ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1052/01

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(5. april 2001)

Om: Transfer af fodboldspillere - marketing

Kan Kommissionen bekræfte, at tab af marketingindkomst ikke vil være en faktor i fastlæggelsen af det kompensationsniveau, som betales i transferomkostninger?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti på skriftlige forespørgsler E-1052/01, E-1053/01 og E-1054/01

(28. maj 2001)

Den 5. marts 2001 forpligtede det internationale fodboldforbund (FIFA) sig til at ændre sine regler for internationale spilleroverførsler. I henhold til

de generelle principper i FIFA's erklæring er det forbundets ansvar at gennemføre bl.a. en ordning med kompensation for træning, hvis spillerne er under 23, som fremmer og belønner klubbernes træningsindsats, navnlig små klubber og amatørklubber, uden uforholdsmæssigt at begrænse spillernes frie bevægelighed. FIFA vil også indføre en solidaritetsordning, hvorigennem en betydelig del af indtægterne i klubber, herunder amatørklubber, der har stået for træningen og oplæringen af en spiller, omfordeles.

Kommissionen har altid støttet princippet om en solidaritetsfond, der skal anvendes til at fremme unge spilleres træning og mindske forskellen mellem store og små klubber eller mellem amatørforbold og professionel fodbold.

Kommissionen har på nuværende tidspunkt ikke modtaget mere detaljerede tal eller skøn over situationen.

Med hensyn til marketing er tab af marketingindkomst i henhold til de generelle principper i FIFA's erklæring ikke et kriterium, der kan tages i betragtning ved beregning af kompensation for træning. Spørgsmålet om kompensation i tilfælde af et ensidigt kontraktbrud skal først og fremmest besvares på grundlag af gældende national ret.

FIFA har forpligtet sig til efter to sæsoner at tage disse nye ordninger op til generel revision.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0936/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. marts 2001)

Om: Tidsplanen for ombygningen af Berlaymont

Ifølge svenske medier er ombygningen af Kommissionens gamle hovedkvarter Berlaymont stærkt forsinket og bliver langt dyrere end beregnet.

Hvem skal afholde omkostningerne i forbindelse med disse forsinkelser? Er Kommissionens kontrakt med leverandørerne udformet således, at forsinkelser bekostes af disse? Hvem har ansvaret for forsinkelserne? Hvornår påregner Kommissionen at flytte tilbage til Berlaymont?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(5. juni 2001)

Som næstformand for Kommissionen, Neil Kinnock, gjorde det klart i en pressemeddelelse den 5. december 2000 og i sin udtalelse til Kommissionen om budgetkontrol (Cocobu) den 26. februar 2001, modtog Kommissionen detaljerede oplysninger i november 2000, der viste, at renoveringsarbejdet i

Berlaymont-bygningen fortsat vil være forsinket, at renoveringen sandsynligvis ikke vil være afsluttet før slutningen af 2003, og at forsinkelserne formodentlig giver anledning til stigende omkostninger.

Derfor har Kommissionen igangsat særlige revisionsaktiviteter og vil fortsætte disse. Den har også givet udtryk for særlig bekymring over for Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og har intensiveret kontakterne med den belgiske regering, der herefter også aktivt forsøger at sikre en mere tilfredsstillende udvikling af projektet.

Kommissionen har ikke undertegnet nogen kontrakt med hensyn til bygningen. I juli 1997 undertegnede Kommissionen et aftalememorandum med den belgiske stat og non-profitudviklingsvirksomheden S.A. Berlaymont 2000 (70 % ejet af den belgiske stat og 30 % ejet af to banker). Dette aftalememorandum indeholdt bestemmelser om, at Kommissionen kun skal vende tilbage til bygningen og afholde de relevante omkostninger i forbindelse med renoveringsarbejdet, hvis renoveringen er tilfredsstillende gennemført og i overensstemmelse med bedste praksis.

Kommissionen har ikke bundet sig over for de øvrige parter, hvad angår omkostningerne, og den har gjort det klart, at den ikke vil afholde nogen direkte eller indirekte omkostninger, der måtte skyldes forsømmelser hos S.A. Berlaymont 2000, herunder ekstra omkostninger på grund af forsinkelser.

Der verserer for øjeblikket retssager mellem S.A. Berlaymont 2000 og nogle af dets kontrahenter. Det er bl.a. tvister mellem parterne om, hvem der har ansvaret for forsinkelserne og for de hermed forbundne omkostninger, der har givet anledning til disse retssager.

