DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/671

(2004/C 78 E/0715)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3910/03

af Amalia Sartori (PPE-DE) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om: Ulykker i hjemmet og hjemmet som arbejdsplads

Antallet af ulykker, der sker i hjemmet, er steget i foruroligende grad ikke bare i Italien, men også i andre lande.

Statistiske data viser, at over 3 millioner mennesker hvert år kommer til skade i hjemmet. Heri indgår over 7000 dødsfald. Verdenssundshedsorganisationen påpeger, at denne type ulykker, som rammer alle uanset alder, i de udviklede lande er den vigtigste dødsårsag blandt børn, selv om de den værst ramte gruppe er husmødrene.

Der er forskellige årsager til ulykkerne i hjemmet. En del af dem skyldes uopmærksomhed, ligegyldighed, utilstrækkeligt kendskab til og/eller manglende overholdelse af sikkerhedsforskrifter og farlige apparater eller kemiske stoffer i hjemmet, men også og måske først og fremmest en utilstrækkelig sikkerheds- og forebyggelseskultur.

I betragtning af at husmødrene udgør en gruppe arbejdstagere, som ofte ikke er beskyttet så meget, som de burde være, kunne det være en løsning af stor betydning at betragte hjemmet som en »arbejdsplads« i modsætning til, hvad der er fastsat i Rådets direktiv 98/24/EF (1) om beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet mod risici i forbindelse med kemiske agenser.

Den italienske lov 493 af 3. december 1999 om sundhedsbeskyttelse i boliger og forsikring mod ulykker i hjemmet (2) sidestiller derimod hjemmet med en arbejdsplads.

Hvad ager Kommissionen at gøre i denne forbindelse?

Kan der efter Kommissionens opfattelse træffes en foranstaltning til fordel for husmødrene svarende til den italienske lov?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(19. januar 2004)

Kommissionen er ligesom det ærede parlamentsmedlem foruroliget over de mange ulykker i hjemmet.

Bestemmelserne om beskyttelse af arbejdstagerne på arbejdspladsen er fastsat i Rådets rammedirektiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (3) og de dertil knyttede 17 særdirektiver, som er vedtaget i overensstemmelse med rammedirektivets artikel 16, stk. 1. I henhold til artikel 3 i direktiv 89/391/EØF forstås ved arbejdstager »enhver person, som en arbejdsgiver har i sin tjeneste, herunder praktikanter og lærlinge, bortset fra hushjælp«. Husmødre, der jo ikke er i en arbejdsgivers tjeneste, jf. ordlyden i direktiv 89/391/EØF, falder derfor ikke ind under anvendelsesområdet for dette direktiv eller dets særdirektiver, herunder navnlig Rådets direktiv 98/24/EF af 7. april 1998 om beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet mod risici i forbindelse med kemiske agenser (4), der nævnes af det ærede parlamentsmedlem.

Medlemsstaterne har selvfølgelig mulighed for at vedtage særlige bestemmelser om beskyttelse af husmødre mod sundheds- og sikkerhedsrisici. Det eksempel, der omtales af det ærede parlamentsmedlem, nemlig den italienske lov nr. 493 af 3. december 1999 om sundhedsbeskyttelse i boliger og forsikring mod ulykker i hjemmet, er meget interessant i den forbindelse og vil eventuelt kunne udgøre et eksempel til efterfølgelse for andre medlemsstater.

Da fællesskabslovgivningen om sundheds- og sikkerhedsbeskyttelse er baseret på EF-traktatens artikel 137, i henhold til hvilken der kun skal vedtages minimumsforskrifter om beskyttelse af arbejdstagere, agter Kommissionen imidlertid ikke at træffe specifikke fællesskabsforanstaltninger med henblik på at sidestille hjemmet med en arbejdsplads.

(1) EFT L 131 af 5.5.1998, s. 1.

(2) Den italienske statstidende nr. 303 af 28. december 1999.

(3) EFT L 183 af 29.6.1989.

(4) EFT L 131 af 5.5.1998.