ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1442/00

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Rådet

(12. maj 2000)

Om: Menneskerettighedssituationen i Ækvatorialguinea

Det fremgår af de nyeste FN-rapporter om menneskerettighedssituationen i Ækvatorialguinea, at der er en total mangel på respekt for menneskerettighederne,

Ifølge FN-rapporterne manifesterer denne mangel på respekt for menneskerettighederne sig tydeligst gennem den mangel på retssikkerhed, som borgerne er udsat for, idet de til enhver tid kan berøves deres frihed uden dommerkendelse eller juridisk begrundelse herfor,

Republikken Guinea har nu officielt bekendtgjort, at retssagen mod Alpha Condé, der har været fængslet siden 1998, vil blive indledt den 12. april 2000.

Med henvisning til ovennævnt bedes Kommissionen oplyse, hvilke garantier der er for, at retssagen mod Alpha Condé vil være retfærdig?

Har Kommissionen til hensigt at udsende observatører for at sikre ham en retfærdig retssag?

Svar

(29. september 2000)

Det ærede parlamentsmedlem kommer i sin skriftlige forespørgsel faktisk ind på to forskellige forhold i to forskellige lande.

1. Menneskerettighedssituationen i Ækvatorialguinea, som det ærede parlamentsmedlem for det første henviser til, blev behandlet på 56. møde i Menneskerettighedskommissionen i Genève i marts og april 2000. Ved den lejlighed tilsluttede EU's medlemsstater sig konsensus om den resolution vedrørende det omtalte land, der behandler de af det ærede parlamentsmedlem fremførte problemer, og som indeholder en række henstillinger og appeller til Ækvatorialguineas regering om snarest at træffe foranstaltninger til at afhjælpe de mangler og forhold, der har ført til krænkelser og misbrug af menneskerettighederne.

2. Hvad angår retssagen mod Alpha Condé i Republikken Guinea, fremsatte formandskabet den 6. april 2000 en erklæring på Den Europæiske Unions vegne, hvori det gav udtryk for ønsket om, at retssagen mod må forløbe på retfærdig og gennemsigtig vis under fuld respekt for retten, således at Alpha Condé får mulighed for at forsvare sig mod alle sigtelser, der rettes mod ham. Den Europæiske Unions missionschefer i Conakry følger nøje forløbet af retssagen, der blev indledt den 12. april 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0847/00

af Marie-Arlette Carlotti (PSE) til Kommissionen

(21. marts 2000)

Om: Oprettelse af en repræsentation i Havana og samarbejdet med Cuba

Cuba har for nyligt officielt anmodet om at blive medlem af AVS-EU-samarbejdet. Når et sådant partnerskab indledes på grundlag af dette nye retsgrundlag, bør vi åbne døren for Cuba for at tilskynde landet til at åbne sig for os.

For øjeblikket er Cuba det eneste land i Latinamerika og Vestindien, som ikke har indgået en rammesamarbejdsaftale med Den Europæiske Union.

Udsigter til en hurtig optagelse i AVS-EU-samarbejdet vil fremskynde indgåelsen af en sådan rammesamarbejdsaftale, således at samarbejdet mellem Cuba og EU kan formaliseres og nydefineres.

En hurtig oprettelse af en kommissionsrepræsentation i Havana ville gøre det muligt at udbygge dialogen med myndighederne og samtlige samfundsgrupper på Cuba med henblik på at fastlægge grundlaget for det fremtidige samarbejde mellem EU og Cuba.

Er Kommissionen i gang med at undersøge disse muligheder? Hvilken tidsplan regnes der med?

Hvad vil Kommissionen foreslå for at styrke og formalisere samarbejdet med Cuba?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(12. maj 2000)

Hvad angår det første spørgsmål om åbning af en delegation på Cuba, henvises det ærede medlem til svar på skriftlig forespørgsel E-0615/00 fra Miranda(1).

Med hensyn til det andet spørgsmål om formaliseringen og styrkelsen af samarbejdet med Cuba skal det først og fremmest nævnes, at Cuba den 10. marts sendte AVS/EU-Ministerrådet et brev, hvori landet udtrykte interesse for at blive signatar af den nye AVS/EU-partnerskabsaftale.

Kommissionen og Rådet er i færd med at se nærmere på denne henvendelse.

På kortere sigt er Kommissionen uafhængigt at drøftelserne om den nye AVS/EU-partnerskabsaftale i færd med at evaluere samarbejdet med Cuba for som led i en fælles EU-holdning at finde frem til en bedre udnyttelse af de forskellige samarbejdsinstrumenter, navnlig at få klarhed over, hvilken plads den humanitære bistand skal indtage. Formålet med denne ændring i bistandsstrukturen er at øge gennemslagskraften af vort samarbejde.

