ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2102/99

af John Cushnahan (PPE-DE) til Rådet

(15. november 1999)

Om: EF's observatørkorps

Hvor mange EF-observatører (ECMM) er ansat for tiden, og i hvilke lande er de udstationeret? Hvilke udgifter er forbundet hermed på årsbasis, og hvis nogle af observatørerne ikke er fra medlemsstaterne, hvilke lande kommer de så fra?

Hvad er formålet med EF's observatørkorps-ordning, og hvordan adskiller den sig fra indberetningsprocedurerne og de oplysninger, der er til rådighed for EU-ambassadørerne i disse lande?

Svar

(24. januar 2000)

1. Ifølge de nyeste personaletal består Det Europæiske Fællesskabs Observatørkorps (ECMM) af 259 internationalt ansatte og 174 lokalt ansatte medarbejdere. De to medlemmer af korpset, der ikke er medlemmer af EU, er Norge og Slovakiet.

ECMM's aktionsområde dækker det vestlige Balkan, dvs. Kroatien, Bosnien og Hercegovina, FRJ/Montenegro, FRJ/Kosovo, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Albanien.

2. De nuværende årlige fælles udgifter til ECMM er omkring 16 mio. DM for 1999, som finansieres af de deltagende stater efter en standardfordelingsnøgle. Herudover afholder de bidragydende lande de direkte udgifter til de medarbejdere, de udsender.

3. ECMM er enestående i kraft af sin regionale strategi, idet korpset har ansvaret for et område, der dækker hele det tidligere Jugoslavien og Albanien, med undtagelse af Slovenien. Dette giver ECMM en betydelig fordel, idet de har et regionalt overblik, som ambassaderne i det enkelte land ikke har.

ECMM's mål er bl.a.:

- at fremskaffe pålidelige oplysninger gennem observation på stedet, som kan udgøre et grundlag for EU's udformning af politikker og beslutningstagning. Disse oplysninger er til rådighed for samtlige medlemsstater (også dem, der ikke har ambassader i alle de pågældende lande) og for Kommissionen.

- et planmæssigt og supplerende samarbejde med relevante internationale organisationer, så dobbelte aktioner undgås, idet der samtidig tages hensyn til stabilitetspagten for Sydøsteuropa og EU's fælles strategi for det vestlige Balkan.

- hurtig varsling i tilfælde af konflikt eller uro i området.

- at bidrage til, at der skabes et miljø, der hviler på tillid og sikkerhed.

- at udføre særlige midlertidige opgaver efter behov (f.eks. grænseovervågning, overvågning af import- og eksportforbud).

- at synliggøre EU's store interesse for udviklingen i området.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1798/99

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(1. oktober 1999)

Om: Anvendelse af partnerskabsprincippet ved udarbejdelsen af den spanske stats regional- udviklingsplan for perioden 2000-2006 for autonome regioner under mål nr. 1, herunder Galicia

Undertegnede medlem af Europa-Parlamentet har i en skrivelse til kommissionsmedlem Michel Barnier gjort opmærksom på, at centralregeringen ved udarbejdelsen af den spanske stats regionaludviklingsplan for områder under mål nr. 1 ikke har anvendt partnerskabsprincippet, idet den hverken har inddraget arbejdsmarkedets parter og erhvervslivet eller har tilladt demokratisk deltagelse af de pågældende autonome regioners parlamenter, som dermed er blevet frataget mulighed for at udøve deres politiske og økonomiske beføjelser.

Hvorledes vil Kommissionen påse, at partnerskabsprincippet og de autonome regioners beføjelser herunder Galicias respekteres ved udarbejdelsen af regionaludviklingsplanen for 2000-2006 samt ved forvaltningen af den fælles støtteramme for 2000-2006, som omfatter hovedparten af investeringerne i økonomisk udvikling, jobskabelse og transportinfrastruktur i perioden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(28. oktober 1999)

Kommissionen har endnu ikke modtaget den regionaludviklingsplan, som det ærede medlem henviser til. Kommissionen vil straks efter modtagelsen af dokumentet undersøge det nøje, særlig hvad angår overholdelsen af partnerskabsprincippet, jf. Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1).

