ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2975/98

af Umberto Bossi (NI) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Italiensk forslag om at fremme jobskabelse i den sydlige del af landet ved hjaelp af skattefritagelser

Den italienske regering har for nylig stillet forslag om at fremme jobskabelse i den sydlige del af landet ved at give virksomhederne i omraadet skattefritagelse.

Endvidere har regeringen ikke paa forhaand indhentet oplysninger fra faellesskabsmyndighederne om lovligheden af en saadan foranstaltning. Dette var ogsaa tilfaeldet i 1995, da regeringen indfoerte "erhvervsuddannelseskontrakter", hvorfor der blev indledt overtraedelsesprocedure mod Italien (for misligholdelse af Faellesskabets antitrust-bestemmelser), og virksomhederne maatte tilbagebetale alle de stoettebeloeb, de havde modtaget siden 1995.

Mener Kommissionen ikke, at den italienske regerings foranstaltning til fordel for den sydlige del af landet er en forskelsbehandling af de virksomheder i de oevrige italienske regioner, som oensker at ansaette nye medarbejdere, men som ikke kan drage fordel af beskaeftigelsesfremmende foranstaltninger?

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at ivaerksaette over for den italienske regering for at undgaa senere "forglemmelser", naar den giver meddelelse om nationale foranstaltninger?

Mener Kommissionen ikke, at de smaa og mellemstore virksomheder i Italien i hoejere grad burde tilgodeses for at undgaa, at regeringens fejltagelser falder tilbage paa de produktive enheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(19. oktober 1998)

Kommissionen er ikke blevet formelt underrettet om det forslag, som det aerede medlem omtaler.

Efter EF-traktatens artikel 93, stk. 3, har den italienske regering pligt til at underrette Kommissionen paa forhaand, naar den paataenker at indfoere eller aendre stoetteforanstaltninger, for at Kommissionen kan tage stilling til, om de er forenelige med faellesmarkedet. Kommissionen vil paase, at denne forpligtelse overholdes.

Kommissionen vil undersoege de anmeldte foranstaltninger paa grundlag af EU-reglerne, og, naar det drejer sig om beskaeftigelsesfremmende foranstaltninger, paa grundlag af retningslinjerne for beskaeftigelsesstoette(1).

Hvis stoetten ydes, uden at Kommissionen har godkendt den, vil den vaere ulovlig og vil i saa fald kunne kraeves tilbagebetalt.

Kommissionen mener ikke, at det tilkommer den at udtale sig om den italienske regerings planer om at stoette bestemte regioner eller bestemte virksomhedskategorier, naar blot EU's statsstoetteregler overholdes.

(1) EFT C 334 af 12.12.1995.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2814/98

af Michael Hindley (PSE) til Kommissionen

(17. september 1998)

Om: Handlingsprogrammet til fordel for Kasakhstan (EU's bistand til Kasakhstan)

I indikativprogrammet for 1996-1999, som blev aftalt mellem Kasakhstans myndigheder og forvaltningsudvalget for Tacis-programmet, findes der en udtrykkelig henvisning til bistand til at lette Kasakhstans medlemskab af Verdenshandelsorganisationen.

Kommissionen bedes redegoere for, hvordan denne bistand ydes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(21. oktober 1998)

Det vejledende program for Kasakhstan for 1996-1999 er blevet udmoentet i to handlingsprogrammer. Det foerste daekkede tidsrummet 1996/97. Det andet, der er under udarbejdelse, daekker tidsrummet 1998/99.

Under det foerste handlingsprogram deltog Kasakhstan i programmet ved navn "European expertise services". Via dette projekt modtog den kasakhiske regering raadgivning om, hvilken fremgangsmaade landet skulle foelge for at blive optaget i Verdenshandelsorganisationen (WTO). Den kasakhiske repraesentant, der var klar over, at optagelsen i WTO kraever kraftig stoette, anmodede herom paa det moede i det blandede udvalg, der blev afholdt i juni 1998 i Bruxelles mellem Kasakhstan og Kommissionen.

