ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3814/97 af Peter Crampton (PSE) til Kommissionen (28. november 1997)

Om: Maerkning af levnedsmidler - jordnoeddeolie

Personer, der er allergiske over for jordnoedder, kan uden at vide det komme til at spise levnedsmidler, der indeholder jordnoeddederivater. Dette skyldes uklar maerkning af disse levnedsmidler, som i visse tilfaelde kan foere til livstruende situationer.

Findes der paa europaeisk plan bestemmelser vedroerende maerkning af levnedsmidler, der indeholder jordnoeddederivater?

Har Kommissionen i benaegtende fald planer om at fremsaette forslag om indfoerelse af klar maerkning af saadanne levnedsmidler?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (15. januar 1998)

Kommissionen overvejer netop, om der er behov for at aendre faellesskabsreglerne for maerkning af levnedsmidler med henblik paa at sikre, at forbrugerne oplyses ordentligt om forekomst af potentielt allergifremkaldende stoffer i levnedsmidler, herunder ogsaa i jordnoedder og jordnoeddeolie.

Efter en anmodning fra Kommissionen i september 1995 har Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler afgivet en rapport om levnedsmiddelallergi og -overfoelsomhed. Konklusionerne i denne rapport er for tiden under droeftelse med medlemsstaterne. Desuden foeres der paa internationalt plan droeftelser om maerkning af allergifremkaldende stoffer inden for rammerne af Codex Alimentarius.

Som led i det videnskabelige samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne vil dette arbejde blive suppleret med en serie epidemiologiske data, der er til raadighed om, hvorledes overfoelsomhed afviger efter stedet og i hyppighed og grad. Dette er noedvendigt, for at der kan fastlaegges kriterier for opstilling af en liste over ingredienser, om hvilke det er konstateret, at de kan fremkalde allergi eller overfoelsomhed, hvis de anvendes i levnedsmidler, og som derfor skal medtages paa den liste over ingredienser, der skal angives i maerkningen.

Ud fra resultaterne af denne epidemiologiske undersoegelse, som vil vaere kendt i juni 1998, vil Kommissionen vaere i stand til at fremsaette et forslag om aendring af direktiv 79/112/EOEF af 18. december 1978 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om maerkning af og praesentationsmaader for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for saadanne levnedsmidler ((EFT L 33 af 8.2.1979. )).
16. 6. 98 DA C 187/39 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Svar
(19. marts 1998)
Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 6. oktober 1997 at forlænge anvendelsesperioden for den fælles
holdning vedrłrende Burma med yderligere 6 måneder. Denne holdning blev oprindeligt vedtaget den28. oktober 1996 (
1) og indeholder en række administrative sanktioner som begrænset bevægelsesfrihed for
militærpersonale ved Burmas diplomatiske repræsentationer i Den Europæiske Union, forbud mod salg afmilitærudstyr til Burma, visumbegrænsninger for medlemmer af det styrende råd og deres familiemedlemmer ogsuspension af alle forhandlinger på hłjt niveau mellem Den Europæiske Union og repræsentanter for regimet. Dadet anses for usandsynligt, at den seneste udskiftning af visse medlemmer af styret i Burma, oplłsningen afRådet til Genoprettelse af Lov og Orden (SLORC) og oprettelsen af Rådet for Fred og Udvikling (SPDC) vilmedfłre væsentlige ændringer, forbliver EUs politik indtil videre uændret.
Denne politik er velkendt. Den Europæiske Union har ved en lang række lejligheder fremsat utvetydige
offentlige erklæringer, hvori den udtrykker sin bekymring over menneskerettighedssituationen og detmanglende demokrati i Burma. EU har gentagne gange opfordret SLORC til at indlede en konstruktiv dialog medalle demokratiske oppositionspartier, heriblandt Nationalforbundet for Demokrati; nogle medlemmer af detteparti blev arresteret den 28. oktober 1997.
Unionen fłlger nłje udviklingen i Burma og understreger vedvarende over for sine internationale forhandling-
spartnere og navnlig over for ASEAN-staterne, at situationen i Burma błr ændres, og at disse lande kan spille envigtig rolle i denne forbindelse ved at lægge pres på styret i Rangoon.
Rådets instanser er for łjeblikket ved at revurdere den fælles holdning vedrłrende Burma, som blev vedtaget den
28. oktober 1996. Der er bred tilslutning til at forlænge denne fælles holdning med yderligere 6 måneder fra den29. april, hvor den udlłber. Rådet overvejer ikke på indeværende tidspunkt at træffe yderligere foranstaltninger,som f.eks. łkonomiske sanktioner.
(1) EFT L 287 af 8.11.1996.
(98/C 187/66) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3692/97
af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen
(19. november 1997)
Om: Virkningerne af ændringerne i Phare-programmet for Estland
Den Europæiske Union bistår med Phare-programmet de central- og łsteuropæiske lande. Kommissionens
retningslinjer for Phare-programmet i de kommende år har til en vis grad ændret bistandsordningen.Kommissionen bedes oplyse, hvordan den mener, at ændringerne vil påvirke bistanden til Estland i 1998sammenlignet med 1997?
(98/C 187/67) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3699/97
af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen
(19. november 1997)
Om: Anvendelsen af Phare-midlerne i Estland
Den Europæiske Union yder med Phare-programmet bistand til de central- og łsteuropæiske lande. Dette har
formodentlig i hłj grad bidraget til udviklingen i de lande, der ansłger om medlemskab. Kommissionen bedesredegłre for anvendelsen af de Phare-midler, der i 1997 blev givet til Estland?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3388/97 af John Iversen (PSE) til Kommissionen (23. oktober 1997)

