SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2630/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. september 2002)

Om: Søtransportens stærkt stigende bidrag til luftforureningen til lands

1. Rapporten Quantification of emissions from ships associated with ship movements between ports in the European Community (juli 2002, Entec UK Ltd) viser, at luftforurening og sur regn over landjorden i Europa i stigende grad forårsages af udledningen af svovldioxid og kvælstof, der stammer fra brændstof til fremdrift af søtransportskibe. Den viser også, at mere end halvdelen af forureningen forårsages af skibe, der sejler inden for EU eller afsejler fra EU-havne, og at de største udledninger af svovl, kvælstof og kuldioxid især stammer fra Nederlandene, Belgien og Danmark. Mener Kommissionen på den baggrund, at der skal indføres pligt til at benytte katalysatorer og svovlfattig bunkerolie, eller at dette i det mindste skal fremmes kraftigt?

2. Hvorfor stiger søtransportens andel i luftforureningen i Europa stærkt (fra 4 % SOX i 1990 til 30-68 % i 2010 og fra 9 % NOX i 1990 til 40-55 % i 2010) til trods for, at der benyttes mindre energi pr. lastmængde end i vejtransporten eller luftfarten, selv om der ganske vist arbejdes på at reducere udledningen fra de stadig flere landbaserede transportmidler?

3. Begrænser direktiv 1999/30/EF(1) i tilstrækkelig grad SOX-forureningen fra brændselsolie til søtransportskibe svarende til det, der er tilfældet for de landbaserede transportmidler? I benægtende fald: Hvorfor ikke?

4. Hvornår forventer Kommissionen, at brændstof til fremdrift af søtransportskibe fremviser det samme gennemsnitsniveau for udledning af drivhusgasser som andet brændstof til andre transportmidler, og hvordan agter den at opnå dette?

(1) EFT L 163 af 29.6.1999, s. 41.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. oktober 2002)

1. På bagrund af Entec-rapporten er Kommissionen nu ved at lægge sidste hånd på en fællesskabsstrategi med henblik på at reducere de luftforurenende emissioner fra søgående skibe(1). For så vidt angår brændstof med lavt svovlindhold, vil dette i strategien komme til at indgå i et forslag til ændring af Rådets direktiv 1999/32/EF(2) med henblik på at indføre nye grænser for svovlindholdet i brændstoffer til søgående fartøjer. Med hensyn til nitrogenoxidemissioner (NOX-emissioner) anser Kommissionen det i dag som en prioriteret opgave at styrke de generelle motoremissionsstandarder via Den Internationale Søfartsorganisation (IMO), men i strategien skal ligeledes indgå en række valgmuligheder med hensyn til at fremme skibsfart med lavere emissionsværdier i Fællesskabets farvande, heri medregnet markedsbaserede instrumenter.

2. Andelen af skibes emissioner til luftforureningen i Fællesskabet er i kraftig stigning som følge af, at der er blevet truffet lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på at reducere emissionerne fra andre sektorer, og fordi der er blevet fastsat nationale emissionslofter (mål for 2010) for landbaserede emissioner i hver enkelt medlemsstat. Med undtagelse af svovloxider (SOX) afgiver skibe generelt set beskedne emissioner pr. ton-kilometer i forhold til andre fragttransportmåder, fordi der transporteres større mængder varer og langsommere.

3. Direktiv 1999/32/EF (og ikke 1999/30/EF) gælder for svovlindholdet i lettere brændstoffer. Kommissionen tror ikke, at de nugældende grænser for svovlindholdet i skibsgasolier er tilstrækkelige i sammenligning med grænserne for andre brændstoffers vedkommende. Derfor vil Kommissionen senere i løbet af 2002 fremsætte forslag om indførelse af nye grænser for svovlindholdet i brændstoffer til skibe ved hjælp af en ændring af direktiv 1999/32/EF.

4. For så vidt angår drivhusgasser, er den væsentligste luftart, der er under overvejelse som led i Kommissionens kommende strategi, kuldioxid (CO2). CO2-emissionerne er en følge af brændstoffets kulstofindhold. Kulstofindholdet i de fleste flydende brændstoffer er stort set det samme, således at niveauet for drivhusgasemissioner

fra brændstoffer (olier) til skibe svarer til niveauet for emissioner fra flydende brændstoffer, som benyttes til andre transportformer. Generelt er drivhusgasemissionerne fra skibe pr. ton-kilometer betydelig lavere end for andre transportmåder, fordi der med skibe transporteres større godsmængder og langsommere. Dette er en af grundene til, at Kommissionen søger at fremme en overflytning af godstrafikken fra vejtransport til nærsøfart, baner og indre vandveje. Alligevel anerkender Kommissionen, at skibes CO2-emissioner kan reduceres, og Kommissionen går derfor stærkt ind for udvikling af en særlig indekseringsordning for drivhusgasser i IMO's regi.

(1) Detaljerede oplysninger findes på: http://www.europa.eu.int/comm/environment/air/transport.htm-3.

(2) Rådets direktiv 1999/32/EF af 26. april 1999 om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og om ændring af direktiv 93/12/EØF, EFT L 121 af 11.5.1999.