ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2762/98

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(10. september 1998)

Om: Stoette til klosterrepublikken Athos (Graekenland)

I klosterrepublikken Athos i Graekenland gennemfoeres for oejeblikket omfattende konserverings- og renoveringsarbejder.

Kan Kommissionen svare paa foelgende:

1. Stemmer det, at klosterrepublikken Athos i Graekenland modtager oekonomisk stoette fra faellesskabsbudgettet?

2. I bekraeftende fald, fra hvilke programmer, hvor meget og til hvilket formaal?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(23. oktober 1998)

Klostrene paa Athos faar international stoette og EU-stoette til projekter, som i al vaesentlighed har til formaal at konservere og restaurere bygninger og kulturarv.

Paa EU-plan yder Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling stoette i forbindelse med faellesskabsstoetterammen (EFSR) for 1994-1999 for Graekenland, navnlig gennem de operationelle programmer "miljoe" og "Centralmakedonien" under naevnte faellesskabsstoetteramme. De bevilgede beloeb ligger paa 6,1 mio. ECU.

Inden for rammerne af Kommissionens indsats til fordel for beskyttelse, bevarelse og praesentation af historiske bygninger og anlaeg af saerlig europaeisk betydning har klostrene paa Athos modtaget 300 000 ECU i 1995, 350 000 ECU i 1996 og 350 000 ECU i 1997.

En anden samfinansieringskilde er Det Europaeiske Miljoeagenturs "finansieringsmekanisme", hvorunder der siden dens indfoerelse er indgaaet forpligtelser for over 16 mio. ECU til projekter paa Athos paa anmodning af de graeske myndigheder. Beslutningerne om at bevilge sidstnaevnte beloeb blev truffet af udvalget for finansieringsmekanismen, som Kommissionen er medlem af. Den Europaeiske Investeringsbank evaluerer projekterne, inden de bliver godkendt. Banken kontrollerer i oevrigt, om de kontraktlige forpligtelser for de godkendte projekter opfyldes.

Kommissionen skal understrege, at den omtalte stoette ikke bevilges til det "Hellige Samfund" paa Athos, men til klostrene, der hver isaer fremlaegger deres ansoegninger for de forskellige instanser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3671/98

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(7. december 1998)

Om: EU-tjenestemaendenes rejsegodtgoerelser

I henhold til presseoplysninger er der planer om at forhoeje EU-tjenestemaendenes rejsegodtgoerelser med op til 30 %.

1. Har man virkelig noget saadanne hensigter?

2. Hvorledes begrundes denne forhoejelse?

3. Hvilken konkret form skal denne forhoejelse antage?

4. Hvilke tillaegsomkostninger vil dette indebaere for EU's budget?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(12. januar 1999)

Hvis det er EU-tjenestemaends udgifter til rejse til oprindelseslandet, som det aerede medlem omtaler, har Kommissionen ingen planer om forhoejelse. Bestemmelserne for godtgoerelse af disse udgifter sendes direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat. Selv om der ikke er planer om nogen forhoejelse, vil det samlede beloeb afsat til daekning af disse udgifter i 1998 vaere lidt hoejere (14,3 mio. ECU ifoelge et skoen) end i 1997 (13,0 mio. ECU). Dette skyldes, at togrejsepriserne er steget, og at der er ansat tjenestemaend, hvis oprindelsesland ligger laengere vaek fra tjenestestedet (ansaettelser i forbindelse med udvidelsen).

Hvis det derimod drejer sig om EU-tjenestemaendenes udgifter til tjenesterejser, kan dagpengesatserne for tjenesterejser i henhold artikel 13 i vedtaegtens bilag VII aendres af Raadet, der paa forslag af Kommissionen traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal. Sidste gang, Raadet traf beslutning om tilpasning af tjenesterejsesatserne for tjenestemaend og oevrige ansatte ved de europaeiske institutioner, var for syv aar siden, nemlig den 22. juni 1991. Det forslag, der blev fremlagt den 17. juni 1998(1) indeholder forslag om forhoejelse af tjenesterejsesatserne i lyset af udviklingen inden for hotel- og restaurantpriserne siden 1991. De foreslaaede beloeb er lavere end de beloeb, der anvendes inden for de nationale administrationer og andre internationale organisationer. Der er i det foreloebige forslag til budget for 1999 allerede taget hoejde for denne stigning inden for alle institutionerne (bortset fra Parlamentet, der i henhold til en beslutning truffet af Parlamentets praesidium, allerede anvender satser, der er lig med eller hoejere end dem, der er foreslaaet for de oevrige institutioner). En bevilling paa 8,6 mio. ECU er opfoert under kapitel A 100(2), hvilket svarer til de anslaaede finansielle virkninger af dette forslag.

