ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2911/98

af Stephen Hughes (PSE) til Kommissionen

(2. oktober 1998)

Om: Tilbagetraekning fra EOEF's foedevareoverskudsordning

Kan Kommissionen angive, hvor stort et beloeb den britiske regering betaler til Den Europaeiske Unions budget? Hvor stor en del af beloebet afsaettes til foedevareoverskudsordningen?

Kan Kommissionen oplyse, om den britiske regering stadig vil skulle betale til foedevareoverskudsordningen, selvom Det Forenede Kongerige ikke laengere vil deltage i det?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. november 1998)

Ifoelge det foreloebige budgetforslag for 1999 udgoer den britiske andel af EF's samlede budgetmidler 13,9 % eller 11 606 mio. EUR. Der er i alt afsat 200 mio. EUR til ordningen for fordeling af overskudsfoedevarer til vanskeligt stillede personer. Efter de normale budgetprincipper afsaettes medlemslandenes bidrag til EU's egne indtaegter ikke til specifikke udgiftsposter.

Hvis Det Forenede Kongerige tilsluttede sig ordningen, ville det faa indtaegter i kraft af denne. I 1999 ville indtaegterne vaere i stoerrelsesordenen 11 mio. EUR, beregnet paa grundlag af en raekke fattigdomskriterier, bevillingsforbruget de foregaaende aar og medlemslandets anmodning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3358/98

af Manuel Escolá Hernando (ARE) til Kommissionen

(4. november 1998)

Om: Vandforsyningsprojekt for Zaragoza og omegn

I den autonome region Aragon har man planer om at gennemfoere et storslaaet projekt under navnet "vandforsyningsprojekt for Zaragoza og omegn".

Dette projekt, der er godkendt og betegnet som det vigtigste af de projekter, der i Spanien stoettes af Samhoerighedsfonden, skal levere vand af hoej kvalitet til byen Zaragoza og omkring 50 kommuner i omegnen.

Gennemfoerelsen af dette projekt forventes at koste i alt 22 mia. PTA, hvoraf mere end halvdelen skal gives i stoette fra Den Europaeiske Union. Naermere bestemt ca. 12 mia. PTA. Alt dette for at anlaegge en vandledning af mere end 100 km's laengde fra det sted, hvor vandet hentes i den opdaemmede soe ved Yesa, til det sted, som vandet skal forsyne, byen Zaragoza og dens omegn.

Det beloeb, der i alt kan ydes fra de europaeiske fonde, er af et betydeligt omfang, men der er opstaaet et alvorligt problem, nemlig manglende tid, fordi arbejdet skal vaere overdraget senest den 31. december 1999, hvis dette projekt rent faktisk skal kunne stoettes af Den Europaeiske Union. Har Kommissionen kendskab til, hvordan situationen i oejeblikket ser ud for dette projekt?

Hvad er den maksimale frist for overdragelse af projektet, dets paabegyndelse eller dets afslutning, hvis projektet ikke skal gaa glip af faellesskabsstoetten?

Er der en mulighed for at tilbyde en eller anden form for forlaengelse af disse frister, uden at der bliver givet afslag paa finansiering med faellesskabsmidler?

Svar afgivet af Monika Wulf-Mathies paa Kommissionens vegne

(16. december 1998)

Kommissionen modtog den 4. august 1998 en ansoegning om stoette fra Samhoerighedsfonden til den sonderende fase (affattelse af forundersoegelsesrapporter) af vandforsyningsprojektet for Zaragoza og et halvt hundrede kommuner beliggende mellem Novillas og Fuentes de Ebro i Ebro-baekkenet. Udarbejdelsen af disse rapporter blev paabegyndt i begyndelsen af 1998 og vil blive afsluttet i april 1999. Kommissionen har dog ikke modtaget supplerende oplysninger om gennemfoerelsesfasen.

Hvis de spanske myndigheder indgiver en ansoegning om stoette til gennemfoerelse af det paagaeldende projekt i henhold til 1999-budgettet, vil Kommissionen kunne undersoege muligheden for en saadan medfinansiering under forudsaetning af, at de regler og betingelser, der er fastsat ved Raadets forordning (EF) 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af Samhoerighedsfonden(1), er overholdt, og at der er tilstraekkelige midler til raadighed paa budgettet for dette regnskabsaar.

