SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0581/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. februar 2003)

Om: Forekomst af affald i støvform efter anvendelse i boligblokke og som kunstigt grus som fyld i betonmure

1. Er det Kommissionen bekendt, at den nederlandske stålvirksomhed Hoogovens, som ligger på kysten mellem Velsen og Beverwijk og nu indgår i den britisk-nederlandske koncern Corus, siden 1993 har været i stand til at forarbejde kemisk affald især flyveaske til kunstigt grus (pellets), der kan anvendes som fyldstof i beton og til pressede byggeelementer uden cement, der sælges som grønne mursten (green bricks)?

2. Er det Kommissionen bekendt, at dette materiale er meget udbredt, og at det er vanskeligt at opspore, fordi der optræder forskellige kombinationer af kemisk affald fra industrien, elektricitetsværker og anlæg til forbrænding af husholdningsaffald, ligesom der er indført ukendt affald fra Polen, Indien, Taiwan og Israel, og fordi datterselskabet HTS E & E (Hoogovens Technical Services, Energy and Environment) i Nederlandene og i udlandet sælger HTS-Aardelite-anlæg?

3. Er det Kommissionen bekendt, at der ved fremstillingen frigives store mængder giftigt støv, og at de personer, der arbejder i produktionen, får skorper og svamp på huden og lider af hukommelsestab, ligesom der ved scanning af hjernen optræder sorte pletter; dertil kommer håraffald, hovedpine, talevanskeligheder, latteranfald og usikker gangart, mens kvinder i de pågældende familier kommer tidligere i overgangsalderen, og der hos børn optræder høje koncentrationer af arsenik, kadmium og aluminium?

4. Er det Kommissionen bekendt, at indbyggerne i nye boliger, hvor der er anvendt kunstigt grus i betonmurene, eller hvor der er anvendt pressede elementer, ikke uden konsekvenser kan bore i væggene, idet der straks optræder giftigt støv i deres bolig, ligesom de eventuelt kan få det i lungerne?

5. Hvad foretager Kommissionen sig for så hurtigt som overhovedet muligt at få taget dette farlige produkt, hvor det giftige affald ikke definitivt er fjernet, men hvor det forekommer igen, ud af produktionen og handelen, ligesom det tidligere har været tilfældet med asbest og imprægneringssalte/arsensyre?

Kilde: Katholiek Nieuwsblad, den 15.11.2002.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(22. april 2003)

1. Kommissionen er hverken bekendt med de påståede aktiviteter, der udøves af den virksomhed, hvortil der henvises, eller med salget af de såkaldte grønne mursten (green bricks). I Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald(1) med ændringer og Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald(2) med ændringer bestemmes det imidlertid, at medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at affaldet genindvindes eller bortskaffes, uden at menneskets sundhed bringes i fare, og uden at anvende fremgangsmåder eller metoder, der kunne skade miljøet. Med henblik på opfyldelse af ovenstående forpligtelse kræves det bl.a. også i direktiverne, at anlæg og virksomheder, der varetager bortskaffelse eller nyttiggørelse af affald, skal indhente en tilladelse.

2. Kommissionen er ikke bekendt med importen af denne type affald. I henhold til forordning (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab(3) skal de kompetente myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne, sikre, at håndteringen af det overførte affald sker i overensstemmelse med Fællesskabets lovgivning om affaldshåndtering.

3. Kommissionen er ikke bekendt med produkternes kemiske egenskaber og følgelig de potentielle risici, der er forbundet med fremstillingen og anvendelsen af de pågældende produkter. I medfør af Unionens lovgivning om beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, navnlig Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(4) og Rådets direktiv 98/24/EF af 7. april 1998 om beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet mod risici i forbindelse med kemiske agenser(5), pålægges arbejdsgiverne imidlertid en forpligtelse til at vurdere risiciene for arbejdstagernes sikkerhed, sundhed og hygiejne. I forbindelse med opfyldelsen af denne forpligtelse skal arbejdsgiveren træffe en række tekniske og organisatoriske foranstaltninger for at mindske eller fjerne disse risici.

4. Kommissionen er ikke bekendt med, at disse grønne mursten anvendes i nye huse og udgør en sundhedsrisiko for de beboere, der ønsker at bore i væggene. En korrekt anvendelse af Fællesskabets lovgivning om affaldshåndtering, hvortil der henvises i punkt 1, burde sikre, at der ikke forekommer sådanne risici, når genbrugsmaterialer anvendes til det formål, som de er bestemt til.

5. Kommissionen vil oplyse de nederlandske myndigheder om virksomhedens påståede praksis og anmode om, at der iværksættes en passende undersøgelse af den påståede praksis og af anvendelsen af fællesskabslovgivningen om affaldshåndtering i dette konkrete tilfælde.

(1) EFT L 194 af 25.7.1975.

(2) EFT L 377 af 31.12.1991.

(3) EFT L 30 af 6.2.1993.

(4) EFT L 183 af 29.6.1989.

(5) EFT L 131 af 5.5.1998.