(1) Se side 118.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0649/00

af Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2000)

Om: Liberalisering af luftfarten

Der er sket store fremskridt inden for liberaliseringen af luftfarten. Men luftfartsselskaberne opretholder stadig forskellige former for praksis, som er til skade for forbrugerne.

Påtænker Kommissionen at udarbejde et direktiv, som beskytter forbrugerne imod luftfartsselskaberne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(2. maj 2000)

Flypassagerer nyder allerede en vis beskyttelse under den nuværende EU-lovgivning, hvilket bl.a. omfatter kompensation og fair behandling ved afvisning på grund af overbooking, erstatning i forbindelse med ulykker samt en række forpligtelser for arrangører af pakkerejser.

Som led i sit arbejdsprogram for 2000 vil Kommissionen udarbejde en meddelelse om styrkelse af flypassagerers rettigheder, der skal ligge klar til juni 2000. Til dette formål har den udsendt et høringsdokument, hvortil der er indløbet fyldige svar fra en lang række organer med tilknytning til lufttransport. Dokumentet omfatter transportkontrakter og -betingelser, forretningspraksis, kabineforhold og sundhedsanliggender samt information og gennemsigtighed.

Meddelelsen vil omfatte flypassagerers rettigheder og behandling i bred forstand. Den vil ikke kun fokusere på lovgivning men også på frivilligt indgåede forpligtelser fra luftfartsselskabernes side, efter drøftelser mellem Kommissionen og passagerrepræsentanter, idet sådanne undertiden er det mest effektive middel.

Der er klart tale om en politik på mellemlang sigt. Det er også vigtigt at gøre passagerne bevidste om deres rettigheder under den nuværende EU-lovgivning, så de kan insistere på, at de respekteres. Kommissionen agter derfor at tage et initiativ i den retning i nær fremtid, som bl.a. går ud på at opslå et charter med de eksisterende passagerrettigheder i lufthavne, rejsebureauer og luftfartsselskabernes salgskontorer.

Det fremgår således, at Kommissionen har ambitiøse planer både på kort og mellemlang sigt med hensyn til beskyttelse af passagerernes rettigheder og forbedring af den service, de modtager.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1106/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. april 2000)

Om: Den spanske administrations overtrædelse af lov om forebyggelse af arbejdsrisici nr. 31/95 af 8. november

Rådets direktiv 89/391/EØF(1) af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet er gennemført af den spanske regering ved lov om forebyggelse af arbejdsrisici nr. 31/95 af 8. november.

Et af de krav, der er fastsat i loven, er, at sikkerhedsudvalget på virksomheder med over 100 arbejdstagere skal sammensættes paritetisk med deltagelse af fire funktionærer, der er udpeget af fagforeningen, og fire funktionærer, der er udpeget af den offentlige administration. I fængslet A Lama i Pontevedra, Galicien, som beskæftiger over 100 arbejdstagere, opfyldes dette krav ikke, idet administrationen ikke har udpeget medlemmer af sikkerhedsudvalget, hvorfor dette ikke kan fungere tilfredsstillende. De funktionærer, der er udpeget af fagforeningen, har derfor klaget til fængselsdirektøren, Generaldirektoratet for Kriminalforsorg, Ministeriet for Offentlig Administration og ombudsmanden, uden at det er lykkedes at løse problemet.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre, at den spanske centralregering overholder det ovenfor anførte direktiv, og for at undgå den forskelsbehandling, som finder sted?

(1) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(17. maj 2000)

I Rådets rammedirektiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(1) er der i artikel 10 og 11 fastsat regler for information og høring af arbejdstagerne og/eller deres repræsentanter samt deres medbestemmelsesret i spørgsmål vedrørende sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.

I henhold til artikel 4 i ovennævnte direktiv skal medlemsstaterne påse, at der sikres fyldestgørende kontrol og tilsyn med de nationale gennemførelsesforanstaltninger for dette direktiv.

Derfor skal enhver eventuel overtrædelse af de nationale gennemførelsesbestemmelser for det nævnte direktiv bringes til de behørige spanske myndigheders kendskab, dvs. Arbejds- og Socialsikringstilsynet, som tager initiativ til og udfører de nødvendige tilsyn og kontroller for den korrekte anvendelse af disse foranstaltninger.

Kommissionen vil ikke tøve med at træffe de foranstaltninger, der måtte være påkrævet i tilfælde af, at den modtager konkrete oplysninger om, at de spanske myndigheder ikke har sørget for at kontrollere anvendelsen af de nationale gennemførelsesbestemmelser for direktiv 89/391/EØF.

