ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2460/00

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Rådet

(24. juli 2000)

Om: Aggressioner mod italienske journalister

Søndag den 2. juli indtraf der inden EM-finalen i fodbold i Rotterdam, Nederlandene, en foruroligende episode, som gik ud over et italiensk tv-hold. Holdet, som bestod af tre journalister og fire teknikere, var ved at filme de anakronistiske arkitektoniske barrierer på sportsanlægget, som en gruppe på 140 handicappede italienere, der var taget til Rotterdam for at overvære kampen, skulle passere. Pludselig fik tv-holdet forbud mod at optage scenen og blev med vold fjernet af kontrollører. Dernæst greb politiet ind under anvendelse af vold mod journalisterne, hvoraf en blev såret (det hele blev optaget af tv-kameraer), og til slut blev hele tv-holdet anholdt.

1. Finder Rådet ikke, at dette var en voldsom reaktion fra de nederlandske myndigheders side i et forsøg på at skjule de manglende faciliteter for handicappede på sportsanlægget?

2. Finder Rådet ikke, at dette er en skandaløst intimiderende handling og censur af pressen?

3. Finder Rådet ikke, at pressefriheden på baggrund af disse episoder er langt fra at være anerkendt i alle EU-landene?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-2460/00 og E-2487/00

(7. november 2000)

Den situation, som det ærede parlamentsmedlem beskriver, henhører ikke under Rådets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3050/00

af Jean-Claude Martinez (TDI) til Kommissionen

(28. september 2000)

Om: Elefantjagt i Afrika

Den absurde og grusomme jagt på elefanter fortsætter i desværre næsten fuldstændig ligegyldighed.

Eftersom disse pattedyr, som er et af vor planets symboler, nedslagtes på grund af de interesser, der er forbundet med handelen med elfenben, har Kommissionen da til hensigt at træffe foranstaltninger for totalt at forbyde denne modbydelige handel inden for Den Europæiske Union?

Har Kommissionen til hensigt at indføre økonomiske sanktioner mod de stater, der fortsat tolererer denne arkaiske og barbariske form for jagt på deres territorium?

Har Kommissionen til hensigt at træffe foranstaltninger mod selskaber, rejsebureauer m.m., som arrangerer disse nedslagtninger på samlebånd under dække af safarier eller storvildtjagt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(25. oktober 2000)

I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed(1), som gennemfører konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter i Fællesskabet, er handel med elfenben forbudt.

Såvel Kommissionen som medlemsstaterne er fortsat engageret i bevarelsen af den afrikanske elefant og klar over, hvor følsomt dette emne er.

Dog er det tilladt at importere jagttrofæer fra nogle afrikanske lande, hvor det er blevet fastslået, at en begrænset jagt ikke er til skade for de pågældende populationer, og hvor der er fastsat eksportkvoter herfor. Indtægterne fra denne sportsjagt er almindeligvis omfattende, og en del af dem skal i henhold til de pågældende landes love gå til lokalsamfundene og til de myndigheder, der sikrer bevarelsen af elefanterne.

På denne baggrund agter Kommissionen ikke at standse import af jagttrofæer, der er betinget af gyldige eksport- og importdokumenter, fra de afrikanske lande, hvor de ovennævnte betingelser gælder.

(1) EFT L 61 af 3.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2756/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Manglende gennemførelse af direktiv 79/409/EF om beskyttelse af vilde fugle

Kommissionen har vedtaget at sende en begrundet udtalelse til Grækenland, fordi det ikke har gennemført direktiv 79/409/EØF(1) om beskyttelse af vilde fugle.

Hvilke juridiske argumenter anfører Kommissionen for sin påstand om, at Grækenland ikke har gennemført dette direktiv fuldt ud?

(1) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(10. oktober 2000)

Kommissionen har sendt en begrundet udtalelse til Grækenland for ikke at have overholdt jagtbestemmelserne i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1). Kommissionen er af den opfattelse, at de græske jagtbestemmelser indebærer en overtrædelse af pligten til at beskytte vilde fugle i redetiden eller i de forskellige faser af yngletiden samt, når det drejer sig om trækfugle, under deres træk til redebygningsstedet. Navnlig tillader den græske lovgivning at forlænge jagtsæsonen til den 28. februar, hvorved der sker en overlapning med den beskyttede periode for 17 fuglearter anført i bilag II til direktivet.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2411/00

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. juli 2000)

Om: Plan for genoprettelse af bestanden af høgørne i La Rioja (Spanien)

Kommissionen har ydet støtte til regeringen i La Rioja til gennemførelsen af en plan for genoprettelse af bestanden af høgørne under LIFE-programmet.

