ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2628/96 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (8. oktober 1996)

Om: BPs paastaaende udpining af miljoeet i Colombia

Hvad foretager Kommissionen sig for at undersoege paastandene om, at BP i forbindelse med sin udvinding af olie i Casanare-omraadet i Colombia foraarsager en helt uacceptabel udpining af miljoeet?

Vil Kommissionen samtidig undersoege paastandene om, at selskabet deltager i overtraedelser af menneskerettighederne over for lokale aktivister, der protesterer mod BP? Vil Kommissionen oplyse alle nuvaerende og tidligere europaeiske udviklings- og samarbejdsprojekter med Colombia i dette omraade og goere rede for de eventuelle foelger for miljoeet?

Mener Kommissionen endelig, at der kan drages foruroligende paralleller med behandlingen af ogonierne i Nigeria, og vil den give dette spoergsmaal den hoejest mulige prioritet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (31. oktober 1996)

I henhold til de oplysninger som Kommissionen er i besiddelse af, overholder British Petroleum (BP) i sine aktiviteter i Casanare Columbias gaeldende lovgivning. BP gennemfoerte saaledes en undersoegelse af indvirkningen paa miljoeet inden den fik tildelt licens af de columbianske myndigheder.

Kommissionen har ingen dokumentation vedroerende den paastand, det aerede medlem hentyder til, at BP skulle vaere involveret i overtraedelser af protestbevaegelsens menneskerettigheder. Ifoelge den information som Kommissionen har adgang til, har BP i samarbejde med de columbianske myndigheder truffet de fornoedne foranstaltninger til at beskytte sine anlaeg, der er installeret i et omraade hvori guerilla-angreb udgoer en saerlig hoej trussel.

Tilvejebringelsen af den information som det aerede medlem i oevrigt anmoder om, kraever et laengerevarende og bekosteligt undersoegelsesarbejde som Kommissionen ikke er i stand paa at paatage sig paa nuvaerende tidspunkt paa grund af andre hastesager.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2228/96 af Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) og Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen (9. august 1996)

Om: POSEIMA-programmet for landbrug - stoette til bananproduktionen paa Madeira

Det er velkendt, at bananproduktionen er saerlig vigtig for den autonome region Madeira, idet den har historisk tradition og er af grundlaeggende betydning for tusinder af smaa landbrugere med ringe indkomster.

Kan Kommissionen oplyse, om faellesskabsstoetten til bananproduktionen paa Madeira afvikles som et led i POSEIMA (landbrugsdelen), eller om stoetteforanstaltningerne til bananproduktionen udelukkende indgaar under de faste bestemmelser som et led i den faelles markedsordning for bananer? Hvis det sidstnaevnte er tilfaeldet, bedes Kommissionen oplyse foelgende: Er der forskel paa, hvor meget stoette, der ydes som et led i den faelles markedsordning til de forskellige EU-regioner, hvor der produceres bananer? Hvad er i bekraeftende fald aarsagerne til disse forskelle?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (26. september 1996)

Bananproduktionen i den autonome region Madeira i Portugal er omfattet af to former for EU-stoette, hvoraf den ene er af strukturel karakter, og den anden ydes som led i den faelles markedsordning for bananer.

Strukturstoetten tager sigte paa at oege produktionens konkurrenceevne og kvalitet. Den ydes i henhold til programmet for regionaludvikling.

Stoetten i den faelles markedsordning for bananer, navnlig producentudligningsstoetten, er i princippet identisk med den stoette, der ydes i EU's andre producentregioner. I henhold til artikel 12, stk. 6, i forordning (EOEF) nr. 404/93 ((EFT L 47 af 25.2.1993. )) blev der dog ydet en supplerende stoette til produktionen paa Madeira for 1993 og 1994, idet indtaegterne var vaesentligt lavere end EU-gennemsnittet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2576/96 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (11. oktober 1996)

Om: Folkesundhedsomraadet

I forbindelse med forslag til Europa-Parlamentets og Raadets afgoerelse om vedtagelse af et handlingsprogram paa faellesskabsplan om sundhedsovervaagning som led i indsatsen paa folkesundhedsomraadet (KOM(95)0449) ((EFT C 338 af 16.12.1995, s. 4. )) henledes Kommissionens opmaerksomhed paa de samlede bevillinger til dette program.

