ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1013/02

af Hans-Peter Martin (PSE) til Kommissionen

(5. april 2002)

Om: Kontrol af firmasammenslutninger (mergers) 2001

Kommissionen kontrolleret hvert år firmasammenslutninger (mergers) i Europa. Antallet vokser tilsyneladende år for år. I 1999 drejede det sig således om noget under 300, medens det i år 2000 allerede var mærkbart flere.

Kan Kommissionen give en oversigt over de mergers, som den har kontrolleret i de senere år med angivelse af både antal og hvor mange sammenslutninger der er blevet accepteret samt en detaljeret oversigt over de forskellige firmaer, der er blevet kontrolleret?

Svar afgivet på Kommissionen vegne af Mario Monti

(17. maj 2002)

Efter syv år med kraftig vækst i antallet af virksomhedssammenslutninger er det antal, der er anmeldt til Kommissionen i 2001, faldet en smule, nemlig til 335 i forhold til 345 i det foregående år. I 1999 var der 292 anmeldelser.

I 2001 traf Kommissionen 332 beslutninger vedrørende de foreslåede sammenslutningers forenelighed med fællesmarkedet, hvoraf 20 beslutninger blev fulgt af tilbundsgående undersøgelser (der resulterede i fem forbud, fem godkendelser uden betingelser samt ti godkendelser på visse betingelser) og 13 beslutninger, der efter en indledende undersøgelse (fase 1) udmundede i en godkendelse på visse betingelser. Kommissionen godkendte 312 tilfælde i fase 1. Der blev truffet 140 beslutninger i overensstemmelse med de forenklede procedurer, der blev indført i september 2000, hvilket svarer til 45 % af beslutningerne om godkendelse i fase 1. Ud over disse 332 beslutninger traf Kommissionen syv beslutninger om henvisning i henhold til artikel 9 i forordningen om virksomhedssammenslutninger(1), hvilket vil sige, at vurderingen af disse tilfælde blev henvist til de enkelte medlemsstaters kompetente myndigheder. Kommissionen indledte tilbundsgående undersøgelser i 22 tilfælde, hvoraf de tre stadig ikke var afsluttet ved udgangen af 2001.

En liste over alle de tilfælde, som i 2001 blev godkendt i fase 1 på visse betingelser, og de tilfælde, Kommissionen foretog en tilbundsgående undersøgelse af, sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat. En nærmere analyse af disse tilfælde vil blive forelagt for Parlamentet, når Kommissionen fremlægger sin årsberetning for 2001.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med virksomhedssammenslutninger, EFT L 395 af 30.12.1989 teksten er offentliggjort i sin helhed i en berigtiget udgave i EFT L 257 af 21.9.1990.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2406/02

af Jean Lambert (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. august 2002)

Om: Landsforvisning af 13 palæstinensiske aktivister fra Vestbredden

I maj 2002 blev 13 palæstinensiske aktivister udvist af Vestbredden efter deres belejring af Fødselskirken i Betlehem. De pågældende personer er nu blevet anbragt på Cypern, i Italien, Grækenland, Spanien, Irland, Portugal og Belgien.

Kommissionen bedes oplyse mig om følgende:

- Hvordan holdes de i forvaring?

- Er de spærret inde i det pågældende land?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(23. september 2002)

Kommissionen takker det ærede medlem for hans spørgsmål om omstændighederne, under hvilke palæstinensiske aktivister udvist af Vestbredden holdes i forvaring i flere medlemsstater og på Cypern som følge af belejringen af Fødselskirken i Betlehem.

Eftersom sagen ikke henhører under Kommissionens kompetence, råder den ikke over oplysninger, som gør det muligt at besvare dette spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1406/02

af Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) til Rådet

(13. maj 2002)

Om: Konflikten i forbindelse med spanske klementiner

Kan Rådet oplyse, om den løbende konflikt mellem USA og Spanien om spanske klementiner blev drøftet under det seneste møde mellem rådsformand José María Aznar og præsident Bush i sidste uge (29. april-5. maj 2002)?

