DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/77

(2004/C 33 E/073)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0746/03

af Jillian Evans (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. marts 2003)

Om: Hmong-kristne i Vietnam

Jeg er blevet gjort opmærksom på Hmong-kristnes lidelser i Vietnam. I modstrid med artikel 18 i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder er disse mennesker frataget retten til religionsfrihed og er efter sigende forfulgt af det offentlige sikkerhedspoliti, grænsepolitiet og endog af politiske ledere, som alle tvinger de Hmong-kristne til at opgive deres tro. Familier er blevet fordrevet fra deres hjem og nogle er døde, for eksempel Mua Bua Senh — tilsyneladende på grund af kvæstelser, han pådrog sig, da han nægtede at forlade sit hjem.

Det er uacceptabelt, at folk udsættes for en sådan intolerance og forfølgelse, uanset hvilken tro de har, og jeg beder Kommissionen oplyse, om den i betragtning af artikel 18 i verdensreklæringen om menneskerettigheder og den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder finder det acceptabelt, at vietnamesiske borgere behandles på denne måde?

Har Kommissionen i sin politik over for Vietnam taget højde for de aktuelle forhold, og lægger den pres på de vietnamesiske myndigheder for at få dem til at vedtage nationale love i overensstemmelse med principperne i artikel 18 med henblik på at sikre, at vietnamesiske borgere ikke lider under en sådan forfølgelse og frit kan leve et liv uden repressioner uanset tro og race?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(9. april 2003)

Vietnams forfatning garanterer tros- og religionsfrihed i landet. Den vietnamesiske regering anerkender officielt seks religioner — en buddhistisk organisation, den centrale buddhistiske kirke i Vietnam, den katolske kirke, to protestantiske kirker, islam og sekterne Hoa Hao og Cao Dai.

Den samlede befolkning i Vietnam anslås til 78,5 mio. Det officielle tal for aktivt udøvende buddhister anslås til 7,5 mio., og stort set halvdelen af den vietnamesiske befolkning anser sig selv for at være buddhister og udøve buddhisme. Der er mellem 6 og 7 mio. udøvende katolikker og ca. 1 mio. udøvende protestanter. Antallet af protestanter er steget hurtigt i de senere år, især i det sydlige Vietnam og blandt de etniske minoriteter i landdistrikterne. De resterende fire religioner tegner sig for omkring 2,5 mio. tilhængere i alt, heriblandt ca. 70 000 muslimer.

Ifølge den vietnamesiske forfatninger hedder det også, at »det er forbudt at krænke tros- og religionsfriheden, misbruge den eller handle imod statens love og politik«. Denne bestemmelse skyldes de vietnamesiske myndigheders ønske om at kunne kontrollere hastigheden i de forandringer, der sker, og fastholde en sammenhæng i samfundet i overgangsprocessen mod markedsøkonomi. Da de vietnamesiske myndigheder opfatter navnlig religiøse bevægelser, som de ikke anerkender, som elementer til politisk opposition og opløsning, bliver denne bestemmelse ofte trukket frem til at berettige kontrolforanstaltninger, begrænsninger, forbud og sanktioner, som sætter grænser for friheden på området.

Der har været en stigning i antallet af rapporter om forfølgelse af kristne i Vietnam (navnlig Montagnard-kristne og Hmong-kristne), siden den voldelige opstand i det centrale højland i februar 2001. Mange rapporter taler angiveligt om, at sikkerhedsstyrkerne gentagne gange har gennemført aktioner for at tvinge højlandsbeboerne til at give afkald på deres tro. De vietnamesiske myndigheder benægter disse rapporter og også rapporterne om ulykkestilfælde, hvor folk er døde eller er blevet slået, mens de var i politiets varetægt. Det har hidtil ikke været muligt at få disse rapporteringer bekræftet af uafhængige kilder.

Kommissionen deler de bekymringer, som FN's menneskerettighedsudvalg gav udtryk for i juli 2002 angående artikel 18 i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder. Udvalget bemærkede, at oplysningerne fra Vietnam ikke var tilstrækkelige til, at man kunne danne sig et klart billede af situationen i landet med hensyn til tros- og religionsfrihed. På baggrund af de foreliggende oplysninger om, at visse former for religiøs praksis bliver undertrykt eller stærkt frarådet i Vietnam, udtrykte udvalget alvorlig bekymring over, at det vietnamesiske statspartis praksis på området ikke opfylder kravene i konventionens artikel 18.

Det er Kommissionens politik over for Vietnam at tilskynde til og støtte fremskridt i forbindelse med menneskerettigheder og demokratisering og give udtryk for betænkeligheder i sager, hvor der finder misbrug sted, eller hvor der helt tydeligt sker en forværring af situationen. Kommissionen har et nært samarbejde med medlemsstaterne om at føre kontrol med menneskerettighedssituationen i landet og deltager i alle EU's henvendelser til den vietnamesiske regering om disse spørgsmål.

Kommissionen ser positivt på den vietnamesiske regerings beslutning om at udarbejde en handlingsplan for lovreformer baseret på den vurdering af retsmidlerne, der er blevet foretaget med støtte fra det internationale donorsamfund. EU, Kommissionen sammen med medlemsstaterne, har gentagne gange kraftigt opfordret den vietnamesiske regering til at øge respekten for politisk og religiøs frihed og styrke den økonomiske og sociale frihed yderligere. EU gav udtryk for dette ønske i sin erklæring på mødet i den rådgivende gruppe i Hanoi i december 2002. Desuden har Kommissionen og medlemsstaterne erklæret, at de vil imødekomme enhver mulighed for at støtte den vietnamesiske regering i dens bestræbelser for at styrke reformen af regeringsførelsen og den offentlige administration, forbedre menneskerettighedssituationen, træffe forberedelser til undertegnelse og gennemførelse af flere internationale konventioner om menneskerettigheder og på andre områder, hvor støtte kunne være til hjælp.

Kommissionens delegation vil samme med medlemsstaternes repræsentanter fortsætte med at følge menneskerettighedssituationen i Vietnam nøje og tage passende tiltag.