Mener Kommissionen ikke, at midlerne til indsamling og spredning af oplysningerne er for ubetydelige i betragtning af dette spoergsmaals betydning for medlemsstaternes og EU's politikker paa sundhedsomraadet, og mener Kommissionen ikke, at det i betragtning af programmets grundlaeggende betydning er muligt at forhoeje disse bevillinger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (5. november 1996)

Kommissionen deler det aerede parlamentsmedlems holdning med hensyn til vigtigheden af det forestaaende program om sundhedsovervaagning. I sine forslag med hensyn til den generelle ramme for fremtidige bevillinger til dette program har Kommissionen maatte finde en korrekt balance mellem nuvaerende marginer og perspektiverne paa kort og mellemlang sigt for udgifter under rubrik 3 og minimumskravene i forbindelse med oprettelsen af et sundhedsovervaagningssystem i Faellesskabet. De aktioner, der forestaas under dette program, er foelgelig udformet saaledes, at det er muligt at udvide omfanget af disse, saafremt fremtidige udviklinger vil goere det muligt at oege tildelingen af midler under den aarlige budgetprocedure.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2005/96 af Irene Crepaz (PSE) til Kommissionen (17. juli 1996)

Om: Ansaettelser ved EU-institutionerne

1. Af hvilken grund opretholdes aldersbegraensninger fortsat i forbindelse med ansaettelsesprocedurer i EU-institutionerne? Er dette foreneligt med princippet om ikke-forskelsbehandling? Overvejer Kommissionen at ophaeve disse aldersbegraensninger?

2. I mange medlemsstater findes der en praksis med pligt til ansaettelse af handicappede (Eksempel: OEstrig: lov om ansaettelse af handicappede) - findes der noget tilsvarende i EU-institutionerne? I benaegtende fald, hvorfor ikke?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (27. september 1996)

1. I overensstemmelse med bilag III til vedtaegten opretholdes aldersgraensen for deltagelse i udvaelgelsesproever. Erfaringen viser, at saadanne aldersgraenser giver en mere afbalanceret deltagelse i proeverne, ikke blot i geografisk henseende, men ogsaa naar man ser paa fordelingen mellem maend og kvinder.

Hvad angaar handicappede, goer Kommissionen opmaerksom paa, at der ifoelge meddelelsen om udvaelgelsesproeve er mulighed for en forhoejelse af aldersgraensen paa 3 aar for ansoegere med et fysisk handicap, der er attesteret af den kompetente myndighed i medlemsstaten.

Kommissionen henviser endvidere det aerede medlem til svarene paa skriftlig forespoergsel 355/96 ((EFT C 137 af 8.5.1996. )) og 1167/96 ((EFT C 280 af 25.9.1996. )).

2. For at blive udnaevnt til en stilling i Kommissionen eller en af de andre EU-institutioner skal ansoegeren med held have bestaaet en udvaelgelsesproeve og vaere opfoert paa en liste over egnede ansoegere.

Som fastsat i vedtaegten samt de forskellige forordninger og regler, der gaelder for tjenestemaend og andre ansatte ved EU-institutionerne, foerer Kommissionen ligesom de andre faellesskabsinstitutioner en ansaettelsespolitik baseret paa princippet om lige behandling uden skelen til race, tro eller koen. Vedtaegten indeholder derfor ikke bestemmelser om anvendelse af kvoter.

Kommissionen forsoeger i oevrigt at goere alt for at goere det lettere for handicappede at deltage i dens udvaelgelsesproever. Maalet er at sikre, at handicappede kan deltage paa samme betingelser som andre ansoegere.

Kommissionen henviser desuden det aerede medlem til svarene paa skriftlig forespoergsmaal 1847/95 ((EFT C 91 af 27.3.1996. )) og 724/96 ((EFT C 297 af 8.10.1996. )) og goer samtidig opmaerksom paa, at en raekke af Kommissionens tjenestegrene for oejeblikket er ved at analysere et udkast til adfaerdskodeks, der allerede er blevet forelagt for personalets repraesentanter. Naar disse interne procedurer er afsluttet, vil udkastet til adfaerdskodeks blive forelagt for de andre institutioner med henblik paa vedtagelse af en endelig faelles tekst.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2039/96 af Jaak Vandemeulebroucke (ARE) til Kommissionen (19. juli 1996)

Om: Hvidbog 1985

Kan Kommissionen oplyse, hvilke medlemsstater der endnu ikke har omsat de i hvidbogen 1985 anfoerte foranstaltninger til national ret? Kan Kommissionen i denne forbindelse give en detaljeret oversigt?

Hvilke er ifoelge Kommissionen de vaesentligste virkninger af denne forsoemmelse?

