ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/138

(2004/C 33 E/136)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1584/03

af Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) til Kommissionen

(5. maj 2003)

Om: Urimelig støtte

Er Kommissionen bevidst om, at handelskammeret i Strasbourg og nedre Rhin-området har ydet støtte, der beløber sig til 1,7 mio. EUR, til RyanAirs ruteflyvning mellem London Stansted og Strasbourg, hvilket har gjort det muligt for RyanAir at tilbyde billetter til en kunstig lav pris? Er Kommissionen klar over, at denne diskriminerende støtte er ved at tvinge en konkurrent, Brit Air, som indtil sidste år var overskudsgivende, ud af markedet? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen iværksætte og hvor tidligt med henblik på at få fjernet denne støtte og lignende uretfærdig støtte til individuelle virksomheder i den private sektor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(2. juni 2003)

Kommissionen er ved at gennemgå en klage over de fordele, der gives af lufthavnen i Strasbourg. Klagen blev registreret af Kommissionen den 16. april 2003, og klageren har anmodet om at få sin identitet behandlet fortroligt.

Det vil nu være op til Kommissionen at beslutte, hvorledes sagen skal følges op på grundlag af den analyse, den foretager i henhold til EF-traktatens bestemmelser om statsstøtte (artikel 87 og 88).

Det skal erindres, at Kommissionen i forbindelse med en anden sag vedrørende betalinger fra en lufthavn og en region til et lavprisselskab — nemlig de fordele, der er indrømmet Ryanair i Charleroi (Belgien) — har besluttet at indlede en formel undersøgelse. Grundene til denne undersøgelse er offentligt tilgængelige og publiceret i Den Europæiske Unions Tidende (1). Kommissionen skal træffe afgørelse i denne sag på grundlag af de informationer, den er i gang med at indhente hos de interesserede parter og de belgiske myndigheder i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 659/1999 (2).

(1) EFT C 18 af 25.1.2003.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93, EFT L 83 af 27.3.1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 65/206

(2004/C 65 E/223)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2750/03

af Jan Dhaene (PSE) til Kommissionen

(15. september 2003)

Om: Cykler som bagage på internationale tog

Under en ferie har jeg erfaret, at det kan være problematisk at tage cykler med i internationale tog og i højhastighedstog. I en hel række internationale tog er det ikke længere tilladt at medtage cykler. Nogle af disse forbindelser er endog medfinansieret af Fællesskabet inden for rammerne af TENs-T-programmet.

Har Kommissionen planer om i TENs-netværket at integrere en betingelse om intermodalitet og en mulighed for at medtage cykler i tog?

Kommissionen samarbejder i øjeblikket med udbyderne af persontransport ad jernbane om et charter om passagerers rettigheder. Indgår muligheden for at medtage cykler i tog i overvejelserne i denne forbindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(21. oktober 2003)

Kommissionen har ingen planer om i sine beslutninger eller forslag om retningslinjerne for de transeuropæiske net at medtage krav om, at jernbaneselskaberne skal tillade transport af cykler på internationale togforbindelser, eftersom finansieringsbeslutningerne vedrører infrastrukturinvesteringer og ikke serviceydelserne på det transeuropæiske net.

Sammenslutningen af Europæiske Jernbaner har udarbejdet et charter om passagerservice, som er blevet drøftet med de repræsentative forbruger- og passagerorganisationer. I dette charter er der imidlertid kun tale om tilgængeligheden af oplysninger om adgang for cykler på togene og om andre transportformer. I henhold til Kommissionens arbejdsprogram for 2003 er denne i gang med at udarbejde et forslag til forordning om passagerers rettigheder og pligter på internationale togforbindelser. Blandt de spørgsmål, der behandles i forslaget, indgår en forpligtelse for jernbaneselskaberne til at give rejseinformation, herunder om muligheden for at medtage cykler på toget.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/39

(2004/C 33 E/036)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0339/03

af Horst Schnellhardt (PPE-DE) til Kommissionen

(10. februar 2003)

Om: Forbud mod chokoladecigaretter

I en skrivelse fra Ministeriet for Forbrugerbeskyttelse, Ernæring og Landbrug i Forbundsrepublikken Tyskland bebudes foranstaltninger fra Kommission, som skal iværksættes for at forhindre reklamestrategier, der har til formål at fremme unges og børns tobaksforbrug. I den forbindelse skal man også have overvejet at forbyde produktion, import og salg af nærings- og nydelsesmidler, der har form af tobaksprodukter.

