DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/199

(2004/C 70 E/215)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3024/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. oktober 2003)

Om: Påkrævet suspension og revision af stabilitetspagten

Siden år 2000 har Europa oplevet en kraftig økonomisk svækkelse og en stigning i arbejdsløsheden. Forudsigelserne for 2003 er ikke opmuntrende og bekræfter den opfattelse, at man kun kan komme ud af recessionen ved hjælp af en ekspansiv budgetpolitik, som skal hjælpe til med at stimulere den økonomiske vækst og beskæftigelsen, men det var ikke i den ånd, Kommissionen tog imod det såkaldte »Initiativ for Vækst«. Hertil kommer, at sommerens varmebølge ødelagde i tusindvis af hektar skov og bymæssige områder, idet den rev liv, ejendom, infrastrukturer og samfundsmæssigt udstyr med sig, ikke mindst i Portugal, hvor omkring 5 % af landets territorium blev hærget, hvorved den økonomiske recession, landet befinder sig i, blev yderligere forværret.

Stillet over for denne virkelighed, som bliver mere og mere håndgribelig, er det chokerende at se stabilitetspagtens irrationelle kriterier anvendt, som, selv om diverse stemme taler for det modsatte, fortsat står urokkeligt fast på målsætningerne, uagtet at virkeligheden nu for tredje år i træk tvinger lande som Tyskland og Frankrig til at overskride 3 % -grænsen for underskuddet.

Denne politik har ført til faldende investeringer inden for det statslige, sociale område, den har stimuleret til blinde privatiseringer og afhændelser af offentlig kulturarv og til de mest forskelligartede former for kreativ bogføring, som skal gøre de offentlige regnskaber mindre gennemsigtige. Selv Sapir-rapporten medgiver, at målsætningen om »stabilitet« har været skyld i den svage økonomiske vækst. Der er røster i regeringerne og elementer i Kommissionen, der taler om nødvendigheden af at modernisere og smidiggøre stabilitetspagten.

På denne baggrund ønsker jeg at vide,

— om Kommissionen ikke mener, at håndhævelsen af stabilitetspagten er med til at forværre de recessive faktorer i EU's økonomi og straffe økonomisk vækst, og at det derfor er presserende vigtigt, at den øjeblikkelig suspenderes med det formål at opmuntre til en samlet revision af de økonomiske retningslinier, for at garantere den nødvendige stimulering af den økonomiske vækst og beskæftigelsen?

— om Kommissionen mener, at håndhævelsen af pagten siden 1997 har svækket den offentlige service og staternes sociale ansvarlighed over for deres borgere?

— om Kommissionen mener, at udgifterne til offentlige investeringer burde holdes uden for udregningen af underskuddet? Og mener Kommissionen ikke, i Portugals særlige tilfælde, med den nuværende økonomiske situation, at de udgifter til investeringer, som er relateret til følgerne af denne sommers brande, burde holdes uden for udregningen af budgetunderskuddet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(7. november 2003)

Kommissionen er af den opfattelse, at EF-traktatens budgetmål og regler samt stabilitets- og vækstpagten fortsat er gældende. En budgetstilling, der er »tæt på balance eller udviser overskud«, udgør et hensigtsmæssigt fundament for den forsigtige budgetforvaltning, der er i alle landenes egen interesse på det økonomiske plan. Målsætningen om en budgetstilling, der er »tæt på balance eller udviser overskud«, giver en rigelig manøvremargen for, at de automatiske stabilisatorer kan fungere i fuldt omfang under økonomiske afmatninger og imødegå de budgetmæssige virkninger af større reformer. Det er endvidere et hensigtsmæssigt mål på mellemlang og lang sigt i betragtning af de betydelige gældsniveauer i mange lande og væsentlige faste forpligtelser, og fordi befolkningens aldring vil medføre store stigninger i udgifter til pension og sundhedssektoren. Alle disse udfordringer kan kun løftes, hvis landene gør en betydelig indsats for at mindske den offentlige gæld i det kommende årti.

Med hensyn til de offentlige finanser kan regeringerne bidrage til Lissabon-målene ved at bruge de offentlige midler så effektivt som muligt, omdirigere de offentlige udgifter over til vækstfremmende, omkostningseffektive udgifter under overholdelse af de globale budgetmæssige begrænsninger og ved at sikre, at offentlig støtte mere effektivt gavner private investeringer. Det er det ræsonnement, der lå bag retningslinje nr. 14 i de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, der blev vedtaget af Rådet den 26. juni 2003. Denne retningslinje rummer en række muligheder for, hvorledes den offentlige sektor kan øge sit bidrag til vækst. En af disse er »under overholdelse af de globale budgetbegrænsninger at omdirigere offentlige udgifter til vækstfremmende omkostningseffektive investeringer i fysisk og menneskelig kapital og viden«. Implementering af denne retningslinje samt de strukturreformer, som Rådet ved flere lejligheder har prioriteret, vil sætte skub i den økonomiske vækst og beskæftigelsen.

Samspillet mellem Unionens budgetregler og offentlige investeringer er blevet nøje undersøgt i rapporten Offentlige Finanser i Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) 2003 (1). En indgående analyse har ikke kunnet påvise nogen klar forbindelse mellem en ændring i investeringskvoten og bestemmelserne i Unionens ramme for finanspolitisk overvågning. Nedgangen i de offentlige investeringsudgifter i mange lande er ophørt efter indførelsen af den monetære union.

Hvad angår det særlige tilfælde med Portugal foreslog Kommissionen den 17. september 2003 en bevilling på 48,5 mio. EUR fra Unionens solidaritetsfond på grund af skovbrandene. Med hensyn til budget-udviklingen fremsatte Rådet den 11. november 2002 en række henstillinger til Portugal med henblik på at bringe det uforholdsmæssigt store budgetunderskud til ophør senest i 2003. Som led i overvågningen af situationen for at fastslå om de portugisiske myndigheder overholder Rådets henstillinger, undersøger Kommissionen alle relevante oplysninger, herunder blandt andet de seneste økonomiske prognoser, der tager hensyn til begivenhederne i sommeren 2003.

(1) KOM(2003) 283 endelig udg.