Om: Vaekstfremmere

Kan Kommissionen bekraefte mistanken om, at vaekstfremmeren Tylosin i svinefoder kan foere til, at sygdomsfremkaldende bakterier i mennesker bliver resistente over for laegemidlet Erythomyicin?

I bekraeftende fald vil Kommissionen da arbejde for et forbud mod Tylosin?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (2. december 1997)

Tylosin er en vaekstfremmer, som det i henhold til direktiv 78/974/EOEF ((EFT L 330 af 25.11.1978. )), der aendrer direktiv 70/524/EOEF ((EFT L 270 af 14.12.1970. )), er tilladt at anvende i foder til smaagrise og svin. Blandt de betingelser, der skal vaere opfyldt, for at et tilsaetningsstof kan tillades i henhold til dette direktiv, kan bl.a. naevnes, at det ikke maa skade menneskers sundhed, og at det af tungtvejende grunde vedroerende menneskers sundhed ikke er forbeholdt medicinsk anvendelse. For at det kan vurderes, om godkendelseskriterierne er opfyldt, skal den dokumentation, som firmaet leverer, bl.a. indeholde undersoegelser af krydsresistens over for terapeutiske antibiotika samt undersoegelser af, om tilsaetningsstoffet kan selektere resistensfaktorer, og om de kan overfoeres.

Det skal bemaerkes, at tylosin ogsaa anvendes som laegemiddel til dyr.

Kommissionen har ingen oplysninger, der dokumenterer, at der er en aarsagssammenhaeng mellem anvendelsen af tylosin i svinefoder og udvikling af resistens over for erythromycin hos bakterier, der er patogene for mennesker. Men hvis det aerede medlem har nye videnskabelige oplysninger, vil Kommissionen tage dem op til grundig behandling og eventuelt vedtage de noedvendige retsforskrifter paa omraadet.

