SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2757/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Klassificering af GHB som narkotikum

Den svenske regering vedtog den 13. december 2000 at klassificere stoffet GHB (gamma-hydroxybotyric acid) som et narkotikum og at forbyde det fra 1. februar 2000. Al kontakt med GHB blev dermed strafbar man må altså i Sverige hverken købe, sælge, være i besiddelse af eller selv anvende GHB. Straffen for overtrædelse fastsættes ved domstolene. GHB er skyld i flere dødsfald i Sverige. Narkotikummet er navnlig anvendt som partynarkotikum blandt unge. Et forsøg på at komme stoffet til livs mislykkedes, da retten i Göteborg afsagde frifindelse i en sag i december 1999.

Men GHB er godkendt som lægemiddel i flere EU-lande. Et svensk forbud mod GHB er i princippet en teknisk handelshindring. Derfor kunne der fra andre EU-stater komme indvendinger mod, at Sverige klassificerede stoffet som et narkotikum. Sverige har anmeldt til Kommissionen, at man havde til hensigt at klassificere stoffet som et narkotikum.

Kommissionen har ikke protesteret mod Sveriges beslutning. Kan Kommissionen oplyse, hvilken afgørelse man har truffet i dette spørgsmål om Sveriges anmeldelse af, at GHB nu klassificeres som et narkotikum?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(14. november 2001)

Sverige meddelte i december 1999 Kommissionen, at landet havde til hensigt at klassificere gammahydroxybuturat (GHB) som narkotika i henhold til svensk lovgivning om ulovlige stoffer. Anmeldelsen skete, fordi GHB anvendes som et lovligt lægemiddel i nogle medlemsstater, og at klassificere det som narkotika kunne betragtes som en teknisk hindring for den frie handel. Undtagelser fra princippet om fri handel skal begrundes i overensstemmelse med EF-traktatens krav, f.eks. fordi det udgør en trussel mod folkesundheden.

GHB kom frem på ulovlige markeder i Sverige og er sat i forbindelse med elleve dødsfald i EU fra september 1995 til januar 2000, og Kommissionen gjorde derfor ingen indvendinger mod den svenske anmeldelse.

Lovgivning vedrørende kontrol med ulovlige narkotika falder først og fremmest ind under medlemsstaternes kompetence. Medlemsstaternes lovgivning vedrørende kontrol med narkotika er baseret på FN-konventionerne fra 1961, 1971 og 1988, som alle medlemsstater har undertegnet og ratificeret. Omfanget af kontrollen med hvert stof afhænger af det afsnit i konventionen, det er omfattet af (afsnit I til IV, hvor der under afsnit I kræves den strengeste kontrol). WHO's 32. ekspertudvalg om narkomani anbefalede FN's narkotikakommission at opføre GHB i afsnit IV af FN's konvention fra 1971 om psykotrope stoffer. Dette betyder, at de kontrolforanstaltninger, der skal træffes i forbindelse med GHB, vil være de samme som dem, der sædvanligvis anvendes i forbindelse med lægemidler som f.eks. benzodiazepin.

I henhold til FN's konventioner kan et land, der er konventionspart, vedtage strengere foranstaltninger end dem, der fastsættes i konventionen, hvis det efter dets mening er ønskeligt eller nødvendigt. Det overlades således til landene at beslutte, hvorvidt de ønsker at klassificere et stof i et afsnit, der kræver strengere kontrolforanstaltninger. Kommissionen har derfor ingen indvendinger mod det svenske initiativ om at omklassificere GHB som et ulovligt stof.