SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1352/97 af Miguel Arias Cañete (PPE) til Kommissionen (21. april 1997)

Om: Skoen for bomuldssaaningen for produktionsaaret 1997/98

Sidste vinters alvorlige oversvoemmelser, som var foraarsaget af regn, gik ud over 70.750 ha landbrugsjord i Andalusien og paafoerte den andalusiske landbrugssektor tab for 128,5 mia PTA. Eftersom Andalusien staar for 96% af den spanske bomuldsproduktion, og alle de beroerte omraader befinder sig i bomuldsdyrkningsomraaderne, hvor det isaer er vintersaeden der er haardt ramt, er det logisk at oege bomuldssaaningen, idet bomuld er et alternativ til omsaaning af de beroerte omraader.

Foelgelig maa det forudses, at der tilsaas ca. 25.000 ha mere end beregnet, foer katastrofen indtraf (90.000 ha), og da produktionen saaledes vil vaere paa ca. 385.000 t, vil overskridelsen af den nationale garantimaengde paa 249.000 t vaere paa 54%.

I betragtning af situationens alvor og det faktum, at der hertil skal foejes, at de smaa familiebrug udgoer 96% af de ramte landbrug, bedes Kommissionen oplyse:

- Hvilke foranstaltninger overvejer Kommissionen at traeffe i denne forbindelse?

- Overvejer Kommissionen, for ikke at goere situationen vaerre for de andalusiske landmaend, at foreslaa Raadet en undtagelsesvis aendring for produktionsaaret 1997/98 af forordningerne 1553/95 ((EFT L 148 af 30.6.1995, s. 45.)) og 1554/95 ((EFT L 148 af 30.6.1995, s. 48.)) om sanktioner for overskridelse af den nationale garantimaengde for Spanien, saa der fastsaettes en maksimal sanktion for overskridelse paa 10%?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (5. maj 1997)

Kommissionen udtrykker sin beklagelse over de problemer, der har ligget til grund for den voldsomme stigning i Spanien i de arealer, der er tilsaaet med bomuld i det kommende produktionsaar 1997/98 og dermed for de fremtidige konsekvenser paa medansvarsomraadet, men den minder det aerede medlem om, at inden den reform af bomuldsstoetteordningen, der har vaeret gaeldende siden hoestaaret 1995/1996, indebar den gamle ordning fuldstaendig EF-solidaritet paa medansvarsomraadet med en maksimumsgraense (»butoir«) i nedsaettelsesmekanismen. Som led i denne EF-solidaritet var de spanske erhvervsdrivende mange gange blevet ramt af foelgerne af den gamle ordning med stabilisatorer, uden dog at have vaeret det mindste ansvarlige herfor, idet den spanske produktion blev haardt ramt af toerke.

For at raade bod paa denne urimelighed i forbindelse med, at en produktionsstigning i én medlemsstat medfoerte stoettereduktioner i to andre medlemsstater, fastsatte Raadet paa forslag fra Kommissionen fra produktionsaaret 1995/1996, at der skulle indfoeres nationale garantimaengder for at ansvarliggoere producenterne i de enkelte medlemsstater. Til gengaeld bortfaldt begraensningen i stoettereduktionerne. Princippet om, at enhver produktionsstigning ud over en vis graense ikke medfoerte den mindste sanktion, var nemlig hovedaarsagen til den eksplosive budgetudgiftsstigning. Endvidere giver anvendelsen af nedsaettelsesmekanismen kun en straf paa 0,5 % for hver overskridelse paa 1% af de nationale referencemaengder.

Grundtraekkene i den nuvaerende stoetteordning, bl.a. vedroerende stabilisatorordningen, gaelder for en periode paa fem aar, som udloeber med produktionsaaret 1999/2000, der er sidste frist for Kommissionens forelaeggelse af en evalueringsrapport om stoetteordningen for Raadet.

Af alle disse grunde er det derfor ikke muligt at efterkomme det aerede medlems anmodning om ekstraordinaer fastsaettelse af en maksimumsgraense paa 10 %, blot for produktionsaaret 1997/1998.