ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3691/97 af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Kogalskab

Kogalskab - BSE-epidemien - har, som Kommissionen ved, vaeret en oemtaalelig sag, der har skabt vrede i medlemsstaterne. Europa-Parlamentet kraevede en redegoerelse fra Kommissionen om BSE-epidemien og dens forloeb, og Parlamentets medlem, Boege, har udarbejdet en beretning til det midlertidige undersoegelsesudvalg om sagen, der snart kommer til behandling i Parlamentet. Efter at den stoerste opstandelse har lagt sig, er der i Belgien igen blevet konstateret et nyt BSE-tilfaelde. Udbredelsen af sygdommen, transporten og salget af koed fra et andet land har faaet borgerne til at naere tvivl om principperne for den frie konkurrence. Hvad agter Kommissionen at goere, for at udbredelsen af BSE-epidemien kan bringes til ophoer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (9. januar 1998)

Det nye tilfaelde af bovin spongiform encefalopati (BSE), der er blevet konstateret i Belgien, bekraefter noedvendigheden af at opretholde og om noedvendigt forstaerke kontrollen med smitsomme dyresygdomme overalt, hvor det er relevant, og foerst og sidst i Kommissionen.

De foranstaltninger til bekaempelse BSE, Kommissionen allerede har ivaerksat, vil saaledes blive opretholdt, og eventuelt tilpasset og om noedvendigt forstaerket. Disse foranstaltninger vedroerer isaer koedmel og benmel til dyrefoder og veterinaert tilsyn og kontrol. Endvidere arbejder Kommissionen med et forslag vedroerende overvaagning af smitsomme spongiforme encefalopatier.

Andre foranstaltninger er allerede besluttet eller er ved at blive det. De vedroerer blandt andet forskning i smitsomme spongiforme encefalopatier, idet der paa dette omraade vil ske en fortsaettelse og intensivering af samarbejdet mellem medlemsstaterne og af finansieringen, specificeret risikomateriale og mel til dyrefoder, for hvilket Kommissionen i naer fremtid vil fremsaette nye forslag, kontrol og inspektion i hele oksekoedsektoren - personalet paa dette omraade blev allerede udvidet i 1997 og vil blive yderligere udvidet i 1998 - samt muligheden for at efterspore bestemte dyr fra den 1. januar 1998.

Som det aerede medlem kan konstatere, har Kommissionen ingenlunde til hensigt at beskaere sine bestraebelser paa dette omraade, men vil tvaertimod intensivere dem, ikke kun for at standse udbredelsen af BSE, men ogsaa for at afskaffe smitsomme dyresygdomme saa hurtigt som muligt.
C 187/6 DA 16. 6. 98 De Europæiske Fællesskabers Tidende
(98/C 187/07) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3300/97
af Angela Sierra Gonza ·lez (GUE/NGL) til Kommissionen
(20. oktober 1997)
Om: Britiske importbegrænsninger for produkter, der stammer fra De Kanariske Øer
Den britiske regerings »Medicines Control Agency« har meddelt importłrerne i Det Forenede Kongerige, at De
Kanariske Øer ikke hłrer til Den Europæiske Union.
Derfor er der i Det Forenede Kongerige blevet truffet en række foranstaltninger, som begrænser parallelimporten
af farmaceutiske produkter fra De Kanariske Øer.
Disse forhold, som er helt uantagelige, betyder en krænkelse af retten til at udłve de fælles friheder inden for Den
Europæiske Union, som De Kanariske Øer kan udłve, lige så vel som alle andre områder i EU.
Har Kommissionen kendskab til de beskrevne forhold?Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe over for denne krænkelse af princippet om fri
bevægelighed for varer mellem ligeberettigede områder i EU?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti
(15. januar 1998)
For at kunne vurdere de forhold, som det ærede medlem beskriver, må man kende årsagerne til, at Medicines
Control Agency har afslået at tillade, at farmaceutiske produkter, der er parallelimporteret fra en andenmedlemsstat, markedsfłres i Det Forenede Kongerige.
Hvis afslaget har fundet sted af skattemæssige årsager, henviser Kommissionen det ærede medlem til
Kommissionens svar på Sanchez Garcias skriftlige forespłrgsel E-1956/93 (
1).
Hvis afslaget ikke skyldes skattemæssige overvejelser, kunne de britiske myndigheders afvisning af at tillade
import af de farmaceutiske produkter betragtes som en hindring af den EF-interne handel i strid medEF-traktatens artikel 30, idet De Kanariske Øer er en del af EFs toldområde.
Kommissionen vil gerne have nærmere oplysninger om årsagerne til afslaget, inden den ser nærmere på
forholdet. Den opfordrer derfor det ærede medlem til at optage kontakt med Kommissionen, så spłrgsmålet kanafklares.
(1) EFT L 5 af 7.1.1994.
(98/C 187/08) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3353/97
af Caroline Jackson (PPE) til Kommissionen
(15. oktober 1997)
Om: Amsterdam-traktaten: Erklæring om kvaliteten af EF-lovgivningens affattelse
1. Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at fastlægge retningslinjer om kvaliteten af EF-lovgivningens
affattelse, sådan som Det Europæiske Råd i Amsterdam opfordrede den til?
2. Hvilke hensigtsmæssige organisatoriske foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sikre, at
retningslinjerne bliver anvendt?
3. Vil dens prioriteringer omfatte en revision af personaleuddannelsen, tildeling af et særligt ansvar til
personalet i hver enkelt afdeling for at kontrollere, om det, der udsendes, er affattet i et klart sprog, og enundersłgelse af arbejdet i Kommissionens Juridiske TJeneste?
4. Hvornår regner Kommissionen med at have gennemfłrt sine initiativer vedrłrende kvaliteten af
EF-lovgivningens affattelse, og vil den udarbejde en rapport til Rådet og Europa-Parlamentet om resultatet?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3340/97 af Bernie Malone (PSE) til Kommissionen (22. oktober 1997)

