SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0624/02

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(5. marts 2002)

Om: Nedsættelse af bilpriserne

Kommissionen har for nylig forelagt sit forslag om åbning af bilmarkedet. Som led i sine bestræbelser på at sikre så stor enighed som muligt, meddelte den også sin hensigt om officielt at høre Europa-Parlamentet (samt de berørte organer) selvom den ikke formelt er forpligtet dertil i den nuværende fase af udformningen af forordningsforslaget. Det endelige mål er at sænke priserne på biler, øge konkurrencen og endelig skabe fordele for forbrugerne.

Selvom Kommissionen nu gør disse bestræbelser, holder visse lande såsom Grækenland og Danmark, bilpriserne på et overordentlig højt niveau på grund af den særlige forbrugsafgift, som er usædvanlig stor for biler på over 1800 cm3. Endvidere er de særlig økonomiske dieselmotorer (som udsender mindre skadelige forurenende stoffer end benzinmotorer) forbudte i de store bycentre i Grækenland med det resultat, at de græske forbrugere er henviste til kategorien 1000-1600 cm3. Det bør bemærkes, at grækernes købekraft er langt mindre end den gennemsnitlige forbrugers købekraft i de øvrige EU-lande, hvilket medfører, at det kræver langt flere lønninger i Grækenland at købe en privatbil. Afgiften beregnes ud fra antallet af kubikcentimeter og ikke efter hestekræfterne, hvilket betyder, at biler med en forældet teknologi beskattes i samme grad som moderne biler.

Har Kommissionen kendskab til denne situation? Hvorfor synes Grækenland at have den højeste bilafgift i EU? Hvornår vil denne situation blive ændret? Er denne tårnhøje beskatning forenelig med den harmonisering, som er nødvendig for gennemførelsen af det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. maj 2002)

Som det ærede medlem ved, har Kommissionen vedtaget et udkast til Kommissionens forordning om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis inden for motorkøretøjsindustrien(1). Kommissæren med ansvar for konkurrence fremlagde forslaget på Europa-Parlamentets plenarmøde den 5. februar 2002 og på Europa-Parlamentets økonomi- og valutaudvalgs

møde den 19. februar 2002. Sigtet med forslaget er at forstærke konkurrencen i denne sektor ud fra en formodning om, at en sådan vil give sig udslag i mere udtalt priskonkurrence. Formålet er hverken at harmonisere de endelige forbrugerpriser eller priserne før skat, men alene at sikre forbrugernes ret til at drage fuld fordel af det indre marked.

Med hensyn til beskatning af køretøjer er det det ærede medlem bekendt, at der kun er vedtaget en beskeden EU-lovgivning(2) eller harmonisering på området beskatning af køretøjer. Hver enkelt medlemsstat anvender derfor sin egen nationale lovgivning, der skal være i overensstemmelse med EF-traktatens generelle principper og navnlig ikke må give anledning til formaliteter i samhandelen på tværs af grænserne mellem medlemsstaterne og skal respektere princippet om ikke-forskelsbehandling (EF-traktatens artikel 90).

Som følge deraf er såvel køretøjernes beskatningsgrundlag som deres afgiftsniveauer, der fastsættes via den nationale lovgivning, stærkt uensartede. Grækenland anvender i øjeblikket en indregistreringsafgift kendt som den særlige forbrugsafgift på køretøjer, der er en af de højeste blandt de ti EU-medlemsstater, der benytter en sådan afgift.

Kommissionen er vidende om disse forskellige indregistreringsafgifter og de problemer, som de rejser for den fri bevægelighed for personbiler i det indre marked. Kommissionen overvejer for tiden, hvilke muligheder der er for at gøre en fremtidig indsats på området beskatning af køretøjer, og vil efter planen i løbet af de kommende måneder fremlægge en meddelelse om dette spørgsmål med det formål at indlede en drøftelse med medlemsstaterne og de øvrige EU-institutioner. Meddelelsen vil omhandle en række særlige skatte- og miljømæssige aspekter ved beskatningen af køretøjer, bl.a. hvad angår indregistreringsafgifterne.

Kommissionen kan også meddele det ærede medlem, at det som følge af kravet om enstemmighed i forbindelse med afgørelser i skatte- og afgiftsspørgsmål har vist sig særdeles vanskeligt at opnå konkrete resultater af Kommissionens indsats for at opnå en indbyrdes tilnærmelse af afgifterne på køretøjer.

(1) Offentliggjort i EFT C 67 af 16.3.2002 sammen med en opfordring til at fremsætte bemærkninger senest én måned efter datoen for offentliggørelsen.

(2) Rådets direktiv 83/182/EØF af 28. marts 1983 om afgiftsfritagelse inden for Fællesskabet ved midlertidig indførsel af visse transportmidler og Rådets direktiv 83/183/EØF af 28. marts 1983 om afgiftsfritagelse ved privatpersoners endelige indførsel af personlige ejendele fra en medlemsstat, EFT L 105 af 23.4.1983.