SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2636/00

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(1. august 2000)

Om: Østrigs forpligtelse til at tilbagebetale 800 000 i landbrugsstøtte

Kommissionen meddelte den 5. juli 2000, at Østrig skal tilbagebetale 800 000 i landbrugsstøtte til EU. Grunden hertil var de manglende sanktioner i 1996 for mangelfuld mærkning af kvæg af hankøn. Agrarmarkt Austria skulle efter Kommissionens opfattelse have udvist forsømmelighed ved kontrollen. Kun 40 % af de udleverede øremærker skulle være registreret i databasen.

I hvilken form søgte Kommissionen disse data oplyst? Blev der taget direkte stikprøver af Kommissionens tjenestemænd, eller blev disse data indhentet hos de nationale organer?

Hvilke mangler blev der opdaget ved disse kontroller? Hvori bestod overtrædelsen af fællesskabsbestemmelserne?

Blev der også opdaget mangler i mærkningen hos andre dyr?

Er der i bekræftende fald også i den forbindelse sket tilbagebetaling af EU-støtte?

Hvilke andre stater skal foretage tilbagebetalinger på grund af mangelfuld mærkning? Hvilke beløb skal de respektive medlemsstater betale tilbage og med hevilke begrundelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. oktober 2000)

Kommissionen gennemfører undersøgelser på stedet med det formål at kontrollere, at de udgifter, som medlemsstaterne har indberettet, er blevet afholdt i overensstemmelse med de gældende bestemmelser. Kontrolbesøgene, som foretages af Kommissionens embedsmænd, gennemføres i alle medlemsstater i henhold til en risikobaseret plan.

De finansielle korrektioner foretages på grundlag af materiale, der indsamles under disse besøg, og oplysninger, som medlemsstaterne afgiver ved besvarelse af konkrete spørgsmål fra Kommissionens embedsmænd.

I forbindelse med den stedlige kontrol af kvægpræmierne i Østrig viste det sig, at der manglede formaliserede risikoanalyser, at kontrollen var utilstrækkelig, og at de administrative kontrolprocedurer var forsinkede. Det største problem var, at der ikke var idømt nogen lovbestemte sanktioner for den mangelfulde identificering og registrering af handyr. Dette er en overtrædelse af bestemmelserne i artikel 6, stk. 4, artikel 6, stk. 1, og artikel 10 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3887/92 af 23. december 1992 om gennemførelsesbestemmelser for det integrerede system for forvaltning og kontrol af visse EF- støtteordninger(1) og Rådets direktiv 92/102/EØF af 27. november 1992 om identifikation og registrering af dyr(2), for så vidt angår produktionsårene 1995 og 1996.

Det blev desuden konstateret, at identificerings- og registreringskravene heller ikke blev overholdt for hundyr. Men da der her var tale om mindre finansiel risiko for fonden, blev der ikke foreslået nogen korrektioner.

Den manglende overholdelse af identificerings- og registreringskravene er ikke i sig selv tilstrækkelig grund til finansielt at korrigere de udgifter, der er afholdt under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL). Der foreslås korrektioner, hvis medlemsstaterne ikke anvender de relevante kontrolordninger eller undlader at idømme de lovbestemte sanktioner, efter at kontrolinspektørerne på stedet har konstateret, at identificerings- og registreringskravene ikke er opfyldt, eller hvis inspektørernes kontrol af, om identificerings- og registreringskravene er opfyldt, ikke har været tilstrækkelig.

Ifølge den procedure for regnskabsafslutning, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik(3) (ophævet ved Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999(4), som har været anvendt siden den 1. januar 2000), skal regnskabsafslutningen i disse sager foregå løbende. Der er vedtaget mange og mange forskellige korrektioner af

Kommissionen og de enkelte medlemsstater. Oplysninger om, hvor store korrektioner der er foretaget i de udgifter, som medlemsstaterne har indberettet, og hvorfor disse korrektioner er foretaget, findes i de enkelte afgørelser om regnskabsafslutning, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, og gennemgås mere detaljeret i den kortfattede rapport, der ledsager hver enkelt afgørelse.

(1) EFT L 391 af 31.12.1992.

(2) EFT L 355 af 5.12.1992.

(3) EFT L 94 af 28.4.1970.

(4) EFT L 160 af 26.6.1999.