Kommissionen har ikke kendskab til lignende uregelmæssigheder i Spanien. Som det blev anført i
Kommissionens samlede svar af 13.februar2001 på skriftlig forespørgsel E-3487/00, E-3488/00 ogE-3489/00, benyttede de spanske offentlige myndigheder, der var ansvarlige for forebyggelse ogbekæmpelseafskovbrande,pådettidspunkttilsammenca.100helikoptere.Tildetteformålhavdedeindgåetkontraktermedprivatehelikopterfirmaerihenholdtilbestemmelserneomindgåelseafoffentligekontrakter, der er omfattet af bestemmelserne i kongelig anordning 2/2000 af 16.juni2000, somimplementererfællesskabsdirektiverneomoffentligeaftaler.
Detfremgårafdeoplysninger,dervartilrådighedpådettidspunkt,atdevirksomheder,dervarengageret
afdespanskeoffentligemyndigheder,midlertidigtlejedecivilehelikoptereiandrestater,hvisdenspanskehelikopterflåde viste sig at være utilstrækkelig. Kommissionen har ikke kendskab til, at der er lejethelikoptere på en måde, som ikke er i overensstemmelse med gældende procedurer i henhold tilfællesskabsbestemmelserneomoffentligeaftaler.
Medhensyntilspørgsmåletomoverholdelseafkonkurrencereglerneerdetfaktum,attovirksomhederejer
90%afmarkedet,ikkeisigselvbevispå,atfællesskabsreglerneerblevetovertrådt,ogKommissionenråderikkeoveroplysninger,somgiverdenmulighedforattagestillingidennesag.
I henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2158/92 af 23.juli1992 om beskyttelse af skovene i
Fællesskabet mod brande(
3) har Fællesskabet udbetalt 13,3mio.EUR i støtte til Spanien i perioden
1996-2002.
Det er dog kun forebyggelsesforanstaltninger, der er støtteberettigede i henhold til denne forordning
(informationskampagnerogundersøgelserafbrandårsager,beskyttelsesinfrastrukturersåsomstier,brand-bælterogvandforsyningssteder,overvågningsamtuddannelseafsærligtpersonale).Fællesskabetharsåledes
aldrigydetbistandtilbrandbekæmpelsevedhjælpafhelikopterefralandeudenforFællesskabet.
Da fristen for gennemførelse af Rådets direktiv 2000/79/EF af 27.november2000 vedrørende
tilrettelæggelseafarbejdstidenformobilearbejdstagereicivilluftfart(
4)erfastsattilden1.december2003,
vilKommissionenpådettetidspunktundersøge,ommedlemsstaterneoverholderderesforpligtelser,ogigivetfaldtræffedeiEF-traktatenfastsatteforanstaltninger.
Hvisdeinspektioner,somdetspanskearbejdstilsynhargennemførti1999og2000,harvist,atderer
begåetulovlighederiforbindelsemedbehandlingenafdeansatteiunderleverandørvirksomhederne,erdetoptildespanskemyndighederatdragekonklusionerne,navnligmedhensyntiloverholdelsenafRådetsdirektiv 92/50/EØF af18.juni1992omsamordningaf fremgangsmåderne ved indgåelse afoffentligetjenesteydelsesaftaler(
5).
(1) EFTC187Eaf3.7.2001.
(2) EFTL373af31.12.1991.
(3) EFTL217af31.7.1992.
(4) EFTL302af1.12.2000.
(5) EFTL209af24.7.1992.
(2004/C58E/133) SKRIFTLIGFORESPØRGSELE-1918/03
afHerbertBösch(PSE)tilKommissionen
(12.juni2003)
Om:SortekontiiEurostatogdeansvarligetjenestemændspligttilatbetaleskadeserstatning
AfEurostatsinternerevisionstjenestesrevisionsberetningfraefteråret1999fremgårdet,atindtægterfra
salgafstatistiskeoplysningertiletbeløbafmereend920000EURikkeskulleværebogførtefterreglerneifællesskabsbudgettet,menderimodskulleværeoverførttilsåkaldte»sortekonti«påforanledningogmedbilligelseafledendetjenestemændiEurostat.C58E/116 DA6.3.2004 DenEuropæiskeUnionsTidende
Ihenholdtildenpådettidspunktgældendefinansforordningsartikel28vardeanvisningsberettigedei
Eurostatimidlertidforpligtettilatudarbejdeetfordringsoverslagforalleforanstaltningerogsituationer,derkunne udløse en fordring fra Fællesskabet, og forelægge dette finansinspektøren til påtegning ogregnskabsførerentilbogføring.
Erdetkorrekt,atdetteikkeersketidetilfælde,dererbeskrevetiovennævnterevisionsrapport?ErKommissionenibekræftendefaldenigi,atdeberørtetjenestemændfølgeligterdisciplinærtansvarlige
ogforpligtettilatbetaleskadeserstatningihenholdtilfinansforordningensartikel73?HvilkeskridtharKommissionentagetmedhensyntilatindlededepågældendeprocedurer?
Eurostat har forelagt Kommissionens generaldirektorat for finanskontrol ovennævnte revisionsrapport.
Ifølgefinansforordningensartikel29varfinansinspektørenforpligtettilatunderretteKommissionenom,at de anvisningsberettigede i dette tilfælde ikke havde indledt den i finansforordningen påkrævede
procedureforinddrivelseafFællesskabetsindtægter.
HarfinansinspektørenrentfaktiskinformeretKommissionenog/ellerdenkommissær,dereransvarligfor
finanskontrollenbehørigt?
KanKommissionenibekræftendefaldangive,hvornårdetteersket?KanKommissionenudlevereenkopi
afdenpågældendeskrivelsetilmig?