Et af de tre eller fire resterende høgørnepars levesteder vil blive berørt af bygningen af en vindmøllefarm i Sierra la Hez, som ligger mellem to særlige fredede fuglereservater.

Er bygningen af denne vindmøllepark efter Kommissionens opfattelse forenelig med LIFE-programmet i betragtning af de alvorlige konsekvenser dette vil få for de sidste få par høgørne i La Rioja?

Hvilke foranstaltninger har den til hensigt at vedtage for at bevare denne fredede art, der har stor miljømæssig værdi?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-2411/00 og E-2412/00

(2. oktober 2000)

Høgeørnen er en art, som er optaget i bilag I til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1). I henhold til artikel 4, stykke 1, i dette direktiv er medlemsstaterne forpligtet til at træffe særlige beskyttelsesforanstaltninger for denne art.

Der ligger to særligt beskyttede områder (SPA) på skråningerne af Sierra de Hez, hvor det er foreslået at anlægge en vindmøllepark. Hvad angår det førstnævnte SPA ved navn Peñas de Iregua, Leza y Jubera Code ES64, findes der for øjeblikket et forladt territorium for høgeørne, hvilket betyder, at der på dette sted ikke længere lever eller yngler sådanne. Desuden ligger dette ørneterritorium i en vis afstand (over 10 km væk) fra den planlagte vindmøllepark. Det andet SPA ved navn Peñas de Arnedillo, Peña Isasa y Turruncún Code ES65 er et ørneterritorium, hvor der kun yngler et enkelt par. Da den planlagte vindmøllepark er beliggende højt oppe over og fjernt fra dette ørneterritorium, vil den næppe komme til at berøre det.

Ørnens territorium er blevet taget med i betragtning ved beslutningen om, hvor man burde installere infrastrukturen for denne vindmøllepark (f.eks. anlæggelsen af en elforsyningsledning).

I denne region (La Rioja) er Kommissionen med til at støtte et LIFE-projekt LIFE 1999NAT/E/6419 recovery of the Bonelli's eagle in La Rioja, Spain i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1404/96(2) af 15. juli 1996 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1973/92 om oprettelse af et finansielt instrument for miljøet (LIFE). Hovedformålet med projektet for genetablering af bestanden af høgeørne i denne region af Spanien er at fremme den naturlige genetablering af arten i det iberiske område samt at konsolidere bestanden i La Rioja. Som led i dette LIFE-projekt er der brugt næsten 25 000 til udbedring og udskiftning af tre elforsyningsledninger med henblik på at forhindre sammenstød med ørnene, så de dræbes af den elektriske strøm.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.

(2) EFT L 181 af 20.7.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2992/00

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(20. september 2000)

Om: Direktiv 89/665/EØF om klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter

1. Er bestemmelserne om retsbeskyttelse af den enkelte i direktiv 89/665/EØF(1) blevet gennemført korrekt i delstaten Oberösterreichs lov om tildeling af offentlige kontrakter?

2. I bekræftende fald, hvorfor, i benægtende fald, hvorfor ikke?

3. Hvor mange traktatbrudsprocedurer er der allerede indledt mod Østrig på baggrund af direktiverne om tildeling af offentlige kontrakter?

(1) EFT L 395 af 30.12.1989, s. 33.

Svar afgivet af Frederik Bolkestein på Kommissionens vegne

(26. oktober 2000)

1. Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter er af delstaten Oberösterreich blevet gennemført ved lov af 5. maj 1994(1), som ændret ved lov af 23. januar 1997(2). Kommissionen finder, at den af delstaten Oberösterreich foretagne gennemførelse er i overensstemmelse med direktivet, under forbehold af efterfølgende punkt.

2. I en dom af 28. oktober 1999 vedrørende en østrigsk sag(3) konstaterede Domstolen, at Medlemsstaterne er forpligtet til i den afgørelse inden kontraktafslutningen, som træffes af ordregiveren vedrørende spørgsmålet, med hvilken bydende i en udbudsprocedure ordregiveren på grundlag af procedurens resultater vil indgå kontrakt (altså afgørelsen om tilslag) trods muligheden for at begrænse retsvirkningerne af klageproceduren efter kontraktafslutningen til ydelse af erstatning altid at indføre en procedure, i hvilken klageren, såfremt betingelserne er opfyldt, kan få ordregiverens afgørelse kendt ugyldig. I henhold til Kommissionens fortolkning medfører denne dom, at Østrig skal ændre al sin lovgivning vedrørende offentlige udbud, herunder også delstaten Oberösterreichs lovgivning på dette område. I denne forbindelse er Kommissionen i forbindelse med de østrigske myndigheder med henblik på at følge den lovgivningsmæssige tilpasningsproces.