Der finder indledende drøftelser sted med den belgiske stat om, hvorvidt det er muligt at nå til enighed om en tilfredsstillende kontrakt, der sikrer bedre garantier i forbindelse med renoveringen af Berlaymont. Som næstformand for Kommissionen, Neil Kinnock, har givet udtryk for, vil Parlamentet blive informeret om, hvorledes disse drøftelser forløber.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0315/01 af Daniel Hannan (PPE-DE) til Rådet. Arbejdsgruppen om uddannelse og euroen.



EF-Tidende nr. 261 E af 18/09/2001 s. 0086 - 0087



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0315/01 af Daniel Hannan (PPE-DE) til Rådet (14. februar 2001) Om: Arbejdsgruppen om uddannelse og euroen Hvornår har arbejdsgruppen om uddannelse og euroen sidst holdt møde? Hvornår mødes den igen? Hvad har (a) været dens mål, og hvad har (b) stået på dens dagsorden siden det første møde? Svar (31. maj 2001) Eftersom den pågældende arbejdsgruppe blev nedsat i 1998 på initiativ af det daværende generaldirektorat XXII i Europa-Kommissionen (nu GD for uddannelse og kultur), bedes det ærede parlamentsmedlem rette dette spørgsmål til Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1155/01

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(10. april 2001)

Om: Tunfileter

På grundlag af undersøgelsen af efterspørgslen efter tun på EU's marked på kort og mellemlang sigt har Kommissionen truffet afgørelse om at åbne et årligt kontingent på 4 000 tons med en præferencetoldsats på 6 % for perioden 2001-2003 under den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter.

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes de forskellige medlemsstater har udnyttet dette kontingent både i år 2000 og i indeværende år?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(26. juni 2001)

Kommissionen skønner, at de oplysninger, som det ærede medlem anmoder om, må behandles som fortrolige i henhold til artikel 308a, stk. 12, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks(1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1427/97 af 23. juli 1997(2). De ønskede oplysninger kan derfor ikke udleveres.

(1) EFT L 253 af 11.10.1993.

(2) EFT L 196 af 24.7.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0362/01

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(14. februar 2001)

Om: Omstrukturering af Xerox - møder i Kommissionen

Xerox er i øjeblikket i gang med at omstrukturere sin produktionsvirksomhed i Venrey i Holland, Mitcheldean i Det Forenede Kongerige og Dundalk i Irland.

På baggrund af Xerox' ønske om at formilde Kommissionens tjenestemænd, således at de er indstillet på dårlige nyheder på dette område, vil Kommissionen da give en oversigt over, hvilke møder den har haft med repræsentanter for Xerox eller selskaber, der repræsenterer Xerox, i de sidste tre måneder, og hvilke møder der er planlagt fremover?

Er Kommissionen enig i, at for hvert møde, Xerox holder, burde der tilbydes repræsentanterne for de ansatte, hvis job er i fare, et parallelt møde?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-0362/01, E-0363/01 og E-0366/01

(26. april 2001)

For så vidt angår arbejdstagernes rettigheder, skal beslutninger om en virksomheds omstrukturering træffes i overensstemmelse med den nationale lovgivning om gennemførelse af en række direktiver vedrørende arbejdsret og arbejdsmarkedsforhold, navnlig Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser(1), Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter(2) og Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne(3).

I alle disse direktiver er der fastsat bestemmelser om, at arbejdstagernes repræsentanter skal orienteres og høres på en tilstrækkelig og ordentlig måde, inden der træffes og gennemføres beslutninger, som berører dem. Xerox er naturligvis bundet af disse forpligtelser med hensyn til beslutninger, som falder inden for ovennævnte direktivers anvendelsesområde i forbindelse med driften af selskabets europæiske virksomheder.

Da alle medlemsstater, som er berørt af den planlagte omstrukturering, imidlertid har omsat alle ovennævnte direktivers bestemmelser i deres nationale lovgivning, skal Kommissionen understrege, at ethvert spørgsmål, der måtte opstå i denne forbindelse, i første omgang skal underkastes de nationale procedurer for arbejdsmarkedssager og/eller forelægges for de nationale domstole.

Kommissionen ønsker at meddele det ærede medlem, at tjenestemænd fra Kommissionen, for så vidt angår beskæftigelsesaspekterne, ikke har holdt møder og heller ikke har været i kontakt med repræsentanter for Xerox eller selskaber, der repræsenterer Xerox, eller arbejdstagerrepræsentanterne, og at der ikke er planlagt sådanne møder eller kontakter i fremtiden.

(1) EFT L 225 af 12.8.1998.

(2) EFT L 201 af 17.7.1998.