1. På hvilket grundlag og hvornår bliver en sådan foranstaltning udarbejdet?

2. Hvordan skal de ovennævnte mål nås?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(3. marts 2003)

Forbud mod chokoladecigaretter er ikke en foranstaltning, der er vedtaget af Kommissionen. Et sådant forbud indgår derimod i den henstilling om forebyggelse af rygning og om initiativer til forbedring af bekæmpelse af tobaksrygning, som Rådet vedtog den 2. december 2002 på forslag af Kommissionen i henhold til artikel 152, stk 4, i EF-traktaten (1). Om dette forslag fra Kommissionen vedtog Parlamentet en beslutning (2), der som ændring 5 indeholder følgende nye afsnit under punkt 1 (d) i Kommissionens forslag:

d a) forbyde produktion, import og salg af spiselige produkter og legetøj i form af tobaksprodukter.

Den endelige udgave af henstillingen, som Rådet vedtog, følger dette forslag, blot med en anden ordlyd:

e) forbyde salg af slik og legetøj, der er bestemt til børn og fremstillet med det klare formål, at produktet og/eller emballagen i udseende skal ligne en type tobaksvarer.

Som det fremgår af betegnelsen, er Rådets henstilling ikke juridisk bindende. Det overlades således til medlemsstaterne at træffe afgørelse om, hvordan de vil efterkomme Rådets henstilling om at forbyde salget af bl.a. chokoladecigaretter.

(1) Rådets henstilling 2003/54/EF af 2. december 2002 om forebyggelse af rygning og om initiativer til forbedring af bekæmpelse af tobaksrygning, EFT L 22 af 25.1.2003.

(2) 2002/2167 INI.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/242

(2004/C 33 E/248)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2268/03

af Giorgio Celli (Verts/ALE) til Kommissionen

(3. juli 2003)

Om: Tungmetaller i vilde svampe

I de seneste år er der sket en betydelig stigning i markedsføringen og forbruget af spiselige vilde svampe, ikke kun i Italien. Det fremgår af oplysninger fra AIIPA (1) (1998), at den italienske import af ikke-dyrkede svampe (friske, tørrede, frosne, konserverede osv.) udgør ca. 20 000 tons pr. år, hvoraf cirka halvdelen består af svampe af typen Boletus edulis (B. aereus, B. aestivalis, B. edulis, B. pinophilus), der hovedsagelig stammer fra Europa, men i stadigt større omfang også fra Afrika (særlig Sydafrika), Kina og Centralamerika. Cirka tusinde italienske virksomheder er beskæftigede inden for sektorerne import, tilberedning og distribution.

I forordning EF nr. 466/2001, som er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende af 16. marts 2001 (2), fastsættes der på grundlag af en udtalelse fra Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i levnedsmidler, herunder dyrkede svampe. For Cadmium fastsættes grænseværdien i alle dyrkede svampe til 0,2 mg/kg vådvægt; for blys vedkommende fastsættes grænseværdien i alle dyrkede svampe til 0,3 mg/kg vådvægt.

Er Kommissionen opmærksom på, at fællesskabslovgivningen ikke indeholder nogen bestemmelser om vilde svampe?

Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage, hvad angår den tilladte grænseværdi for cadmium og bly i vilde svampe i betragtning af, at der på grundlag af undersøgelser foretaget af autoritative forskere er konstateret farlige værdier af disse tungmetaller i de vilde svampe, der forhandles frit i Den Europæiske Union (3)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(31. juli 2003)

Lovgivningen om forurenende stoffer i fødevarer indeholder grænseværdierne for bly og cadmium i alle dyrkede svampe. Vilde svampe er ikke på nuværende tidspunkt omfattet heraf, da der ved fastsættelsen af grænseværdierne ikke forelå oplysninger om, at indtagelse af bly og cadmium gennem vilde svampe skulle kunne udgøre en risiko for folkesundheden.

Medlemsstaterne har for nylig indsamlet nye data om niveauet af bly og cadmium i en række fødevarer. Rapporten forventes færdig inden udgangen af 2003. Denne rapport vil blive lagt til grund ved gennemgangen af grænseværdierne for bly og cadmium i fødevarer.

(1) Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari — 20. april 1999: Rundskrivelse til tilknyttede virksomheder om »Den italienske udenrigshandel med svampe i 1998«. Milano.

(2) EFT L 77 af 16.3.2001, s. 1.

(3) L. Cocchi m.fl., 2001 — Tungmetaller og redioaktive isotoper: sundhedshygiejniske aspekter — Akter fra II internationale kongres om mykologisk toksikologi, Viterbo, den 6.-7. december 2001. Associazione Micologica Bresadola Centro studi micologici, 2002, 17: 73-91.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/132

(2004/C 33 E/131)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1554/03

af Jean Lambert (Verts/ALE) til Kommissionen

(2. maj 2003)

Om: Koordineringsgruppen for hjemvendelse til Afghanistan

Nærværende spørgsmål fremsættes med henblik på mødet i koordineringsgruppen for hjemvendelse til Afghanistan (the Afghanistan Coordination Return Group — ACRG), som er berammet til den 30. april.

På baggrund af den omstændighed at formanden for den britiske Afghanistan-forening (UK Afghan Association) ikke længere er indbudt til at deltage i ovennævnte gruppes møder, bedes Kommissionen oplyse følgende:

— Hvilke organisationer rådfører Kommissionen og Rådet sig med om ovennævnte spørgsmål?

— Hvor mange afghanere eller afghanske organisationer er direkte involveret i Kommissionens og Rådets drøftelser om spørgsmålet — i modsætning til mæglere?

— Agter Kommissionen at give andre afghanske sammenslutninger (end de allerede involverede) mulighed for at komme deltage i drøftelserne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(4. juni 2003)

Mødet i koordineringsgruppen for hjemvendelse til Afghanistan (Afghanistan Co-ordination Return Group (ACRG)), hvortil det ærede medlem henviser, fandt sted den 30. april 2003 med deltagelse af de medlemsstater, der er særligt involveret i spørgsmålet om hjemvendelse af afghanere. Endvidere deltog flere internationale organisationer og ngo'er, der er særligt involveret i hjemvendelsesprogrammer og spørgsmål om overvågning af menneskerettigheder og beskyttelse af flygtninge, herunder UNHCR, Amnesty International, repræsentanter for det europæiske råd for flygtninge og landsforviste (European Council of Refugees and Exiles (ECRE)) og Den Internationale Organisation for Ind- og Udvandring. Organisationerne informerede ACRG om udviklingen i Afghanistan og præsenterede deres henstillinger vedrørende hjemvendelse til Afghanistan ligesom på de tidligere fire møder og forsynede dermed gruppen med vigtige oplysninger.

Kommissionen har aldrig inviteret afghanske repræsentanter fra medlemsstaterne til ACRG, men har benyttet sig af uformelle kontakter med dem og ECRE's repræsentation af deres synspunkter. Med hensyn til dette møde blev erklæringen fra den britiske Afghanistan-forening (British Afghan Association) til Kommissionen omdelt i gruppen, og der blev anmodet om kommentarer.