3. For så vidt angår de generelle udbudsdirektiver har Kommissionen til nu indledt syv overtrædelsesprocedurer over for Østrig, hvoraf tre vedrører manglende gennemførelse og fire forkert anvendelse.

(1) Oö. LGBl. 59/1994.

(2) Oö LGBl. 34/1997.

(3) C-81/98, SdA 1999, I-7671.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2883/00

af Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) til Kommissionen

(6. september 2000)

Om: Højt ulykkestal på motortrafikvej 92

Ifølge oplysninger fra Plataforma de Afectados de la Autovía del 92 (Platform for Ulykkesofre på Motortafikvej 92), er denne motortrafikvej, som forbinder Sevilla med provinsen Granada, den farligste i hele Europa og med det største antal ulykker.

Siden vejen blev færdiggjort i 1996, har der været 3 057 færdselsulykker på den med i alt 290 døde, 1 554 hårdt kvæstede og 2 702 lettere kvæstede.

I det seneste år er antallet af ulykker blevet forøget, idet der har været 253 ulykker med 42 døde og 346 kvæstede.

I betragtning af færdselssikkerhedens betydning og af, at Kommissionen gentagne gange har givet udtryk for bekymring over færdselssikkerheden, navnlig i sin meddelelse Trafiksikkerhed: hovedopgaver i EU Statusrapport og prioritering af foranstaltninger, samt i betragtning af, at den andalusiske regionalregering

Junta de Andalucía har anvendt EFRU-midler til finansiering af denne motortrafikvej, er Kommissionen da klar over de talrige mangler ved anlægningen af og strukturen i samt ved skiltningen på og vedligeholdelsen af denne vej, som er blevet finansieret med fællesskabsmidler?

Hvilke foranstaltninger mener Kommissionen det vil være hensigtsmæssigt at iværksætte for at normalisere denne situation og bremse det uacceptabelt høje ulykkestal?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(13. oktober 2000)

Kommissionen har noteret sig de data, der er knyttet til den sag, som det ærede medlem omtaler, men den vil gerne understrege, at mange forskellige faktorer kan indgå i færdselsulykkesstatistikken for den pågældende motortrafikvej.

Kommissionen lægger stor vægt på, at de anlægsarbejder, som medlemsstaterne udfører, er af høj kvalitet og giver brugerne en stor sikkerhed, herunder benyttelsen af transportinfrastrukturerne. Imidlertid må den minde det ærede medlem om, at der ikke findes nogen EF-lovgivning på dette område, og at alle de standarder, der finder anvendelse, henhører under de enkelte medlemsstaters kompetence. Kommissionen er naturligvis rede til at gennemgå alle forslag, der vil kunne forbedre færdselssikkerheden på denne motortrafikvej.

Derfor har Kommissionen i EF-støtterammen for perioden 2000-2006 for de spanske regioner, der er støtteberettigede under mål 1, indført en indikator til måling af nedgangen i antallet af dødsulykker på de spanske veje.

Hvad angår anlægsarbejderne på motortrafikvej A-92, har Kommissionen fået kendskab til, at Andalusiens regionalregering agter at forny visse vejafsnit.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3305/00

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Lido Pizzo

Har Kommissionen til hensigt at træffe øjeblikkelige foranstaltninger med henblik på at forvisse sig om foreneligheden af de byggeprojekter (turistboliger) i zonen Lido Pizzo i Gallipoli (Puglia Italien), som den italienske regering har givet tilladelse og ydet direkte finansiel støtte til via udviklingsplanen Sviluppo Italia (i henhold til pressemeddelelser)?

Er Kommissionen bekendt med, at den pågældende zone er blevet opført på listen over områder af fællesskabsinteresse, hvor miljøet derfor bør nyde særlig beskyttelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(27. november 2000)

Kommissionen kender intet til den pågældende sag. Den omtalte lokalitet figurerer ikke på den liste over områder af fællesskabsinteresse, som Italien har foreslået.

På grundlag af de foreliggende oplysninger kan Kommissionen ikke konkludere, at der skulle være tale om en overtrædelse af fællesskabslovgivningen.

