ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1294/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(3. maj 2001)

Om: EU-plan om at udpege Severn-flodmundingen som et særligt bevaringsområde

Kan Kommissionen gøre rede for, hvorfor den agter at udpege hele Severn-flodmundingen i den sydvestlige del af England som særligt bevaringsområde i henhold til direktivet om beskyttelse af levesteder?

Dette kunne få stor indvirkning på den fortsatte udvikling af Bristol havn, der ligger ved Severn-flodmundingen. I andre EU-lande er kun bestemte dele af flodmundinger udpeget som særlige bevaringsområder, og sejlrenderne er ikke omfattet, således at større skibe kan anløbe havnene.

Kan Kommissionen bekræfte, at den vil behandle Bristol havn på samme måde som andre EU-havne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(20. juni 2001)

Udpegningen af særlige beskyttelsesområder (SBO) sorterer under medlemsstaterne. Proceduren for udpegning af områderne er nærmere beskrevet i artikel 4 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1). Hver enkelt medlemsstat skal fremsætte forslag om lokaliteter, som bør beskyttes i henhold til direktivet. Kommissionen udarbejder derpå, i samarbejde med medlemsstaterne, en fortegnelse over de lokaliteter, der er af betydning på fællesskabsplan. Medlemsstaterne udpeger dernæst disse som særlige beskyttelsesområder. Forslaget og hvis det medtages i fællesskabsfortegnelsen den endelige udpegning af Severn Estuary (Severns munding) som særligt beskyttelsesområde sorterer således under Det Forenede Kongerige.

Udvælgelsen af Natura 2000-lokaliteter, herunder fastsættelsen af deres grænser, er baseret på rent videnskabelige kriterier. Økonomisk set følsomme områder som f.eks. vandveje bør ikke udelukkes herfra, hvis de ud fra videnskabelige kriterier udgør en del af en lokalitet. Hvis Kommissionen modtager klager med klare beviser for, at en medlemsstat ikke har overholdt disse bestemmelser, vil den foretage den nødvendige undersøgelse af sagen.

Forvaltning og beskyttelse af lokaliteterne inden for Natura 2000 gennemføres i overensstemmelse med kravene i artikel 6 i Rådets direktiv 92/43/EØF. Direktivet indeholder klare procedurer for behandling af foreslåede planer og projekter, som ikke er nødvendige for forvaltningen af Natura 2000-lokaliteten, men som kan få en betydelig indvirkning herpå. Disse bestemmelser gælder også for udviklingsprojekter i havne, som kan få en ugunstig indvirkning på en Natura 2000-lokalitet, selv om udviklingen finder sted uden for selve lokaliteten.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0555/01

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(27. februar 2001)

Om: Revisionserklæring for GD for Konkurrence

På mødet den 7. februar 2001 i Budgetkontroludvalget erklærede kommissær Fischler, at den nøjagtige fejlrate i 1999 for finansielle transaktioner inden for GD for Landbrug lå på 3,06 %.

Kunne kommissæren med særligt ansvar for konkurrence med henblik på at fremme samarbejde og gennemsigtighed mellem de europæiske institutioner forelægge tilsvarende tal for finansielle transaktioner inden for dette generaldirektorat? Hvis ikke, hvad er da grunden?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer på skriftlige forespørgsler P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 og E-0570/01

(11. april 2001)

Kommissionen skal minde det ærede medlem om, at Revisionsretten ikke opgiver en fejlprocent som led i sin revisionsberetning vedrørende det almindelige budget, idet den finder, at det ville være en overforenkling at måle Kommissionens finansielle forvaltningsresultater alene på grundlag af denne indikator.

Retten besluttede derfor for tre år siden at standse offentliggørelsen af en samlet fejlprocent og udvikle sine revisionsmetoder med henblik på at give dechargemyndighederne mere udførlige oplysninger.

Endvidere har Revisionsretten ved flere lejligheder udtalt, at skulle den udlede fejlprocenter på et lavere niveau (f.eks. for hver sektor eller for hvert generaldirektorat) af den overordnede fejlprocent, ville disse blive fuldstændig vildledende. Det begrænsede antal transaktioner, Retten reviderer, gør det ikke muligt at fastslå en gyldig fejlprocent på dette lavere niveau.

Kommissionen er derfor ikke i stand til at give det ærede medlem de udbedte oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0994/01

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Anvendelse af direktivet om deponering af affald

Mener Kommissionen, at det vil være realistisk at forvente af medlemsstaterne, at de overholder direktivet om deponering af affald (1999/31/EF(1)), når kriterierne for modtagelse af affald først vil blive vedtaget i april 2001?

