SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2502/98

af Lucio Manisco (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Uredelig administration i Kommissionen

I sin dom af 17. februar 1998 i sag T-56/96 "Alberto Maccafferri mod Europa-Kommissionen" omstoedte Retten i Foerste Instans Kommissionens beslutning om ikke at udnaevne sagsoegeren til midlertidigt ansat i loenklasse A 4/5 i Generaldirektoratet for Erhvervspolitk, Handel, Turisme og Erhvervsdrivende Foreninger paa grundlag af udvaelgelsesproeve 62T/XXXIII/93.

1. Er det rigtigt, at Kommissionen har fjernet budgetgrundlaget for den A 4/5 - stilling som midlertidigt ansat, som udvaelgelsesproceduren drejede sig om?

2. Af hvilken grund skulle Kommissionen have foretaget en saadan ulovlig handling?

3. Kan Kommissionen oplyse, hvordan Foersteretsinsrettens dom er blevet opfyldt?

4. Kan Kommissionen oplyse, hvor det adminstrative og finansielle ansvar ligger (baade i det paagaeldende direktorat og i Direktoratet for Personale og Administration), og hvilke disciplinaerforanstaltninger der allerede er truffet for at straffe de overtraedelser, som i hoej grad skader EU's omdoemme hos borgerne?

5. Kan Kommissionen oplyse de direkte omkostninger ved de to A- og B-udvaelgelsesprocedurer (f.eks. godtgoerelse af ansoegernes omkostninger, annoncering i de nationale aviser osv.) og de indirekte omkostninger (f.eks. antallet af arbejdstimer pr. medlem af udvaelgelseskomitéen)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(21. oktober 1998)

I den dom, som det aerede medlem omtaler, blev Kommissionen doemt til at annullere beslutningen om ikke at udnaevne klageren til midlertidigt ansat i loenklasse A5/A4 i GD XXIII efter udvaelgelsesproeve 62T/XXIII/93 paa grund af manglende begrundelse. Det skal praeciseres, at Retten i Foerste Instans paa ingen maade har udtalt, at ansaettelsesmyndigheden, naar foerst ansaettelsesproceduren er indledt, har pligt til at gaa videre med proceduren og besaette den opslaaede stilling ved at udnaevne en af dem, der har bestaaet udvaelgelsesproeven. Tvaertimod anerkendes det i dommen paa grundlag af fast retspraksis, at ansaettelsesmyndigheden ikke har nogen pligt til at goere dette, naar den har alvorlige grunde til ikke at kunne udnaevne dem, der har bestaaet udvaelgelsesproeven, og paa betingelse af, at ansaettelsesmyndigheden begrunder sin beslutning paa en klar og passende maade.

Retten annullerede Kommissionens beslutning paa grundlag af en konstatering af, at Kommissionen hverken gav klageren nogen forklaring paa overfoerslen af den stilling, som kunne have tjent som grundlag for den ansaettelse, som udvaelgelsesprocedure 62T/XXIII/93 kunne give anledning til at formode, paa det tidspunkt, hvor kendsgerningerne fandt sted, eller i forbindelse med klagen. Men mens klageren ikke fik nogen begrundelse, inden sagen blev indbragt for Retten, dvs. hverken paa det tidspunkt, hvor de forskellige beslutninger blev truffet, eller paa det tidspunkt, hvor han indgav klagen, fremgaar det til gengaeld af de mundtlige og skriftlige udvekslinger, der fandt sted under proceduren ved Retten, at han fik disse forklaringer paa det tidspunkt. Kommissionen informerede desuden klageren om det ovenstaaende i et brev til hans advokat.

Kommissionen bekraefter, at den ledige stilling i loenklasse A5/A4, som udvaelgelsesprocedure 62T/XXIII/93 i generaldirektorat XXIII vedroerte, er blevet annulleret. Kommissionen er bevidst om betydningen af at evaluere faellesskabslovgivningens indvirkning paa virksomhederne og noedvendigheden af at forenkle faellesskabslovgivningen - hvilket fortsat er en af Kommissionens hovedprioriteter - men det viste sig imidlertid, at dette arbejde nemt kunne udfoeres af en ansat i kategori B med ansvar for indsamling af oplysninger og forvaltning og teknisk opfoelgning af udviklingen i lovgivningen under de overordnedes ansvar. Ud fra oensket om at spare paa Kommissionens ressourcer og udnytte dem bedst muligt blev der derfor organiseret en ny udvaelgelsesprocedure for denne B-stilling i overensstemmelse med reglerne, og der blev ansat en midlertidigt ansat i kategori B.

Paa grundlag af ovenstaaende og i betragtning af konklusionerne i Rettens dom mener Kommissionen, at den har opfyldt sine forpligtelser med hensyn til opfyldelsen af den naevnte dom, og den bekraefter, at der ikke vil blive truffet andre foranstaltninger i sagen.

Udgifterne til udvaelgelsesproceduren for kategori A fordeler sig paa udgifter til offentliggoerelse (10 384 ECU) og rejseudgifter (1 500 ECU). Udvaelgelsen omfattede 11 ansoegere, hvoraf de to trak deres ansoegning tilbage inden samtalerne. Den tid, som en sekretaer har brugt paa udvaelgelsen, anslaas til fire dage, og den tid, som de tre medlemmer af udvaelgelseskomitéen har brugt, er paa 1,5 dag pr. person.

Udvaelgelsen i kategori B var en del af en indkaldelse af interessetilkendegivelser, som omfattede 11 arbejdsomraader. De samlede udgifter til denne indkaldelse af interessetilkendegivelser fordeler sig paa udgifter til offentliggoerelse (29 178 ECU) og rejseudgifter (2 250 ECU). Udvaelgelsen omfattede 71 ansoegere. Seks ansoegere blev indkaldt, og én trak sin ansoegning tilbage. Den tid, som en sekretaer har brugt paa udvaelgelsen, anslaas til tre dage, og den tid, som de tre medlemmer af udvaelgelseskomitéen har brugt, er paa 1,5 dag pr. person.