ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1127/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(1. april 2003)

Om: Carrara Kommunes udnyttelse af midler fra handlingsprogrammet til fordel for vandrende arbejdstagere

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Carrara Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til støtte af vandrende arbejdstagere, herunder tredjelandsstatsborgere, for at sikre bedre betingelser for sameksistens med og integration i lokalbefolkningen i såvel beskæftigelsesmæssig som social henseende.

Kan Kommissionen derfor oplyse

1. om Carrara Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra handlingsprogrammet til fordel for vandrende arbejdstagere?

2. om Carrara Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopouloupå skriftlige forespørgsler E-0828/03, E-0894/03, E-1126/03, E-1127/03,E-1128/03, E-1129/03, E-1130/03, E-1131/03, E-1132/03, E-1133/03,E-1134/03, E-1135/03, E-1136/03, E-1137/03 og E-1138/03

(28. april 2003)

Der findes i øjeblikket ikke noget handlingsprogram for vandrende arbejdstagere på EU-niveau. Kommissionen skal minde om, at støtte til foranstaltninger til fremme af vandrende arbejdstageres integrering i budgetpost B3-4110 blev ophævet i 1998 efter EF-Domstolens dom i sag C-106/96. Siden da er der ikke blevet givet nogen støtte inden for området.

Et nyt program til fremme af tredjelandes statsborgeres integration under budgetpost B5-815 vil blive lanceret af Kommissionen (Generaldirektoratet for Retlige og Indre Anliggender) i maj 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0381/03

af Wilhelm Piecyk (PSE) til Kommissionen

(13. februar 2003)

Om: Gennemførelse af foranstaltningerne i direktivet om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe

Med offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 28. december 2000 trådte Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe i kraft. Formålet med dette direktiv er gennem flere modtagefaciliteter og bedre brug af modtagefaciliteterne i alle Fællesskabets havne at mindske havforurening forårsaget af driftsaffald og lastrester fra skibe.

I artikel 16 i direktivet fik medlemsstaterne en frist på to år til at vedtage de nødvendige love og administrative bestemmelser. Denne frist udløb den 28. december 2002.

I denne sammenhæng vil jeg gerne stille Kommissionen følgende spørgsmål:

1. I hvilke lande i Fællesskabet er der blevet vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser, og hvor er der blevet stillet passende modtagefaciliteter til rådighed?

2. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet, hhv. vil den træffe for at sikre, at direktivet så hurtigt som muligt omsættes til national lov i alle medlemsstaterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. marts 2003)

På det tidspunkt, der var sat som sidste frist for gennemførelse af direktivet, var det blevet omsat til tysk og græsk lovgivning. Kommissionen har derfor i medfør af artikel 226 i EF-traktaten sendt en åbningsskrivelse til de EU-medlemsstater, der ikke har overholdt fristen.

Den 26. februar 2003 blev Kommissionen underrettet om, at Danmark, Spanien og Luxembourg i mellemtiden ligeledes havde omsat direktiv 2000/59/EF(1) til national lovgivning.

På grundlag disse oplysninger er det Kommissionens agt at videreføre overtrædelsesproceduren som følge af manglende meddelelse af nationale gennemførelsesbestemmelser for Belgiens, Frankrigs, Irlands, Italiens, Nederlandenes, Østrigs, Portugals, Finlands, Sveriges samt Det Forenede Kongeriges vedkommende.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/59/EF af 27. november 2000 om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe, EFT L 332 af 28.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0353/03

af Marco Cappato (NI) til Rådet

(6. februar 2003)

Om: Udtalelser af den italienske sundhedsminister, Girolamo Sirchia, om EU-lande, der har gjort sig skyldige i forbrydelser mod menneskeheden

Den 28. november 2002 udtalte den italienske sundhedsminister, Girolamo Sirchia, ved indvielsen i Campobasso af Università Cattolica del Sacro Cuores højteknologicenter for biomedicin offentligt (som gengivet af samtlige presseagenturer samme dag), at det var nødvendigt klart at sige og ved lov bekræfte, at reproduktiv kloning er en forbrydelse mod menneskeheden. Terapeutisk kloning var ikke bedre hed det videre fordi den i alt væsentligt ikke adskiller sig fra reproduktiv kloning, og efter ministerens opfattelse kunne der kun skelnes mellem disse to typer kloning i dialektisk forstand (presseagenturet AGI, 28. november 2002). Ved samme lejlighed præciserede Sirchia, at han anså såvel reproduktiv som terapeutisk kloning for at være en forbrydelse på lige fod med slaveri, børnemishandling og nazisternes grusomheder (presseagenturet ANSA, 28. november 2002).

