ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1678/99

af Marialiese Flemming (PPE-DE) til Rådet

(22. september 1999)

Om: Antibiotika i foderstoffer

I årtier er antibiotika blevet anvendt som vækstfremmende stoffer ved opfedning af dyr. Anvendelsen af disse stoffer medfører imidlertid risiko for, at sygdomme, der opstår, måske ikke kan behandles med antibiotika, da bakterierne allerede er resistente. Desuden kan rester af disse antibiotika ved fortæring af æg, mælk, kød osv. blive optaget af det menneskelige legeme, hvilket udgør en betydelig sundhedsmæssig risiko.

Sverige forbød allerede den 1. januar 1986 endnu inden tiltrædelsen af EU anvendelsen af antibiotika som vækstfremmende stof ved opfedning af dyr. Under østrigsk formandsskab blev der desuden forbudt 4 former for antibiotikatilsætning i hele EU.

Vil Rådet gå ind for et forbud mod anvendelse af samtlige antibiotika som vækstfremmende stoffer i foderstoffer?

I bekræftende fald, hvilke foranstaltninger vil Rådet træffe for at gennemføre et sådant forbud i alle medlemsstater?

Svar

(24. januar 2000)

På samlingen den 17. december 1998 vedtog Rådet en forordning(1) om ændring af direktiv 70/524/EØF om tilsætningsstoffer til foderstoffer for så vidt angår inddragelse af godkendelsen af visse antibiotika. De berørte antibiotika er virginiamycin, spiramycin, tylosinphosphat og zinkbacitracin.

I forbindelse med vedtagelsen af den nævnte forordning bekræftede Rådet og Kommissionen, at alle afgørelser på området fortsat bør træffes på grundlag af videnskabelige anbefalinger på fællesskabsniveau og under hensyntagen til forsigtighedsprincippet.

På samlingen den 14.-15. juni 1999 noterede Rådet sig offentliggørelsen af Den Videnskabelige Komités udtalelse om antimikrobiel resistens. I denne forbindelse og for så vidt angår de andre typer antibiotiske midler, der er nævnt i denne udtalelse, meddelte Kommissionens repræsentant, at hans institutions tjenestegrene er i færd med at forberede passende forslag.

Rådet vil med stor interesse drøfte enhver foranstaltning i denne henseende, som Kommissionen finder det nødvendigt at foreslå.

Brugen af antibiotika er ligeledes behandlet i en rådsresolution om antibiotikaresistens, som blev vedtaget den 8. juni 1999: En strategi mod den mikrobiologiske trussel. I denne resolution opfordres Kommissionen til at prioritere overvågningen af antibiotikaresistens inden for humanmedicin og på zoonosekontrolområdet.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 2821/98 af 17.12.98, offentliggjort i EFT L 351 af 29.12.1998, s. 4.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2265/99

af Ari Vatanen (PPE-DE) til Kommissionen

(24. november 1999)

Om: Artikel 141 i traktaten om Finlands tiltrædelse af EU

Artikel 141 i traktaten om Finlands tiltrædelse af EU foreskriver, at hvis der som følge af tiltrædelsen stadig er alvorlige vanskeligheder, kan der tys til direkte national støtte.

I løbet af den femårige overgangsperiode har Finland haft mulighed for at yde overgangsstøtte. Ved udgangen af 1999 udløber overgangsperioden, og ydelsen af denne støtte ophører. Det er beregnet, at hvis der ikke ydes kompenserende støtte, vil producenterne af husdyr og grøntsager i drivhuse og ved frilandsdyrkning i Sydfinland opleve en direkte indkomstnedgang på 30-90 %.

I erklæringen fra topmødet i Luxembourg i 1997 blev det fastslået, at det skal være muligt at drive landbrug på hele EU's område også under ugunstige betingelser. Såfremt støtten i henhold til artikel 141 ikke ydes, ville dette indebære, at forskellene i støtteniveauer ville vokse til et uholdbart niveau mellem det sydlige Finland og resten af Finland. Dette vil også fjerne grundlaget for tilliden til EU navnlig blandt landbrugsproducenterne.

