SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3556/98

af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen

(1. december 1998)

Om: Fremme af typiske landbrugsprodukter

I forbindelse med Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fremme af typiske kvalitetslandbrugsprodukter som udviklinginstrument i forbindelse med en ny landbrugsreform skal det bemaerkes, at de typiske kvalitetsprodukter er produkter, der fremstilles efter originelle forarbejdningsmetoder og paa basis af kvalitetsraavarer, og som har et saerligt udseende og en saerlig smag, der tilsammen giver produktet et praeg, der er forbundet med et bestemt omraade, hvilket goer dem mere tillokkende end andre lignende produkter.

De typiske kvalitetsprodukter kommer for stoerstepartens vedkommende fra ugunstigt stillede bjergomraader. Produkternes mervaerdi skaber stoerre stabilitet i produktionssystemet og beskaeftigelsen og bidrager saaledes til forbliven paa stedet og stolthed i befolkningen. Herved bliver produkterne til en vaerdifuld stoette i udviklingen af landdistrikterne.

Vil Kommissionen i forbindelse med den nye faelles landbrugspolitik og paa taersklen til endnu en fase med store forandringer for de europaeiske landbrugsprodukter i forbindelse med Agenda 2000 ivaerksaette effektive initiativer og metoder til fremme af de typiske kvalitetsprodukter, der indgaar som et element i Europas historiske og kulturelle arv? Anvendelse af oprindelsesbetegnelser for efterligningsprodukter fremstillet uden for oprindelsesomraadet boer ikke vaere tilladt. Ingen landsby, i eller uden for EU, ingen region og intet produkt har ret til at misbruge det, som producenter af typiske kvalitetsprodukter har opbygget.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(22. december 1998)

Kommissionen deler fuldstaendig det aerede parlamentsmedlems bekymring.

Med vedtagelsen den 14. juli 1992 af forordning (EOEF) 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler(1) oenskede Raadet at fremme salget af typiske EU-kvalitetsprodukter i lyset af visse medlemsstaters erfaringer og udviklingen i forbrugernes adfaerd. Disse synes nemlig mere og mere at foretraekke den kvalitet, som visse produkter med specifik oprindelse er karakteriseret ved.

Hvis beroerte producentsammenslutninger gennem medlemsstaterne anmoder om det, kan de geografiske oprindelsesbetegnelser efter en saerlig procedure registreres enten som beskyttede oprindelsesbetegnelser (BOB) eller som en beskyttet geografisk betegnelse (BGB), og de kan saaledes beskyttes mod misbrug og efterligninger samt ethvert andet initiativ, som sigter mod at vildlede offentligheden om produkternes virkelige oprindelse. Forordningen bidrager derfor til udviklingen af landdistrikter, isaer ugunstigt stillede omraader og navnlig bjergomraader, fordi den sikrer bedre indtaegter for landbrugerne, saa befolkningen kan forblive i omraadet.

Agenda 2000(2) aendrer ikke noget - tvaertimod - ved den politik, som blev fastlagt med reformen fra 1992 af den faelles landbrugspolitik og forordning (EOEF) 2081/92, der er det eneste instrument til fremme af salget af typiske kvalitetsprodukter, som er karakteriseret ved deres geografiske oprindelse. Dette tiltag falder for oevrigt i traad med den kvalitetspolitik, der blev formaliseret med Raadets forordning (EOEF) 2082/92 af 14. juli 1992 om specificitetsattestering af landbrugsprodukter og levnedsmidler(3) og Raadets forordning (EOEF) 2092/91 af 24. juni 1991 om oekologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf paa landbrugsprodukter og levnedsmidler(4).

(1) EFT L 208 af 24.7.1992.

(2) KOM(97) 2000 endelig udg.

(3) EFT L 208 af 24.7.1992.

(4) EFT L 198 af 22.7.1991.