ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3274/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(19. november 2002)

Om: Vindyrkningsfortegnelse i Grækenland

Kan Kommissionen oplyse, hvor langt man er kommet med udarbejdelsen af vindyrkningsfortegnelsen i Grækenland, hvilke vanskeligheder der er konstateret, hvor mange penge der er afsat til udfærdigelsen af denne, samt om den er tilfreds med de fremskridt, der er gjort indtil nu?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. december 2002)

I henhold til forordning (EØF) nr. 2392/86(1) var fristen for oprettelse af vindyrkningsfortegnelsen i Grækenland fastsat til den 31. december 2000, men på det tidspunkt var den endnu ikke oprettet.

Ifølge de oplysninger, der var modtaget fra de græske myndigheder i november 2002, skulle første fase af oprettelsen af fortegnelsen omfattende luftfotos, ortofotos og sektioneringsarbejdet, være afsluttet.

Den forsinkede gennemførelse af fortegnelsen skyldes især to forhold, nemlig at arbejdet er kommet for sent i gang, og at der ikke findes et matrikelregister.

Hidtil er der fra 1988 til 1990 som forskud udbetalt et EU-tilskud på 710 341 EUR til Grækenland.

Kommissionen beklager, at arbejdet på at etablere dette instrument, som er vigtigt for kontrollen af vinsektoren, er blevet forsinket så meget.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 2392/86 af 24. juli 1986 om udarbejdelse af en fællesskabsfortegnelse over vindyrkningsarealer, EFT L 208 af 31.7.1986.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3736/02

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: Fang Jue-sagen

Fang Jue, tidligere næstformand for partiets kontroludvalg for den sydlige Fujian-provins og partifunktionær indtil midten af 90'erne, havde i januar 1998 i den vestlige presse offentliggjort et langt manifest med titlen Kina har behov for nye forandringer. Reformforslag fra demokrater. Manifestet, som var medunderskrevet af ca. 30 højtplacerede partifunktionærer, præsenterede i moderate vendinger et forslag til en forfatningsreform, som ville have muliggjort en gradvis udvikling hen imod et virkelig demokratisk system.

Den 23. juli 1998 blev Fang Jue kidnappet af politiet. Hans familie erfarede først den 28. september 1998, hvor han befandt sig. Han sad indtil den 28. juli 1999 i en celle på 36 m2 sammen med ca. 25 almindelige indsatte, og man tillod ham ingen kontakt med omverdenen. Den 10. juni 1999 blev Fang Jue idømt fire års fængsel for ulovlig handel, fordi han angiveligt havde oprettet en handelsvirksomhed uden tilladelse. Den egentlige grund til fængslingen blev ikke omtalt. Efter dommen blev han udsat for en meget hård og ydmygende behandling fra de kinesiske myndigheders side, idet han bl.a. blev anbragt i strafcelle i 25 dage (selv om anbringelse i strafcelle efter reglerne ikke må overstige 15 dage), i en celle på 2 m2 uden madras, stol, tæppe og varme, og det i december 2000 og januar 2001 ved temperaturer på ned til minus 17o C. Desuden måtte han ikke vaske sig, skifte undertøj, barbere sig, frisere sig osv. Han blev udsat for denne og andre former for dårlig behandling, for at han skulle erkende sin skyld og ændre sin tankegang. Efter at være kommet ud af dette helvede den 22. juli 2002 blev Fang Jue afhørt på ny i Beijing den 20. oktober 2002, få dage før den XVI partikongres' begyndelse, og han har været forsvundet siden den 4. november 2002.

Er Kommissionen bekendt med, at Fang Jue er forsvundet på mystisk vis uden forklaring? Hvilke foranstaltninger har den truffet med henblik på at få præcise oplysninger fra myndighederne i Beijing om Fang Jues skæbne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(16. januar 2003)

Kommissionen er bekendt med, at Fang Jue har været forsvundet siden den 4. november 2002.

