SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0894/96 af Anne André-Léonard (ELDR) til Kommissionen (11. april 1996)

Om: Forlaengelse af den undtagelse fra EU-traktatens artikel 85, stk. 1, som UPI anmodede om i 1993

Kommissionen har endnu ikke truffet afgoerelse om forlaengelsen af den undtagelse fra EU-traktatens artikel 85, stk. 1, som UPI anmodede om i 1993.

UPI fortsaetter saaledes sin ulovlige praksis i forhold til Faellesskabets konkurrenceregler paa det europaeiske marked.

Denne situation har foert til en destabilisering af distributionen og produktionen af europaeiske film, hvilket er paradoksalt i betragtning af den politik, som man foregiver at foere inden for den audiovisuelle sektor i Europa (MEDIA II-programmet, direktivet om fjernsyn uden graenser).

Hvad har Kommissionen til hensigt at foretage for at indfoere effektive konkurrenceregler inden for den europaeiske audiovisuelle sektor?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (26. april 1996)

Den audiovisuelle sektor er ikke paa nogen maade fritaget fra anvendelsen af EF's konkurrencelovgivning. Sektoren har oven i koebet laenge vaeret underlagt EF's konkurrencelovgivning, hvilket fremgaar af Sacchi-dommen, som Domstolen afsagde den 30. april 1974.

Som det aerede medlem anfoerer, findes der paa det audiovisuelle omraade baade EF's konkurrencelovgivning og andre, mere sektorbestemte, EF-politikker som »Media II« eller udkastet til en revision af direktivet om »fjernsyn uden graenser«. Retsgrundlaget for disse politikker og formaalet med dem er forskelligt. Da de er koordinerede, er de komplementaere og ikke antagonistiske.

I forbindelse med den specifikke sag, som det aerede medlem naevner, var joint venture- selskabet United International Pictures (UIP) indtil den 26. juli 1993 fritaget fra reglerne i henhold til beslutning vedtaget den 12. juli 1989. Dette selskab, som distribuerer sine 3 moderselskabers produkter, ansoegte derefter om en forlaengelse af denne fritagelse. Under gennemgangen af ansoegningen har Kommissionen maattet se paa joint venture-selskabets struktur og adfaerd. Formaalet med en saadan undersoegelse er at vurdere fritagelsens oekonomiske virkninger. Hvis resultatet heraf er negativt, vil Kommissionen ikke tillade en fortsat fritagelse. Under gennemgangen af konsekvenserne, tager Kommissionen hensyn til de europaeiske filmproducenters og -distributoerers problemer, som den naturligvis er bekendt med. Fra et teknisk synspunkt, skal Kommissionen anvende de kriterier, som er fastsat i artikel 85, stk. 3, hvilket betyder, at den paa den ene side skal tage hensyn til udviklingen i de vigtigste oekonomiske indikatorer, som laa til grund for dens 1989-beslutning, og paa den anden side til, om UIP's adfaerd har vaeret i overensstemmelse med de tilsagn, der blev givet i forbindelse med beslutningen. Kommissionen skal endvidere undersoege, om UIP har bidraget til at forbedre produktionen og distributionen af film og samtidig forbeholdt forbrugerne (dvs. biografejerne og biografgaengerne) en rimelig del af overskuddet. Det var faktisk paa grundlag af dette kriterium, at UIP i 1989 opnaaede en - i oevrigt midlertidig - fritagelse. Da forholdene paa markedet er meget svingende, er det ikke sikkert, at Kommissionen vil indtage den samme holdning som tidligere. Derudover er filmindustriens saerlige forhold og isaer dens kompleksitet og relative mangel paa gennemsigtighed, sammenholdt med noedvendigheden i at undersoege alle paastande, aarsagen til, at Kommissionen endnu ikke kan anse de oplysninger, den er i besiddelse af, for komplette. Kommissionen fortsaetter derfor aktivt sine undersoegelser.