Det skal understreges, at udgifterne er stoetteberettigede fra den dato, hvor stoetteansoegningen indgives til Kommissionen. Det vil naturligvis vaere oenskeligt, at projektet er saa langt fremskredet som muligt med hensyn til tildeling af kontrakter.

(1) EFT L 130 af 25.5.1994.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3848/98

af Manuel Escolá Hernando (ARE) til Kommissionen

(22. december 1998)

Om: Flere stop paa hoejhastighedsbanen Madrid-Zaragoza

Blandt de 14 prioriterede projekter om transeuropaeiske transportnet, som blev godkendt paa topmoedet i Essen, optraeder anlaegget af en hoejhastighedsbane i Sydeuropa, der skal forbinde Madrid, Zaragoza, Perpignan og Montpellier.

Anlaegget af denne bane skal goere det muligt af tilbagelaegge straekningen mellem Zaragoza og Madrid eller Barcelona, der i oejeblikket tager tre en halv time paa lidt over en time og et kvarter, hvilket i praksis betyder, at disse byer kommer betydeligt naermere hinanden.

Imidlertid er der ikke ifoelge projektet nogen mulighed for, at toget kan standse i Calatayud, der ligger mellem Madrid og Zaragoza, i oejeblikket et vigtigt jernbaneknudepunkt, som saaledes kan se sine muligheder for en fremtidig udvikling forsvinde.

Efter planerne skal denne hoejhastighedsbane gaa direkte gennem Calatayuds bykerne, og da denne by med hensyn til stoerrelse, befolkning og betydning er den fjerdestoerste i Aragón, er der fra forskellige sider fremsat oenske om, at hoejhastighedstoget ogsaa standser i Calatayud.

Mener Kommissionen ikke, at det vil vaere logisk, at i hvert fald nogle af de hoejhastighedstog, der dagligt passerer gennem Calatayud, standser her?

Ville man ikke paa denne maade sikre, at det europaeiske transportnet, som hoejhastighedstoget er en del af, ogsaa kommer de borgere til gode, der lever i de smaa og mellemstore byer, og som i mange tilfaelde bliver glemt i de europaeiske projekter?

Mener Kommissionen ikke, at forslag som dette hjaelper med til at planlaegge det europaeiske omraade, saa man derved undgaar affolkning, og der bliver skabt muligheder for udvikling i byomraader, der maaske paa anden maade har mistet deres udviklingsmuligheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(1. marts 1999)

I henhold til EF-traktaten skal projekter af faelles interesse inden for transeuropaeiske net vaere oekonomisk levedygtige. Naar der er tale om anlaeggelse af nye hoejhastighedstogforbindelser, kan projekterne ofte kun blive konkurrencedygtige ved at reducere rejsetiden og antallet af ophold mellem de stoerre byer. Jernbaneselskabet maa beregne projektets oekonomiske levedygtighed under hensyntagen til det potentielle marked (passagerunderlaget) mellem hver station. Kommissionen kan ikke udoeve nogen indflydelse paa myndighedernes beslutningsproces i den forbindelse.

Kommissionen er dog enig i, at mindre og mellemstore byomraader ligeledes boer kunne opnaa flest mulige fordele i forbindelse med det transeuropaeiske hoejhastighedsnet, samt at der kraeves yderligere loesninger for at sikre, at nettet rent faktisk ogaas kommer disse byer til gode.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3582/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Forbud mod at give dyr antibiotika

Ifoelge resultaterne af en videnskabelig undersoegelse, som for nylig blev droeftet paa et internationalt laegeseminar i Koebenhavn, skaber ukontrolleret anvendelse af antibiotiske laegemidler til opfedning og helbredelse af dyr og fisk alvorlige problemer for menneskets immunsystem og er til fare for menneskets sundhed.

Da EU prioriterer beskyttelse af forbrugernes sundhed, bedes Kommissionen oplyse, om den har til hensigt at traeffe omgaaende foranstaltninger for at sikre, at der nedlaegges forbud mod anvendelse af antibiotika i dyrefoder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. februar 1999)

Som fremhaevet ved flere lejligheder (konklusionerne fra Verdenssundhedsorganisationens konference i oktober 1997 i Berlin, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, Det Internationale Epizootikontor og konferencen om den mikrobielle trussel i Koebenhavn i september 1998) skal antibioresistens betragtes som et stort og kompleks problem af internationalt omfang.