(1) EFT L 183 af 29.6.1989.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0882/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(22. marts 2000)

Om: Efterforskning af svig på kontoret i Stockholm

Kan Kommissionen redegøre for, hvad der sker med efterforskningen af de påståede tilfælde af svig på Europa-Parlamentets informationskontor i Stockholm? Hvordan skrider efterforskningen frem? Vil sagen eller bevismaterialet blive overdraget til svensk politi og den offentlige anklager for videre retsforfølgning i det svenske retssystem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(16. maj 2000)

Det ærede medlem henvises til det svar, som Kommissionen har afgivet på mundtlig forespørgsel H-712/99 fra Pierre Schori i Parlamentets spørgetid i mødeperioden i december 1999(1).

Kommissionen har ikke i skrivende stund rådighed over den rapport, som omhandler forholdene i Kommissionens repræsentation i Sverige (Stockholm), og som er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)(2), med henblik på opfølgning af sagen i henhold til nævnte forordnings artikel 9, stk. 4.

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger (december 1999).

(2) EFT L 136 af 31.5.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0589/00

af Mark Watts (PSE) til Kommissionen

(29. februar 2000)

Om: En bæredygtig europæisk transportpolitik

Med hensyn til udpegningen af de vigtigste byer langs linjeføringen af de prioriterede transeuropæiske transportnet bedes Kommissionen oplyse, hvordan beslutningerne blev truffet, og hvem der var inddraget i beslutningsprocessen? Hvilke kriterier blev der anvendt, og hvem var vindere og tabere i beslutningsprocessen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(13. april 2000)

Retningslinjerne for det transeuropæiske transportnet (TEN-T) angiver de vigtigste ruter af transeuropæisk betydning, heriblandt de ruter, der er omfattet af de prioriterede TEN-T-projekter. De indeholder en række kort, hvor disse ruter er indtegnet. De byer, som er angivet på kortene, tjener kun som referencepunkter. Mange byer med adgang til TEN-T-nettet er slet ikke angivet på kortene.

I tidsrummet 1990-1992 nedsatte Kommissionen en række arbejdsgrupper, hvori hver medlemsstat var repræsenteret, og som udarbejdede en serie skitseplaner. Disse planer angav ruter af transeuropæisk betydning under hensyn til trafikstrømme og til behovet for at forbinde EU's randområder med de centrale regioner. Arbejdsgrupperne identificerede ikke specifikt nogen byer langs TEN-T-ruterne. Skitseplanerne blev dernæst inkorporeret i TEN-T-retningslinjerne, som blev vedtaget af Rådet og Parlamentet ved den fælles beslutningsprocedure i 1996(1).

Kommissionen er for øjeblikket ved at overveje, hvordan den bedst kan tage disse spørgsmål op i sin rapport om revisionen af TEN-T-retningslinjerne, som skal forelægges Rådet og Parlamentet til sommer.

(1) EFT C 17 af 22.1.1996.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1560/00

af Brigitte Wenzel-Perillo (PPE-DE) til Kommissionen

(11. maj 2000)

Om: Medlemsstaternes pligt til at aflægge beretning

Kan Kommissionen efter det absolut utilstrækkelige svar på min forespørgsel om medlemsstaternes eksisterende pligt til at aflægge beretning over for Den Europæiske Union (skriftlig forespørgsel P-0222/00)(1) endnu en gang forsøge at afgive et svar? Ikke mindst på baggrund af, at Det Europæiske Råd i Lissabon i sine konklusioner anførte en lang række bestemmelser vedrørende pligten til at aflægge beretning.

I modsat fald kunne man laste Kommissionen for at have mistet overblikket over de krav om at aflægge beretning, der i årenes løb er blevet pålagt medlemsstaterne.

Kan Kommissionen inddele de forskellige krav om at aflægge beretning og anføre de relevante retsbestemmelser, politiske områder, retsgrundlag og hvor ofte, beretningerne skal forelægges?

(1) EFT C 280 E af 3.10.2000, s. 201.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(13. juni 2000)

Som Kommissionen allerede har oplyst i sit svar på det ærede medlems skriftlige forespørgsel P-0222/00(1), ville en liste eller oversigt over medlemsstaternes forpligtelser med angivelse af den juridiske karakter, det politiske område, retsgrundlaget og hyppigheden af rapporteringen forudsætte lange og omkostningstunge undersøgelser, som Kommissionen ikke har til hensigt at indlede på nuværende tidspunkt, da den har andre prioriteter. I givet fald skulle en sådan undersøgelse foretages i hvert generaldirektorat eller i hver tjenestegren, som er ansvarlig for EF-lovgivning eller -programmer, og som inden for hvert deres område overvåger de forpligtelser i rapporten, der påhviler medlemsstaterne. Der kan altså ikke være tale om, at Kommissionen har mistet overblikket over sine forpligtelser.