(1) KOM(98) 455.

(2) Formaalsbestemte reserver til fordel for forskellige konti i afsnit A7: Decentrale udgifter til hjaelpepersonale og driftsudgifter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2561/98

af Christine Oddy (PSE) til Kommissionen

(29. juli 1998)

Om: Vaaben til Indonesien

Er Kommissionen klar over, at der i loebet af det seneste aar stadig er blevet eksporteret bomber, tanks, kampfly og maskingevaerer til Indonesien?

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen traeffe for at begraense vaabeneksporten til Indonesien i lyset af de seneste begivenheder paa OEsttimor?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(17. september 1998)

Kommissionen har hverken direkte oplysninger om den paagaeldende vaabeneksport eller noget direkte ansvar i den forbindelse. Den har med tilfredshed noteret sig, at de fleste af medlemsstaterne har givet meddelelse, at de vil foere en restriktiv politik i forbindelse med udstedelse af tilladelser til eksport af militaerudstyr til Indonesien, isaer paa grundlag af den nyligt vedtagne adfaerdskodeks for vaabeneksport.

Kommissionen vil ogsaa goere en indsats i de relevante fora for at tilskynde medlemsstaterne til noeje at haandhaeve adfaerdskodeksens principper for vaabeneksport.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3189/98

af Arthur Newens (PSE) til Kommissionen

(27. oktober 1998)

Om: Humanitaer bistand til den kurdiske befolkning i irakisk Kurdistan

Vil Kommissionen fremkomme med oplysninger om de forskellige former for bistand, EU aarligt har ydet til den kurdiske befolkning i irakisk Kurdistan siden oprettelsen af de sikre omraader, samt foretage en sammenligning med den bistand, som er ydet af andre donorer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(11. december 1998)

Faellesskabet har siden 1991 vaeret den stoerste yder af humanitaer bistand til Irak for i alt 240 mio. ECU. Der er blevet givet humanitaer bistand til alle saarbare grupper.

I 1991 inden oprettelsen af Kommissionens Kontor for Humanitaer Bistand (ECHO) fik Irak tildelt 111,5 mio. ECU (flygtninge og fordrevne 94 mio., konflikter i Irak 5 mio. Golfkrigen 12,5 mio.). Siden 1992 har de samlede bidrag fra ECHO til Irak vaeret 116,17 mio. ECU (87,03 mio. til den nordlige del af landet og 29,14 mio. til den centrale og sydlige del). Yderligere 13 mio. ECU er naesten udelukkende gaaet til den nordlige del.

Stoersteparten af den humanitaere bistand stammer fra olie-for-foedevarer-programmet, som er baseret paa FN's Sikkerhedsraads resolution nr. 986/1995 og tillader salg af olie til en vaerdi af 2 000 mio. US$ i en periode paa 180 dage. Heraf er 1 320 mio. US$ blevet anvendt til humanitaer bistand, nemlig 260 mio. til det nordlige Irak (13 %) og 1 060 mio. til den centrale og sydlige del af landet (53 %). De resterende 780 mio. US$ er gaaet til FN's aktiviteter i Irak og reparationer efter Golfkrigen (34 %). De foerste indtaegter fra oliesalget blev indbetalt den 15. januar 1997 paa en spaerret FN-konto for Irak. Fra 3. juni 1998 er der i henhold til Sikkerhedsraadets nye resolution nr. 1153 blevet givet tilladelse til at saelge olie for 5 260 mio. US$.

