SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1198/97 af Sirkka-Liisa Anttila (ELDR), Mirja Ryynaenen (ELDR) og Kyoesti Virrankoski (ELDR) til Kommissionen (3. april 1997)

Om: Nedskaeringer i EU's eksportstoette til landbrugsprodukter og isaer til emmentalerost, og deres virkninger paa den finske osteproduktion

Da Finland blev medlem af Den Europaeiske Union, udsattes den finske levnedsmiddelindustri for en saerdeles radikal aendring i produktionsforholdene, som kraever flere aars tilpasning. I debatten op til folkeafstemningen understregedes det kraftigt, at EU ikke vil laegge landdistrikterne oede, og at den ikke vil oedelaegge vort landbrug. Unionen har tvaertimod til formaal med egne foranstaltninger at oege livsbetingelserne i landdistrikterne. Den finske befolknings tro paa disse loefter er ved at vakle, eftersom antallet af arbejdspladser i levnedsmiddelindustrien falder kraftigt.

EU har pr. 28.2.1997 nedsat eksportstoetten til ost og isaer til eksporten til USA. Den finske osteeksport til USA har traditionelt ligget paa omkring 6-8 mio kg aarligt, hvilket er hele 30% af den samlede osteeksport. Da Finland blev medlem af EU, var eksportstoetten til emmentalerost 8 FIM/kg, mens den nu er paa 4,12 FIM/kg. Den seneste nedskaering i eksportstoetten har gjort osteeksporten til USA urentabel og umulig. Nedskaeringen i eksportstoetten den 28.2.1997 for 30% af eksportens vedkommende medfoerer, at et osteri (Toholampi) i Finland skal lukkes, og at der kommer naesten 100 flere nye arbejdsloese til den halve million af arbejdsloese.

Hvad er begrundelsen for en saa radikal nedskaering i eksportstoetten til emmentalerost? Skal USA goeres til et omraade, hvortil der ikke gives eksportstoette og i bekraeftende fald hvorfor? Tager Kommissionen under forhandlingerne og beslutningstagningen om eksportstoette overhovedet hensyn til nedskaeringernes konsekvenser for beskaeftigelsen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (22. maj 1997)

Siden den landbrugsaftale, der blev indgaaet i forbindelse med GATT, traadte i kraft, har det vist sig, at aftalens begraensninger er saerlig strenge for ostesektoren. Kommissionen har vaeret noedsaget til at tilpasse sin restitutionspolitik tilsvarende. For flere oplysninger henvises det aerede medlem til svaret paa skriftlig forespoergsel E-2836/96 fra Viola og andre ((EFT C 91 af 20.3.1997. )), hvori Kommissionen har angivet, hvilke redskaber den raader over for dels at overholde forpligtelserne i denne aftale, dels at bevare Faellesskabets udfoersel af mejeriprodukter til verdensmarkedet mest muligt. Kriterierne for at differentiere og eventuelt at afskaffe restitutionerne til bestemte destinationer er ogsaa beskrevet naermere heri.

Kommissionen bekraefter igen ved denne lejlighed, at den konstant holder oeje med, at alle eksportmuligheder udnyttes, samtidig med at de negative foelger af begraensningen af den subventionerede eksport fordeles ligeligt mellem de forskellige nationale produktioner. Beslutningen om at nedskaere eksportrestitutionen for ost til USA med 30% blev truffet alene paa denne baggrund, fordi eksporten af Emmental til USA blev mere end tredoblet fra 1995 til 1996.

Ostesektoren udviser en uomtvistelig dynamik, og der er ikke blot tale om en konstant voksende produktion, men ogsaa en strukturel stigning i efterspoergslen paa verdensmarkedet paa trods af faldende restitutioner. Under disse omstaendigheder maa de eventuelle virkninger af restitutionerne i denne sektor naermest anses for ubetydelige i forhold til den begraensning af den subventionerede eksport, som GATT-aftalen har medfoert.