SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2943/00

af Generoso Andria (PPE-DE), Stefano Zappalà (PPE-DE) og Francesco Fiori (PPE-DE) til Kommissionen

(19. september 2000)

Om: Kriminalitet i Italien

Kriminalitet er blevet et uafvendeligt fænomen i Italien. De forholdsregler, den italienske regering har truffet, er fortsat fuldstændig uhensigtsmæssige.

Indtil for nogen tid siden var dette fænomen i Italien særlig udbredt i store byområder, medens overvejende landdistrikter og områder uden kraftig urbanisering betragtede sig selv som lykkelige oaser.

På nuværende tidspunkt er intet område i Italien længere forskånet for en forværring af fænomenet, som i øvrigt næres i stadig højere grad dels af den lokale kriminalitet, som er i kraftig stigning, dels af den importerede kriminalitet som følge af indvandringen fra tredjelande.

Overvejende landbrugsområder i Italien har ikke konsoliderede traditioner på dette område, og derfor er de pågældende befolkninger ikke forberedt på dette fænomen.

Den samme organisation af den italienske stats forebyggelse og bekæmpelse gennem politistyrkerne sikrer tilstedeværelse af politi i store byområder og i storbyer, men højst en simpel og ofte tilbagetrukket station med politisoldater med få mand i randområder.

De italienske politibetjente gør generelt alt, hvad de kan, og betaler endda med deres liv for at forsvare borgerne til trods for de manglende organisatoriske evner, som den italienske regering og dermed det italienske indenrigsministerium lægger for dagen.

Forsvarsløse borgere i Italien betaler også med deres personlige ejendele, forstyrrelser i deres daglige liv på grund af denne makro- og mikrokriminalitet, der ofte er grov, arrogant, vild, rede til alt, som for nylig i Giffoni i Salerno-provinsen, hvor en forsvarsløs juveler midt om dagen blev slået i hovedet med en hammer og efterladt, så han forblødte uden at have fået nogen hjælp overhovedet.

Hvilke skridt agter Kommissionen på baggrund af ovenstående at tage over for den italienske regering for at sikre den offentlige ro og orden i EU-medlemsstaterne gennem en mere effektiv organisation af forebyggelsen og bekæmpelsen af kriminalitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(23. oktober 2000)

Kommissionen vil gerne minde om, at ansvaret for sikkerheden i byområder og beføjelserne vedrørende bekæmpelse af forbrydelser først og fremmest er medlemsstaternes, og at det ikke er op til Kommissionen at udtale sig om spørgsmål vedrørende forvaltning af den offentlige orden.

Kommissionen erkender de praktiske vanskeligheder, der kan opstå i visse medlemsstater, særlig dem, der har tyndtbefolkede regioner. Gennem strukturprogrammerne har den åbnet mulighed for at støtte visse projekter, der tager sigte på at øge sikkerheden i visse områder. Italien er den første medlemsstat, der har udnyttet disse muligheder som led i udviklingsprojekter i Syditalien.

I øvrigt mener Kommissionen, at en effektiv politik på dette område må bygge på ikke blot repressive, men også forebyggende foranstaltninger. I den forbindelse skal den også bringe i erindring konklusionerne af Det Europæiske Råd i Tammersfors vedrørende bekæmpelse og forebyggelse af by- og ungdomskriminalitet og narkotikakriminalitet. I forlængelse af Det Europæiske Råd afholdt det portugisiske formandskab i maj 2000 en konference på højt niveau om forebyggelse af forbrydelser. Kommissionen er i færd med at udarbejde en meddelelse om en strategi for forebyggelse af forbrydelser, der vil omfatte forskellige aspekter af kriminalitet og af forebyggelse af organiseret kriminalitet og visse former for økonomisk kriminalitet med henblik på gennemførelse af Rådets resolutioner fra december 1998(1). Rapporten forventes vedtaget inden udgangen af indeværende år.

(1) EFT C 408 af 29.12.1998.