SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0431/01

af Bastiaan Belder (EDD) til Kommissionen

(16. februar 2001)

Om: Skrivelse fra den nederlandske minister Herfkens (26. januar 2001) til kommissær Nielson med anmodning om finansiering af udviklingsprogrammer på abortområdet

Er Kommissionen af den opfattelse, at der her er tale om en alvorlig etisk beslutning, og at minister Herfkens' anmodning om at kompensere den amerikanske kursændring med hensyn til udviklingsprogrammer på abortområdet med EU-midler, ikke kan besvares, inden Parlamentet og Rådet er blevet hørt?

Er Kommissionen enig i, at denne anmodning fra minister Herfkens komme i et ubelejligt øjeblik, nu hvor der inden for Kommissionen sker en omjustering af den europæiske udviklingspolitik? Hvorvidt mener Kommissionen, at denne anmodning om støtte er på linje med de prioriteringer, som EU fastsætter i sin udviklingspolitik?

Kan Kommissionen oplyse, hvorvidt det er EU's ansvar at springe ind i tilfælde af lakuner, der opstår på grund af ændringer i andre staters udviklingspolitik? Hvilken indflydelse har en sådan fremgangsmåde på politikkens sammenhæng?

Hvordan er Kommissionens indstilling generelt m.h.t. gennemførelsen af udviklingssamarbejdsprogrammer, hvorunder der finansieres aktiviteter, der på det etiske område er et følsomt emne i donorlandene og/eller modtagerlandene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(5. april 2001)

Efter en række store udviklingskonferencer inden for de senere år i bl.a. Kairo, Beijing og København er man nået til enighed om at give seksuel og forplantningsmæssig sundhed højt prioritet i udviklingspolitikken. Mænd og kvinder bør have adgang til seksualvejledning, således at de selv kan bestemme, hvor mange børn de vil have og hvornår de skal have mulighed for familieplanlægning og adgang til sundhedsydelser og professionel fødselshjælp. Der er her tale om grundliggende rettigheder, som Fællesskabet uden tvivl bør yde støtte til.

Fællesskabet ønsker ikke, at abort anvendes som prævention. Kommissionen ønsker hverken at støtte eller fordømme organisationer, der går ind for fri abort. Kommissionens støtte skulle gerne fjerne behovet for abort. Men faktum er, at der hvert år er 50 millioner kvinder, der får foretaget abort. Der er ofte tale om illegale aborter, der ikke foretages under betryggende forhold, og som derfor medfører alvorlige lidelser og betyder, at omkring 80 000 kvinder hvert år dør som følge af abort. I de lande, hvor abort ikke er ulovlig, bør kvinder have adgang til at få foretaget abort under sikre forhold, og de bør også have adgang til behandling af eventuelle komplikationer efter aborten.

Kommissionen så gerne, at det ikke var Fællesskabets opgave at udfylde de huller, der opstår som følge af, at et andet land ændrer sin udviklingspolitik. Parterne i udviklingslandene har brug for konsekvens i udenrigspolitikken og bistanden. Kommissionen ville ønske, at alle industrialiserede lande påtog sig en rimelig del af udgifterne til udviklingsbistanden.

Kommissionen har brug for flere oplysninger om, hvad USA's seneste beslutning om at ændre programmet for seksuel og forplantningsmæssig sundhed kommer til at betyde for fattige lande, og hvilke organisationer beslutningen får størst indflydelse på. Det ser umiddelbart ud til, at nedskæringerne vil berøre seksuelle og forplantningsmæssige sundhedsprogrammer i mange lande. Dette kan kun betyde flere uønskede graviditeter, flere aborter og dødsfald som følge heraf, flere tilfælde af HIV og AIDS og større fattigdom og elendighed.

Kommissionen deler det synspunkt, formandsskabet og ministrene i medlemsstaterne har givet udtryk for, og er villig til at dække et eventuelt underskud på dette vigtige område. Et forslag om et fællesskabsprogram for retten til seksuel og forplantningsmæssig sundhed er under udarbejdelse i Kommissionen.