ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3252/00

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(20. oktober 2000)

Om: Klage fra de spanske mælkeproducenter over landets mejeriindustri

Sammenslutningen af Mindre Landbrugere i Spanien har anklaget landets mejeriindustri for at aftale priser, der ligger under interventionspriserne, det vil sige under den mindstepris, som staten garanterer producenterne.

Sammenslutningen af Mindre Landbrugere mener, at de priser, som mejeriindustrien betaler for mælken i Spanien 40 pesetas er de laveste i Europa.

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes den kan gribe ind til fordel for de spanske mælkeproducenter, og hvorledes den kan tilgodese deres klager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(1. december 2000)

På nuværende tidspunkt råder Kommissionen ikke over oplysninger, der gør det muligt at afgøre om der er prisaftaler inden for mejeriindustrien, der strider mod EF-traktatens artikel 81 (tidl. artikel 85). Såfremt sammenslutningen af mindre landbrugere i Spanien skulle råde over sådanne oplysninger, kan den forelægge dem enten for Kommissionen eller for de nationale konkurrencemyndigheder, der har beføjelse til at bringe de nationale konkurrenceregler i anvendelse.

Hvad angår den pris, der betales mælkeproducenter, ligger den ifølge de data, medlemsstaten fra januar 1999 til april 2000 har indsendt til Eurostat (de seneste), på mellem 44,12 og 47,67 pesetas pr. kilogram (0,2652-0,2865 EUR). Det bør for øvrigt understreges, at den vejledende pris, der er fastlagt i bestemmelserne, ikke er en minimumskøbspris. Købsprisen for mælk til mejerierne fastlægges på grundlag af udbud og efterspørgsel og af kvaliteten på den udbudte mælk, dvs. dens indhold af fedtstoffer, proteiner, laktose og mikroorganismer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3168/00

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Rådet

(16. oktober 2000)

Om: Cypern og Loizidou-sagen

1. Vil det blive fastlagt som en betingelse i EU's tiltrædelsespartnerskabsaftale med Tyrkiet, at den europæiske menneskerettighedsdom i sagen Loizidou mod Tyrkiet opfyldes?

2. Vil Cypern blive omtalt i EU's tiltrædelsespartnerskabsaftale med Tyrkiet?

3. Har Tyrkiet efter Kommissionens opfattelse gjort nogen fremskridt siden Rådets møde i Helsinki med hensyn til:

a) at opfylde København-kriterierne?

b) at overholde de betingelser, der blev fastlagt i den meddelelse, der blev udsendt af Det Europæiske Råd i Helsinki?

Svar

(26. februar 2001)

1. Rådet kan oplyse det ærede parlamentsmedlem om, at det på samlingen den 4.-5. december 2000 gav sin politiske tilslutning til tiltrædelsespartnerskabet med Tyrkiet og rammeforordningen herom.

I den forbindelse henviste det til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Helsingfors for så vidt angår de kriterier, som alle ansøgerlande skal overholde.

2. Rådet gør det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at det først kan vedtage rammeforordningen formelt, når Europa-Parlamentet har afgivet udtalelse, hvilket er berammet til februar 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4064/00

af Giorgio Celli (Verts/ALE) til Kommissionen

(9. januar 2001)

Om: Miljøgenopretning i Emilia Romagna (Italien)

Vil Kommissionen udtale sig om det miljøgenopretningsarbejde, der er gennemført i Mezzano (Ravenna, Italien) på den nedlagte sukkerfabriks område? Stedet er opført under betegnelsen Vasche dello zuccherificio di Mezzano cod. IT 4700012 og udpeget i overensstemmelse med direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper(1) og direktiv 79/409/EØF om beskyttelse af vilde fugle(2). Det forlyder, at det pågældende arbejde ikke har respekteret retningslinjerne for beskyttelse af dyrearter, der lever på stedet, og derved ændrer ved naturtypen på stedet.

Kender Kommissionen til denne sag?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.

