DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/443

(2004/C 78 E/0465)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2959/03

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. oktober 2003)

Om: Risiko for strømsvigt

Torsdag den 28. august 2003 var der strømsvigt i 34 minutter i nogle af de sydlige kvarterer i London. Strømsvigtet gik ud over ca. 250 000 personer, der sad fast i toge, undergrundsbaner, elevatorer og vejkryds. Den administrerende direktør for National Grid, det britiske el-forsyningsnet, hævder, at der her er tale om en helt exceptionel situation, som han ikke — i forbindelse med det seneste strømsvigt i USA — havde forestillet sig kunne forekomme i England.

I Italien har den italienske produktionsminister meddelt, at der vil blive opført nye anlæg inden udgangen af 2005, og en repræsentant for det nationale el-forsyningsnet har advaret om, at man vil opleve strømsvigt i de to næste år.

1. Mener Kommissionen, at privatiseringen af anlæg kan være årsag til denne situation?

2. Hvilke initiativer vil Kommissionen tage for at vurdere, om udviklingsplanerne for anlæggene er forenelige med udviklingen i produktionens og samfundets behov i de enkelte lande?

3. Hvilke initiativer vil Kommissionen tage for at harmonisere sikkerhedsstandarder, som kan forhindre eller begrænse risikoen for strømsvigt?

4. Hvilke foranstaltninger er der truffet for at fremme udnyttelsen af nye energikilder, særligt de vedvarende, der — bl.a. fordi de er decentrale — er den eneste garanti for at undgå strømsvigt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. november 2003)

Ejerskabet har ikke noget med strømsvigt at gøre. Uanset om nettet ejes af private eller af statsforetagender, er det afgørende spørgsmål, om de pågældende selskaber og deres ansatte er tilstrækkeligt motiverede til at vedligeholde, drive og udvikle nettet. Dette skal for elektricitetsindustriens vedkommende ske ved tilsyn fra de nationale myndigheders side, da det jo er dem, der råder over de ressourcer, som står til rådighed for transmission og distribution.

Udvikling af transmissionsinfrastrukturen er i hovedsagen den pågældende medlemsstat ansvar. Dog har Fællesskabet en interesse i at sikre forsyningssikkerheden på baggrund af det konkurrenceprægede elektricitetsmarkeds udvikling. Det ser desuden gerne, at konkurrencen udvikler sig ved udveksling på tværs af grænserne. Det Europæiske Råd vedtog derfor på sit møde i Barcelona (15.-16. marts 2002) efter forslag fra Kommissionen retningslinjer for det transeuropæiske netprogram, som fastlægger prioriterede linjer af europæisk interesse. Der ses med velvilje på TEN-finansiering af relevante projekter.

Kommissionen har allerede truffet foranstaltninger i dette spørgsmål ved gennem elektricitetsforummet i Firenze at anmode om, at Unionen for Koordinering af transport af elektricitet (UCTE) udarbejder en driftshåndbog, som samler de forskellige retningslinjer, der allerede findes. Dele af denne håndbog kan gøres juridisk bindende i forbindelse med Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003 af 26. juni 2003 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitets-udveksling (1).

Det kan aldrig garanteres 100 %, at der ikke sker strømsvigt. Når det er sagt, skal det med, at decentraliseret produktion, f.eks. med vedvarende energikilder og kombineret kraft og varme (KKV) kan bidrage til netsikkerheden. Ifølge direktivet om vedvarende energi (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme at elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet (2)) skal medlemsstaterne opstille målsætninger for udvikling af vedvarende energi. Et lignende forslag om KKV er på vej gennem lovgivningsprocessen.

(1) EFT L 176 af 15.7.2003.

(2) EFT L 283 af 27.10.2001.