Hvad agter Kommissionen at gøre for at sikrefortsættelsen af denne støtte i henhold til Finlands tiltrædelsestraktat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(8. december 1999)

Kommissionen er ved at gennemgå en rapport fremlagt af Finland vedrørende de vanskeligheder, som landbruget i det sydlige Finland står over for, samt en meddelelse indgivet af Finland i henhold til Tiltrædelsestraktatens artikel 143 og artikel 88 (tidligere artikel 93) i EF-traktaten vedrørende et nationalt støtteprogram i medfør af Tiltrædelsestraktatens artikel 141.

Når denne gennemgang er tilendebragt, vil Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2196/99

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(29. november 1999)

Om: Bekæmpelse af sult i verden

Den første beretning, som for nylig er blevet offentliggjort af FAO (Food & Agriculture Organization) under FN, giver et meget dystert billede af den situation, der hersker i verden, eftersom det mål, der blev fastsat i 1996 gående ud på, at antallet af mennesker, der sulter i verden skulle være halveret inden år 2015, tilsyneladende ikke bliver realiseret. I Indien lider 204 millioner mennesker af sult, i Kina 164 millioner, halvdelen af indbyggerne i Nordkorea og i Mongoliet, en tredjedel af befolkningerne i Cambodja, Laos og i de afrikanske lande syd for Sahara, og 2 ud af 5 børn underernæres. Under henvisning til at FN havde besluttet, at de udviklede lande skulle betale et bidrag på 0,7 % af deres BNP til humanitær hjælp til udviklingslandene, stiller jeg Kommissionen følgende spørgsmål: Bliver denne beslutning gennemført og af hvilke lande i Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(21. december 1999)

Kommissionen er overbevist om, at det er nødvendigt at fortsætte og styrke den internationale indsats for offentlig udviklingsbistand, som er faldet til sit laveste niveau i årtier. Fællesskabet har i forbindelse med arbejdet i De Forenede Nationers regi om udviklingsfinansiering på ny bekræftet sit tilsagn om at ville samarbejde og arbejde for at realisere målet med 0,7 % af bruttonationalindkomsten (BNI). Flere af medlemsstaterne Danmark, Sverige og Nederlandene har allerede nået dette mål eller overskredet det. Gennemsnittet for Fællesskabet ligger på 0,34 % af BNI.

Støtten til fødevaresikkerhedspolitikken udgør en integrerende del af Fællesskabets udviklingspolitik.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2259/99

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Skattedrøftelser

Kommissionens forslag fra 1998 om ajourføring af EU-bestemmelserne om gensidig bistand mellem skattemyndigheder ved inddrivelse af fordringer (KOM)(1998) 364 er ved at blive behandlet i Rådet.

Pressens beretninger tyder på, at der i Rådets arbejdsgruppe om finansielle spørgsmål er bred enighed om karakteren af de oplysninger, som myndighederne skal forelægge, når de anmoder om bistand. Beretningerne har også omtalt et forslag fra den spanske regering om at nedsætte en arbejdsgruppe for at drøfte disse spørgsmål.

Vil Kommissionen af hensyn til åbenheden kommentere disse initiativer og forelægge Parlamentet enkelthederne af det arbejde, der bliver udført i arbejdsgruppen, og en tilkendegivelse af Kommissionens egne synspunkter i disse spørgsmål?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(21. december 1999)

Kommissionens forslag(1) til Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 76/308/EØF om gensidig bistand ved inddrivelse af bl.a. importafgifter og told har været gennem førstebehandling i Parlamentet under den fælles beslutningstagningsprocedure. På baggrund af Parlamentets forslag fremlagde Kommissionen et ændret forslag(2). Dette forslag behandles i øjeblikket i en af Rådet nedsat arbejdsgruppe, og så snart man er nået til enighed, bliver forslaget sendt tilbage til Parlamentet til andenbehandling. Den ad hoc-arbejdsgruppe om skatteunddragelse, som blev nedsat på baggrund af et forslag fra den spanske regering, har ikke til opgave at drøfte dette spørgsmål.