Kommissionen er også som det ærede medlem stærkt bekymret for Fang Jues forsvinden. Han blev således opført på EU's liste over individuelle tilfælde, som giver anledning til bekymring, og de kinesiske myndigheder fik listen overrakt i forbindelse med EU's og Kinas seneste dialog om menneskerettigheder i Beijing den 13. og 14. november 2002. Da de kinesiske myndigheder endnu ikke har givet et svar i sagen, har EU gentaget sin bekymring, og der blev anmodet om yderligere oplysninger på et møde med de kinesiske myndigheder i december 2002.

EU vil fortsætte med at følge Fang Jue-sagen meget nøje. Og Kommissionen vil fortsat holde øje med, om den kinesiske regering respekterer udtryks- og trosfriheden, og vil blive ved med at give udtryk for bekymring angående tilfælde af krænkelse af denne grundlæggende rettighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3146/02

af Theresa Zabell (PPE-DE) til Kommissionen

(4. november 2002)

Om: Reklamebeskeder fra mobiltelefonoperatørerne

Dag for dag rejser flere og flere borgere mellem EU-landene. På den ene side er livet blevet lettere for næsten alle EU-borgerne med noget så indviklet som den fælles valuta, dvs. euroen, men hvad angår noget så grundlæggende som kommunikation via mobiltelefonen er grænserne uovervindelige, selv om der allerede findes teleselskaber, der har operatører i forskellige EU-lande.

Roaming er en ekstra udgift, der er svær at fatte i vore dage, og endnu sværere er det at forstå de beskeder, man plages med, hver gang man skifter geografisk område.

Disse reklamebeskeder, hvor operatørerne promoverer deres tjenester, bør kun modtages af de brugere, der ønsker det. Som det er nu, modtager man en telefonbesked, hver gang telefonen automatisk skifter operatør, uanset om man krydser en grænse eller forbliver inden for et lands grænser.

Er det ikke muligt at begrænse telefonoperatørernes brug af selvpromoverende beskeder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af af Erkki Liikanen

(11. december 2002)

Direktiv 2002/58/EF om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation)(1) blev vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet den 12. juli 2002. Dette direktiv indeholder en bestemmelse, der forbyder udsendelse af elektronisk post, herunder SMS(2), til markedsføringsformål uden modtagerens forudgående samtykke. Den eneste undtagelse til denne regel er udsendelse af meddelelser i forbindelse med et allerede eksisterende kundeforhold. I sådanne tilfælde må meddelelserne imidlertid kun sendes af den virksomhed, der har solgt et produkt eller en tjenesteydelse til meddelelsens modtager. Desuden skal virksomheden tilbyde retten til at afslå yderligere markedsføring med de enkelte meddelelser. Medlemsstaterne skal omsætte denne bestemmelse til national lovgivning inden den 31. oktober 2003.

Som følge af det nye direktiv skal fremgangsmåden med at sende selvpromoverende SMS-beskeder til mobiltelefonbrugere, der skifter fra et netværk til et andet, således som det ærede medlem omtaler, ophøre senest den 1. november 2003. Kun den operatør, mobiltelefonbrugeren har kontrakt med, må sende sådanne meddelelser, men kun hvis han, da kontrakten blev indgået, tilbød abonnenten ret til at modsætte sig det, og kun, hvis han stadig tilbyder samme ret sammen med hver SMS-besked.

(1) EFT L 201 af 31.7.2001.

(2) Short message service.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3104/02

af Nelly Maes (Verts/ALE) til Rådet

(29. oktober 2002)

Om: Forbudet mod Batasuna

I begyndelsen af september blev det baskiske politiske parti Batasuna erklæret ulovligt. Mange baskere, hvad enten de sympatiserer med dette politiske parti eller ej, ser dette som en politisk strategi til undertrykkelse af mange demokratiske og pacifistisk indstillede baskeres forhåbninger. Menneskerettighederne indskrænkes utilstedeligt. Der er endnu ikke fremlagt noget bevis, som kan retfærdiggøre dette forbud.

