SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0154/02

af Roberto Bigliardo (UEN) til Kommissionen

(29. januar 2002)

Om: Miljøvanskeligheder i Caserta

Europa-Kommissionen anmodes om at fremsætte oplysninger om situationen i byen Caserta, der er kendt i hele Europa på grund af Vanvitellis slot Reggia og den pragtfulde park, der kan konkurrere med Versailles, og som i dag er kendetegnet af store miljøvanskeligheder.

Dette sted, som på alle måder kan betragtes som en del af den kunstneriske arv i det gamle kontinent og i hele verden, har i de sidste halvtreds år været genstand for en hæmningsløs spekulation, der har skæmmet det landskab, der omgiver slottet fra det 18. århundrede.

Caserta er omgivet af Tifatini-bjergkæden, som er rig på fauna og flora, og som er hjemsted for historiske og kunstneriske mindesmærker af væsentlig betydning.

Dette bjerglandskab har lidt under følgerne af en uhæmmet udvinding af råstoffer, idet der inden for kommunen Caserta på 30 steder er udvundet kalk og tuf, og seks af disse kalk- og tufgrave er stadig aktive.

Udvindingen af materiale i et område, der omfatter historiske værdier som slottet Reggia og det kongelige S. Leucio-bygningsværk, middelalderborgen i den gamle bydel af Caserta og de monumentale broer i Valle di Maddaloni, har medført landskabsmæssige ødelæggelser i et så stort omfang, at miljøet og den kunstneriske arv i Caserta har lidt skade for altid.

Mens der fortsat sker udgravninger af hele bjerghøje, har de forladte udgravninger i nærheden af et monument som Vanvitellis Reggia, der er blandt de mest besøgte i Europa, skabt et trist månelandskab. Hvilke initiativer agter Kommissionen at tage for at standse disse ødelæggelser? Agter den at iværksætte en gennemførlighedsundersøgelse om mulighederne for at genetablere det gamle landskab, som gennem Goethe gjorde Bourbonernes bygningsværk berømt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(20. februar 2002)

De spørgsmål, som det ærede medlem rejser, bør undersøges ud fra to forskellige synsvinkler: Den mulige åbning af nye stenbrud og genopretning af tidligere stenbrud.

For så vidt angår nye stenbrud hedder det i Rådets direktiv 85/337/EØF(1) af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF(2) af 3. marts 1997, at projekter, der bl.a. på grund af deres art, dimensioner eller placering, kan få væsentlig indvirkning paa miljøet, undergives en vurdering af denne indvirkning (miljøkonsekvensvurdering). Projektkategorier, der er omfattet af dette direktiv, er anført i de to bilag. For de projekter, der er anført i bilag I, kræves en miljøkonsekvensvurdering. I henhold til artikel 4, stk. 2, skal projektkategorier, der er anført i bilag II, underkastes en miljøkonsekvensvurdering, såfremt medlemsstaterne finder, at det er nødvendigt af hensyn til deres karakteristika.

Nogle af de stenbrudsaktiviteter, som det ærede medlem nævner, kan også have en væsentlig indvirkning på en lokalitet, som Italien har foreslået som en lokalitet af fællesskabsbetydning ifølge Rådets direktiv 92/3/EØF(3) af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, Monte Tifata (IT8010016).

For så vidt angår lokaliteter, der i henhold til den i direktivet fastsatte procedure opføres som lokaliteter af fællesskabsbetydning, og som udpeges som særlige bevaringsområder, hedder det i artikel 6, stk. 3, i direktiv 92/43/EØF, at alle planer eller projekter, der ikke er direkte forbundet med eller nødvendige for lokalitetens forvaltning, men som i sig selv eller i forbindelse med andre planer og projekter kan påvirke en sådan lokalitet væsentligt, vurderes med hensyn til deres virkninger paa lokaliteten under hensyn til bevaringsmålsætningerne for denne.

Ovennævnte bestemmelse er endnu ikke fuldt ud bindende. Den omtalte procedure, hvorefter lokaliteter af fællesskabsbetydning udvælges fra en liste, der indeholder forslag til lokaliteter af fællesskabsbetydning, og derefter udpeges som særlige bevaringsområder, er endnu ikke afsluttet. De lokaliteter, som er omfattet af direktivet, er stadig kun foreslåede lokaliteter. Med hensyn til de foreslåede lokaliteter af fællesskabsbetydning har medlemsstaterne visse forpligtelser til at handle på en måde, så det sikres, at direktivets mål ikke bringes i fare. De er navnlig forpligtede til at afholde sig fra alle aktiviteter, som kan forringe en foreslået lokalitet.

Såfremt Kommissionen underrettes om, at fællesskabslovgivningen overtrædes i et konkret tilfælde, vil den som traktatens vogter ikke tøve med at træffe alle nødvendige foranstaltninger, herunder overtrædelsesprocedurer i henhold til artikel 226 i EF-traktaten, for at sikre, at den relevante fællesskabslovgivning overholdes.

Hvad angår genopretningen af tidligere stenbrud, herunder gennemførlighedsundersøgelser, skal initiativet komme fra medlemsstaterne, og indledning af en gennemførlighedsundersøgelse falder ikke under Kommissionens beføjelser. Sådanne foranstaltninger kan finansieres via strukturfondene, hvis de er omhandlet i det regionale operationelle program. Det finansielle instrument Life(4), og navnlig Life-Natur, er beregnet til at gennemføre Natura 2000-netværket. Hvis et stenbrud er beliggende i en foreslået lokalitet af fællesskabsbetydning, kan Life-midler derfor anvendes til at genoprette lokalitetens økologiske værdi.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.

(3) EFT L 206 af 22.7.1992.

(4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/2000 af 17. juli 2000 om det finansielle instrument for miljøet (Life), EFT L 192 af 28.7.2000.