SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0810/00

af Pasqualina Napoletano (PSE) til Kommissionen

(10. marts 2000)

Om: Situationen for tandlæger i Italien

Det europæiske direktiv fra 1978, der regulerer udøvelsen af tandlægeerhvervet, omsattes til italiensk lov i 1985 med lov 409/85, der imidlertid var begrænset til medicinske kandidater, der var blevet indskrevet på universitetet før den 28.1.1980. Dette tidsspand (fra 1978 til 1985) medførte, at tusinder af unge var gået i gang med medicinstudiet efter 1980 med det formål at komme til at arbejde som tandlæger, hvilket blev dem nægtet med

tilbagevirkende kraft med loven fra 1985. De unge medicinske kandidater, der arbejdede som tandlæger, opnåede anerkendelse af deres rettigheder med lov 471/88, som siden blev underkendt af EF-Domstolen efter en klagesag. Den 8. oktober 1998 godkendte den italienske regering et lovdekret, hvorefter tandlæger, der påbegyndte deres universitetsstudier mellem 1980 og 1985, skal bestå en egnethedsprøve for at kunne fortsætte som tandlæger, selv om de har udøvet dette erhverv i 10 år.

De berørte læger mener, at denne behandling er en urimelig konsekvens af den italienske stats forsinkede omsættelse af direktivet.

På baggrund af en forespørgsel til Kommissionen om samme emne fra november 1998 svarede kommissær Monti den 14.1.1999, at egnethedsprøven ikke var et krav fra Kommissionen, men var et resultat af forhandlinger mellem Kommissionen og de italienske myndigheder.

Hvis prøven ikke bestås, bliver de pågældende automatisk slettet i erhvervsregistret for tandlæger, uanset at de er tilkendt tandlægetitlen og har arbejdet som tandlæge i mere end ti år.

1. Vil Kommissionen modsætte sig, at dette problem løses med et efteruddannelseskursus uden afsluttede selektiv prøve (jf. proceduren for andre erhvervsaktiviteter som psykoterapeut og advokat lov 93/16 og alment praktiserende læger lov 277/91)?

2. Mener Kommissionen under alle omstændigheder, at de rettigheder bør beskyttes, som universitetsuddannede, der har arbejdet som tandlæger i mindst 10 år, har erhvervet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(3. april 2000)

Som det fremgår af svaret på Christiana Muscardinis(1) skriftlige forespørgsel E-3352/98, som det ærede medlem henviser til, er egnethedsprøven som metode til anerkendelse af de medicinske kandidater, som er berørte af Domstolens dom af 1. juni 1995(2), resultatet af de forhandlinger, som på begæring af de italienske myndigheder fandt sted mellem disse og Kommissionen. Hvis disse forhandlinger ikke havde fundet sted og på grundlag af EF-traktatens artikel 228 (tidligere artikel 171), skulle Italien have gennemført alle foranstaltninger, som fuldbyrdelsen af ovennævnte dom medfører, og som følge deraf simpelthen inddrage tilladelsen til udøvelse af tandlægeerhvervet for alle de berørte læger.

Kommissionen har accepteret at give de berørte tandlæger tilladelse til at udøve tandlægeerhvervet på grundlag af bl.a. en egnethedstest og har fremsat et forslag om en dertil svarende ændring af direktiv 78/686/EF om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for tandlæger(3) i forbindelse med Europa-Parlamentets og Rådets forslag til det såkaldte Slim-direktiv af 2. december 1997(4). Dette forslag diskuteres inden for rammerne af Europa-Parlamentets og Rådets procedure med fælles beslutningstagning. Disse læger vil på disse vilkår bibeholde retten til at udøve tandlægeerhvervet.

(1) EFT C 182 af 28.6.1999.

(2) Samling af afgørelser 1995, side I-1319.

(3) EFT C 233 af 24.8.1978.

(4) EFT C 28 af 28.1.1998.