For planernes vedkommende er det fastsat i henholdsvis artikel 15 og 16 i ovennævnte forordning, at planerne forelægges af medlemsstaterne for Kommissionen efter høring af parterne, og at de indeholder en redegørelse for de forholdsregler, der er truffet med henblik på høring af parterne.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2018/99

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(29. oktober 1999)

Om: Beføjelser der er overdraget til nationalstaterne i Den Europæiske Union

Jeg er selvfølgelig klar over, at Den Europæiske Union (tidligere Det Europæiske Fællesskab, tidligere Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og før det Fællesmarkedet) på utallige måder har flyttet beføjelser fra nationalstaterne i Unionen på næsten alle områder af deres interne og eksterne anliggender.

Kan jeg få en fuldstændig liste over de beføjelser, som Den Europæiske Union eller en af dens tidligere former på noget tidspunkt har præciseret, skal forblive hos nationalstaterne og ikke på noget tidspunkt skal overdrages til Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(26. november 1999)

Fællesskabet har kun de beføjelser, som det i traktaterne har fået overdraget af medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1951/99

af Helle Thorning-Schmidt (PSE) til Kommissionen

(19. oktober 1999)

Om: Ligestilling af registreret partnerskab med ægteskab i tjenestemandsvedtægten

Hvornår agter Kommissionen at gennemføre ligestilling af et registreret partnerskab (ægteskab mellem 2 personer af samme køn efter medlemslandenes regler herom, med ægteskab (ægteskab mellem 2 personer af forskelligt køn) i tjenestemandsvedtægten, således at ansatte ved Det Europæiske Fællesskab, der lever i registreret partnerskab, og deres familie så hurtigt som muligt kan nyde de samme rettigheder efter tjenestemandsvedtægten som ansatte, der lever i ægteskab?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(26. november 1999)

Det fremgår udtrykkeligt af den nuværende ordlyd af vedtægten for tjenestemænd og øvrige ansatte ved De Europæiske Fællesskaber, at visse sociale rettigheder og ydelser kun kan tildeles gifte tjenestemænd. Hvis registreret partnerskab skal omfattes af disse bestemmelser, kræves det, at flere af personalevedtægtens nuværende bestemmelser ændres, og sådanne ændringer skal vedtages ved en rådsforordning. Som det må være det ærede medlem bekendt, er medlemslandenes lovgivning forskellig med hensyn til ægteskab og det registrerede partnerskab mellem heteroseksuelle eller homoseksuelle, som i visse medlemslande er omfattet af lovbestemmelser og dermed anerkendt i lovgivningen.

I 1997 vedtog Kommissionen en række foranstaltninger, der var ensbetydende med en vis anerkendelse af faste parforhold, idet det blev muligt at tildele ikke-gifte heteroseksuelle og homoseksuelle par (tjenestemænd og øvrige ansatte) en række administrative rettigheder, der ikke er omfattet af personalevedtægten, og som ikke er forbundet med udgifter. I Williamson-gruppens rapport om modernisering af personalevedtægten fremføres det, at Kommissionen bør være opmærksom på det registrerede partnerskab og eventuelt anerkende det. Kommissionen overvejer på baggrund af dette dokument og i forbindelse med de igangværende forberedelser af en reform af de berørte afsnit i personalevedtægten muligheden af at fremsætte et forslag, der går i retning af det ærede medlems forslag, og som desuden skulle tage højde for lovgivningen i medlemslandene.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0330/99

af Alexander Falconer (PSE) til Kommissionen

(23. februar 1999)

Om: Omkostninger forbundet med EU-informationstjenesterne

Hvor stort et beloeb udgoer de hidtidige samlede omkostninger for Den Europaeiske Biblioteksplan og dens efterfoelgende finansieringsprogrammer inden for informationsvidenskab, herunder f.eks. INFO 2000 osv., inklusive alle administrationsomkostninger, omkostninger til raadgivning og faste omkostninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(1. april 1999)

Omkostningerne ved bibliotekskomponenterne i Kommissionens telematikprogrammer under tredje og fjerde rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (1991-1998) beloeber sig til i alt 52,9 mio. EUR, som gaar til over 100 projekter og ledsageforanstaltninger, herunder publikationer og bistand udefra. Derudover skoennes det, at udgifterne til internt administrativt personale var ca. 4,4 mio. EUR.

