SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1238/00

af Karin Scheele (PSE) til Kommissionen

(14. april 2000)

Om: Retlig kvalificering af tatoveringsfarver

I årevis har et stadigt stigende antal europæere ladet sig tatovere. I den forbindelse anvendes der bl.a. azofarvestoffer. I Kommissionens forslag om 19. ændring af Rådets direktiv 76/769/EØF(1) om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (azofarvestoffer), der gælder for tekstiler og læder, giver Det Rådgivende Videnskabelige Udvalg til Undersøgelse af Kemiske Forbindelsers Toksicitet og Økotoksicitet udtryk for bekymring over, at azofarvestoffer ved deres nedbrydning udskiller aminosyrer, der betegnes som kræftfremkaldende. På grund af denne eventuelle sundhedsrisiko er det også vigtigt at have et retsgrundlag for azofarvestoffer, der anvendes til tatoveringer.

1. Er der allerede gennemført undersøgelser, som beskæftiger sig med sundhedsrisikoen i forbindelse med tatoveringsfarver, eller er der planer herom?

2. Kan Kommissionen nævne det retsgrundlag, hvis anvendelsesområde tatoveringsfarverne falder ind under?

3. I benægtende fald: træffer Kommissionen foranstaltninger til i fremtiden at sikre en retlig kvalificering af tatoveringsfarver?

(1) EFT L 262 af 27.9.1976, s. 201.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(13. juni 2000)

1. Kommissionen er ikke bekendt med, at der er foretaget nogen toksikologisk eller epidemiologisk undersøgelse for specifikt at vurdere sundhedsrisici i forbindelse med anvendelse af visse tatoveringsfarver. Negative indvirkninger fra tatoveringer er et almindelig kendt fænomen. Noget tyder dog på, at disse indvirkninger snarere stammer fra selve tatoveringen (f.eks. overførsel af smitsomme sygdomme fra udstyr, der ikke er sterilt, ardannelse), end at de eventuelle negative indvirkninger stammer fra tatoveringsfarverne.

I sine overvejelser om eventuelle lovgivningsmæssige forslag om sikkerhed med hensyn til tatoveringsfarver anmodede Kommissionen om en udtalelse fra Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Forbrugsvarer end Levnedsmidler (SCCNFP). I sin udtalelse af 17. februar 2000 anførte SCCNFP den lange række tatoveringsfarver, hvor den kemiske struktur, identitet og toksikologiske profil er ufuldstændig eller ukendt, hvilket forhindrer en egentlig vurdering af sundhedsrisici. I sin udtalelse anbefalede SCCNFP, at man systematisk skulle bestræbe sig på at samle de nødvendige kemiske og toksikologiske oplysninger om tatoveringsfarver, således at man kunne foretage en egentlig risikovurdering. I sit indlæg om en forbedret beskyttelse af folkesundheden undersøger Kommissionen i øjeblikket, hvordan den opgave kan udføres.

Med hensyn til azofarvestofferne, der specielt nævnes af det ærede medlem, deler Kommissionen det synspunkt, at azofarvestofferne i tatoveringer i princippet nedbrydes på samme måde som i lædervarer, og at de danner kræftfremkaldende aminosyrer. Der mangler dog i øjeblikket videnskabelige beviser herfor. Kommissionen har til hensigt at prioritere dette aspekt i sin vurdering af tatoveringsfarver.

2. og 3. Tatoveringsfarver anvendes til kosmetiske formål, men den måde de anvendes på (indsprøjtning) betyder, at de falder uden for Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler(1), hvori det fastsættes, at området for kosmetiske midler ikke omfatter midler bestemt til at blive indtaget, inhaleret, indsprøjtet eller indført i det menneskelige legeme. Imidlertid kan tatoveringsfarver anses for at være almindelige forbrugsprodukter og ville dermed falde ind under Rådets direktiv 92/59/EØF af 29. juni 1992 om produktsikkerhed i almindelighed(2) og Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater.

(1) EFT L 262 af 27.9.1976.

(2) EFT L 228 af 11.8.1992.