SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0789/01

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. marts 2001)

Om: Tyrefægtning: BSE-fare på grund af manglende overholdelse af beslutning 00/418/EF

I forbindelse med den i 1987 indførte ordning om præmier til tyre subventionerer Fællesskabet avl af kamptyre. Tyrene bliver efter kampen endnu parteret i arenaen under forhold, der ikke opfylder hygiejnestandarderne, for derefter at blive tilført forbrugerne. Under og efter kampen benyttes ofte instrumenter, der medfører sår, hvorved det potentielt BSE-inficerede nervevæv fordeles over hele dyrekroppen.

Siden den 31.12.00 er det forbudt at benytte sådanne instrumenter, og kødet må ikke markedsføres (beslutning 00/418/EF(1)). Anvendelsen af disse instrumenter er desuden i strid med direktiv 93/119/EF(2) (22.12.1993), hvori det hedder, at dyrene ved slagtning skal skånes for enhver undgåelig smerte og lidelse. Så længe omtalte instrumenter benyttes og kødet ikke markedsføres eller fjernes i henhold til bestemmelserne, kan man ikke udelukke, at de udgør en BSE-infektionsrisiko. Spanien råder i øjeblikket ikke over tilstrækkeligt mange anlæg til bortskaffelse af kadavere, således at der f.eks. i Andalusien er lagret store mængder af ikke-markedsegnet kød (maskinudbenet kød) fra kamptyre i kølehusene, og som der ikke er truffet afgørelse om m.h.t. bortskaffelse (El Mundo 11.11.00 og 14.11.00, ABC 16.11.00).

1. Hvordan sikres det, at beslutning 00/418/EF overholdes under tyrefægtningen?

2. Hvordan beskyttes forbrugeren imod, at eventuelt BSE-inficeret kød fra kamptyre markedsføres?

3. Ved Kommissionen, at en stor del af tyrene er dopet med phenylbutazon, som er meget sundhedsskadelig ved fortæring? Hvad agter den at gøre i denne anledning?

(1) EFT L 158 af 30.6.2000, s. 76.

(2) EFT L 340 af 31.12.1993, s. 21.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(20. juli 2001)

En af Kommissionens vigtigste målsætninger er at beskytte forbrugernes sundhed. Enhver mulig sundhedsfare i forbindelse med BSE tages meget alvorligt. Fællesskabet har derfor taget en lang række forholdsregler. Disse forholdsregler, herunder foranstaltningerne i Kommissionens beslutning 2000/418/EF af 29. juni 2000 om regulering af anvendelsen af materiale, der udgør en risiko med hensyn til overførbare spongiforme encephalopatier og om ændring af beslutning 94/474/EF, gælder også for kamptyre, hvis kødet fra disse dyr er beregnet til menneskeligt konsum. Medlemsstaterne har ansvaret for beslutningens gennemførelse og håndhævelse. Den undersøges dernæst af Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret. I henhold til de oplysninger, som Kommissionen har, anses de særlige metoder, som for tiden bruges, når tyrene dræbes under tyrefægtninger (descabello eller puntilla), ydermere ikke at øge risikoen for forbrugerne, og er således ikke forbudt. Kommissionen følger imidlertid forsat situationen nøje og vil revidere lovgivningen, hvis der fremkommer nye videnskabelige beviser.

Som allerede nævnt gælder alle BSE-relaterede foranstaltninger truffet på fællesskabsplan for at beskytte forbrugeren også for kamptyre. Især skal tyre over 30 måneder, der dræbes under kamp, og hvis kød er beregnet til menneskeføde, testes for BSE.

Fællesskabets lovgivning om hygiejne for frisk kød bestemmer, at embedsdyrlægen skal foretage en analyse af restkoncentrationer, hvis der foreligger en mistanke på tidspunktet for undersøgelsen. Frisk kød med restkoncentrationsniveauer over de tilladte

tærskelværdier skal erklæres uegnet til menneskeligt konsum. Endvidere skal den obligatoriske overvågningsplan, der gennemføres årligt af medlemsstaterne, være rettet mod dyr og aktive stoffer af særlig interesse. Dette skal inkludere brugen af non-steroide antiinflammatoriske stoffer, der omtales af det ærede medlem. Kommissionen er ikke orienteret om, at mange af kamptyrene er bedøvet med phenylbutazon og vil gerne have relevante beviser for at kunne tage stilling til spørgsmålet.

Endelig vil Kommissionen gerne fremhæve, at der inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik ikke findes noget specielt tilskud til støtte for avl af kamptyre. Imidlertid udelukker Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om en fælles markedsordning for okse- og kalvekød(1), der skal støtte produktionen af oksekød, ikke specifikt tyre, der senere viser sig at blive brugt til tyrefægtning. Kvægopdrættere bestemmer først, om deres dyr skal bruges til tyrefægtning, og hvilke af dem (almindeligvis et lille antal af deres tyre) der skal bruges, når dyrene er voksne. Derfor vides det ikke, om et dyr vil blive brugt til tyrefægtning, når det når den alder, hvor der kan søges om oksekødspræmie.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.