(2) EFT L 103 af 25.4.1979.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. februar 2001)

Den sag, som det ærede medlem nævner, er allerede blevet behandlet af Kommissionen som led i andragende nr. 238/99. Dette andragende blev sidst drøftet på mødet i Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender den 23. maj 2000. På dette tidspunkt havde man ikke kunnet konstatere nogen overtrædelse af fællesskabslovgivningen om naturbeskyttelse, og sagen blev følgelig betragtet som afsluttet.

De informationer, det ærede medlem er fremkommet med, indeholder ingen nye elementer, som kunne foranledige Kommissionen til at ændre sin tidligere analyse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3988/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(21. december 2000)

Om: Spredning af dværgbændelormen (echinococcus multilocularis) til Sverige i fremtiden

Der er risiko for, at den livsfarlige dværgbændelorm spredes til Sverige, hvis det ikke fortsat kræves, at kæledyr, som føres ind og ud over Sveriges grænser, skal have attest på, at de er behandlet mod orm. I Schweiz og Tyskland opfordres indbyggerne f.eks. til ikke at spise råsyltede tyttebær, da de risikerer at blive smittet med dværgbændelorm. Inkubationstiden for at blive syg af denne orm er tyve år, og kun hvis sygdommen opdages i et tidligt stadium, kan den helbredes.

I dag findes der ikke dværgbændelorm i Sverige, og for at forebygge, at den bliver ført til Sverige af hunde og katte, kræves det, at dyret har fået et lægemiddel, som dræber denne orm.

Men for at gøre bevægeligheden for kæledyr lettere inden for EU området, ophæves nu en del af de regler, som i dag gælder for kæledyr.

Kan Sverige opnå en undtagelse, hvad angår de krav, som gælder for kæledyr, når de føres over EU's grænser, og stille krav om, at der skal foreligge attest på, at dyret har gennemgået en ormebehandling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(19. februar 2001)

I tredje kvartal 2000 fremsatte Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel selskabsdyretransport(1). Dette instrument er baseret på tilgængelige videnskabelige data og har til formål at reducere de sundhedsmæssige risici i forbindelse med indførsel af kæledyr til et acceptabelt niveau.

Desuden indeholder forslaget i sin artikel 8 en bestemmelse, der gør det muligt for en medlemsstat af opnå yderligere garantier, når en særlig situation begrunder dette. Kommissionen er ikke uvidende om risikoen for at indføre dværgbændelormen (echinococcus multilocularis) i medlemsstater, hvor den ikke findes, ved indførsel af kødædende dyr, der stammer fra egne, hvor denne parasitose er konstant forekommende. Anvendelsen af bestemmelserne i denne artikel kan derfor forudses i forbindelse med denne zoonose.

Der er således blevet taget hensyn til det folkesundhedsproblem, der er forbundet med echinococcus multilocularis, i Kommissionens forslag, og Sverige samt Irland og Det Forenede Kongerige vil således kunne behandle det inden for rammerne af denne procedure.

(1) KOM(2000) 529 endelig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4009/00

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(21. december 2000)

Om: Drivhuse i naturtypeområdet Cabo de Gata

Er Kommissionen bekendt med, at den spanske regering har foreslået at klassificere naturparken Cabo de Gata i Almeria i Andalusien som naturtypeområde?

Er Kommissionen også bekendt med, at der drives ulovligt intensivt landbrug i drivhuse i naturparken Cabo de Gata?

Er Kommissionen bekendt med, at regionalregeringen planlægger at legalisere 2 002 af disse drivhuse?

Er Kommissionen enig i, at denne plan strider mod bestemmelsene i naturtypedirektivet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(28. februar 2001)

Kommissionen kender intet til de forhold, det ærede medlem omtaler

Dette område er af Spanien blevet foreslået udpeget som lokalitet af fællesskabsbetydning, ES 000046 Cabo de Gata-Nijar, med henblik på optagelse i Natura-2000-nettet i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1).