Spørgsmål, der vedrører arbejdet i denne arbejdsgruppe, skal stiles til Rådet.

(1) EFT C 269 af 28.8.1998.

(2) EFT C 179 af 24.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2436/99

af Diana Wallis (ELDR) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Databeskyttelsesdirektivet

Er Kommissionen klar over, at nationale databeskyttelseslove på grund af forskelle i gennemførelsen på nationalt plan af EU's databeskyttelsesdirektiv fra 1995 skader handlen over grænserne, og at dette vil få en betydelig indvirkning på udviklingen af e-handel inden for EU?

Ét eksempel herpå er udvidelsen af databeskyttelseslovenes anvendelsesområde til at omfatte ikke blot personlige data som forudset i direktivet, men også behandling af virksomhedsdata.

Har Kommissionen planer om at træffe foranstaltninger for at begrænse skaden på princippet om det indre marked ved overdreven forgyldning af direktivet, når medlemsstaterne omsætter det til national ret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(28. januar 2000)

Direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger(1), hvortil det ærede medlem henviser, har efter Kommissionens opfattelse stor betydning udviklingen af den elektroniske handel.

Formålet med dette direktiv er således at tillade fri bevægelighed for personoplysninger mellem medlemsstaterne og samtidig sikre et højt beskyttelsesniveau for fysiske personers grundlæggende rettigheder, herunder privatlivets fred, i hele Fællesskabet. Et højt beskyttelsesniveau er nødvendigt for at bevare forbrugernes tillid til anvendelsen af online-tjenester og dermed gøre det muligt at udvikle den elektroniske handel.

Kommissionen er derfor særlig opmærksom på, hvorledes direktivet gennemføres i de nationale lovgivninger. En lang række lande har endnu ikke fuldt ud gennemført direktivet, og Kommissionen har da også iværksat overtrædelsesprocedurer imod disse lande.

Kommissionen er på nuværende tidspunkt ikke i besiddelse af nogen oplysninger om eventuelle forskelle i gennemførelsen, hvortil det ærede medlem henviser. Sådanne forskelle kan til gengæld skyldes en manglende gennemførelse af direktivet.

Såfremt det måtte vise sig, at den fortolkningsfrihed, som direktivet giver medlemsstaterne, bl.a. med hensyn til omfanget af beskyttelsen af virksomhedsoplysninger, hvortil det ærede medlem henviser, kan skabe forhindringer for det indre marked, vil Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger.

(1) EFT L 281 af 23.11.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1851/99

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(13. oktober 1999)

Om: Eksterne forbindelser

Torsdag den 16. september 1999 indrømmede Kommissionen, at kun en mindre del af bevillingerne til TACIS-programmet fortsat går til Rusland. Konkret går kun 4 mio. euro til dette land ud af de 140 mio. euro, som bevilges ad denne vej i form af bistand.

Hvilke mekanismer agter Kommissionen at indføre med henblik på at undgå, at denne situation gentager sig? Hvornår vil de finde anvendelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(15. november 1999)

Kommissionens erklæring til Parlamentet den 16. september 1999 indeholdt følgende:

Fællesskabets bistand ydes som bekendt hovedsageligt via Tacis-programmet, der styres centralt fra Bruxelles. De pågældende midler anvendes først og fremmest til finansiering af europæiske virksomheder som yder faglig ekspertise og rådgivning til Rusland. Det er derfor kun en meget lille del af midlerne, der går til Rusland. Det drejer sig kun om 4 mio. EUR ud af i alt 140 mio. EUR. Disse 4 mio. EUR forvaltes direkte gennem vor repræsentation i Moskva.