Under TACIS-programmeringsmissionen, der fandt sted efter ovennaevnte moede i det blandede udvalg, blev denne anmodning yderligere droeftet, og som resultat heraf er et projekt benaevnt "Gennemfoerelse af partnerskabs- og samarbejdsaftalerne" nu under udarbejdelse. Stoerstedelen af aktiviteterne i forbindelse med dette projekt vil dreje sig om optagelsen i WTO.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2011/98 af José APOLINÁRIO til Kommissionen. Indkomst og BNP i Agenda 2000



EF-Tidende nr. C 118 af 29/04/1999 s. 0015



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2011/98 af José Apolinário (PSE) til Kommissionen (30. juni 1998) Om: Indkomst og BNP i Agenda 2000 Kan Kommissionen bekraefte, at begreberne BNP og indkomst anvendes uden forskel i forbindelse med Agenda 2000? Er det sandt, at erstatning af produkterne med indkomst i Agenda 2000 ville give en helt anden raekkefoelge for regionerne? Hvad er resultaterne af dette prospektive arbejde?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2733/98

af Christine Oddy (PSE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: OEdelaeggelse af skove i Venezuela

Vil Kommissionen paa det kraftigste protestere over for den venezuelanske regering, som udgoer en alvorlig trussel mod dens regnskove ved at foreslaa at tillade naesten halvdelen af Imataca-skovreservatet at blive aabnet for mine- og skovhugstinteresser? Forslaget ville true den indfoedte befolknings normale levevis i skoven og foere til massiv oedelaeggelse af naturen samt udgoere en farlig praecedens for lignende skovomraaders fremtid.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(8. oktober 1998)

Bevarelse og baeredygtig forvaltning af de tropiske skove er vigtige anliggender for Kommissionen, som har disponeret over mere end 500 mio. ECU til aktioner paa omraadet siden 1992, og som foelger alle begivenheder i denne sektor naert.

Siden oprettelsen af Imataca-reservatet har der dér foregaaet ulovlige minedriftsaktiviteter, som har taget til i de seneste aar. Forslaget til dekret 1850 sigter mod at regulere disse aktiviteter med indfoerelse af mere miljoevenlig praksis, fordi man skoenner, at det vil vaere socialt umuligt at standse dem som saadan. Venezuelas oekonomi har lidt kraftigt under et fald i oliepriserne paa naesten 50 % i det sidste aar. Det har betydet, at naesten halvdelen af befolkningen nu lever under forfaerdende forhold, og rente- og afdragsbetalingerne paa den massive udlandsgaeld er steget voldsomt. Paa denne baggrund har den venezuelanske regering soegt efter nye muligheder for at udnytte naturressourcerne som et middel til at skaffe indtaegter og nedbringe afhaengigheden af olie, som klart truer oekonomien som helhed. Dette er forklaringen paa, at dekret 1850 i sidste ende blev vedtaget efter foerst at have vaere suspenderet og udloest en heftig offentlig debat.

Kommissionen har stoettet flere aktioner i miljoesektoren i Venezuela, bl.a. projekter for bevarelse af biodiversiteten i OEvre Orinico-Casiquiare-reservatet (11 mio. ECU), beskyttelse af den indfoedte befolkning i Amazonomraadet (915 000 ECU), bevarelse af biodiversiteten i Orinoco-deltaet (750 000 ECU), oprettelse af en myndighed for Lago de Valencia-baekkenet (870 000 ECU) og en gennemfoerlighedsundersoegelse vedroerende miljoeforvaltning af Caroni-baekkenet (80 000 ECU).

Venezuela har en meget omfattende miljoelovgivning med over 80 love og ca. 400 dekreter og forordninger. Kommissionen vil under bilaterale kontakter staerkt henstille til Venezuela om at haandhaeve disse lovbestemmelser, navnlig dekret 1850 og indfri landets internationale forpligtelser vedroerende baeredygtig udvikling (konventionen om biodiversitet).

Kommissionen er i faerd med at udarbejde en meddelelse om samarbejde om udvikling af skove med sigte paa at viderefoere og forbedre sine aktiviteter i denne sektor efter 1999. Ved udarbejdelsen heraf vil Kommissionen tage hensyn til det indbyrdes forhold mellem skovsektoren og anden erhvervsvirksomhed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2327/98

af Franz Linser (NI) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: Vejafgift paa Brennermotorvejen 2

Kommissionen har indklaget OEstrig for Domstolen for at have overtraadt vejafgiftsdirektivet med opkraevningen af vejafgiften paa Brennermotorvejen.

1. Hvad er retsgrundlaget for denne klage?

2. Er der mulighed for, at Kommissionen traekker sin klage tilbage?

3. I bekraeftende fald, hvilke betingelser skal OEstrig da opfylde, for at Kommissionen traekker sin klage tilbage?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock paa skriftlige forespoergsler E-2326/98 og E-2327/98

(1. oktober 1998)

Kommissionen vil gerne henlede det aerede medlems opmaerksomhed paa dens svar paa skriftlig forespoergsel nr. 1764/98 fra hr. Konrad(1).