De INFO-2000-aktiviteter, som det aerede medlem omtaler, har ganske vist ikke omfattet biblioteker, men som led i IMPACT-programmet (1989-1991) er der blevet tildelt ca. 2,1 mio. EUR til forloeberprojekter og undersoegelser, som skulle forberede arbejdet paa biblioteksomraadet under telematikprogrammet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 306/99 af David BOWE Radioaktivt affald



EF-Tidende nr. C 341 af 29/11/1999 s. 0088



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0306/99 af David Bowe (PSE) til Kommissionen (17. februar 1999) Om: Radioaktivt affald Siden oploesningen af det tidligere Sovjetunionen har man i en foruroligende grad opdaget et stigende antal tilfaelde af herreloese radioaktive kilder i EU. De opdages ofte rent tilfaeldigt. Mener Kommissionen ikke, at der med henblik paa at loese dette problem boer goeres en indsats for at uddanne graensebetjente og udstyre graenserne med detektionsudstyr, saaledes at opklaringsprocenten oeges?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0566/99

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: Anerkendelse af alternative behandlingsmetoder

I Italien har der i mange aar eksisteret forskellige organisationer - saasom Accademia Homo Sapiens, sammenslutningen MC4, etc. - der beskaeftiger sig med forskning i og udbredelse af alternative medicinske og videnskabelige fagomraader som f.eks. fytoterapi, homoeopati, yoga, akupunktur, naturopraktik, bevaegelsesterapi og bioenergitik.

Disse fagomraader synes ikke at vaere anerkendt og/eller reguleret paa nogen maade, selv om de ofte betragtes som et effektivt supplement til den officielle medicin.

Kan Kommissionen paa den baggrund oplyse,

1. om der paa dette omraade foreligger undersoegelsesresultater og dokumentation paa europaeisk plan?

2. om der gaelder love og bestemmelser for denne sektor i de oevrige medlemsstater?

3. hvad den generelt mener om dette spoergsmaal?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(4. maj 1999)

1. Kommissionen har ikke kendskab til undersoegelser paa EU-plan af "supplerende" eller "alternativ" eller "parallel""medicin", uanset om der ved saadanne udtryk skal forstaas produkter eller ydelser. Der findes dog mange nationale undersoegelser inden for dette omraade med oplysninger om udvalgte behandlingsmetoder og produkter i en raekke medlemsstater, f.eks. "King Fund"-rapporten, den rapport, som University of Exeter forelagde for det britiske sundhedsministerium i 1997, og den rapport, som Académie Nationale de Médicine udarbejdede i 1998 for Federation of the Academies of Medicine of the European Union.

2. Alle medlemsstaterne har bestemmelser om aspekter ved disse behandlingsmetoder og produkter, uanset om det er i forbindelse med studier, praktisk uddannelse og erhvervsudoevelse eller i forbindelse med produkter eller ydelser.

Faellesskabslovgivningen(1) omfatter en generel ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser, som ogsaa omfatter disse behandlingsmetoder (jf. svar paa skriftlig forespoergsel nr. 1743/98 fra fr. Kestelijn-Sierens(2)). Paa laegemiddelomraadet findes der faellesskabsbestemmelser for homoeopatiske laegemidler(3). Traktatbestemmelserne om fri bevaegelighed for produkter og tjenesteydelser finder ogsaa anvendelse paa disse produkter og ydelser.

