SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2428/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(26. august 2002)

Om: Ny udvikling hvad angår fordele og omkostningsbesparelser ved samlet infrastruktur og jernbanedrift

1. Kan Kommissionen bekræfte, at det østrigske jernbaneselskab ÖBB med indgang fra juli 2002 igen er ansvarlig for forvaltningen og udviklingen af det nationale skinnenet, fordi Schieneninfrastrukturgeselleschaft, som hidtil har forvaltet skinnenettet, har oparbejdet en gæld på 3,6 mia. EUR og ikke kan skaffe 16 mia. EUR til fremtidige projekter og derfor har måttet indstille sine aktiviteter, hvilket betyder, at den af Kommissionen ønskede adskillelse mellem infrastruktur og drift i Østrig ikke længere er en realitet?

2. Har Kommissionen også taget kendskab til artiklen i juli-august nummeret af tidsskriftet Via Libre, som udgives af den spanske organisation Fundación de los Ferrocarriles Españoles med overskriften Los Ferrocarriles Suizos basan su modelo en una red integrada (de svejtsiske jernbaner tager udgangspunkt i et integreret net), hvoraf det fremgår, at den omstændighed, at driften af regionale og andre jernbaneselskaber, som tildels kører på det nationale skinnenet, ikke betragtes som en grund til at overveje en adskillelse af infrastrukturen og driften af det nationale jernbaneselskab SBB/CFF/FFS både på grund af de sikkerhedsproblemer, som dette medfører for skinnenettet med en høj anvendelsesfrekvens og hurtige forbindelser (plan Rail 2000), og fordi der er tale om et spild af midler, når der skal stilles en overkapacitet af skinner og perroner til rådighed for adskilte virksomheder med divergerende ønsker og materiel?

3. Er Kommissionen også bekendt med lignende problemer og overvejelser i andre europæiske stater, hvor der på grundlag af de høstede erfaringer tages afstand fra tendensen til at adskille ejendomsretten til, forvaltningen af og rådighed over infrastrukturen fra driften, som der er slået til lyd for i de forudgående år, og hvor den nye tendens nu navnlig satser på en mere hensigtsmæssig anvendelse af midlerne ved integreret planlægning og samlet beslutningstagning?

4. Hvilken holdning indtager Kommissionen på grundlag af disse ændrede syn over for medlemsstater og jernbaneselskaber, som vedvarende nægter at gennemføre en adskillelse eller ophæver en allerede gennemført adskillelse?

5. Hvilke konsekvenser har disse nye udviklinger og erfaringer for Kommissionens bestræbelser på en adskillelse af infrastruktur og drift?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(9. oktober 2002)

1. Ifølge de oplysninger, Kommissionen ligger inde med, fungerer ÖBB som forvaltningsorgan for jernbaneinfrastrukturen i henhold til den lovgivning, der gennemfører Rådets direktiv 91/440/EØF(1) i Østrig. Der er endnu ikke truffet nogen politisk beslutning om, hvordan direktiverne i infrastrukturpakken(2) skal gennemføres i østrigsk lovgivning.

2. Kommissionen skal minde om, at hovedprincipperne og -bestemmelserne i fællesskabsretten inden for jernbanesektoren indgår i den aftale mellem EU og Schweiz, som trådte i kraft 1. juni 2002. Dette bevirker, at landet nu overvejer, hvorledes disse regler skal omsættes til national lovgivning, og dette er baggrunden for den offentlige debat herom.

3. Kommissionen er klar over de problemer, der gør sig gældende i medlemsstaternes jernbanesektor, og er af den anskuelse, at de betragtninger og begrundelser, der førte til vedtagelsen af de bestemmelser, som nu udgør fællesskabsretten på området, fortsat gælder.

Fællesskabsretten kræver ikke fuld adskillelse mellem jernbaneinfrastrukturen og jernbanedriften, men hovedprincipperne i fællesskabsretten såsom jernbaneselskabernes forvaltningsmæssige uafhængighed, adgangs- og transitrettigheder for jernbaneselskaber med hensyn til jernbaneinfrastrukturen i andre medlemsstater, uafhængighed med hensyn til udstedelse af licenser til jernbanedrift og sikkerhedscertifikater til jernbaneselskaber, uafhængighed for så vidt angår tildeling af jernbanelinjer til jernbaneselskaber og

opkrævning af afgifter herfor samt appelinstanser er nødvendige for at kunne bevare jernbanetransportens relative andel af den samlede transport frem til 2010 i sammenligning med 1998, hvilket er et af målene for den fælles transportpolitik som fastlagt i hvidbogen om den europæiske transportpolitik frem til 2010(3). Hvis ikke disse principper anvendes fuldt ud, vil jernbanesektoren givetvis løbe ind i endnu større problemer end i dag, ligesom der ganske bestemt ikke vil blive opnået et modalt skift fra vejtransport til jernbanetransport.

4. og 5. Medlemsstaterne skal gennemføre alle direktiverne i infrastrukturpakken inden den 15. marts 2003. Medlemsstaterne og Kommissionen arbejder nært sammen i det forskriftsudvalg, der er nedsat i henhold til direktiv 2001/12/EF og 2001/14/EF, med det formål at sikre en glat og vellykket gennemførelse af infrastrukturpakken. Det vil være op til jernbaneselskaberne at udnytte disse nye rammer til at sikre grænseoverskridende jernbaneservice, som er nøglen til en revitalisering af markedet for godstransport med jernbane. I mellemtiden har Kommissionen truffet de nødvendige foranstaltninger til overvågning af jernbanemarkedet4(4) i medlemsstaterne samt af virkningerne af gennemførelsen af direktiverne i infrastrukturpakken. I overensstemmelse med artikel 10b i Rådets direktiv 91/440/EF som ændret ved direktiv 2001/12/EF vil Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en gennemførelsesrapport i marts 2005, ledsaget af passende forslag om videreførelse af Fællesskabets indsats for at videreudvikle jernbanemarkedet og de retlige rammer herfor. Dette vil ikke forhindre Kommissionen i at tage de nødvendige skridt, dersom den skønner, at en medlemsstat ikke har efterkommet sine retlige forpligtelser.

(1) Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner, EFT L 237 af 24.8.1991.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/12/EF af 26. februar 2001 om ændring af Rådets direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner, EFT L 75 af 15.3.2001. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/13/EF af 26. februar 2001 om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder, EFT L 75 af 15.3.2001. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF af 26. februar 2001 om tildeling af jernbaneinfrastruktur-kapacitet og opkrævning af afgifter for denne jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering, EFT L 75 af 15.3.2001.

(3) KOM(2001) 370 endelig.

(4) Artikel 10b i Rådets direktiv 91/440/EØF som ændret ved direktiv 2001/12/EF.