Paa landbrugsministrenes moede i december 1998 erklaerede Raadet og Kommissionen, at det er meget vigtigt at forhindre udviklingen af resistens over for antibiotika, der anvendes som laegemidler til mennesker. Erklaeringen styrker den udtalelse, som Kommissionen og Raadet afgav paa sundhedsministrenes moede den 12. november 1998.

Det er disse generelle bekymringer over antibioresistens og hensynet til forsigtighedsprincippet, som tilskyndede Raadet til den 17. december 1998 at vedtage det af Kommissionen fremsatte forslag(1) om at forbyde anvendelsen af fire antibiotika, der har vaeret tilladt som laegemidler til dyr, og at forbeholde anvendelsen af disse antibiotika og andre antibiotika af samme familie til behandling af mennesker.

Paa anmodning af Kommissionen skal det videnskabelige direktoerudvalg afgive en generel udtalelse om resistens over for antimikrobielle stoffer under hensyn til disse stoffers anvendelse som laegemidler til mennesker og dyr, i foderstoffer og i plantesundhedssektoren.

(1) KOM(98) 763 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4110/98

af Bartho Pronk (PPE) til Kommissionen

(14. januar 1999)

Om: Euro-nummerplader i Schweiz

1. Indeholder udkastet til aftale mellem Den Europaeiske Union og Schweiz bestemmelser om gensidig anerkendelse af nummerplader, der udleveres i Den Europaeiske Unions medlemsstater og i Schweiz?

2. Mener Kommissionen i benaegtende fald ikke, at EU-turister risikerer boeder i Schweiz, fordi de schweiziske myndigheder i saa fald vil kunne kraeve - med trussel om boede - at turisterne ud over deres nationale nummerplade (med EU-stjernerne) med angivelse af hjemlandet ogsaa skal montere et nationalitetsmaerke? Dette nationalitetsmaerke er helt gaaet ud af brug i den almindelige samfaerdsel mellem medlemsstaterne.

3. Hvad har Kommissionen til hensigt at goere ved dete forhold?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(9. marts 1999)

1. Der findes ingen bestemmelser om anerkendelse fra schweizisk side af nummerplader, som er udstedt af medlemsstaterne, og som opfylder kravene i bilaget til Raadets forordning (EF) 2411/98 af 3. november 1998 om gensidig anerkendelse af registreringslandets kendingsbogstaver for motorkoeretoejer og paahaengskoeretoejer dertil ved koersel inden for Faellesskabet(1).

2. Raadets forordning indeholder bestemmelser om anerkendelse ved koersel inden for Faellesskabet af kendingsbogstavet for den medlemsstat, hvor motorkoeretoejerne og disses paahaengskoeretoejer er indregistreret(2).

Det er indlysende, at den ikke gaelder for koeretoejer fra Faellesskabet, som koerer i tredjelande som for eksempel Schweiz. Derfor kan de schweiziske myndigheder rent principielt fremsaette krav om brug af den ellipseformede selvklaebende maerkat, der er foreskrevet i Wienerkonventionens artikel 37.

3. Kommissionen har optaget kontakt til de schweiziske myndigheder og anmodet disse om at anerkende kendingsbogstaverne i overensstemmelse med forordning (EF) 2411/98. Medlemsstaterne vil blive underrettet herom, saa snart Kommissionen har modtaget et svar fra de schweiziske myndigheder.

(1) EFT L 299 af 10.11.1998.

(2) EFT L 299 af 10.11.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3069/98 af David BOWE Primater (SUPPLERENDE SVAR)



EF-Tidende nr. C 370 af 21/12/1999 s. 0007



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3069/98 af David Bowe (PSE) til Kommissionen (9. oktober 1998) Om: Primater Hvad er Kommissionens politik og praksis med hensyn til EU-midler til finansiering af eksperimenter med primater, og hvor stor er den samlede EU-stoette til eksperimenter med primater for hver enkelt af foelgende aar: 1996, 1997, 1998 (til dato)? Hvor mange primater udgoer dette?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3853/98

af James Nicholson (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Afskaffelse af salget af told- og afgiftsfrie varer

Har Kommissionen undersoegt, hvor mange arbejdspladser der vil gaa tabt som foelge af afskaffelsen af salget af told- og afgiftsfrie varer i EU?