3. De beroerte udtryk daekker over tusindvis af behandlingsmetoder og produkter og har forskellig betydning i medlemsstaterne. Der sker endvidere hurtigt aendringer baade med hensyn til de grundlaeggende processer og med hensyn til de bestemmelser, der gaelder for studier, praktisk uddannelse og erhvervsudoevelse. Kommissionen foelger udviklingen med henblik paa om noedvendigt at traeffe foranstaltninger paa faellesskabsniveau. Kommissionen har endvidere anmodet det beroerte videnskabelige udvalg om at tage situationen op til naermere overvejelse og raadgive om foranstaltninger til forebyggelse af risici og beskyttelse af sundheden, som eventuelt kunne blive noedvendige paa faellesskabsplan.

(1) Direktiv 89/48/EOEF og 92/51/EOEF.

(2) EFT C 386 af 17.12.1998.

(3) Direktiv 92/73/EOEF og 92/74/EOEF.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0251/99

af Caroline Jackson (PPE) til Kommissionen

(12. februar 1999)

Om: Eventuel ulovlig stoette til irske champignonsdyrkere

Den 11. oktober 1998 kunne man i London-avisen "Sunday Telegraph" laese, at irske champignonsdyrkere havde nydt godt af EU-stoette, tilskud fra "Leader"-programmet og britiske skattelettelser i saa hoej grad, at det britiske marked var oversvoemmet med billig import fra Irland. Kan Kommissionen oplyse, om den mener, at saadanne subsidier og skattelettelser i Irland kan betragtes som illoyal konkurrence? Hvad har Kommissionen i bekraeftende fald til hensigt at goere ved det?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. marts 1999)

Der kan ydes EF-stoette til havebrugsproducenter, herunder svampeproducenter, i Irland ifoelge det operationelle program for landbrug, skovbrug og landdistrikternes udvikling for 1994-1999. De aftalte stoettesatser stemmer overens med EF-lovgivningen.

Inden for forarbejdningssektoren kan der ydes EF-stoette gennem foedevareprogrammet under det operationelle program for industrien for 1994-1999. Stoettesatserne stemmer overens med Raadets forordning (EF) 951/97 af 20. maj 1997 om forbedring af vilkaarene for forarbejdning og afsaetning af landbrugsprodukter(1). Denne form for stoette er blevet ydet til et mindre antal virksomheder, der forarbejder svampe.

Der kan ikke som led i LEADER II ydes stoette til svampeproduktion i Irland, men der er udpeget tre projekter for tilknyttede aktiviteter (gennemfoerlighedsundersoegelser for eksotiske svampe, kompostering).

Kommissionen kan ikke bekraefte beloebene i den artikel, det aerede medlem henviser til. Et beloeb paa 14 mio. IRL er ikke korrekt.

Paa den anden side har Den Europaeiske Socialfond i forbindelse med det operationelle program for industrien paa stedet kontrolleret en bestemt virksomhed, hvor det viste sig, at den uddannelsesstoette, der var tildelt en bestemt svampevirksomhed, ikke var blevet anvendt til formaalet. Kommissionen undersoeger nu sagen.

For fuldstaendighedens skyld boer det ogsaa naevnes, at Kommissionen i 1994 skoennede, at den statsstoette, der blev ydet af Market Development Fund, ikke var forenelig med det faelles marked. Kommissionens beslutning 94/814/EF af 14. september 1994 om stoette i forbindelse med Market Development Fund i Irland til udfoersel af svampe blev derfor offentliggjort(2). Efter den negative beslutning var de irske myndigheder forpligtet til at afskaffe stoetten og geninddrive den stoette, der var udbetalt i modstrid med EF-bestemmelserne. Ca. 80 % af stoetten (plus renter) er blevet tilbagebetalt. De irske myndigheder skal holde Kommissionen underrettet om tilbagebetalingen af de resterende 20 %.

(1) EFT L 142 af 2.6.1997.