(1) EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(29. maj 2001)

Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald skal være gennemført i medlemsstaternes nationale lovgivning senest den 16. juli 2001.

Kommissionen og medlemsstaterne arbejder i øjeblikket på en ensartet procedure for affaldsklassifikation og -modtagelse.

I direktivet tages der højde for, at den ensartede procedure for affaldsklassifikation og -modtagelse ikke træder i kraft den 16. juli 2001, og det indeholder i bilag II nogle generelle principper og en foreløbig modtagelsesprocedure, der skal anvendes i mellemtiden.

Derfor anser Kommissionen ikke forskellen mellem datoerne for at være et potentielt problem for gennemførelsen af direktivet om deponering af affald.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0976/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Direktiv om skaldyrhygiejne

Kan Kommissionen bekræfte hvornår og om de største skaldyrproducerende lande så som Frankrig, Irland og Nederlandene agter at gennemføre bilag III, afsnit 2 (KOM(2000) 438 endelig udgave af 14. juli 2000) i de nye kontrolbestemmelser på hygiejneområdet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(4. maj 2001)

Rådets direktiv 91/492/EØF af 15. juli 1991 fastsætter de sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af levende toskallede bløddyr(1).

Det dokument, som det ærede medlem henviser til, er ét af mange forslag til en omarbejdning af EF-hygiejnereglerne, som for øjeblikket behandles af Parlamentet og Rådet. Den færdige tekst til disse forslag vil først blive offentliggjort efter færdiggørelsen af den igangværende procedure med fælles beslutningstagning.

De gældende krav til bestemmelsen af den fækale forureningsgrad i et område, hvor der produceres levende toskallede bløddyr, er fastsat i kapitel I i bilaget til Rådets direktiv 91/492/EØF, og i medfør heraf er alle medlemsstater forpligtet til at anvende disse bestemmelser.

(1) EFT L 268 af 24.9.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1421/01

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(17. maj 2001)

Om: Organiseret kriminalitet og udnyttelse af dyr

Af en rapport fra LAV (Lega anti-vivisezione (sammenslutningen til bekæmpelse af vivisektion)) fremgår det, at der hersker en temmelig foruroligende situation med hensyn til udnyttelsen af dyr (kampe mellem hunde, hemmelige hestevæddeløb, ulovlig handel med sjældne dyr osv.), som hvert år alene i Italien betyder en indtægt for den organiserede kriminalitets kasser på ca. 5 mia. lire.

Kan Kommissionen i betragtning af mangelen på foranstaltninger til at dæmme op for og sætte en stopper for dette fænomen oplyse, om den i det mindste har kendskab til det?

Kan den i bekræftende fald oplyse, hvilke løsninger den agter at vedtage for at forhindre, at fænomenet griber om sig?

Hvorledes agter den at retfærdiggøre den lange tavshed omkring dette spørgsmål, som reelt giver den organiserede kriminalitet frie hænder til at handle uforstyrret?

Mener den ikke, at en strengere kontrol med opdrætningssteder, med hundepensioner og for så vidt angår ulovlig handel med sjældne dyr med grænserne kunne være en første foranstaltning over for personer, der udnytter dyr til at drive ulovlig virksomhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(20. juli 2001)

Kommissionen har ikke kendskab til den af det ærede medlem nævnte rapport.

Med hensyn til dyrebeskyttelse er Fællesskabets kompetence begrænset til visse områder, der ikke dækker alle de aktiviteter, der er nævnt i det ærede medlems forespørgsel. Grusomhed mod dyr, der finder sted i form af kampe mellem hunde eller hemmelige hestevæddeløb, er udelukkende medlemsstaternes ansvarsområde.

Det bør endvidere bemærkes, at når Fællesskabets ansvarsområder omfatter en aktivitet som f.eks. beskyttelse af truede dyrearter, er Kommissionens rolle først og fremmest at sikre vedtagelse af hensigtsmæssig lovgivning og sikre, at den overholdes af medlemsstaterne. Det er medlemsstaternes ansvar, at Fællesskabets love håndhæves i praksis.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1925/01

af Albert Maat (PPE-DE) til Kommissionen

(26. juni 2001)

Om: Eksportlicenser for korn

I den forløbne periode har Kommissionen flere gange undladt at udstede eksportlicens for korn på trods af, at Den Europæiske Union ikke skal udbetale eksportrestitution til denne eksport. Dette sænker på priserne på det europæiske kornmarked.

