SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0931/00

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Inddragelse af forskningspartnere fra udviklingslandene i de af Fællesskabet finansierede miljøforskningsprogrammer

Nøglen til fremgang i udviklingslandene ligger i muligheden for selv at blive inddraget i udviklingsarbejdet såvel ved konstateringen af problemerne som ved tilvejebringelsen af løsninger. Hidtil er der på fællesskabsplan taget meget lidt hensyn hertil i videnskabelige og teknologiske projekter for udviklingslandene.

De fælles rammeprogrammer udstrækker sig ikke til udviklingslandene. Det betyder, at f.eks. nordafrikanske partnere ikke kan blive inddraget i videnskabelige og teknologiske miljøprojekter. Der er ganske vist ikke noget til hinder for deres forskningsaktivitet, men der er heller ingen finansieringsmuligheder, og udviklingslandene vil ikke blive optaget som partnere i konsortierne uden mulighed for at rejse penge hertil.

Hvorfor er dette ikke muligt, når f.eks. Ruslands inddragelsesmuligheder er blevet udvidet?

Skal denne problematik bl.a. anskues med de indvirkninger for øje, som f.eks. ørkendannelsen i Nordafrika eller problemerne i Middelhavet har for EU?

Er EU villig til via adgang til økonomiske midler at overdrage et større ansvar til de lokale videnskabsmænd, således at arbejdet også bliver videreført, når den finansierende partner ikke længere er til stede? Er EU endvidere villig til at sikre, at projekter ikke bliver gennemført uden inddragelse af lokale videnskabsmænd?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(14. april 2000)

Kommissionen deler fuldstændig det ærede medlems synspunkt med hensyn til forskningens betydning for udviklingen i udviklingslandene samt til at forskningen bør styres af efterspørgslen og målrettes mod disse landes udviklingsproblematik.

Det er rigtigt, at de tematiske programmer under det femte rammeprogram giver udviklingslande mulighed for at deltage, uden mulighed for fællesskabsfinansiering (situationen er den samme for Rusland), men denne åbning er et fremskridt i forhold til det fjerde rammeprogram, som kun delvis var åbent for deres deltagelse.

Derimod er de specielt forbeholdt to muligheder under det tværgående INCO-program, nemlig INCO-DEV-aktionen, der navnlig går ud på at fremme det teknisk-videnskabelige samarbejde mellem Fællesskabet og alle udviklingslande samt INCO-MED-aktionen, der udelukkende vedrører de middelhavslande, der er associeret inden for områder, som er karakteristiske for denne region. Hele vandproblematikken, herunder ørkendannelsesproblemer er et af de centrale emner i INCO-MED.

Disse to aktioner inddrager dem, ved hjælp af en stående dialog med disse regioners repræsentanter, ikke blot i fastlæggelsen af, hvilket samarbejdsområde der skal fremmes, men også i processen med udvælgelse af forslag, navnlig med hensyn til projekternes relevans for regionens udvikling.

Endvidere tillader gennemførelsesbestemmelserne for programmerne INCO-DEV og INCO-MED ikke blot de initiativer, der kommer fra udviklingslandene, men de tilskynder ligefrem til sådanne initiativer. Under alle omstændigheder er deltagelsen af forskere fra disse lande på et ligevægtigt grundlag et udvælgelseskriterium for forslag, der modtages under disse programmer.

Et af formålene er at bidrage til en øget forskningskapacitet i disse tredjelande, på tværs af et forskningsarbejde, der gennemføres i fællesskab mellem disse lande og Fællesskabet for at sætte dem i stand til, ud over projektet, at tage et større og større ansvar i deres udviklingsproces.