I artikel 6, stk. 3, i dette direktiv står der, at alle planer eller projekter, der ikke er direkte forbundet med eller nødvendige for Natura 2000-lokalitetens forvaltning, men som kan påvirke en sådan lokalitet væsentligt, vurderes med hensyn til deres virkninger på lokaliteten under hensyn til bevaringsmålsætningerne for denne.

Kommissionen har rettet henvendelse til de spanske myndigheder og anmodet disse om nærmere oplysninger om det pågældende projekt for at verificere, om Rådets direktiv 92/43/EØF er overholdt i det foreliggende tilfælde.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3662/00

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Rådet

(28. november 2000)

Om: Seminar om EU-hvidbog i Paris den 5.-7. oktober 2000

Kommissionen er i færd med at udarbejde sin første hvidbog om ungdomspolitik. I tilknytning hertil afholdtes i Paris den 5.-7. oktober 2000 en høring af unge europæere.

Ansvarlig for tilrettelæggelsen af mødet i Paris var Kommissionen og det franske Ungdoms- og Sportsministerium. De praktiske forhold omkring tilrettelæggelsen af mødet var imidlertid ifølge kilder nærmest kaotiske. Hotelreservationerne svigtede fuldstændig, og mange delegationer måtte selv finde sig et hotel midt om natten.

Selv om der i de officielle indlæg gentagne gange blev opfordret til hensyntagen til særlige grupper, var der overhovedet ikke taget højde for handicappede eller personer, der følger en særlig diæt.

Desuden var mødeværelserne alt for små, og der var ikke stole nok til alle deltagere. Oprindelig var det meningen, at værterne skulle arrangere deltagernes rejser, men de finske deltageres rejse måtte f.eks. arrangeres i sidste øjeblik af det finske CIMO. Da der var udsolgt på flyafgangene om søndagen, måtte hele den finske delegation bryde op allerede lørdag eftermiddag midt under arbejdsgruppernes rapportering.

Hvordan vil Rådet sikre, at lignende organiseringsproblemer ikke dukker op igen under det videre arbejde med hvidbogen?

Svar

(8. marts 2001)

For så vidt angår forberedelsen af den europæiske sammenkomst for unge den 5.-7. oktober 2000 i Paris, skal Rådet henlede det ære parlamentsmedlems opmærksomhed på, at Rådet kun er ansvarligt for afholdelsen af de møder, der er omhandlet i dets forretningsorden: ministrenes samlinger (artikel 2) og de forberedende møder (artikel 19 i Rådets forretningsorden).

For så vidt angår forespørgsler vedrørende det forberedende arbejde med hvidbogen om ungdomspolitik, vil Rådet opfordre det ærede parlamentsmedlem til at henvende sig til Kommissionen, som udarbejder denne hvidbog.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3727/00

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Mangel på europæiske erhvervsfremme- og innovationscentre i den sydvestlige del af England

Kan Kommissionen forklare, hvorfor der findes europæiske erhvervsfremme- og innovationscentre i relativt velstående områder i Det Forenede Kongerige som f.eks. Birmingham og Cambridge, men ingen i den sydvestlige del af England, en region med områder såsom Cornwall, der hører til nogle af de fattigste områder i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(20. februar 2001)

De europæiske erhvervsfremme- og innovationscentre (BIC'er) er private selskaber eller ikke-profitsøgende sammenslutninger, der er oprettet af lokale eller regionale partnerskaber med offentlig og privat deltagelse. De er baseret på EU-begrebet erhvervsstøttetjenester og bærer et EU-relateret navn, men er retligt og finansielt uafhængige.

Beslutningen om at oprette et BIC træffes ikke af Kommissionen, men af lokale partnerskaber mellem offentlige og private organer, der har en interesse i eller er ansvarlige for erhvervsudviklingen i det lokale eller regionale samfund. Det var for eksempel tilfældet i Cambridge.

