SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3404/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE),José Mendiluce Pereiro (PSE)og Daniel Cohn-Bendit (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. november 2002)

Om: Den økologiske katastrofe forårsaget af lækagen i olietankskibet Prestige

Den 13. november var olietankskibet Prestige udsat for en meget alvorlig ulykke ud for de galiciske kyster.

Det deraf følgende og muligvis endnu ikke afsluttede udslip af olie har stillet Spanien og Europa over for en omfattende økologisk, social og økonomisk katastrofe.

Den Europæiske Union har på baggrund af tilsvarende forlis (Urquiola i 1976, Amoco Cádiz i 1978, Casón i 1987, Aegean Sea i 1992, Braer i 1993, Sea Empress i 1996 og Erika i 1999) vedtaget en lang række tekster på dette område. Alt synes imidlertid at tyde på, at den indførte kontrol med transport af olie til søs ikke sikrer en tilstrækkelig beskyttelse.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe på baggrund af denne katastrofe forårsaget af olietankeren Prestige, for så vidt angår sikkerheden til søs og råolieudslippets umiddelbare følger for miljøet, økonomien og det berørte samfund?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-3362/02 og E-3404/02

(24. januar 2003)

Som de ærede medlemmer anfører, har det medført en miljøkatastrofe, hvis omfang endnu ikke er kendt, at olietankskibet Prestige, som sejlede under bahamansk flag, er sunket ud for Galiciens kyst.

Kommissionen har ligesom ved Erikas forlis tilbudt hjælp til de nationale myndigheder, men også benyttet denne lejlighed, som har skabt opmærksomhed om farerne ved transport af fuelolie ad søvejen, til at reagere energisk og forbedre beskyttelsen af EU's kyster.

Takket være de ordninger, som der til denne type katastrofer er oprettet mellem Kommissionen og de nationale instanser, var alle de ressourcer til forureningsbekæmpelse, som findes på EU-plan, til rådighed med det samme. Således kunne de spanske, portugisiske og franske myndigheder hurtigt få hjælp i form af specialskibe og andet specialudstyr til forureningsbekæmpelse. Endvidere vil Kommissionen være rede til at deltage i finansieringen af en evaluering af denne forurenings virkninger på kystområderne.

Desuden har Kommissionen på meget kort tid udarbejdet og vedtaget, den 3. december 2002, en meddelelse om, hvad der skal sættes ind på efter olietankskibet Prestiges forlis(1). Rådet (transportministrene) vedtog den 6. december 2002 en række konklusioner, der støttede Kommissionens initiativer til at undgå, at denne type ulykker gentager sig, og til at begrænse følgerne af dem.

Således færdiggjorde Kommissionen den 20. december 2002(2) et forslag til forordning om forbud mod transport af fuelolie med tankskibe med enkeltklædning til og fra havne i EU og fremskynding af udskiftning af skibe med enkeltklædning med dobbeltskrogsskibe. Det er nu til behandling hos de to lovgivningsinstanser.

Kommissionen regner også med at yde specifik støtte til at rette op på de skader, der er forvoldt. Kommissionen lægger vægt på, at skaderne først og fremmest skal dækkes af internationale mekanismer, bl.a. den internationale kompensationsfond for olieforurening (IOPCF), men har allerede taget skridt til at hjælpe de spanske fiskere over den vanskelige situation. I denne forbindelse vedtog Rådet den 20. december 2002 en forordning om særforanstaltninger for at retablere de fiskeressourcer og akvakulturanlæg, som er berørt af olieudslip fra tankskibet Prestige(3).

EU's solidaritetsfond kan træde til, hvis Kommissionen konstaterer, at forudsætningerne i Kommissionens forordning om frigivelse er opfyldt (bl.a. regionalitets-kriteriet)(4). Også samhørighedsfonden kan tænkes at træde til. Under det samlede beløb, der er afsat til Spanien i perioden 2000-2006, kan der for Kommissionen forelægges miljøprojekter om afbødning af katastrofens virkninger.

I denne forbindelse erkendte Det Europæiske Råd på mødet i København den 12. og 13. december 2002, at Kommissionen har handlet hurtigt, og erklærede sig tilfreds med, hvad den havde sat i gang for at afbøde virkningerne af forliset inden for de nuværende finansielle rammer, og at Kommissionen havde til hensigt at undersøge, om nye initiativer er påkrævede.

(1) KOM(2002) 681 endelig udg.

(2) KOM(2002) 780 endelig udg.

(3) Forordning (EF) nr. 2372/2002 af 20. december 2002, EFT L 358 af 31.12.2002.

(4) Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond, EFT L 311 af 14.11.2002.