Saafremt Kommissionen finder, at OEstrig har truffet foranstaltninger med henblik paa at bringe sin overtraedelse af Raadets direktiv 93/89/EOEF af 25. oktober 1993 om opkraevning i medlemsstaterne af afgifter paa visse koeretoejer, der anvendes til vejgodstransport, samt af vejafgifter og brugsafgifter for benyttelse af visse infrastrukturer(2), til ophoer, kan den overveje at indstille proceduren mod OEstrig. Det er det dog overladt til Kommissionens eget skoen, om den vil benytte sig af denne mulighed, idet den til enhver tid vil basere sig paa sagens fakta.

Kommissionen har med interesse bemaerket sig de seneste to oestrigske forslag om omstrukturering af afgifterne ved Brennerpasset, hvis sigte er at opnaa fremskridt i Raadets droeftelser vedroerende revisionen af direktiv 93/89/EOEF. Disse seneste oestrigske forslag er ikke blevet fremfoert i forbindelse med Brenner-sagen, som verserer for Domstolen.

(1) EFT C 13 af 18.1.1999, s. 80.

(2) EFT L 279 af 12.11.1993.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3204/98

af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Incitement to murder in Pakistan

Vil Kommissionen over for Pakistans regering give udtryk for sin store foruroligelse over, at der i dagbladet Juraat, paa militante gejstliges vegne, er indsat en annonce, i hvilken der tilbydes store pengebeloeb til gengaeld for mord paa Salman Rushdie, Mirza Tahir, Gohar Shahi og Janti Lal? Noget saadant - en opfordring til at begaa mord - ville i enhver af Den Europaeiske Unions medlemsstater vaere en strafbar handling - og Pakistans regering maa, saafremt landet oensker at betragtes som en civiliseret og lovlydig stat, forhindre, at en saadan annoncering sker.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(13. november 1998)

Kommissionen deler det aerede medlems bekymring over denne sag, som den ikke tidligere har erfaret noget om.

Til det aerede medlems orientering kan naevnes, at "Juraat" er en urdusproget, lokal, dagligt udkommende avis, der udgives i Karachi, og som har en begraenset udbredelse. Trods forespoergsler i Pakistans nationalbibliotek har det ikke vaeret muligt for Kommissionens delegation i Islamabad at rekvirere et eksemplar af den naevnte udgave af avisen med henblik paa at verificere den praecise ordlyd.

I forbindelse med delegationens yderligere undersoegelser er det ikke lykkedes at opspore nogen reaktion paa annoncen, hverken fra den pakistanske regering eller fra menneskerettighedsorganisationer med hjemsted i Pakistan.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3098/98

af Umberto Bossi (NI) til Raadet

(19. oktober 1998)

Om: Det professionelle forhold mellem professionelle fodboldspillere

Hvad angaar det professionelle forhold mellem foldboldspillere og sportspromotorer og promotorer generelt, kan barrierer, som hindrer den frie konkurence, ikke tolereres inden for et kompliceret erhverv som fodbold, der er i konstant udvikling.

Det system, der er blevet indfoert af FIGC (Det Italienske Fodboldforbund), og som omfatter udarbejdelse af en saerlig liste, er ikke i overensstemmelse med italiensk lovgivning, da det ikke opfylder de kriterier, der kraeves for professionelle organisationer.

Man kan ikke forhindre det private initiativ i at udvise opfindsomhed, kreativitet, forskningslyst, initiativ og fantasi inden for konkurrencesporten, eftersom denne bestaar af industrielle og kommercielle tiltag som enhver anden sektor.

1. Kan Raadet oplyse, om begrebet sportspromotor, som defineret af FIGC, er i modstrid med faellesskabsretten vedroerende erhvervsmaessig virksomhed?

2. Kan Raadet oplyse, om FIGC-reglerne om sportspromotorer udgoer en hindring for den frie udveksling af tjenesteydelser, isaer for saa vidt angaar erhvervsmaessig virksomhed, der udfoeres i faellesskab, set i forhold til anvendelsesomraadet for bestemmelserne i den italienske lov nr. 287/90?

Svar

(20./21. december 1998)

Raadet minder det aerede parlamentsmedlem om, at det er Kommissionen, som i henhold til traktaten har myndighed til at overvaage, at traktatens bestemmelser anvendes. I det omfang, hvor det aerede medlems spoergsmaal om det erhvervsmaessige forhold mellem spillere og sportspromotorer vedroerer den fri erhvervsudoevelse og den fri konkurrence, ligger de foelgelig inden for de omraader, som henhoerer under Kommissionens befoejelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2134/98

af Philippe De Coene (PSE) og Anne Van Lancker (PSE) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: Varighed af CEVMA-direktoerens mandat

For nylig fik direktoeren for Det Europaeiske Center for Validering af Alternative Metoder (CEVMA) sit mandat fornyet. Normalt loeber mandatet i 5 aar. Denne gang var der kun tale om en forlaengelse paa 2 aar.