Det aerede medlem boer imidlertid vide, at Kommissionen for oejeblikket er ved at behandle en videnskabelig begrundelse, som Finland for nylig har fremlagt i henhold til tiltraedelsestraktatens bestemmelser. Finland anmoder om, at EF-retsforskrifterne tilpasses med henblik paa at forbyde tylosin og spiramycin som tilsaetningsstoffer, for at disse stoffer, der er godkendt som veterinaerlaegemidler, kan bevare deres effektivitet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3670/97 af Gary TITLEY til Kommissionen. Støjsenderforstyrrelser af satellittransmissioner og EF's forordning om handelshindringer



EF-Tidende nr. C 174 af 08/06/1998 s. 0095



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3670/97 af Gary Titley (PSE) til Kommissionen (19. november 1997) Om: Stoejsenderforstyrrelser af satellittransmissioner og EF's forordning om handelshindringer I perioden 1.-23. juli 1997 forstyrredes MED-TV's transmissioner via EUTELSAT konstant med stoejsender. Stationen transmitterer fra London paa kurdisk under licens fra den britiske Independent Television Commission. Kan Kommissionen bekraefte, at stoejsenderforstyrrelsen af MED-TV var en kraenkelse af EF-forordningen om handelshindringer? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja (6. januar 1998) Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-3449/97 fra Gijs De Vries ((Se side 60. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3710/97 af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Dyr og kosmetikforsoeg

Vil Kommissionen overveje at paafoere miljoemaerkatet en oplysning om, at der ikke er sket mishandling af dyr?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (15. januar 1998)

Faellesskabets miljoemaerkeordning, der blev indfoert ved Raadets forordning (EOEF) nr. 880/92 om en EF-ordning for tildeling af et miljoebeskyttelsesmaerke ((EFT L 99 af 11.4.1992, s. 1. )), indeholder ingen bestemmelser om opstilling af kriterier med saerligt henblik paa dyrevelfaerd. Dog forholder det sig saadan, at der ikke kan tildeles et miljoemaerke til produkter, som ikke stemmer overens med Faellesskabets gaeldende lovgivning om dyreforsoeg, for eksempel Raadets direktiv 86/609/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg og andre videnskabelige formaal ((EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1. )).

Indtil nu har problemerne vaeret rent hypotetiske i betragtning af, at kriterierne for tildeling af et miljoemaerke endnu ikke er blevet fastsat for de enkelte produktgruppers vedkommende, som for eksempel kosmetiske midler.

I Kommissionens forslag ((KOM(96) 603 endelig udgave. )) til revision af Raadets forordning (EOEF) nr. 880/92 er der ikke indeholdt saerlige krav med hensyn til beskyttelse af forsoegsdyr.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3995/97 af Karla Peijs (PPE) til Kommissionen (11. december 1997)

Om: Dobbeltbeskatning af skattefri ydelser

Kan Kommissionen oplyse, hvad der ifoelge europaeiske direktiver har forrang: en levering, der er fritaget for omsaetningsafgift, eller en levering, der er beskattet med 0,0% moms paa grund af en intern faellesskabstransaktion? Og kan Kommissionen oplyse hvorfor?

Indser Kommissionen, at der forekommer en kumulering af afgifter, dersom en virksomhed fra én medlemsstat eksporterer en ydelse, som er fritaget for omsaetningsafgift, til en anden medlemsstat, hvor denne ydelse ikke er fritaget for omsaetningsafgift? Og kan Kommissionen ligeledes oplyse, om der ligger en europaeisk afgoerelse til grund herfor, i bekraeftende fald, hvilken, eller er dette kun en national befoejelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (14. januar 1998)

Det sjette raadsdirektiv 77/388/EOEF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag ((EFT L 145 af 13.6.1977. )) foreskriver i princippet en ordning, hvorved man undgaar enhver dobbeltbeskatning af transaktioner, der er momsfritaget i et land, jf. artikel 13 i direktivet. En ensartet anvendelse af artikel 13 vil for det foerste undgaa enhver form for dobbeltbeskatning, og for det andet indeholder artikel 28, nr. B, litra a), en bestemmelse om, at man momsfritager varer, der er blevet koebt inden for Faellesskabet, naar den afgiftspligtige persons salg af varen under alle omstaendigheder er momsfritaget inden for det paagaeldende land.