Svar afgivet paa Kommissions vegne af Mario Monti

(17. marts 1999)

Det Europaeiske Raad i Wien anmodede Kommissionen og Raadet (oekonomi- og finansministrene) om inden marts at undersoege, hvilke beskaeftigelsesproblemer der kunne opstaa i forbindelse med afgoerelsen fra 1991 om at afskaffe det afgiftsfrie salg for rejsende inden for EU.

Som svar paa anmodningen har Kommissionen undersoegt, hvilken virkning afgoerelsen om at afskaffe det afgiftsfrie salg inden for EU vil faa paa beskaeftigelsen. Den har ogsaa overvejet, om det er muligt at mindske de eventuelle beskaeftigelsesproblemer, herunder en eventuel begraenset forlaengelse af den afgiftsfrie ordning.

Resultaterne af undersoegelsen omhandles i Kommissionens meddelelse af 17. februar 1999(1). Det fremgaar af Kommissionens analyse, at virkningen paa beskaeftigelsen sandsynligvis vil blive af mindre omfang, og at den vil vaere begraenset til bestemte steder og sektorer. Det boer imidlertid bemaerkes, at paa mellemlang sigt kan de kortsigtede negative virkninger paa beskaeftigelsen forvandle sig til nettojobskabelse.

Kommissionen vil sende meddelelsen ikke blot til Raadet, men ogsaa til Parlamentet. Raadet droefter sagen paa moedet den 15. marts 1999.

(1) Meddelelse fra Kommissionen til Raadet om de beskaeftigelsesmaessige aspekter af afgoerelsen om at afskaffe det afgiftsfrie salg for rejsende inden for EU (KOM(99) 65 endelig udg. af 17.2.1999).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3845/98

af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen

(22. december 1998)

Om: Polio og andre sygdomme, der kan forebygges med vaccine

Paa Verdensboernetopmoedet i 1990 blev det anslaaet, at der hvert aar doer 2 millioner boern af sygdomme, der kan forebygges med vaccine, f.eks. polio.

Hvilken stoette yder EU til Verdenssundhedsorganisationens program med henblik paa udryddelse af disse sygdomme? Hvor meget har EU ydet i bidrag til saadanne programmer siden 1990?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(24. februar 1999)

Faellesskabet er aktivt engageret i finansieringen af den foerste strategi for gennemfoerelsen af det globale program til bekaempelse af polio, dels via stoette til primaere sundhedsfaciliteter i 32 lande syd for Sahara (med over 250 mio. EUR) dels via programmer for strukturtilpasningsstoette, der sikrer midler til prioriterede poster paa sundhedsbudgetterne (med over 458 mio. EUR).

Paa saerlig anmodning fra de nationale myndigheder kan EF ogsaa finansiere forskellige merudgifter i forbindelse med det globale program til bekaempelse af polio. Udgifterne skal i saa fald optages paa de nationale sundhedsbudgetter.

I naert samarbejde med Verdenssundhedsorganisationen, WHO's regionale kontor for Afrika, stoetter EF ogsaa oprettelsen af et netvaerk til epidemisk overvaagning af smitsomme sygdomme i Vestafrika (budget 500 000 EUR), som er et vigtigt led i den fjerde strategi for gennemfoerelsen af det globale program til bekaempelse af polio.

Faellesskabet yder i forvejen betydelig stoette til vaccinationskampagner, isaer i Afrika, ved at sikre forsyning med de vigtigste vacciner, specielt poliovaccine, og ved at udvikle og forbedre vaccinationsaktiviteterne i de primaere sundhedsfaciliteter. Et saerligt program for hjaelp til stoerre oekonomisk uafhaengighed i forbindelse med vaccinationer i otte lande syd for Sahara (9,5 mio. EUR) er under udvikling. Programmet satser paa at forbedre vaccinationsdaekningen af boern og unge kvinder samt at mindske landenes afhaengighed af ekstern finansiering til det udvidede vaccinationsprogram, specielt ved at fremme, at vaccination bliver optaget som en post paa de nationale sundhedsbudgetter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3277/98

af Maartje van Putten (PSE) til Kommissionen

(22. oktober 1998)

