SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3978/97 af Jaak Vandemeulebroucke (ARE) til Kommissionen (9. december 1997)

Om: Meddelelser om illegal eksport af britisk oksekoed fra Belgien til Zaire i august 1996 med udbetaling af eksportrestitutioner

I den flamske presse er der offentliggjort en kopi af et dokument, hvoraf det fremgaar, at kun 5 maaneder efter, at Den Europaeiske Union havde forbudt eksporten af britisk oksekoed til EU-medlemsstater og tredjelande (beslutning 96/239 ((EFT L 78 af 28.3.1996, s. 47.)), senere aendret ved beslutning 96/362 ((EFT L 139 af 12.6.1996, s. 17.))), lykkedes det en virksomhed fra Zele i august 1996 at eksportere 36 tons britisk oksekoed til det davaerende Zaire, hvilket en kabinetsmedarbejder i det belgiske sundhedsministerium vidste og udtrykkeligt godkendte.

Belgiske veterinaerinspektoerer skal af kabinetsmedarbejderen vaere blevet sat under pres for at undertegne de noedvendige certifikater, som muliggoer eksport af britisk oksekoed og ligeledes udbetaling af eksportrestitutioner ved »Belgisch Interentie en Restitutie Bureau (BIRB)« (det belgiske interventions- og restitutionskontor).

Hvis beretningerne stemmer, konstaterer vi, at baade ansvarlige i sundhedsministeriets kabinet og inspektoerer fra IVK allerede 11 maaneder inden opdagelsen af koedbedrageriskandalen den 2. juli 1997 og kun 1 aar inden afsloeringen af eksporten af britisk oksekoed til Belarus hos en virksomhed i Zele (den 25. august 1997) var klar over forekomsten af britisk oksekoed i Belgien. Det betyder hverken mere eller mindre, end at koedbedrageriskandalen og bedrageriet med britisk oksekoed allerede er forekommet i Belgien i aarevis og er af stoerre omfang, end man hidtil har antaget. Kan Kommissionen oplyse:

1. Om den allerede inden offentliggoerelsen af disse pressemeddelelser var klar over kendsgerningerne i forbindelse med tilstedevaerelsen og eksporten af britisk oksekoed i Belgien i 1996? I bekraeftende fald, hvilke foranstaltninger har den truffet paa dette omraade? I benaegtende fald, agter den nu at traede i aktion?

2. Hvordan kan den forklare, at der foerst 1 aar efter de ovenfor beskrevne kendsgerninger er ivaerksat foranstaltninger over for den paagaeldende virksomhed i Zele, og dette efter afsloering af et nyt parti britisk oksekoed bestemt for Belarus?

3. Er den ikke i besiddelse af en oversigt over de eksporttilladelser, der er blevet givet denne virksomhed med hensyn til tredjelande, hvorved der blev udbetalt eksportrestitutioner? Kan den give mig en oversigt herover med angivelse af, hvor store maengder koed, der er blevet eksporteret, hvilken eksportrestitution der er tilkendt og udbetalt, samt hvilke destinationer og virksomheder der er tale om?

4. Agter den at loese koedbedrageriskandalen globalt for at goere en ende paa illegal eksport af britisk oksekoed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (6. februar 1998)

Jeg skal foerst minde om, at det totale forbud mod at eksportere oksekoed fra Det Forenede Kongerige til de andre medlemsstater og tredjelande foerst traadte i kraft med beslutning 96/239/EOEF af 27. marts 1996 om visse hasteforanstaltninger til beskyttelse mod bovin spongiform encephalopati. Alt britisk koed, der er afsendt inden denne beslutning, var ikke omfattet af udfoerselsforbuddet.

Med dette in mente kan Kommissionen give et svar paa det aerede parlamentsmedlems spoergsmaal.

1. Svaret er nej. Kommissionen har med de i oejeblikket foreliggende oplysninger ikke noget, der viser, at det paagaeldende koed er blevet indfoert til Belgien efter indfoerelsen af eksportforbuddet.

2. Ifoelge de oplysninger, Kommissionen raader over, var leverancerne til Zaire og Belarus ikke i strid med eksportforbuddet.

De belgiske myndigheder har meddelt Kommissionen, hvilke skridt man har taget over for den paagaeldende virksomhed. Det drejer sig om et forbud, som blev vedtaget den 25. august 1997, mod handel med oksekoed fra denne virksomhed som foelge af uregelmaessigheder i forhold til den belgiske sundhedslovgivning, om en ophaevelse af dette forbud paa grundlag af den gennemfoerte efterforskning samt tildeling af en ny godkendelse fra 17. november 1997 med anvendelse af en fast veterinaerkontrol.

3. I den europaeiske lovgivning er der ikke fastsat bestemmelser om, at Kommissionen raader over oversigter over tilladelser, som i dette tilfaelde falder ind under de nationale myndigheders ansvarsomraade.

4. Kommissionen skal minde det aerede parlamentsmedlem om, at de seneste begivenheder isaer har vist, at der er mangler i den kontrol, som udfoeres af medlemsstaterne. Ikke desto mindre foelger Kommissionen hele tiden udviklingen paa omraadet blandt andet via rapporter fra tilsynstjenesten, og Kommissionen undlader ikke at foreslaa de noedvendige lovgivningsmaessige tilpasninger i de tilfaelde, det skoennes hensigtsmaessigt.