(2) EFT L 335 af 23.12.1994.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0622/99

af María Izquierdo Rojo (PSE) til Kommissionen

(12. marts 1999)

Om: Ligegyldighed og daarlig behandling af marokkanere ved ansoegning om visum til EU

Musikerne fra "The Master Musicians of Jajouka", en af de kendteste marokkanske grupper, som er bosiddende i Rif-bjergene, fortalte i kongresbygningen i Granada, at de havde vaeret udsat for "daarlig og nedladende behandling", da de havde soegt om visum til EU.

Som forklaring paa denne utilgivelige daarlige behandling og ligegyldighed har de ansatte paa Spaniens konsulat i Tetuán udtalt, at "vi befinder os i Schengen-omraadet og visaansoegninger skal behandles".

Denne beklagelige episode, som foelger efter mange andre, hvoraf jeg selv har kendskab til nogle, viser, at en saadan chikanoes behandling optraeder alt for ofte til, at man kan tale om et isoleret tilfaelde. Netop derfor tog jeg afstand fra denne situation for halvandet aar siden, hvor jeg gjorde opmaerksom paa, at borgere, erhvervsfolk, laerere, laeger, fremtraedende forfattere, kunstnere osv. hyppigt udsaettes for en nedladende og ydmygende behandling, naar de soeger om visum til et midlertidigt ophold i EU [spoergsmaal nr. 2 (H-0686/97](1). Ikke desto mindre benaegter Raadet dette og siger i sit svar udtrykkeligt, at det ikke har kendskab til situationer i forbindelse med udstedelse af visum, hvor der er fremsat et stoerre antal protester, og som kan betegnes som mangler, "saaledes som det aerede medlem paastaar".

Hvilke samordnede foranstaltninger vil EU traeffe paa baggrund af disse gentagelsestilfaelde og i haab om, at dette alvorlige problem vil blive taget op, saa det undgaas, at saadanne episoder gentager sig?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(5. maj 1999)

Paa tidspunktet for de begivenheder, der omtales af det aerede medlem, var betingelserne vedroerende udstedelse af visa endnu ikke underlagt faellesskabsretten.

Efter Amsterdam-traktatens ikrafttraeden bliver:

- Schengen-aftalen, som omfatter bestemmelser vedroerende harmonisering af betingelserne og procedurerne for udstedelse af visa, integreret i EU-samarbejdet; fremover skal EU-institutionerne udoeve deres kompetence i henhold til Schengen-aftalen, som er integreret i EU-samarbejdet

- hele visumpolitikken inklusive betingelserne og procedurerne for udstedelse af visa en del af faellesskabssamarbejdet i modsaetning til tidligere, hvor kun to aspekter af visumpolitikken var underlagt Faellesskabets kompetence (se tidligere artikel 100 C i EF-traktaten: listen over tredjelande, hvis statsborgere skal vaere i besiddelse af visum ved passage af medlemsstaternes ydre graenser og den ensartede udformning af visa). Forslag paa dette omraade vil blive udarbejdet i overensstemmelse med den tidsplan, der er angivet i EF-traktatens artikel 62 (tidligere artikel 73 J), og den handlingsplan for, hvorledes Amsterdam-traktatens bestemmelser om indfoerelse af et omraade med frihed, sikkerhed og retfaerdighed bedst kan gennemfoeres, der blev vedtaget af Det Europaeiske Raad i Wien.

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger 4-507 (oktober 1997).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0802/99

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(6. april 1999)

Om: EU's ejendomme

Pressen bringer hele tiden nye oplysninger om de bygninger, EU-institutionerne ejer.

Kommissionen bedes i den forbindelse besvare foelgende spoergsmaal:

1. Hvilke bygninger i Bruxelles, Strasbourg og Luxembourg staar hhv. EU-institutionerne og Kommissionen som eneejere af?

2. Hvilken vaerdi repraesenterer de bygninger, EU ejer (detaljeret opstillet efter de enkelte bygninger)?

3. Hvilke bygninger ejer EU en andel af?

4. Hvilken vaerdi repraesenterer disse bygninger, og hvor stor en andel ejer EU?

5. Hvilke kontrakter ligger til grund for EU's ibrugtagning af andre ejendomme, som ikke ejes af en EU-institution, men hvor institutionerne alligevel raader over kontorlokaler?

