SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3395/00

af Freddy Blak (PSE) og Helle Thorning-Schmidt (PSE) til Kommissionen

(3. november 2000)

Om: Brug af straffeattester ved ansættelse af personale

Undersøgelser foretaget af HK (Handels- og Kontorfunktionærernes Fagforening) i Danmark viser, at politiet i Danmark i stadigt stigende omfang udskriver straffeattester. Antallet er i perioden 1997-1999 steget fra 87 970 til 125 250 om året. Det er en stigning på 40 %. Baggrunden for denne stigning er, at arbejdsgivere i flere og flere tilfælde kræver rene straffeattester ved ansættelse, uanset hvilket job man skal varetage, og hvilken kriminalitet man evt. er dømt for. Det er efter spørgernes opfattelse ikke sagligt begrundet, at en dom for spirituskørsel udelukker, at man får et job som butiks- eller kantinemedhjælper.

Er Kommissionen enig med spørgerne i, at denne praksis medfører, at mange kriminelle ikke bliver resocialiseret efter endt straf, og at dette er i modstrid med ønsket om at øge beskæftigelsen i Europa?

Er Kommissionen enig med spørgerne i, at der kun bør kunne stilles krav om straffeattester, når det er sagligt begrundet ud fra det job, man skal varetage, og den kriminalitet man evt. er dømt for?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(17. januar 2001)

Kommissionen mener, at resocialisering af kriminelle og genindslusning af dem på arbejdsmarkedet er et særdeles udmærket mål. Det var også med dette for øje, at Kommissionen i sin meddelelse til Rådet og Parlamentet om gensidig anerkendelse af endelige afgørelser i straffesager(1) insisterede på, at de foranstaltninger, der skal træffes på dette område, også skal føre til forbedringer for lovovertræderen(2).

Mens Rådets og Parlamentets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger(3) (personoplysningsdirektivet) udelukker enhver behandling af oplysninger, der sker som led i en aktivitet, der falder uden for fællesskabsretten, f.eks. aktiviteter under EU-traktatens afsnit V og VI, og under alle omstændigheder behandling af aktiviteter vedrørende offentlig sikkerhed, forsvar, statens sikkerhed (herunder statens økonomiske interesser, når behandlingen er forbundet med spørgsmål vedrørende statens sikkerhed) og statens aktiviteter på det strafferetlige område (artikel 3, stk. 2), falder databehandling foretaget af private foretagender, f.eks. potentielle arbejdsgivere, i princippet ind under direktivets anvendelsesområde. Det hedder i artikel 8, stk. 5, at behandling af oplysninger om lovovertrædelser, straffedomme eller sikkerhedsforanstaltninger kun må foretages under kontrol af en offentlig myndighed, eller hvis der gælder tilstrækkelige, specifikke garantier i medfør af den nationale lovgivning med forbehold af de undtagelser, som medlemsstaten kan fastsætte på grundlag af nationale lovbestemmelser.

Selv når behandling af oplysninger om lovovertrædelser er tilladt, kan medlemsstaterne imidlertid i deres lovgivning kræve, at denne behandling skal overholde alle direktivets krav, især principperne om proportionalitet og formålsbegrænsning (artikel 6). I henhold til sidstnævnte princip skal oplysningerne være relevante for formålet med behandlingen.

På internationalt plan udelukker ILO's (International Labour Organisations) adfærdskodeks fra 1996 om beskyttelse af oplysninger om arbejdstagere(4), der ikke er et retligt bindende dokument, men blot indeholder henstillinger for at vejlede om beskyttelse af arbejdstageres personoplysninger, ikke indsamling af oplysninger om arbejdstageres domme for overtrædelse af straffeloven, men den begrænser afgjort indsamling heraf. Indsamling er tilladt på to betingelser: oplysningerne skal være direkte relevante for et bestemt ansættelsesforhold, og indsamlingen skal altid foregå under nøje overholdelse af den nationale lovgivning.

Kommissionen har i sin socialpolitiske dagsorden(5) oplyst, at den vil høre arbejdsmarkedets parter om eventuelle kommende fællesskabsinitiativer om databeskyttelse i beskæftigelsessammenhæng.

(1) KOM(2000) 495 endelig.

(2) Se meddelelsens afsnit 9.1. om Frihedsstraf og 9.4. om Alternative sanktioner.

(3) EFT L 281 af 23.11.1995.

(4) Adfærdskodeks om beskyttelse af arbejdstageres personoplysninger, Doc MEWP/1996/5.

(5) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, KOM(2000) 379 endelig.