SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0592/00

af Margrietus van den Berg (PSE) og Jan Wiersma (PSE) til Kommissionen

(29. februar 2000)

Om: Molukkerne

Det andet nødhjælpsprogram for Molukkerne (900 000 EUR) vil være opbrugt i slutningen af februar. Kommissionen er i øjeblikket i færd med at udarbejde et tredje program. Hidtil er denne bistand kanaliseret via franske og belgiske ngo'er. Er Kommissionen rede til også at inddrage nederlandske ngo'er, som samarbejder med molukkiske organisationer i Nederlandene med mangesidede forbindelser på Molukkerne for at opnå en fredelig stabiliserende virkning?

Vil Kommissionen også fremme, at strukturel bistand, som den har ydet bl.a. via Novib og Oxfam UK, og som ikke kan udbetales på grund af konflikterne, kan gå til fredsskabende og forebyggende aktiviteter som led i nødhjælp og rehabilitering?

Kan Kommissionen fremlægge oplysninger om den ekstra støtte til Indonesiens udvikling? Fra hvilket udgiftsområde vil eventuelle midler blive taget? Er Kommissionen rede til også at lade hjælpepakken omfatte muligheden af kontakter og udvekslinger mellem hovedstaden Djakarta og konfliktområderne som f.eks. Molukkerne og Aceh?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(10. april 2000)

Kommissionens kontor for humanitær bistand (ECHO) intervenerer i Molukkerne for at sikre indbyggernes velfærd. I 1999 blev der bevilget 1 mio. EUR til to projekter, der omfattede lægemiddelforsyninger, vand og sanitet samt fødevarer. For øjeblikket er et bistandsprojekt på vej, der skal dække samme områder, og som beløber sig til 900 000 EUR. Kommissionen er i færd med at undersøge, om disse projekter kan videreføres i endnu et halvt år med henblik på at bistå fordrevne personer med levnedsmidler, medicin, vand og sanitet. Der forventes bevilget yderligere midler til dette formål.

Kommissionen har ikke modtaget nogen projektforslag fra nederlandske ngo'er om humanitær bistand til Molukkernes fordrevne personer.

Kommissionen er særlig opmærksom på de titusinder af fordrevne personer på de nordlige Molukker.

Vedrørende spørgsmål om, hvorvidt ubenyttede midler fra tidligere eller nuværende projekter kan omdirigeres, så de anvendes til støtte for genforsoning og en forebyggende indsats, er det klart, at en sådan omdirigering, der går ud over det oprindelige projekts mål, ikke er mulig i henhold til retsgrundlaget for Kommissionens indsats.

I den for nylig offentliggjorte meddelelse om udvikling af tættere forbindelser til Indonesien(1) skitseres Kommissionens proaktive udviklingsstrategi, forstået som en langsigtet og omfattende politik. Det indebærer en række bidrag via de disponible samarbejdsinstrumenter til Indonesiens sociale og økonomiske udvikling. Der lægges særlig vægt på fattigdomsbekæmpelse og bæredygtig forvaltning af naturressourcerne (samarbejdet på skovbrugsområdet er allerede et af nøgleområderne). Det indebærer også etablering af en omfattende politisk dialog til støtte for en befæstelse af demokrati, fremme af menneskerettigheder, retsstat, god regeringsførelse, intern dialog og genforsoning inden for landets grænser samt en intensivering af Fællesskabets handels- og investeringsforbindelser til Indonesien. I dokumentet opfordres alle Fællesskabets partnere til at støtte Indonesiens økonomiske omstruktureringsproces.

For tidsrummet 1995 til 1999 androg Fællesskabets finansiering til fordel for Indonesien over budgetposten for den generelle udvikling i Asien mindre end 20 mio. EUR om året, hvortil der skal føjes visse midler til menneskerettighedsprojekter, der har været til rådighed over budgetposten for menneskerettigheder i Asien. Kommissionen er indstillet på at øge sit finansielle input til fordel for Indonesien, i overensstemmelse med ovennævnte prioritering.

(1) KOM(2000) 50.