Hvis det ærede medlem imidlertid kan fremsende yderligere oplysninger om lokaliteten og overtrædelsens art skal Kommissionen se nærmere på sagen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2889/00

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(14. september 2000)

Om: Foruroligelse over den foreslåede forflyttelse af Ciavarini Azzi fra Kommissionens Tværtjenstlige Gruppe til Generaldirektoratet for Regionalpolitik

Formanden for Den Tværtjenstlige Gruppe, Giuseppe Ciavarini Azzi, vil inden for den nærmeste fremtid blive overført til Generaldirektoratet for Regionalpolitik som rådgiver vedrørende regionerne i den yderste periferi. Beslutningen herom er blevet truffet, efter at koordinatoren for den nævnte gruppe, Rafaela Lodice, og dennes assistent er rejst.

I betragtning af, at denne gradvise opløsning af Den Tværtjenstlige Gruppe på ganske få måneder kan føre til, at den mister sin værdi, og at dette skridt dermed er i strid med de tilsagn, kommissionsformand Prodi afgav i rapporten af 14. marts vedrørende regionerne i den yderste periferi om at genskabe og styrke gruppen, bedes Kommissionen besvare følgende: Hvad er dens begrundelse for at tage dette skridt?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi på skriftlige forespørgsler P-2754/00 og E-2889/00

(10. oktober 2000)

Som det fremgår af Kommissionens initiativer, lægger Kommissionen stor vægt på spørgsmålet vedrørende regionerne i den yderste periferi og gennemførelsen af EF-traktatens artikel 299 (tidligere artikel 227). I denne forbindelse er Kommissionen helt klar over, at gruppen for regionerne i den yderste periferi har en afgørende betydning, og at det er vigtigt, at gruppen fungerer tilfredsstillende.

Det ærede medlem er ikke uvidende om, at Kommissionen er gået i gang med en meget omfattende plan om modernisering af administrationen med henblik på større effektivitet til gavn for Fællesskabet. Nogle af de vigtigste led i Kommissionens reformpolitik er rationalisering af arbejdsstrukturerne og en bedre udnyttelse af ressourcerne, hvad der konstant arbejdes på.

Kommissionen vil gerne forsikre det ærede medlem om, at den fortsat vil sørge for, at gruppen for regionerne i den yderste periferi fungerer tilfredsstillende, når der træffes beslutninger på grundlag af de selvstændige beføjelser, Kommissionen har i forbindelse med den interne organisation.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2642/00

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Transport

Kommissionen vil efter 1. januar 2001 styrke flypassagernes rettigheder over for flyselskaberne i EU.

Det overvejes bl.a. at indføre pligt til tilbagebetaling af billetten ved forsinkelse af en flyafgang og godtgørelse af udgifter til logi, kommunikation og forplejning i tilfælde af langvarige forsinkelser.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at træffe over for selskaber, som overtræder disse bestemmelser?

Vil den europæiske forbruger have samme rettigheder i forhold til selskaber fra tredjelande eller ved rejser til tredjelande, når billetten er købt i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(16. oktober 2000)

Kommissionen tillægger en styrkelse af luftfartspassagerers beskyttelse stor betydning, så luftfartspassagererne i fuld grad kan nyde godt af EF-politikken om lufttransport. Dette opnås bedst ved at kombinere EF-lovgivning om at øge passagerernes rettigheder og luftfartsselskabers og lufthavnes frivillige aftaler om at øge deres servicekvalitet.

I sin meddelelse Beskyttelse af luftfartspassagerer i Den Europæiske Union(1) erklærede Kommissionen, at den havde til hensigt i 2001 at foreslå lovgivning, der gør det muligt for forsinkede passagerer at fortsætte deres rejse under gode forhold ved at give dem ret til at vælge mellem refusion af den relevante del af billetten eller et alternativt fly til destinationen så tidligt som muligt. Den vil dog overveje, hvorledes den bedst kan sikre korrekt støtte til forsinkede passagerer, hovedsagelig i form af måltider, logi og kommunikationer, hvilket kan opnås gennem lovgivning eller gennem frivillige aftaler med luftfartsselskaberne.

For at sikre fuld beskyttelse af passagererne gælder lovgivningen for kontrakter for flyrejser til, fra og i Fællesskabet, uafhængigt af luftfartsselskabets etableringsstat eller passagerens nationalitet. Anvendelsesområdet svarer således til forordningen om kompensation til ruteflypassagerer, der afvises på grund af overbookning, dvs. Rådets forordning (EØF) nr. 295/91 af 4. februar 1991(2).

