønsker ECB repræsenteret, som f.eks. ved møder i Det Rådgivende Udvalg for Banklovgivning eller møder vedrørende makroøkonomiske prognoser.

Endvidere arrangerer tjenestemænd regelmæssigt ad hoc-møder vedrørende spørgsmål af fælles interesse. Således blev der eksempelvis den 6. april 2000 under ledelse af generaldirektøren for Økonomiske og Finansielle Anliggender afholdt et møde i Bruxelles med henblik på at udarbejde retsforskrifter mod forfalskning af eurosedler. Endvidere skal det påpeges, at højtstående tjenestemænd i Kommissionen og højtstående repræsentanter fra ECB regelmæssigt afholder møder i Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. Højtstående tjenestemænd fra begge institutioner mødes desuden regelmæssigt i internationale fora (Den Internationale Valutafond, Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling osv.).

Som på alle andre områder respekterer Kommissionen fuldt ud EF-traktatens bestemmelser i forbindelse med sine kontakter med ECB.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2455/00

af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juli 2000)

Om: Priser på biler i Irland og EU

Har Kommissionen kendskab til de skyhøje priser på biler i Irland sammenlignet med andre EU-medlemsstater, og kan den oplyse, hvor stor en del af denne prisforskel der skyldes statsskatter, og hvor stor en del der kan tilskrives den manglende konkurrence på dette marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(13. september 2000)

Den nugældende gruppefritagelsesforordning, Kommissionens forordning (EF) nr. 1475/95 af 28. juni 1995 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer(1), fastsætter i artikel 11, at Kommissionen regelmæssigt evaluerer anvendelsen af denne forordning, især med henblik på prisforskellene mellem de forskellige medlemsstater og på kvaliteten af den service, der ydes de endelige forbrugere. I dette øjemed har Kommissionen siden 1993 undersøgt forskellene på bilpriser i Fællesskabet i sin halvårlige rapport om bilpriser. Ifølge artikel 11 skal Kommissionen også udarbejde en rapport om virkningerne af forordningen før 31. december 2000. I denne rapport vil Kommissionen analysere de forskellige faktorer, der fører til forskelle i bilpriserne.

I modsætning til hvad det ærede medlem har iagttaget, har Kommissionens regelmæssige rapporter om bilpriser ikke vist, at bilpriserne før skat i Irland er specielt høje i forhold til andre medlemsstater, undtagen måske når det gælder vissel

modeller(2). I denne forbindelse har Kommissionen konstateret, at priserne før skat er forholdsvis lave i medlemsstater med høj beskatning på køb af biler, bl.a. Irland. Med hensyn ti priser after skat skal det bemærkes, at beskatning på køb af biler er forblevet et anliggende, som henhører under de enkelte medlemsstater, da disse indtil nu har udelukket dette område fra EF-foranstaltninger om skatteharmonisering i det indre marked.

(1) EFT L 145 af 29.6.1995.

(2) Jf. f.eks. den seneste pressemeddelelse IP/00/781 af 13. juli 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1660/00

af Patricia McKenna (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. maj 2000)

Om: Genopbygning af Ballymun i Dublin

Saneringen af et af de fattigste områder i Dublin, Ballymun, indebærer, at hundrede af bygninger rives ned, og at 10 000 borgere flyttes. Saneringen omfatter et område på ca. 112 ha, og visse af projekterne medfinansieres via fællesskabsinitiativet Urban. Genopbygningsprojektet omfatter opførelse af en virksomheds- og teknologipark på 40 ha.

Da alle nyskabelser i af eksisterende byområder, der omfatter mere end 2 ha, skal underkastes en vurdering af projektets indvikling på miljøet, jf. Rådets direktiv 85/337/EØF(1) og ændringerne hertil (direktiv 97/11/EF)(2), bedes Kommissionen oplyse, om den mener, at genopbygningen af Ballymun bør underkastes en vurdering af projektets indvirkning på miljøet?

Har Kommissionen til hensigt at anlægge sag mod Ballymun Regeneration Ltd., fordi arbejdet ikke blev udbudt i licitation, og vil den sikre, at der gennemføres en vurdering af den indvirkning, hele udviklingsprojektet i Ballymun vil have på miljøet?

