SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2192/99

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Rådet

(23. november 1999)

Om: Forslag til nedsættelse af en særlig arbejdsgruppe til behandling af forholdet mellem handelsliberalisering og ikke-handelsmæssige politiske målsætninger i forbindelse med WTO-forhandlingerne

Mange ngo'er føler, at de ikke har nogen reelle muligheder for at påvirke dagsordenen for beslutningstagningen i samfundet eller de beslutninger, som følger heraf. De politiske beslutningstagere må imidlertid i takt med, at det civile samfund får øget betydning, i højere grad end tidligere sørge for legitimitet i beslutningstagningen. Navnlig har Verdenshandelsorganisationens forhandlingsrunde, der er ved at blive indledt, givet anledning til bekymring hos ngo'erne, der frygter, at forhandlerne under handelsorganisationen er rede til at tilsidesætte principper, der er væsentligere end frihandel. På det politiske plan har man ikke i tilstrækkelig grad drøftet foreneligheden af målsætningerne for handelen f.eks. med miljø-, sundheds- og menneskerettighedsprincipper.

Mener Rådet, at det er muligt og i Unionens interesse at fastsætte som målsætning for EU's forhandlere i handelsorganisationen, at de arbejder for, at der ved begyndelsen af forhandlingerne nedsættes en arbejdsgruppe i WTO der skal:

1. at behandle forholdet mellem handelsliberalisering og ikke-handelsmæssige politiske målsætninger og mulige instrumenter i den forbindelse, samt

2. undersøge handelens positive indvirkninger på miljøet og de politikker, der er nødvendige for at øge dem?

Svar

(31. januar 2000)

1. Det ærede medlem er sikkert klar over den omfattende karakter af de konklusioner, der blev vedtaget i Rådet den 26. oktober 1999 med henblik på forberedelsen af den tredje WTO-Ministerkonference i Seattle. Rådet understregede i sine konklusioner nødvendigheden af at sikre, at en passende balance mellem yderligere liberalisering af handlen og en styrkelse af de multilaterale regler bidrager til en bæredygtig udvikling, miljøbeskyttelse, sociale fremskridt, fattigdomsreduktion og forbrugersundhed.

2. Det ærede medlem er uden tvivl også klar over, at miljø og arbejdstagernes grundlæggende rettigheder var meget vigtige punkter på EU's dagsorden i Seattle. Hvad førstnævnte angår, gentog Rådet på ministerkonferencen, at der hele vejen under forhandlingerne bør tages miljøhensyn med henblik på ved rundens afslutning at nå til et samlet resultat, hvor de miljøvenlige følger fremgår i de relevante dele af den endelige pakke. Dermed fulgte Rådet den politik, som det havde fastlagt, og som er beskrevet i punkt 11, litra g, i de konklusioner, som det vedtog på samlingen den 26. oktober 1999 i forbindelse med forberedelsen af tredje WTO-Ministerkonference. Rådet henviser det ærede medlem hertil.

Med hensyn til arbejdstagernes grundlæggende rettigheder støtter Rådet kraftigt deres beskyttelse og gik under hele ministerkonferencen ind for, at dette spørgsmål skulle omtales i ministererklæringen. Med henblik på at gøre fremskridt i spørgsmålet om handel og arbejdstagerrettigheder foreslog EU at oprette et fælles permanent ILO/WTO-arbejdsforum vedrørende handels-, globaliserings- og arbejdsmarkedsspørgsmål for at fremme en bedre forståelse for disse spørgsmål gennem en substansdialog mellem alle de forskellige parter (herunder regeringerne, arbejdsgiverne, fagbevægelsen og andre relevante internationale organisationer). Denne dialog bør omfatte en drøftelse af forholdet mellem handelspolitik, handelsliberalisering, udvikling og arbejdstagernes grundlæggende rettigheder. Et sådant fælles forum bør også udarbejde oplæg til et møde på ministerniveau, som bør finde sted senest i 2001. EU tilbød at være vært ved et sådant ministermøde.

3. I konklusionerne fra samlingen den 26. oktober 1999 understregede Rådet endvidere nødvendigheden af fuldt og helt at inddrage det civile samfund i denne proces og med henblik herpå fortsætte dialogen med det, således at der kan tages hensyn til dets legitime interesser og ønsker. Rådet understregede også betydningen af nær kontakt med Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter og opfordrede til dialog med det civile samfunds organisationer på såvel nationalt som europæisk niveau.

4. Med hensyn til det ærede medlems sidste spørgsmål gøres der opmærksom på, at der på ministerkonferencen i Seattle ikke kunne opnås konsensus om en ministererklæring, der kunne have fastlagt dagsordenen for en ny runde forhandlinger og retningslinjerne herfor. Når tiden er moden, vil konsultationerne om omfanget af og rammen for en ny runde blive genoptaget i Genève, og det drøftes således fortsat, hvilke spørgsmål der skal forhandles i en ny runde. Det skal bemærkes, at ministrene i Seattle i vidt omfang anerkendte vigtigheden af handlens sociale dimension og af bæredygtig udvikling, som lå EU meget på sinde. Under hele den proces, som følger, vil EU's handlinger nøje følge de mål, der blev fastsat i Rådets konklusioner, uden at dette berører de instrumenter, der anses for at være hensigtsmæssige for opnåelsen af disse mål.