SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1568/01

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. maj 2001)

Om: Anvendelse og ændring af direktiv 96/82/EF og 96/61/EF

I forbindelse med undersøgelserne efter eksplosionsulykken i Enschede den 13. maj 2000 blev det fastslået at:

- det i bilag 1 direktiv 96/82/EF(1) ikke klart præciseres, at punkt 4 også omfatter fyrværkerigenstande,

- afsnittet om særlig risiko i direktiv 67/548/EØF(2) er ikke alene tilstrækkeligt til at vurdere risici ved fyrværkerigenstande,

- forskrifterne for konstruktion, drift og overvågning af pyrotekniske anlæg er forskellige i medlemsstaterne.

1. Er formålet med direktiv 96/82/EF, at der også skal tages hensyn til farlige stoffer ved anvendelsen af direktivet, når de udgør dele af produkter, genstande eller præparater, eller når de selv udgør en af disse (ikke kun i forbindelse med fyrværkerigenstande)?

2. Mener Kommissionen, at det er hensigtsmæssigt at ændre henvisningen i direktiv 96/82/EF bilag 1 til direktiv 67/548/EØF således, at der også tages hensyn til farlige stoffer og præparater, når de udgør dele af produkter, genstande eller præparater, eller når de selv udgør en af disse? I benægtende fald, hvorfor ikke?

3. Ser Kommissionen nogen mulighed for, at man i forbindelse med ændring af direktiv 96/82/EF også kan supplere bilag 1 i direktiv 96/61/EF(3), for at anlæg til fremstilling, forarbejdning, lagring eller destruktion af eksplosionsfarlige stoffer, præparater, genstande, osv. bliver omfattet af dette direktiv og for at udarbejde en sagsakt, hvori der fastsættes fælles krav til sikkerhed, godkendelse og inspektion af sådanne anlæg på grundlag af den bedst tilgængelige teknologi?

(1) EFT L 10 af 14.1.1997, s. 13.

(2) EFT B 196 af 16.8.1967, s. 1.

(3) EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(24. juli 2001)

1. Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (i det følgende benævnt Seveso II-direktivet) gælder for virksomheder, hvor der findes eksplosive stoffer i mængder på 50 tons og derover, således som det fremgår af direktivets bilag I, del 2, nr. 4. Ifølge note 2, litra a), til bilag I, del 2, omfatter udtrykket eksplosivt stof bl.a. stoffer eller blandinger af stoffer, som er beregnet til at frembringe varme, lys, lyd, gas eller røg eller en kombination deraf ved hjælp af eksoterme, ikke-detonerende kemiske reaktioner, der holder sig selv i gang (pyrotekniske stoffer) og pyrotekniske stoffer eller præparater, der er indesluttet i genstande. Desuden definerer artikel 3, stk. 4, udtrykket farligt stof som bl.a. et stof, en blanding eller et præparat, der er til stede som råstof, produkt, biprodukt, restprodukt eller mellemprodukt.

Kommissionen mener derfor, at Seveso II-direktivet allerede omfatter farlige stoffer, der udgør dele af produkter eller præparater.

2. Som nævnt i svaret på det foregående spørgsmål mener Kommissionen, at Seveso II-direktivet allerede omfatter farlige stoffer, der udgør dele af produkter eller præparater. Set i lyset af ulykken i Enschede må Seveso II-direktivet dog ændres.

Selv om virksomheden Fireworks SE havde en driftstilladelse, der gjaldt 159 tons fyrværkeriartikler, var den dog ikke omfattet af Seveso II-direktivet. Det skyldes, at beregningen af tærskelmængderne kun tager hensyn til de pyrotekniske stoffer i sig selv, dvs. ikke til pakning osv. I tilfældet Fireworks SE udgjorde de ca. 48 tons, dvs. lige under den mængde, der sætter den nedre grænse for, om virksomheden omfattes af direktivet.

Lige efter ulykken arrangerede Kommissionen to seminarer om eksplosive og pyrotekniske stoffer, som blev afholdt i Marseille den 27. september 2000 og på Kommissionens fælles forskningscenter (FFC) i Ispra/Italien den 28. - 29. marts 2001. Kortfattede rapporter fra seminarerne kan fås fra kontoret for større ulykker (KSU) under FFC (http://mahbsrv.jrc.it).

I rapporterne foreslås det at benytte klassificeringssystemet i FN's europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej (UN/ADR), når Seveso II-direktivets anvendelsesområde skal fastsættes, og foretage en betydelig nedsættelse af de mængder, som er afgørende for, om eksplosive og pyrotekniske stoffer rummer en masseeksplosionsfare. På den anden side erkender rapporterne, at selve klassificeringen af eksplosive og pyrotekniske stoffer er forskellig i de forskellige medlemsstater, og at importerede eksplosive og pyrotekniske stoffer ofte er ukorrekt klassificeret og mærket.

Rapporterne er, sammen med de bemærkninger, der blev fremsat af de forskellige repræsentanter for erhvervslivet, de offentlige myndigheder og miljøorganisationerne under en offentlig høring i forbindelse med et forslagsudkast til ændring af Seveso II-direktivet, et vigtigt udgangsmateriale for Kommissionens ændring af forslaget. Det planlægges vedtaget af Kommissionen i september 2001.

3. Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (i det følgende benævnt IFBF-direktivet) omfatter den produktion af eksplosionsfarlige stoffer, som indgår i den kemiske industri, og det kan forventes, at udvekslingen af oplysninger om den bedste tilgængelige teknik i forbindelse med forebyggelse og bekæmpelse af emissioner, også kommer til at omfatte de relevante kemiske processer. Et typisk anlæg, der fremstiller og/eller oplagrer fyrværkeriartikler, kan dog ikke komme ind under dette direktiv.

Kommissionen tvivler på, at det vil være hensigtsmæssigt at lade disse aktiviteter omfatte af IFBF-direktivet, da referencedokumenterne om den bedste tilgængelige teknik i forbindelse med dette direktiv hovedsagelig drejer sig om emissionsbekæmpelse. Spørgsmål som tilladelse og inspektion indgår ikke i disse dokumenter. Kommissionen mener, at Seveso II-direktivet er det bedst egnede grundlag for bekæmpelse af risikoen for alvorlige ulykker på anlæg, der fremstiller og oplagrer eksplosive og pyrotekniske stoffer og materialer.