DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/165

(2004/C 78 E/0170)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2776/03

af Hans Kronberger (NI) til Kommissionen

(11. september 2003)

Om: Konflikten mellem målene i EU-direktivet om vedvarende energikilder 2001/77/EF og implementeringen af EU-vandrammedirektivet i Østrig

Med 8 % af elmarkedet er de små vandkraftanlæg i Østrig et standben for energiforsyningen. Denne form for elproduktion er billig og miljøvenlig, for den medfører ingen emissioner af skadelige stoffer og kræver ikke noget materialeforbrug. Dermed yder de små vandkraftanlæg et stort bidrag til at nå Kyoto-målene og målene i direktiv 2001/77/EF (1) om vedvarende energikilder.

Implementeringen af EU-vandrammedirektivet i Østrig lægger store hindringer i vejen for både driften af anlæggene og udvidelser og investeringer på dette område. De små vandkraftværkers produktionsmuligheder indskrænkes af vandrammedirektivet på grund af nye bestemmelser om residualvand. Den grundlæggende ret til motorisk udnyttelse af vandet bortfalder med direktivet, så der til enhver tid kan gribes ind i eksisterende vandrettigheder. Samtidig har kraftværksejerne ingen muligheder for at deltage i udarbejdelsen af nationale vandplaner for derigennem at varetage deres interesser.

Kommissionen bedes derfor oplyse følgende:

1. Er det også Kommissionens opfattelse, at implementeringen af vandrammedirektivet i Østrig klart gør det vanskeligt at nå Kyoto-målene i Østrig og målene i direktivet om vedvarende energikilder?

2. Er det også Kommissionens opfattelse, at der er behov for at tilgodese offentlige interesser, hvis der er modstrid mellem vandrammedirektivet og direktivet om vedvarende energikilder, og at klimabeskyttelsen og fremme af vedvarende energikilder under visse betingelser må gå forud for interessen i at få en »god« eller »særdeles god« vandtilstand?

3. Hvad agter Kommissionen at gøre for at skabe grundlag for at træffe en afgørelse i de tilfælde, hvor der er modstrid mellem vandrammedirektivet og direktivet om vedvarende energikilder?

4. Hvad agter Kommissionen at gøre på lovgivningsplan for at fjerne modsigelserne mellem de to direktiver?

5. Har Kommissionen kendskab til de øvrige medlemsstaters bestemmelser på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(16. oktober 2003)

1. Kommissionen deler ikke det ærede medlems opfattelse, at gennemførelsen af vandrammedirektivet (2) i Østrig vil gøre det langt vanskeligere både at opfylde målene i Kyoto-protokollen og målsætningerne i direktivet om vedvarende energikilder (3). Ved gennemførelsen af vandrammedirektivet vil virkningen på alle sektorer, herunder elsektoren, indgå i målene/vurderingen af direktivet. Kommissionen tror, at mindre vandkraftværker fortsat kan yde deres bidrag til opfyldelse af målene for Kyoto-protokollen, hvis det sker inden for rammerne af vandrammedirektivet (3).

2. Kommissionen er heller ikke enig i, at mindre vandkraftværker altid kun indebærer miljømæssige fordele. Disse anlæg frembringer ganske vist ikke drivhusgasser ved elproduktionen, men de kan have en betydelig indvirkning på miljøet ved, at de hindrer vandgennemstrømningen i floder, udgør en uovervindelig barriere for vandrefisk og påvirker genopfyldningen af de vandførende lag med grundvand tæt på floder osv. Der kan dog i de fleste tilfælde findes løsninger, der afbøder disse negative virkninger. Efter Kommissionens opfattelse kan de miljømæssige aspekter ikke opstilles i prioritetsorden, men det er af hensyn til gennemsigtigheden yderst vigtigt, at fordele og ulemper for miljøet i forbindelse med mindre vandkraftværker vurderes og indpasses i vandrammedirektivets klart definerede perspektiver, samtidig med at der tages hensyn til de samlede virkninger. Dette er én af opgaverne ved fastsættelsen af forvaltningsplanerne for flodbækkener, og det skal nøje overvåges af Kommissionen.

3. Ifølge vandrammedirektivet har medlemsstaterne en retsforpligtelse til at sørge for, at alle involverede parter (også kraftværkerne) inddrages aktivt, når forvaltningsplanerne for flodbækkenerne skal udarbejdes, revideres og ajourføres. Desuden har alle parter i medfør af direktivet ret til indseende med alle relevante dokumenter, herunder baggrundsdokumenter og information. Således berøver vandrammedirektivet ikke de østrigske vandkraftværker deres ret til at udtale sig, men retten til medvirken udvides derimod, hvorved der sikres en gennemsigtig og afbalanceret beslutningstagning. Kommissionen, medlemsstaterne, de berørte parter og ikke-statslige organisationer samarbejder om gennemførelsen af vandrammedirektivet inden for et omfattende program. Elværkerne deltager fuldtud heri via den europæiske brancheorganisation, Eurelectric. Dette europæiske samarbejde suppleres af et nationalt og regionalt samarbejde. F.eks. deltager den østrigske elsektor i det østrigske energiministeriums arbejde med gennemførelsen, og der blev bl.a. i juni 2002 afholdt en workshop i sammenslutningen af østrigske elselskaber med deltagelse af og bidrag fra både Kommissionen og det ansvarlige østrigske ministerium.

4. Unionen og dens medlemsstater ratificerede Kyoto-protokollen den 31. maj 2002. Østrig har forpligtet sig til at nedbringe sine drivhusgasemissioner med 13 % inden 2012 i forhold til 1990 i medfør af Unionens aftale om byrdefordeling.

5. Kommissionen kan således ikke se nogen modstrid mellem direktivet om vedvarende energikilder, 2001/77/EF, og vandrammedirektivet. Alle parter, herunder også elproduktionssektoren, deltager fuldt ud i det igangværende arbejde med gennemførelsen. Kommissionen har ikke kendskab til, at medlemsstaterne allerede skulle have vedtaget detaljerede bestemmelser til gennemførelse af direktivet — under hensyn til gennemførelsesfristerne i vandrammedirektivet (miljøanalyse og økonomisk analyse inden december 2004, flodbækkenforvaltningsplaner inden december 2009). Imidlertid er Kommissionen orienteret om de vurderinger af de mindre vandkraftværkers indvirkning på miljøet, som er bestilt og offentliggjort af Umweltbundesamt (4).

(1) EFT L 11 af 16.1.2001, s. 14.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, EFT L 327 af 22.12.2000.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF af 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet, EFT L 283 af 27.10.2001.

(4) Umweltbundesamt, det tyske forbundskontor for miljø: »Wasserkraftanlagen als erneuerbare Energiequelle — rechtliche und ökologische Aspekte«. UBA-Texte 1/01, ISSN 0722-186X, Berlin 2001.