SvarafgivetpåKommissionensvegneafMichaeleSchreyer
(4.september2003)
Disse spørgsmål blev allerede drøftet på mødet i Budgetkontroludvalget den 17.juni2003, men
Kommissionenvildoggernegiveetpræcistsvarpåalledespørgsmål,detæredemedlemharbragtop.
OLAF’sundersøgelseridennesagerendnuikkeafsluttet,ogKommissionenforetrækkerderforatundlade
atdragekonklusionerellerblandesigidisseundersøgelser.
Kommissionenharindledtendisciplinærsagmodtretjenestemænd.Som en opfølgning af Eurostats interne revisionsrapport godkendte Eurostats generaldirektør ved
meddelelseaf24.september1999anbefalingerneideninternerevisionsrapportoggavdenansvarligedirektørinstruksomatgennemføredem.
Derblevopstilletenhandlingsplan,somihovedtrækgikudpåfølgende:
/dash opsigelseafdepågældendeaftaler
/dash inddrivelseafdebeløb,derresteredepåbankkontiene.
Detreaftalermedkontrahenterneblevopsagtpr.31.december1999.Etbeløbpåialt413000EURvarblevetinddrevetvedudgangenaf2000ioverensstemmelsemedde
gældendefinansielleprocedurer.
Generelt set indeholder kapitel 4 i den nye finansforordning af 25.juni2002, der trådte i kraft den
1.januar2003,nærmerebestemmelseromansvaritilfældeafpersonligefejl,dererbegåetafenfinansielaktør(finansforordningensartikel64til68).Ifølgeartikel73idengamlefinansforordningogartikel65,stk.1idennyefinansforordningomfatterdemuligeforanstaltningeritilfældeafpersonligefejlogsådisciplinæreforanstaltningerogbetalingafskadeserstatningsomfastsativedtægten,særligartikel22.6.3.2004DA C58E/117 DenEuropæiskeUnionsTidende
Der foreligger intet materiale, som tyder på, at Kommissionen eller det kommissionsmedlem, der er
ansvarligt for finanskontrollen, blev underrettet af finansinspektøren om konstateringerne i revisions-rapporten,somblevafsluttetijuni2000.
RapportudkastetblevsendttilOLAFden17.marts2000.
(2004/C58E/134) SKRIFTLIGFORESPØRGSELP-1935/03
afEllyPlooij-vanGorsel(ELDR)tilKommissionen
(5.juni2003)
Om:Gennemførelseaftelekommunikationspakken
Telekommunikationspakkenbeståraffemdirektiveromelektroniskkommunikation.Gennemførelsenaf
telekommunikationspakkenskalsenestværeafsluttetden24.juliiår.EnrækkeEU-medlemsstatervilikke
overholde denne gennemførelsesdato. En af de medlemsstater, som dette ret sikkert vil gælde for, erNederlandene,hvorgennemførelsenskervedindførelseafennytelekommunikationslov.
1. KanKommissionenoplyse,hvaddejuridiskekonsekvensererformarkedsparterne,hvismedlems-
staterneikkehargennemførtlovgivningsrammenforelektroniskekommunikationsnetværkog-tjenester
rettidigt?
2. Erderbestemmelseridennyelovgivningsramme,somifølgeKommissionenerdirektegældendefor
markedsparternevedikke-rettidiggennemførelse?
SvarafgivetpåKommissionensvegneafErkkiLiikanen
(10.juli2003)
IdenløbendekontaktmedmedlemsstaterneharKommissionikkeundladtatfremhævevigtighedenafen
rettidigogeffektivgennemførelseafdennyetelekommunikationspakke.Detskalretfærdighedsvisnævnes,
attidsfristenforgennemførelseaffireafdirektiverne idennyepakkeerden24.juli2003.Doghar
medlemsstaterne frist indtil den 31.oktober2003 til at gennemføre Europa-Parlamentets og Rådetsdirektiv2002/58/EFaf12.juli2002ombehandlingafpersonoplysningerogbeskyttelseafprivatlivetsfred i den elektroniske kommunikationssektor (Direktiv om databeskyttelse inden for elektroniskkommunikation)(
1). Med hensyn til situationen i Nederlandene har de nederlandskemyndigheder ikke
oplystKommissionen,attidsfristerneforgennemførelseikkekanoverholdes.Deterderforpånuværendetidspunkt hypotetisk at sige noget om de juridiske konsekvenser af en manglende overholdelse aftidsfristerneforgennemførelseidetteland.
Underalleomstændighedervildejuridiskekonsekvenserformarkedsaktørerienmedlemsstat,derikke
gennemfører den nye telekommunikationspakke til tiden, afhænge af den gældende nationale retligerammefordisseparterpådetpågældendetidspunkt.Kommissionenkanpånuværendetidspunktikkeudtalesigom,hvilkekonsekvenserderkunneblivetaleom,hverkenhypotetiskellergenerelt.
Kommissionen ønsker at understrege, at domstolene, og i sidste ende De Europæiske Fællesskabers
Domstol,udfradekonkreteomstændighederafgør,omensærligbestemmelseietdirektivkanpåberåbesaftredjepartermodstaten,hvisgennemførelseikkefindersted.KommissionenhenviserdetæredemedlemtilretspraksispåområdetognavnligretspraksisefterDomstolensdomisagenomVanGendenLoos(
2).
(1) EFTL201af31.7.2002.
(2) Sag26/62VanGendenLoos,Sml.1963I(seogsåsag148/78Ratti,Sml.1979,s.1629,ogforenedesagerC-6/90
ogC-9/90Francovichm.fl.modItalien,Sml.1991I,s.5357).C58E/118 DA6.3.2004 DenEuropæiskeUnionsTidende