Hvorledes ser Rådet på det forhold, at en minister fra et EU-land indirekte beskylder andre EU-lande som tillader og også med offentlige midler foretager terapeutisk kloning for at give millioner af syge i Europa håb om behandling og liv for at gøre sig skyldige i forbrydelser mod menneskeheden?

Mener Rådet ikke, at det, især med henblik på det italienske formandskab for EU, bør anmode den italienske regering om en nærmere forklaring på beskyldningen om, at visse medlemsstater har gjort sig skyldige i samme type forbrydelser som det nazistiske Tyskland, for at gøre det klart for andre, om denne linje repræsenterer den italienske regerings officielle holdning?

Svar

(13. maj 2003)

Rådet agter ikke at udtale sig om den italienske sundhedsministers offentlige udtalelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0747/03

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(11. marts 2003)

Om: Oplysninger om offentlige indkøb

Hvilken ordning følger Kommissionen, når den tildeler kontrakter til officielle tjenester, der i medlemsstaterne leverer oplysninger om mulighederne for deltagelse i udbud om offentlige indkøb i EU?

En af disse tjenester, Tenders Direct (www.tendersdirect.co.uk), synes at være en kommerciel virksomhed, der kræver betaling af brugerne for adgang til oplysninger om offentlige udbud. Kan Kommissionen redegøre for Tenders Directs status og oplyse, om Tenders Direct har en kontrakt med De Europæiske Fællesskabers Publikationskontor om at levere adgang til oplysninger om udbud?

Har Tenders Direct en monopolstilling som leverandør af oplysninger om offentlige udbud i Det Forenede Kongerige, og hvorledes kan Kommissionen i bekræftende fald retfærdiggøre dette forhold?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(14. april 2003)

Alle offentlige kontrakter, hvis værdi overstiger visse tærskelbeløb, skal offentliggøres i supplementet til Den Europæiske Unions Tidende (S-serien, EU-Tidende S eller EUT S). Disse tærskelværdier, der som øvre grænseværdier er bestemmende for, om indkaldelser til udbud skal offentliggøres i hele EU, er fastlagt i EU's direktiver.

Supplementet til EU-Tidende udgives af Publikationskontoret såvel online via Tenders Electronic Daily (TED http://ted.publications.eu.int) som offline (på EUT-cd-rommen). TED-tjenesten er gratis for alle interesserede, mens cd-rommen kan købes. Gengivelse er tilladt ved angivelse af kilden (se copyright-meddelelsen fra TED).

Alle, der ønsker at downloade indholdet i TED f.eks. med henblik på at underrette interesserede potentielle leverandører om mulighederne for deltagelse i udbud om offentlige indkøb i EU, opfordres til at indgå en licensaftale. Nioghalvfems licenshavere har indgået en sådan aftale med Publikationskontoret; de er fordelt på alle medlemsstater (undtagen Grækenland), og nogle er hjemmehørende uden for EU.

Priserne for disse licensaftaler er for tiden:

- 1 sprog: 3 000 EUR om året

- 2 sprog: 3 600 EUR om året

- 3-11 sprog: 3 900 EUR om året

Tenders Direct drives af Millstream Associates Ltd, en af de 99 licenshavere. Med udgangspunkt i datakorpora udvikler licenshaverne ofte deres egne tjenester, såsom underretnings- og varslingstjenester, og disse ydelser må brugerne betale for.

Tenders Direct har ikke monopolstatus, idet der for tiden er 25 licenshavere i Det Forenede Kongerige.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0644/03

af Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (NI) til Rådet

(4. marts 2003)

Om: 2002 Årlig drøftelse om et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed

I forbindelse med den årlige drøftelse 2002 om et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed stillede jeg den 12. februar følgende spørgsmål til Rådet og kommissær Vitorino uden at få noget svar:

Den 13. februar 1981, dvs. for 22 år siden, blev Joseba Arregi, en baskisk politisk fange, tortureret til døde i Kongeriget Spanien, mens han var under politiforvaring.

I 2002 blev 634 politiske aktivister arresteret. 127 af dem hævdede senere i retten, at de havde været ofre for mishandling eller tortur.

Har Rådet modtaget klare informationer om dette spørgsmål fra den spanske regering?

Mener Rådet, at den spanske regering har respekteret princippet om gennemsigtighed?

Sidste år foreslog den spanske regering at forbyde en række sociale organisationer inden for medier og kultur, fordi de havde gjort indsigelse imod den politiske undertrykkelse, de spanske systemkritikere havde været udsat for. Som følge af det spanske initiativ har Den Europæiske Union opstillet en sortliste over foreninger og enkeltpersoner, som anklages for udtrykkeligt eller stiltiende at støtte terrorismen. De anklagede har hverken retsmidler til deres forsvar eller faktisk adgang til domstolene.