Om: Faerdselsulykker i Irland

1. Kan Kommissionen oplyse, hvor mange mennesker der blev draebt og saaret ved faerdselsuheld i Irland i det seneste aar, for hvilket der foreligger statistikker, og hvordan ser disse statistikker ud for faerdselsdraebte pr. million indregistrerede biler a) i Irland og b) ved sammenligning med resten af EU?

2. Hvad anslaas de oekonomiske omkostninger ved faerdselsdrab i Irland at vaere?

3. Hvilke aendringer anbefaler Kommissionen for at nedbringe antallet af draebte og saarede ved faerdsels-ulykker?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (17. december 1997)

I 1994 blev 404 mennesker draebt ved trafikulykker i Irland, og 10231 kom til skade. Ser man paa antallet af draebte pr. million indbyggere i perioden 1991-94, ligger Irland over gennemsnittet for Europa og proportionelt set ringere end fem andre medlemsstater. Det er selvfoelgelig svaert at lave praecise sammenligninger mellem medlemsstaterne, fordi en raekke faktorer, som for eksempel infrastrukturens kvalitet, ikke kan sammenlignes. Men ovennaevnte tal viser tydeligt situationen med hensyn til det relative antal draebte og tilskadekomne.

Kommissionen har beregnet, at trafikulykkernes direkte omkostninger (herunder omkostninger til politi og redningstjenester, koeretoejsreparationer og produktionstab) ligger paa 45 mia. ECU om aaret for hele EF. Deler man dette tal med de 45.000 aarlige trafikdraebte, faar man et gennemsnit paa 1 mio. ECU i omkostninger pr. doedsulykke med tilhoerende tilskadekomster. Bruges »1 mio. ECU-testen« for Irland, ville omkostningerne ved trafikdrab blive cirka 400 mio. ECU om aaret.

Kommissionen har godkendt en meddelelse med titlen »Bedre Faerdselssikkerhed i EU: program for 1997-2001« ((KOM(97) 131 endelig udgave. )), som redegoer naermere for Kommissionens planer om at bygge videre paa det vellykkede foerste handlingsprogram, der loeb fra 1993-1996. Kommissionens indsats vil fokusere paa tre felter: indsamling og formidling af informationer for at karakterisere og overvaage situationen og derigennem fremme maalrettede forbedringer; ivaerksaette og understoette ulykkesforebyggende foranstaltninger med saerlig vaegt paa den menneskelige faktor og dennes kontaktflader til omgivelserne, dvs. udformningen af veje og vejkryds, trafiksignaler osv.; ivaerksaette og understoette foranstaltninger, der kan mindske foelgerne af ulykker, naar de sker alligevel, for eksempel ved yderligere forbedringer af koeretoejernes konstruktion og modstandsevne ved sammenstoed. Derudover gaar Kommissionen staerkt ind for gratis forbedringer i form af adfaerdsaendringer, hvad der kunne redde mange liv og goere kvaestelserne mindre alvorlige. Hvis f.eks. brugen af sikkerhedsbaelter paa for- og bagsaede var lige saa almindelig i Irland som i de lande, hvor de bruges mest, saa ville der ifoelge et paalideligt skoen kunne spares 61 liv hvert eneste aar.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3820/97 af Viviane Reding (PPE) til Kommissionen (28. november 1997)

