ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3085/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(13. november 2001)

Om: Gennemførelsen af programmerne under fællesskabsstøtterammen og projekterne under Samhørighedsfonden

Kan Kommissionen på grundlag af en sammenlignende og analytisk tabel give oplysninger om, hvordan det hidtil er gået med gennemførelsen (forpligtelser, betalinger) af programmerne under fællesskabsstøtterammen og Samhørighedsfonden i de fire samhørighedslande? Er Kommissionen tilfreds med de fremskridt, der er gjort i forbindelse med programmerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(11. januar 2002)

Kommissionen sender det ærede medlem og Europa-Parlamentets generalsekretariat direkte tabellen over strukturfondenes forpligtelser og betalinger i programmeringsperioden 1994-1999 for de fire medlemsstater, der modtager støtte fra Samhørighedsfonden. Den samme tabel indeholder dataene for Samhørighedsfonden, men for perioden 1993-2001.

Den faktiske gennemførelsesgrad for forpligtelserne, der udgør den del af EU-støtten, der rent faktisk er udbetalt, kan anses for at en tilnærmelsesvis, men ikke afgørende indikator for programmernes gennemførelsesgrad. Den faktiske gennemførelsesgrad for forpligtelserne er nemlig kun indirekte knyttet til den faktiske gennemførelsesgrad for interventionerne på stedet.

For de medlemsstater, der modtager støtte fra Samhørighedsfonden, er gennemførelsesgraden for forpligtelserne for strukturfondenes programmer og dermed den faktiske gennemførelsesgrad på stedet for disse programmer, højere end EU-gennemsnittet.

Gennemførelsesgraden for Samhørighedsfonden er lavere end gennemførelsesgraden for strukturfondenes programmer. Disse gennemførelsesgrader kan dog ikke sammenlignes, da de ikke dækker den samme periode. Samhørighedsfondens interventioner finder nemlig sted pr. projekt i hele programmeringsperioden. En betydelig del af betalingerne i 2000 og 2001 udgør enten restbeløb for tidligere projekter eller forskuddene for nye beslutninger og medfører derfor et fald i gennemførelsesgraden for Samhørighedsfonden. Desuden er reglerne for Samhørighedsfondens udbetalinger mere direkte knyttet til den faktiske gennemførelse af interventionerne på stedet.

Gennemførelsesgraden for Samhørighedsfonden er dog generelt set tilfredsstillende. Irland og Portugal har en højere gennemførelsesgrad end Grækenland og Spanien.

Hvis man betragter en gennemførelsesgrad for forpligtelserne på under 80 % som en indikator for forsinkelse, tager antallet af de berørte programmer i forbindelse med de forskellige fællesskabsstøtterammer sig således ud: 13 programmer ud af 53 for Grækenland, 12 programmer ud af 98 for Spanien, 4 programmer ud af 33 for Portugal og ingen forsinkelse for de 18 programmer i Irland.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2559/01

af María Sornosa Martínez (PSE) til Kommissionen

(20. september 2001)

Om: EU's bidrag til løsning af problemet med ventelister i det nationale sundhedsvæsen

Kommissionen har netop afgivet nogle rammende udtalelser om støtte til et initiativ fra Det Forenede Kongerige, der består i at sende syge til andre fællesskabslande for at nedbringe antallet af personer på venteliste. Ventelister er imidlertid et generelt problem i hele Unionen, som det fremgår af situationen i Spanien, hvor der har været flere dødsfald blandt personer, der ikke kunne blive opereret i tide på grund af lange ventelister.

Undertegnede har allerede påpeget alvoren af dette problem over for Kommissionen med sin forespørgsel E-2415/00(1), som kommissær Byrne besvarede den 25. september 2000. Kommissæren henviste i sit svar til EU's manglende kompetence på sundhedsområdet, jf. artikel 152 i traktaten, og påpegede, at Kommissionens bestræbelser på at hjælpe med at begrænse problemet med ventelister ville tage form af foranstaltninger i forbindelse med programmet for Fællesskabets indsats inden for folkesundheden.

Vil Kommissionen i betragtning af indholdet af EF-domstolens dom C-157/99, der anerkender patienters ret til behandling i andre lande, hvis kapaciteten hos sundhedsvæsenet i deres oprindelsesland ikke slår til, være indstillet på at foreslå et koordinationsinitiativ på EU-plan med henblik på at løse problemet med ventelister ved hjælp af en henstilling til alle medlemsstaterne?