Mener Rådet, at princippet om demokratisk kontrol er blevet gennemført i Spanien?

Vil Rådet i de nye tekster, der skal udarbejdes, indføre et retsinstrument for de personer, der er opført på Den Europæiske Unions sortliste?

Svar

(13. maj 2003)

Rådet kan ikke tage stilling til enkeltstående straffesager eller til opretholdelse af lov og orden i medlemsstaterne.

For så vidt angår det sidste spørgsmål opfordrer Rådet det ærede medlem af Europa-Parlamentet til at notere sig, at Rådet har vedtaget Rådets afgørelse 2003/48/RIA af 19. december 2002 om anvendelse af specifikke foranstaltninger inden for rammerne af politisamarbejdet og det retlige samarbejde til bekæmpelse af terrorisme i overensstemmelse med artikel 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP; denne afgørelse er offentliggjort i EF-Tidende L 16 af 22. januar 2003, s. 68.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1025/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om: Pisa Kommunes udnyttelse af midler fra programmet Venskabsbyer i EU 2000

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Blandt de programmer, EU yder støtte til, er der også et program til fremme af konsolideringen af venskabsforbindelser mellem europæiske byer, og mange italienske byer, herunder Pisa, ville være særlig egnede i denne forbindelse.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Pisa Kommune forelagde projekter i håb om at opnå støtte fra programmet Venskabsbyer i EU 2000?

2. om Pisa Kommune fik bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 og E-1029/03

(8. maj 2003)

Midlerne til venskabsbyer forvaltes ikke decentralt.

Støtte tildeles af Kommissionen på grundlag af projekter, som de kommunale myndigheder eller venskabsbykomitéerne indsender.

Støtten udbetales først, når arrangementet er afviklet, og det sker mod forevisning af regnskabsbilag.

De lokale myndigheder deltager i venskabsbyarrangementet på grundlag af en årlig indkaldelse af forslag, som offentliggøres i EUT.

Med hensyn til det ærede parlamentsmedlems forespørgsler: For kommunerne Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pisa (E-1025), Pistoia (E-1026), Siene (E-1028), Terni (E-1029). Ikke modtaget midler til venskabsbyer i 2000.

For kommunerne Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027). Midler til et venskabsbyarrangement i 2000. Midlerne er opbrugt.

Det ærede parlamentsmedlem kan også henvende sig til de berørte lokale myndigheder for at få mere fyldestgørende oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1477/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(2. maj 2003)

Om: Eksportstøtte til eksport af smør og andre mælkefedtstoffer; smørbare mælkefedtprodukter fra medlemsstater til Vatikanstaten

I det supplerende svar på forespørgsel P-3202/02(1) er der bilagt en tabel over produkter, hvortil der ydes eksportstøtte, med angivelse af mængder og beløb i euro.

Af tabellen fremgår det med hensyn til eksport af smør og andre mælkefedtstoffer; smørbare mælkefedtprodukter (position 0405) til Vatikanstaten:

a) at der i 1998 fra Østrig blev eksporteret 155 kilo med 272 200,57 EUR i eksportstøtte, hvilket svarer til 1 756,13 EUR pr. kilo eksporteret smør,

b) og at der i 1999 fra Italien blev eksporteret 0,064 kilo med 402,90 EUR i eksportstøtte, hvilket svarer til 6 295,31 EUR pr. kilo eksporteret smør.

Sandsynligvis drejer det sig om en eksport i 1998 på 155 000 kilo og i 2000 på ca. 230 kilo og om en mere troværdig støtte på 1,76 og 1,75 EUR pr. kilo eksporteret smør.

Med disse justeringer bliver resultatet, at der i alt blev eksporteret 174 215,500 kilo i 1998, 156 230 kilo i 1999, 145 560 kilo i 2000 og 146 200 kilo i 2001.

Ifølge forordning (EF) nr. 419/2002(2) kan oplysningerne i tabellen, som stammer fra databasen CATS, også anvendes i forbindelse med kontrol og udarbejdelse af overslag.

Af den ovenfor omtalte tabel fremgår det, at målingsenhederne, vægt eller mængde og beløbet i euro er indberettet af medlemsstaterne.

Kan Kommissionen oplyse:

- om nogen har ansvar for at kontrollere de data, medlemsstaterne indberetter, og i givet fald hvem?

- om der er gennemført kontrol og i givet fald hvilken, og om der er udarbejdet overslag på grundlag af de mængder af smør og andre mælkefedtstoffer; smørbare mælkefedtprodukter, der er blevet eksporteret fra medlemsstater til Vatikanstaten?