Om: Landbrugspriser og kursudsving efter euroens indfoerelse

Hvordan vil indfoerelsen af den faelles valuta i en raekke medlemsstater paavirke foranstaltningerne til kompensation af tab som foelge af kursudsving ved samhandel med landbrugsprodukter inden for EU?

Som bekendt vil saadanne udsving i sagens natur ikke laengere forefindes inden for eurozonen. Problemet opstaar saaledes ved samhandel mellem eurozonen og »pre-ins-landene«, idet spoergsmaalet er, hvorvidt disse godtgoerelser fortsat vil blive udbetalt ved eksport af landbrugsprodukter fra eurozonen til »pre-ins-landene« i tilfaelde af kursudsving uden for eurozonen?

Hvordan forholder Kommissionen sig til dette saerlige aspekt af euroens indvirkning paa den faelles landbrugspolitik?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (9. januar 1998)

Forberedelserne til starten paa tredje fase af Den OEkonomiske og Monetaere Union (OEMU) den 1. januar 1999 er langt fremme. I overensstemmelse med EF-traktatens artikel 109 J vil Kommissionen og Det Europaeiske Monetaere Institut (EMI) i marts 1998 aflaegge beretning til Raadet om medlemsstaternes opfyldelse af deres forpligtelser med hensyn til virkeliggoerelsen af OEMU (de saakaldte konvergensberetninger). Efter den procedure, der er beskrevet i samme artikel 109 J, vil Raadet derpaa i maj 1998 afgoere og offentliggoere, hvilke medlemsstater der vil deltage i tredje fase af OEMU fra den 1. januar 1999. Samtidig bebudes de bilaterale faste valutakurser, der vil tjene som grundlag for fastlaeggelsen af euro-omregningskurserne den dag, hvor tredje fase indledes.

I betragtning af det store fremskridt, som medlemsstaterne har gjort i retning af oekonomisk konvergens, forventes det, at et stort antal medlemsstater vil deltage i euro-zonen straks fra begyndelsen. Af samme grund forventes det ogsaa, at overgangen til tredje fase af OEMU vil blive forholdsvis problemloes.

Kommissionen er opmaerksom paa medlemsstaternes bekymringer med hensyn til euroens indflydelse paa landbrugsmarkederne. Som det aerede medlem selv paapeger, vil oprettelsen af en euro-zone og navnlig forventningen om, at et stort antal medlemsstater vil deltage i denne zone, i vaesentligt omfang mindske de agro-monetaere mekanismers betydning i tredje fase af OEMU. Da det endnu ikke er afgjort, hvilke lande der kommer til at deltage i tredje fase, vil det vaere for tidligt allerede nu at fremsaette forslag om en eventuel aendring af den nuvaerende kompensationsmekanisme. Kommissionen vil vende tilbage til dette emne, naar listen over OEMU-lande foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4097/97 af David Morris (PSE) til Kommissionen (16. januar 1998)

Om: Udvikling af og bevillinger til menneskelige ressourcer

Kommissionen foreslaar fire omraader for udvikling af menneskelige ressourcer under maal 3. Vil disse blive gentaget under maal 1 og 2? Vil den foreslaaede ESF-forordning desuden specificere den finansielle tildeling til disse omraader og, i bekraeftende fald, hvor meget er der tale om?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (2. februar 1998)

Kommissionen er i faerd med at udarbejde forslag til forordninger for strukturfondene for perioden 2000-2006 og forventer at vedtage dem inden paasken 1998. En naermere redegoerelse for baggrunden for disse forslag findes i Agenda 2000 ((KOM(97) 2000 endelig udg. )).