Hvilke konkrete foranstaltninger inden for rammerne af programmet for Fællesskabets indsats inden for folkesundheden agter Kommissionen at træffe for at fremme en udveksling af patienter mellem EU-landene?

(1) EFT C 89 E af 20.3.2001, s. 195.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af David Byrnepå skriftlige forespørgsler E-2559/01 og E-2586/01

(29. oktober 2001)

Kommissionen ønsker at henvise det ærede medlem til dens svar på skriftlig forespørgsel E-2415/00(1), og tilføje, at den er opmærksom på problemet med ventelister for patienter i flere medlemsstater. Parlamentet og Rådet drøfter i øjeblikket det nye program om folkesundhed. Når det er vedtaget, vil det give mulighed for at føre tilsyn med og analysere udviklingen i medlemsstaternes sundhedsordninger.

Situationen med hensyn til aktioner, som gennemføres i sammenhæng med artikel 152 (tidligere artikel 129) i EF-traktaten, forbliver uændret. Fællesskabsaktioner på området folkesundhed skal i enhver henseende tage hensyn til, at medlemsstaterne har kompetence til at organisere sundhedssektoren og alle former for lægehjælp.

Alle konsekvenserne af den retspraksis, Domstolen efterhånden har udviklet i spørgsmål vedrørende godtgørelse af udgifter til lægehjælp hen over grænserne, undersøges i øjeblikket af Kommissionen.

(1) EFT C 89 E af 20.3.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3588/01

af Pere Esteve (ELDR) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Støtte til Coface

Kommissionen har tidligere bevilget en række tilskud til Sammenslutningen af Familieorganisationer i Det Europæiske Fællesskab (Coface). Det ser ud til, at tilskuddene ikke længere vil yde disse tilskud i det kommende regnskabsår 2002.

Kan Kommissionen oplyse, om denne støtte rent faktisk vil ophøre i den forestående periode, og hvad er i givet fald årsagen til, at de er taget ud af EU's budget? Hvilke andre tilskud fra EU vil Coface kunne opnå i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(11. februar 2002)

I overensstemmelse med Domstolens dom fra maj 1998, hvor det blev fastslået, at Kommissionen ikke har noget retsgrundlag på bl.a. det familiepolitiske område, har Kommissionen været nødsaget til at stoppe de generelle tilskud og driftstilskud til en række ikke-statslige organisationer (ngo'er), bl.a. Sammenslutningen af Familieorganisationer i Det Europæiske Fællesskab (Coface).

Der kan dog ydes støtte til, at sådanne ngo'er gennemfører undersøgelser eller særlige projekter som led i Kommissionens programmer, forudsat at de indsender ansøgninger, når Kommissionen indkalder forslag til projekter i forbindelse med gennemførelsen af programmerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2905/01

af Pietro-Paolo Mennea (ELDR) til Kommissionen

(22. oktober 2001)

Om: Regional finansiering til uddannelse

Kan Kommissionen oplyse, om der i Italien findes regioner, som fra den europæiske socialfond modtager støtte til uddannelse, men som ikke råder over nogen lovbestemmelser om anvendelsen af disse midler? Kan Kommissionen desuden kontrollere, om en del af disse midler af visse regioner anvendes til finansiering af uddannelse af erhvervskategorier, der ikke er omfattet af nogen lov, og som ikke giver ansættelsesmuligheder?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i bekræftende fald træffe i denne forbindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(20. november 2001)

Beskæftigelse og erhvervsuddannelse hører ifølge den italienske forfatning under regionernes kompetenceområde.

Alle italienske regioner modtager støtte fra Den Europæiske Socialfond til erhvervsuddannelse under mål 3 (midt-nord) og mål 1 (syd og øerne). I overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) har alle regioner etableret administrative instrumenter (regionalt operationelt program, programtillæg osv.), der opstiller regler for adgangen til midlerne.

Således er tillægsprogrammerne, der beskriver aktionernes indhold indgående, blevet vedtaget af programmets overvågningsudvalg, der har deltagelse af alle parter med kompetence på området (arbejdsmarkedets parter, regionale myndigheder osv.), som er bedst placeret til at vurdere relevansen af de valg, der er truffet. Det samme gælder udvælgelseskriterierne for erhvervsuddannelsesaktionerne.

For at de regioner, der modtager den pågældende støtte, kan anvende de bevilgede midler, er det derfor en forudsætning, at de udarbejder gennemførelsesinstrumenter (cirkulærer, retningslinjer m.v.).