Hvorfor tillader Kommissionen ikke automatisk eksport af korn med en restitution på nul? Er Kommissionen klar over den prissænkende virkning på det europæiske kornmarked i og med, at den ikke udbetaler restitutioner? Er Kommissionen rede til at gøre noget ved dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. juli 2001)

Kommissionen har i forbindelse med licitation over eksportrestitution én gang af tekniske grunde afvist en ansøgning om udstedelse af licens for eksport uden restitution. Eksportørerne havde i det pågældende tilfælde som i alle andre tilfælde mulighed for at få udstedt licenser for eksport uden restitution under ordningen for ansøgninger uden for licitationsordningen. Medlemsstaterne udsteder uden restriktioner licenser for eksport uden restitution med en gyldighed på 30 dage samme dag, som eksportørerne ansøger herom.

Siden ikrafttrædelsen af Agenda 2000 har Kommissionen kun kunnet indføre restriktioner for samhandelen med tredjelande, hvis der opstår alvorlige forstyrrelser, som vil kunne bringe ligevægten på EU-markedet for korn i fare.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0642/01

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(8. marts 2001)

Om: Europa-Parlamentet og forslaget om en forfatning for Den Europæiske Union

I forbindelse med den reform af traktaterne, som blev besluttet i Nice med henblik på år 2004, er Europa-Parlamentet i overensstemmelse med Kommissionen den rette institution til på demokratisk vis at udarbejde og forelægge de nødvendige tekster, som kan komme til at få en forretningsmæssig karakter. Vil Rådet i denne forbindelse træffe afgørelser, der anerkender, at Parlamentet har denne centrale karakter?

Svar

(13. juli 2001)

Som det ærede parlamentsmedlem sandsynligvis er klar over, vedtog regeringskonferencen på stats- og regeringschefplan i Nice en erklæring om EU's fremtid. Denne erklæring opfordrer til en bred offentlig debat under ledelse af det svenske og det belgiske formandskab i samarbejde med Kommissionen og under inddragelse af Europa-Parlamentet. Denne debat blev formelt indledt den 7. marts 2001 af Sveriges og Belgiens statsministre og formændene for Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen.

Med hensyn til de næste trin hedder det i den erklæring om EU's fremtid, der blev vedtaget i Nice, at efter en rapport, der skal udarbejdes til Det Europæiske Råd i Göteborg i juni 2001, vil Det Europæiske Råd på mødet i Laeken/Bruxelles i december 2001 vedtage en erklæring med passende initiativer til fortsættelse af processen. Under disse omstændigheder kan det ærede parlamentsmedlem let forstå, hvorfor Rådet ikke kan tilføje noget nyt på nuværende tidspunkt vedrørende procedurens specifikke indhold, da en sådan procedure først skal fastlægges. Under alle omstændigheder vil det sidste trin i denne proces være en regeringskonference i henhold til artikel 48 i TEU.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0688/01

af Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) til Kommissionen

(8. marts 2001)

Om: Fiskeri

Den 1. februar 2001 indledte Europa-Kommissionen en undersøgelse mod blandt andre lande også Spanien i forbindelse med tildeling lån til lave renter til fiskere, som er hårdt ramt af de konstante stigninger i prisen på den dieselolie, deres fartøjer bruger.

Ud fra hvilke oplysninger og kriterier har Europa-Kommissionen indledt denne undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. april 2001)

Kommissionen skal meddele det ærede medlem, at støtteforanstaltningerne, der er indført i Spanien til fordel for fiskere som følge af stigningen i prisen på brændstof, er blevet nøje gennemgået på linje med alle andre støtteordninger vedrørende fiskeri- og akvakultursektoren på grundlag af de kriterier, som Kommissionen har fastsat i retningslinjer for gennemgangen af statsstøtte til fiskeri- og akvakultursektoren(1). Det grundlæggende kriterium, som Kommissionen har baseret sig på i sin beslutning om formelt at indlede en procedure vedrørende disse foranstaltninger, er, at der er tale om driftsstøtte, som i princippet er uforenelig med fællesmarkedet.

Disse retningslinjer er netop blevet erstattet af de retningslinjer, som Kommissionen vedtog den 29. november 2000(2). De nye retningslinjer indeholder det samme generelle princip om, at driftsstøtte er uforenelig med fællesmarkedet.