Det foreslaas, at det nye maal nr. 3, der omfatter de fire omraader, der naevnes i Agenda 2000, skal have to hovedfunktioner, nemlig som

- faelles ramme for alle interventioner via Den Europaeiske Socialfond (dvs. under maal nr. 1, 2 og 3) for at sikre overensstemmelse mellem paa den ene side de nationale og europaeiske strategier for udvikling af menneskelige ressourcer og paa den anden side de regionale interventioner og som

- selvstaendigt maal for finansiering af foranstaltninger til udvikling af menneskelige ressourcer uden for maal nr. 1 og 2-regionerne, saaledes at der sikres en sammenhaengende strategi for udvikling af menneskelige ressourcer over alt i EU.

Der er endnu ikke taget stilling til de praktiske detaljer i forbindelse med virkeliggoerelsen af maal nr. 3. F.eks. er spoergsmaalet om, hvordan der skal prioriteres med hensyn til programmering og finansiering, endnu uafklaret. Kommissionen forslag hertil vil fremgaa af forslagene til forordninger, der forelaegges i 1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3863/97 af Luciano Vecchi (PSE) til Kommissionen (5. december 1997)

Om: Undersoegelser vedroerende ungdomspolitikken i Den Europaeiske Union

Europa-Kommissionen forelagde i december 1994 en undersoegelse af ungdomspolitikken i Den Europaeiske Union: Strukturer og uddannelse, paa grundlag af undersoegelser i 1992 og 1993.

Denne undersoegelse har vist sig at vaere af stor betydning for kendskabet til og udbredelsen af erfaringer vedroerende den lokale og nationale politik samt Faellesskabets politik for unge.

Agter Kommissionen i de kommende maaneder at ajourfoere denne undersoegelse eller at foretage nye undersoegelser af de forskellige ungdomspolitikker i Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson (12. januar 1998)

Det er Kommissionens hensigt at ajourfoere undersoegelsen af ungdomspolitikken (»Ungdomspolitik i Den Europaeiske Union: Strukturer og uddannelse«) i loebet af 1998.
16. 6. 98 DA C 187/111 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pa ·draig Flynn
(25. februar 1998)
Alle spłrgsmål om sundhedspleje, herunder også mental sundhedspleje, henhłrer fortsat under medlemsstater-
nes kompetence. Dette vil ikke ændre sig, når Amsterdam-traktaten bliver ratificeret.
Det ærede medlem błr derfor henvende sit spłrgsmål til de græske myndigheder.
(98/C 187/170) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4028/97
af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen
(14. januar 1998)
Om: Landminer og EU-stłtte
Bifalder Kommissionen Det Forenede Kongeriges afgłrelse om at tage omfanget af sin udviklingsstłtte til
modtagerlande, som ikke »tegner sig for« Ottawa-aftalen om landminer, op til fornyet behandling?
Vil det derfor ikke være passende, dersom Kommissionen foreslog, at EU vedtog at anvende en lignende
diskriminering over for modtagerlande af EU-udviklingsstłtte, som fortsætter med at producere og eksporterelandminer?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Hans van den Broek
(2. februar 1998)
Kommissionen hilser de foranstaltninger fra medlemsstaternes side velkommen, der bidrager til at afbłde de
tragiske fłlger af den uansvarlige og vilkårlige anvendelse af personelminer (APL) i mange udviklingslande, ogsom tilskynder til tiltrædelse af den konvention om forbud mod personelminer, der blev vedtaget i Ottawa den 3.december 1997 og siden da er åben undertegnelse.
Kommissionen har med tilfredshed erfaret, at et stort antal udviklingslande undertegnede traktaten i Ottawa den
3. og 4. december 1997.
Dog må Kommissionen understrege, at Fællesskabets politik for udviklingssamarbejde ikke rummer nogen
betingelser vedrłrende modtagerlandenes holdning til spłrgsmålet om personelminer.
Dog udelukkes det naturligvis i Rådets (»udvikling«) resolution af 22. november 1996 om en integreret og
samordnet politik til bekæmpelse af personelminer, at der tildeles midler til minerydningsaktioner til lande, derfortsætter med at sælge, fremstille og oplagre personelminer, bortset fra forskningsprojekter og aktiviteter, dergennemfłres på det humanitære område og til fordel for sårbare lokalsamfund.
Man kunne overveje at udstrække bestemmelserne i denne resolution til at omfatte hele Fællesskabets politik
vedrłrende udviklingssamarbejde i forbindelse med drłftelserne om de fremtidige forbindelser til udviklings-landene, med henblik på at tilskynde disse lande til at ophłre med fremstilling, oplagring, salg og anvendelse afpersonelminer.
(98/C 187/171) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4029/97
af Caroline Jackson (PPE) til Kommissionen
(14. januar 1998)
Om: Sikring af lastbilladninger
Mener Kommissionen, at der er behov for EU-lovgivning om generel sikring af lastbilladninger, eller mener
Kommissionen, at det kan overlades til de nationale myndigheder at indfłre og gennemfłre generellesikkerhedsbestemmelser for sikring af lastbilladninger i det omfang, de anser for nłdvendigt i henhold tilnational lovgivning, eftersom der allerede eksisterer EU-lovgivning for transport af farligt gods?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3440/97 af Nel van Dijk (V) til Kommissionen (31. oktober 1997)