For at måle, hvor effektive de foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Socialfond, er for støttemodtagernes evne til at indgå i arbejdsmarkedet, evalueres Fællesskabets aktion desuden før, under og efter forløbet.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3309/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(28. november 2001)

Om: Fejl og forsømmelser inden for de græske socialforsikringsorganisationer

I den græske ombudsmands årsberetning for 2000 fastslås det, at fejl og forsømmelser er et meget udbredt fænomen inden for socialforsikringsorganisationerne, hvilket skaber alvorlige problemer, hvad angår proceduren for udbetaling af pensioner, især når der er tale om pensionsrettigheder, der er optjent enten i Grækenland eller, hvad der ofte er tilfældet, i andre EU-lande.

Disse forsinkelser har medført, at en stor gruppe af borgere hovedsagelig græske indvandrere og vandrende arbejdstagere berøves retten til officielt at gå på pension inden for en rimelig frist, hvilket også er en form for indirekte hindring af arbejdstagernes frie bevægelighed, som er et af Den Europæiske Unions grundlæggende mål.

1. Har Kommissionen konstateret lignende tilfælde af fejl og forsømmelser inden for de græske forsikringsorganisationer, som har haft indflydelse på arbejdstagernes frie bevægelighed inden for Den Europæiske Union?

2. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre, at Grækenland overholder fællesskabslovgivningen på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(17. januar 2002)

Kommissionen har faktisk modtaget flere klager fra forskellige EU-borgere med anmodning om at få løst et bestemt problem med tilkendelse af visse sociale fordele, navnlig visse familieydelser, på grundlag af nationalitet. Efter at have gennemgået klagerne anmodede Kommissionen Domstolen om at stadfæste, at Grækenland havde overtrådt fællesskabsretten ved i kraft af retsforskrifter eller administrativ praksis at udelukke arbejdstagere fra de øvrige medlemsstater på grund af nationalitet. Domstolen dømte ved sin dom af 29. oktober 1998 (i sag C-185/96 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik) Grækenland for traktatbrud, idet den stadfæstede, at landet ikke havde opfyldt sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten.

Efter afsigelsen af denne dom har de græske myndigheder ændret bestemmelserne på dette område.

Kommissionen har ikke kendskab til andre eksempler på dårlig forvaltning i socialsikringsorganer i Grækenland i de tilfælde, som det ærede parlamentsmedlem refererer til.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3045/01

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(5. november 2001)

Om: Livreddere

Har Kommissionen kendskab til den nylige britiske undersøgelse vedrørende det antal børn, der årligt drukner i svømmebassiner og i havet i EU's medlemsstater?

Vil Kommissionen i lyset af denne undersøgelse overveje at iværksætte systematiske taloplysninger i alle EU's medlemsstater?

Hvilke planer har Kommissionen om at udarbejde en forordning om anbringelse af livreddere ved offentlige svømmebassiner og på strande?

Supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(24. januar 2002)

Kommissionen har forsøgt at få fat i den undersøgelse, som det ærede parlamentsmedlem nævner. Den har af de britiske myndigheder fået tilsendt to undersøgelser, der for nylig er blevet udarbejdet for Department of Trade and Industry (DTI) om drukneulykker(1). Disse rapporter vedrører imidlertid kun ulykker i hjemmet (bolig og have) og begrænser sig til situationen i Det Forenede Kongerige.

Den ene af de to undersøgelser vedrører navnlig ulykker i haver, hvori børn under fem år er impliceret, i den anden analyseres drukneulykker i hus og have mere generelt.

På grundlag af de indsamlede oplysninger opstiller de to undersøgelser de vigtigste ulykkesscenarier og kommer med gode råd om, hvordan man mindsker risikoen for drukneulykker i hjemmet. Det fremgår af undersøgelserne, at det oftest er manglende overvågning, der er årsag til ulykker, hvori mindreårige børn er impliceret.

Kommissionen har ikke kunnet opspore nogen undersøgelse af mere almen art foretaget i Det Forenede Kongerige eller andetsteds, som den det ærede parlamentsmedlem nævner i sit spørgsmål vedrørende drukneulykker i svømmehaller og i havet, hvori børn er impliceret.

