ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2016/97 af Konstadinos Klironomos (PSE) til Kommissionen (11. juni 1997)

Om: Graesk faergefart mellem Graekenland og Italien

Den 24. februar 1997 sendte Kommissionen en aabningsskrivelse til visse graeske rederier som foelge af en undersoegelse, der blev foretaget inden for rammerne af sagen om graesk faergefart mellem Graekenland og Tyrkiet. Kommissionen henviste i denne skrivelse til en raekke faktiske forhold og konkluderede, at de beroerte rederier samlet og i aarevis havde fastlagt overfartspriserne paa den internationale del af faergefartsmarkedet mellem Graekenland og Italien, hvilket er i modstrid med EF-traktatens artikel 85.

Det boer i denne forbindelse paapeges, at den graeske regering den 17. marts 1995 havde sendt en skrivelse til Kommissionen, hvori den henviste til, at Graekenland ikke har faelles graenser med andre af EU's medlemsstater. Derfor er det af offentlig interesse, at faergefarten mellem Graekenland og Italien kan fortsaette uhindret, og det understregedes, at det graeske soefartsministerium havde opfordret de paagaeldende rederier til at undgaa indbyrdes illoyal konkurrence paa faergeruterne mellem Graekenland og Italien.

Da der er mulighed for, at de paagaeldende rederier bliver idoemt boeder for overtraedelse af EF-traktatens artikel 85, vil ruten mellem Graekenland og Italien have vanskeligt ved at overleve, hvilket vil have meget uheldige foelger for Graekenlands fremtidige planer for den paagaeldende faergerute.

Kan Kommissionen oplyse, om den har taget behoerigt hensyn til oplysningerne i den graeske regerings skrivelse af 17. marts 1995, og hvilke foranstaltninger den har til hensigt at ivaerksaette for at undgaa de katastrofale foelger, der vil kunne opstaa, hvis man drager den forkerte konklusion, at de paagaeldende rederier i mange aar uden videre har overtraadt EF-traktatens artikel 85?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (7. juli 1997)

Kommissionen har omhyggeligt noteret sig indholdet af den skrivelse af 17. marts 1995, som det aerede medlem omtaler, samt de argumenter, som parterne fremsatte under hoeringen den 13.-14. maj 1997 og i deres skriftlige svar paa Kommissionens klagepunktsmeddelelse af 24. februar 1997.

Der er ogsaa taget hensyn til det graeske soefartsministeriums forpligtelse til at sikre leveringen af de offentlige tjenester, selv om det ogsaa staar klart for Kommissionen, at ministeriet ikke blander sig i prissaetningen paa de internationale ruter. Kommissionen er naturligvis opmaerksom paa, at den internationale soefart har stor betydning for graesk oekonomi.

Hvis Kommissionen vedtager en negativ beslutning i denne sag, vil den tage alle relevante faktorer i betragtning, isaer naar det drejer sig om at vurdere overtraedelsens grovhed. Kommissionen vil dog ikke vedtage en saadan beslutning, foer den har konsulteret Det Raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal inden for Soetransport, hvor medlemsstaternes eksperter paa konkurrence- og transportomraadet vil blive anmodet om at udtale sig om sagen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2056/97 af Frode Kristoffersen (PPE) til Kommissionen (16. juni 1997)

Om: De nationale mindretal

Eftersom der ved optagelse af nye EU-medlemsstater ogsaa skal tages behoerigt hensyn til kvaliteten af bestemmelserne til fordel for de nationale mindretal, vil jeg gerne have oplyst, hvorvidt baade repraesentanterne for de nationale mindretal og de ikke-statslige organisationer, f.eks. Foederationen af Etniske Grupper i Europa, aktivt vil blive inddraget i evalueringsprocessen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (8. juli 1997)

Med henblik paa at foretage en vurdering ud fra de politiske kriterier, som Det Europaeiske Raad fastlagde i Koebenhavn i 1993, af mindretallenes situation og den beskyttelse, som ansoegerlandene yder dem, har Kommissionen gennemgaaet diverse beretninger fra en lang raekke ikke-statslige organisationer, som vil vaere til stor nytte ved udarbejdelsen af de udtalelser, den i henhold til artikel 0 i traktaten om Den Europaeiske Union skal afgive om de paagaeldende landes ansoegninger om tiltraedelse.

