SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3095/96 af Giacomo Santini (UPE) til Kommissionen (8. november 1996)

Om: Anerkendelse af den geografiske typebetegnelse »atesino«

Den geografiske typebetegnelse »atesino« er i 35 aar blevet anvendt om bordvine fra regionen Trentino-Alto Adige, og den er blevet officielt anerkendt med et dekret udstedt af den italienske landbrugsminister den 22. november 1995 og offentliggjort i det italienske statstidende den 27.12.1995.

Som det fremgaar af et svar fra Kommissionen paa en forespoergsel fra Parlamentet, fastsaetter medlemsstaterne selv under iagttagelse af visse EU-minimumskrav de regler, der skal gaelde paa omraadet.

Handelskammeret i Bolzano og nogle vinproducenter i den autonome provins Bolzano har nu henvendt sig til forvaltningsdomstolen i regionen Lazio og anmodet om at faa det ovenfor naevnte ministerdekret annulleret med den begrundelse, at der er fare for forveksling mellem den geografiske typebetegnelse »atesino« og oprindelsesbetegnelsen »Alto Adige« og »Sud Tirol«.

Dekretet af 22.11.1995 er imidlertid udtryk for, at der ikke er fare for, at forbrugerne forveksler betegnelserne, og det samme gaelder den ubestridte og fredelige anvendelse igennem mere end 35 aar af den geografiske betegnelse »atesino«, som producenterne i de to autonome provinser har vaeret faelles om.

Hvad agter Kommissionen at goere for at beskytte de forbrugere, der i 35 aar har vaeret trygge ved den geografiske betegnelse »atesino«?

Hvad agter Kommissionen at goere for at beskytte producenterne af atesino-vinen?

Hvorledes agter Kommissionen at reagere i forbindelse med den undersoegelse, der er indledt paa baggrund af klagen over typebetegnelsen »atesino«?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (29. november 1996)

Det fastsaettes i EF-bestemmelserne for bordvine, der betegnes ved hjaelp af en geografisk betegnelse, at det er producentmedlemsstaterne, der fastsaetter reglerne for disse vine under overholdelse af de minimumsbetingelser, der er fastsat i EF-bestemmelserne, og at det ogsaa er medlemsstaterne, der anerkender listen over navne paa mindre geografiske enheder end medlemsstaten, som kan anvendes for disse vine.

I denne forbindelse fastsaettes det i artikel 40, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 2392/89 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af vin og druemost ((EFT L 232 af 9.8.1989. )), at betegnelsen for og praesentationen af produkterne ikke maa kunne give anledning til forveksling eller vildlede de personer, til hvem de er rettet, navnlig for saa vidt angaar de geografiske betegnelser. Problemet om, hvorvidt der er tale om risiko for forveksling eller vildledning af forbrugerne afhaenger af omstaendighederne og skal i tilfaelde af tvist afgoeres af domstolene i den paagaeldende medlemsstat ((Se Domstolens dom af 25.2.1981 i sag 56/80 »Betegnelse og praesentation af vin«, Sml. 1981, s. 583. )).

Kommissionen har kendskab til indholdet af det italienske dekret af 27. december 1995, som citeres af det aerede medlem, og til den sag, der er indbragt for den regionale forvaltningsdomstol i Lazio. Da der er tale om en sag, som verserer for en national domstol, vil Kommissionen tage stilling paa grundlag af de nationale instansers konklusioner.