Om: Fri bevaegelighed for kaptajner

Ifoelge nederlandsk lov skal et skib, der sejler under nederlandsk flag, have nederlandsk kaptajn. Kan Kommissionen oplyse, i hvilke andre medlemsstater der findes en tilsvarende bestemmelse?

Findes begrundelsen for denne undtagelse fra diskriminationsforbuddet i artikel 6 i artikel 48, stk. 4, artikel 55 eller en anden artikel i EF-traktaten?

Er Kommissionen rede til at tage initiativ til gennemfoerelse af »fri bevaegelighed for kaptajner« i EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (16. december 1997)

Kommissionen har altid anerkendt, at stillingerne som kaptajn og foerstestyrmand i egenskab af kaptajnens naestkommanderende paa skibe, der sejler under en EU-medlemsstats flag maa betragtes som vaerende ansaettelser i den offentlige administration i henhold til i EF-traktatens artikel 48, stk. 4.

Det ansvar, der paahviler skibets kaptajn, ved udoevelse af en offentlig myndighed ombord paa skibe, er navnlig forbundet med besaetningens og passagerernes sikkerhed og liv samt beskyttelse af havmiljoeet. Medlemsstaterne kan forlange, at stillingerne som skibskaptajner og foerstestyrmaend er forbeholdt statsborgere fra de paagaeldende lande selv, og i EF-traktatens artikel 48, stk. 3, er det specificeret, at den frie bevaegelighed for arbejdstagere i givet fald kan begraenses af hensynet til den offentlige orden, den offentlige sikkerhed og den offentlige sundhed.

Ifoelge Kommissionens oplysninger har Belgien, Danmark, Tyskland, Graekenland, Spanien, Frankrig, Italien, Nederlandene, Portugal, Finland og Det Forenede Kongerige (for bestemte fartoejer) indfoert lovgivning der kraever, at skibskaptajnen er statsborger i den paagaeldende medlemsstat, og Graekenland, Spanien, Frankrig, Italien og Portugal kraever desuden, at foerstestyrmanden er statsborger.

Da de nugaeldende ordninger er i fuld overensstemmelse med Faellesskabets lovgivning, vil Kommissionen ikke fremsaette forslag til aendring heraf.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3963/97 af Maj Theorin (PSE) til Kommissionen (5. december 1997)

Om: Menneskerettighederne i Tyrkiet

Europa-Parlamentet har flere gange stillet krav om. at Tyrkiet respekterer menneskerettighederne. Gennemfoerelsen af toldunionen mellem Den Europaeiske Union og Tyrkiet skete paa trods af, at respekten for menneskerettighederne og demokratiet var og stadig er meget mangelfuld i Tyrkiet. Der kommer hele tiden rapporter om kraenkelser af menneskerettighederne. Menneskerrettighedssituationen og demokratiet i Tyrkiet er langt fra tilfredsstillende.

Paa hvilken maade tilskynder Kommissionen Tyrkiet til at bedre menneskerettighedssituationen og udvikle et stabilt demokrati?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek (12. januar 1998)

I forbindelse med alle Kommissionens kontakter til de tyrkiske myndigheder har den over for disse lagt vaegt paa, hvor stor betydning Faellesskabet tillaegger forbedringen af menneskerettighedssituationen og viderefoerelsen af demokratiseringsprocessen i Tyrkiet.

