SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3665/02

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(18. december 2002)

Om: Harmonisering af europæiske afstandsbaserede vejafgiftssystemer for erhvervskøretøjer

Der findes i øjeblikket forskellige former for afgiftssystemer på de vigtigste vejnet i EU-staterne. I nogle stater bliver afgifterne opkrævet ved faste betalingsstationer, i andre har man planlagt eller er ved at indføre landsdækkende moderne vejafgiftssystemer, som gør det muligt at fastsætte og inddrive vejafgiften ved hjælp af teknisk udstyr. Det kan f.eks. være systemer, der arbejder enten på basis af mikrobølger (som f.eks. i Italien) eller på basis af GPS (som det f.eks. er blevet besluttet i Tyskland).

1. Kan de pågældende systemer betragtes som teknisk ækvivalente hvad angår deres mulige kapacitet? Kan den enkelte bilist f.eks. modtage oplysninger om trafikregulering og kødannelser fra alle systemer i samme kvalitet?

2. Hvilket system anses i dag for at have det største tekniske potentiale, der gør det bedst egnet til at opfylde de fremtidige krav, set på baggrund af EU's udvidelse og den i den forbindelse forventede stigning i den tunge trafik?

3. Har tiltrædelseslandene nogle præferencer?

4. Hvilket system vil det være billigst at indføre, og med hvilket system vil break-even-punktet hurtigst blive nået?

5. Er det eventuelt også muligt med de systemer, der for øjeblikket diskuteres, mod betaling at benytte visse oplysningstjenester (f.eks. at forhøre sig om vejenes tilstand, vejrforholdene på strækningen, ulykkes- og kømeldinger men også om den interne transportlogistik i firmaerne) indenfor samme frekvensområde? Foreligger der rentabilitetsberegninger for anvendelse af sådanne tjenester?

6. Vil transportvirksomheder, som indsætter deres lastvogne i den transnationale godstransport, blive tvunget til at udstyre dem med forskellige on-board-units alt efter, hvilke tekniske løsninger de enkelte lande vælger? Hvor stor ville den samlede finansielle belastning ved at installere de forskellige nødvendige systemer i bekræftende fald blive for transportsektoren?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(5. februar 2003)

De nævnte systemer, dvs. mikrobølgesystemet Dedicated Short Range Communications eller DSRC og satellitløsningen (satellitbaseret positionsbestemmelse i forbindelse med mobiltelefoni), er ikke ækvivalente.

Når det drejer sig om vejafgifter, er satellitløsningen den mest lovende for fremtiden, da den rummer konkrete anvendelsesmuligheder på hele det europæiske vejnet og hverken kræver etablering af udstyr på jorden eller specifikke infrastrukturer. Hensigten med DSRC-systemet var oprindeligt, at det skulle integreres i de eksisterende betalingsstationer i visse lande. Dette har været bestemmende for dets udformning.

Den boks, der anvendes i satellitsystemet, kan også anvendes til andre vejtelematiktjenester (information af de rejsende, overvågning af farlige stoffer, automatisk nødopkald i tilfælde af ulykker osv.). Sådanne tjenester kan ikke udføres med DSRC-systemet, da det ikke er indrettet til dette formål.

Så vidt Kommissionen er underrettet, findes der ikke nogen udtømmende beregninger af rentabiliteten af disse telematiktjenester. Den store ubekendte i alle prognoserne er spørgsmålet om, hvor stor en del af kunderne der vil være rede til at betale for de tilbudte tjenester og hvornår. Denne andel, som i øjeblikket er ubetydelig, forventes at stige, når der er udviklet effektive og attraktive tjenester, ikke kun for vejtransport, men for alle former for kombineret landtransport.

Visse kandidatlande råder allerede over elektroniske bompengesystemer af DSRC-typen. Disse systemer vil sikkert fortsat blive anvendt til finansiering af nye infrastrukturer. Derimod vil de lande, som ønsker at indføre vejafgift på transport af gods på hele deres net, snarere foretrække satellitløsningen.

Omkostningerne i forbindelse med telematiksystemerne hidrører fra:

- systemer etableret på jorden (infrastrukturer, vejudstyr, centrale systemer)

- udstyr installeret i køretøjer.

Hvad jordsystemerne angår, medfører DSRC-løsningen meget større omkostninger til etablering og vedligeholdelse af jordudstyr. Når det drejer sig om udstyr installeret i køretøjer, er satellitløsningen i øjeblikket langt mere kostbar end DSRC-løsningen. Kommissionen mener dog, at prisen på satellitudstyr vil falde i tiden frem til 2010 på grund af virkningen af seriefremstilling.

Senest i 2010 skulle omkostningerne ved satellitløsningen være faldet betydeligt, og de endnu eksisterende tekniske problemer skulle i vid udstrækning være løst. Det antages derfor, at satellitløsningen under alle omstændigheder vil være optimal, og den skulle også frembyde gode muligheder for at anvende Galileo, det europæiske system for satellitbaseret positionsbestemmelse, som vil være operationelt fra 2008.

Til trods for Kommissionens fortsatte bestræbelser for i overensstemmelse med Rådets resolution af 17. juni 1997 at øge interoperabiliteten mellem de nationale systemer er der en risiko for, at mængden af inkompatibelt udstyr i lastvogne vil blive øget. Dette er baggrunden for, at Kommissionen i sin hvidbog om transportpolitikken har bebudet et direktivforslag, som vil blive forelagt for Rådet og Europa-Parlamentet i løbet af 2003.