(3) EFT L 254 af 30.9.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1536/01

af John McCartin (PPE-DE) til Kommissionen

(22. maj 2001)

Om: Uafhængige tv-stationer

Kan Kommissionen oplyse, om den har modtaget nogen klager, og hvor mange, fra uafhængige tv-stationer vedrørende misbrug af monopolsituationer fra statsstøttede tv-stationers side, og fra hvilke medlemsstater den har modtaget sådanne klager? Anser Kommissionen situationen for de uafhængige tv-stationer i Unionen for at være tilfredsstillende set ud fra et konkurrencepolitisk synspunkt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(24. juli 2001)

Kommissionen kan meddele, at den i øjeblikket undersøger en enkelt sag vedrørende Østrig i henhold til Rådets forordning nr. 17(1). Sagen vedrører en offentligt finansieret tv-stations mulige misbrug af en dominerende stilling i strid med EF-traktatens artikel 82 (tidl. artikel 86). På statsstøtteområdet har Kommissionen modtaget klager fra Danmark, Grækenland, Spanien, Frankrig, Irland, Italien, Østrig, Portugal og UK vedrørende statsstøttede radio- og tv-stationer.

Det anføres, at situationen for uafhængige tv-stationer varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat. Kommissionen undersøger alle de sager om konkurrencebegrænsning, som den får forelagt.

(1) EFT 13 af 21.2.1962.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1366/01

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(7. maj 2001)

Om: Beskyttelse af omstrejfende hunde i Rumænien

Ifølge fjernsynsreportager er der ca. 200 000 hunde, der strejfer om i gaderne i Bukarest og skal udryddes: i filmene ser man de fællesgrave, som de bliver smidt ned i. Da hundene strejfer om, er de blevet vilde og anses af myndighederne for at være farlige. Særlige hold af hundefangere, der ikke er professionelle, indfanger dem på en eller anden måde og transporterer dem hen til et hundefængsel under påskud af, at de skal steriliseres. I virkeligheden bliver de skudt uden for byen. Frivillige dyreelskere, journalister, dyrlæger og selveste Brigitte Bardot rejser til Bukarest for at redde nogle enkelte fra den sikre død. Men problemet er enormt og kan ikke løses ved hjælp af nogle enkeltes gode vilje.

1. Har Kommissionen kendskab til problemet?

2. Kan den samarbejde med den rumænske regering med henblik på at løse dette tragiske problem?

3. Har den i forbindelse med forhandlingerne om udvidelsen nogen sinde rejst spørgsmålet om beskyttelsen af dyr?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(29. juni 2001)

Kommissionen har kendskab til den politik, Bukarest anvender over for omstrejfende hunde. Selv om Kommissionen indrømmer, at omstrejfende hunde udgør et problem, som skal løses, mener den, at denne politik kan bevirke, at behandlingen af omstrejfende hunde bliver unødvendig grusom og meningsløs.

Den europæiske lovgivning om beskyttelse af vilde dyr, beskyttelse af dyr, som anvendes til forsøg eller andre videnskabelige formål, dyrebeskyttelse på landbrugsbedrifter, under transport og på slagterier finder ikke anvendelse på omstrejfende hunde.

Kommissionen har derfor intet retsgrundlag for formelt at rejse dette spørgsmål over for de rumænske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2115/01 af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen. Den fælles fiskeripolitiks fremtid.



EF-Tidende nr. 350 E af 11/12/2001 s. 0238 - 0238



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2115/01 af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen (13. juli 2001) Om: Den fælles fiskeripolitiks fremtid På baggrund af den nylige EU-grønbog om reformen af den fælles fiskeripolitik, hvori der accepteres at være behov for en radikal ændring af den fælles fiskeripolitik, og den omstændighed, at bæredygtigheden i forbindelse med skaldyrsressourcen som følge af de nuværende afvigelser fra 6- og 12-sømilegrænserne ikke i tilstrækkelig grad er beskyttet, planlægger Kommissionen da at udvide den nationale jurisdiktion over fiskeressourcerne til 12-sømilegrænsen for at beskytte kystfiskeriet? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler (30. juli 2001) Kommissionen har i grønbogen foreslået, at kyststaterne skal have øgede beføjelser i territorialfarvandene til at forvalte ressourcerne og især de lokale bevaringsforanstaltninger. I øvrigt ser den nugældende ordning med begrænset adgang til 12-sømilezonen ud til at være fuldtstændigt tilpasset nødvendigheden af, at kystfiskeriet beskyttes.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2123/01

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Gennemførelse af fællesskabsretten i medlemsstaternes lovgivning

Ifølge den halvårlige resultattavle, som Kommissionen har offentliggjort, er der tale om betydelige forsinkelser i gennemførelsen af fællesskabslovgivningen i medlemsstaterne. 11 % af den vedtagne fællesskabsret er nemlig ikke blevet omsat i medlemsstaternes nationale lovgivning inden for de fastsatte frister, mens kun tre medlemsstater (Sverige, Danmark og Finland) synes at opfylde den forpligtelse til at gennemføre 98,5 % af fællesskabsretten i den nationale lovgivning inden 2002, der blev indgået på topmødet i Lissabon. Ifølge erklæringerne fra kommissær Bolkestein risikerer - i aftagende rækkefølge - Grækenland, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Østrig og Tyskland ikke at nå målet med gennemførelse af fællesskabsretten inden marts 2002.

