SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1764/02

af Olivier Dupuis (NI) til Kommissionen

(19. juni 2002)

Om: Syrien

Den 29. maj 2002 blev Riad Turk, der er syrisk systemkritiker og har været fængslet i 17 år som samvittighedsfange, stillet for statssikkerhedsdomstolen i Damaskus en særdomstol, der blev oprettet i starten af 1960'erne i henhold til loven om undtagelsestilstand, og hvis kompetence er omstridt for at forsvare sig mod anklager om angreb på statsforfatningen med ulovlige midler, overgreb mod nationens moral og ansigt udadtil samt andre ulovlige meninger. Mange andre dissidenter, intellektuelle og forretningsmænd er ligesom Riad Turk anholdt og sigtet for at have kritiseret det syriske diktatur. På trods af, at Bashar al-Assad ved sin magtovertagelse erklærede, at der ville blive indledt en demokratiseringsproces, hvilket blev modtaget med stor begejstring af det internationale samfund, har det nye styre hurtigt bevist, at det ikke havde nogen reelle hensigter om at gennemføre egentlige politiske og økonomiske reformer. De grundlæggende rettigheder krænkes således stadig på brutal vis, og ethvert initiativ, der ikke kommer fra magthaverkredse, knuses fortsat nådesløst. Den seneste undertrykkelsesbølge fra dette nye arvefølgediktaturs side har ført til anholdelsen af Riad Turk og ni andre personer, der har kritiseret de magthavende.

Hvilke initiativer har Kommissionen taget eller vil den tage for at opnå en omgående løsladelse af Riad Turk og de andre anholdte modstandere af styret? Er Kommissionen i øvrigt ikke enig i, at der nu ikke længere er nogen berettiget grund til, at det internationale samfund de facto freder Bashar al-Assad, og at Den Europæiske Union må konstatere, at Bashar al-Assads løfter blot var et væv af løgne? Mener Kommissionen endvidere ikke, at den på baggrund af en sådan situation bør sende et klart signal til myndighederne i Damaskus ved at udsætte forhandlingerne om associeringsaftalen mellem EU og Syrien på ubestemt tid?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(12. juli 2002)

Kommissionen deltager fuldt ud i EU's bestræbelser på at støtte menneskerettighederne i Syrien. Det er vores mål at etablere en konstruktiv dialog med de syriske myndigheder om menneskerettighedsspørgsmålet på grundlag af de principper, der er udtrykt i Barcelona-erklæringen. EU har således foretaget diplomatiske trojkahenvendelser til Syrien efter arrestationen af en række oppositionsledere, deriblandt Riad al-Turk, i august/september 2001, og efter dommen over to parlamentsmedlemmer Manum al-Homsi og Riad Seif i marts-april 2002.

Kommissionen deltager via sin delegation i Damaskus også i EU's overvågning af retssager. Vi beklager imidlertid, at EU-observatørerne for nylig i visse tilfælde er blevet nægtet adgang til retssagen mod Riad al-Turk. Skønt Kommissionen værdsætter at kunne deltage som observatør ved retssagerne i Syrien, er den klar over, at den blotte tilstedeværelse af observatører ved retssagerne ikke må blive et alibi for retsprocedurernes retfærdighed. Kommissionen vil derfor via sin Delegation i Syrien og i samarbejde med medlemsstaternes ambassader fortsat følge retssagen mod Riad al-Turk så nøje som muligt.

Kommissionen vil også fortsat give udtryk for sin bekymring over for de syriske myndigheder både om menneskerettighedssituationen generelt og i individuelle sager og vil opfordre Syrien til at respektere retten til udtryksfrihed og foreningsfrihed i overensstemmelse med Barcelona-erklæringen (af 27. og 28. november 1995).

For så vidt angår forhandlingerne om en associeringsaftale med Syrien, er Kommissionen fortsat af den opfattelse, at en dialog om menneskerettighederne vil få større vægt inden for et kontraktmæssigt forhold som f.eks. de associeringsaftaler, der indgår i Barcelona-processen. Aftalen indeholder bestemmelser om fri handel, samarbejde og politisk dialog, foruden den vitale klausul om menneskerettigheder og demokrati og vil udgøre et vigtigt redskab til åbning og demokratisering af det syriske samfund.