DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/934

(2004/C 78 E/0989)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0147/04

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om: Bekæmpelse af sportsfolks dopingmisbrug

Under sit første indlæg den 21. juli 1999 i det netop valgte Europa-Parlament anførte kommissionsformand Prodi tre eksempler på det, han forstod ved »fornyelse«. Et af disse var bekæmpelse af doping inden for sportsverdenen. Prodi udtalte sig således: »Det, jeg vil sige, er, at vi skal vise vores engagement for at bidrage til at løse disse spørgsmål på europæisk plan, for de går ifølge sagens natur langt ud over de rent nationale grænser«.

Kan Kommissionen forelægge en opgørelse over iværksatte foranstaltninger og opnåede resultater på dette område?

Er der rent faktisk gjort fremskridt i samarbejdet mellem de forskellige nationale og regionale dopingbekæmpelsesinstanser?

Er det Kommissionen bekendt, at der i hvert fald i Belgien er kriminelle organisationer, som er aktive i salg af forbudte hormoner til kvægavlen, og at deres aktiviteter nu også omfatter dopingmidler inden for sportens verden både til amatør- og fritidssportsfolk samt professionelle sportsfolk, og har Kommissionen udarbejdet foranstaltninger på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(20. februar 2004)

Det ærede medlem henviser til en tale, som Kommissionens formand holdt i Europa-Parlamentet den 21. juli 1999. I denne tale blev dopingbekæmpelse nævnt som et eksempel på aktioner, der kunne bringe EU nærmere de europæiske borgere.

Kommissionen gik straks i gang med at iværksætte konkrete foranstaltninger til dopingbekæmpelse. Den har fuldt ud udnyttet sine muligheder inden for de kompetence-grænser, der er gældende, idet EF-traktaten ikke giver mulighed for harmonisering på sportsområdet. Kommissionens indsats har derfor haft til formål at fremme oplysning, samarbejde og koordinering, bl.a. gennem oprettelse af netværk og finansiering af projekter. Kommissionen har hele tiden lagt vægt på det præventive aspekt — oplysning, uddannelse og forskning — i modsætning til en mere restriktiv indfaldsvinkel, der somme tider er påkrævet, men ofte er utilstrækkelig.

På Kommissionens anmodning forelagde Den Europæiske gruppe vedrørende Etik den 11. november en udtalelse om doping inden for sport. Kort tid efter, nemlig den 1. december 1999, blev en fællesskabsstøtteplan, der var blevet positivt modtaget af Europa-Parlamentet, vedtaget. Denne plan har bl.a. gjort det muligt at samfinansiere 16 pilotprojekter i 2000-2001 samt yderligere 16 pilotprojekter i 2001-2002. Den samlede finansiering har været på 7 360 212 EUR. Af de vigtigste projekter kan nævnes den første tværnationale undersøgelse om doping i motionscentre i Europa — hvis offentliggørelse gav stor genlyd. En ekstern evaluering af de 16 første pilotprojekter er blevet gennemført og fremsendt til Europa-Parlamentet.

Kommissionen har også taget aktivt del i oprettelsen af det internationale antidopingagentur (WADA). I forbindelse med oprettelse af agenturet forsvarende den principperne om uafhængighed og åbenhed. Som følge af en uforenelighed mellem Fællesskabets administrative og finansielle regler og reglerne for dette agentur, har Kommissionen dog ikke kunnet bidrage til dets driftsbudget. Til gengæld er der blevet givet 2 mio. EUR i støtte til konkrete projekter til dopingbekæmpelse, som f.eks. skabelsen af et særligt pas for sportsudøvere eller uddannelse af agenturets observatører, der er til stede ved vigtige sportsbegivenheder.

For så vidt angår de fremskridt, der er gjort med hensyn til samarbejde mellem de forskellige aktører inden for dopingbekæmpelse, er dette arbejde blevet mere og mere mellemstatsligt. Mens oprettelsen af WADA i forbindelse med Lausanne-konferencen i 1999 var resultatet af et fortrinligt samarbejde mellem Kommissionen, Rådet og Den Internationale Olympiske Komité, kan det konstateres, at medlemsstaterne har foretrukket den mellemstatslige fremgangsmåde (WADA, Europarådet og UNESCO)

Kommissionen er godt klar over, at der findes organisationer, der skaffer forbudte stoffer til sportsudøvere. Den har opfordret medlemsstaterne til at sammen med den at undersøge mulighederne for at dæmme op for denne trafik. I marts 2002 arrangerede Kommissionen i samarbejde med det spanske formandskab i La Toja (Spanien) det første seminar med deltagelse af embedsmænd fra sportsministerierne og deres kollegaer fra politi og toldvæsen. Selv om de fleste medlemsstater erkendte problemets alvor, var det dog ikke muligt at nå frem til at vedtage fælles konklusioner for dette møde.