Om: Roerledning mellem Tchad og Cameroun

Paa den seneste samling i Den Paritetiske Forsamling AVS-EU meddelte kommissaer Pinheiro, at Den Europaeiske Investeringsbank har modtaget en henvendelse fra regeringerne i Tchad og Cameroun om oekonomisk stoette til et Exxon-styret roerledningsprojekt mellem de to lande. Ifoelge en repraesentant fra GD VIII (der udtalte sig paa en pressekonference om projektet, som var arrangeret af Wilfried Telkaemper, medlem af Europa-Parlamentet), er der allerede markant politisk stoette til projektet fra Kommissionens side.

Vil Kommissionen fortsat give politisk opbakning, selv om projektet kommer til at medfoere miljoemaessige og sociale problemer, som Exxon ikke har taget tilstraekkelig hoejde for i sin vurdering af indvirkningerne paa miljoeet og sine driftsplaner, jf. undersoegelser fra Verdensbankens ekspertpanel og den nederlandske regerings VVM-raadgivere? Har Kommissionen til hensigt at anbefale, at der ydes faellesskabsstoette af nogen art til projektet, f.eks. via EUF eller EIB?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(16. november 1998)

Kommissionen paataenker ikke at foreslaa et finansielt bidrag fra Faellesskabet til den roerledning, som skal lede olie fra Tchad til havnen i Kribi (Cameroun).

Efter Kommissionens opfattelse er det i oevrigt ikke rimeligt, i betragtning af den ekstreme fattigdom, som landet befinder sig i, at forhindre Tchad i at ville udnytte den eneste ressource, som ville kunne give landet stoerre indtaegter.

Kommissionen mener derfor, at der i den forbindelse maa udvises en positiv holdning, og at dialogen med myndighederne i Tchad maa uddybes for saa vidt angaar de foranstaltninger, der skal traeffes for at beskytte miljoeet og sundheden blandt de befolkningsgrupper, der beroeres af olieudvindingen, at en rimelig del af olieindtaegterne maa gaa til landsbysamfundene i den region, hvor olien udvindes, samt at disse samfunds legitime interesser maa beskyttes, og at olieindtaegterne paa et generelt plan maa udnyttes paa en effektiv maade til at bekaempe fattigdommen.

Hvad angaar Den Europaeiske Investeringsbank (EIB) kan Kommissionen henvise til, at der er tale om en uafhaengig institution, som har egne beslutningsorganer. Efter de oplysninger, som Kommissionen raader over, kan det meddeles, at EIB vil undersoege mulighederne for at deltage i finansieringen af roerledningen sammen med andre finansinstitutioner, heriblandt Verdensbanken, og at ved enhver beslutning, som EIB maatte traeffe, vil der blive taget hensyn til, hvilke loesninger der findes paa problemer, som opstaar i forbindelse med projektet, blandt andet paa det sociale omraade og paa miljoeomraadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4063/98

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE) til Kommissionen

(13. januar 1999)

Om: Telekommunikation

Den 26. november 1998 meddelte Kommissionen, at den betragtede tre undersoegelser af mobiltelefonselskaber, blandt andet Telefónica España, som vaerende afsluttet, efter at de paagaeldende selskaber havde nedsat deres samtrafiktakster for opkald fra det faste telefonnet til mobiltelefonnettet.

Kan Kommissionen oplyse, hvornaar disse nedsaettelser traeder i kraft for de spanske brugere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(16. februar 1999)

I 1998 ivaerksatte Kommissionen en grundig undersoegelse af, om teleselskaberne i EU benyttede urimelige eller diskriminerende takster for samtrafik. I forbindelse hermed undersoegte Kommissionen to sager, der omfattede Telefónica de EspaÔa. Den foerste vedroerte de priser, Telefónica afkraevede Airtel for terminering af mobilopkald paa sit faste net. Kommissionen fandt, at disse priser kunne vaere urimelige eller diskriminerende. Den anden vedroerte Telefónicas indtaegter fra opkald fra sit faste net til et mobilnet. Resultaterne af Kommissionens undersoegelse viste, at det beloeb, Telefónica kraevede, var hoejere end den graensevaerdi for bedste praksis, som Kommissionen har fastsat.