En begraensning af mandatet er en alvorlig haemsko for enhver form for undersoegelse, der indledes i denne periode. Mange undersoegelser kan jo ikke afsluttes inden for dette tidsrum. To aar er ligeledes al for kort tid til paa velfunderet vis at naa frem til langsigtede konklusioner.

Videnskabelige kredse vil tillaegge CEVMA ringe trovaerdighed, naar de erfarer, at dets direktoer kun har to aar til at gennemfoere sine undersoegelser.

Er Kommissionen ikke af den opfattelse, at det er videnskabligt forsvarligt at tildele mandatet for den fulde periode paa 5 aar, og hvad er grunden til, at man har valgt en kortere periode?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2950/98

af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Anerkendelse af eksamensbeviser

I svaret paa min skriftlige forespoergsel E-1304/98(1) af 29.4.1998 besvares det i forespoergslens punkt 3 indeholdte spoergsmaal overhovedet ikke. For at lette forstaaelsen kan spoergsmaalet omformuleres som foelger: "Hvilke betingelser skal en italiensk indehaver af en "Master of Arts"-grad fra det britiske Open University opfylde for at faa sit eksamensbevis anerkendt?"

1. Kan Kommissionen forelaegge de oenskede oplysninger?

2. Hvem skal personer, der befinder sig i denne situation, i benaegtende fald henvende sig til for at faa korrekte oplysninger?

3. Er det udelukket, at Kommissionen kan goere noget for at sikre, at de beroerte personer faar deres rettigheder anerkendt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(18. november 1998)

I besvarelsen af det foerste spoergsmaal gentager Kommissionen det svar, den allerede har givet paa skriftlig forespoergsel E-1304/98 til det aerede medlem(2), nemlig at der ikke findes nogen form for automatisk anerkendelse af eksamensbeviser. Heraf foelger, at eksamensbeviset "Master of Arts" fra det britiske aabne universitet ikke automatisk anerkendes i Italien, endsige i de andre medlemsstater. Som svar paa det tredje spoergsmaal maa Kommissionen paa den anden side endnu en gang at understrege, at anerkendelse paa akademisk niveau af eksamensbeviser samt fastsaettelse af de betingelser, en indehaver af et eksamensbevis skal opfylde for at faa sit eksamensbevis anerkendt, alene hoerer ind under de enkelte medlemslandes kompetenceomraade. Idet der i Faellesskabet er tale om forskelligt indhold og forskellige strukturer i de videregaaende uddannelser, foregaar der en evaluering af det enkelte eksamensbevis. Derfor er de studerende fra det aabne universitet, der har en "Master of Arts"-eksamen, og som oensker at faa denne anerkendt i Italien, noedt til selv at henvende sig til de italienske myndigheder.

(1) EFT C 354 af 19.11.1998, s. 89.

(2) EFT C 354 af 19.11.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3002/98

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Tilbagetrukne direktivforslag

Kommissionens formand, Santer, skal under den diskussion Kohl og Chirac har indledt om subsidiaritet og faren for en centralistisk diskussion, have understreget, at den siddende Kommissionen, siden den traadte til i 1995, har trukket 140 direktivforslag tilbage (APA 647 af 16.6.1998/19.40). Kan Kommissionen paa baggrund af dette

- bekraefte denne oplysning, og i saa fald

- i detaljer anfoere, hvilke forslag der er tale om, og - om muligt - begrunde, hvorfor forslagene er trukket tilbage?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(20. november 1998)

Kommissionen oplyser det aerede medlem om, at den siden 1995 har trukket 143 forslag tilbage, som ikke laengere havde relevans, 61 i 1995, 48 i 1996 og 34 i 1997. Kommissionen understreger, at det ikke alene drejer sig om direktivforslag, men om forslag i al almindelighed. Visse forslag er blevet indhentet af udviklingen, f.eks. paa grund af aendringer i de juridiske, oekonomiske eller politiske forhold, der laa til grund for dem, eller fordi maalsaetningen med forslaget i mellemtiden blev opfyldt ad anden vej. I andre tilfaelde skyldes tilbagetraekningen, at Kommissionen har valgt en anden fremgangsmaade, f.eks. fordi et nyt forslag allerede er blevet fremsat eller er under udarbejdelse.