Overvejer Kommissionen at indlede foranstaltninger over for disse medlemsstater og, i bekraeftende fald, hvilke?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (3. oktober 1996)

Alle medlemsstater er bagud med hensyn til meddelelse af de nationale gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende direktiverne i hvidbogen »Gennemfoerelsen af det interne marked« ((KOM(85) 310 endelig udg. )). Ifoelge de seneste statistikker, der er forelagt Raadet, mangler Kommissionen at faa meddelelse om 7,4% af de nationale bestemmelser, der er noedvendige for at gennemfoere direktiver, som allerede er i kraft. Mere detaljerede oplysninger kan findes i en tabel, som sendes direkte til det aerede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Forsinkelserne i gennemfoerelsen af hvidbogens direktiver og alle direktiver vedroerende det indre marked i almindelighed foerer foerst og fremmest til en usikker retssituation for virksomheder og borgere, som ikke fuldt ud kan udnytte det indre markeds fordele.

Kommissionen overvaager systematisk den hurtige og korrekte gennemfoerelse af direktiverne, navnlig ved bilaterale kontakter med medlemsstaterne. Kommissionen indleder proceduren efter EF-traktatens artikel 169, hvis en medlemsstat ikke har meddelt gennemfoerelsen af et direktiv inden for den fastsatte frist. Denne kontrolvirksomhed blev bestyrket paa Det Europaeiske Raads moede i Firenze, hvor medlemsstaterne i konklusionerne udtrykkeligt blev opfordret til hurtigt at gennemfoere direktiverne vedroerende det indre marked.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2069/96 af Carlos Pimenta (PPE) til Kommissionen (16. juli 1996)

Om: Tagus-broen

Det er nu ubestrideligt, at der er sket alvorlige overtraedelser af miljoebestemmelserne i forbindelse med afgoerelsen om finansiering af Tagus-broen.

Som bekendt er det vigtigste MV-krav - udarbejdelse af en lokalplan for det omraade, der beroeres af broen - stadig ikke opfyldt, og maaske er det forberedende arbejde ikke engang paabegyndt endnu. Men ifoelge MV-bestemmelserne skulle denne plan have foreligget i foerste halvdel af 1995. Det forhold, at lokalplanen ikke foreligger, aabner op for ukontrolleret jordspekulation paa grund af de nye adgangsmuligheder, broen giver, hvilket vil faa uigenkaldelige foelger for regionen.

Agter Kommissionen af fortsaette betalingerne, foer planen er klar og godkendt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (8. oktober 1996)

Som foelge af droeftelserne mellem Kommissionen og den portugisiske regering er der fundet et tilfredsstillende grundlag for behandlingen af problemerne med lokalplanen i forbindelse med den nye Tagus-bro:

- de mulige problemer i tilknytning til den bymaessige udvikling, som kan vaere af betydning for det saerlige beskyttelsesomraade, skal loeses i overensstemmelse med angivelserne i den godkendte MV-vurdering;

- den portugisiske regering bekraefter, at bestemmelserne i de love, der henvises til i artikel 5, stk. 3, i finansieringsafgoerelsen, er blevet og vil blive behoerigt overholdt, navnlig hvad angaar den i finansieringsafgoerelsens bilag 1, punkt 8, omhandlede zone, hvor der ikke maa bygges, og kontrollen med arealanvendelsen paa sydbredden af Tagus;

- den portugisiske regering vil informere Kommissionen om, hvorledes der i de fremtidige lokalplaner for den del af Lissabon-omraadet, herunder Alcochete, der er omfattet af miljoebestemmelserne i finansieringsafgoerelsen, vil blive taget hensyn til den zone, hvor der ikke maa bygges, og til kontrol med arealanvendelsen paa sydbredden af Tagus under fuld overholdelse af EF-bestemmelserne;

- den portugisiske regering vil fortsat holde Kommissionen informeret om eventuelle problemer, der maatte dukke op med hensyn til de i artikel 5, stk. 3, omhandlede lovbestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2234/96 af Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) og Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen (9. august 1996)

Om: POSEIMA-programmet (fiskeri)

I forbindelse med punkt 14.9 i POSEIMA-programmet vedtog Kommissionen den 30. juli 1992 en aktion til fordel for fiskeriet paa Azorerne og Madeira, der skulle vare i to aar (1992 og 1993), og hvortil der var afsat 8,04 mio ecu i alt foruden bevillingerne under den foerste faellesskabsstoetteramme. Af disse midler gik 2,5 mio ecu ligeligt fordelt til strukturinvesteringer i de to autonome regioner, idet resten skulle bruges til at opretholde fiskeriaktiviteterne og virksomheder til forarbejdning af tunfisk. Fiskeridelen under POSEIMA blev forlaenget til 1994.

Kan Kommissionen oplyse, om foranstaltningerne vil blive forlaenget til 1995 og 1996? Vil de afsatte bevillinger i givet fald fortsat vaere uafhaengige af den nuvaerende faellesskabsstoetteramme?

