SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2383/00

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. juli 2000)

Om: Genteknisk forurenet såsæd

I EU er såsæd, der er blevet dyrket traditionelt, blevet forurenet med ikke-godkendt genteknisk modificeret såsæd (adventis-rapssåsæd i mindst fem medlemsstater). Ved såsæd kan man ganske klart udelukke en forurening, og en eventuel grænseværdi for en utilsigtet forurening bør derfor fuldstændig forkastes.

1. Hvilke konsekvenser vil Kommissionen drage af denne hændelse?

2. Hvorledes vurderer Kommissionen medlemsstaternes forskellige fremgangsmåder efter denne skandale?

3. Kan Kommissionen garantere, at denne illegale dyrkning af genteknisk modificeret raps ikke finansieres via EU-midler?

4. Er det rigtigt, at den ulovlige dyrkning modtager EU-støtte?

5. Kan Kommissionen garantere, at der ikke blev anvendt midler fra EU's budget til disse ulovlige dyrkningsområder og produkter, men at såfremt denne hjælp tilbydes landmændene Kommissionen og medlemsstaterne vil kræve, at den pågældende virksomhed bliver gjort ansvarlig for den pågældende skade?

6. Hvorledes skal spørgsmålet om ansvar og forsikring løses i den nærmeste fremtid under hensyntagen til, at det vil vare endnu nogle år, inden lovgivningen på grundlag af hvidbogen om miljøansvar er blevet gennemført?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(12. oktober 2000)

Kommissionen er bekendt med, at man for nylig opbragte frø af konventionelle sorter med urenheder af genetisk modificerede frø, der ikke er godkendt af EF. Formålet med Fællesskabets frølovgivning har siden 1966 været at sikre frøenes maksimale renhed, idet der tages hensyn til de mange kilder til urenheder i

løbet af produktions- og bearbejdningskæden fra mark til lager. Der er fastsat normer for analyse af frøenes sortsmæssige renhed, herunder tolerancer for urenheder.

1. Da Kommissionen forberedte hvidbogen om fødevaresikkerhed, konkluderede den, at specifikke frørenhedsbestemmelser om forekomsten af genetisk modificerede frø i partier af frø af konventionelle sorter er nødvendige. Den fastsatte derfor retsforskrifter på dette område i punkt 77 af lovgivningsprogrammet i bilaget til hvidbogen. Retsforskrifterne er nu ved at blive udarbejdet. Da Kommissionen fik kendskab til opbringningen af de pågældende frø, fremlagde den en plan om en koordineret og harmoniseret interimsplan, der tager sigte på at sikre tidlig opdagelse af partier af frø af konventionelle sorter med urenheder af genetisk modificerede frø. Planen drøftes for tiden med medlemsstaterne. Efter gældende EF-bestemmelser er forekomst af genetisk modificerede frø, der ikke er godkendt af EF, ikke tilladt.

2. Med interimsplanen skulle det være muligt at koordinere og harmonisere de foranstaltninger, som medlemsstaterne kan og bør træffe efter gældende EF-bestemmelser for at forhindre yderligere uheld.

3. Bestemmelserne om dyrkning af raps forhindrer, at der ydes EF-støtte til genetisk modificerede rapsfrø af en sort, der ikke er tilladt. Med henblik på at forbedre kvaliteten af rapsolie kan der således kun ydes hektarstøtte til frø af dobbeltlave arter. Disse arter er opført på en liste, der ajourføres af Kommissionen.

4. De nationale myndigheder i flere medlemsstater har ladet afgrøder af en sort (Hyola 401), der er opført på listen over hektarstøtteberettigede sorter, destruere. Det har vist sig, at partier af denne sort indeholdt en minimal mængde af ikke-tilladte, genetisk modificerede frø. På udsåningstidspunktet var rapsproducenterne ikke bekendt med dette forhold.

5. For at kunne modtage hektarstøtte skal en afgrøde i princippet bevares indtil blomstring. Hvis planterne destrueres for tidligt, mister producenterne urimeligt en del af hektarindtægten, selv om formålet med ordningen for markafgrøder, som det blev fastsat ved reformen i 1992 og bekræftet i Agenda 2000, nemlig tilsåning inden den 31. maj i høståret og indgivelse af en ansøgning senest den 15. maj, er opfyldt. Med henblik på at beskytte landbrugets indtægter gav Kommissionen derfor medlemsstaterne tilladelse til at udbetale den normale hektarstøtte til de producenter, som var nødsaget til at destruere de omstridte planter. Denne fravigelse af blomstringsreglen medfører ikke ekstraudgifter for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget.

For det indtægtstab, der opstår, fordi det ikke er muligt at afsætte afgrøden, skal producenterne derimod søge erstatning gennem de sædvanlige, navnlig retlige kanaler, hvis der opstår handelstvister mellem parterne.

6. Ansvarsspørgsmålet er allerede løst, for så vidt angår skade på sundhed eller ejendom. Rådets direktiv 85/374/EØF af 25. juli 1985 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar(1), som ændret ved direktiv 1999/34/EF(2), dækker de skader, som forårsages af løsøre, og derfor også frø, der er genetisk modificeret. Direktivet lægger ansvaret på producenten, dvs. fabrikanten af det færdige produkt, producenten af en råvare eller fabrikanten af en ingrediens eller importøren af et defekt produkt, samt fælles ansvar i de tilfælde, hvor mere end én person er ansvarlig for samme skade.

Det er Kommissionens hensigt at udarbejde et rammedirektiv om miljøansvar, der følger op på hvidbogen om miljøansvar(3), som vil vedrøre de skader, som genetisk modificerede produkter forårsager på miljøet (kontaminering af områder og beskadigelse af biodiversiteten).

(1) EFT L 210 af 7.8.1985.

(2) EFT L 141 af 4.6.1999. Sidstnævnte direktiv, der indebærer, at det oprindelige direktiv også gælder for primærlandbrugsprodukter, trådte i kraft den 4. juni 1999 og skal gennemføres af medlemsstaterne fra den 4. december 2000.

(3) KOM(2000) 66 endelig udg. af 9.2.2000.