SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1924/03

af Benedetto Della Vedova (NI) til Kommissionen

(3. juni 2003)

Om: Overtrædelse af aftalen mellem Schweiz og EU om godstransport og personbefordring, indgået den 21. juni 1999

Det schweiziske Forbundsråd indførte med en forordning af 20. september 2002 en ordning for fortrinsbehandling for en del af den interne tunge trafik. Takket være disse bestemmelser kan schweiziske køretøjer, enten direkte eller fra det sydlige Schweiz, som har den krævede tilladelse og er forsynet med et mærke (et gult S på rød bund), undgå rastepladserne ved Sankt Gotthard og Sankt Bernhard (som er obligatoriske for alle andre køretøjer) og køre direkte til tunnelen, hvormed ventetiden nedsættes betydeligt. Desuden behøver disse køretøjer ikke at respektere den alternerende ensretning i Sankt Bernhard-tunnelen (som om de ikke var berørt af sikkerhedsproblemerne).

De schweiziske transportvirksomheder kan således nyde godt af denne forskelsbehandling, ikke kun for den interne trafiks vedkommende, men i vid udstrækning også i forbindelse med direkte transport til Italien eller det nordlige Europa, idet der ikke er nogen effektiv kontrol med lastens destination. Kort sagt kan de schweiziske transportvirksomheder gennemføre transporter til Italien med en gennemsnitlig tidsbesparelse på mellem fire og otte timer for hver kørsel. På denne måde kan de bedre planlægge deres arbejde og overholde de fastsatte tider. Endvidere kan vognmændene fra EU i det sydlige Schweiz ikke konkurrere med de lokale transportvirksomheder, idet de ikke er omfattet af undtagelsesbestemmelserne.

Finder Kommissionen ikke, at med denne forordning overtrædes aftalen mellem Schweiz og EU om godstransport og personbefordring, som blev indgået den 21. juni 1999(1), især artikel 32, som forbyder direkte eller indirekte forskelsbehandling på grundlag af transportvirksomhedens nationalitet, køretøjets indregistreringssted eller transportens oprindelses- og/eller bestemmelsessted?

(1) EFT L 114 af 30.4.2002, s. 91.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(25. juni 2003)

Den særordning i det schweiziske Forbundsråds forordning af 20. september 2002, som det ærede medlem henviser til, gælder kun for visse ikke-grænseoverskridende dele af trafikken inden for de schweiziske grænser, og der fastsættes en bøde på minimum 500 CHF for misbrug af S-mærket. Derfor nyder schweizisk import- og eksporttrafik ikke godt af S-ordningen. Ifølge Kommissionens oplysninger udfører det schweiziske politi grundig kontrol med ordningen, hvilket sammen med de store bøder garanterer en streng håndhævelse af forordningen.

Kommissionens tjenestegrene har undersøgt denne forordning og er kommet frem til, at der ikke synes at være tale om forskelsbehandling i henhold til aftalen mellem EU og Schweiz om landtransport, eftersom de schweiziske transportvirksomheder, som beskæftiger sig med grænseoverskridende trafik, påvirkes på samme måde af S-ordningen som transportvirksomheder fra EU-landene. Desuden gælder aftalen mellem EU og Schweiz ikke for intern trafik i Schweiz (artikel 2, stk. 1 i aftalen). Denne trafik er følgelig ikke omfattet af aftalen.

Det fastslås i øvrigt, at S-ordningen kun gælder ca. 23 % af året. I denne periode nyder ca. 15 % af lastvognene godt af ordningen, hvilket betyder, at det på årsbasis kun er mellem tre og fem procent af lastvognstrafikken, der har fordel af forordningen. Det bør ligeledes bemærkes, at den alternerende ensretning i Sankt Bernhard-tunnelen også gælder for den tunge trafik, der bærer S-mærket.