I november 1998 besluttede Kommissionen efter at have undersoegt oplysninger fra Telefónica at afslutte den foerste sag. Kommissionens undersoegelse vedroerte takster for samtrafik mellem selskaber og ikke taksterne for slutbrugere. Hvordan mobiloperatoererne vil lade omkostningsbesparelserne ved de nye termineringstakster komme brugerne til gode afhaenger af deres forretningsstrategi. Etableringen af en tredje mobiltelefonoperatoer i Spanien vil under alle omstaendigheder laegge pres paa begge de etablerede mobiloperatoerer for at forbedre deres nuvaerende udbud til kunderne.

Endvidere fastslaas det i Telefónicas referencetilbud paa samtratik, som de spanske myndigheder for nylig godkendte, at der gaelder de samme termineringstakster for opkald for operatoerer af faste net som for mobiloperatoerer, hvilket skulle nedbringe taksterne for mobiloperatoererne betydeligt. Kommissionen kan dog ikke forudse, i hvilken udstraekning eller hvornaar disse nedsaettelser af priserne for slutbrugerne vil finde sted, da det afhaenger af det konkurrrencemaessige pres paa markedet og afgoeres af de selskaber, der udbyder tjenesterne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3482/98

af Marialiese Flemming (PPE) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Sikkerhedskriterier for atomkraftvaerker i ansoegerlandene fra den tidligere OEstblok

Det vides, at visse af atomkraftvaerkerne i ansoegerlandene fra den tidligere OEstblok er i en katastrofal tilstand. Ifoelge et ekspertudvalg fra EU er der en raekke atomkraftvaerker, der ikke kan saettes i stand. Saa vidt vides, er Kommissionen ikke i gang med at udarbejde ensartede sikkerhedsnormer i Europa i form af et direktiv.

Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage for at bringe sikkerhedsstandarden paa atomkraftvaerkerne i ansoegerlandene fra den tidligere OEstblok op paa et vestligt niveau? Hvordan vil Kommissionen sikre, at der fastlaegges ensartede sikkerhedsstandarder i tilfaelde af disse landes tiltraedelse, naar der ikke er blevet udarbejdet nogen relevante direktiver derom? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen traeffe for at sikre, at de atomkraftvaerker, som ifoelge ovennaevnte ekspertudvalg ikke kan saettes i stand, bliver lukket ned, saa snart de paagaeldende lande tiltraeder Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(6. januar 1999)

Kompetencen og ansvaret for sikker udformning, opfoerelse og drift af nukleare anlaeg ligger hos den medlemsstat, der har jurisdiktion over saadanne anlaeg. EF's regelvaerk paa omraadet for nuklear sikkerhed er baseret paa Euratom-traktaten, isaer kapitel III (sundhed og sikkerhed). Ikke desto mindre er der i aarenes loeb opstaaet en "sikkerhedskultur", som er faelles for alle medlemsstaterne og baseret paa en faelles forstaaelse af de udfordringer, der opstaar i forbindelse med anvendelse af atomenergi, og paa en tilsvarende opfattelse af sikkerhed som foersteprioritet.

For at hoejne sikkerhedsniveauet i de oesteuropaeiske lande har Kommissionen via EF's bistandsprogrammer ydet stoette til, at der skabes staerke, kompetente og uafhaengige myndigheder til at tage sig af spoergsmaal omkring atomsikkerhed, ligesom der ydes stoette til anlaegsoperatoerernes foranstaltninger til opgradering af anlaeggene med henblik paa at oege sikkerheden. I sin meddelelse til Raadet og Parlamentet(1) har Kommissionen skitseret, hvor der yderligere kan saettes ind for at skabe en hoej grad af nuklear sikkerhed i disse lande.

Kommissionens holdning til reaktorer, der ikke kan opgraderes, er skitseret i Agenda 2000(2) og i afgoerelserne om tiltraedelsespartnerskaberne, som er vedtaget af Raadet. De tidsplaner, der med forbehold af visse betingelser er aftalt mellem de paagaeldende regeringer for lukning af reaktorer, der ikke kan opgraderes, skal overholdes. Dette gaelder for Bohunice V1 i Slovakiet, Ignalina i Litauen og til reaktorerne 1-4 i Kozloduy i Bulgarien.

(1) KOM(98) 134.

(2) KOM(97) 2000 endelig udg.