Men man kan ikke naegte, at den omstaendighed, at man i medlemsstaterne opretholder overgangsbestemmelser baseret paa artikel 28, stk. 3, kan foere til en afgiftskumulation, fordi medlemsstaterne har faaet mulighed for fortsat at beskatte transaktioner, der normalt er momsfritaget, eller at momsfritage transaktioner, der normalt er beskattede. Denne manglende harmonisering kan i visse ekstraordinaere tilfaelde bevirke, at man i en medlemsstat beskatter transaktioner, med hensyn til hvilke saelgeren i sit eget hjemland ikke kan udoeve nogen form for fradragsret.

Kommissionen har flere gange foreslaaet ((EFT C 205 af 13.8.1992. )), at man afskaffer disse midlertidige undtagelsesbestemmelser. Med undtagelse af attende direktiv 89/465/EOEF af 18. juli 1989 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - ophaevelse af visse undtagelser i henhold til artikel 28, stk. 3, i sjette direktiv 77/388/EOEF ((EFT L 226 af 3.8.1989. )), hvor man har faaet afskaffet visse undtagelser - er man ikke endnu i Raadet naaet til enighed om at afskaffe de resterende undtagelser.

Dette er baggrunden for, at Kommissionen klart har angivet i sit arbejdsprogram for indfoerelsen af et faelles momssystem ((Dok. KOM(96) 328 endelig udg. )), at den vil tage alle de optioner, fakultative muligheder og undtagelser, der er tilladt i henhold til den nuvaerende ordning, op til fornyet overvejelse med det formaal at sikre en ensartet afgiftsanvendelse.
16. 6. 98 DA C 187/43 De Europæiske Fællesskabers Tidende
(98/C 187/70) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3701/97
af Raimo Ilaskivi (PPE) til Kommissionen
(19. november 1997)
Om: Virkningerne af den franske transportstrejke på udenlandske transportłrer
Strejken i den franske transportsektor, der politisk og generelt bruges til at påvirke de franske chauffłrers
lłnaftaler, har også omfattende og vidtrækkende konsekvenser for udenlandske virksomheder, der bruger detfranske vejnet til deres transittransporter. Disse gener har ingen forbindelse med de interne spłrgsmål på detfranske arbejdsmarked.
Hvad har Kommissionen gjort, og hvad agter den at głre for at sikre, at de łvrige EU-landes transporter kan
gennemfłres problemfrit i Frankrig, og at de forårsagede łkonomiske tab kompenseres fuldt ud?
Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock
(29. januar 1998)
Kommissionen har intet juridisk grundlag for at gribe ind i en national konflikt mellem arbejdsgivere og
fagforbund, medmindre det fremgår, at en medlemsstat forsłmmer sin pligt til at opretholde den friebevægelighed for varer og personer som fastlagt i EF-traktaten. Kompensation for tab i forbindelse hermedhenhłrer ligeledes under de enkelte medlemsstaters nationale kompetence.
Kommissionen er dog parat til at samarbejde med de kompetente myndigheder i deres bestræbelser for at finde
lłsninger, som kan tilfredsstille alle involverede parter. Med henblik herpå har Kommissionen ved gentagnelejligheder skrevet til franske ministre og opfordret disse til at genetablere den frie bevægelighed på det franskevejnet, og den har ligeledes rettet henvendelse til både de franske myndigheder vejtransportorganisationerne oganmodet dem om at fremme behandlingen af erstatningskravene. Kommissionen har imidlertid ingen juridiskebefłjelser til at etablere eller forvalte kompensationsordninger eller indkræve betaling, når der findeskompensationsbestemmelser i de nationale love.
(98/C 187/71) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3702/97
af Marjo Matikainen-Kallstro ¤m (PPE) til Kommissionen
(19. november 1997)
Om: Nedsættelse og harmonisering af grænserne for spritkłrsel i EU
Omkring 45.000 mennesker dłr årligt i trafikken i EU og over 1,5 million kommer til skade. Ifłlge skłn er
alkohol en delvis medvirkende årsag til mindst halvdelen af trafikulykkerne med dłden til fłlge.
Grænserne for spritkłrsel varierer meget mellem EU-landene › f.eks. er grænsen ifłlge den danske, italienske
og tyske lovgivning på 0,8 promille, mens Sverige har den laveste grænse på 0,2 promille. En harmonisering afgrænserne og i mange tilfælde en nedsættelse af promillegrænserne f.eks.. til Sveriges niveau på 0,2 promille vildirekte indvirke positivt på trafiksikkerheden. For at de stłrste fordele for sikkerheden kan opnås, kræves enomfattende holdningsændring, forbedret kontrol og modernisering af overvågningsudstyret.
Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at undersłge muligheden for en harmonisering og
nedsættelse af promillegrænserne i de enkelte medlemslande? Hvilke foranstaltninger agter den at træffe for atundersłge, hvordan trafikovervågningen kunne effektiviseres for bedre at komme spritkłrslen til livs?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3964/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (5. december 1997)

