SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1715/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. juni 2002)

Om: Anvendelse af vaccination med en markervaccine i stedet for forebyggende slagtning af sunde dyr ved det første udbrud af svinepest

1. Kan Kommissionen huske, at 11 millioner svin efter udbruddet af svinepest i Nederlandene i foråret 1997 som en forebyggende foranstaltning er blevet dræbt og tilintetgjort for dermed at forhindre en yderligere spredning af denne sygdom, og at udgifterne til denne fremgangsmåde, der gav anledning til forargelse, har kostet 1,35 mia. EUR i fællesskabspenge?

2. Ved Kommissionen, at transporten og den midlertidige oplagring af 180 mio. kg ubrugeligt kød fra dræbte dyr, hvor det for det meste var urin og blod, der sivede ud fra lastbiler, ligeledes kan have bidraget til en yderligere spredning af svinepesten?

3. Er det rigtigt, at den eneste grund til, at EU-medlemsstaterne siden 1992 ikke længere forebyggende vaccinerer mod svinepest og andre veterinærsygdomme, der er opført på liste A, var, at en markervaccine, der skulle sætte sundhedskontrollen ved eksport i stand til udtrykkeligt at skelne mellem kødet fra smittede svin og kødet fra vaccinerede svin, endnu ikke var til rådighed?

4. Kan Kommissionen bekræfte meddelelsen i det nederlandske tv-program Dokwerk (VPRO, Nederland 3, afsnittet Peel, pest en politiek, del 2) af 26.5.2002, om, at virksomheden Intervet allerede på tidspunktet for denne epidemi rådede over en markervaccine, men at dette middel endnu ikke måtte anvendes, fordi det endnu ikke var registreret og anerkendt af Kommissionen, og at denne virksomhed nu råder over et lager, der forebyggende kan vaccinere 18-20 millioner svin?

5. Er der i mellemtiden foretaget en test i marken med Intervets vaccine? I benægtende fald, hvorfor ikke? På hvilket tidspunkt afsluttes denne test? Hvordan vil Kommissionen sørge for, at der hurtigst muligt opnås et endeligt resultat?

6. Hvad står desuden i vejen for anvendelsen af en markervaccine og dermed et definitivt ophør med præventiv masseslagtning og tilintetgørelse af sunde dyr som led i forberedelsen af bekæmpelsen af det næste udbrud af svinepest?

7. På hvilken måde agter Kommissionen at forhindre, at der ved endnu et udbrud af svinepest på ny anvendes præventiv tilintetgørelse i stedet for vaccination, idet der nu ikke længere er nogen basis blandt offentligheden herfor, og der stadig findes færre personer, der vil udføre en sådan opgave, og i og med at generaldirektør Jacques Diouf fra FAO har fordømt denne fremgangsmåde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(22. juli 2002)

1. og 2. Kommissionen tog i sit forslag til Rådets direktiv om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest(1) fuldt ud hensyn til de erfaringer, som man opnåede i forbindelse med udbruddet af klassisk svinepest i Nederlandene i 1997-1998. Kommissionen ønsker dog at præcisere, at Fællesskabets udgifter i forbindelse med denne epidemi kun beløb sig til 50 % af det beløb, som det ærede medlem nævner.

3. Vaccination mod visse dyresygdomme kan skjule tilstedeværelsen af en virus i en vaccineret besætning og medføre yderligere spredning af sygdommen blandt dyr, som ikke er vaccinerede. Det er en af grundene til, at man stoppede generel forebyggende vaccination mod klassisk svinepest og mund- og klovsyge i begyndelsen af halvfemserne. Markervacciner kan være et nyttigt redskab i forbindelse med løsningen af dette problem og give nye muligheder for at handle med animalske produkter fra områder, hvor man har anvendt vaccination.

4. til 6. Kommissionen kan ikke bekræfte, at der i 1997 fandtes en markervaccine mod klassisk svinepest. I de seneste år har to virksomheder udviklet nye vacciner, som i princippet muligvis kan anvendes med held som markervacciner, da de kun giver immunitet mod et af klassisk svinepestvirusproteinerne. Inden for rammerne af forberedelsen af sit forslag vedrørende klassisk svinepest finansierede Kommissionen i 1999 en test med henblik på at afprøve de to vacciner og de dertil svarende diskriminatoriske prøver.