Kommissionen har dog ikke kendskab til den af det aerede medlem anfoerte foederations holdning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1391/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (22. april 1997)

Om: Tunge koeretoejer med EU-nummerplader og andre nummerplader

Der er stor opstandelse inden for transportsektoren i Graekenland paa grund af koersel af lastbiler med EU-nummerplader og andre nummerplader. Disse koeretoejer udfoerer transporter til en meget lav transportpris inden for landets graenser, og der foretages ingen kontrol af de graeske myndigheder, ikke en gang af logistisk art, og det kontrolleres heller ikke, hvorvidt de har betalt transportafgifter, eller om de har betalt moms.

Denne situation medfoerer, hvilket er naturligt, ulige konkurrencevilkaar for de graeske lastbiler.

Har Kommissionen kendskab til dette forhold? Er den blevet officielt informeret af de graeske myndigheder? Hvad agter den at goere for at genetablere en sund konkurrence inden for vejtransport i Graekenland?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (12. juni 1997)

Ikke-graeske EF-transportvirksomheders transport inden for Graekenlands graenser (cabotage) falder ind under Raadets forordning nr. 3118/93 ((EFT L 279 af 12.11.1993. )). Der foreligger for 1997 ca. 70 000 cabotagetilladelser, (med en gyldighed paa to maaneder) som EF-transportvirksomheder kan anvende til at udfoere cabotage i enhver anden medlemsstat. Paa grundlag af de senest tilgaengelige oplysninger (1995) blev kun 0,5% af al cabotage i alle 15 medlemsstater, maalt i ton/km, udfoert i Graekenland. Disse cabotageoperationer beloeb sig i 1995 endvidere kun til 0,07% af national transport for fremmed eller egen regning, maalt i ton/km.

I henhold til artikel 6, stk. 1, litra a) og e) i Raadets forordning nr. 3118/93, skal ikke-graeske transportvirksomheder fra andre medlemsstater, som udfoerer cabotage i Graekenland, overholde de samme bestemmelser om priser og betingelser samt moms som graeske transportvirksomheder. Det er de graeske myndigheders ansvar at overvaage overholdelse af graeske bestemmelser om priser og betingelser. Da der ikke foregaar megen cabotage i Graekenland, tvivler Kommissionen dog paa, om de priser, der forlanges af ikke-graeske transportvirksomheder kan have nogen stor indflydelse paa de fragtpriser, de graeske transportvirksomheder opnaar.

Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om tredjelandes cabotageoperationer i Graekenland. Kommissionen har ikke af de graeske myndigheder modtaget officiel meddelelse om det spoergsmaal, det aerede medlem rejser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1287/97 af Anne McIntosh (PPE) til Kommissionen (11. april 1997)

Om: Udviklingen efter Cork-erklaeringen om udvikling af landdistrikter

Kan Kommissionen under henvisning til den europaeiske konference om udvikling af landdistrikter i november 1996 oplyse, hvilke fremskridt der er gjort i retning af at udforme et program, der laegger vaegt paa en baeredygtig udvikling af landdistrikterne og opfylder de maalsaetninger, der blev opstillet i Cork?

