DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/508

(2004/C 78 E/0529)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3285/03

af Pierre Jonckheer (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. november 2003)

Om: Udvinding af kul i åben mine i Feixolín (Valle de Laciana-distriktet, Spanien)

I 1995 påbegyndte mineselskabet Minero Siderúrgica de Ponferrada S.A. (MSP) driften af en åben kulmine i Feixolín. Denne mine befinder sig 2 km fra minen i Fonfría — omtalt i forespørgslerne E-1892/02 (1), E-1431/03, E-1432/03 (2) og E-2858/03 (3) — og ligger derfor ligesom denne i et område, der er levested for den brune bjørn. Selskabet anmodede om driftstilladelse til Fonfría-minen under henvisning til, at Feixolín-minen var udtømt. Efter at Fonfría-minen var sat i drift i begyndelsen af 2002, skete der da også en væsentlig nedskæring af arbejdet i sidstnævnte mine — på et tidspunkt blev det endog helt indstillet — hvorfor det blev antaget, at det nævnte mineområde befandt sig i en genopretningsfase. I foråret 2003 satte MSP imidlertid Feixolín-minen i gang igen, og den har siden været i fuld drift.

Feixolín-minen råder ikke over nogen af de krævede tilladelser eller VVM-vurderinger. Befolkningen har tidligere tolereret den, dels fordi de var uvidende om dens negative virkninger på miljøet, dels fordi MSP havde lovet at bevare arbejdspladserne. Dette løfte er imidlertid ikke blevet holdt, eftersom antallet af arbejdspladser er faldet fra ca. 2 500 til 1 000. Til trods herfor fortsætter MSP med at true de lokale og regionale myndigheder med at indstille minedriften fuldstændigt, hvis ikke de giver tilladelse til åbne miner.

MSP modtager fortsat enorme økonomiske tilskud, der skal sikre minernes overlevelse (4), selv om det, selskabet i virkeligheden gør, er at nedbringe omkostningerne ved at drive åbne miner, samtidig med at det lukker sine underjordiske miner. Det overskud, der opnås såvel ved nedbringelsen af omkostningerne som ved de modtagne tilskud kanaliseres over i andre virksomheder inden for samme koncern via investeringer i maskiner og serviceydelser til outsourcing. Der er tale om maskiner, som ikke blot er nødvendige for åben minedrift, men også anvendes til andre, ikke-minedriftsrelaterede aktiviteter såsom vejbygning, som tilfældigvis netop er dem, de føromtalte andre virksomheder beskæftiger sig med.

1. Hvor store EU-tilskud har MSP modtaget, og til hvilke aktiviteter? Vil Kommissionen undersøge, om der er sket misbrug af MSP's EU-tilskud?

2. Mener den ikke, at de ydede tilskud skulle bruges til at gøre den underjordiske minedrift rentabel, eftersom dette er den eneste mulighed for at opretholde beskæftigelsen, og til at skabe bæredygtige alternative erhverv, der kan sikre områdets fremtid, hvilket ikke sker på nuværende tidspunkt?

3. Vil den, i betragtning af, at Unesco har erklæret Valle de Laciana for biosfærereservat, inddrage Feixolín-minen i sin undersøgelse af MSP-minernes miljøvirkninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(18. december 2003)

1. Selskabet Minería Siderúrgica de Ponferrada S.A. (MSP) modtager hvert år statsstøtte til kulproduktion fra Spanien med Kommissionens tilladelse.

MSP har fået tildelt følgende driftsstøtte i de seneste år:

— 1998: 11 014mio. pesetas

— 1999: 9 924,26 mio. pesetas

— 2000: 9 633,34mio. pesetas

— 2001: 8 934,84 mio. pesetas

— 2002: 48 mio. EUR (7 986,44 mio. pesetas)

Kommissionen har godkendt denne støtte efter at have konstateret, at selskabet overholdt en »plan for modernisering, rationalisering og omstrukturering« med henblik på at forbedre selskabets økonomiske rentabilitet ved at mindske produktionsomkostningerne. Støttebeløbet pr. ton, som tildeles selskabet MSP, er et af de laveste i EU. Kommissionen har intet kendskab til, at denne støtte skulle anvendes uretmæssigt i forhold til målene i beslutning nr. 3632/93/EKSF (5).

2. Kommissionen har godkendt fællesskabsstøtten til kulindustrien i henhold til den gældende lovgivning. Fremover vil denne lovgivning bygge på forordning (EF) nr. 1407/2002 (6), som giver de produktionsenheder, der frembyder de bedste økonomiske udsigter, mulighed for at bidrage til energiforsyningssikkerheden inden for rammerne af en bæredygtig udvikling. Dette mål kan opfyldes såvel af underjordiske miner som af åbne miner på den betingelse, at den nationale lovgivning og fællesskabslovgivningen overholdes med hensyn til de grundlæggende — sociale, økonomiske, miljømæssige — mål, som tilsammen danner grundlaget for bæredygtig udvikling. Kommissionen kan ikke gribe ind i selskabernes valg af driftssystem, men overvåger, at fællesskabslovgivningen opfyldes. Hvad angår anvendelsen af støtten til at oprette alternative virksomheder, er Kommissionen positivt stemt over for økonomiske programmer til diversificering i mineregionerne. Imidlertid er støtten til kulindustrien udelukkende beregnet til kulproduktion og ikke til diversifikationsaktiviteter. I Spaniens tilfælde er Kommissionen blevet informeret om planen 1998-2005 for alternativ udvikling af mineområder med regional udvikling for øje, som det ærede medlem har foreslået.

3. Kommissionen er i færd med at kontrollere, om de spanske myndigheder har anvendt Fællesskabets miljølovgivning korrekt i relation til dette selskabs aktiviteter.

(1) EFT C 28 E af 6.2.2003, s. 149.

(2) Se side 32.

(3) Se side 180.

(4) Se E-0342/02 i EFT C 205 E af 29.8.2002, s. 122. Selskabet UNINSA indgår ligesom MSP i Victorino Alonsos koncern, der også omfatter en række andre mineselskaber — alle underskudsgivende — som denne gennem tiden har opkøbt.

(5) Kommissionens beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien, EFT L 329 af 30.12.1993.

(6) Rådets forordning (EF) nr. 1407/2002 af 23. juli 2002 om statsstøtte til kulindustrien, EFT L 205 af 2.8.2002.