Med andre ord overføres næsten alle Tacis-midler til Rusland (ca. 140 mio. EUR pr. år) ikke til russiske bankkonti, men anvendes snarere til finansiering af europæiske virksomheder, som yder faglig ekspertise og rådgivning til Rusland. Dette er den normale fremgangsmåde ved finansiering af faglige bistandsprogrammer i landeunderomstilling. Dette er ikke ensbetydende med, at Rusland ikke nyder godt af fordelene ved og resultaterne af projektet. Det giver blot en vis beskyttelse mod, at midlerne forsvinder i Rusland.

De resterende 4 mio. EUR som nævnes i erklæringen vedrører Bistro-faciliteten, et mindre projekt, som tager sigte på at dække særlige russiske behov. Som regel undertegnes kontrakterne også med europæiske virksomheder med henblik på at disse kan yde faglig bistand og ekspertise til deres russiske partnere. Den eneste forskel er, at midlerne i dette tilfælde forvaltes af Kommissionens delegation i Rusland under tilsyn fra Bruxelles.

Forhåbentlig giver dette en forklaring på eventuelle misforståelser med hensyn til Kommissionens erklæring af 16. september 1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1936/99 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Rådet. Nedsat moms for restauranter.



EF-Tidende nr. 203 E af 18/07/2000 s. 0091 - 0091



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1936/99 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Rådet (4. november 1999) Om: Nedsat moms for restauranter På det uformelle møde i ØKOFIN-Rådet i september 1999 drøftede EU-medlemmernes ministre listen over de tjenesteydelser, som kunne komme i betragtning for indførelse af reduceret moms. Der blev fremsat forslag om at optage cateringtjenesterne på denne liste, der vil træde i kraft pr. 1. januar 2000, men forslaget vandt ikke generel tilslutning. Eftersom cateringsektoren er af stor betydning for lande med en højt udviklet turisme, bedes Rådet oplyse følgende: Vil restauranterne blive optaget på listen over tjenesteydelser, for hvilke der indføres en reduceret momssats? Hvis nej, hvorfor ikke? Svar (24. januar 2000) Rådet minder det ærede parlamentsmedlem om, at Rådet ved vedtagelsen af direktivet vedrørende muligheden for forsøgsvis at anvende en nedsat momssats for arbejdskraftintensive tjenesteydelser, noterede sig en erklæring fra Kommissionen, hvori den forpligter sig til at se konstruktivt på en anmodning fra Portugal om at måtte anvende en nedsat momssats for restaurationsvirksomhed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2120/99

af Heidi Hautala (Verts/ALE) til Rådet

(23. november 1999)

Om: Kvindernes repræsentation i udvalg

Det er vanskeligt for medlemmer af Europa-Parlamentet og borgerne af få oplysninger om de rådgivende udvalg, forvaltningskomitéer og forskriftsudvalg, som bistår Kommissionen med gennemførelsen af EU-bestemmelserne (den såkaldte komitologi-procedure). Disse udvalg, som der vel findes mere end 450 af, er hovedsagelig sammensat af repræsentanter fra medlemsstaterne.

Kommissionen har i sit svar til min skriftlige forespørgsel (E-1466/99)(1) påpeget, at medlemsstaterne udpeger komiteernes medlemmer, og dermed har Kommissionen ingen beføjelser til at gribe ind i sagen.

Kan Rådet redegøre for sammensætningen af disse udvalg med angivelse af fordelingen på køn? Hvor stor en andel udgør kvinderne i alle de udvalg, der sammensættes af nationale myndigheder?

(1) EFT C 27 E af 29.1.2000, s. 81.

Svar

(31. januar 2000)

De udvalg, som det ærede medlem henviser til, er nedsat i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(1). Denne afgørelse erstatter Rådets afgørelse 87/373/EØF af 13. juli 1987(2).

Som anført i de to nævnte afgørelser består disse udvalg af repræsentanter for medlemsstaterne og har Kommissionens repræsentant som formand. Kommissionen varetager ligeledes sekretariatsfunktionen.