(1) EFT C 280 E af 3.10.2000, s. 201.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1042/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. april 2000)

Om: Finansiel støtte til den italienske olieindustri

I sit svar på forespørgsel E-0218/00(1) oplyser de Palacio, at Kommissionen siden 1975 i alt har ydet Italien en støtte på 119,36 mio. euro.

Kan Kommissionen give en oversigt over dette beløb opdelt pr. år pr. støttet virksomhed i Italien?

(1) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 104.

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio på skriftlige forespørgsler E-1040/00, E-1041/00 og E-1042/00

(16. maj 2000)

Siden 1975 har Fællesskabet forvaltet programmer for finansiel støtte til innovativ teknologi med henblik på udforskning, produktion og transport af carbonhydrider. Som svar på skriftlig forespørgsel E-0218/00(1) fra det ærede medlem forelagde Kommissionen en oversigt over denne støtte pr. år og pr. medlemsstat. Med hensyn til spørgsmålet om fordelingen af beløbene på de enkelte virksomheder kan Kommissionen give oplysninger for perioden 1990-1998. Disse oplysninger sendes direkte til det ærede medlem og til Europa-Parlamentets sekretariat. Det skal dog bemærkes, at tallene vedrørende den støtte, der er ydet til visse medlemsstater, kan være misvisende, da kontrakterne ud over hovedkontrahenten ofte omfatter flere deltagere fra forskellige medlemsstater.

Med hensyn til anmodningen om oplysninger for perioden 1975-1990 skal det bemærkes, at tallene for denne periode ikke foreligger i elektronisk form. Et svar på det ærede medlems spørgsmål ville derfor kræve en langvarig og vanskelig research, som Kommissionen ikke er i stand til at foretage.

(1) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 104.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1131/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Kommissionen mener, at fødevaremyndigheden bør have retsstatus for at kunne gennemføre sin opgave uafhængigt og få størst mulig indflydelse på beskyttelsen af forbrugernes sundhed, og at den desuden bør have en uafhængig position over for EU-institutionerne.

Giver den påtænkte uafhængige position fødevaremyndigheden beføjelse til at anmode Kommissionen om at gøre rede for politiske beslutninger, hvor en udtalelse fra fødevaremyndigheden spillede en rolle? I benægtende fald, hvorfor mener Kommissionen ikke, det er nødvendigt, at fødevaremyndigheden kan indhente oplysninger om opfølgningen og/eller gennemførelsen af dens udtalelse?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne på skriftlige forespørgsler E-1121/00, E-1124/00, E-1126/00, E-1129/00, E-1130/00, E-1131/00, E-1132/00, E-1135/00, E-1136/00, E-1137/00, E-1138/00 og E-1139/00

(8. juni 2000)

Kommissionen har i hvidbogen om fødevaresikkerhed(1) anført de generelle retningslinjer, den regner med at vedtage for den fremtidige oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed, og Kommissionen har opfordret alle involverede parter til at medvirke og bidrage til debatten i høringsfasen. Til mange af de punkter, det ærede parlamentsmedlem har omtalt, har Kommissionen endnu ikke endeligt udarbejdet forslag eller fastlagt enkelthederne for arbejdsmetoden, da den ikke har haft lejlighed til at gennemgå de synspunkter, der er kommet frem under høringen.

Med hensyn til spørgsmålet om beføjelser fastslås det derimod i hvidbogen, at evaluering af risici, indsamling af data og oplysninger til forbrugerne om de områder, der falder ind under myndighedens beføjelser, skal høre ind under den europæiske fødevaremyndigheds opgaver. Kommissionen mener, at man på nuværende tidspunkt af juridiske grunde og af hensyn til det demokratiske ansvar ikke kan forsvare en overførsel af lovgivningsbeføjelser til en uafhængig institution. Ikke desto mindre bør en fremtidig udvidelse af denne myndigheds beføjelser overvejes på baggrund af erfaringerne med denne myndigheds arbejde og den tillid, som denne myndighed kan have opnået, uden at man udelukker, at det eventuelt bliver nødvendigt at ændre traktaten.