Kan Kommissionen endvidere oplyse aarsagerne til, at den ikke har anerkendt og stadigvaek ikke anerkender noedvendigheden af at stoette fiskeriet og forarbejdningen af de smaa pelagiske fisk og bundfisk, som er vigtige for de to autonome regioner, saadan som det er sket som et led i fiskeriforanstaltningerne under POSEICAN (De Kanariske OEer)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (7. oktober 1996)

Som led i Poseima-programmet vedtog Raadet den 2. oktober 1995 en ordning om stoette til afsaetning af visse fiskerivarer fra Azorerne og Madeira ved forordning (EF) nr. 2337/95 ((EFT L 236 af 5.10.1995. )), som forlaengede den ordning, som har vaeret gaeldende siden 1992, indtil 31. december 1997.

Foranstaltningen finansieres via Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen. Der er saaledes tale om et beloeb, som supplerer EF-stoetterammen.

Med hensyn til de andre fisketyper, som det aerede medlem naevner, goeres der opmaerksom paa, at ordningen skal give kompensation for meromkostninger, som er konstateret i afsaetningen af visse varer til andre regioner. Hidtil har man imidlertid ikke kunnet konstatere saadanne meromkostninger med hensyn til disse fisketyper.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1712/96 af Konstantinos Hatzidakis (PPE) til Raadet (1. juli 1996)

Om: Tyrkisk koldblodigt mord paa graesk-cypriotisk nationalgarde paa Cypern

Den 3. juni 1996 draebte de tyrkiske besaettelsesstyrker paa Cypern med kold overlaeg den 19-aarige graesk-cypriotiske nationalgarde Stelios Panayis, som ubevaebnet bevaegede sig ind i »ingenmandsland« for at tale med en tyrkisk-cypriotisk soldat. Det er den syvende graesk-cypriotiske nationalgarde, som har mistet livet paa denne maade som offer for tyrkiske overgreb og den fortsatte tyrkiske militaere besaettelse af en del af oeen.

Kan Raadet oplyse, hvilken holdning den agter at indtage til denne konkrete haendelse og hvilke initiativer, den agter at traeffe, saaledes at lignende ulykkelige tilfaelde ikke optraeder i fremtiden?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-1657/96 og E-1712/96 (19. november 1996)

1. Raadet beklager, at den graesk-cypriotiske nationalgardist Stelios Panayis Kallis blev doedeligt saaret i ingenmandsland; endvidere beklages sikkerhedsstyrkernes uforholdsmaessige mantanvendelse i det nordlige Cypern som reaktion paa ulovlig indtraengen i ingenmandsland.

2. Raadet tillaegger respekten for menneskeliv den allerstoerste betydning og toever ikke med over for alle at give udtryk for sin fordoemmelse af voldshandlinger.

3. Begivenhederne for nylig har paa ny gjort det klart, at det er uhyre vigtigt hurtigt at finde en samlet politisk loesning paa Cypern i FN's regi. Den Europaeiske Union bekraefter paa ny sin uforbeholdne stoette til det arbejde, generalsekretaeren og hans saerlige repraesentant udfoerer med henblik herpaa.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2368/96 af Wolfgang Kreissl-Doerfler (V) til Kommissionen (27. august 1996)

Om: Kalve

1. Kan Kommissionen oplyse, hvor mange kalve der fra 1990 og indtil nu aarligt er indfoert fra Rumaenien til EU og naermere bestemt

a) til opfedning,

b) til konsum

c) i transit gennem EU til videretransport til tredjelande?

2. Kan Kommissionen oplyse, hvor mange kalve der fra 1990 og indtil nu aarligt er indfoert fra Den Tjekkiske Republik til EU og naermere bestemt

a) til opfedning,

b) til konsum

c) i transit gennem EU til videretransport til tredjelande?

3. Kan Kommissionen oplyse, hvor mange kalve der fra 1990 og indtil nu aarligt er indfoert fra Ungarn til EU og naermere bestemt

a) til opfedning,

b) til konsum

c) i transit gennem EU til videretransport til tredjelande?

4. Kan Kommissionen oplyse, hvor mange kalve der fra 1990 og indtil nu aarligt er indfoert fra Polen til EU og naermere bestemt

a) til opfedning,

b) til konsum

c) i transit gennem EU til videretransport til tredjelande?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-2367/96 og E-2368/96 (24. september 1996)

Hvad angaar punkt a) og b) i spoergsmaalene, skelnes der i EF-statistikkerne ikke mellem import af kalve til opfedning og til konsum. Efter Kommissionens opfattelse findes der i almindelighed paa markedet ikke nogen efterspoergsel efter kalve fra de paagaeldende lande til direkte konsum. De er snarere bestemt til opfedning. De tilhoerende tal opdelt paa oprindelsesland og aar sendes direkte til det aerede medlem og til Parlamentets Generalsekretariat.