Er Rådet også af den opfattelse, at der kun kan findes en løsning gennem demokratisk-politiske forhandlinger? Hvem ser Rådet i bekræftende fald som forhandlingspartner på den baskiske side, hvis man på denne måde skal forsøge at finde en fredelig løsning? Støtter Rådet i benægtende fald denne kurs mod konfrontation, konflikt og vold?

Svar

(3. marts 2003)

Rådet gør det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at terrorismebekæmpelse er en opgave af fælles interesse for EU, selv om opretholdelse af lov og orden og beskyttelse af den indre sikkerhed i overensstemmelse med artikel 33 i TEU er forbeholdt medlemsstaterne. Det henviser i den forbindelse til den terrorismelovgivning, som EU har vedtaget.

Rådet erindrer om, at Unionen i henhold til artikel 6, stk. 1, i TEU bygger på principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, der alle er principper, som medlemsstaterne har til fælles. Rådet gentager, at det støtter medlemsstaternes terrorismebekæmpelse under overholdelse af retsstatsprincippet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2586/02

af Bruno Gollnisch (NI) til Rådet

(10. september 2002)

Om: Kontrol med flypassagerers identitet

Passagerer på franske indenrigsfly får kontrolleret deres identitet flere gange. Således har passagerer, der ankommer til Lyon fra Paris, fået kontrolleret deres identitet ved check-in og derefter igen ved ombordstigning, medens passagerer, der kommer fra Bruxelles, Berlin, Madrid osv., hverken får kontrolleret deres identitet ved afrejse eller ved ankomst.

Er det flyselskaberne, der kræver denne kontrol for at kunne tjekke billetpriserne, eller er det de franske myndigheder, som af sikkerhedsmæssige årsager stiller sådanne krav? Er kontrollen, uanset om det ene eller det andet er tilfældet, efter Rådets opfattelse forenelig med EU-bestemmelserne?

Kan Rådet, hvis der er indført undtagelser fra Schengen-reglerne af sikkerhedsmæssige årsager, gøre nærmere rede for det paradoksale, at der gælder strengere sikkerhedsbestemmelser for indenrigsruterne end for de internationale ruter?

Svar

(4. marts 2003)

Rådet udtaler sig ikke om, hvorvidt medlemsstaternes interne organisation af passagerkontrol er forenelig med fællesskabslovgivningen.

Det spørgsmål, som det ærede parlamentsmedlem har rejst, skal rettes til Kommissionen, der er traktaternes vogter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2419/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Rådet

(14. august 2002)

Om: Forhindring af Europas deltagelse i De Forenede Staters planer om krig i Irak

1. Har Rådet kendskab til det stigende antal beretninger i medierne om (forberedelserne til) De Forenede Staters mulige angreb på Irak?

2. Bliver Rådet på forhånd hørt af den amerikanske regering om et muligt angreb på Irak, og i bekræftende fald hvorledes sker dette, og hvilke aftaler findes der herom?

3. Kan Rådet bekræfte, at den franske præsident Chirac og den tyske forbundskansler Schröder hvilket det nederlandske dagblad Trouw oplyste i denne uge(1) efter deres møde i Schwerin i Tyskland indtog det standpunkt, at et angreb på Irak kun kan retfærdiggøres gennem et mandat, som er godkendt af FN's Sikkerhedsråd?

4. Er dette standpunkt i overensstemmelse med Rådets standpunkt på dette område? Med andre ord: Mener Rådet også, at et angreb på Irak kun kan retfærdiggøres gennem et mandat, som er godkendt af FN's Sikkerhedsråd?

5. I bekræftende fald er Rådet da rede til at gøre præsident Bush bekendt med et sådant fælles EU-standpunkt?

6. Deler Rådet de europæiske borgeres øgede betænkeligheder med hensyn til muligheden for, at de amerikanske militærkredse gennem deres vedvarende pres udløser en stolstilet krig, betænkeligheder, som fortsat får næring via beretninger om det ondes akse, gennem udtalelser fra f.eks. Daniel Ellsberg, som beskrev Bush således: Bush er uden tvivl den farligste præsident, som jeg har oplevet i hele mit liv,(2) og via kritik fra medlemmer af Den Amerikanske Kongres?

