SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2064/02

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. juli 2002)

Om: Misbrug af web-steder og inkassometoder til at overraske forbrugerne med den størst mulige telefonregning

1. Er det Kommissionen bekendt, at pc-brugere overraskes af uventet høje regninger for telefonopkald til dyre betalingsnumre i undertiden fjerntliggende lande, efter at de har været inde på web-steder, som giver indtryk af at tilbyde forbrugerne information eller adspredelse, og at disse omkostninger opstår på den måde, at der efter afbrydelse af forbindelsen til internetudbyderen automatisk etableres en telefonforbindelse, som til gengæld ikke bliver afbrudt, selv om brugeren forlader web-stedet, men derimod altid bliver genaktiveret ved hver eneste ny brug af internettet? Skyldes disse overraskelser for kunderne, at der i al hemmelighed fra et sted langt væk bliver lagt software ind på kundernes pc'er, og er de høje telefonomkostninger for kontakt med den slags virksomheder ikke en bivirkning, men derimod en meget bevidst hovedbestanddel af virksomhedernes aktiviteter, bl.a. i betragtning af at opretholdelsen eller nyetableringen af telefonforbindelser holdes hemmelig for kunderne?

2. Er det ligeledes Kommissionen bekendt, at fænomenet med uventet høje telefonomkostninger ligeledes kan forekomme, såfremt kunden selv accepterer installation af et opkaldsprogram, hvormed man kan betale for internettjenester, fordi telefonselskabet inkasserer betaling på vegne af de virksomheder, som det har udlejet opkaldsnummeret til, medens det ikke forhindres, at disse numre videreudlejes til andre virksomheder med kriminelle hensigter, eller at der fastlægges ekstremt høje takster, således at der endog kan faktureres beløb på op til 400 EUR pr. minut for useriøse udbydere?

3. Er dette velovervejede bedrageri mod computerbrugere foranledning for Kommissionen til at nå frem til en bedre beskyttelse mod misbrug ved grænseoverskridende elektronisk handel? Hvilke foranstaltninger overvejes der i den forbindelse, og hvornår kan de træde i kraft?

Kilder: De Volkskrant den 21. juni 2002, Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung den 23. juni 2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(26. september 2002)

Elektroniske kommunikationsnet og informationssystemer udgør en vigtig del af EU-borgernes dagligdag og er af afgørende betydning for udviklingen af økonomien i EU. Netværk og informationssystemer smelter sammen og forbindes i stigende grad med hinanden.

Der er mange fordele ved denne udvikling, men desværre har de nye infrastrukturer også deres sårbare punkter, der giver nye muligheder for kriminel adfærd. Kommissionen er bekymret over den stigende cyberkriminalitet, herunder de tilfælde af misbrug og bedrageri, som det ærede medlem henviser til. I januar 2001 udsendte Kommissionen sin første omfattende politiske erklæring om cyberkriminalitet, meddelelsen Højnelse af sikkerheden i informationsinfrastrukturerne og bekæmpelse af computerrelateret kriminalitet(1).

For at kunne udnytte de nye og konvergerende teknologiers potentiale fuldt ud, bl.a. til at bekæmpe misbrug effektivt, må både brugere, tjenesteudbydere og de retshåndhævende myndigheder gennemgå en læreproces. I de senere år har Kommissionen forelagt en række lovgivningsinitiativer, der har til formål at beskytte brugerne og give de retshåndhævende myndigheder midler til at bekæmpe de nye former for kriminalitet.

I forbindelse med de typer misbrug og bedrageri, der nævnes i forespørgslen, er et af instrumenterne Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg(2). Dette direktiv indfører krav om information, fortrydelsesret og bestemmelser mod svigagtig anvendelse af betalingskort og levering uden forudgående anmodning, og det forpligter medlemsstaterne til at sikre, at der er effektiv søgsmåls- eller klageadgang. Fristen for gennemførelse i national ret var juni 2000.

For nylig har Kommissionen fremsat forslag om en rammeafgørelse om angreb på informationssystemer(3). Dette forslag indeholder bestemmelser om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes strafferetlige regler vedrørende ulovlig adgang til eller ulovlig forstyrrelse af informationssystemer. Forudsat at vilkårene for anvendelse af dette instrument er til stede, vil det være relevant for situationer, hvor en tjenesteudbyder misbruger systemet og installerer software på en computer uden brugerens tilladelse. Forslaget er i øjeblikket til behandling i Rådet og Parlamentet.

Ud over initiativerne i EU-regi er der i Europarådet i Strasbourg indgået en konvention om cyberkriminalitet i november 2001, der nu er til underskrift og ratificering. Kommissionen har deltaget i forhandlingerne som observatør. Konventionen er foreløbig underskrevet af 12 medlemsstater og vil træde i kraft, når den er ratificeret af mindst 5 signatarer, heraf mindst tre medlemmer af Europarådet. Konventionen indeholder relevante bestemmelser om computerrelateret bedrageri.

Kommissionen vil fortsat aktivt følge udviklingen mht. cyberkriminalitet og internetsikkerhed og vil foreslå yderligere tiltag, når det er nødvendigt.

(1) KOM(2000) 890 endelig udg.

(2) EFT L 144 af 4.6.1997.

(3) KOM(2002) 173 endelig udg.