I områder, hvor der ydes bistand under EU-regionalpolitikken, såsom Birmingham, kan der ved oprettelsen af nye BIC'er desuden opnås finansiel støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) i en nøje begrænset periode. Forslag herom skal indgives til de regionale myndigheder.

Med hensyn til det sydvestlige England, som er et mål 2-område under EFRU, er det over for Kommissionen blevet oplyst, at South West of England Development Agency i november 2000 førte drøftelse med EBN (European BIC Network) om oprettelsen af et center i Cornwall.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3738/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Hestekastanjesyge (Camerarua Ohridella)

1. Kan Kommissionen oplyse den geografiske spredning af hestekastanjesyge, og hvor hurtigt den spredes?

2. Finder Kommissionen det sandsynligt, at denne sygdom fremover vil spredes i de nordeuropæiske lande samt oplyse den sandsynlige spredning, hvis de nuværende tendenser fortsætter?

3. Mener Kommissionen, at spredningen af denne sygdom berettiger til et fremskyndet forskningsprogram med effektive udryddelsesforanstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(24. januar 2001)

Efter de oplysninger, Kommissionen i øjeblikket ligger inde med, er der registreret cameraria ohridella i Belgien, Tyskland, Frankrig, Italien, Nederlandene, Østrig, Albanien, Bosnien-Hercegovina, Bulgarien, Kroatien, Tjekkiet, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (FYROM), Ungarn, Polen, Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Schweiz, Tyrkiet og Jugoslavien.

Sygdommen synes i de senere år at have bredt sig hurtigt.

1. På grundlag af den nuværende udbredelse og udbrud, der er konstateret i de seneste år, forventes sygdommen at ville brede sig til andre lande i Sydeuropa snarere end Nordeuropa, da cameraria ohridella anses for at være en termofil xerofil, dvs. den foretrækker varme og tørre betingelser.

2. Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at et fællesskabsfinansieret forskningsprogram om inddæmning af cameraria ohridella indledtes den 1. januar 2001. Kommissionen vil i øvrigt følge sagen op for, hvis det skulle vise sig hensigtsmæssigt, at forberede passende fytosanitære foranstaltninger på fællesskabsplan.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3179/00

af Mark Watts (PSE) til Kommissionen

(10. oktober 2000)

Om: Rapport til Generaldirektoratet for Udvikling: Livestock sub-sectoral strategy paper

Rapporten Livestock sub-sectoral strategy paper, som er udarbejdet af konsulenter for Kommissionen, udtrykker begejstring for intensiveringen af systemer for husdyrproduktionen i udviklingslande, selv om den dog anerkender, at de mere intensive programmer begrænser dyrenes velfærd.

Deler Kommissionen denne rapports begejstring for intensiveringen af systemer for husdyrproduktionen i udviklingslande? Hvis ja, hvilke initiativer, politikker og instrumenter foreslår den da, at man anvender for at sikre, at denne intensivering ikke ledsages af den samme slags problemer med dyrevelfærden, som man har haft i udviklede lande?

Vil Kommissionen bekræfte, at den ikke vil fremme anvendelsen af systemer i udviklingslande, som er under lovbefalet afvikling i Fællesskabet, f.eks. æglægningsbure til høns og tremmekasser til kalve?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(13. november 2000)

Af årsager, som der er gjort rede for i rapporten Livestock sub-sectoral strategy paper, er tendensen til intensivering af husdyrproduktionen allerede mærkbar, især i de udviklingslande, hvor væksten i efterspørgslen er størst. I nogle regioner har intensiveringen af husdyrproduktionen resulteret i udvikling af produktionssystemer i byernes vandområder (især i Asien og Latinamerika), der har ført til nye belastninger af miljøet, menneskenes sundhed, samfundsudviklingen og også dyrevelfærden.

Som angivet i rapporten tager Fællesskabets udviklingsbistand sigte på at bistå fattige landbrugere på små bedrifter, og der ydes derfor ikke støtte til indførelse eller fremme af industriel husdyrproduktion i udviklingslandene. Inden for delsektoren for husdyrproduktion vil Fællesskabets bistand blive ydet direkte til fattige landsbysamfund, som henter en væsentlig del af deres indkomster fra husdyrproduktion.