7. I bekræftende fald hvilke initiativer agter Rådet at tage for at hindre gennemførelsen af nye militæroperationer mod Irak, som efter min opfattelse vil sætte verdensfreden yderligere på spil som følge af faren for en optrapning heraf?

(1) Trouw af 31.7.2002, Angreb på Irak alene på grundlag af et FN-mandat.

(2) Trouw af 30.7.2002, Frygten for Bush.

Svar

(3. marts 2003)

Situationen omkring Irak ændrer sig meget hurtigt. Rådet er, ligesom faktisk hele det internationale samfund, af den opfattelse, at Irak med det samme og fuldt ud skal efterleve sine forpligtelser i henhold til Sikkerhedsrådets resolutioner. EU's holdning blev bekræftet i formandskabets erklæring på FN's 57. generalforsamling den 12. september. Irak skal sikre FN's våbeninspektører, der ikke siden december 1998 har haft tilladelse til at udføre deres mandat i Irak, ubetinget og uhindret adgang. Den Europæiske Union støtter fuldt og helt FN's fortsatte bestræbelser i denne retning.

Som led i formandskabets jævnlige orientering af Europa-Parlamentet fik dette den 25. september forelagt de seneste oplysninger vedrørende denne sag, der udvikler sig meget hurtigt.

Rådet henviser desuden det ærede medlem til de konklusioner, det vedtog om Irak på samlingen den 19. november 2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2519/02

af Helena Torres Marques (PSE) til Kommissionen

(4. september 2002)

Om: Udelukkelse af de offentlige udgifter fra budgetunderskuddet

I en artikel i dag i Agence Europe med overskriften Kommissionen vil ikke ændre bestemmelserne i stabilitetspagten og tager Italiens forslag til efterretning oplyses følgende:

- medlem af Kommissionen, Pedro Solbes, skal have været imødekommende over for den italienske regerings argumenter, som går ud på, at der ikke skal tages hensyn til investeringer ved beregningen af budgettet, dersom de finansielle fordele af disse overstiger omkostningerne

- Tyskland og Østrig anvender allerede denne fremgangsmåde, og den italienske minister foreslår, at Italien gør det samme.

Vil Kommissionen gøre rede for, hvilken fremgangsmåde Tyskland og Østrig anvender på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(11. oktober 2002)

Kommissionen har kendskab til forslag, der går ud på, at der ikke skal tages hensyn til investeringer ved beregning af budgettet. Nogle medlemsstater har af interne årsager nationale regler vedrørende investeringers eller anlægsudgifters betydning for budgettet. Det er for eksempel tilfældet i Tyskland og Det Forenede Kongerige, men ikke i Østrig.

Det skal dog understreges, at Kommissionen i forbindelse med budgetovervågningen på EU-plan benytter de regler, der er fastsat i EF-traktaten og stabilitetspagten. I henhold hertil benyttes forholdet mellem det offentlige underskud og offentlig gæld og bruttonationalproduktet som kriterium for at undersøge, om medlemsstaterne overholder budgetdisciplinen. I protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet til EF-traktaten, defineres underskuddet som det offentliges nettolåntagning som defineret i det europæiske nationalregnskabssystem (ENS 95). Det omfatter alle offentlige udgifter, herunder offentlige investeringer. I denne henseende følger alle medlemsstaterne nøje EF-traktatens regler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2592/02

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Rådet

(18. september 2002)

Om: Valglister og ulovlige helleniseringer

Med ændringen af valglistesystemet skal kommunal- og amtsrådsvalgene i Grækenland gennemføres under anvendelse af valgkort og ikke valgbøger. Ifølge meddelelser i den græske presse og klager fra oppositionen har det kunnet konstateres, at der har været opført et stort antal personer på valglisterne, som ikke var berettiget til at få græsk indfødsret, og som i henhold til indenrigsministeriet nu dog er blevet slettet af valglisterne. Det anføres imidlertid ikke præcist, hvor mange det drejer sig om, ej heller andre detaljer vedrørende tildelingen af indfødsretten.