(1) KOM(1999) 719 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0783/00

af Encarnación Redondo Jiménez (PPE-DE) til Kommissionen

(16. marts 2000)

Om: Kontrol med anvendelsen af vegetabilske fedtstoffer

Hvorledes agter Kommissionen at kontrollere anvendelsen af vegetabilske fedtstoffer til fremstilling af chokolade, hvis Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kakao- og chokoladevarer bestemt til konsum (KOM(97) 682)(1) vedtages?

(1) EFT C 118 af 17.4.1998, s. 10.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. april 2000)

Kommissionen understreger indledningsvis, at det er medlemsstaterne, som er ansvarlig for kontrollen med fødevarer. I betragtning af de specifikke tekniske data, der er fastsat i EF-bestemmelserne (herunder

for kontrol af de maksimale grænseværdier for bestanddele eller migrering af andre elementer) anvender medlemsstaterne analysemetoder i deres kontrolindsats. Rådets direktiv 89/397/EØF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler(1) bekræfter, at sådanne midler og analysemetoder påhviler medlemsstaternes myndigheder.

Det bemærkes også, at medlemsstaternes myndigheder baserer deres kontrolindsats på en lang række elementer (som f.eks. tekniske anlæg, lagerregnskaber, analysemetoder osv.) for at fastslå, om produkterne overholder kravene. En analysemetode kan derfor ikke i sig selv betragtes som det eneste middel til uigendriveligt at fastslå, om et givet produkt opfylder retsforskrifterne eller ikke.

Under hensyn til den følsomme politiske situation og til ønsket om på europæisk plan at råde over en enkelt analysemetode har Kommissionen dog anmodet Det Fælles Forskningscenter i Ispra om at udvikle en analysemetode. Efter at forskningcentret sammen med medlemsstaternes laboratorier har undersøgt alle mulige metoder, er det nu nået frem til en metode for almindelig chokolade, som det finder tilfredsstillende. Metoden er baseret på bestemmelse af triglyceridprofilen, som har vist sig at være bedst egnet (rapport EUR 18992 EN(2)). Som for alle andre analysemetoder gælder der naturligvis kriterier for reproducerbarhed og repeterbarhed, men de skaber ikke grundlæggende tvivl om metoden. For at gøre endnu lettere at foretage analysen udarbejder forskningscentret for tiden referencemateriale, der vil kunne anvendes som intern standard for analysen og gøre det muligt at kalibrere analyseteknikken (gaskromatografi ved høj temperatur).

Som allerede nævnt i meddelelsen af 18. november 1999 til Parlamentet om Rådets fælles holdning vedrørende chokoladeprodukter(3) vil Kommissionen i det kommende samordnede fællesskabsprogram for kontrol med fødevarer medtage ordningerne for kontrollen med disse fedtstoffers overholdelse af kravene i det nye direktiv, som Rådet i nær fremtid skal vedtage efter Parlamentets nylige udtalelse efter andenbehandlingen. Ordningen kan omfatte de analysemetoder og andre kontrolforanstaltninger, der er fastsat ved direktiv 89/397/EØF.

(1) EFT L 186 af 30.6.1989.

(2) Rapporten, der indeholder en beskrivelse af metoden, er til rådighed hos FFC (E. Anklam, Institut for Sundheds- og Forbrugerbeskyttelse, I-21020 Ispra).

(3) SEK(1999) 1912 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0420/00

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. februar 2000)

Om: Vejledende tildeling af EFRU-midler til Galicien som mål 1-område i perioden 2000-2006

I sit svar af 21. december 1999 på en forespørgsel fra undertegnede (E-1433/99)(1)) erklærede medlem af Kommissionen, Michel Barnier om den geografiske fordeling af EFRU-midler i perioden 2000-2006, at Kommissionen havde givet medlemsstaterne en vejledende orientering om, hvilken tildeling der skulle ske til de støtteberettigede regioner, hvis disse på nationalt niveau anvendte den metode, som Kommissionen benytter til fordeling af mål 1-bevillingerne til de enkelte medlemsstater.

Kan Kommissionen oplyse, hvor store midler der vejledende vil blive tildelt til Galicien, herunder både de midler, der skal forvaltes af centralregeringen og de, der skal forvaltes af den autonome region?

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 2.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(24. marts 2000)

Som meddelt det ærede medlem i svar på skriftlig forespørgsel E-1433/99(1) har Kommissionen faktisk sendt de medlemsstater, der er omfattet af strukturfondenes mål 1, et forslag til vejledende fordeling af de midler, som er afsat til dette mål i programperioden 2000-2006.

Kommissionen sender det fordelingsforslag, der er meddelt de spanske myndigheder, direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 2.