- om den ikke finder, at den lille Vatikanstat importerer for meget af dette produkt, eller om den tager det for givet, at det sælges i Italien?

(1) EFT C 137 E af 12.6.2003, s. 172.

(2) EFT L 64 af 7.3.2002, s. 8.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Fischlerpå skriftlige forespørgsler E-1477/03, E-1478/03, E-1479/03 og E-1480/03

(21. maj 2003)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1596/03

af Regina Bastos (PPE-DE) til Kommissionen

(6. maj 2003)

Om: Lukning af Schuh-Union i Ponte de Lima, Portugal

Den tyske skoproducent Schuh-Union nedlagde den 30. april 2003 sin fabrik i Ponte de Lima, hvorved over 180 arbejdstagere blev arbejdsløse. Fabrikkens ledelse informerede arbejdstagerne om nedlæggelsen i en simpel meddelelse, der var ophængt ved fabrikkens indgang.

Virksomheden havde undertegnet en protokol, der indeholdt en garanti for, at den ville blive i Ponte de Lima i mindst tyve år. Den har nu imidlertid lukket portene efter kun tolv års drift.

Som begrundelse for lukningen fremførte ledelsen det argument, at der manglede ordrer, men i virkeligheden var disse ordrer blevet omdirigeret til andre fabriksenheder i Rumænien og Tyrkiet, hvor arbejdskraften var billigere.

Allerede i maj 2002 nedlagde Schuh-Union sit fabriksanlæg i Maia (Portugal) med det formål at flytte produktionen til Rumænien, hvorved 460 arbejdstagere blev sendt ud i arbejdsløshed. Ledelsen meddelte på daværende tidspunkt, at denne fabriksnedlæggelse ville gøre det muligt at opretholde produktionen i Ponte de Lima uden personalenedskæringer.

Ikke desto mindre nedlagde Schuh-Union i oktober 2002 afdelingen for tilskæring og syning i sit fabriksanlæg i Ponte de Lima, hvilket medførte omgående afskedigelse af 172 arbejdstagere.

Det understreges, at 97 % af arbejdstagerne på denne fabrik er kvinder i alderen mellem 40 og 50 år, som naturligvis vil have meget svært ved at finde anden beskæftigelse, især i et område med så begrænsede muligheder.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende:

- Har virksomheden Schuh-Union fået tildelt fællesskabsmidler?

- Hvis dette er tilfældet, hvilke beløb var der så tale om, hvornår blev de tildelt, og hvilke betingelser var knyttet til tildelingen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(4. juni 2003)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0817/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(17. marts 2003)

Om: Fri bevægelighed for personer i Europa

Den frie bevægelighed for personer er et grundlæggende princip i Den Europæiske Union. Til gengæld kan regionalpolitikken i en vis udstrækning betragtes som en undtagelse fra dette princip, og også den er af stor betydning i EU.

På øen São Jorge, som er en del af den autonome region Azorerne, har man flere gange stået over for det problem, at elever på de lokale erhvervsskoler ikke kan få deres uddannelse finansieret af Fællesskabet (Den Europæiske Socialfond, eftersom de ikke har oprindelse i regionen. Argumentet er, at der er tale om regionalstøtte, som kun kan ydes til regionens beboere.

At det skulle være en overtrædelse af konkurrencebestemmelserne, at unge, der af forskellige grunde ønsker at deltage i erhvervsuddannelse på São Jorge uden at have oprindelse her, kan få støtte, forekommer mig ikke at være rimeligt. Tværtimod er den manglende mulighed for at yde støtte snarere til skade for den frie bevægelighed for borgerne på Den Europæiske Unions område, og det rammer et begrænset geografisk område som São Jorge.

Er det på denne baggrund ikke Kommissionens vurdering, at det ud fra en korrekt fortolkning af traktaten skal være muligt at der yde EF-regionalstøtte til borgere, som ikke har oprindelse i Azorerne, når undervisningen finder sted i regionen og entydigt henvender sig til beboerne i regionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(23. april 2003)

Fællesskabsstøtte, som gives inden for rammerne af Den Europæiske Socialfond, har bl.a. til formål at styrke økonomisk og social samhørighed og er rettet mod at reducere forskellene, hvad angår udviklingen i de forskellige regioner.

I den forbindelse mener Kommissionen, at støtte til unges erhvervsuddannelse, som gives af den lokale erhvervsskole på øen São Jorge og finansieres af Den Europæiske Socialfond (ESF), bør være rettet mod regionens beboere uanset deres oprindelse.