På baggrund af ovenstående oplysninger bedes Kommissionen besvare følgende: Anser Kommissionen Portugals fremgangsmåde med at udnævne en person, der udelukkende skal være ansvarlig for gennemførelsen af fællesskabslovgivningen i den nationale lovgivning, for effektiv, og har Kommissionen til hensigt også at foreslå de andre medlemsstater at følge en lignende strategi med henblik på at nå de mål, der blev fastsat på topmødet i Lissabon?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. september 2001)

Det henhører under medlemsstaternes kompetence at afgøre, hvordan de i praksis vil gennemføre fællesskabslovgivningen i national ret. Nogle medlemsstater, f.eks. Portugal, Sverige og Luxembourg, har udnævnt nationale gennemførelseskoordinatorer, som har ansvaret for, at der tages skridt til rettidigt at gennemføre fællesskabslovgivningen. Resultattavlen for det indre marked fra maj 2001 viser, at disse medlemsstater har nedbragt deres

gennemførelsesunderskud. Sveriges underskud på 0,5 % er det laveste i alle medlemsstaterne. Luxembourg og Portugal er med underskud på henholdsvis 2 % og 2,7 % rykket fire pladser op i den generelle rangfølge, siden de udnævnte en national gennemførelseskoordinator.

Kommissionen tilskynder til udveksling af bedste praksis i forbindelse med gennemførelse af fællesskabslovgivningen i national ret som f.eks. udnævnelse af gennemførelseskoordinatorer og/eller regelmæssig rapportering til de nationale parlamenter af de opnåede fremskridt, navnlig gennem det Rådgivende Udvalg for det Indre Marked. Kommissionen forventer, at medlemsstaterne overvejer disse muligheder som led i deres indsats for at nå målet for foråret 2002 på 1,5 %, som blev fastsat af Det Europæiske Råd.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0778/01

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Rådet

(15. marts 2001)

Om: Den belgiske udenrigsministers udtalelser for nylig

Mener Rådet ikke, at det bør:

1. censurere de løjerlige udtalelser fra den farverige belgiske udenrigsminister Louis Michel om eventuelle sanktioner mod Italien i tilfælde af, at den politiske gruppering Casa delle Libertà vinder ved det næste valg?

2. opfordre den belgiske minister til ikke at deltage i fællesskabsmøderne?

Svar

(13. juli 2001)

Det tilkommer ikke Rådet at udtale sig om den slags erklæringer, som det ærede parlamentsmedlem henviser til i sin forespørgsel.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1364/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(7. maj 2001)

Om: Benyttelse af jord som græsningsareal for heste

Kan Kommissionen bekræfte, om der findes nogen EU-forordning vedrørende benyttelse af landbrugsjord som græsningsareal for heste? Findes der nogen form for restriktioner m.h.t., hvor hhv. rideheste og arbejdsheste kan græsse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. juli 2001)

Der findes ingen EF-regler, der i sig selv forhindrer, at landbrugsjord anvendes som græsningsareal for heste, bortset fra betingelserne for ydelse af arealstøtte, herunder ikke-anvendelse af udtagne arealer.

Kommissionen har tidligere modtaget ansøgninger om at tillade, at væddeløbsheste kan græsse på udtagne arealer, for hvilke producenterne modtager støtte i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder(1). Sådanne ansøgninger er ikke blevet imødekommet.

Hvis udtagne arealer anvendtes til sådanne formål, ville det forringe effektiviteten af den pågældende ordning med hensyn til bevarelse af ligevægt og afsætning af Fællesskabets kornproduktion.

Det ville også være vanskeligt at forsvare, at EF-midler anvendtes til sådanne formål.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1754/01

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(15. juni 2001)

Om: Grøn elektricitet i Nederlandene

Omkring 40 % af de nederlandske husholdninger overvejer at skifte til grøn elektricitet. Pr. 1. juli 2001 kan de nederlandske forbrugere frit vælge elektricitetsleverandør, uanset hvor de bor. Virksomheden Essent BV tilbyder allerede grøn elektricitet, der er billigere end traditionel elektricitet. Prisforskellen skyldes en energiafgift (Regulerende Energibelastning, REB), der ikke pålægges grøn elektricitet. For at kunne dække den voksende efterspørgsel vil de nederlandske udbydere købe grøn elektricitet i udlandet.