I Agenda 2000 ((KOM(97) 2000, endelig udg. )) har Kommissionen kommenteret menneskerettighedssituationen i Tyrkiet og fastslaaet, at »til trods for den politiske erkendelse af behovet for forbedringer og visse lovgivningsaendringer i den seneste tid lever Tyrkiet ikke op til de krav, der i EU stilles til sikring af individets rettigheder og ytringsfrihed«.

Siden 1993 har Kommissionen ydet stoette til talrige ikke-statslige tyrkiske organisationer (NGO'er), der arbejder paa at fremme menneskerettighederne og at styrke det civile tyrkiske samfund. Saaledes er der blevet ydet 6 mio. ECU (heraf 3 mio. ECU i 1997) til godt og vel tres projekter, og Kommissionen agter at fortsaette og styrke dette samarbejde.

Kommissionens meddelelse af 15. juli 1997 om de fremtidige forbindelser med Tyrkiet ((KOM(97) 394, endelig udg. )) indeholder en raekke forslag i saa henseende til fordel for europaeiske og tyrkiske NGO'er, og det hedder endvidere heri, at Faellesskabet boer viderefoere og stoette Tyrkiets bestraebelser paa at loese landets problemer og fortsaette dets integrering i Faellesskabet.

I meddelelsen foreslaas det ogsaa, at der indledes et samarbejde med den tyrkiske regering med det sigte at understoette dens bestraebelser for at sikre overholdelsen af de relevante internationale konventioner paa menneskerettighedsomraadet og at gennemfoere den dertil svarende nationale lovgivning. De tyrkiske myndigheder har allerede over for Kommissionen givet udtryk for deres vilje til at samarbejde paa dette omraade. Der vil i naer fremtid finde en raekke bilaterale droeftelser sted mellem de to parter med henblik paa en indkredsning af projekter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3232/97 af Konstantinos Hatzidakis (PPE) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Problemer med funktionen af programmet for interregionalt samarbejde, PACTE

Ifoelge oplysninger, som jeg har faaet af deltagere fra graesk side i programmet for interregionalt samarbejde, PACTE, er der store forsinkelser med udbetalingen af de skyldige beloeb til gennemfoerelse af de i programmet fastsatte aktioner.

Det lader til, at disse forsinkelser skyldes en daarlig forvaltning af programmet, som varetages af AER, PACTE's kontor i Strasbourg, som ikke udbetaler pengene, selv om alle de noedvendige bilag er indgivet og fremlagt. Det lader oven i koebet til, at der ogsaa er indgivet lignende klager fra kommuner i andre medlemslande, som deltager i samme eller andre regionale samarbejdsprogrammer.

Kommissionen bedes oplyse, om den har kendskab til sagen, hvad disse forsinkelser skyldes, samt hvilke foranstaltninger den har til hensigt at traeffe for at genoprette en normal udbetaling af finansieringen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (13. november 1997)

Spoergsmaalet vedroerer et af de beloeb, der blev bevilget til »PACTE«-programmet i 1993. Dette program finansieres ved hjaelp af et globaltilskud, som De Europaeiske Regioners Forsamling har faaet bevilget til overvaagning af forvaltningen af projekterne. I begyndelsen af 1997 udbetalte Kommissionen paa grundlag af de rapporter, den havde faaet forelagt, det samlede EF-bidrag til organisationen, svarende til de beloeb, der var blevet bevilget siden 1993.

Ved den efterfoelgende kontrol af samtlige projekter kunne forvaltningskontoret for De Europaeiske Regioners Forsamling konstatere, at de stoetteberettigede udgifter i visse tilfaelde afveg fra det beloeb, som projektlederen havde angivet i sin endelige rapport. Inden udbetalingen af sidste tranche anmodede De Europaeiske Regioners Forsamling projektlederne om at dokumentere samtlige udgifter. Forsamlingen har meddelt Kommissionen, at de fleste projektledere har efterkommet anmodningen og modtaget restbeloebet.

Regnskaberne for de projekter, for hvilke restbeloebet ikke er blevet udbetalt, fordi projektlederne ikke har vaeret i stand til at fremlaegge de oenskede dokumenter inden for den fastsatte frist, vil blive afsluttet paa grundlag af de udgifter, der betragtes som stoetteberettigede.