Kan Rådet i bekræftende fald oplyse resultatet af drøftelsen?

Svar

(30. september 2002)

I december 2001 suspenderede USA's landbrugsministerium importen af spanske klementiner under henvisning til plantesundhedsmæssige forhold. Til trods for et godt teknisk samarbejde mellem de to parter har det hidtil ikke været muligt at nå frem til en løsning på problemet.

Den Europæiske Union har flere gange nævnt spørgsmålet på bilaterale møder med USA's myndigheder og har, bl.a. på det seneste topmøde mellem EU og USA, understreget nødvendigheden af at nå frem til en tilfredsstillende løsning, så eksporten kan genoptages i det kommende produktionsår.

Konsultationerne mellem de to parter fortsætter med henblik herpå.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0573/02

af Carlo Fatuzzo (PPE-DE) til Kommissionen

(1. marts 2002)

Om: Den dramatiske situation for hunde i Bukarest

Rumænien har ansøgt om tiltrædelse af Det Europæiske Fællesskab, som bygger på folkenes rettigheder og civile bevidsthed.

I Bukarest udsættes herreløse hunde for en barbarisk behandling, idet der daglig sker indfangning på en grusom måde, hvorefter de hunde, der overlever transporten, bringes til store kommunale hundegårde, hvor der venter dem en indsprøjtning med magnesiumsulfat, som brutalt bringer deres liv til ende.

Den metode, der anvendes af Basescu-administrationen til udryddelse af hunde, er ineffektiv. Man er gået bort fra den tidligere besluttede steriliseringsplan, men indfanger derimod de herreløse hunde, der lever i byerne, for straks efter at aflive dem, uden at man indvirker på hovedårsagen til fænomenet med herreløse hunde, hvor en omfattende sterilisering ville medvirke til at løse eller i det mindste begrænse problemet.

Basescu-administrationen overtræder ikke de rumænske love, men den anvender en etisk uacceptabel metode, og Rumænien bør i forbindelse med tiltrædelsen af EU overholde fællesskabsbestemmelserne om beskyttelse af dyr.

Agter Det Europæiske Fællesskab at kontrollere, om Bukarest-administrationens fremgangsmåde og den rumænske lovgivning er i overensstemmelse med den gældende fællesskabsret, som Rumænien på kort sigt skal tilpasse sig i sin egenskab af kandidatland til tiltrædelsen af Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günther Verheugen

(3. april 2002)

EU har valgt at anvende høje normer for dyrebeskyttelse. En protokol om dyrebeskyttelse er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og der gælder EU-bestemmelser om beskyttelse af vilde dyr, beskyttelse af dyr, der anvendes til forsøg og andre videnskabelige formål, husdyrs velfærd på gården, under transport og ved slagtning.

I det omfang EU's bestemmelser finder anvendelse, skal Rumænien naturligvis opfylde den forpligtelse, landet har til at overtage hele regelværket under forberedelserne til tiltrædelse. I forbindelse med mange andre problemer som bl.a. kontrol med herreløse dyr er det imidlertid kun medlemsstaterne, der har kompetence på området, og Kommissionen har derfor ikke mulighed for at rejse problemet over for de rumænske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2273/02

af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) til Kommissionen

(24. juli 2002)

Om: Klage 2000/5137 status

Denne klage over manglende overholdelse af bestemmelserne om offentlige indkøbsaftaler er blevet indgivet til Generaldirektoratet for Det Indre Marked med sagsnummer 2000/5137.

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt man er nået med behandlingen af denne klage?

Kan Kommissionen oplyse, om den har modtaget noget svar fra de spanske myndigheder i forbindelse med dette krav?

