SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0707/02

af Brigitte Wenzel-Perillo (PPE-DE) til Kommissionen

(13. marts 2002)

Om: Hvidbogen Nye styreformer i EU inddragelse af regionerne

1. Ifølge hvidbogen Nye styreformer i EU er det nødvendigt, at regionerne i højere grad inddrages i lovgivningsplanerne. Er det Kommissionens hensigt ud udbygge den procedure, Generaldirektoratet for Miljø i december 2001 varslede med tidlig inddragelse af regionerne i Kommissionens lovgivningsplaner, med høring af Regionsudvalget i Bruxelles om sådanne planer på udkaststadiet i alle Kommissionens tjenestegrene?

2. I hvilken form skal inddragelse af regionerne i bekræftende fald sikres (regelmæssig dialog med Regionsudvalget, mundtlig høring om enkeltprojekter, mulighed for skriftlig udtalelse etc.)?

3. Er det korrekt, at Kommissionen i denne forbindelse tillægger regionerne samme betydning som NGO'er?

4. I en række medlemsstater indtager regionerne en betydende rolle i lovgivningsprocessen. Hvorledes sikrer Kommissionen, at regionerne inddrages i rimelig grad?

5. Hvorledes sikres det, at Kommissionen i tilstrækkelig grad tager hensyn til de udtalelser om EU-lovgivningsprojekter, regionerne afgiver inden for rammerne af denne inddragelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(2. maj 2002)

1. og 2. Der er ikke udtrykkeligt fastsat noget om høring af de regionale kontorer i Bruxelles, men de er uden tvivl godt repræsenteret i Regionsudvalget. For eksempel indledte Generaldirektoratet for Miljø i udgangen af 2001 en uformel dialog med de regionale repræsentationskontorer i Bruxelles for at udfinde nye samarbejdsformer.

Kommissionen har således til hensigt at sørge for, at regionerne får bedre oplysninger om lovgivningsinitiativer, men det skal ske uden at indskrænke medlemsstaternes prærogativer.

En proaktiv gennemførelse af den aftaleprotokol, der er indgået mellem Kommissionen og Regionsudvalget, er en god måde til at opnå dette. Ud over de virkninger, som EF-traktaten foreskriver, fastsættes det i denne protokol, at Kommissionen kan lade udvalget afgive prospektive udtalelser, at udvalget udarbejder prospektive rapporter, at der afholdes årlige møder på højt niveau, at Kommissionens deltagelse i udvalgets møder forstærkes, og at der sikres den bedst mulige informationsudveksling og en bedre synergi i informationspolitikkerne.

3. Kommissionen lægger stor vægt på ikke-statslige organisationers (NGO) udtalelser og bidrag, men kan ikke ligestille et organ, der formelt er oprettet ved EF-traktaten, med NGO'er. Kommissionen mener, at en regions institutionelle rolle er forskellig fra en NGO's. Men som det hedder i hvidbogen om nye styreformer(1): Kommissionen skal systematisk organisere en dialog med europæiske og nationale repræsentanter for de regionale og lokale myndigheder og respektere nationale forfatningsmæssige og administrative ordninger. Kommissionen gælder sig over de igangværende bestræbelser for at fremme samarbejdet mellem sådanne repræsentanter og Regionsudvalget. Kommissionen går ligledes ind for udveksling af offentligt ansatte på forskellige niveauer og fælles uddannelse.

4. og 5. Medlemsstaterne skal sørge for, at regionerne på bedst mulig måde inddrages i lovgivningsprojekterne, og det gælder især regioner, der har beføjelse til at udstede forskrifter. Alt dette falder inden for medlemsstaternes ansvarsområde. De trepartsaftaler, der foreslås i hvidbogen om nye styreformer i EU, udgør en alternativ vej til at opnå større fleksibilitet med hensyn til at gennemføre EU-retten for så vidt angår direktiver med et stærkt territorialt islæt. En sådan tilgang må imidlertid ikke indebære tilsidesættelse af konkurrencereglerne eller medføre skadelige forvridninger mellem medlemsstaterne.

(1) EFT C 287 af 12.10.2001.