SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3651/97 af Barbara Weiler (PSE) til Kommissionen (19. november 1997)

Om: Forkortelse af paedagoguddannelserne fra de nuvaerende 12+3 aar til 11+3 aar

Kontoret for skoler, ungdom og sport i senatet i Berlin har vedtaget at aendre betingelserne for at faa adgang til socialpaedagoguddannelsen (Fachschule fuer Sozialpaedagogik) for derved at forkorte det nuvaerende forloeb af paedagoguddannelsen. Paedagogerhvervet kraever stadig en 3-aarig uddannelse paa en socialpaedagogisk laereanstalt samt en forudgaaende skoleuddannelse paa 12 aar. Denne forberedelsesfase skal nu forkortes med ét aar. Dette betyder en nedsaettelse af den samlede varighed af uddannelsen fra de nuvaerende 12+3 aar til 11+3 aar.

Har EU i forbindelse med harmoniseringen af de forskellige uddannelser udstedt et saerligt direktiv om paedagoguddannelsen?

Naar den samlede varighed af paedagoguddannelsen inden for EU er fastlagt til 12+3 aar, ville en saadan forkortelse saa medfoere, at de tyske paedagoger ikke vil kunne anerkendes i de oevrige medlemsstater?

Ville dette ikke medfoere, at de tyske paedagoger ville blive frataget muligheden for at arbejde i andre EU-medlemsstater?

Hvis den forkortelse af uddannelsen, som senatet i Berlin tilstraeber, indebaerer overtraedelse af et gaeldende EU-direktiv, hvilke foranstaltninger vil der saa kunne traeffes over for det berlinske senat?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (6. januar 1998)

Det aerede medlems spoergsmaal vedroerer den situation, der allerede er behandlet i Christof Tannerts skriftlige forespoergsler E-1936/97 ((EFT C 21 af 22.1.1998. )) og E-3638/97 ((EFT C 187 af 16.6.1998, s. 33. )). Anerkendelse af eksamensbeviser med henblik paa at arbejde som paedagog eller socialraadgiver i de medlemsstater, hvor disse erhverv findes, henhoerer under de faellesskabsdirektiver, hvorved der er indfoert en generel gensidig anerkendelse af eksamensbeviser. Afhaengig af hvilke eksamensniveauer, der er tale om, er det henholdsvis direktiv 89/48/EOEF om indfoerelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregaaende uddannelser af mindst tre aars varighed ((EFT L 19 af 24.1.1989. )) eller direktiv 92/51/EOEF om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EOEF ((EFT L 109 af 24.7.1992. )), der finder anvendelse.

Hver medlemsstat kan frit bestemme, hvilke kvalifikationer der kraeves for at arbejde som paedagog eller socialraadgiver paa den paagaeldende medlemsstats omraade. Ovennaevnte direktiver har nemlig ikke harmoniseret uddannelserne, men indfoert en anerkendelsesordning, ifoelge hvilken en eksamen, der giver adgang til udoevelse af et givet erhverv i en medlemsstat, skal anerkendes med henblik paa udoevelse af samme erhverv i en anden medlemsstat paa trods af forskelle i medlemsstaternes uddannelsessystemer. Tyskland har derfor ret til at bestemme, hvilken eksamen der skal kraeves for at arbejde som paedagog eller socialraadgiver. Denne eksamen vil vaere omfattet af den gensidige anerkendelse efter direktiv 92/51/EOEF. Det foreskrives i direktivet, at hvis der er store forskelle hvad angaar varighed og indhold mellem den uddannelse, som den vandrende arbejdstager har opnaaet, og den uddannelse der kraeves i vaertslandet, kan myndighederne i vaertslandet kraeve, at der rettes op paa dette forhold ved kompensationsforanstaltninger (proevetid eller egnethedsproeve). I betragtning af varigheden af den nye tyske eksamen og den varighed, der kraeves i det eventuelle vaertsland, er det derfor muligt, at en af ovennaevnte kompensationsforanstaltninger skal anvendes.