Hvilke konkrete foranstaltninger vil Kommissionen gennemføre for at finde en løsning i denne sag, så det kan sikres, at fællesskabsretten overholdes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(4. september 2002)

Kommissionen besluttede den 17. juli 2002 at tilsende Spanien en begrundet udtalelse (artikel 226 i EF-traktaten), da den fandt, at denne medlemsstat havde tilsidesat sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten i forbindelse med indgåelsen af en koncession på bygge- og anlægsarbejder og tjenesteydelser med henblik på anlæggelse, vedligeholdelse og drift af to motorvejsafsnit, der forbinder A6 med Segovia og Ávila, samt vedligeholdelse og drift af A6-motorvejsafsnittet mellem Villalba og Adanero.

Kommissionen har nemlig konstateret, at koncessionskontrakten indeholdt vigtige nye elementer, som hverken var anført i koncessionsbekendtgørelsen eller i de administrative specifikationer, og som følgelig ikke var blevet offentliggjort på passende måde. De ikke oprindeligt planlagte infrastrukturer omfatter bl.a. anlæggelse af et nyt spor, der kan benyttes i begge retninger (herunder en ny tunnel), mellem San Rafael og El Valle de los Caidos, anlæggelse af nye spor på to andre afsnit, hvoraf det ene er afgiftsfrit, anlæggelse af et nyt betalingsanlæg samt andre arbejder.

På baggrund af ovenstående er det Kommissionens opfattelse, at proceduren for tildelingen af den pågældende koncession ikke er foregået under overholdelse af principperne om gennemsigtighed og ligebehandling, der er fastsat i EF-traktaten og påpeget i fællesskabsdirektiverne om offentlige kontrakter.

I henhold til EF-traktatens artikel 226 er Spanien forpligtet til at svare senest to måneder efter modtagelsen af den begrundede udtalelse. Hvis svaret udebliver eller ikke er fyldestgørende, kan Kommissionen beslutte at indbringe sagen for EF-Domstolen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0615/02

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(5. marts 2002)

Om: Forskelsbehandling af officielle sprog

I de senere år og sammenfaldende med den siddende Kommissions mandat har man kunnet konstatere en forskelsbehandling af de forskellige officielle sprog til fordel for engelsk. I dette konkrete tilfælde (Kommissionen) vides det ikke, om kommissærkollegiet har truffet afgørelse om at begunstige engelsk fremfor andre sprog.

Denne nye praksis, hvor et sprog anvendes som det fremherskende, strider mod ånden i integrationspolitikken og ønsket om at skabe en harmonisk og afbalanceret union for Europas befolkninger. På det interne plan er denne praksis en klar ulempe for de tjenestemænd i Kommissionen, som ikke er englændere. I visse tjenestegrene har nogle personer, uden at det vides nøjagtig hvem, således truffet afgørelse om udelukkende at arbejde på engelsk.

I hvilke af Kommissionens tjenestegrene arbejdes der udelukkende på engelsk? Hvem har truffet denne beslutning? Og på hvilket juridisk grundlag er den truffet? Hvilken form for dokumenter og hvilket andet materiale har Kommissionen vedtaget udelukkende at udarbejde og distribuere på engelsk?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(26. april 2002)

Kommissionen har ikke truffet nogen beslutninger til fordel for engelsk frem for andre officielle sprog. Hverken Kommissionen eller administrationen har givet tjenestegrenene besked om kun at bruge engelsk ved udarbejdelse eller uddeling af dokumenter eller materiale. Der er ingen tjenestegrene, hvor engelsk er det eneste arbejdssprog.

