ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2872/97 af Kenneth Coates (GUE/NGL) til Kommissionen (11. september 1997)

Om: Fri bevaegelighed

I henhold til svaret afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn paa de skriftlige forespoergsler E-0062/97 og E-0063/97 ((EFT C 186 af 18.6.1997, s. 218. )) var antallet af personer, der havde opnaaet godkendelse til at faa deres arbejdsloeshedsydelser fra Det Forenede Kongerige udbetalt, medens de soegte arbejde i en anden medlemsstat, faldet med 44% mellem 1993 og 1995. Derimod var antallet af personer, der fik overfoert ydelser til Det Forenede Kongerige, steget med 43% mellem 1992 og 1993?

Kan Kommissionen give en forklaring paa disse indbyrdes afvigende tendenser? Har oplysninger af nyere dato givet anledning til at tage spoergsmaalet op til fornyet overvejelse? Er Kommissionen i besiddelse af yderligere oplysninger om overfoersel af ydelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (3. oktober 1997)

Som tillaeg til svaret paa det aerede medlems skriftlige forespoergsler E-62/97 og E-63/97 oensker Kommissionen at goere det aerede medlem opmaerksom paa, at medlemsstaterne ikke har leveret yderligere oplysninger under henstilling nr. 17 fra den Administrative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring om udfoersel af arbejdsloeshedsydelser, og de har heller ikke givet nogen forklaring paa de tendenser, det aerede medlem henviser til.

Kommissionen vil anmode medlemsstaterne om at fremsende yderligere oplysninger med relevans for den naevnte henstilling.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3002/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Dekret udstedt af den italienske regering, der giver kommunerne mulighed for at oprette deres egen offentlige biltransporttjeneste

I sidste uge af juli 1997 vedtog den italienske regering et dekret, der giver kommunerne mulighed for at oprette deres egen offentlige biltransporttjeneste som et alternativ til de eksisterende taxa-selskaber. Dekretet har affoedt mange beklagelser fra taxachauffoererne, der mener, at deres branche vil blive haardt ramt, fordi der vil blive indfoert mekanismer, der kan fordreje den frie konkurrence inden for offentlig biltransport.

Paa denne baggrund anmodes Kommissionen om at oplyse foelgende:

1. Har Kommissionen kendskab til denne sag?

2. Findes der europaeiske bestemmelser om offentlige biltransporttjenester?

3. Finder Kommissionen de italienske taxachauffoerers bekymringer for konkurrencefordrejninger som foelge af det omtalte dekret velbegrundet?

4. Agter Kommissionen i bekraeftende fald at rette henvendelse til de italienske myndigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (6. november 1997)

1. Kommissionen kender intet til de foranstaltninger, det aerede medlem omtaler.

2. Nej.

3.-4. Organiseringen af og kontrollen med taximarkederne paa nationalt, regionalt eller lokalt plan, herunder ogsaa ordningen for udstedelse af tilladelser, er hovedsagelig et anliggende, der sorterer under de enkelte medlemsstaters myndigheder. Disse er bedre placeret med hensyn til at kunne behandle disse spoergsmaal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3444/97 af Olivier Dupuis (ARE) til Kommissionen (21. oktober 1997)

Om: Nepal

I 1997-budgettet fik Europa-Parlamentet opfoert en anmaerkning til artikel B7-300, Finansielt og fagligt samarbejde med udviklingslandene i Asien, og artikel B7-301, OEkonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien, hvori det praeciseres, at bevillingerne til Nepal goeres betinget af, at landets myndigheder garanterer, at de ikke vil udvise de tibetanske flygtninge fra landet. Hvad har Kommissionen foretaget i den anledning?

Har Kommissionen indledt forhandlinger med Nepals myndigheder? Har den opnaaet de garantier, som Europa-Parlamentet har kraevet? Hvad agter den at foretage, hvis det ikke er tilfaeldet? Ligger den inde med naermere oplysninger om flygtningenes situation i Nepal, om tilstroemning af nye flygtninge og om, hvordan de behandles af de tibetanske myndigheder?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (4. november 1997)

Flygtningeproblemet som helhed blev diskuteret med den nepalesiske regering under det foerste blandede udvalg med deltagelse af Faellesskabet og Nepal i november 1996 i forbindelse med droeftelserne om menneskerettighederne. Ved den anledning gav den nepalesiske regering en raekke praecise garantier med hensyn til overholdelsen af sine forpligtelser til at forsvare menneskerettighederne. Kommissionen har siden gennem sin delegation fortsat dialogen om dette emne med den nepalesiske regering og foelger opmaerksomt udviklingen i situationen.