Med en tildeling paa 5 256 mio. US$ ydes der via olie-for-foedevarer-programmet bistand til en vaerdi af 455 US$ pr. indbygger pr. aar i den nordlige del af landet (en befolkning paa 3 millioner) og 293 US$ i den centrale og sydlige del (en befolkning paa 19 millioner).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2198/98

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(14. juli 1998)

Om: Stoette til vinbranchen

Vil Kommissionen paa baggrund af den nylige meddelelse om, at Kommissionen overvejer et nyt tilskud til vinbranchen, give en oversigt over alle de former for stoette, vinbranchen eventuelt kunne modtage?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(26. oktober 1998)

EF-stoette til investeringer inden for vinbranchen er hidtil foretaget inden for rammerne af det eneste instrument, der har vaeret til dette formaal, nemlig Raadets forordning (EF) 951/97 om forbedring af vilkaarene for forarbejdning og afsaetning af landbrugsprodukter(1).

Denne strukturforanstaltning boer indgaa i en fleraarig programmering, som forelaegges af den interesserede medlemsstat og godkendes af Kommissionen. Endvidere skal de investeringer, til hvilke der ydes offentlig stoette, vaere i overensstemmelse med Kommissionens beslutning af 94/173/EF 22. marts 1994 om fastlaeggelse af udvaelgelseskriterier for investeringer vedroerende forbedring af vilkaarene for forarbejdning og afsaetning af landbrugs- og skovbrugsprodukter(2).

De enkelte medlemsstaters gennemfoerelse af disse agroindustrielle programmer i indevaerende programmeringsperiode (1994-1999) for strukturfondene i vinsektoren er som foelger (beloeb i mio. ECU):

>TABELPOSITION>

I Agenda 2000(3) er denne stoettetype indeholdt i den forordning vedroerende stoette til udviklingen af landdistrikter, som Kommissionen foreslog den 18. marts 1998(4).

For at give en almindelig oversigt over vinsektoren tilsender Kommissionen direkte det aerede medlem samt Europa-Parlamentets generalsekretariat en tabel over EF-udgifterne inden for rammerne af den faelles markedsordning for vin for regnskabsaarene 1989-1998 og ligeledes finansieringsoversigten for den nye reform af den faelles markedsordning for vin for perioden 2001-2005.

Forslaget til Raadets forordning (EF) om den faelles markedsordning for vin(5) fastsaetter en stigning i de gennemsnitlige udgifter i forhold til de seneste produktionsaar. Denne stigning skyldes hovedsagelig indfoerelsen foranstaltninger med henblik paa omstilling af vinmarker, der skal finansieres af EUGFL, Garantisektionen, inden for rammerne af den faelles markedsordning.

Naar vinmarkerne bliver tilpasset til de nye markedsvilkaar, er det klart, at det med tiden kun kan faa en positiv indvirkning paa udgifterne.

(1) EFT L 142 af 2.6.1997.

(2) EFT L 79 af 23.3.1994.

(3) KOM(97) 2000 endelig udg.

(4) EFT C 170 af 4.6.1998.

(5) EFT C 271 af 31.8.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3535/98

af Richard Corbett (PSE) til Raadet

(25. november 1998)

Om: Raadets vurdering af forslags retsgrundlag

Hvor mange gange har Raadet aendret retsgrundlag foreslaaet af Kommissionen, siden den europaeiske faelles akt traadte i kraft?

I hvor mange tilfaelde stammede forslaget om aendring af retsgrundlaget fra henholdsvis Raadets egen Juridiske Tjeneste og fra en eller flere af Raadets medlemmer?

Svar

(8. februar 1999)

Raadets gennemgang af retsgrundlaget for et forslag fra Kommissionen er en integrerende del af den samlede gennemgang af forslaget.

Raadet skoenner undertiden, at det retsgrundlag, som Kommissionen har foreslaaet, ikke er korrekt, og beslutter derfor at aendre det. I saadanne tilfaelde hoerer Raadet Europa-Parlamentet paa ny, eftersom retsgrundlaget er et vigtigt element i en retsakt. Naar Raadet droefter retsgrundlaget for et forslag til retsakt, indhenter det meget ofte udtalelse fra sin Juridiske Tjeneste.