Det nederlandske økonomiministerium vil begrænse importen af grøn elektricitet, da det frygter at miste store indtægter fra REB, hvis der massivt skiftes til grøn elektricitet. Der skal være tale om et beløb på 1,8 mia. euro.

Den nederlandske REB er indført for at begrænse energiforbruget og for at fremme et skifte til grøn elektricitet. Provenuet skal anvendes til at lette indkomstskatten og at gøre arbejde billigere, for så vidt angår energi.

Er Kommissionen ikke enig i, at der her er tale om den omvendte verden?

I hvilken udstrækning strider det nederlandske økonomiministeriums planer mod liberaliseringen af energimarkedet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(1. august 2001)

Kommissionen har altid næret den anskuelse, at den ændrede situation som følge af liberaliseringen af Fællesskabets energimarkeder måtte give sig konkret udslag i en europæisk ramme for fremme af vedvarende energikilder på det indre marked. Med den nylige enighed i Rådet og Europa-Parlamentet om Kommissionens forslag til direktiv om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder på det indre elmarked vil denne ramme snart være etableret og give en positiv ansporing til produktion af elektricitet fra vedvarende energikilder.

For så vidt angår situationen i Nederlandene, har cirka en halv million kunder på nuværende tidspunkt besluttet sig for at skifte til grøn elektricitet. De kan enten skifte elleverandør eller forblive hos deres nuværende. Efterspørgslen fra de kunder, som er gået over til grøn elektricitet på indeværende tidspunkt, modsvarer mere eller mindre grøn elektricitets procentdel af elproduktionen i Nederlandene i øjeblikket.

Importen af elektricitet produceret fra vedvarende kilder til Nederlandene er tilladt indtil 1. januar 2002 på de samme vilkår, der gælder for nederlandsk produceret grøn elektricitet, dvs. at den er fritaget fra energiafgiften (REB). De nederlandske myndigheder overvejer på ingen måde at lukke landets grænser for grøn elektricitet. Tværtimod vil importen heraf komme til at spille en vigtig rolle, såfremt efterspørgslen efter grøn elektricitet fortsat stiger.

De nederlandske myndigheder er i gang med at overveje, hvorledes de skal behandle spørgsmålet om import af grøn elektricitet fra 2002 og frem. Så snart de fået klarlagt dette spørgsmål, vil Kommissionen underrette det ærede medlem om de nærmere enkeltheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1575/01

af Lousewies van der Laan (ELDR) til Kommissionen

(1. juni 2001)

Om: Renovering af Berlaymont-Bygningen

Det fremgår af den belgiske presse i den seneste tid (f.eks. de Standard af 23.-24. april), at den belgiske minister, Daems, har givet firmaet Tractebel til opgave (for 1 mia. BEF) at hjælpe virksomheden Berlaymont 2000 for dermed at få renoveringen af Berlaymont-Bygningen tilbage på rette vej. Udtalelser i belgisk presse og i det belgiske Senat lader formode, at disse meromkostninger navnlig skyldes mismanagement fra Berlaymont 2000's side.

Skal dette beløb lægges oven i omkostningerne, og skal det betales af Kommissionen?

Med andre ord: Må de europæiske skatteydere betale ekstra på grund af faglige mangler i virksomheden Berlaymont 2000?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(20. juli 2001)

Kommissionen har ikke givet tilsagn vedrørende omkostningerne i forbindelse med renoveringen af Berlaymont-Bygningen. Kommissionen har gjort det klart over for de belgiske myndigheder og virksomheden S.A. Berlaymont 2000, at den ikke vil afholde direkte eller indirekte omkostninger, der skyldes dårlig ledelse, herunder ekstraomkostninger på grund af forsinkelser.

Forhandlingerne med de berørte belgiske myndigheder fortsætter, og det er målet at nå frem til en aftale om en kontrakt, der præcist fastlægger rettigheder og forpligtelser for alle involverede parter. Denne kontrakt vil blive forelagt budgetmyndigheden til godkendelse i overensstemmelse med de gældende procedurer og inden underskrivelsen finder sted.

Med henblik på mere generelle oplysninger kan Kommissionen henvise det ærede parlamentsmedlem til svaret på den skriftlige forespørgsel E-936/01 fra hr. Sjöstedt(1).

(1) EFT C 318 E af 13.11.2001, s. 155.