Kommissionen vil i denne forbindelse gerne understrege, at dens praksis er:

- at dokumenter, der er bestemt til brug udadtil, affattes på de officielle fællesskabssprog, når der er tale om generelle dokumenter, og på adressatens sprog i andre tilfælde

- at dokumenter til intern brug affattes i overensstemmelse med Kommissionens og dens tjenestegrenes reelle behov under hensyntagen til driftseffektiviteten.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1110/02

af Christos Zacharakis (PPE-DE)og Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(18. april 2002)

Om: Sikring af beskyttelsen af menneskerettighederne i Algeriet

I betragtning af de elementære overtrædelser af princippet om respekt og beskyttelse af menneskerettighederne i Algeriet og under henvisning til den nye ramme for samarbejdet mellem EU og Middelhavslandene, som ifølge EU's afgørelse bør bygge på menneskerettighedsprincipperne, bedes Kommissionen besvare følgende: Hvordan agter Kommissionen at sikre, at menneskerettighedssituationen i Algeriet vil blive taget op som et særligt emne for drøftelser under alle de møder, der vil blive afholdt inden for rammerne af Associationsrådet EU-Algeriet som led i gennemførelsen af proceduren for Euromiddelhavssamarbejdet (Barcelona-processen)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(27. maj 2002)

I artikel 2 i associeringsaftalen, der blev undertegnet den 22. april 2002 i Valencia, hedder det, at respekten for de demokratiske rettigheder og de grundlæggende menneskerettigheder, som disse er nedfældet i verdenserklæringen om menneskerettigheder, ligger til grund for parternes indenlandske og internationale politik og udgør et væsentligt element i aftalen.

Måden, hvorpå dette forpligtende tilsagn overholdes af de to parter, vil blive undersøgt i forbindelse med den politiske dialog, som vil blive indledt mellem parterne ved aftalens ikrafttræden. Denne politiske dialog vil finde sted på flere niveauer, på ministerielt plan, primært inden for rammerne af associeringsrådet, på højt embedsmandsplan inden for rammerne af associeringsudvalget, via de diplomatiske kanaler eller via andre kanaler. Kommissionen agter at udnytte disse forskellige kanaler fuldt ud for at fremme de målsætninger, der er fastsat i aftalens artikel 2.

Indtil aftalen træder i kraft, finder der regelmæssigt en politisk dialog sted på ad hoc-basis mellem EU's trojka og den algeriske regering. På disse møder drøftes menneskerettighedsproblematikken systematisk. Dette vil også være tilfældet på det næste møde, som holdes inden længe i Algier som led i den politiske dialog.

Desuden agter Kommissionen at udforme særlige foranstaltninger til fremme af menneskerettighederne i Algeriet.

Kommissionen godkendte i december 2001 et planlægningsdokument for 2002-2004 vedrørende det europæiske initiativ for demokrati og menneskerettigheder, som omfatter samtlige tredjelande, herunder Middelhavslandene. Algeriet hører blandt de 29 lande, der er udvalgt som mållande. De primære modtagere under dette initiativ er de ikke-statslige organisationer og de internationale organisationer. De foranstaltninger, der vil blive finansieret i Algeriet, er på nuværende tidspunkt i planlægningsfasen.

Endelig er det som led i MEDA-programmet, hvorunder Algeriet også kan komme i betragtning til støtte, fastsat, at der skal indledes et samarbejde om sikring af retsstaten og god regeringsførelse omfattende bl.a. en reform af retsvæsenet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1118/02

af André Brie (GUE/NGL) til Rådet

(11. april 2002)

Om: Reaktion på en udtalelse fra den britiske forsvarsminister, Geoff Hoon, om Det Forenede Kongeriges politik over for Irak og den mulige anvendelse af kernevåben

Jeg vil gerne henlede Rådets opmærksomhed på en udtalelse fremsat for nylig af den britiske forsvarsminister, Geoff Hoon, hvori han fastslog, at Det Forenede Kongerige ville være fuldt ud berettiget til at anvende magt uden et FN-mandat, hvis Saddam Hussein blev betragtet som en trussel, herunder anvendelse af kernevåben under ekstreme omstændigheder (Financial Times fra den 25. marts 2002).

