SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3297/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. november 2001)

Om: Forbud mod burhøns i Sverige

Der er i Sverige opstået en debat om, hvorvidt de svenske bestemmelser for hold af burhøns vil kunne udgøre en handelshindring. Det drøftes, om Sverige til Kommissionen burde have givet meddelelse om de nye dispensationsbestemmelser, som indførtes i 1997, inden de trådte i kraft. Det ville have medført, at bestemmelserne blev udsat i tre måneder, idet de andre medlemsstater kunne have gjort indsigelse, inden reglerne blev vedtaget i Sverige.

Mener Kommissionen, at bestemmelserne om burhøns i Sverige rummer handelshindringer, idet de adskille sig fra bestemmelserne i det øvrige EU, og burde Sverige efter Kommissionens opfattelse have meddelt sine ændrede bestemmelser om burhøns?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(28. januar 2002)

Kommissionen kan meddele det ærede parlamentsmedlem, at i perioden for de i spørgsmålet nævnte forhold (vedtagelse af nationale bestemmelser i Sverige i 1997), fandt Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(1) anvendelse. I henhold til dette direktiv (som blev kodificeret ved Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(2)) skal der gives meddelelse om nationale bestemmelser om tekniske forskrifter til Kommissionen. Visse bestemmelser er dog undtaget for meddelelse, f.eks. nationale bestemmelser, hvorved medlemsstaterne opfylder bindende fællesskabsretsakter.

I denne sammenhæng defineres en teknisk forskrift som en teknisk specifikation eller et andet krav, herunder de administrative bestemmelser, der gælder herfor, som retligt eller faktisk skal overholdes, for at et produkt kan markedsføres eller anvendes i en medlemsstat eller i en væsentlig del af denne stat, samt medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende forbud mod fremstilling, import, markedsføring eller anvendelse af et produkt. Udtrykket teknisk specifikation dækker ligeledes fremstillingsmetoder og processer vedrørende landbrugsvarer i henhold til samme direktiv.

Foranstaltningerne i forbindelse med opdræt af burhøns i Sverige, som blev vedtaget i 1997, betragtes derfor ved første øjekast som en teknisk forskrift i henhold til direktiv 83/189/EØF, som ændret ved Parlamentets og Rådets direktiv 94/10/EF af 23. marts 1994(3), og der burde således være givet meddelelse herom til Kommissionen. Men da Kommissionen ikke har kendskab til det nøjagtige indhold af de svenske foranstaltninger, som det ærede parlamentsmedlem omtaler, kan Kommissionen vanskeligt udtale sig om, hvorvidt de svenske myndigheder skulle have givet meddelelse om dette forbud. Da Kommissionen heller ikke har kendskab til indholdet af de ændringer, der senere er blevet tilføjet disse bestemmelser, er det ligeledes vanskeligt for den at udtale sig om nødvendigheden af at give meddelelse om disse.

For såvidt angår det ærede parlamentsmedlems spørgsmål om, hvorvidt de gældende svenske bestemmelser om opdræt af burhøns udgør en handelshindring i og med, at de afviger fra de gældende regler i de øvrige medlemsstater, ønsker Kommissionen først og fremmest at minde om fællesskabsreglerne på dette område.

Rådets direktiv 88/166/EF af 7. marts 1988 om opfyldelse af Domstolens dom i sag 131/86(5) indeholdt udelukkende mindstekrav vedrørende beskyttelse af burhøns. Dette direktiv udgjorde ingen hindring for en medlemsstat, der undtagelsesvist ønskede at indføre et totalforbud mod et bursystem ud fra et overordnet hensyn til dyrenes vilkår.

I øvrigt giver artikel 13, stk. 2, i direktiv 1999/74/EF af 19. juli 1999 om mindstekrav til beskyttelse af æglæggende høner(4), som ophæver og erstatter direktiv 88/166/EØF, medlemsstaterne mulighed for på deres område at opretholde eller anvende bestemmelser for beskyttelse af æglæggende høner, der er strengere end bestemmelserne i det pågældende direktiv, dog under overholdelse af traktatens almindelige bestemmelser.

Sådanne nationale bestemmelser kan påvirke den frie bevægelighed for de pågældende produkter eller hindre, at det indre marked fungerer korrekt. Men en medlemsstat kan dog med gyldig grund træffe foranstaltninger med en restriktiv virkning på handelen mellem medlemsstaterne under påberåbelse af f.eks. beskyttelse af dyrs sundhed og levevilkår, såfremt disse bestemmelser ikke udgør et middel til vilkårlig diskrimination eller en skjult hindring for handelen mellem medlemsstaterne. Kommissionen har brug for yderligere oplysninger for at vurdere de svenske bestemmelsers nøjagtige virkning på det indre marked.

(1) EFT L 109 af 26.4.1983.

(2) EFT L 204 af 21.7.1998.

(3) EFT L 100 af 19.4.1994.

(4) EFT L 203 af 3.8.1999.

(5) EFT L 100 af 19.4.1994.