Derfor fastholder Kommissionen, at den i udviklingslandene ikke vil tilskynde til anvendelsen af systemer, som er ved at blive udfaset ved lov i Fællesskabet, f.eks. bure til æglæggende høns eller enkeltbokse til kalve.

Samtidig med, at Kommissionen ikke ønsker at bidrage til industrialisering af husdyrproduktionen, vil den dog sammen med mange medlemsstater og udviklingslande, FAO og Verdensbanken tage spørgsmål om dyrevelfærd op inden for rammerne af det internationale LEAD-initiativ(1). Det forventes, at den undersøgelse, der skal udføres i Asien og Latinamerika i de kommende måneder med støtte fra Fællesskabets miljøbudgetpost, samt andre tiltag, der gennemføres af forskellige organisationer vedrørende samme emne, vil kunne fungere som strategisk rettesnor for såvel nationale som internationale beslutningstagere.

(1) Livestock, environment and development.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3509/00

af Stefano Zappalà (PPE-DE) til Kommissionen

(10. november 2000)

Om: De pontinske øer

- I den italienske region Lazio findes en øgruppe kaldet de pontinske øer.

- Miljøministeriet har planlagt at gøre øerne Ponza og Palmarola til naturreservat.

- Havmyndighederne har foreslået at udlægge havet omkring de pontinske øer (Ponza, Palmarola og Zannone) til reservat.

- Forvaltningsdomstolen i Lazio har imidlertid annulleret omdannelsen af Ponza og Palmarola til naturreservat.

- Ifølge de europæiske direktiver skal der udpeges områder med henblik på særlig beskyttelse og steder af europæisk interesse.

- De dermed følgende begrænsninger vinder ikke tilslutning i den lokale befolkning, som i øvrigt heller ikke er blevet hørt, og som hidtil som de eneste har taget vare på dette område, der kun er blevet bevaret i sin værdifulde skikkelse takket være dem.

Kan Kommissionen oplyse:

- om den vil se nærmere på problemet?

- om den vil undersøge, om den italienske regering har overholdt EU-bestemmelserne og i den forbindelse taget hensyn til befolkningens interesser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. december 2000)

At der på de pontinske øer er områder, der er foreslået som lokaliteter af fællesskabsinteresse i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1), og områder, som er klassificeret som særligt beskyttede områder i henhold til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(2), betyder i dette konkrete tilfælde, at de nævnte direktiver i givet fald kunne udgøre det relevante fællesskabsretsgrundlag.

Der kan dog ikke ud fra de af det ærede medlem forelagte oplysninger påvises nogen overtrædelse af fællesskabslovgivningen på grund af mangelen på klagepunkter.

Med hensyn til spørgsmålet om befolkningens interesser i forbindelse med naturbevaringsrestriktionerne i visse områder skal Kommissionen henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at EF's miljølovgivning ikke indeholder nogen bestemmelser om, at befolkningen skal høres, inden myndighederne opretter naturreservater.

Generelt støtter Kommissionen dog det princip, at offentligheden inddrages i beslutningstagningen om miljøspørgsmål, således som det fremgår af de seneste lovforslag såsom direktiverne om vurdering af projekternes indvirkning på miljøet(3) og om strategisk miljøvurdering(4). Ydermere har Fællesskabet undertegnet Århus-konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsafgørelser på miljøområdet, som Fællesskabet vil ratificere, så snart det er retligt muligt.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.

(2) EFT L 103 af 25.4.1979.

(3) Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 73 af 14.3.1997).

(4) Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (fælles holdning af 30. marts 2000, EFT C 137 af 16.5.2000).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3273/00

af Vittorio Sgarbi (PPE-DE) til Kommissionen

(20. oktober 2000)

Om: Storbyen Padova og Venedig

- Den 30. september 2000 underskrev Venedig og Padova kommune en aftale, som udgør den første etape i forbindelse med oprettelsen af den første storby.