Under hensyntagen til ovenstående bedes Rådet give følgende oplysninger:

1. Har Rådet fået fyldestgørende oplysninger fra de græske myndigheder vedrørende den beviseligt ulovlige tildeling af indfødsret, det præcise antal samt detaljerede oplysninger om tilbagekaldelserne heraf?

2. Under forudsætning af, at tilbagekaldelserne er blevet meddelt Rådet, hvilke foranstaltninger vil det da iværksætte for at opspore de ulovligt naturaliserede personer, som muligvis opholder sig i en anden af EU's medlemsstater?

3. Hvis den græske regering endnu ikke har meddelt Rådet disse oplysninger, vil det da anmode herom med henblik på at kunne kontrollere, hvorvidt de ulovligt naturaliserede personer befinder sig på EU's territorium med illegetime pas?

Svar

(4. marts 2003)

Rådet er ikke beføjet til at udtale sig om de spørgsmål, det ærede medlem rejser i sin forespørgsel.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2317/02

af Ole Krarup (GUE/NGL) til Rådet

(26. juli 2002)

Om: Rammeafgørelser og valgfrihed

På baggrund af aktuelle forslag til såkaldte rammeafgørelser særlig forslag til rammeafgørelse om Den Europæiske Arrestordre, KOM(2001) 522(1) og forslag til rammeafgørelse om bekæmpelse af racisme og fremmedhad, KOM(2001) 664(2), anmoder jeg om en redegørelse for Rådets forståelse af de nærmere betingelser for anvendelsen af rammeafgørelser.

Spørgsmålet angår i særdeleshed den valgfrihed der i medfør af TEU, artikel 34, stk. 2, litra b, tilkommer medlemsstaterne m.h.t. midler. På den ene side forudsætter TEU valgfrihed for medlemsstaterne; på den anden side synes de to nævnte tilfælde i vid udstrækning at udelukke en sådan valgfrihed. Hvilken minimal grad af valgfrihed anser Rådet for nødvendig som forudsætning for at regulere i form af rammeafgørelse i henhold til artikel 34, stk. 2, litra b (fremfor direktiv eller forordning)? Har Rådets juridiske tjeneste afgivet nogen udtalelse herom? Eventuelle udtalelser bedes bilagt svaret.

(1) EFT C 332 E af 27.11.2001, s. 305.

(2) EFT C 75 E af 26.3.2002, s. 269.

Svar

(4. marts 2003)

Artikel 34, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union indeholder ikke noget andet kriterium for valget mellem afgørelser og rammeafgørelser end kravet om, at rammeafgørelser skal tjene til indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, medens afgørelser ikke kan benyttes til det formål. De to instrumenter, det ærede medlem omtaler, sigter mod en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love, navnlig hvad angår de fremgangsmåder, der skal følges ved fuldbyrdelsen af europæiske arrestordrer, og definitionen af de former for adfærd, der skal behandles som strafbare handlinger i alle medlemsstater.

Da disse instrumenter ikke tjener til at forfølge et mål, der er fastsat i EF-traktaten, er valget af en rammeafgørelse på grundlag af artikel 34, stk. 2, i TEU korrekt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3430/02

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(2. december 2002)

Om: Fiumicino Kommunes udnyttelse af Save II- og Altener II-midler

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt de lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte. Til eksempel kan nævnes, at forpligtelserne i 2000 faktisk kun skulle have udgjort 2 % af den samlede EF-støtteramme.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår de lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Fiumicino Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til begrænsning af CO2-emissioner, forbedring af luftkvaliteten og bekæmpelse af forurening. Kan Kommissionen derfor oplyse

1. om Fiumicino Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Save II og Altener II-programmerne?