Med hensyn til de afghanere, der er direkte involveret i drøftelsen af dette spørgsmål, skal det understreges, at Kommissionen altid konsulterer repræsentanter for den afghanske regering om alle hjemvendelses-spørgsmål. Både EU's særlige repræsentant samt lederen af Kommissionens kontor i Kabul og generaldirektøren for Generaldirektoratet for Retlige og Indre Anliggender for Kommissionen i Bruxelles har haft møder med den afghanske flygtningeminister om dette spørgsmål. Derudover har den afghanske ambassadør til Fællesskabet benyttet sig af vores stående invitation til at deltage i ACRG-møder adskillige gange.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/92

(2004/C 78 E/0091)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2207/03

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(2. juli 2003)

Om: Mærkning af animalske produkter (herunder også fjerkræ) og problemer for medlemmer af religiøse mindretal i forbindelse med konsum heraf

Den britiske fødevaremyndighed »Food Standards Agency« har for nylig opfordret Kommissionen til at fastlægge den tilladelige tilsatte vandmængde i produkter, der er forarbejdet af hønsekød, til 15 %, og til at forbyde, at der anvendes andre proteiner end hønseproteiner, dvs. ikke okse- eller svineproteiner, i disse produkter. Dette skyldes to undersøgelser, der blev gennemført i december 2001 og marts 2003, og som viste, at der i visse stykker hønsekød var tilsat op til 55 % vand. Det eneste formål, tilsætning af okse- eller svineproteiner tjener, er, at de opsuger et meget stor mængde tilsat vand. Med denne fremgangsmåde snyder man ikke bare kunderne, men samtidig giver den anledning til problemer for medlemmer af religiøse samfund, f.eks. jøder, hinduer og muslimer, som, selvom de ikke udtrykkeligt køber kødprodukter, der er forberedt og godkendt af deres respektive religiøse myndigheder, undlader at spise svine- eller oksekød.

Kan Kommissionen oplyse, om det er korrekt, at der ikke er grænse for, hvor meget vand der kan tilsættes hønse- og fjerkræprodukter, og om den i givet fald mener, at der bør fastsættes en grænse? Mener Kommissionen endvidere, at dette ville være i fuld overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler, da det i artikel 2.2 i TBT-aftalen om tekniske handelshindringer hedder, at mærkningskrav ikke må være mere handelshindrende end nødvendigt med henblik på at opfylde et legitimt mål under hensyntagen til de risici misligholdelse ville skabe, og at sådanne mål bl.a. omfatter forebyggelse af vildledende fremgangsmåder?

Kan Kommissionen tillige klargøre, om det er obligatorisk eller frivilligt på fødevarers mærkeseddel at anføre, om produktet er blevet tilsat animalske ingredienser, eller, når der er tale om dyr, om disse har indtaget foder, der indeholder animalske proteiner? Meder Kommissionen i benægtende fald, at forbrugerne har ret til at få oplysninger desangående?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/32

(2004/C 84 E/0035)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2609/03

af Albert Maat (PPE-DE) til Kommissionen

(25. august 2003)

Om: Produkter i forbindelse med hvilke udbetalingen af præmie er direkte forbundet med udbyttet pr. ha

Følgerne af den vedvarende tørke i Europa bliver stadig tydeligere. Det europæiske landbrugs udbytte kommer derfor til at ligge langt under det årlige gennemsnit. Er Kommissionen rede til forud for ophævelsen i 2004 for produkter i forbindelse med hvilke udbetalingen af præmie er direkte forbundet med udbyttet pr. ha (som f.eks. kartofler til industrien) ikke at lade præmien afhænge af udbyttet pr. ha, men at foretage udbetaling på grundlag af det gennemsnitlige udbytte de seneste år?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. september 2003)

Reformen af den fælles landbrugspolitik, som Rådet vedtog i juni 2003, træder i kraft fra 2005.

De særlige bestemmelser om afkobling, som der er ved at blive udarbejdet gennemførelsesbestemmelser til, så Kommissionen inden længe kan træffe afgørelse om dem, kan derfor ikke anvendes før ovennævnte tidspunkt.

Der gøres opmærksom på, at der allerede ydes hektarstøtte, som er afkoblet fra det reelle udbytte, til alle markafgrøder undtagen kartofler til stivelsesproduktion.

Det ærede medlems forslag om at foregribe beslutningerne om afkobling for kartofler til stivelsesproduktion kan ikke komme på tale, dels fordi landmændene ville få højere præmier, dels fordi landmænd uden referenceudbytte eller kun beskedne referenceudbytter ville blive stillet urimeligt dårligt.

Endelig gøres der opmærksom på, at Kommissionen havde foreslået at iværksætte reformen fra 2004, men Rådet insisterede på at udsætte den et år med mulighed for at vente helt til 2007.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/735

(2004/C 84 E/0828)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3464/03

af Catherine Stihler (PSE) til Kommissionen

(21. november 2003)

Om: Brug af tetrapol-teknologi i EU

Kommissionen har erkendt, at der kan være visse sundhedsskadelige virkninger forbundet med brug af GSM og TETRA, og at medlemsstaterne er forpligtet til at rette sig efter Rådets henstilling 199/519/EF (1) om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter. Kommissionen har også erfaret, at de engelske myndigheder iværksætter sundhedsregulativer vedrørende telefonmaster i overensstemmelse med Rådets bestemmelser. Kan Kommissionen komme med oplysninger om brug af alternativ Tetrapol-teknologi i EU?

(1) EFT L 199 af 30.7.1999, s. 59.
1.

Hvor stor EU-støtte blev der i 2001 og 2002 ydet til Nordrhein-Westfalen via: — Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) — Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) — Udviklingssektionen — Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) — Garantisektionen — Den Europæiske Socialfond (ESF) — Det Europæiske Fællesskabs forskningsprogrammer — Det Europæiske Fællesskabs programmer på miljøområdet — Det Europæiske Fællesskabs øvrige programmer?
Sukker, der er fremstillet af sukkerroer fra Azorerne, kan frit afsættes på andre markeder uden for øgruppen.

Sukker, der er raffineret på Azorerne af råvarer opkøbt af Sinaga i henhold til den særlige forsynings-ordning med henblik på at dække øgruppens egne behov, kan derimod ikke udføres eller videresendes med undtagelse af de mængder, der udgør traditionelle videreforsendelser. Domstolen har for nylig udtalt sig om begrebet »traditionelle videreforsendelser« i sag C-282/00, hvor den fastslog, at Kommissionens opfattelse var velbegrundet, idet den bekræftede, at mængderne for traditionelle videreforsendelser og traditionel udførsel er et gennemsnit af de mængder, der blev videreforsendt eller udført i de tre år, der gik forud for Poseima-programmets indførelse i 1992, dvs. 1989, 1990 og 1991. Domstolen præciserede desuden, at der skal være tale om videreforsendelser, der var »aktuelle, regelmæssige og betydningsfulde« […] »da Poseima-programmet blev indført«. »Sporadiske og ubetydelige forsendelser, der fandt sted i fortiden, opfylder ikke disse betingelser«.

Med henblik på den fremtidige udvikling i EU's sukkersektor fremlægger Kommissionen i sidste kvartal af 2003 en meddelelse om reformen af den fælles markedsordning for sektoren. I de forslag, Kommissionen fremsætter heri, vil der blive taget hensyn til den særlige situation, der gælder for sukkerproduktionen i regionerne i EU's yderste periferi, således at EU's nye produktions- og forsyningsbalance ikke fører til en forringelse af situationen i de pågældende regioner.

Der vil desuden blive foretaget en gennemgang af støtteinstrumenterne til forarbejdningsindustrien i disse regioner, herunder også til sukkervirksomheden på Azorerne, i den rapport om en overordnet strategi for bæredygtig udvikling i regionerne i EU's yderste periferi, som Kommissionen skal vedtage før udgangen af 2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/603

(2004/C 88 E/0619)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0982/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(27. marts 2003)

Om: Macerata Kommunes udnyttelse af midler fra kultur 2000-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Macerata Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til fremme af det europæiske kulturområdes mangfoldighed og traditioner ved at fremme skabende kunstnerisk virksomhed og faglig mobilitet samt adgangen til og udbredelsen af kunst og kultur.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Macerata Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra kultur 2000-programmet?

2. om Macerata Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/280

(2004/C 84 E/0325)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3994/03

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(7. januar 2004)

Om: Programmet for kultur og sprog

Rammeprogrammet for kultur og sprog tager med en samlet bevilling på 39 mio. EUR bl.a. sigte på at fremme den kulturelle dialog og de europæiske befolkningers kendskab til hinandens kultur og historie.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange og hvilke projekter der finansieredes i 2002 og med hvilke resultater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(11. februar 2004)

Kommissionen skal henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at den samlede og detaljerede liste over alle projekter, der har modtaget støtte under programmet Kultur 2000 i årene 2000, 2001, 2002 og 2003 (med angivelse af modtagere, involverede partnere og de bevilgede beløb), findes på følgende internetadresse: (http://europa.eu.int/comm/culture/eac/index_fr.html).
—

Den 13. juli forhindrede ortodokse vagtværn i Tbilisi for sjette søndag i træk, at der blev holdt møde i en kirke tilhørende Pinsebevægelsen, idet de omringede den kælder, hvor mødet skulle have været holdt, samtidig med at de under tilråb opfordrede russerne til at rejse hjem til Rusland, hvor de kunne gøre, som de ville. Pastor Kalutsky har udtalt, at demonstranterne over for ham havde tilkendegivet, at de var ortodokse, og at formålet med blokaden var at forhindre afholdelsen af ikke-ortodokse religiøse arrangementer.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/96

(2004/C 78 E/0096)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2240/03

af Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(7. juli 2003)

Om: Opfølgning af anmodning om et kørekort i en anden EU-medlemsstat

Den 15. maj 2003 afgav Kommissionen svar på min skriftlige forespørgsel E-1269/03 (1). Svaret er ikke fuldstændigt. Kommissionen erkender, at det er muligt, at visse af de berørte personer ikke opfylder kravet om 185 dages ophold i en enkelt medlemsstat men kommer derefter ikke ind på de andre dele af mit spørgsmål, nemlig hvad de pågældende personer og medlemsstater skal gøre i et sådant tilfælde.

I denne forbindelse bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Hvad skal borgerne og medlemsstaterne gøre for i ovennævnte situation at overholde Kommissionens klare bestemmelser i direktiv 91/439/EØF (2)?

2. Ville det ikke være bedre, hvis Kommissionen, når en forespørgsel består af tre forskellige dele, besvarer hver enkelt del for sig selv for således at undgå at overse visse dele af forespørgslen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. september 2003)

Som Kommissionen allerede har oplyst det ærede medlem, indeholder den definition af begrebet »sædvanlig bopæl«, der er fastsat i artikel 9 i Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort, de nærmere detaljer for, hvor en person har sin sædvanlige bopæl. Denne definition angiver ligeledes, hvilken løsning der skal anvendes i særlige tilfælde, som hvis en person ikke er bosiddende i 185 dage i nogen medlemsstat. I så fald gælder det, at »den sædvanlige bopæl anses for at befinde sig på det sted, hvortil den pågældende har personlig tilknytning«. Enhver person har altså en sædvanlig bopæl i en af medlemsstaterne og skal således henvende sig til den pågældende medlemsstats myndigheder for at få udstedt et kørekort. Da begrebet »sædvanlig bopæl« ligeledes har betydning for andre forbindelser med myndighederne, f.eks. skattevæsnet, bør borgerne principielt være i besiddelse af denne information.

(1) EUT C 11 E af 15.1.2004, s. 171.

(2) EFT L 237 af 24.8.1991, s. 1.