Det ser nu ud til, at der kan konstateres en mindskelse af flygtningestroemmen, og at der ikke foreligger oplysninger om en forvaerring af situationen i form af nye udvisninger eller den maade, hvorpaa de nepalesiske myndigheder behandler tibetanske flygtninge. Hvis der konstateres en forvaerring, vil Kommissionen naturligvis slaa alarm over for den nepalesiske regering og traeffe de mest hensigtsmaessige foranstaltninger.

Desuden boer det tilfoejes, at Kommissionen i 1996 finansierede et projekt med henblik paa at udvide og omstrukturere en raekke modtagelsescentre for tibetanske flygtninge beliggende i Katmandu-dalen og Pokhara, hvilket vil medvirke til at forbedre situationen for de tibetanere, der kommer gennem Nepal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2778/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Erhvervsfagligt forbund

Ved en grundig gennemgang af forholdene i EU-landene viser det sig, at Italien er det eneste land, der endnu ikke har oprettet et erhvervsfagligt forbund bestaaende af doktorer, personer med handelsfaglig eksamen og arbejdsmarkedskonsulenter, hvoraf der i dag findes henved 100.000 i Italien.

Vil Kommissionen med henblik herpaa laegge pres paa den italienske regering for at faa den til at tage et lovgivningsinitiativ til oprettelse af et saadant forbund?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (27. oktober 1997)

Der findes ingen EF-regler, der kan tvinge Italien til at oprette en erhvervsorganisation for alle erhverv, der i Italien udoeves under betegnelsen »Dottore commercialista«, »Ragioniere« og »Consulente del lavoro«. Det tilkommer derfor ikke Kommissionen at laegge pres paa den italienske regering desangaaende.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3055/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (2. oktober 1997)

Om: Reform af den faelles markedsordning for olivenolie

Der henvises til meddelelse til Ministerraadet og Europa-Parlamentet om oliven- og olivenoliesektoren (herunder oekonomiske, kulturelle, regionale, sociale og miljoemaessige aspekter), den nuvaerende faelles markedsordning, behovet for reform og mulige alternative ordninger (KOM(97)0057).

Set ud fra et kvalitetssynspunkt boer Kommissionen tage initiativ til at foreslaa Raadet nogle bestemmelser, som sikrer olivenoliens aegthed. Vil Kommissionen soerge for, at der indfoeres en etikettering med oplysninger til forbrugerne, saaledes at man undgaar forvirring paa grund af blandingerne? Kan Kommissionen for at undgaa bedrageri udvirke, at den nuvaerende faellesmarkedsordning fastlaegger nogle mekanismer, som muliggoer en mere effektiv kontrol.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (20. oktober 1997)

Det omstridte spoergsmaal om blandinger af oliven- og froeolier (som allerede er behandlet i den af det aerede medlem naevnte meddelelse) indebaerer foruden en analyse af foelgerne for olivenoliemarkedet ogsaa, at problemerne vedroerende varernes frie bevaegelighed samt kontrol og maerkning af saadanne blandinger maa loeses.

I forbindelse med overvejelserne vedroerende reformen af den faelles markedsordning for olivenolie vil Kommissionen analysere de forskellige aspekter af spoergsmaalet om blandinger og noeje vurdere det aerede medlems idéer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3106/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Hoejhastighedsjernbaneforbindelsen Rom-Napoli

Anlaeggelsen af hoejhastighedsjernbaneforbindelsen Rom-Napoli og de katastrofale indvirkninger heraf paa de bymaessigt bebyggede omraader, der vil blive beroert heraf (La Rustica, Casal Bertone, Tor Sapienza og Lunghezza), har allerede vaeret genstand for to forespoergsler, E-0508/97 ((EFT C 186 af 18.6.1997, s. 261 og EFT C 391 af 23.12.1997, s. 15.)) og E-1412/97 ((EFT C 45 af 10.2.1998, s. 28.)).