Det vil blive noedvendigt at tilpasse den faelles landbrugspolitik og landbrugssektoren, hvis dette program for udvikling af landdistrikterne skal gennemfoeres. Vil Kommissionen derfor bekraefte, at udviklingsprogrammet vil blive indfoert som en del af dens reform af den faelles landbrugspolitik, og at subsidiaritetsprincippet og noedvendigheden af at bevare og forbedre landmiljoeet vil blive respekteret?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (6. juni 1997)

Som det blev fastslaaet paa konferencen i Cork, skal politikken for udvikling af landdistrikterne vaere integreret, baeredygtig, sammenhaengende og effektiv. Den skal vaere enkel og gennemsigtig og tage hensyn til de forskelligartede landskabstyper og aktiviteter i landdistrikterne. Kommissionen mener endvidere, at politikken til udvikling af landdistrikterne skal medvirke til at fremme baade den samfundsoekonomiske samhoerighed i Faellesskabet og de noedvendige tilpasninger af den faelles landbrugspolitik, som paa lang sigt vil faa indflydelse paa landbrugsproduktionen.

Det er Kommissionens erklaerede maal at gaa videre med udviklingen af landdistrikterne i forbindelse med yderligere reform af den faelles landbrugspolitik. Kommissionen gaar generelt ind for at styrke kohaerensen mellem politikker til udvikling af landdistrikterne og markedspolitikkerne og for at styrke miljoeorienterede landbrugspolitikker.

Kommissionen er i oejeblikket i gang med at gennemfoere en grundig analyse af visse centrale markedsordninger, bl.a. for maelk og mejeriprodukter, oksekoed, korn, olieholdige froe og proteinafgroeder, samt af udviklingen af landdistrikterne. Paa grundlag af disse analyser offentliggoer Kommissionen inden laenge et dokument om baggrunden for forslag til yderligere reform af landbrugspolitikken og af politikker til udvikling af landdistrikterne.

Kommissionen godkendte i november 1996 et vigtigt dokument, nemlig den foerste rapport om oekonomisk og social samhoerighed. Heri beskaeftiger man sig isaer med indvirkningen af struktur- og sektorpolitikker - som f.eks. den faelles landbrugspolitik - paa samhoerigheden i perioden 1989-1999. Disse spoergsmaal blev rejst under det europaeiske forum om samhoerighed, der afholdtes i Bruxelles i slutningen af april.

Kommissionen fremlaegger sine retningslinjer og foerste forslag - herunder finansielle perspektiver - i »Santer-pakken«, som kommer til at bygge paa konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Amsterdam vedroerende regeringskonferencen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2018/97 af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (11. juni 1997)

Om: Stoette til soetransportsektoren

Kommissionen har vedtaget ny regler, der tillader statsstoette til soetransportsektoren.

Har Kommissionen planlagt at yde stoette fra de europaeiske fonde med henblik paa at modvirke nedgangen i den europaeiske flaade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (11. juli 1997)

Kommissionen vedtog den 6. maj 1997 reviderede retningslinjer for statsstoette til soetransportsektoren. De reviderede retningslinjer blev droeftet i Kommissionens meddelelse »Mod en ny soefartsstrategi« ((KOM(96) 81 endelig udg. )) som anbefaler en saadan revision med henblik paa at opretholde og udvikle EF's soetransportsektor.

Med retningslinjerne forsoeger man at fastsaette bestemmelser for den maade, hvorpaa stoette gives i medlemsstaterne. Bortset fra en raekke uddannelsesinitiativer (f.eks. Leonardo) regner man dog ikke med, at der skal anvendes EF-midler til stoette i soetransportsektoren.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1297/97 af Bárbara Duehrkop Duehrkop (PSE) til Kommissionen (11. april 1997)

Om: Fiskeriaftale med New Zealand og andre lande

Bevarelsen af faellesskabsflaadens fiskeaktiviteter og de job, der er afhaengige heraf, kraever, at EU indgaar nye internationale fiskeriaftaler med lande, som EU endnu ikke har aftaler med.

New Zealand er i denne forbindelse en interessant mulighed og har vist sin interesse for en saadan aftale.

Har Kommissionen taget kontakt til myndighederne i New Zealand med henblik paa at forhandle en fiskeriaftale? Hvor langt er man i givet fald naaet? Med hvilke lande har Kommissionen overvejet at indgaa nye fiskeriaftaler?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (13. maj 1997)

Kommissionen undersoegte mulighederne for at indgaa et fiskeriaftale med New Zealand i oktober 1995. New Zealand udtrykte interesse i at udvikle kontakterne yderligere, og derfor fandt der sonderende droeftelser sted i New Zealand i marts 1996 for at faa et billede af, om der var grundlag for en andengenerations-fiskeriaftale mellem EU og New Zealand.