De endelige modtagere af fællesskabsstøtte i Região Autónoma dos Açores skal derfor være i stand til at godtgøre, at de bor i regionen. Denne regel kan ikke indebære forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, da kravet om, at man skal godtgøre, at man bor i regionen, vedrører alle, uanset om man kommer fra Portugal eller et andet oprindelsesland.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0083/03

af Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) til Rådet

(23. januar 2003)

Om: EU's politik over for Marokko

Er Rådet under henvisning til, at Andalusien er en af de regioner i EU, der har den største ledighed, klar over, at alle de forhandlinger af enhver art, som har været ført med Marokko

de seneste år det være sig inden for landbrug, fiskeri, diplomatiske forbindelser, indvandringsspørgsmål eller narkotikahandel på en eller anden måde berører Andalusien direkte enten på økonomisk eller socialt plan, eller hvad angår regionens image udadtil?

Anser Rådet det ikke for påkrævet, at EU i disse konkrete tilfælde hører eller i det mindste gør sig bekendt med de andalusiske myndigheders eller lokalregeringens holdning til disse forhandlinger?

Har Rådet kendskab til det politiske landskab i Andalusien? Er det orienteret om de vedvarende sammenstød mellem lokalregeringen og den statslige regering i Spanien? Er det klar over, at mange af dets afgørelser øger den politiske kløft mellem myndighederne på disse to niveauer, og at dette allerede har direkte, uheldige følger for udviklingen og økonomien i Andalusien? Mener Rådet ikke, at mange af dets afgørelser indvirker negativt på udviklingen i en af de regioner, der har den største ledighed i EU?

Rådet anmodes om ikke at afgive et svar baseret på, at EU ikke har beføjelser på disse områder, og at forbindelserne mellem en stat og dennes regioner henhører under de enkelte medlemsstaters kompetenceområde. Syv en halv millioner andalusere og EU-borgere er trætte af, at EU's landbrugs- og fiskeriforhandlinger med Marokko altid sker på deres bekostning.

Svar

(8. maj 2003)

Rådet understreger, at det ikke har beføjelse til at udtale sig om, i hvilket omfang medlemsstaterne tager hensyn til regionale eller andre interesser, når de forhandler i Rådet.

For så vidt angår forbindelserne på EU-niveau erindrer Rådet mere generelt om, at regionernes stemme bl.a. kommer til udtryk gennem Regionsudvalget, hvor Andalusien er repræsenteret ved sin ministerpræsident og sin generaldirektør for europæiske anliggender og samarbejde med tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0388/03

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(13. februar 2003)

Om: Udnævnelse af Morten Jung-Olsen til afdelingschef og chefforhandler for Bulgarien

1. Er det korrekt, at den ansvarlige kommissær for udvidelse, Günter Verheugen, har udnævnt Morten Jung-Olsen til afdelingschef og chefforhandler for Bulgarien?

2. Er der hold i anklagerne gående ud på, at Morten Jung-Olsen har siddet i varetægtsfængsel i Danmark på grund af påstået arbejde for efterretningstjenesten i det tidligere DDR?

3. I bekræftende fald, hvad er Kommissionens holdning til disse kendsgerninger?

4. Har Kommissionen en generel holdning til sine medarbejderes tidligere arbejde for efterretningstjenester?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(31. marts 2003)

1. Morten Jung-Olsen blev udnævnt til kontorchef for kontor C/1 Bulgarien i Generaldirektoratet for Udvidelse (ELARG) i november 2001 i fuld overensstemmelse med de gældende ansættelsesregler.

Han blev udnævnt af generaldirektøren for udvidelse i tråd med den decentraliserede procedure for udvælgelse og udnævnelse af kontorchefer, der har været anvendt i Kommissionen siden april 2001, og ifølge hvilken det er generaldirektøren, der er ansættelsesmyndigheden.

2. Morten Jung-Olsen er blevet frikendt for alle beskyldninger. Som det vil være det ærede medlem bekendt, er det en af demokratiets grundregler, at tilbageholdelse ikke er ensbetydende med skyld, og at en frikendelse ved domstolene er et gyldigt bevis for et individs uskyld.

3. Kommissionen har fuld tillid til Morten Jung-Olsen.

4. Ifølge artikel 27 i vedtægten skal det ved ansættelse tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet []. Med henblik herpå skal tjenestemænd ved indtrædelsen i tjenesten bl.a. opfylde de vandelskrav, der stilles, hvilket de relevante myndigheder i den medlemsstat, hvor han eller hun er statsborger, normalt dokumenterer. Den pågældende person bliver ikke ansat, hvis vedkommende ikke opfylder disse krav.