(1) EFT C 100 af 27.3.1997.

(2) EFT C 19 af 20.1.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0704/01

af John Cushnahan (PPE-DE) til Rådet

(14. marts 2001)

Om: Krænkelse af menneskerettighederne i Pakistan

Hvad agter Rådet at gøre for at bringe de krænkelser af menneskerettighederne, der for øjeblikket foregår i Pakistan under navn af politiske reformer, til ophør? Siden Pakistan har forladt det konstitutionelle system og indført militærstyre, har Musharraf-regeringen

fængslet modstandere og tidligere embedsmænd uden retssag, fjernet de uafhængige dommere fra de øverste retsinstanser, forbudt offentlige møder og demonstrationer og taget så godt som al magt fra de politiske partier. De vidtgående beføjelser, som National Accountability Bureau har fået overdraget ved et officielt dekret, til at foretage arrestationer, efterforskning og retsforfølgelse, giver også anledning til bekymring.

Svar

(16. juli 2001)

Umiddelbart efter militærkuppet i efteråret 1999 suspenderede Rådet undertegnelsen af samarbejdsaftalen mellem EF og Pakistan og afbrød den regelmæssige politiske dialog. Mulighederne for direkte formel påvirkning af regimet i Islamabad er derfor begrænsede. Rådet har dog to gange - i november 1999 og i november 2000 - udsendt en ad hoc-mission på højt plan til Pakistan, som har taget de forskellige problemer op, der er nævnt i spørgsmålet, under samtalerne med general Musharraf, ministre, højtstående embedsmænd og andre samtalepartnere, især ligesindede lande og repræsentanter for internationale finansielle institutioner, der er til stede i Islamabad. EU lagde særlig vægt på behovet for at respektere menneskerettighederne, den politiske ytringsfrihed og retsvæsenets uafhængighed. EU gjorde også de pakistanske samtalepartnere opmærksom på, at det er nødvendigt hurtigt og i fuldt omfang at vende tilbage til et repræsentativt demokrati. For nylig blev tilsvarende problemer taget op i forbindelse med det pakistanske udviklingsforum i Islamabad den 12.-15. marts 2001.

Formandskabet har ved to lejligheder, nemlig i april og maj 2001, på Den Europæiske Unions vegne rettet en skriftlig henvendelse til den pakistanske indenrigsminister for at tilkendegive Den Europæiske Unions bekymring over, at man i Pakistan opretholder forbuddet mod politiske møder under åben himmel.

Rådet vil fortsat nøje overvåge situationen, især den bebudede tilbagevenden til parlamentarisk demokrati ved hjælp af valg, der skal afholdes på lokalt, provins- og nationalt plan før oktober 2002. Rådet vil også fortsat gribe ind på passende måde, når det er nødvendigt, bl.a. ved at foretage fortrolige demarcher. EU's missionschefer i Islamabad vil tage enkeltsager op under deres regelmæssige kontakter med myndighederne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1306/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(3. maj 2001)

Om: Vekselgebyr

1. Mener Kommissionen, at de kunder, der benytter vekselkontorerne i EU, får tilstrækkelige oplysninger om de gebyrer, de kan blive udsat for?

2. Hvad gør Kommissionen for at sikre, at disse kontorer er konkurrencedygtige og giver kunderne værdi for pengene, navnlig i små medlemsstater, hvor kun få finansinstitutioner opererer på markedet?

3. Mener Kommissionen, at der i lyset af de meget høje gebyrer, der sædvanligvis pålægges, er grund til at regulere små transaktioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. juli 2001)

Med hensyn til oplysning af kunden om de gebyrer, der opkræves af vekselkontorer, er reglerne forskellige alt efter, om medlemsstaterne er med i euroområdet. Det forholder sig nemlig således, at:

- i euroområdets medlemsstater finder lovgivningen om euro anvendelse på veksling af pengesedler fra dette område. Den officielle vekselkurs skal anvendes. De gebyrer, vekselkontorerne tager, bekendtgøres således for sig i procent eller i absolut værdi; for veksling af sedler, der ikke er fra euroområdet, er der ingen fællesskabslovgivning

- i de stater, der ikke er med i euroområdet, finder fællesskabslovgivningen om euro ikke anvendelse, medmindre de købte eller solgte sedler hidrører fra euroområdet

- uafhængigt af deres tilhørsforhold til euroområdet har flere medlemsstater indført regler, således at forbrugeren inden transaktionen kan få oplysning om gebyrets størrelse, bl.a. ved skiltning. På indeværende tidspunkt finder Kommissionen ikke, at der er behov for fællesskabsharmonisering af lovgivningerne om forbrugeroplysning på dette område.

