SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2578/00

af Johannes Blokland (EDD) til Kommissionen

(25. juli 2000)

Om: Begrænsning af antallet af hovedsprog i forbindelse med etablering af en fælles europæisk patentordning

Kommissionen arbejder i øjeblikket på at etablere ét fælleseuropæisk patent, som fra udgangen af 2001 skal gælde i alle Unionens medlemsstater.

1. Er det korrekt, at det i de nye bestemmelser, der er under forberedelse, fastsættes, at patentet kun skal være indgivet på ét af de tre såkaldte hovedsprog, fransk, engelsk og tysk, og at det derefter blot skal oversættes til de to øvrige, og dermed ikke længere til alle EU's officielle sprog?

2. Hvorledes mener Kommissionen, at denne nye bestemmelse harmonerer med traktatens bestemmelse om, at de sprog, der anvendes i Unionen, skal behandles ens?

3. Hvorledes mener Kommissionen, at denne nye bestemmelse harmonerer med Europa-Parlamentets udtalelser om vigtigheden af, at sprogene i EU er ligeberettigede, og navnlig til Europa-Parlamentets gentagne udtalelser om nødvendigheden af, at retsakterne er tilgængelige for borgerne, bl.a. gennem oversættelse til deres eget sprog?

4. Skaber en ordning med tre hovedsprog ikke skjult konkurrenceforvridning og ulige behandling af borgere/ansøgere om et patent, der taler et andet af Unionens officielle sprog end de tre anførte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(13. september 2000)

Kommissionen vedtog den 5. juli 2000 sit forslag til forordning om EF-patenter(1). Formålet med forslaget til forordning er at indføre et EF-patent, som er overkommelig i pris, og som giver erhvervslivet fuld retssikkerhed. Kommissionens forslag er på disse punkter både ambitiøst og afbalanceret.

Det er hensigten at gøre brug af det eksisterende og velfungerende system, som følger af München-konventionen. Fællesskabet vil tiltræde denne konvention, og Den Europæiske Patentmyndighed kan da meddele europæiske patenter, der designerer Fællesskabet (EF-patent). Fællesskabet fastsætter derfor i princippet kun retsforskrifter for virkningerne af et patent, når det er meddelt i henhold til München-konventionen, og ikke for oversættelseskravene i forbindelse med behandlingen af ansøgninger om EF-patenter.

I henhold til München-konventionen kan patentansøgere under visse omstændigheder indgive deres ansøgninger på andre sprog end engelsk, tysk og fransk. Ifølge München-konventionen kræves der dog oversættelse til ét af de pågældende tre sprog, således at Den Europæiske Patentmyndighed kan behandle ansøgningen.

Oversættelsesomkostningerne er en af hovedårsagerne til de betydelige omkostninger i forbindelse med opnåelse af patentbeskyttelse, der gælder flere steder i Europa. Kommissionen stiller derfor ikke i forhold til München-konventionen krav om yderligere oversættelse for at få meddelt patent. I denne henseende er Kommissionens forslag udtryk for en afvejning: ifølge en særlig bestemmelse om erstatning kan en central ret i hver enkelt tilfælde finde frem til en fornuftig løsning, såfremt den, der hævdes at have krænket et patent, har bopæl eller hjemsted i en medlemsstat, hvis officielle sprog ikke er det samme som det sprog, hvorpå patentet er meddelt. I praksis viser det sig desuden, at europæiske patenter kun undtagelsesvis konsulteres på andre sprog end det sprog, hvorpå de er stillet til rådighed af Den Europæiske Patentmyndighed. Kommissionen finder derfor ikke, at det foreslåede EF-patentsystem vil medføre sådanne vanskeligheder, som det ærede parlamentsmedlem nævner.

(1) KOM(2000) 412 endelig udg.