Under besoeget i New Zealand moedte Kommissionen repraesentanter for baade den offentlige og den private sektor, som begge forholdt sig positivt til et eventuelt samarbejde med EU-fiskeriinteresser under faellesforetagender og blandede selskaber. De foerste reaktioner fra medlemsstaterne var ogsaa ret positive.

Kommissionen anmodede i januar 1997 Raadet om forhandlingsdirektiver, der kunne bemyndige Kommissionen til at indlede forhandlinger med New Zealand med henblik paa indgaaelse af en fiskeriaftale. Spoergsmaalet er under droeftelse i Raadets gruppe vedroerende den eksterne fiskeripolitik.

I 1997 er Kommissionen i gang med at undersoege mulighederne for fiskeriaftaler med Rusland og Polen og med en raekke lande i det sydlige Afrika, nemlig Namibia, Sydafrika og Mozambique. Indgaaelsen af disse aftaler afhaenger imidlertid paa den ene side af, hvordan EU's fiskerisektor reagerer paa de tilbudte fiskerimuligheder, og af de forventede oekonomiske resultater af disse fiskerimuligheder, og paa den anden side af, hvor store finansielle forpligtelser EU er rede til at indgaa i den forbindelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0661/97 af Ludivina García Arias (PSE) til Kommissionen (6. marts 1997)

Om: Beskatning af handelsselskaber

Kan Kommissionen redegoere for situationen i de enkelte medlemsstater med hensyn til beskatning af handelsselskaber med naermere angivelser i tilfaelde af regionale situationer?

Kan Kommissionen forklare, om oversigten over EU's regionale incitamenter, der tager sigte paa en mere afbalanceret regional udvikling og oprettelsen af et instrument til tiltraekning af nye virksomheder, falder sammen med, tilnaermer sig eller afviger fra en virksomheds mest fordelagtige eller mest ufordelagtige skattemaessige situation?

Kan Kommissionen forelaegge undertegnede og Europa-Parlamentet de relevante statistiske oplysninger vedroerende oversigter over selskabsskat, regionale incitamenter og faellesskabsstoette til regionerne?

Mener Kommissionen, at disse spoergsmaal kan indgaa i overvejelserne om en skatteharmonisering i EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (4. juni 1997)

Kommissionen skal henvise det aerede medlem til sekstende udgave af den oversigt over skatter, der udgives af Kontoret for De Europaeiske Faellesskabers Officielle Publikationer, og hvori der for hver enkelt medlemsstat er en kortfattet beskrivelse af lovgivningen om selskabsbeskatning. Denne oversigt er det eneste officielle dokument, der udgives af Kommissionen inden for dette omraade.

De EF-tilskud, som virksomheder i de stoetteberettigede omraader kan modtage, beskattes ifoelge den paagaeldende regions beskatningssystemer. Stoetten kan under ingen omstaendigheder overstige de intensitetsovergraenser for stoette, Kommissionen har tilladt under henvisning til konkurrencepolitikken. Overgraenserne udtrykkes i nettosubventionsaekvivalenter, saaledes at der bl.a. tages hensyn til forskelle mellem medlemsstaterne og regionerne, for saa vidt angaar beskatningsordninger for stoetten.

Kommissionen er ikke i besiddelse af statistiske tabeller over selskabsbeskatning eller over EF's regionale foranstaltninger eller stoette.