Rådet er ikke repræsenteret i de pågældende udvalg og er således ikke i stand til give det ærede medlem de ønskede oplysninger. Desuden er det ikke altid de samme, medlemsstaterne sender til møderne i disse udvalg, hvorfor det er umuligt at give pålidelige oplysninger om, hvor mange mænd og hvor mange kvinder der sidder i disse udvalg.

(1) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(2) EFT L 197 af 18.7.1987, s. 33.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2578/99 af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen. Forbundsrepublikken Tysklands støtte til en bygge- og anlægsvirksomhed.



EF-Tidende nr. 219 E af 01/08/2000 s. 0181 - 0181



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2578/99 af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Kommissionen (16. december 1999) Om: Forbundsrepublikken Tysklands støtte til en bygge- og anlægsvirksomhed Forbundsrepublikken Tyskland er tydeligvis i færd med at yde omfattende økonomisk støtte til en stor bygge- og anlægsvirksomhed (Holzmann) af frygt for, at den vil træde i likvidation. Er den tyske regerings fremgangsmåde efter Kommissionens opfattelse i overensstemmelse med EU's konkurrencelovgivning? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti (11. januar 2000) Den tyske regering har for nylig anmeldt den omtalte støtte. Det ærede medlem kan være forvisset om, at sagen vil blive omhyggeligt undersøgt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1730/99 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen. Eksport af kvæg til tredjelande.



EF-Tidende nr. 203 E af 18/07/2000 s. 0034 - 0034



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1730/99 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (29. september 1999) Om: Eksport af kvæg til tredjelande Hvor mange stykker kvæg blev der eksporteret fra EU til tredjelande i 1998, og hvor stort et beløb blev der udbetalt i eksportrestitutioner for eksport af levekvæg til tredjelande i perioden 16. oktober 1997-15. oktober 1998? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (25. oktober 1999) I 1998 eksporterede EU 266 256 stk. levende kvæg til tredjelande. I budgetåret 1998 blev der fra den 16. oktober 1997-15. oktober 1998 tildelt 93,5 mio. EUR i eksportrestitutioner i forbindelse med levende kvæg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2512/99

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(22. december 1999)

Om: Udvalgte projekter under programmet Kultur 2000

Kommissionen har inden for rammerne af programmet Kultur 2000 udvalgt 55 kulturprojekter, der i alt beløber sig til over 6 millioner euro. Er der blandt de 55 initiativer, som Kommissionen har godkendt, nogen, der har forbindelse med kulturbyerne i år 2000?

Fem af de udvalgte eksperimentelle aktioner er projekter, som gennemføres i Spanien. Hvilke fem projekter drejer det sig om? Vil nogen af dem få betydning for Santiago de Compostela?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(28. januar 2000)

Der er tale om EF's kulturprogrammer, og derfor ønsker Kommissionen at gøre opmærksom på, at målet med dens initiativ ikke er at tildele specifik støtte til en bestemt medlemsstat, men at opmuntre til et kultursamarbejde ved netop at støtte projekter med en europæisk dimension, som realiseres i et partnerskab.

Som led i en indkaldelse af forslag vedrørende Forsøgsprojekter med sigte på rammeprogrammet, der er blevet offentliggjort i EF-Tidende(1), modtog Kommissionen 410 ansøgninger. Kommissionen udvalgte heraf 55 i samråd med en uafhængig ekspertkomite bestående af repræsentanter for adskillige kulturdiscipliner.

Kun et af disse projekter har forbindelse med de europæiske kulturbyer. Det drejer sig om projektet Hotel Europa, hvis hovedarrangør er Intercult Production (Sverige), og hvis medarrangører er følgende organisationer: Association de Gestion du Festival d'Avignon, Bologna 2000, Verein Wiener Festwoche og Rotterdam 2001.

Der er udvalgt fire projekter, der som hovedarrangør har en spansk organisation, og det drejer sig om Elektronisk kort over europæiske mødesteder, Smerten, et tværfagligt og mellemkulturelt tematisk studie, Globalisering og kulturelle identiteter, og Argonauter 2000.