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(9. juni 2000)

I 1999 modtog Kommissionen flere klager vedrørende en manglende miljøvurdering af hele genopbygningsprojektet for Ballymum i Dublin i henhold til direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om en vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997. Kommissionen rettede henvendelse til de irske myndigheder i 1999 og har siden modtaget svar. Myndighederne påstår, at genopbygningsplanen ikke falder ind under direktiv 85/337/EØF, og anfører, at saneringen sker gennem en række separate projekter, hvor der for nogle er foretaget en miljøvurdering i henhold til direktivet. Kommissionen har fremsendt oplysningerne i svaret til klagerne, og er nu ved at gennemgå de omfattende kommentarer, den har modtaget. Kommissionen forventer at træffe en beslutning i sagen i de kommende måneder. Når det besluttes at tage retslige skridt efter en klage, er disse rettet mod medlemsstaten og ikke mod en juridisk person som det selskab, det Ærede Medlem henviser til.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1331/00

af Giovanni Pittella (PSE) til Kommissionen

(27. april 2000)

Om: Mulighed for Unionens borgere for at gøre krænkelser af de grundlæggende rettigheder gældende ved Domstolen

Med Amsterdamtraktaten, som trådte i kraft den 1. maj 1999, indførtes i artikel 7 (TEU) en procedure, hvis formål er at konstatere og sanktionere en medlemsstat, som ikke overholder og sikrer menneskerettighederne.

Kan Kommissionen forklare nærmere, om de enkelte borgere også kan påberåbe sig denne procedure for at sanktionere den medlemsstat, som åbenlyst gør sig skyld i sådanne krænkelser?

Er det desuden muligt for Unionens borgere at anlægge sag ved Domstolen for eventuelle krænkelser af disse rettigheder i det enkelte land?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(18. juli 2000)

Kommissionen gør opmærksom på, at i henhold til bestemmelserne i artikel 7 i traktaten om Den Europæiske Union er det kun en tredjedel af medlemsstaterne eller Kommissionen, der kan foreslå Rådet, at det i dets sammensætning af stats- og regeringschefer fastslår, at en medlemsstat groft og vedvarende overtræder principper i artikel 6, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union.

EF-traktatens bestemmelser om Domstolen (artikel 220 ff. (tidligere artikel 164)) giver ikke enkeltpersoner direkte adgang til at anlægge sag mod medlemsstaternes handlinger ved Domstolen. Til gengæld kan eller skal præjudicielle spørgsmål ifølge EF-traktatens artikel 234 (tidligere artikel 177) forelægges for Domstolen af de nationale retter, bl.a. i tvister, hvor en enkeltperson gør gældende, at en medlemsstat, som handler inden for fællesskabsretten, har overtrådt de grundlæggende rettigheder, som som udgør generelle principper i fællesskabsretten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1076/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(7. april 2000)

Om: Phare-programmet

Kan Kommissionen i forbindelse med Phare-programmet oplyse, hvorfor de programmer, som den udbyder, såsom Parti 1 under projektet: evaluering af de nationale Phare-programmer, til trods for at dens samlede strategi går ud på at udvikle og støtte de små og mellemstore virksomheder, er så omfattende, at de små og mellemstore virksomheder ikke kan leve op til det store antal lande, som disse programmer omfatter, og derfor i realiteten udelukkes fra konkurrencen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(23. maj 2000)

Det er rigtigt, at PHARE-programmet som et af sine væsentlige programpunkter går ud på at støtte og udvikle lokale små og mellemstore virksomheder (SMV'er) ved hjælp af særligt udformede programmer og faciliteter. Det af det ærede medlem omtalte tilfælde drejer sig om et af Kommissionen afholdt udbud med henblik på en evaluering af programmet. Der er tale om et enkelt udbud, der omfatter alle ansøgerlande.

De serviceydelser, der her kræves udført, er yderst specialiserede. Det forventes derfor, at reaktionerne på dette udbud vil komme fra konsortier, der sandsynligvis vil bestå af mindre, men specialiserede, virksomheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1513/00

af Imelda Read (PSE) til Kommissionen

(12. maj 2000)

Om: Data om tilfælde af brande i boliger

Kan Kommissionen i lyset af de 3 000 brande i boliger i min valgkreds (East Midlands, UK) i 1998 meddele mig, hvilke andre medlemsstater der registrerer brande i boliger? Hvilke skridt har Kommissionen af sikkerhedshensyn planer om at tage for at sikre, at indsamlingen af data på dette område harmoniseres i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. juni 2000)

Kommissionen er klar over, at der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger om brande i boliger. De oplysninger, som medlemsstaterne indsamler, er hverken komplette eller sammenlignelige.