2. om Fiumicino Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-3430/02 og E-3431/02

(8. januar 2003)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at kommunerne Fiumicino og Frosinone ikke har forelagt nogen projekter som led i programmerne Save II og Altener II.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3279/02

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(19. november 2002)

Om: Gave til David Byrne, kommissær for sundhed og forbrugerbeskyttelse

Er det korrekt, at kommissær Byrne som gave har fået en 20 kg tung sølvbuste forestillende Goethe?

Har han i bekræftende fald modtaget denne gave som en anerkendelse for sin store indsats mod rygning?

Hvem har i bekræftende fald givet ham gaven og i hvilken anledning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(12. december 2002)

EU-kommissær med ansvar for sundhed og forbrugerbeskyttelse modtog den 26. september 2002 Goethe-trofæet for kampen for et røgfrit miljø på den femte europæiske sundhedsmesse i den østrigske by Bad Hofgastein. Goethe-trofæet for kampen mod rygning er en pris, der hvert år tildeles institutioner, universitetsafdelinger og enkeltpersoner, der har ydet et fremtrædende bidrag til at sikre et røgfrit miljø.

Goethe-trofæet er en sølvbuste på ca. 20 kg, der ligner Goethe. Trofæet blev overdraget af den internationalt kendte fysiker og kemiker professor Friedrich Portheine, som stiftede trofæet og prisen for kampen mod rygning, der bærer hans navn, i 1990. Da prisen uddeles én gang om året, kan modtageren beholde det i et år. Den forudgående modtager var Den Internationale Olympiske Komité. Kommissæren

modtog prisen i Bad Hofgastein, men i stedet for at tage den med til Kommissionens hovedkvarter, blev den omgående returneret til det olympiske museum i Lausanne, hvor den opbevares, indtil den overrækkes til næste års modtager. Det skete hovedsagelig af sikkerhedsmæssige og praktiske årsager.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3058/02

af Jo Leinen (PSE) til Rådet

(25. oktober 2002)

Om: Bankgarantier for ikke-statslige organisationer i forbindelse med støtte til russiske medier inden for rammerne af Tacis-programmet

Tacis-tjenesteydelsesaftalerne indeholder i forbindelse med finansiering fra Kommissionens side bankgarantier i størrelsesordenen af traktatomfanget. Dette indebærer, at ikke-statslige organisationer, som arbejder uden profit, praktisk talt er udelukket fra sådanne udbud. Er dette foreneligt med Kommissionens og Parlamentets bestræbelser på at fremme det civile samfund og medtage ikke-statslige organisationers faglige indsigt i relevante projekter?

I ovennævnte tilfælde drejer det sig om projekter til fremme af demokrati og menneskerettigheder i Rusland, der gennemføres i henhold til de generelle Tacis-bestemmelser. Ikke-statslige organisationer er som regel ude af stand til at få kreditter eller bankgarantier i en størrelsesorden af 700.000-2 mio. EUR. Dette ville automatisk udelukke ikke-statslige organisationer fra sådanne projekter. Kan Rådet råde bod på dette?

Svar

(20. februar 2003)

Tacis-bistanden kan kun blive fuldt effektiv, hvis der sker fremskridt i retning af frie og åbne demokratiske samfund, hvor menneskerettighederne respekteres. Udviklingen af det civile samfund udgør et af de prioriterede områder for samarbejde, der finansieres via Tacis-programmet.

De ikke-statslige organisationer har afgjort en rolle at spille i forbindelse med projekter med henblik på udvikling af demokratiet og menneskerettighederne i Rusland. Ansvaret for forvaltningen af de foranstaltninger, der finansieres via Tacis-programmet ligger hos Kommissionen, der skal overholde Tacis-forordningen, men derudover også finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, og især principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning, sparsommelighed og omkostningseffektivitet.

Det tilkommer Kommissionen at redegøre for bestemmelserne om de nævnte udbud, herunder især for de krævede bankgarantier.