SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2087/02

af Bob van den Bos (ELDR) til Rådet

(12. juli 2002)

Om: Slaveri

Ved udgangen af maj offentliggjorde en af præsident Bush nedsat amerikansk/europæisk undersøgelseskommission, bestående af fremtrædende personer, en afslørende rapport om situationen i Sudan. Kommissionen beskylder regeringen i Khartoum for at understøtte slaveri. Fænomenet slavehandel findes i mange afrikanske lande, men f.eks. også de islamiske Golfstater, Kaukasus-regionen og Sydøstasien gør sig skyldig heri.

1. Er Rådet klar over denne rapports eksistens? Hvilke politiske konklusioner drager Rådet heraf?

2. Er Rådet informeret om forekomst af slaveri i AVS-lande? I bekræftende fald, hvilken politik følger Rådet for at gøre en ende på dette fænomen i disse lande?

3. Vil dette blive behandlet under den politiske dialog? I bekræftende fald, med hvilket resultat? I benægtende fald, hvorfor ikke?

4. Hvilke sanktioner råder Rådet over i tilfælde af manglende resultater i de AVS-lande, hvor slaveri er blevet konstateret?

Svar

(19. december 2002)

Rådet har noteret sig den rapport fra det internationale panel af fremtrædende personligheder om slaveri, bortførelse og tvangsarbejde i Sudan, som den amerikanske senator Danforth har fremlagt, og som US Bureau of African Affairs offentliggjorde den 22. maj 2002. Rådet vil drøfte rapportens forskellige elementer på et senere tidspunkt, formentlig i forbindelse med evalueringen af den politiske dialog.

Rådet vedtog konklusioner om Sudan den 17. juni 2002. Rådet understreger heri, at EU i sine forbindelser med Sudan prioriterer fremme af en fredsløsning og respekt for menneskerettigheder og humanitær folkeret, som er en betingelse for intern og regional stabilitet. Det er desuden EU's mål at støtte demokratiet, retsstatsprincippet og bekæmpelsen af fattigdom, idet disse spørgsmål alle er indbyrdes forbundne.

Rådet ser med tilfredshed på den politiske dialog, der er indledt mellem EU og Sudan siden det seneste trojkabesøg i Khartoum i december 2001, og har noteret sig den udvikling, der siden har fundet sted. EU har drøftet situationen på menneskerettighedsområdet med den sudanesiske regering og har givet udtryk for sin bekymring. Rådet har godkendt EU's strategi med hensyn til fredsprocessen i Sudan og gjorde samtidig opmærksom på EU's ønske om en omfattende våbenhvile som led i en omfattende og retfærdig fredsforhandlingsproces. Der planlægges en ny evaluering i december 2002 af den dialog, der har været ført mellem EU og Sudan siden november 1999. EU vil genoptage udviklingssamarbejdet med Sudan, hvis der gøres fremskridt hen imod en fredsløsning.

På internationalt plan har EU i nært samråd med de relevante særlige rapportører endnu engang taget initiativ til landeresolutioner om menneskerettighedssituationen i Sudan i 3. Komité under FN's Generalforsamlings 56. samling i 2001 og på 58. møde i Menneskerettighedskommissionen i 2002. Sudans regering blev bl.a. på det kraftigste opfordret til at forhindre og sætte en stopper for, at kvinder og børn bortføres og sættes til at udføre tvangsarbejde eller holdes under lignende forhold, og til at forhindre alle former for tortur og grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling.

EU tager regelmæssigt menneskerettighederne op i forbindelse med den politiske dialog med tredjelande. Når Rådet bliver præsenteret for specifikke og velunderbyggede påstande, undersøger det konkrete sager, og EU vil derfor understrege, at slaveri og bortførelse af civile er forbudt i henhold til folkeretten.

Parterne i AVS-EF-partnerskabsaftalen, herunder Sudan, er enige om, at respekten for menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten er ledende for parternes interne og eksterne politik og udgør væsentlige elementer i denne aftale. Hvis en part til trods for den løbende politiske dialog mellem parterne skønner, at den anden part har misligholdt en forpligtelse i henhold til aftalen, kan den opfordre den anden part til at indgå i konsultationer om foranstaltninger, som den berørte part har truffet eller skal træffe for at rette op på forholdene. Hvis konsultationerne ikke fører til en acceptabel løsning, kan der træffes passende foranstaltninger.