Om: Afsloering af den organiserede handel med farligt koed

Ifoelge de rapporter, som Kommissionen har forelagt for Europa-Parlamentet for at informere om Kommissionens foranstaltninger i forbindelse med handelen med BSE-smittet koed, er visse tyske selskaber involveret i denne handel, men det ser ikke ud til, at der er truffet direkte og gennemgribende foranstaltninger imod dem.

Det er ligeledes bemaerkelsesvaerdigt, at det belgiske selskab »TRAGEX - GEL« har vaeret aktivt fra november 1996 uden officiel tilladelse og det til trods for, at Kommissionen gentagne gange havde advaret de belgiske myndigheder om sagen. Denne haarrejsende afsloering maa foere til den konklusion, at dette selskab i over seks maaneder har forsynet kunderne med koed, der ikke er blevet kontrolleret.

Kommissionen bedes besvare foelgende: Hvilken kontrolmyndighed (UCLAF eller andre) raader over en fortegnelse over de belgiske, britiske eller andre selskaber, som er involverede i den organiserede handel med forurenet koed? Kan jeg faa disse fortegnelser tilsendt? Er man naaet videre med at undersoege, hvilken rolle de tyske selskaber har spillet i forbindelse med salget af ukontrolleret koed i EU-lande eller andre lande? Hvad var resultaterne af denne undersoegelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (13. januar 1998)

Al illegal handel med britisk koed er i oejeblikket til efterforskning hos de nationale myndigheder i Belgien, Tyskland, Frankrig, Irland og Nederlandene samt selvfoelgelig i Det Forenede Kongerige. I Belgien, Tyskland, Frankrig og Nederlandene er der foretaget retslige undersoegelser. Saa vidt Kommissionen ved, var det koed, der blev drevet illegal handel med, egnet til at blive afsat paa det britiske marked.

Hvad angaar selskabet TRAGEX - GEL, har det drevet forretningsvirksomhed uden at have opnaaet den paakraevede administrative godkendelse, men det har vaeret undergivet dyrlaegekontrol.

Kommissionen er ikke i besiddelse af en fortegnelse over de paagaeldende selskabers kunder. Efterforskningen har vist, at langt den stoerste del af det paagaeldende koed er blevet eksporteret med eksportrestitution til tredjelande. De paagaeldende tredjelande er blevet underrettet herom.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3328/97 af Christoph Konrad (PPE) til Kommissionen (22. oktober 1997)

Om: Maksimumvaegt for turistbusser i EU

1. Er Kommissionen bekendt med, at bestemmelserne vedroerende turistbussers maksimumvaegt er forskellige i Tyskland og Storbritannien (i Tyskland er det 18 t, i Storbritannien derimod kun 17 t)?

2. Er disse britiske faerdselsregler, der foerst traadte i kraft ved aarets begyndelse, i modstrid med gaeldende faellesskabsret?

