SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1527/00

af Dorette Corbey (PSE) til Kommissionen

(4. maj 2000)

Om: Fiskeri af hjertemusling

I Nederlandene har man i mange år diskuteret indvirkningerne af hjertemuslingefangsten. Hjertemuslinger er en vigtig fødekilde for strandskader, edderfugle, hvidklirer, klyder og andre stylteløbere. Antallet af strandskader er i de seneste år gået kraftigt tilbage. Denne vinter skete der en pludselig stor og fortsat uforklarlig død blandt edderfuglene. Desuden er der vægtige tegn på, at hjertemuslingefangst på langt sigt indvirker negativt på aflejringsbalancen i Vadehavet.(1)

Fiskeriet af hjertemusling sker i Vadehavet, som er udpeget som beskyttet område inden for rammerne af fugledirektivet og er anmeldt som særlig bevaringsområde i henhold til habitatdirektivet.

Siden 1998 er der fastsat en kvote på 10 000 t. hjertemuslingekød, hvilket svarer til en vægt større end nogensinde er fisket. I årene 1984 1997 er der gennemsnitligt fanget 4000 t. Først i 1998 steg mængden betragtelig, nemlig til 9338 t.

Den nederlandske fiskeripolitik er fastlagt i Structuurnota Zee- en Kustvisserij 1993 suppleret med en beslutning af 1999. I henhold dertil må der ikke fiskes i 26 % af Vadehavet. Desuden har sektoren for skalddyrsfiskeri selv udarbejdet en forvaltningsplan for det område, hvor fiskeriet er tilladt, og den har lukket for fiskeri i yderligere 5 % af området. For de øvrige 69 % af Vadehavet gælder der næsten ingen begrænsninger for fiskeriet.

I Danmark fiskes der næsten ikke mere efter hjertemusling og i Tyskland slet ikke.

Mener Kommissionen, at hjertemuslingefangsten er tiltaget i et sådant omfang, at den må betegnes som en ny aktivitet som omhandlet i fugle- og habitatdirektivet?

Mener Kommissionen, at hvis igangværende aktiviteter forårsager en betydelig skade, bør politikken tilpasses for at skabe mulighed for genoprettelse?

Bør der ydes kompensation og i bekræftende fald, i hvilken form?

Er hjertemuslingefangst efter Kommissionens mening skadelig for beskyttede fugles levesteder og for biotoper, såsom muslingebanker og søgræsfelter?

Forårsager hjertemuslingefangsten efter Kommissionens mening skader på Vadehavets bund og dermed på den fremtidige fødeforsyning?

I henhold til aftalen mellem myndighederne og hjertemuslingefiskerne skal 60 % af vadehavsfuglenes fødebehov reserveres til fuglene. Er 60 % efter Kommissionens mening tilstrækkelig i betragtning af, at fødekilderne i Vadehavet ofte næsten helt mangler, henholdsvis er i tilbagegang i omfang og kvalitet?

Mener Kommissionen, at hjertemuslingefangsten er eller kan være i strid med fugle- og habitatdirektiverne?

(1) Van de Kam, J., B. Ens, T. Piersma og L. Zwarts (1999), Ecologische atlas van de Nederlandse wadvogels. Schuyt en Co., Haarlem. Koolhaas, A., T. Piersma og J.M. van den Broeck (1998), Kokkel- en mosselvisserij beschadigen het wadleven. De levende Natuur 99: 254-260. Piersma, T., A. Dekinga og A. Koolhaas (1993), Een kwetsbare keten: modder, nonnetjes en kanoeten bij Griend. Waddenbulletin 28: 144-149.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. juni 2000)

Fiskeri af hjertemusling er ikke omfattet af den fælles fiskeripolitik, og det er ret usandsynligt, at dette bliver tilfældet i en overskuelig fremtid. Hjertemuslinger findes i form af bestande, der er af interesse for én bestemt medlemsstat, og det er derfor mere hensigtsmæssigt, at den pågældende medlemsstat selv forvalter dette fiskeri.

Vadehavet er for længst blevet udpeget som et særligt beskyttet område i henhold til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1), og det er desuden blevet foreslået udpeget som en lokalitet af særlig fællesskabsbetydning i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(2).

I medfør af artikel 7 i direktiv 92/43/EØF gælder forpligtelserne i artikel 6, stk. 2), 3) og 4), i dette direktiv for et særligt beskyttet område.

I henhold til artikel 6, stk. 2), i direktiv 92/43/EØF træffer medlemsstaterne passende foranstaltninger for at undgå forringelse af naturtyperne og levestederne for arterne i de særlige bevaringsområder samt forstyrrelser af de arter, for hvilke områderne er udpeget, for så vidt disse forstyrrelser i har betydelige konsekvenser for direktivets målsætninger.

Denne bestemmelse gælder for alle eksisterende aktiviteter i et særligt beskyttet område, som måtte kunne få indvirkning på fuglepopulationernes bevarelsesmæssige status. Dens håndhævelse kan få til følge, at disse aktiviteter må ændres eller helt ophøre.

Nye planer eller projekter, som kan påvirke fuglepopulationernes bevarelsesmæssige status, er omfattet af artikel 6, stk. 3) og 4), i direktiv 92/43/EØF. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen ligger inde med, kan den ikke nærmere bedømme, hvorvidt disse bestemmelser også gælder for det nye hjertemuslingefiskeri i Vadehavet.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 206 af 22.7.1992.