Under henvisning hertil spørger jeg Rådet, om det finder, at denne udtalelse er i overensstemmelse med folkeretten, navnlig på baggrund af følgende:

- FN's Sikkerhedsråds resolution 984 (1995), vedtaget på Sikkerhedsrådets 3514. møde (den 11. april 1995), særlig resolutionens punkt 1: Noterer med glæde erklæringerne fremsat af hver af kernevåbenstaterne (S/1995/261, S/1995/262, S/1995/263, S/1995/264 og S/1995/265), hvori de giver ikke-kernevåbenstater, som er parter i traktaten om ikke-spredning af kernevåben, sikkerhedsmæssige garantier mod anvendelse af kernevåben;

- erklæringen fra Det Forenede Kongerige om, at det ikke vil anvende kernevåben mod ikke-kernevåbenstater, der er parter i traktaten om ikke-spredning af kernevåben, undtagen i tilfælde af, at en sådan ikke-kernevåbenstat i samarbejde eller forbindelse med en kernevåbenstat gennemfører eller støtter en invasion eller ethvert andet angreb på Det Forenede Kongerige, de dertil knyttede territorier, dets væbnede styrker eller andre tropper, dets allierede eller en stat, over for hvilken det har en sikkerhedsmæssig forpligtelse;

- den rådgivende udtalelse fra Den Internationale Domstol (af 8. juli 1996) om anmodningen fra FN's Generalforsamling om spørgsmålet vedrørende lovligheden af trussel om eller anvendelse af kernevåben, og navnlig domstolens domme, hvori det hedder, at en trussel om eller anvendelse af magt ved hjælp af kernevåben, som strider mod artikel 2, stk. 4, i FN-charteret, er ulovlig, og at trussel om eller anvendelse af kernevåben generelt strider mod de folkeretlige bestemmelser, som finder anvendelse under en væbnet konflikt, og navnlig den humanitære folkerets principper og regler; endvidere har Den Internationale Domstol fortolket FN-charteret derhen, at begreberne trussel og anvendelse af magt i artikel 2, stk. 4, i charteret er indbyrdes afhængige, for så vidt som, hvis anvendelse af magt selv i et givent tilfælde er ulovlig uanset af hvilken grund er trussel om at anvende en sådan magt ligeledes ulovlig.

Svar

(3. oktober 2002)

Det tilkommer ikke Rådet at kommentere de udtalelser, der er fremsat af den britiske forsvarsminister.

Rådet er overbevist om, at Irak skal gennemføre FN's Sikkerhedsråds resolutioner fuldt ud og uden forhåndsbetingelser, navnlig resolution 687, 1284 og 1382.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2343/02

af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen

(23. juli 2002)

Om: Foranstaltninger til landdistrikternes udvikling i Cataluña 2000-2006

Kan Kommissionen oplyse, hvor store forpligtelses- og betalingsbevillinger, der er afsat til foranstaltninger til landdistrikternes udvikling (afsnit B1-4 i fællesskabsbudgettet) til den autonome region Cataluña (Spanien) i tidsrummet 1. januar 2000 30. juni 2002?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. september 2002)

Garantisektionen i Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) fungerer på basis af ikke-opdelte bevillinger. Forpligtelsesbevillingerne er således identiske med betalingsbevillingerne. I den periode, som det ærede medlem omtaler, har tre programmer for landdistriktsudvikling været under gennemførelse i den selvstyrende region Catalonien. Der er tale om et regionalt program for landdistriktsudvikling, som udelukkende dækker den selvstyrende region Catalonien, og to såkaldt horisontale programmer, som dækker flere selvstyrende regioner. Det ene af disse drejer sig om forbedring af landbrugets produktionsstrukturer, det andet om ledsageforanstaltninger.

Hvad angår det horisontale program for ledsageforanstaltninger, så har medlemsstaten ikke fordelt beløbene på regioner, og Kommissionen kan derfor kun oplyse det samlede beløb: 910,47 mio. EUR for perioden 2000-2002.

Hvad de to andre programmer angår, så er støtten fra EUGFL, Garantisektionen, for regnskabsåret 2000, 2001 og 2002 skønsmæssigt sat til følgende beløb:

- horisontalt program for forbedring af landbrugets produktionsstrukturer: 165,15 mio. EUR, heraf 59,94 mio. EUR til Catalonien.