Kommissionen har ikke planer om noget specifikt fællesskabsinitiativ, hvad angår indsamling af oplysninger om drukneulykker, hvori børn er impliceret, i medlemsstaterne og bestemmelser vedrørende livreddere i offentlige svømmehaller og på strande. Det er Kommissionens opfattelse, at disse spørgsmål henhører under medlemsstaternes og de lokale myndigheders

ansvarsområde. De aspekter af spørgsmålet, der mere generelt vedrører sikkerheden i turistetablissementer, kan behandles som led i de tværgående initiativer om tjenesteydelsers sikkerhed, som Parlamentet for nylig har bedt Kommissionen om at fremlægge en rapport og en række passende forslag om i 2003.

(1) Drowning accidents in the garden involving children under five July 2000 URN00/906; Drowning in the home & garden June 2001 URN 01/903.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3323/01

af Eurig Wyn (Verts/ALE) til Kommissionen

(30. november 2001)

Om: Forslag til ændringer i forordningen om veterinærmedicinske produkter

Forslag til ændringer i forordningen om veterinærmedicinske produkter i Den Europæiske Union (ændring 2001 artikel 67, litra b) ville indebære væsentlige ændringer for personer, der er beskæftiget i landbruget. En bestemt bestemmelse ville betyde, at alle lægemidler til kvæg og heste bliver receptpligtige.

Jeg er enig i, at sådanne lægemidler bør reguleres, men erkender Kommissionen, at et sådant forslag ville få meget alvorlige konsekvenser for flertallet af de personer, der handler med landbrugsvarer i Det Forende Kongerige, og ville indebære ekstra omkostninger for landbrugerne, som ville blive tvunget til udelukkende at henvende sig til dyrlæger? Mener Kommissionen, at gennemførelsen af dette forslag kunne føre til et sort marked for veterinærmedicinske produkter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(15. januar 2002)

Kommissionen henviser det ærede medlem til dens svar på skriftlig forespørgsel E-2913/01 af David Bowe(1).

Hvad angår udlevering af veterinærmedicinske produkter, ønsker Kommissionen at understrege, at dens forslag om at ændre lægemiddellovgivningen kun vedrører bestemmelserne om receptudstedelse. Kommissionen mener ikke at dens forslag om, at der kræves en recept udstedt af en dyrlæge, inden der kan udleveres veterinærlægemidler til fødevareproducerende dyr,

udgør en væsentlig ændring af den nuværende situation i EU. Faktisk kræves der allerede nu recept for et betydeligt antal kategorier af veterinærlægemidler, og det pågældende forslag sigter mod at erstatte det nugældende krav om recept for de produkter, for hvilke dyrlægen skal træffe særlige forholdsregler for at undgå unødvendige risici for forbrugere af fødevarer hidrørende fra behandlede dyr.

Der er ikke foreslået nogen ændringer af de eksisterende fællesskabsregler om detaildistribution af veterinærlægemidler. Alle detaildistributører skal være i besiddelse af en tilladelse. Men distributionssystemet er afhængig af lovgivningen i medlemsstaterne. Afhængigt af de gældende nationale regler sælges veterinærlægemidler eventuelt også af farmaceuter eller andre personer, som har tilladelse hertil, ved forelæggelse af en behørigt udstedt recept.

Kommissionen er derfor ikke enig i den opfattelse, at dens forslag nødvendigvis vil betyde, at visse kategorier af detailhandlere udelukkes, eller at der opstår ekstra omkostninger for landbrugere. Der vil desuden blive gennemført passende kontrolforanstaltninger og sanktioner for at forebygge et sort marked for veterinærmedicinske produkter.

(1) EFT C 93 E af 18.4.2002, s. 209.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1911/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(28. juni 2001)

Om: Overtrædelser af menneskerettighederne på Molukkerne

De kristne på Molukkerne er blevet tvangsomskåret og tvunget til at gå over til den muslimske tro for at undgå at blive slået ihjel. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre, at menneskerettighederne og de religiøse rettigheder for de kristne på Molukkerne beskyttes mod forfølgelse i fremtiden?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(3. september 2001)

Kommissionen deler den bekymring, som det ærede medlem har givet udtryk for med hensyn til overtrædelserne af menneskerettighederne på Molukkerne.

Hvad angår Kommissionens aktioner, har Kommissionens delegation i Djakarta fået instruks om at følge situationen nøje og aflægge regelmæssige rapporter. Siden 1999 har Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) ydet betydelig humanitær bistand til ofrene for denne konflikt, uanset deres religiøse overbevisning. Endvidere er der i det nuværende udkast til udviklingsprogrammet for Indonesien planlagt støtte til genopbygning og forsoning mellem de forskellige samfundsgrupper på Molukkerne.