Den detaljerede liste over disse forslag er naturligvis fremsendt til Parlamentet. Listen fra 1995 blev fremsendt den 14. november 1995(1), listen for 1996 den 21. november 1996(2) og listen for 1997 den 4. februar 1998(3).

(1) EFT C 344 af 22.12.1995.

(2) EFT C 2 af 4.1.1997.

(3) EFT C 40 af 7.2.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2994/98

af Roberto Mezzaroma (PPE) til Raadet

(19. oktober 1998)

Om: Reform af loven vedroerende repraesentation i den italienske haer

Forsvarsudvalget i det italienske Deputeretkammeret godkendte den 21. juli 1998 et udkast til en reform af loven vedroerende repraesentation i den italienske haer.

Indholdet i denne lovreform viser tydeligt, at der mangler politisk vilje til en egentlig innovativ reform af repraesentationsbestemmelserne, der vil kunne forbedre forholdene i militaeret.

Loven er blevet moedt med en komplet indifferens og udebliven af kritisk reaktion, hvilket vidner om en farlig ligegyldighed blandt militaerets personale over for lovens indhold.

De vaebnede styrker i de europaeiske lande har i mange aar vaeret omfattet af en lov, der sikrer en omfattende beskyttelse af haerens personales grundlaeggende rettigheder. I 1985 og 1997 vedtog Europa-Parlamentet henstillinger, der skulle sikre militaerets personale en effektiv repraesentation. Finder Raadet ikke, at der paa denne baggrund - uden at det er hensigten at kraenke det italienske parlaments autonomi - er behov for en saerlig henstilling, der kan sikre, at den nye lov, der er forelagt Senatet til godkendelse, overholder den forfatningsmaessige ret til beskyttelse af de grundlaeggende og umistelige rettigheder, der ogsaa omfatter foreningsfriheden, og at loven bliver bragt i overensstemmelse med tilsvarende love i de oevrige europaeiske lande med henblik paa en faelles forsvarspolitik inden for rammerne af WEU?

Svar

(14. december 1998)

Det aerede parlamentsmedlems forespoergel henhoerer ikke under Raadets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2945/98

af Umberto Bossi (NI) til Raadet

(19. oktober 1998)

Om: Den italienske regerings forsinkede oprettelse af en garantifond for smaa og mellemstore virksomheder

Raadet (oekonomi og finans) har godkendt en bevilling paa 420 mio ecu til forskellige foranstaltninger til fordel for smaa og mellemstore virksomheder. Til en af disse foranstaltninger, oprettelse af en laanegarantifond, kraeves der medfinansiering fra medlemsstaternes side.

Det italienske industriministerium har ivaerksat, men aldrig afsluttet, en lovgivningsproces med henblik paa udstedelse af et dekret om oprettelse af en national garantifond som et supplement til EU's. Den nationale garantifond skulle have kunnet tages i brug fra midten af september, men man regner med, at der vil gaa lang tid, inden den bliver oprettet.

Som foelge af dekretets manglende udstedelse vil de italienske smaa og mellemstore virksomheder for 117. gang ikke kunne drage fordel af EU-stoette, som i stedet vil blive udnyttet af andre medlemsstater, der er hurtige til at tilpasse deres nationale instrumenter til de muligheder, der tilbydes fra EU-side. Den italienske regerings sendraegtighed vil saaledes udelukkende straffe de potentielle modtagere af EU-stoette, i dette tilfaelde de smaa og mellemstore virksomheder.

Hvorledes agter Raadet at beskytte de smaa og mellemstore virksomheder, der stilles daarligere som foelge af medlemsstaternes manglende eller forsinkede tilpasning af deres lovgivning?

Hvilke foranstaltninger agter Raadet at traeffe over for de nationale regeringer, der ved ikke at traeffe fyldestgoerende foranstaltninger straffer producenterne i deres eget land?

Svar

(14. december 1998)

I overensstemmelse med traktatens kompetencefordeling mellem institutionerne er det ikke Raadets opgave at sikre, at EU-foranstaltningerne bliver gennemfoert i praksis i medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2488/98

af Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) og Edith Mueller (V) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: EU-stoette og forbedring af den nukleare sikkerhed i Central- og OEsteuropa

EU anvender bl.a. inden for rammerne af Phare- og Tacis-programmerne betydelige summer paa at forbedre af den nukleare sikkerhed i landene i Central- og OEsteuropa.

Kan Kommissionen oplyse, i hvilket omfang de forskellige former for EU-stoette har forbedret den nukleare sikkerhed i modtagerlandene siden programmernes ivaerksaettelse (i procent og/eller i konkrete tal)?