6. Hvor store forpligtelser medfoerer dette for EU (opdelt efter ejendommene og de paagaeldende institutioner)?

7. Staar EU-institutionerne som ejere af bygninger, der benyttes af andre institutioner, hvilken vaerdi repraesenterer disse ejendomme, og hvilke indtaegter opstaar der i den forbindelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(5. maj 1999)

Som svar paa det aerede parlamentsmedlems forespoergsel kan Kommissionen oplyse, at hovedparten af de oplysninger, han efterspoerger, er tilgaengelige i 1999-budgettets bind 1 om EF's samlede indtaegter, del D om Den Europaeiske Unions bygninger (tabel 1 og 2).

Kommissionen i Bruxelles ejer foelgende bygninger 100 %:

>TABELPOSITION>

Den er ogsaa i gang med at erhverve (normalt 27 aar, men Breydel II bliver i 1999 100 % ejet) foelgende bygninger (vaerdien i parentes angiver den udestaaende betaling):

>TABELPOSITION>

Til sine oevrige behov i Bruxelles lejer Kommissionen bygninger paa kontraktvilkaar i henhold til belgisk lov, i almindelighed for en periode af 3, 6, 9 eller 12 aar. Der er dog tre bygninger, der er lejet paa en 27-aarig kontrakt. Det totale lejebudget for 1999 er 91.036.633[fmxeuro].

Det boer naevnes, at Kommissionen fortsat betaler leje for Berlaymont-bygningen (inkluderet i totalen) til gengaeld for at faa stillet 10 bygninger til raadighed, som det belgiske Régie des Bâtiments betaler leje for.

Disse bygninger er:

- Belliard 28

- Belliard 68

- Science 14

- Trèves 120

- Beaulieu 1, 5 and 9

- Beaulieu 24

- Triomphe

- Genève 12

- Genève 1 (A + D)

- Nerviens 85

Kommissionen i Bruxelles har ikke til huse i bygninger, der ejes af en anden faellesskabsinstitution.

Kommissionen i Luxembourg ejer ingen bygninger.

De foelgende bygninger lejes i nogle tilfaelde delvis af Kommissionen (se procentdelen i parentes) og andre institutioner med adresse i Luxembourg.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0441/99

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(4. marts 1999)

Om: Menneskerettigheder - Egypten

Er Kommissionen opmaerksom paa den massefaengsling og -tortur, der har fundet sted over for egyptiske kristne fra El-Kosheh-landsbyen i Sohag Governate i det oevre Egypten? I bekraeftende fald, agter Kommissionen da at fremsaette indsigelser over for de egyptiske myndigheder om dette?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(29. marts 1999)

Kommissionen er opmaerksom paa den polemik, der er omkring de seneste begivenheder i landsbyen El-Kosheh i Sohag, Egypten, og den paastaaede mishandling af kristne landsbybeboere fra det lokale politis side. Begivenhederne er blevet rapporteret i saavel europaeisk som egyptisk presse og har vaeret genstand for indgaaende undersoegelser af den egyptiske menneskerettighedsorganisation og andre menneskerettighedsorganisationer.

Chefen for Kommissionens delegation i Egypten har sammen med kolleger fra medlemsstaterne fulgt sagen og andre lignende episoder noeje, og den egyptiske regering er ganske klar over, hvor stor betydning EU tillaegger overholdelse af menneskerettigheder. Ud fra hvad Kommissionen paa det seneste har faaet oplyst, er der ikke meget, der tyder paa, at paastandene fra visse sider om, at begivenhederne i El-Kosheh hovedsageligt eller udelukkende skulle vaere af religioes art, er korrekte. Alle paastande bliver dog behandlet hver for sig. Kommissionen toever ikke med at rejse specifikke spoergsmaal sammen med medlemsstaterne over for relevante egyptiske myndigheder inden for rammerne af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik.