ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2463/99

af Inger Schörling (Verts/ALE) til Rådet

(16. december 1999)

Om: EU-direktiv om Sveriges restriktive narkotikapolitik

Der findes regler i Sverige, der stærkt begrænser indførslen af stoffer klassificeret som narkotika, selv om de er udskrevet af læger i medicinsk øjemed. For eksempel må en person ifølge den svenske lægemiddelstyrelses forordning 1997:11 kun indføre amfetamin til fem dages personligt forbrug i landet.

Nu har en svensk læge anmeldt Sveriges optræden og regler til Kommissionen. Han hævder, at landets regler strider mod EU-lovgivningen om fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser mellem landene. Lægen ønsker, at Kommissionen træffer foranstaltninger mod Sverige og erklærer reglerne ulovlige dvs. i strid med EF-retten.

Hvis Rådet mener, at Sveriges lovgivning er i strid med EF-retten, har en svensk statsborger i givet fald lov til at få udskrevet narkotika af en læge i et andet EU-land med en mere liberal narkotikapolitik for derefter at indføre det i Sverige uden at toldvæsnet har lov til at gribe ind?

Svar

(13. marts 2000)

Schengen-Eksekutivkomitéen godkendte den 22. december 1994 en model til attest vedrørende besiddelse af narkotika og/eller psykotrope stoffer som led i en medicinsk behandling(1).

Denne model tillader i medfør af artikel 75 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen personer, der er bosat i et land, hvor Schengen-reglerne finder anvendelse, at rejse ind i andre lande, hvor Schengen-reglerne ligeledes finder anvendelse, lovligt medbringende en mængde lægeordineret narkotika og/eller psykotrope stoffer svarende til 30 dages behandling.

Der er tale om meget specielle situationer, som berører et begrænset antal personer, hvis sundhedstilstand kræver regelmæssig indtagelse af medicin. Denne medicin ordineres af en læge i personens bopælsland, som til dette formål anvender den særlige attest i ovennævnte artikel 75. Myndighederne i lande, hvor Schengen-konventionen finder anvendelse, kan kontrollere denne attest hos den centrale myndighed i det land, hvor attesten er udstedt.

Så snart Schengen-reglerne, der nu er integreret i EU-retten, er gennemført i Sverige, skal denne ordning anvendes.

(1) Dok. SCH/Com-ex (94) 28 REV og SCH/Stup (94) 21.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2556/99

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(11. januar 2000)

Om: Transmissionsmaster

På baggrund af at der findes videnskabelige udsagn om, at der kunne være sundhedsskader forbundet med benyttelse af mobiltelefoner, er Kommissionen da bekendt med, at der kunne være sundhedsmæssige virkninger på grund af placeringen af mobiltelefontransmissionsmaster i nærheden af grupper af mennesker, især på uddannelsesinstitutioner, og har den i sinde at foreslå minimumstandarder eller sikkerhedsforanstaltninger på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. januar 2000)

I Rådets henstilling 1999/519/EF af 12. juli 1999 om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz-300 GHz)(1) fastlægges et system af basisrestriktioner og referenceniveauer for at forhindre forekomsten af påviselige skadelige virkninger på menneskers sundhed fra felter som dem, der skabes ved mobiltelefontransmissionsmaster.

Henstillingen er rettet til medlemsstaterne, som skal gøre det fornødne for at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau under det system til begrænsning af eksponering, som er blevet anbefalet. Man forventer, at det også vil føre til, at der fastlægges standarder for udstyr, som afgiver elektronisk stråling af den type, som omfattes af henstillingen.

(1) EFT L 199 af 30.7.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2724/99

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Aeolus-projektet

EU finansierer inden for Leonardo-programmet gennem Aeolus-projektet forskning og uddannelse inden for alternative energikilder. En af disse er vindkraft, der fordelene ufortalt også har ulemper såsom det høje støjniveau samt de visuelle virkninger, som disse store installationer har på landskabet, der i mange tilfælde er af stor landskabelig værdi.

I år 2010 skal mindst 10 % af elenergien i EU fremstilles ved hjælp af vedvarende energikilder, og år for år opstilles der overalt stadig flere vindparker. Har Kommissionen på den baggrund overvejet nødvendigheden af at anmode om en undersøgelse af de miljømæssige virkninger for vindparker, som opstilles med støtte fra EU? Er Kommissionen rede til at foretage en undersøgelse af, hvorledes disse virkninger kan nedbringes mest muligt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. februar 2000)

Punkt 3i i bilag II til Rådets direktiv 97/11/EØF om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurderingen af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1), fastsætter, at der skal foretages en miljøkonsekvensvurdering for anlæg til udnyttelse af vindkraft til energiproduktion.

Direktivets artikel 4 fastsætter, at for projekterne i bilag II kan medlemsstaterne beslutte i hvilke tilfælde, der skal foretages en miljøkonsekvensvurdering. Det kan ske ud fra en undersøgelse fra sag til sag eller ud fra grænseværdier eller kriterier, som medlemsstaterne fastsætter. Det er derfor medlemsstaten, der afgør, om der skal foretages en miljøkonsekvensvurdering for et projekt. I så fald kan der fastsættes tiltag for at mindske projekts miljøvirkning.

(1) EFT L 73 af 14.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2158/99

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(24. november 1999)

Om: Midler til regionaludvikling

1. Er det korrekt, at Generaldirektoratet for Regionalpolitik for nylig afviste de projekter, som den italienske regering havde forelagt vedrørende mål 2?

2. Vil Kommissionen redegøre for årsagerne hertil?

3. Vil Kommissionen bekræfte, om de nye kriterier for brug af strukturfondsmidlerne, som blev fastlagt på topmødet i Berlin, og som afviger fra de kriterier, der var gældende i perioden 1994-1999, er årsag til afvisningen?

4. Vil Kommissionen i bekræftende fald oplyse, hvilke lande der drager fordel af disse nye kriterier, og hvilke lande de er til skade for?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(21. januar 2000)

1. Det er korrekt, at Kommissionen har afvist det forslag til listen over støtteberettigede områder under mål 2, som de italienske myndigheder forelagde den 1. oktober 1999.

2. Forslaget er ikke i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1), hvor det er fastsat, at de områder, der opfylder de såkaldte fællesskabskriterier i artikel 4, stk. 5 og 6, skal omfatte mindst 50 % af mål 2-befolkningen i hver medlemsstat. De områder, der blev foreslået af de italienske myndigheder, og som opfylder nævnte kriterier, omfattede imidlertid kun 2,2 mio. indbyggere, dvs. 29,6 % af den samlede støtteberettigede befolkning.

3. Ovennævnte forordning godkendtes enstemmigt af medlemsstaterne efter en positiv udtalelse fra Europa-Parlamentet. Som det fremgår af ovenstående, er det ikke de nye kriterier som sådan, men derimod den manglende overholdelse af nævnte artikel 4, stk. 4, der har medført, at det italienske forslag har måttet afvises.

4. Kriterierne i samme forordnings artikel 4, stk. 5 og 6, er ikke til skade for nogen medlemsstat.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2731/99

af Luisa Morgantini (GUE/NGL) til Rådet

(13. januar 2000)

Om: Nicaragua: korruption og EU-bistand

I forlængelse af arrestationen af formanden for Nicaraguas revisionsret, Agustin Jarquin, som havde påtalt et alvorligt underslæb fra den nuværende regerings side, vil EU da omgående omdirigere sin bistand til Nicaragua, indtil Agustin Jarquin frigives, de institutionelle mekanismer til kontrol med den udøvende magt er genetableret, og der er skabt fuld klarhed med hensyn til de påtalte forhold?

Svar

(10./11. april 2000)

1. Som det ærede parlamentsmedlem nok vil vide, blev Nicaraguas Rigsrevisor, Agustin Jarquin, løsladt fra fængslet den 24. december 1999. Løsladelsen skyldes utvivlsomt såvel den støtte, talrige politiske personligheder, medierne og dele af Nicaraguas offentlighed har givet Agustin Jarquin, som det internationale pres, herunder EU's demarcher i november 1999.

2. Ved den lejlighed gav Unionen udtryk for dyb bekymring over de omstændigheder, der førte til, at Agustin Jarquin blev anholdt og fængslet, og de institutionelle indvirkninger, dette fik på mulighederne for at regere landet. Det er klart, at konsolideringen af retsstaten, som først og fremmest forudsætter en institutionel magtbalance og et professionelt og uafhængigt retsvæsen, må være en langvarig proces i et land, som i den grad er mærket af borgerkrig og endeløse konfrontationer. Det ser imidlertid ud til, at fængslingen af Rigsrevisoren især er en reaktion på hans uafhængige holdning til den udøvende magt og hans kamp mod korruption.

3. Den Europæiske Union understregede, at retsstatsprincippet, gennemsigtighed og respekt for de demokratiske institutioners uafhængighed er af største vigtighed for alle lande og er grundlaget for udviklingsbestræbelserne. Den Europæiske Union fremhævede desuden, at dette er vigtige betingelser for at nå beslutnings- og afslutningspunktet i initiativet for stærkt gældstyngede fattige lande.

4. Siden da har Nicaragua besluttet at revidere sin forfatning. Det fremgår klart af visse aspekter af de igangværende institutionelle reformer, at det væsentligste problem ikke er spørgsmålet om Controlaria's kollegiale eller ikke kollegiale strukturer, men behovet for at hindre, at denne institutions uafhængighed begrænses; det gælder om at undgå at politisere institutionerne og i stedet sikre, at de kan udøve deres respektive hverv fuldt ud og i fuld åbenhed. Gennem Den Europæiske Union, G5-gruppen og de internationale finansielle institutioner opretholder det internationale samfund en dialog med Nicaraguas regering med det formål at styrke institutionernes nødvendige uafhængighed.

5. EU vil fortsat nøje følge udviklingen i Nicaragua og vil i forbindelse med sin bistand til landet efterleve ovennævnte principper, som de fremgår af Stockholm-erklæringen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2781/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Støtteforanstaltninger til afsætning af appelsiner i Grækenland

Den store forøgelse af appelsinproduktionen, som forventes i år i Grækenland, forventes at medføre yderligere problemer med afsætningen af dette produkt på markedet. De vanskeligheder, der er i forbindelse med eksporten til landene i Central- og Østeuropa på grund af de bureaukratiske og økonomiske problemer i visse lande samt de ødelagte hovedfærdselsårer som følge af krigen i Jugoslavien, skærper afsætningsproblemerne med det resultat, at producenternes indkomster risikerer at falde drastisk.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe (støtte til dækning af transportomkostningerne, forøgelse af de mængder, der går til fødevarehjælp, især til Balkan m.m.) med henblik på at lette afsætningen af produktionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. februar 2000)

Kommissionen har for nylig udvidet de destinationer, for hvilke der kan ydes støtte til eksporten af appelsiner, til at omfatte alle destinationer, dvs. bl.a. alle tredjelande, ifølge Kommissionens forordning (EF) nr. 67/2000 af 12. januar 2000 om eksportrestitutioner for frugt og grøntsager(1). Denne foranstaltning forenkler i betydelig grad de administrative procedurer, der skal følges for at få restitutionen udbetalt.

For citroners vedkommende er restitutionssatsen hævet fra 35 til 45 t som følge af de nuværende vanskeligheder med at afsætte dette produkt til tredjelande.

Kommissionen henviser i øvrigt det ærede medlem til svarene på skriftlig forespørgsel E-393/99(2) og E-2327/99(3).

(1) EFT L 9 af 13.1.2000.

(2) EFT C 341 af 29.11.1999.

(3) EFT C 219 E af 1.8.2000, s. 147.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2332/99

af Alejandro Cercas (PSE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Innovative aktioner til fremme af tværnationale aktiviteter for europæiske SMV'er, der forsøger at komme ind på tredjelandes markeder (indkaldelse af forslag 98/C 219/13)

I forbindelse med ovennævnte projekt(1) ønskes følgende oplyst:

- det samlede antal projekter, der er ydet støtte til i 1998 og 1999,

- støttemodtagerne,

- støttebeløbets størrelse,

- navnene på de europæiske deltagere i sådanne virksomhedspools,

- de udvalgte tredjelande,

- hvornår den næste indkaldelse finder sted.

(1) EFT C 219 af 15.7.1998, s. 23.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(12. januar 2000)

i forlængelse af indkaldelsen af forslag (98/C 219/13) ydede Kommissionen støtte til fire forslag, nemlig et forslag fra EIC-CRCI Orleans (Frankrig) vedrørende en Firmenpool- foranstaltning Frankrig-Israel (støtte på 80 000), et forslag fra Excal (Spanien) om en Firmenpool-foranstaltning Spanien-Mexico-Argentina (støtte på 75 909), et forslag fra Lisburn Enterprise (Det Forenede Kongerige) om en Compagnonnage- foranstaltning Nordirland/USA (støtte på 80 000), et forslag fra MLIP (Tyskland) om en Firmenpool-foranstaltning Tyskland/Det Forenede Kongerige og USA (støtte på 80 000).

Forslagsindkaldelsen indeholdt ikke krav om, at forslagsstillerne skulle oprette konsortier. Ikke desto mindre har MLIP forbundet sig med Business Link fra Thames Valley, Geater Nottingham og Isle of Wight (Det Forenede Kongerige), tre tyske handelskamre (Magdeburg, Leipzig og Dresden) og AFG Mecklenburg.

Da programmet Innovative aktioner er af eksperimentel karakter, vil Kommissionen først træffe afgørelse om en eventuel ny indkaldelse af forslag, når resultaterne af disse fire projekter er blevet vurderet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2421/99

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Nyt honningdirektiv, der skader biavlerne

Kommissionen er i færd med at vedtage et nyt direktiv om honning til erstatning for direktiv 74/409(1), som i sin foreliggende skikkelse vil skade aktørerne i sektoren voldsomt.

Mener Kommissionen ikke på denne baggrund, at vedtagelsen af den nye retsakt bør udsættes, så der sikres en mere indgående behandling af de italienske og europæiske biavleres legitime krav, der især tager sigte på at opnå:

1. at honningproduktionen igen betragtes som et landbrugserhverv, og at der ikke gives efter for konservesindustriens lobbyvirksomhed, idet konservesindustrien til stadighed forsøger at slække på kvalitetskravene og de obligatoriske oplysninger på etiketterne;

2. at de enkelte stater får mulighed for at beskytte honningen som et produkt, der udelukkende fremstilles af blomsternektar, og forhindre, at der på det europæiske marked sælges honning og blandingsprodukter fra tredjelande, ofte med medlemsstaters medvirken?

(1) EFT L 221 af 12.8.1974, s. 10.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(25. januar 2000)

I 1996 forelagde Kommissionen et forslag til direktiv(1) med henblik på at forenkle og erstatte Rådets direktiv 74/409/EØF af 22. juli 1974 vedrørende honning(2). Under udarbejdelsen af forslaget og i forbindelse med de derpå følgende drøftelser tog Kommissionen inden for rammerne af det mandat, som den havde fået af Det Europæiske Råd i Edinburgh hensyn til fællesskabsinteresserne hos alle de berørte parter.

1. I forslaget til honningdirektivet er der en definition af honning, og der er fastsat en række kriterier for sammensætningen, som skal opfyldes ved fremstilling af honning både inden for og uden for Fællesskabet, for at produktet kan forhandles under denne betegnelse.

2. Det ville altså være mod de regler, der gælder for samhandelen inden for EF og internationalt at modsætte sig indførsel af honning fra tredjelande, hvis den pågældende honning opfylder de regler, der er fastsat i honningdirektivet. Efter en udtalelse fra Europa-Parlamentet, der blev afgivet i maj 1999, besluttede Kommissionen at ændre sit forslag for at gøre det obligatorisk med en oprindelsesangivelse på etiketten, når honningen hidrører fra et land uden for Fællesskabet. Under møderne i Rådet har visse medlemsstater rejst spørgsmål om, hvordan man skulle forhold sig, når det drejede sig om blandinger af EF-produceret honning og honning produceret uden for Fællesskabet. Dette spørgsmål er endnu ikke afklaret.

(1) EFT C 378 af 13.12.1996.

(2) EFT L 221 af 12.8.1974.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2562/99

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(11. januar 2000)

Om: Sikring af indskud

Kommissionen bedes oplyse gældende bestemmelser for sikring af eller garanti for indskud i banker i hver enkelt medlemsstat.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. februar 2000)

Bestemmelserne for indskudsgarantiordninger i medlemsstaterne er opført i bilaget til Kommissionens beretning(1) om direktivet om indskudsgarantiordninger (94/19/EF). Denne beretning blev vedtaget af Kommissionen den 22. december 1999 og vil snart blive fremsendt til Rådet og Parlamentet.

I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF af 30. maj 1994 om indskudsgarantiordninger(2) fastsættes det, at minimumsniveauet for indskudsgaranti fra den 1. januar 2000 skal være 20 000 EUR i Fællesskabet. I henhold til de nationale love ligger indskudsgarantierne på mellem 20 000 og 25 000 EUR i de fleste medlemstater. Kun tre medlemsstater har højere nationale garantiniveauer, nemlig Danmark, Frankrig og Italien.

Kommissionens beretning indeholder oplysninger om indskudsgarantiniveauerne i alle medlemsstaterne og Island, Liechtenstein og Norge. Desuden indeholder den oplysninger om garantiernes rækkevidde, referencer til de forskellige nationale love om indskudsgarantiordninger samt en liste over de institutter, der udsteder garantien.

(1) Kommissionens beretning om anvendelsen af klausulen om udførselsforbud i artikel 4, stk. 1, i direktivet om indskudsgarantiordninger (94/19/EF) ), KOM(1999) 722 endelig udg.

(2) EFT L 135 af 31.5.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2842/99

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Medtagelse af forskningsopgaver vedrørende forudsigelse af klimaændringer og scenarier under den anden runde indkaldelse af forslag

Kan Kommissionen bekræfte, at den ikke har nogen umiddelbare planer om at medtage forskningsopgaver vedrørende forudsigelse af klimaændringer og scenarier under den anden runde indkaldelse af forslag under forskningsprogrammet vedrørende energi, miljø og bæredygtig udvikling? Kan den i bekræftende fald oplyse, om det er af administrative eller budgetmæssige grunde, eller fordi den mener, at der nu gennemføres den nødvendige forskning på dette område?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin på skriftlige forespørgsler E-2832/99 og E-2842/99

(14. februar 2000)

De første to indkaldelsers arbejdsprogram er nøje blevet udformet og udarbejdet sammen med den rådgivende ekspertgruppe og programmets forvaltningsudvalg. Der vil finde yderligere drøftelser sted med disse organer i lystet af indkaldelserne.

Hovedsagelig af budgetmæssige grunde, men også efter de ovennævnte organers råd, blev underemnet 2.1.3 Forudsigelse af klimaændringer og scenarier åbnet i den første indkaldelse og er ikke medtaget i den anden indkaldelse, men vil blive åbnet igen i 2001-indkaldelsen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2212/99

af Gérard Deprez (PPE-DE) til Kommissionen

(29. november 1999)

Om: Udkast til frihandelsaftale mellem Tyrkiet og De Forenede Stater

Har Kommissionen kendskab til udkastet til frihandelsaftalen mellem Tyrkiet og De Forenede Stater (s. 1746), som senator Moynihan forelagde for De Forenede Staters senat den 18. oktober 1999? Teksten indeholder en bilateral aftale mellem De Forenede Stater og Tyrkiet med det formål at formindske og dernæst fjerne toldhindringer og ikke-toldmæssige forhindringer samt eventuelt etablere en frihandelsaftale mellem De Forenede Stater og Tyrkiet.

Kan Kommissionen redegøre for de eventuelle virkninger af et sådant lovudkast fra Det Amerikanske Senat på toldaftalen mellem Den Europæiske Union og Tyrkiet?

Hvis Den Amerikanske Kongres vedtager dette lovforslag, hvilke følger vil det få på Tyrkiets status som ansøger til optagelse i Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(16. december 1999)

Kommissionen har ikke modtaget nogen konkrete oplysninger om det aftaleudkast, som det ærede medlem omtaler, den har bl.a. ikke modtaget den fulde tekst til senator Moynihans forslag. Der forekommer imidlertid med jævne mellemrum initiativer af denne type i USA.

Tyrkiet og Fællesskabet har siden den 31. december 1995 indgået en toldunion, hvilket i realiteten forhindrer Tyrkiet i at oprette et frihandelsområde med USA.

Ved oprettelsen af en toldunion vedtager parterne en fælles toldpolitik, som omfatter en fælles ydre toldtarif, hvorved parterne fratages enhver selvbestemmelse på dette område.

Da et frihandelsområde mellem USA og Tyrkiet ikke er muligt fra tyrkisk side, vil det, selv om den amerikanske kongres skulle følge forslaget op, dreje sig om en ensidig retsakt, som ikke kan forpligte Tyrkiet, og som følgelig ikke vil kunne få nogen indflydelse på Tyrkiets ansøgning om medlemsskab af EU.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2289/99

af Marialiese Flemming (PPE-DE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Hvalfangst i Rusland

Ifølge oplysninger fra Whale and Dolphin Conservation Society (WDCS) er der i de seneste måneder i Rusland dræbt mellem 30 og 50 hvidhvaler (belugas) i Det Okhotske Hav. Spæklaget og kødet blev eksporteret til Japan. Desuden blev der fanget 12 levende dyr, der skulle eksporteres til delfinarier (i hele verden).

Kommerciel hvalfangst har været forbudt siden 1986. Nu tillader den russiske regering jagt på belugas i Det Okhotske Hav og eksport af kød og spæk til Japan. Dette betyder, at der for første gang i mange år igen drives kommerciel handel med produkter fra småhvaler.

Er Kommissionen bekendt med dette forhold?

Hvilke foranstaltninger vil den i bekræftende fald træffe?

Vil Kommissionen træffe foranstaltninger i givet fald hvilke? med sigte på et omgående stop for enhver form for indførsel af hvalprodukter og levende belugas til Japan?

Vil Kommissionen træffe foranstaltninger i givet fald hvilke? mod fortsat drab på og fangst af hvidhvaler i Rusland?

Vil Kommissionen træffe foranstaltninger i givet fald hvilke? med sigte på annullering af eksportgodkendelser og omgående frisættelse af alle hvidhvaler, som Rusland har fanget levende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. januar 2000)

Kommissionen har kendskab til rapporterne om den seneste tids jagt på hvidhval fra russiske fartøjer.

Ifølge Rådets Forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed(1) er indførsel af spæk, kød, levende enheder og alle andre produkter af hvidhval til Fællesskabet til kommercielle formål forbudt.

Kommissionen har ingen beføjelser til at træffe foranstaltninger til forbud mod drab og fangst af hvidhval i Rusland, eller udførsel af disse produkter fra Rusland og indførsel i Japan.

(1) EFT L 61 af 3.3.1997.