Virkningerne paa skattelettelser paa konkurrencen mellem medlemsstater er for tiden til droeftelse i den gruppe vedroerende skattepolitik, der blev nedsat i forlaengelse af Kommissionens rapport af 22. oktober 1996 om udviklingen i skatte- og afgiftssystemerne ((Dok. KOM(96) 546 endelig udg. )). Formaalet er at sikre en vis samordning med henblik paa at begraense den beskatningsmaessige konkurrences skadelige virkninger for beskatningsstrukturerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1098/97 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (21. marts 1997)

Om: EF-Domstolens fremtidige befoejelser

I henhold til artikel L i traktaten om Den Europaeiske Union har EF-Domstolen ingen kompetence i spoergsmaal vedroerende udenrigs- og sikkerhedspolitikken eller retlige og indre anliggender.

Deler Kommissionen ikke den opfattelse, at EU boer udvide EF-Domstolens befoejelser paa omraadet overvaagning og overholdelse af unionsborgeres og - i videre betydning - tredjelandsstatsborgeres menneskerettigheder og grundlaeggende frihedsrettigheder? Hvad goeres der for at faa indfoejet dette behov i regeringskonferencens konklusioner og i den nye traktat?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (30. maj 1997)

I spoergsmaalet om domstolskontrol med overholdelsen af de grundlaeggende rettigheder har Kommissionen altid ment, at hvis man paa forhaand begraenser EF-Domstolens kompetence til kun at gaelde selve Faellesskabet, saa faar man ikke udfyldt alle de huller, der har vist sig at vaere i forbindelse med beskyttelsen af de grundlaeggende rettigheder paa Unionens arbejdsomraader.

Det er baggrunden for, at Kommissionen paa regeringskonferencen har gjort gaeldende, dels at det er noedvendigt at bevare ideen om en bestemmelse i traktaten, der giver Unionen (eller Faellesskaberne) kompetence til at tilslutte sig internationale instrumenter paa dette omraade, dels at en eventuel aendring af Unionstraktatens artikel L (der omhandler Domstolens kompetence med hensyn til de grundlaeggende rettigheder) ikke paa forhaand boer udelukke ét eller flere af Unionens arbejdsomraader.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1770/97 af Iñigo MÉNDEZ DE VIGO til Kommissionen. Europæiske investeringer i Burma



EF-Tidende nr. C 391 af 23/12/1997 s. 0129



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1770/97 af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (27. maj 1997) Om: Europaeiske investeringer i Burma Paataenker Kommissionen i lighed med USA at suspendere europaeiske investeringer i Burma paa grund af dette lands kraenkelser af menneskerettighederne? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (24. juni 1997) Kommissionen stoettede fuldt ud Unionens faelles holdning om Burma/Myanmar, der blev vedtaget af Raadet (Almindelige anliggender) den 28. oktober 1996 og forlaenget med yderligere seks maaneder den 29. april 1997, og som paalagde Burma de foerste sanktioner. Kommissionen er ikke i stand til at forudse den fremtidige udvikling med hensyn til et eventuelt paalaeg af yderligere sanktioner, isaer eftersom medlemsstaterne er i gang med at droefte det hensigtsmaessige i at paalaegge oekonomiske sanktioner for at opnaa politiske maal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1831/97 af Spalato Belleré (NI) til Kommissionen (28. maj 1997)

Om: Stigningen i hepatitis C-tilfaelde

Hepatitis C, der er en sygdom, der overfoeres gennem blodet (f.eks. ved blodtransfusion), er i klar og vedvarende stigning i Europa. Finder Kommissionen ikke, at der paa denne baggrund er behov for foranstaltninger, der kan oege sikkerheden i forbindelse baade med indsamlingen af transfusionsblod og med de forhold, hvorunder selve transfusionerne foregaar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (2. juli 1997)

I en nyere undersoegelse, der er gennemfoert med stoette fra Kommissionen, skoennes det, at antallet hepatitis C-smittede (praevalens) i EU udgoer mellem 2,4 og 5 mio. mennesker. Praevanlesen varierer fra medlemsstat til medlemsstat. Kommissionen er ikke i besiddelse af opgoerelser over antallet af nye tilfaelde af hepatitis C-virus (incidens).

