SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2360/00

af Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) til Kommissionen

(7. juli 2000)

Om: Trussel om opløsning af den nederlandske filmcensur (Nederlandse Filmkeuring)

1. Har Kommissionen kendskab til, at den nederlandske regering agter at opløse den (nye) nederlandske filmcensur, som er blevet oprettet ved lov, og at erstatte den med et selvregulerende system inden for branchen?

2. Hvilken holdning indtager Kommissionen hertil, især på baggrund af de mange foranstaltninger, som den træffer til beskyttelse af mindreårige og til bevarelse af menneskets værdighed i forhold til de nye medier?

3. Hvorledes forklarer Kommissionen den indlysende selvmodsigelse mellem opløsningen af en uafhængig klassificeringskommission, som f.eks. den nederlandske filmcensur, på den ene side og Den Europæiske Unions fremme af beskyttelsesforanstaltninger inden for de nye medier på den anden side?

4. Hvorledes agter Kommissionen at bevare den nederlandske filmcensurs viden og erfaringer for fremtiden, og hvilken rolle bør efter Kommissionens opfattelse tilfalde den selv i denne forbindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(19. september 2000)

1. Kommissionen er orienteret om, at den nederlandske regering har til hensigt at oprette et nyt system til klassificering af audiovisuelle medier i Nederlandene. I overensstemmelse med nærhedsprincippet og i betragtning af de kulturelle forskelle mellem medlemsstaterne og regionerne henhører oprettelse af sådanne systemer først og fremmest under medlemsstaternes kompetence.

Kommissionen forstår, at den nederlandske regering har foreslået en retlig ramme for en selvregulerende ordning for audiovisuelle medier i Nederlandene, og at den også har givet finansiel støtte til oprettelse af det nederlandske institut for klassificering af audiovisuelle medier (NICAM). NICAM omfatter de nederlandske offentlige og private radio- og fjernsynsorganisationer, film- og videoproducenter, detailhandlere og distributører af computerspil. Kommissionen forstår, at det er hensigten at lade leverandører af internettjenesteydelser indgå i NICAM. En ny nederlandsk medielov vil opløse den nederlandske filmcensur, men det er hensigten, at dens viden og ekspertise skal anvendes inden for NICAM.

2. Rådets henstilling af 24. september 1998 om udvikling af den europæiske industris konkurrenceevne inden for audiovisuelle tjenester og informationstjenester gennem fremme af nationale rammer, der tager sigte på at opnå en sammenlignelig og effektiv beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed (98/560/EF)(1), opfordrer medlemsstaterne til at oprette nationale, selvregulerende rammer for audiovisuelle tjenester og informationstjenester. Den måde, den nederlandske regering har behandlet spørgsmålet på, synes at være helt i overensstemmelse med henstillingen.

Børn bruger i dag audiovisuelle medier i en lang række former. De går i biografen, de ser fjernsyn og video, de spiller computerspil, og de surfer på Internettet. Der synes ikke at være nogen grund til, at ethvert medium, der leverer et audiovisuelt indhold (ofte det samme indhold), skulle klassificeres uafhængigt at de andre. En sådan ordning er ganske uoverskuelig for forældrene. En samlet og sammenhængende metode for klassificering af audiovisuelle medier er derfor ønskelig.

3. Kommissionen opfatter ikke den nederlandske regerings behandling af spørgsmålet som en selvmodsigelse, eftersom den ikke kun nedlægger den nederlandske filmcensur, men også erstatter den med en ordning og et institut, der dækker samtlige audiovisuelle medier. NICAM har erklæret, at det ønsker at udnytte den nederlandske filmcensurs viden og ekspertise, når den bliver nedlagt.

4. Som det allerede er sagt, henhører ordninger for klassificering af audiovisuelle medier og for beskyttelse af mindreårige mod skadeligt audiovisuelt indhold hovedsagelig under medlemsstaternes kompetence. Det er dog Kommissionens opfattelse, at en samlet og sammenhængende klassificering af audiovisuelle medier (biograf, fjernsyn, videospil, Internet) ville være mere forståelig for forældrene og kunne føre til et højere niveau af beskyttelse af mindreårige. Filmcensurinstitutioner i alle medlemsstaterne har gennem næsten et helt århundrede oparbejdet erfaring med vurdering og klassificering af audiovisuelt materiale, og deres deltagelse i enhver mere omfattende ordning synes derfor at være af afgørende betydning.

(1) EFT L 270 af 7.10.1998.