- regionalt program for udvikling af landdistrikter: 82,03 mio. EUR.

Når det gælder udgifter anmeldt pr. 30. juni 2002, har det catalanske betalingsorgan (DARP) foretaget følgende betalinger for alle de tre programmer (udgiftsområde B1-40 i EU-budgettet):

- Regnskabsåret 2000 (16. oktober 1999 15. oktober 2000): 28,771 mio. EUR

- Regnskabsåret 2001 (16. oktober 2000 15. oktober 2001): 56,998 mio. EUR

- Regnskabsåret 2002 (16. oktober 2001 30. juni 2002): 20,002 mio. EUR

- I alt indtil den 30. juni 2002: 105,771 mio. EUR
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0964/02

af Anna Karamanou (PSE) til Rådet

(10. april 2002)

Om: Rammeafgørelse om seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi

Europa-Parlamentet, som overholdt den tidsfrist, som var fastsat af Formandskabet for Rådet, vedtog den 12. juni 2001 betænkningen (A5-0206/2001) om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi, som jeg var ordfører for for Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. I betænkningen, hvori der tages højde for den nye udvikling på det teknologiske område, gives en fuld definition og beskrivelse af strafbare forhold samt hvilke straffe, der mindst kan pålægges, for at der kunne være en ensartet strafferetlig praksis i medlemsstaterne. Men til trods for alle forsikringer og erklæringer har Rådet endnu ikke vedtaget forslaget.

Vil Rådet oplyse, af hvilken grund vedtagelsen af den pågældende rammeafgørelse trækker ud, da dette fænomen er overordentlig udbredt i EU, og der på nationalt plan er utilstrækkelige muligheder for at bekæmpe et så alvorlig praksis, som udgør en utilstedelig krænkelse af menneskerettighederne og den menneskelige værdighed?

Svar

(3. oktober 2002)

Rådets rammeafgørelse om seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi er endnu ikke vedtaget, da det ikke indtil nu har været muligt for Rådet at nå frem til enighed herom.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2478/02

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(6. september 2002)

Om: Gennemførelse af direktiv 1999/31/EF om deponering af affald

Hvilken dato skulle de første bestemmelser i EU's direktiv 1999/31/EF(1) om deponering af affald, træde i kraft?

Hvilke indledende bestemmelser gælder for medlemsstaterne i henhold til direktivet?

Hvilke medlemsstater informerede Kommissionen om, at de rettidigt havde omsat bestemmelserne i direktivet til national lovgivning?

Hvilke foranstaltninger iværksætter Kommissionen i givet fald over for de medlemsstater, der ikke har informeret Kommissionen, eller som ikke overholder de indledende bestemmelser i direktivet?

(1) EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. oktober 2002)

Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald trådte i kraft den 16. juli 1999 og skulle være omsat til national lovgivning senest 16. juli 2001.

I direktivet fastsættes tekniske krav til udformning, drift, nedlukning og efterfølgende behandling af deponeringsanlæg for at kunne kontrollere emissionerne og beskytte miljøet. Nye deponeringsanlæg har skullet opfylde disse krav siden juli 2001. Eksisterende deponeringsanlæg skal være tilpasset kravene senest i 2009. Der gælder kortere overgangsperioder for deponeringsanlæg til farligt affald.

Pr. 16. juli 2001 havde Kommissionen kun modtaget meddelelse om gennemførelsesforanstaltningerne fra Østrig. Siden da har Danmark, Tyskland, Spanien, Frankrig, Nederlandene, Portugal, Finland og Sverige givet meddelelse om deres gennemførelsesforanstaltninger.

Kommissionen har indledt overtrædelsesprocedurer mod Belgien, Grækenland, Irland, Italien, Luxembourg og Det Forenede Kongerige på grund af manglende meddelelse af de nationale gennemførelsesforanstaltninger.