SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0899/98

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(26. marts 1998)

Om: Grønne kurser

I forbindelse med indførelsen af euroen vil de nugældende grønne kurser ved udbetaling af landbrugsstøtte i østrigske schilling bortfalde. Derved oplever de østrigske landbrugere et faktisk tab af støtte.

1. Vil der blive tale om ledsageforanstaltninger, der dækker disse tab?

2. Hvorledes ser de konkrete ledsageforanstaltninger i bekræftende fald ud, som skal kompensere for dette bortfald af støtte?

3. Vil disse ledsageforanstaltninger fuldt ud dække disse tab? I benægtende fald: Hvorfor ikke?

4. Hvordan har de grønne kurser hidtil været fastsat, og hvordan fastsættes de aktuelt?

5. Hvilke mekanismer påvirker dem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(21. april 1998)

I Kommissionens meddelelse af 5. november 1997 redegøres der for konsekvenserne af overgangen til euroen for EU's politik, institutioner og lovgivning(1). En af konsekvenserne for de medlemslande, som deltager i den fælles valuta, vil være, at forskellen mellem grønne kurser og de faste og uigenkaldelige omnregningskurser forsvinder. I meddelelsen hedder det, at "de forslag, Kommissionen måtte fremsætte, (bør) være baseret på forholdsvis pålidelige skøn over de samlede afvigelser, der skal elimineres, og især tage hensyn til, hvilke lande der deltager, og hvorledes markederne udvikler sig i opløbet til den monetære union. Der vil blive fremsat konkrete forslag hen imod udgangen af første halvår af 1998".

Hvad specielt Østrig angår, omregnes den direkte støtte til landbrugerne på basis af en "fastfrossen" grøn kurs på 1 ECU = 13,7190 schilling. Den grønne kurs, der anvendes for anden støtte og for landbrugspriserne, var i marts 1998 på 1 ECU = 13,9485 schilling. Den faste omregningskurs mellem euro og schilling er naturligvis endnu ikke fastlagt, men hvis man som et tænkt eksempel tager den repræsentative markedskurs for ECU i forhold til schilling, der var gældende den 20. marts, og som var på 13,9312, ser man, at et skift fra de grønne kurser til den repræsentative markedskurs vil øge den direkte støtte med 1,5 % og reducere den øvrige støtte med kun 0,1 %. Disse tal giver på ingen måde grund til på forhånd at konkludere, at der vil blive tale om indkomsttab. Beregningen er her blot taget med som eksempel, men understreger nævnte behov for at have forholdsvis pålidelige skøn over de samlede afvigelser, der skal elimineres.

Med dette i mente giver det ærede parlamentsmedlems fem spørgsmål anledning til følgende svar.

1. Da der er risiko for, at euroens indførelse kan medføre en reduktion af de forskellige støttebeløb udtrykt i national valuta, som kun kan beregnes medlemsstat for medlemsstat afhængigt af udviklingen i de enkelte valutaers paritet, vil Kommissionen hen imod udgangen af det første halvår af 1998 foreslå passende overgangsforanstaltninger.

2. Disse overgangsforanstaltninger vil blive fastlagt under hensyntagen til, hvorledes markederne udvikler sig i opløbet til den monetære union.

3. Spørgsmålet om hel eller delvis kompensation hænger i virkeligheden sammen med det mere omfattende spørgsmål om, hvorledes indkomsttabene skal beregnes. Den anvendte beregningsmetode må være så realistisk som muligt og ikke give anledning til overkompensation.

4. Når det gælder de deltagende medlemslande, vil de nationale valutaer pr. 1. januar 1999 ikke længere være decimalbrøker af euroen, og det udelukker, at der indføres specifikke omregningskurser. Hvad de øvrige medlemslande angår, vil det være muligt at bevare et system med specifikke kurser.

5. For de deltagende medlemslande vil der fra den 1. januar 1999 ikke længere være nogen udsvingsmekanismer for de grønne kurser. For de øvrige medlemslande vil der blive tale om at justere mekanismerne, så de bliver mere enkle.

(1) KOM(97) 560 endelig udg.