Hvad angaar punkt c), raader Kommissionen ikke over tal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1718/96 af Stelios Argyros (PPE) til Kommissionen (25. juni 1996)

Om: Gennemfoerelse af direktiv 89/48/EOEF om anerkendelse af eksamensbeviser

Fru H, Bye-Diplaris, britisk statsborger, som er fast bosiddende i Graekenland, og har eksamen i paedagogik fra University of East London, anmodede universitetscentret for anerkendelse af eksamensbeviser for udlaendinge (Di K.A.T.S.A.) om anerkendelse af hendes eksamensbevis, idet hun fremlagde de noedvendige dokumenter. Til trods for at hendes eksamen opfylder kravene i direktiv 89/48/EOEF ((EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16. )) anerkendte centret ikke hendes eksamensbevis.

Er Kommissionen ogsaa af den opfattelse, at den manglende anerkendelse er i modstrid med princippet om fri bevaegelighed for arbejdstagere inden for Den Europaeiske Union (traktatens artikel 48)?

Hvilke foranstaltninger har Europa-Kommissionen til hensigt at traeffe for at sikre den korrekte gennemfoerelse af ovennaevnte direktiv, og for at Graekenlands nationale myndigheder overholder deres forpligtelser i henhold til faellesskabsbestemmelserne om fri bevaegelighed og isaer i spoergsmaal om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (9. september 1996)

Ved Raadets direktiv 89/48/EOEF af 21. december 1988 indfoertes en generel ordning for anerkendelse af erhvervskompetencegivende videregaaende uddannelser af mindst tre aars varighed. Direktivet skulle vaere gennemfoert i hver enkelt medlemsstat inden den 4. januar 1991. Kommissionen, der i oevrigt har modtaget flere klager desangaaende, har konstateret, at direktivet ikke er gennemfoert i Graekenland. Derfor har Kommissionen indbragt sagen for Domstolen, der udtalte sig i dom af 23. marts 1995. Domstolen vurderede, at Graekenland havde undladt at opfylde de forpligtelser, der paahviler det i henhold til EF-traktaten, ved ikke at gennemfoere direktivet inden for den foreskrevne frist.

Kommissionen anmodede i ugerne derefter Graekenland om at efterkomme Domstolens dom. Da der ikke kom noget fyldestgoerende svar, blev der indledt en procedure med hjemmel i EF-traktatens artikel 171.

Det skal tilfoejes, at i henhold til EF-retten kan manglende gennemfoerelse i national ret af et direktiv ikke tjene som begrundelse for, at de nationale myndigheder lader haant om de rettigheder, privatpersoner har i henhold til det paagaeldende direktiv.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1890/96 af Christian Rovsing (PPE) til Kommissionen (11. juli 1996)

Om: Busdrift paa fjerndestinationer i Danmark

Mener Kommissionen, at det er i overensstemmelse med EU's konkurrenceregler, at den danske buslov giver muligheder for, at offentlige monopolselskaber som De Danske Statsbaner (DSB) reelt kan forhindre Persontrafikraadet i at tillade privat busdrift paa danske fjerndestinationer, saaledes som det netop er sket med Persontratikraadets nej til en ansoegning fra en raekke ekspres-busselskaber om betjening af danske fjerndestinationer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (7. oktober 1996)

Kommissionen mener principielt, at Faellesskabets konkurrenceregler boer overholdes af alle transportmaader, herunder ogsaa offentlige virksomheder. Dog kan visse virksomheder, som har faaet ovardraget at udfoere tjenesteydelser af almindelig oekonomisk interesse, indroemmes saerlige eller eksklusive rettigheder paa bestemte vilkaar, som er naermere angivet i EF-traktatens artikel 90. Saadanne restriktioner vedroerende markedsadgang kan vaere berettigede, navnlig naar myndighederne paalaegger disse virksomheder public-serviceforpligtelser, som kompenseres via offentlig finansiering.

Hvorvidt de danske bestemmelser og landets nugaeldende praksis vedroerende regelmaessige nationale busruter og jernbaneforbindelser er forenelige med Faellesskabets konkurrence-regler, maa i givet fald afgoeres i hvert enkelt tilfaelde. Indtil nu har Kommissionen ikke modtaget oplysninger om, at disse bestemmelser skulle vaere blevet overtraadt.