I medlemsstaterne foretages rutinemaessige screeninger for anti-hepatitis C antistoffer i blod og plasma, der anvendes til transfusion og til fremstilling af laegemidler. I Raadets direktiv 89/381/EOEF af 14. juni 1989 om udvidelse af anvendelsesomraadet for direktiv 65/65/EOEF og 75/319/EOEF om tilnaermelse af lovgivning om farmaceutiske specialiteter, og om fastsaettelse af saerlige bestemmelser for laegemidler fremstillet paa basis af blod eller plasma fra mennesker ((EFT L 181 af 28.06.1989. )) paalaegges det medlemsstaterne, at traeffe alle noedvendige forholdsregler for at forhindre overfoersel af smitsomme sygdomme gennem laegemidler, der er fremstillet paa basis af blod og plasma.

Kommissionen foretager p.t. en undersoegelse af de eksisterende krav i medlemsstaterne med hensyn til udvaelgelse af bolddonorer og screening af doneret blod med henblik paa udarbejdelse af forslag til henstillinger fra Raadet om opstilling af kriterier for Faellesskabet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1904/97 af Amedeo AMADEO til Kommissionen. Grønbog om almen uddannelse - erhvervsuddannelse - mobilitet i Det Europæiske Fællesskab



EF-Tidende nr. C 391 af 23/12/1997 s. 0142



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1904/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (4. juni 1997) Om: Groenbog om almen uddannelse - erhvervsuddannelse - mobilitet i Det Europaeiske Faellesskab Der henvises til »Groenbogen om almen uddannelse - erhvervsuddannelse - forskning: hindringer for mobiliteten i Det Europaeiske Faellesskab« (KOM(96)0462). Med henblik paa stoerre social retfaerdighed boer Kommissionen med prioritet og uden forsinkelser ivaerksaette alle de noedvendige foranstaltninger for at undgaa, at de daarligst stillede ikke faar adgang til at nyde godt af de faellesskabsprogrammer, der er naevnt i groenbogen. Kommissionen anmodes desuden om i forbindelse med aktion nr. 7 at sikre, at man i forbindelse med fordelingen af den oekonomiske stoette, som er fastsat i programmerne, tager hensyn til modtagerens eller hans families oekonomiske situation. Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson paa skriftlige forespoergsler E-1900/97, E-1901/97, E-1902/97, E-1903/97 og E-1904/97 (22. juli 1997) Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1327/97 af Honor Funk (PPE) til Kommissionen (10. april 1997)

Om: EU-fonde for strukturel forbedring i ugunstigt stillede omraader

I avisen »la Republica« stod der i slutningen af februar 1997, at det italienske bureaukrati altid blokerer anvendelsen af EU-midler. En sum paa 60.000 milliarder lire blev naevnt, altsaa 60 milliarder DM, som ligger i romerske banker.

Har Kommissionen kendskab til dette?

Er Kommissionen ikke forpligtet til at tilstraebe, at midlerne bliver kraevet tilbage efter overskridelse af fristen?

Verserer der for tiden en procedure for dette hos Kommissionen? Hvis ja, faar det konsekvenser ved tildelingen af fremtidige midler?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (21. maj 1997)

Kommissionen er bekendt med forsinkelsen i gennemfoerelsen af strukturfondsprogrammerne i Italien. Dette er grunden til, at den allerede i 1995 indgik en aftale med de italienske centrale og regionale myndigheder om en pakke af foranstaltninger til forbedring af forvaltningen af strukturfondsprogrammerne der. Kommissionen overvaager gennemfoerelsen af denne aftale noeje.

Strukturfondsbevillinger, som forbliver ubrugte ved udloebet af de endelige frister for gennemfoerelsen af programmerne, skal betales tilbage af medlemsstaterne.

Afslutningen af programmerne foregaar loebende afhaengigt af de paagaeldende afslutningsdatoer. Kommissionen tager passende skridt vedroerende tilbagebetaling eller endelig betaling efter at have gennemgaaet den endelige gennemfoerelsesrapport for hvert program. Der bestaar ingen direkte forbindelse mellem dette og tildelingen af midler til nye programmer.