SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3061/01

af Cristiana Muscardini (UEN) og Antonio Mussa (UEN) til Kommissionen

(7. november 2001)

Om: Kemiske eller bakteriologiske stoffer og klimaanlæg

Den foruroligende spredning af terrortruslen gennem kontaminering med kemiske eller bakteriologiske stoffer kan ikke undgå at gøre os bange for, at de centrale klimaanlæg, som mange kontorer, stormagasiner, banker og navnlig EU-institutionernes bygninger er udstyret med, måske vil blive brugt til dette formål.

Vil Kommissionen ud over at træffe de nødvendige kontrolforanstaltninger etablere alternative systemer i samtlige EU-kontorer og opfordre medlemsstaterne til at udstede bestemmelser, således at forvaltningerne i alle bygninger, der er åbne for offentligheden og udstyret med klimaanlæg, træffer passende kontrolforanstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(10. januar 2002)

I spørgsmålet om en mulig terrortrussel gennem kontaminering med kemiske eller bakteriologiske stoffer i de centrale klimaanlæg i kontorbygninger findes der kun to mulige alternativer i EU-institutionernes bygninger, og det ville være enten at føre bygningerne tilbage til naturlig ventilation eller at decentralisere bygningernes klimaanlæg således, at der er flere af hinanden uafhængige enheder, der betjener mindre grupper af kontorer.

De fleste af Kommissionens mellemstore og store bygninger er udstyret med centraliserede klimaanlæg. Ændringerne i de sidste tiår i bygningsteknologi og anvendte materialer har haft til følge, at naturlig ventilering er blevet ineffektiv og endda utilstrækkelig for større kontorbygninger. Det ville ganske vist i princippet være muligt at designe kontorbygninger uden mekanisk ventilation, men på ejendomsmarkedet i Belgien og Luxembourg tilbydes der kun sjældent bygninger af denne type.

At ændre mekanisk ventilerede bygninger på en sådan måde, at de får naturlig ventilation gennem vinduer og skakter ville give anledning til betydelige tekniske problemer, og resultatet ville stadig være utilfredsstillende for de mennesker, der arbejder i kontorerne, især i sommer- og vinterperioden. Hvis en bygning ikke oprindelig er designet til den bedst mulige naturlige ventilation, er det vanskeligt at tilpasse den bagefter for en rimelig pris og med et acceptabelt resultat.

En fuldstændig decentralisering af klimaanlægget ville kræve enorme investeringer og ville give anledning til forøgede driftsomkostninger og en betydeligt lavere effektivitet.

Da de to ovennævnte løsninger i praksis er uanvendelige i de eksisterende bygninger, har Kommissionen sikret sig, at de eksisterende installationer beskyttes bedst muligt:

- friskluftindtaget (der sædvanligvis ligger i tagområdet) beskyttes mod, at uberettigede personer får adgang til det

- klimaanlæggenes kontrolcentre beskyttes mod, at uberettigede personer får adgang til dem

- det undgås så vidt muligt at tilbageføre afkastluften gennem kontorernes friskluftkanal

- der anvendes en organisationsprocedure, der gør det muligt hurtigt at slå hele ventilationssystemet fra i en krisesituation.

De ærede medlemmer bedes henvende deres spørgsmål om foranstaltninger, der træffes i andre institutioner, til de pågældende institutioner.

Muligheden for, at klimaanlæg anvendes til at udsætte mennesker for skadelige biologiske eller kemiske agenser i bygninger eller transportmidler og -infrastrukturer kan ikke udelukkes, og den har således været drøftet mellem Kommissionen og medlemsstaternes myndigheder i et forsøg på at udveksle informationer og erfaringer med henblik på at imødegå angreb med sådanne agenser. Bevidstheden om de risici, mangler og vanskeligheder, der ville opstå i forbindelse med tekniske ændringer som alternativ til eller erstatning af eksisterende systemer, er til stede overalt, og der er bred enighed om behovet for at styrke kontrollen med offentlige bygninger og kontrollen med nødprocedurer for de eksisterende systemer med henblik på at mindske risiciene i forbindelse med angreb.

Medlemsstaterne har allerede truffet foranstaltninger til at styrke sikkerheden og sikkerhedskontrollen, overvågningen og de procedurer, der er vedtaget og følges i forbindelse med mistænkelige genstande, omstændigheder eller begivenheder i bygninger og infrastrukturer, som offentligheden har adgang til. Kommissionen vil for sit vedkommende som en del af sine foranstaltninger vedrørende overvågning og kapacitet for forebyggelse af nødsituationer i forbindelse med bioterrorisme til stadighed holde sig underrettet om alle relevante ordninger.

Det skal endvidere bemærkes, at den del af offentligheden, som har adgang til arbejdspladser eller bygninger under det offentlige, kan nyde godt af den beskyttelse af arbejdstagerne, der følger af Rådets direktiv 89/654/EØF af 30. november 1989 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdsstedet(1). I dette direktiv er der specifikke bestemmelser om sikkerhed og kvaliteten af den luft, arbejdspladser forsynes med.

(1) EFT L 393 af 30.12.1989.