Blandt disse projekter er der ingen, der vedrører Santiago de Compostela, der i øvrigt i forbindelse med Raphael-programmet (og som europæisk kulturarvslaboratorium) har modtaget en støtte på 150.000 EUR i 1999 og 175.000 EUR i 1998. Endvidere modtog Santiago de Compostela i 1997, 1996, 1995 og 1994 (som initiativ med symbolværdi) hvert år 200.000 ECU.

(1) EFT C 163 af 10.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2033/99 af Glyn Ford (PSE) til Rådet. Den politiske fange Thet Win Aung.



EF-Tidende nr. 203 E af 18/07/2000 s. 0120 - 0120



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2033/99 af Glyn Ford (PSE) til Rådet (11. november 1999) Om: Den politiske fange Thet Win Aung Har Rådet henvendt sig til Burma angående Thet Win Aung, der af Amnesty International er blevet betegnet som samvittighedsfange? Vil Rådet i benægtende fald rette henvendelse til Burma? Svar (24. januar 2000) Rådet har hidtil ikke taget Thet Win Aung's specielle sag op, men har gentagne gange henstillet til regimet i Burma at frigive alle politiske fanger og hurtigt tage konkrete skridt i retning af respekt for menneskerettighederne, fremme af demokrati og national forsoning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2269/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Risiko ved brugen af medicinske produkter af PVC med et stort indhold af DEHP

Efter fjernelsen af legetøj fremstillet af PVC er der kommet en ny advarsel fra Greenpeace om medicinske produkter såsom beholdere til blod, urin eller flydende næringsmidler, som indeholder det samme materiale, hvis koncentration af DEHP er 800 gange højere end de tilladte grænseværdier, og som ofte bruges på hospitalerne.

Dette giftige stof mistænkes for at være kræftfremkaldende og rummer risici for frugtbarheden, kan forårsage fosterskader og irritere hud, øjne og luftveje foruden, at der ved forbrænding af affald frigøres dioxiner.

1. Agter Kommissionen at undersøge de nye advarsler fra Greenpeace?

2. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at begrænse brugen af PVC i de ovennævnte tilfælde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(20. januar 2000)

Produkter, så som beholdere til blod, perfusionsudstyr samt sonder til mave-tarm-kanalen, er fremstillet af blødt PVC, dvs. PVC, der indeholder phthalater, og er omfattet af Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinske anordninger(1). Fabrikanten skal sikre sig, at anordningerne lever op til alle relevante krav og skal navnlig foretage en analyse af forholdet mellem risiko og nyttevirkning og vurdere den biologiske kompatibilitet og giftighed i forbindelse med de anvendte materialer. Derudover skal de nævnte produkter vurderes af en uvildig part med hensyn til, hvorvidt de er i overensstemmelse med direktivet. Det bør virkelig understreges, at den situation, der gælder for medicinske anordninger ikke svarer til den situation, der gælder for andre produkter, f.eks. legetøj.

Den bløde PVC, der anvendes til medicinske anordninger har været tema i adskillige standarder og farmakope-monografier, som anvendes af fabrikanterne, når de udvælger og afprøver deres materiale.

Kommissionen har inden for rammerne af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 af 23. marts 1993 om vurdering af og kontrol med risikoen ved eksisterende stoffer(2), for flere år siden iværksat en omfattende risikoanalyse af diethyl hexyl phtalat (DEHP). Risikoanalysen forventes færdig i første halvdel af 2000 og vil bl.a. omhandle anvendelsen af DEHP i medicinske apparater.

Ud fra denne risikoanalyse vil Kommissionen, om nødvendigt, udarbejde en henstilling vedrørende en strategi, som skal formindske denne risiko, og som vil danne grundlag for de fællesskabsforanstaltninger, der er foreslået inden for rammerne af Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater(3) eller inden for rammerne af andre relevante gældende EU-retsforskrifter.

(1) EFT L 125 af 19.5.1999 (berigtigelse).

(2) EFT L 224 af 3.9.1993 (berigtigelse).

(3) EFT L 262 af 27.9.1976.