Raadet sidder ikke inde med de oplysninger, som det aerede parlamentsmedlem anmoder om. At foere en saadan statistik ville kraeve personaleressourcer, som det ikke raader over for oejeblikket.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2863/98

af Jonas Sjoestedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. september 1998)

Om: EU-regler for kvaegjournaler

I Vaesterbotten i det nordlige Sverige har den regionale landbrugsmyndighed, laensstyrelsen (amtet), underkendt en landbrugers staldjournal over kreaturer. Dette har bevirket, at landbrugerne ikke anses for at vaere berettigede til EU-stoette, hvilket skader deres oekonomi og virksomhed i alvorlig grad. Den paagaeldende landbruger har opfoert alle kraevede oplysninger korrekt. Men oplysningerne er ved en fejltagelse blevet indskrevet i en anden bog. Den eneste forskel paa boegerne er omslagets farve og layoutet.

De regionale myndigheder henviser til EU's bestemmelser - i dette tilfaelde Raadets forordning (EF) 820/97(1) og Raadets direktiv 92/102/EOEF(2). Ved gennemlaesning af disse bestemmelser er det imidlertid vanskeligt at faa myndighedernes handlen underbygget. For eksempel hedder det udtrykkeligt i forordningen, at "det er vigtigt, at der ikke paalaegges producenten for store administrative krav", og at "eventuelle sanktioner, som medlemsstaterne paalaegger brugerne, skal staa i forhold til overtraedelsens alvor". I dette tilfaelde risikerer landbrugerne at gaa konkurs som foelge af beslutningen.

Finder Kommissionen, at EU's bestemmelser paa omraadet berettiger myndighederne til at handle paa denne maade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. oktober 1998)

Raadets forordning (EF) 820/97 af 21. april 1997 om indfoerelse af en ordning for identifikation og registrering af kvaeg og om maerkning af oksekoed og oksekoedsprodukter(3) indeholder bestemmelser om bedriftslisten i forbindelse med identifikation af kvaeg, og det hedder (i artikel 7, stk. 4), at: "Listen skal have et format, der er godkendt af den kompetente myndighed, den skal foeres manuelt eller paa edb, og den skal til enhver tid vaere til raadighed for den kompetente myndighed paa dennes anmodning i en periode, som skal fastlaegges naermere af den kompetente myndighed, men som mindst skal vaere tre aar". Derfor ligger det inden for medlemsstatens kompetence at beslutte, hvilket format bedriftslisten skal vaere i.

Raadets direktiv 92/102/EOEF af 27. november 1992 om identifikation og registrering af dyr(4) indeholder heller ikke bestemmelser om bedriftslistens format.

Derimod indeholder Faellesskabets lovgivning bestemmelser om, hvilke oplysninger bedriftslisten skal omfatte (jvf. artikel 8 i Kommissionens forordning (EF) 2629/97 af 29. december 1997 om gennemfoerelsesbestemmelser til Raadets forordning (EF) 820/97, for saa vidt angaar oeremaerker, bedriftslister og pas i forbindelse med ordningen for identifikation og registrering af kvaeg(5)).

Eftersom de nationale myndigheder definerer bedriftslistens format, er Kommissionen af den opfattelse, at sanktioner for manglende overholdelse af formatet ogsaa er en sag, der henhoerer under medlemsstaternes lovgivning.

(1) EFT L 117 af 7.5.1997, s. 1.

(2) EFT L 355 af 5.12.1992, s. 32.

(3) EFT L 117 af 7.5.1997.

(4) EFT L 355 af 5.12.1992.

(5) EFT L 354 af 30.12.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3588/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Uenighed mellem domstole i EU's medlemsstater

I et aegteskab mellem en graesk og en dansk statsborger foedtes der et barn, der fik graesk statsborgerskab. AEgteskabet blev senere oploest med begge parters samtykke. Skilsmissedommen blev afsagt af en dansk domstol, der gav moderen foraeldremyndigheden, uden at den imidlertid afstak klare linjer for faderens ret til samkvem med barnet. Senere traf en graesk domstol afgoerelse om faderens ret til samkvem med barnet, som den danske domstol dog forkastede, hvorfor barnet ikke har nogen forbindelse med sin far.

Kan Kommissionen derfor give foelgende oplysninger:

1. Hvilken domstol har kompetence til at traeffe afgoerelse om foraeldremyndigheden over barnet og fastlaegge bestemmelser for det direkte samkvem med den anden foraeldrepart?