- Dette ærgerrige projekt har til formål at skabe samordning og samarbejde inden for de vigtigste sektorer med henblik på at opnå betydelige besparelser ved storproduktion og gensidig økonomisk vækst.

Kan Kommissionen oplyse, om den regner med, at denne nye samarbejdsordning kan være af interesse i en bredere økonomisk sammenhæng, og hvordan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(15. december 2000)

Kommissionen har med interesse noteret sig den aftaleprotokol, der den 30. september 2000 blev undertegnet af Venezia og Padova kommuner med henblik på oprettelsen af en første metropol.

Det er de lokale og regionale myndigheder, der selv organiserer sig inden for rammerne af deres egne retlige og administrative systemer. I øvrigt foregår der mange overvejelser om borgerskab og forvaltning, og enhver ny erfaring vil kunne bidrage til disse overvejelser.

Kommissionen er klar over, at specielt med hensyn til regionalpolitikken samt den økonomiske og sociale samhørighed spiller byerne en afgørende rolle i den europæiske økonomi. Byerne udgør nemlig centre for kommunikation, handel, kreativitet, innovation og kulturarv, men de er tillige centre for energispild, affaldsproduktion samt forurening. EF-initiativet URBAN tager netop sigte på at finansiere foranstaltninger til fremme af en integreret byudvikling.

Imidlertid er den aftale, det ærede medlem henviser til, af en mere generel og sammensat karakter, og den henhører ikke under Kommissionens kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4051/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. januar 2001)

Om: Naousas optagelse under Urban-initiativet

Urban-initiativet tager sigte på økonomisk og social genoplivelse af byer og bebyggelser som er i krise, og som har 20-50 tusind indbyggere. Naousa er en by, hvis indbyggere lige fra halvfemserne har været ramt af fattigdom og arbejdsløshed; det bør navnlig understreges, at langtidsledigheden er oppe på 40 %. Dette skyldes, at store tekstilvirksomheder har måttet lukke eller foretage nedskæringer, hvilket også gælder virksomheder, der beskæftiger sig med sortering og forarbejdning af frugt og grøntsager, især efter krisen i Jugoslavien.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende:

1. Kan Naousa bliver optaget under Urban-initiativet?

2. Vil der blive finansieret foranstaltninger til fordel for Naousa som led i regionaludviklingsprogrammet for det vestlige Makedonien under den tredje fællesskabsstøtteramme? Med hvor stort et beløb? Hvor meget blev der i alt ydet i støtte til foranstaltninger til fordel for Naousa som led i regionaludviklingsprogrammet for det vestlige Makedonien under den anden fællesskabsstøtteramme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(20. februar 2001)

I bilag II til meddelelsen om retningslinjer for et fællesskabsinitiativ vedrørende økonomisk og social revitalisering af kriseramte byer og bydele for at fremme en bæredygtig byudvikling URBAN II(1) fastsatte Kommissionen det vejledende antal byområder pr. medlemsstat. Som følge af en ministeriel anmodning hævede Kommissionen antallet for Grækenland fra 2 til 3 byområder.

Grækenland har hidtil ikke officielt fremlagt nogen programmer under URBAN II for Kommissionen.

Det operationelle program (OP) for det centrale Makedonien i perioden 2000-2006 åbner mulighed for at finansiere vigtige projekter inden for byudvikling. Det beløb, der kan tilfalde byen Naoussa, fastsættes af de græske myndigheder.

I programmeringsperioden 1994-1999 i forbindelse med OP for det centrale Makedonien blev der afsat et samlet beløb på 58 mio. EUR til medfinansiering af projekter og aktioner, der tager sigte på udvikling af præfekturet Imathia, som byen Naoussa hører ind under. Disse projekter og aktioner vil få en positiv virkning for denne by.

(1) EFT C 141 af 19.5.2000.