Imidlertid er sikkerheden ved brand et af de prioriterede områder i det handlingsprogram for civilbeskyttelse, som blev indført ved Rådets beslutning 1999/847/EF(1) af 9. december 1999. Et initiativ på dette område skulle sammen med det arbejde, der er i gang i på professionelt plan, bl.a. i sammenslutningen af brandmandsforbund, bedre på situationen.

Endvidere har Kommissionen i øjeblikket overvejelser i gang om en ny mere global tilgang til forebyggelse af naturlige og teknologiske risici.

Endelig bør det bemærkes, at EU-samarbejdet inden for civilbeskyttelse er under udbygning. Kommissionen besluttede den 30. maj 2000 at forelægge Rådet en meddelelse herom for at styrke EU's midler på dette område. Der er flere oplysninger om civilbeskyttelse i EU på web-adressen:

http://www.europa.eu.int/comm/environment/civil/.

(1) EFT L 327 E af 21.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1823/00

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(31. maj 2000)

Om: Rapport fra Kommissionen om situationen i Østrig

Den østrigske forbundskansler har foreslået, at Kommissionen som traktaternes vogter skal udarbejde en rapport om Østrig. Dette dokument skulle redegøre for situationen i Østrig, for så vidt angår den østrigske regerings og de østrigske myndigheders overholdelse af de grundlæggende principper i EU-traktaten. På grundlag af denne rapport skulle det undersøges, om der faktisk er årsager til sanktionerne mod Østrig.

1. Under hvilke forudsætninger vil Kommissionen udarbejde en rapport om Østrigs overholdelse af principperne i EU-traktatens artikel 6?

2. Kommissionen overvåger som traktaternes vogter regelmæssigt, at medlemsstaterne overholder traktaterne. Under hvilke forudsætninger vil Kommissionen udarbejde rapporter om overholdelse af principperne i EU-traktatens artikel 6 i alle medlemsstater?

3. Betragter Kommissionen de 14 landes sanktioner mod Østrig som en krænkelse af EU-traktaten?

4. Ser Kommissionen nogen traktatmæssig årsag til de 14 landes sanktioner mod Østrig?

5. Hvad har Kommissionens hidtidige kontrol af Østrig vist?

6. Er der tegn på, at FPÖ' s deltagelse i regeringen har medført, at EU's grundlæggende principper er blevet krænket? I bekræftende fald: Hvilke?

7. De 14 medlemsstater hævder, at de har vedtaget bilaterale sanktioner. Afgørelsen blev offentliggjort af den portugisiske rådsformand. De 14 lande hævder igen og igen, at de kun kan ophæve sanktionerne i fællesskab. Ser Kommissionen heri tegn på, at der ikke er tale om bilaterale afgørelser, men om en multilateral, og dermed om en afgørelse fra Rådet?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi på skriftlige forespørgsler P-1746/00 og P-1823/00

(3. august 2000)

Som Kommissionen allerede har anført i sine svar på en række spørgsmål stillet af medlemmer af Parlamentet, er de bilaterale foranstaltninger, som de 14 medlemsstaters regeringer har truffet med hensyn til den østrigske koalitionsregering, ikke omfattet af EU-traktaten eller EF-traktaten, og de får ingen indflydelse på rettigheder og forpligtelser over for nogen som helst medlemsstat i forbindelse med fællesskabslovgivningen.

Kommissionen har også gentagne gange anført, at den fortsat vil varetage sin rolle som vogter af traktatens bestemmelser og værdier, som danner grundlaget for Den Europæiske Union, og den bekræfter sit engagement i den forbindelse.

Som det ærede medlem ved, vil der på medlemsstaternes foranledning blive udarbejdet en rapport af tre personer, udpeget af formanden for den Europæiske Domstol for Menneskerettigheder, om, hvorvidt den østrigske regering overholder de værdier, der er fælles for Den Europæiske Union.