Kommissionen benytter enhver lejlighed til at gøre de indonesiske myndigheder opmærksom på EU's bekymring, og Kommissionen og medlemsstaterne fortsætter deres konsultationer om dette spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1870/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Belgien)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Belgien omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Belgien omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(18. september 2001)

Til at bestemme, hvor mange landbrugsbedrifter der har korn-, oliefrø- og proteinafgrødearealer (kop-arealer) på under eller over 50 ha, benyttes databasen for Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring (INLB). Selv om denne database vægtes med resultaterne af strukturundersøgelsen af landbrugsbedrifter (Eurostat), er der bred enighed om, at de store bedrifter er overrepræsenteret. Nedennævnte tal kan derfor betragtes som maksimumstal. Tallene er for 1997, som er det sidste år, for hvilket der foreligger tal for alle medlemsstater i INLB's database.

Kolonne A og C i nedenstående tal angiver pr. medlemsstat den procentdel bedrifter, der har kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Tabellens kolonne B og D angiver pr. medlemsstat procentdelen af kop-arealer på bedrifter med kop-arealer på henholdsvis under og over 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne F pr. medlemsstat den procentdel af kop-arealerne, der ville blive udelukket, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha.

Alt andet lige angiver kolonne I pr. medlemsstat besparelserne i mio. EUR, hvis der blev anvendt en grænse på 50 ha kop-arealer. De udbytter, der anvendes, er de af medlemsstaterne meddelte referenceudbytter. De samlede besparelser for EF ville være på 4 mia. EUR.

>TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2012/01

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(3. juli 2001)

Om: Hvidbog om nye styreformer i Den Europæiske Union

Hvornår agter Kommissionen at offentliggøre hvidbogen om nye styreformer i Den Europæiske Union?

Hvem var de vigtigste bidragsydere til hvidbogen, og vil Kommissionen give fyldestgørende oplysninger om de budgetterede bevillinger til udarbejdelsen heraf, herunder f.eks. udgifterne til seminarer, betaling af eksperter og eksterne konsulenter, samt alle de øvrige udgifter hertil?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(8. oktober 2001)

Hvidbogen blev vedtaget af Kommissionen den 25. juli 2001(1). Teksten blev offentliggjort på netstedet Europa (http://europa.eu.int/comm/governance/white_paper/index_en.htm) og vil snart af Publikationskontoret blive udsendt som brochure.

Hvidbogen er udarbejdet af Kommissionen. Det forberedende arbejde har krævet deltagelse af størstedelen af dennes tjenestegrene forsamlet i tolv arbejdsgrupper, der blev oprettet og koordineret af et team tilknyttet Kommissionens Generalsekretariat. Arbejdsemner og -metoder blev vedtaget af Kommissionen den 11. oktober 2000(2).

Som led i det forberedende arbejde er der blevet afholdt workshops, gennemført undersøgelser, konsultationer og høringer også af personer uden for Kommissionen. Der er udarbejdet en detaljeret rapport om disse konsultationer. Denne udgør en del af de forberedende dokumenter til hvidbogen, som snart offentliggøres. Et eksemplar af denne rapport sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets Generalsekretariat.

Der har ikke været noget særskilt budget til udarbejdelse af hvidbogen. De menneskelige og finansielle ressourcer til hvidbogens udarbejdelse er finansieret over de administrationsbevillinger, budgetmyndigheden regelmæssigt afsætter til Kommissionen til gennemførelsen af dens opgaver.

(1) KOM(2001) 428 endelig udg.

(2) SEK(2000) 1547/7 endelig udg., offentliggjort på http://europa.eu.int/comm/governance/work/en.pdf.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2329/01

af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Udpegelse af Euratom-inspektører

Kan Kommissionen gøre rede for årsagerne til, at ordningen for udpegelse af Euratom-inspektører er blevet ændret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(21. september 2001)

Kommissionen har indtil nu udpeget ca. 430 Euratom-inspektører. Disse udpegelser er således af rutinemæssig art, og i forbindelse med en administrativ reform, som sigter på at forenkle disse procedurer, forekommer det fornuftigt at delegere undertegnelsen af disse formelle udpegelser til den generaldirektør, som har ansvaret for kontrol med Euratoms sikkerhed.

Kommissionens beslutning af 27. juni 2001 giver således generaldirektøren for transport og energi (DG TREN) beføjelse til at udnævne inspektører i Kommissionens navn (artikel 81 og 82 i EAEF-traktaten).