3. Maa britiske myndigheder forhindre tyske turistbusser, der vejer mere end 17 t, i at koere videre paa britisk territorium og kraeve alt for hoeje priser for at stille en britisk bus til raadighed i stedet for den tyske?

4. Hvis faerdselsreglerne i Storbritannien ikke beroerer faellesskabsretten, ser Kommissionen sig da foranlediget til at forpligte EU-medlemsstaterne til gensidig anerkendelse af de nationale faerdselsregler?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (15. december 1997)

1. Kommissionen er klar over, at den tilladte maksimalvaegt for toakslede koeretoejer (herunder turistbusser), som koerer i Det Forenede Kongerige, er 17 tons mod 18 tons i de fleste andre medlemsstater.

2. Denne situation strider ikke mod Faellesskabes lovgivning. Den har faktisk vaeret anerkendt siden 1989, foerst med Raadets direktiv 89/338/EOEF af 27. april 1989 om aendring af direktiv 85/3/EOEF om vaegt, dimensioner og visse andre tekniske data for visse landevejskoeretoejer ((EFT L 142 af 25.5.1989. )) og senere med Raadets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsaettelse af de stoerste tilladte dimensioner i national og international trafik for visse vejkoeretoejer til brug i Faellesskabet ((EFT L 235 af 17.9.1989. )).

3. De britiske myndigheder har derfor ret til at forhindre turistbusser, hvis bruttovaegt i laesset tilstand er over 17 tons, i at koere paa deres territorium, da saadanne busser ifoelge britisk lovgivning anses for overlaessede.

4. Den lavere vaegtgraense i Det Forenede Kongerige er tilladt i kraft af en undtagelse i artikel 8 i Raadets direktiv 96/53/EF. Undtagelsen ophaeves den 31. december 1998, hvorefter Det Forenede Kongerige er forpligtet til at tillade busser med en bruttovaegt i laesset tilstand paa indtil 18 tons. Da der saaledes er fastsat en tidsfrist, har Kommissionen ingen planer om at traeffe foranstaltninger i mellemtiden.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3586/97 af Karin Riis-Joergensen (ELDR) til Kommissionen (13. november 1997)

Om: Direktivet om fri adgang til miljoeoplysninger

Der kan i visse situationer, hvor der oenskes oplysninger i henhold til direktiv 90/313/EOEF ((EFT L 158 af 23.6.1990, s. 56. )), opstaa tvivl om, hvorvidt private organisationer eller virksomheder, som varetager offentlige miljoebeskyttelsesopgaver, er omfattet af direktivet.

Vil Kommissionen i den forbindelse oplyse, om institutioner, der tager sig af offentlige naturbeskyttelsesopgaver - eksempelvis truede og sygdomsplagede dyr -, er omfattet af direktivet om fri adgang til miljoeoplysninger 90/313/EOEF? Saafremt Kommissionen anser institutionerne for omfattet - gaelder dette saa uanset institutionernes juridiske status?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (6. januar 1998)

I artikel 6 i direktiv 90/313/EOEF om fri adgang til miljoeoplysninger ((EFT L 158 af 23.6.1990. )) staar der, at medlemsstaterne skal traeffe de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at miljoeoplysninger, som organer med offentligt ansvar for miljoeet og underlagt offentlig kontrol ligger inde med, stilles til raadighed paa samme betingelser og vilkaar som miljoeoplysninger, som offentlige myndigheder ligger inde med - enten af de kompetente offentlige myndigheder eller direkte af organerne selv.

Direktivet stiller saaledes to betingelser, som skal vaere til stede, for at saadanne organer er omfattet af direktivets oplysningspligt, nemlig at de skal have offentligt ansvar for miljoeet, og at de skal vaere underlagt offentlig kontrol. Et organ som det, det aerede parlamentsmedlem naevner, skal saaledes blot opfylde disse to betingelser for at vaere omfattet af direktivet.

I mangel af mere praecise oplysninger kan Kommissionen ikke vurdere, om det organ, som omtales i forespoergslen, falder ind under artikel 6 i direktiv 90/313/EOEF.