SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2268/02

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juli 2002)

Om: En europæisk anklagemyndighed og udvidelsen

Hvordan ser Kommissionen den europæiske anklagemyndigheds rolle efter EU's udvidelse?

Kunne Kommissionen venligst kommentere retssystemerne i de fremtidige nye medlemsstater samt udtale sig om, hvorvidt deres systemer er i stand til at leve op til at beskytte EU's økonomiske interesser?

Er retssystemerne i tiltrædelseslandene forenelige med forslaget om en europæisk anklagemyndighed?

Kunne Kommissionen venligst udtale sig om, hvordan den vil samordne op til ti nye retssystemer ud over de sytten retssystemer, der på nuværende tidspunkt finder anvendelse i EU (f.eks. undersøgelsesdommeres retslige beføjelser og tiltaltes juridiske rettigheder)?

Hvilke problemer forudser Kommissionen i forbindelse med implementering og administration af en europæisk anklagemyndighed i de fremtidige nye medlemsstater?

Hvordan vil Kommissionen overvinde disse vanskeligheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(20. september 2002)

I grønbogen om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser og oprettelse af en europæisk anklagemyndighed(1) oplyses det, at i forholdet til tredjelande er relationerne med alle de lande, der søger om optagelse i EU, særligt vigtige. Disse lande modtager og vil fortsat modtage omfattende støtte fra fællesskabsbudgettet. Den europæiske anklagemyndighed vil efter al sandsynlighed blive oprettet efter tiltrædelsen. Når den er oprettet, skal den fungere på samme måde i samtlige medlemsstater i det udvidede EU.

Inden for rammerne af såvel førtiltrædelsesstrategien som tiltrædelsesforhandlingerne følger Kommissionen nøje kandidatlandenes fremskridt med at tilpasse deres lovgivning til EU-retten og med at øge deres gennemførelseskapacitet. Tiltrædelsesforhandlingerne omfatter alle aspekter af EU-lovgivningen om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, navnlig forhandlingerne om kapitel 24 (retlige og indre anliggender) og kapitel 28 (finanskontrol). Forhandlingerne om såvel kapitel 24 som kapitel 28 er afsluttet foreløbigt med ti kandidatlande, medens de fortsætter med Bulgarien og Rumænien. Der er ikke anmodet om overgangsperioder for nogen af de to kapitler.

Kommissionen har medfinansieret en undersøgelse af strafferetlige og administrative sanktioner, inddrivelse, anmeldelse og corpus juris i kandidatlandene (almindelig rapport fra Ch. Van den Wingaert, 2001). Sagkyndige fra ansøgerlandene har været involveret i udarbejdelsen af rapporten. Overordnet konkluderes det i undersøgelsen, at der ikke synes at være nogen uoverstigelige hindringer for indarbejdelsen i kandidatlandene af corpus juris, herunder oprettelsen af den europæiske anklagemyndighed. Undersøgelsen indeholder en detaljeret rapport om hvert enkelt kandidatland, som blandt andet beskriver de særlige karakteristika ved de enkelte landes retssystemer.

Et af målene med oprettelsen af den europæiske anklagemyndighed er at få løst de problemer, der skyldes de indbyrdes forskelle på de nationale retssystemer. Målet er at skabe et fælles område for efterforskning og retsforfølgning, som er fuldt ud foreneligt med de 17 nationale retssystemer i det nuværende EU. Udvidelsen gør Kommissionens forslag endnu mere nødvendigt. Problemerne vedrørende den nuværende geografiske opsplitning i EU på det strafferetlige område vil blive større med udvidelsen. Ifølge Kommissionens forslag skal den europæiske anklagemyndighed lede efterforskning og retsforfølgning, der har til formål at beskytte Fællesskabets finansielle interesser, medens beskyttelsen af sigtedes rettigheder samt retssager fortsat vil henhøre under de nationale dømmende myndigheder.

Der foreligger ikke umiddelbart nogen hindringer for gennemførelsen og forvaltningen af en europæisk anklagemyndighed i kandidatlandene. De problemer, kandidatlandene måtte få, vil ikke være forskellige fra dem, de nuværende medlemsstater kan støde på.

Kommissionen vil gerne i denne forbindelse henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at Kommissionen støtter oprettelsen af strukturer eller tjenester til koordinering af bekæmpelsen af svig i de enkelte kandidatlande, som skal have ansvaret for koordineringen af alle lovmæssige, administrative og operationelle aspekter af beskyttelsen af Fællesskabet finansielle interesser. Disse tjenester eller strukturer vil arbejde tæt sammen med Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og med den europæiske anklagemyndighed. Det er vigtigt at huske, at der allerede findes sådanne strukturer eller tjenester i adskillige medlemsstater og kandidatlande.

(1) KOM(2001) 715 endelig udg.