Testen viste, at effektiviteten af disse to vacciner muligvis er tilstrækkelig til at reducere spredningen af virus i en nødsituation. De til rådighed værende diagnostiske prøver var dog ikke egnede til, at man kan skelne mellem vaccinerede, men smittede dyr og dyr, som ikke er smittede. Resultaterne af testen er blevet sendt til de pågældende to virksomheder og kan rekvireres.

Der er opnået markedsføringstilladelse til de to vacciner i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, men de kan på nuværende tidspunkt ikke bruges som markervacciner. På baggrund af resultaterne af denne test blev den tilgang til vaccination og den mulige anvendelse af markervacciner, som Kommissionen foreslog, dog støttet af Parlamentet og Rådet, som i oktober 2001 vedtog Rådets direktiv 2001/89/EF af 23. oktober 2001 om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest(2). I overensstemmelse med dette direktiv vil brugen af disse vacciner som markervacciner være mulig i en nødsituation, hvis pålidelige diskriminatoriske prøver bliver tilgængelige.

7. Kommissionen er opmærksom på, at omfattende slagtning af dyr i forbindelse med klassisk svinepest eller andre dyresygdomme giver anledning til etiske overvejelser.

Derfor har man gennemført en række foranstaltninger med henblik på at sikre en forbedret forebyggelse af og kontrol med sygdomme. Disse omfatter:

- Yderligere forskning vedrørende de sygdomme, der er anført på Det Internationale Kontor for Epizootiers liste A, støttet under en række successive forskningsrammeprogrammer. I det femte rammeprogram udpeges forskning i udvikling af markervacciner tydeligt som et prioriteret område i programmet for livskvalitet og forvaltning af de levende ressourcer, navnlig under nøgleaktion 2 vedrørende bekæmpelse af smitsomme sygdomme. To projekter, som har til formål at udvikle en markervaccine for klassisk svinepest, gennemføres for øjeblikket: projektet inden for forskning og teknologisk udvikling med betegnelsen QLRT-2000-01374 (2001-2004) Immunological mechanisms of protection against classical swine fever virus: towards the development of new efficacious marker vaccines (immunologiske mekanismer vedrørende forebyggelsen af klassisk svinepest: mod udviklingen af nye effektive markervacciner) (1 mio. EUR) og projektet inden for forskning og teknologisk udvikling med betegnelsen QLRT-2000-01346 (2001-2004) Identification of efficacious delivery systems for recombinant and nucleic acid construct vaccines against classical swine fever virus (bestemmelse af effektive tilførselssystemer for rekombinante og nukleinsyrebaserede vacciner mod klassisk svinepest) (1,57 mio. EUR);

- Anmodningen til den videnskabelige komité om at udarbejde en rapport om nyudviklede teknikker til diagnosticering af smitsomme dyresygdomme og om brugen af disse teknikker til at reducere og forhindre slagtning og tilintetgørelse af dyr, som ikke er smittede;

- Den tilladelse, som blev givet til Tyskland ved Kommissionens beslutning 2002/161/EF af 22. februar 2002 om godkendelse af de planer, Tyskland har forelagt for udryddelse af klassisk svinepest hos vildsvin i Saarland og for nødvaccination mod klassisk svinepest hos vildsvin i Rheinland-Pfalz(3), som det er særlig vanskeligt at kontrollere i visse områder inden for Fællesskabet, da smittede vildsvin på nuværende tidspunkt er den farligste kilde til virus for tamme svin.

Det forslag til Rådets direktiv om mund- og klovsyge, som fremsættes senere, giver mulighed for, at man på EU-plan kan opnå ny enighed om den fremtidige tilgang til udbrud af denne sygdom i fremtiden, herunder den rolle, som vaccination og forebyggende slagtning skal spille.

(1) EFT C 29 E af 30.1.2001.

(2) EFT L 316 af 1.12.2001.

(3) Kommissionens beslutning 2002/161/EF, EFT L 53 af 23.2.2002.