2. Hvis en af foraeldrene er utilfreds med en allerede afsagt kendelse om foraeldremyndighed og samkvem, til hvilken domstol kan den paagaeldende da appellere kendelsen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(21. januar 1999)

Kommissionen har ikke befoejelse til at udtale sig om de to spoergsmaal, som det aerede medlem stiller.

Raadet har imidlertid den 28. maj 1998 paa grundlag af artikel K.3 i Traktaten om Den Europaeiske Union vedtaget konventionen om retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgoerelser paa det familieretlige omraade(1). Denne konvention, hvis formaal er at loese problemer som dem, det aerede medlem naevner, er i oejeblikket ved at blive ratificeret i medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 47 i konventionen.

(1) EFT C 221 af 16.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2531/98

af Graham Mather (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: EU-stoette til projekter til fordel for foraeldreloese boern i tredjelande

1. Hvor stor stoette stiller EU aarligt til raadighed for projekter til fordel for foraeldreloese boern og boernehjem i tredjelande?

2. Gennem hvilke stoettemekanismer overfoeres disse penge?

3. Hvilke tredjelande er involveret, og hvor meget modtager hvert enkelt land?

4. Hvilke britiske velgoerende institutioner og organisationer er inddraget heri?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(13. november 1998)

De projekter, som Kommissionen yder stoette til i udviklingslandene, kan i visse tilfaelde daekke specifikke behov hos foraeldreloese boern. Normalt omfatter projekterne dog boern og unge generelt. Denne form for projekter kan vaere finansieret enten via midler fra Den Europaeiske Udviklingsfond (EUF) eller kontrapartmidler, eller ogsaa via laan over saerlige budgetkonti - som for eksempel under kapitel B7-70 (initiativ for demokrati og beskyttelse af menneskerettighederne) eller konto B7-6000 (samfinansiering med ikke-statslige organisationer (ngo'er)).

Under budgetkonto B7-7020 (menneskerettigheder og demokrati i udviklingslande) har der i 1997 kunnet ydes stoette til en raekke aktioner til fordel for boern paa i alt 368 060 ECU. Der var mere praecist tale om: et projekt om stoette til at frigoere unge prostituerede kvinder, der arbejder i Nepal, og reintegrere dem (86 800 ECU); et stoetteprojekt for unge gravide piger, enlige moedre og boern i Togo (150 000ECU); et projekt om stoette til et program om forebyggelse af paedofili og hjaelp til misbrugte boern i Sri Lanka (131 260 ECU). Det tredje af disse projekter blev ivaerksat af en britisk ngo, International catholic child bureau.

For naermere oplysninger om alle disse projekter, der finansieres under budgetkonto B7-6000 henvises til Kommissionens aarsberetning om samarbejdet med ngo'erne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3305/98 af Kenneth COATES til Rådet. Adfærdskodeks for våbeneksport



EF-Tidende nr. C 182 af 28/06/1999 s. 0062



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3305/98 af Kenneth Coates (GUE/NGL) til Raadet (10. november 1998) Om: Adfaerdskodeks for vaabeneksport Medlemsstaterne har endnu ikke vedtaget en faelles liste over udstyr, som vil blive omfattet af kodeksen. De eksisterende nationale og internationale lister, som benyttes for oejeblikket, udelader en stor del af det militaer-, sikkerheds- og politiudstyr, som tit anvendes i forbindelse med kraenkelser af menneskerettighederne. Vil den faelles liste ogsaa komme til at omfatte den slags udstyr?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2838/98

af Niall Andrews (UPE) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Langtidsarbejdsloeshed

Kan Kommissionen oplyse, hvilke fremskridt der er sket i hver enkelt af EU's medlemsstater med henblik paa bekaempelse af langtidsarbejdsloeshed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(10. november 1998)

Langtidsledighed i Faellesskabet er blevet et stadig vanskeligere problem at loese. De fleste medlemsstater har oplevet, at der er opstaaet en haard kerne af arbejdsloese med lange arbejdsloeshedsperioder, som afstedkommer tab af faerdigheder og motivering. Andelen af langtidsledige i Faellesskabet steg i perioden 1992-1997 fra 4,6 % til 5,2 %. I de fleste af landene voksede langtidsledigheden i den samme periode. Visse medlemsstater har dog gjort fremskridt i retning af at faa langtidsledigheden bragt ned, nemlig Danmark, Irland, Det Forenede Kongerige og i mindre udstraekning Nederlandene. I alle andre medlemsstater har den procentdel af arbejdsstyrken, der kommer ud for lange perioder af ledighed, vaeret stigende, og i nogle tilfaelde (isaer Belgien, Graekenland, Spanien og Italien) er den forblevet meget hoej (se den tabel, der sendes direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat).