Kommissionen henleder forbrugernes opmærksomhed på, at anvendelse af seddelautomaterne i bestemmelsesmedlemsstaten kan være en mindre kostbar måde at skaffe sig kontanter på.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0258/01

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(8. februar 2001)

Om: Følgeretten

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at sikre et ensartet beskyttelsesniveau, for så vidt angår forslaget til direktiv om følgeretten, for at sikre, at de er i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 5 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab i forbindelse med medlemsstaternes implementering af forslaget til direktiv, navnlig med hensyn til skattemæssig behandling?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(3. april 2001)

Det ærede parlamentsmedlem er bekymret over de eventuelle virkninger for det indre marked af de aspekter af følgeretten, som ikke er blevet harmoniseret ved forslag til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv om følgeret til fordel for ophavsmanden til et originalkunstværk(1).

Formålet med dette forslag er at skabe en harmoniseret juridisk ramme for følgeret for at sikre, at markedet for nutidige og moderne originalkunstværker i Fællesskabet fungerer hensigtsmæssigt.

Kommissionen har for at overholde sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 5 i sit forslag været opmærksom på at begrænse den påtænkte harmonisering til kun at gælde for de lovmæssige forskelle, der har en konkurrencefordrejende virkning for det indre markeds funktion, og på at forhindre, at der kan opstå nye forskelle, som kunne få en sådan virkning. I begrundelsen til dette forslag begrunder Kommissionen de valg, den har truffet, ud fra et juridisk og økonomisk synspunkt. Rådet accepterede og videreudviklede denne argumentation i sin fælles holdning af den 19. juni 2000(2).

I artikel 11 i den fælles holdning bestemmer Rådet, at der nedsættes et kontaktudvalg, som navnlig har til opgave at tilrettelægge konsultationer om alle spørgsmål vedrørende direktivets anvendelse. I samme

artikel bestemmes det, at Kommissionen inden for en vis frist forelægger forslag, som den anser for nødvendige for at gøre direktivet mere effektivt. Gennem denne bestemmelse er det muligt at føre tilsyn med den korrekte anvendelse af direktivet og om nødvendigt foreslå supplerende bestemmelser. Sådanne forslag vil ikke kunne berøre det skattemæssige område, da dette direktiv vedrører en harmoniseringsforanstaltning i forbindelse med den intellektuelle ejendomsret og ikke har noget at gøre med medlemsstaternes skattemæssige ordninger.

(1) EFT C 178 af 21.6.1996.

(2) EFT C 300 af 20.10.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0570/01

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(27. februar 2001)

Om: Revisionserklæring for GD for Energi og Transport

På mødet den 7. februar 2001 i Budgetkontroludvalget erklærede kommissær Fischler, at den nøjagtige fejlrate i 1999 for finansielle transaktioner inden for GD for Landbrug lå på 3,06 %.

Kunne kommissæren med særligt ansvar for transport og energi med henblik på at fremme samarbejde og gennemsigtighed mellem de europæiske institutioner forelægge tilsvarende tal for finansielle transaktioner inden for dette generaldirektorat? Hvis ikke, hvad er da grunden?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer på skriftlige forespørgsler P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 og E-0570/01

(11. april 2001)

Kommissionen skal minde det ærede medlem om, at Revisionsretten ikke opgiver en fejlprocent som led i sin revisionsberetning vedrørende det almindelige budget, idet den finder, at det ville være en overforenkling at måle Kommissionens finansielle forvaltningsresultater alene på grundlag af denne indikator.

Retten besluttede derfor for tre år siden at standse offentliggørelsen af en samlet fejlprocent og udvikle sine revisionsmetoder med henblik på at give dechargemyndighederne mere udførlige oplysninger.

Endvidere har Revisionsretten ved flere lejligheder udtalt, at skulle den udlede fejlprocenter på et lavere niveau (f.eks. for hver sektor eller for hvert generaldirektorat) af den overordnede fejlprocent, ville disse blive fuldstændig vildledende. Det begrænsede antal transaktioner, Retten reviderer, gør det ikke muligt at fastslå en gyldig fejlprocent på dette lavere niveau.

Kommissionen er derfor ikke i stand til at give det ærede medlem de udbedte oplysninger.