Punkt 51 til 53 i ovennævnte meddelelse beskriver Kommissionens synspunkter om de planlagte klageprocedurer for passagerer. Hvad angår håndhævelse af eksisterende og fremtidig EF-ret, er det

medlemsstaternes ansvar at sikre, at luftfartsselskaberne overholder den relevante EF-lovgivning. Hvis medlemsstaterne ikke opfylder deres forpligtelser kan Kommissionen indlede overskridelsesprocedurer i henhold til artikel 226 (tidligere artikel 169) i EF-traktaten.

(1) KOM(2000) 365 endelig udg.

(2) EFT L 36 af 8.2.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2311/00

af Marco Cappato (TDI) til Rådet

(11. juli 2000)

Om: Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad

Direktøren for Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad i Wien, Beate Winkler, redegjorde i sin tale den 21. juni 2000 i Europa-Parlamentets Udvalg om Borgernes Friheder og Rettigheder for den atmosfære af usikkerhed og trusler, som hun og personalet i observatoriet skulle arbejde i, og hun bekræftede, at personalet var blevet bestjålet, såvel på deres arbejdsplads som i deres respektive private boliger.

Kan Rådet give Europa-Parlamentet yderligere oplysninger herom og redegøre for, hvilke tyverier der er sket, til skade for hvem, hvornår og hvor, samt hvilke ejendele eller informationer, der er blevet fjernet? Kan Rådet desuden oplyse, om der er indgivet klage til de østrigske myndigheder, og i hvilke tilfælde dette er sket? Kan det endelig give en evaluering af sikkerhedssituationen for Det Europæiske Observatorium i Wien samt dets personale?

Svar

(7. november 2000)

Rådet har ingen oplysninger om de spørgsmål, som det ærede parlamentsmedlem rejser, og de hører heller ikke under dets kompetenceområde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2332/00

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(11. juli 2000)

Om: Fritidsklubbers overtrædelse af bestemmelserne vedrørende beskyttelsen af ophavsretten

I Rom som i så mange byer i Italien og Europa, findes der fritidsklubber i lokaler, der ofte bruges ulovligt, og hvor organisationer, der er tæt knyttet til den ekstreme venstrefløj, i løbet af året afholder snesevis af musikarrangementer, fester, koncerter, filmforevisninger, bl.a. af udenlandske film, og de indretter ølstuer og spisesteder. De lokale myndigheder og det lokale politi har kendskab til alle disse arrangementer, som der regelmæssigt gøres reklame for via plakater og aviser, samt til, at arrangørerne ikke betaler de lovfæstede afgifter vedrørende ophavsret, især til SIAE (Den Italienske Sammenslutning af Forfattere og Forelæggere). Fremvisning af udenlandske film er i øvrigt en klar overtrædelse af de internationale bestemmelser.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående oplyse:

1. om ovennævnte forhold ikke udgør en overtrædelse af markedsbestemmelserne og er et eksempel på illoyal konkurrence over for ejerne af lokaler med bevilling, som er nødt til at tage højde for ophavsretafgifterne og andre lovfæstede afgifter i deres priser? Og

2. om ovennævnte ikke udgør en overtrædelse af den intellektuelle ejendomsret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(25. september 2000)

I overensstemmelse med deres internationale forpligtelser efter artikel 11, 14 og 14a i Bernerkonventionen og artikel 9 i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS) indrømmer medlemsstaterne komponister og forfattere eller andre ejere af ophavsrettighederne til film eneret til at tillade offentlig fremførelse af deres værker. I overensstemmelse med artikel 12 i Romkonventionen skal udøvende kunstnere og fremstillere af fonogrammer have et passende vederlag for offentlig gengivelse af deres fonogrammer. Hvad angår fællesskabslovgivningen, indeholder artikel 8, stk. 2 i Rådets direktiv 92/100/EØF(1) af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret lignende bestemmelser om ret til vederlag.

Sådanne aktiviteter som dem, det ærede medlem beskriver, kan naturligvis udgøre en overtrædelse af den intellektuelle ejendomsret, hvis den pågældende ejer af ophavsrettighederne ikke udtrykkeligt har tilladt dem, eller hvis der ikke er betalt noget vederlag. Det er imidlertid op til den pågældende ejer af ophavsrettigheden at benytte sig af de midler, der findes i henhold til italiensk lovgivning, og anlægge sag imod de ansvarlige ved en italiensk domstol.

(1) EFT L 346 af 27.11.1992.