Paa de forskellige europaeiske raadsmoeder, der har vaeret afholdt siden Essen i december 1994, er man enedes om at intensivere bestraebelserne paa at goere noget for de grupper, der rammes saerlig haardt af arbejdsloeshed. De langtidsledige har vaeret fremhaevet som en af disse grupper.

I retningslinjerne for beskaeftigelsen fra 1998, som blev vedtaget paa det ekstraordinaere europaeiske raadsmoede i Luxembourg og derefter vedtaget af Raadet, beskaeftiger to af de tre faellesskabsmaal sig med forebyggelse af langtidsledighed. Der er her opstillet det maal, at enhver arbejdsloes boer have tilbudt en ny start, foer han eller hun har vaeret arbejdsloes i 6 maaneder, naar det drejer sig om unge og 12 maaneder, naar det drejer sig om voksne. De nationale handlingsplaner fra 1998, som medlemsstaterne derefter forelagde, viser, at et stort mindretal af medlemsstater har aendret taktik og sigter mod forebyggelse og mod en aktiveringspolitik, som skal begraense langtidsledigheden. En mere detaljeret beskrivelse af de politiske redskaber, der anvendes, og den fremtidige politik med henblik paa at nedbringe antallet af langtidsledige findes i udkastet til faelles rapport om beskaeftigelsen fra 1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3455/98

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(9. november 1998)

Om: Kraenkelser af menneskerettighederne i Bahrain

Er Kommissionen bekendt med, at Bahrains regering har ratificeret tre menneskerettighedskonventioner, den internationale konvention om afskaffelse af alle former for racediskrimination (1990), konventionen om barnets rettigheder (1992) og konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedvaerdigende behandling eller straf (1998)?

Er Kommissionen ligeledes bekendt med, at Bahrains regering ifoelge ovennaevnte traktater, bl.a. har pligt til at afrapportere regelmaessigt til de udvalg, der foerer tilsyn med gennemfoerelsen af konventionerne?

Hvad angaar de to foerstnaevnte konventioner, har Bahrains regering, til trods for fristerne i henholdsvis 1991 og 1994, hidtil undladt at aflaegge nogen former for rapport.

Kan Kommissionen garantere, at den vil goere en indsats for paa det kraftigste, at opfordre Bahrains regering til ikke blot at forbedre menneskerettighedsforholdene, men ogsaa at opfylde sine forpligtelser i henhold til de allerede underskrevne traktater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(2. december 1998)

Kommissionen foelger udviklingen med hensyn til menneskerettighederne, ogsaa naevnte konventioner, som observatoer i de relevante FN-fora. I denne forbindelse tilslutter den sig Unionens holdninger vedroerende Bahrain og andre parter i konventionerne.

Kommissionen har ingen bilaterale aftalemaessige ordninger med Bahrain. Spoergsmaal vedroerende menneskerettigheder og demokrati bringes op paa ministermoeder inden for rammerne af samarbejdsaftalen mellem Faellesskabet og Golfens Samarbejdsraad (GCC), der blev indgaaet i 1989(1). Paa det nylige faelles raadsmoede i Luxembourg den 27. oktober 1998 fremhaevede EF-ministrene paa ny deres tilslutning til fremme af menneskerettighederne og princippet om, at alle menneskerettighederne er universelle, udelelige og indbyrdes forbundet med hinanden.

Som led i den politiske dialog mellem GCC og Faellesskabet ansporer Kommissionen Bahrain og andre GCC-lande til at fremme demokratiet og til at blive part i og til fulde anvende internationale instrumenter i tilslutning til menneskerettighederne.

(1) Raadets afgoerelse af 20. februar 1989, 89/147/EOEF.