SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2111/02

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(17. juli 2002)

Om: Informationscentral for den lovlige indvandring i EU

I udtalelser for nylig til den spanske presse har Kommissionens formand peget på nødvendigheden af, at EU med en politik for åbning, samarbejde og aktiv bistand i forbindelse med den lovlige indvandring lader forstå, at EU ønsker at modtage indvandrere fra tredjelande, fordi der er brug for dem. Der er derfor behov for en positiv og klar politik til fremme af den lovlige indvandring.

Der er ganske rigtigt brug for den lovlige indvandring, og der må sættes en stopper for den hidtil omfattende ulovlige indvandring, men det er samtidig klart, at den lovlige indvandring må fremmes gennem instrumenter, som kan sikre en hensigtsmæssig formidling af tilbud til de indvandrere, der vil søge arbejde i EU.

Vil Kommissionen derfor foreslå, at der oprettes en europæisk database for formidling af dels udbudet af arbejdspladser og dels de ansøgninger, der ekspederes i den forbindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(23. september 2002)

I sit forslag til Rådets direktiv om betingelserne for tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold med henblik på beskæftigelse som lønmodtagere og udøvelse af selvstændig erhvervsvirksomhed af 11. juli 2001(1) har Kommissionen foreslået, at det europæiske arbejdsformidlingsnet Eures anvendes, før en ledig stilling i en medlemsstat besættes med en økonomisk migrant. Eures-nettet, som blev oprettet ved Kommissionens beslutning 93/569/EEC(2), består af en database med ledige stillinger i medlemsstaterne og de EFTA-lande, som er medlem af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), samt oplysninger om arbejdssøgende og forvaltes af de offentlige arbejdsformidlinger.

Formålet med ovennævnte forslag er at tilvejebringe et praktisk og gennemsigtigt redskab, som kan gøre princippet om præference for det indre arbejdsmarked (EØS-arbejdsmarkedet) operationelt og gøre det muligt at rekruttere arbejdskraft fra tredjelande i tilfælde, hvor der er konkret mangel på arbejdskraft i EØS. En arbejdsgiver, som ikke er i stand til at besætte en bestemt ledig stilling inden for en given tidsramme, vil således kun kunne rekruttere en medarbejder uden for EØS, hvis den ledige stilling har været slået op via arbejdsformidlingen i flere medlemsstater i mindst fire uger via det europæiske arbejdsformidlingsnet Eures, men ikke har resulteret i en acceptabel jobansøgning fra en arbejdssøgende inden for EØS. Udstedelse af en opholdstilladelse til en udvalgt arbejdstager fra et tredjeland vil naturligvis skulle ske under opfyldelse af de yderligere betingelser, der stilles i forbindelse med en sådan opholdstilladelse i henhold til udkastet til direktiv.

Der er ikke planer om at udvide databasen til at omfatte arbejdssøgende, som ikke allerede er en del af EØS-arbejdsmarkedet.

(1) EFT C 332 E af 27.11.2001.

(2) Kommissionens beslutning 93/569/EØF af 22. oktober 1993 om anvendelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, navnlig for så vidt angår Eures-nettet (European Employment Services), EFT L 274 af 6.11.1993.