I sine svar paa disse forespoergsler bekendtgjorde Kommissionen, at den agtede at traeffe foranstaltninger for at sikre overholdelsen af direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.)) om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning paa miljoeet. Vil Kommissionen, eftersom procedurerne i forbindelse med anlaegsarbejdet i mellemtiden fortsaetter:

1. om muligt naermere specificere, hvilke foranstaltninger den allerede har truffet eller er i faerd med at traeffe i denne henseende?

2. oplyse, hvilke virkninger disse foranstaltninger vil kunne faa paa de nuvaerende anlaegsprojekter?

3. oplyse, hvilke initiativer den agter at tage, hvis de italienske myndigheder skulle ignorere ovennaevnte foranstaltninger?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard paa skriftlige forespoergsler E-3000/97 og E-3106/97 (14. november 1997)

Der henvises til Kommissionens svar paa det aerede medlems skriftlige forespoergsel E-2351/97 ((EFT C 82 af 17.3.1998, s. 62. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2419/97 af Laura De Esteban Martin (PPE) til Raadet (18. juli 1997)

Om: Ekspertseminarer

Raadet bedes specificere, hvilke og hvor mange ekspertseminarer der er blevet afholdt inden for rammerne af den tredje soejle i 1995, 1996 og 1997, med angivelse af de enkelte medlemsstaters deltagelse i disse seminarer.

Raadet bedes ligeledes rettidigt sende Europa-Parlamentet den information, der kommer fra disse seminarer med henblik paa at lette parlamentsarbejdet i de sager, hvor Parlamentet skal hoeres eller afgive betaenkning.

Svar (17. november 1997)

Raadet har ikke en liste over de ekspertseminarer der arrangeres paa omraadet for indre og retlige anliggender, da disse afholdes under medlemsstaternes direkte ansvar og ganske saerligt under de respektive formandskabers ansvar. Paa samme maade staar de arrangerende medlemsstater helt for fortsaettelsen af disse seminarer, selv om visse froeftelser efterfoelgende integreres i prioriteringsprogrammet for samarbejdet om indre og retlige anliggender.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2985/97 af Bernd Lange (PSE) til Kommissionen (15. september 1997)

Om: Kraenkelser af menneskerettighederne i Iran

En raekke iranske dagblade har i de seneste maaneder berettet om strejker i iranske industrivirksomheder, hvorunder strejkende er blevet arresteret af efterretningsvaesenet. Desuden har en raekke fanger i faengslerne i Schiraz, Tabris og Isfahan siden juni 1997 gennemfoert en sultestrejke, hvilket har foert til tortur og isolationsforvaring.

1. Har Kommissionen kendskab til disse forhold? Hvor meget kendskab har den til undertrykkelserne i iranske faengsler i den seneste tid? Hvordan har Kommissionen reageret? Hvilke yderligere skridt agter den at tage?

2. Hvor meget kendskab har Kommission til indledningen og arten af sagen mod den forsvundne forfatter Faradj Sarkuhi?

3. Hvad agter Kommissionen at foretage i anledning af menneskerettighedskraenkelserne i Iran i forbindelse med genoptagelsen af forbindelserne?

4. Er Kommissionen enig med den britiske forfatter Salman Rushdie i, at Den Europaeiske Unions medlemsstater foerst boer sende deres ambassadoerer tilbage til Iran, naar den iranske regering skriftligt og formelt har givet tilsagn om sin opgivelse af fatwaen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (1. oktober 1997)

Kommissionen har ikke nogen diplomatisk repraesentation i Iran og besidder derfor ikke noget foerstehaandskendskab til den strejkeboelge i iranske industrivirksomheder, som pressen har berettet om.

Kommissionen er af den opfattelse, at Den Europaeiske Union boer indtage en konstruktiv holdning til Iran, men at der kun kan goeres fremskridt, hvis Iran respekterer de internationale retsnormer og afstaar fra terrorhandlinger. Dette falder i traad med Unionens beslutning om at suspendere den kritiske dialog med Iran, efter at retten i Berlin i april 1997 afsagde kendelse i Mykonos-sagen.

Unionen har utvetydeligt fordoemt fatwaen mod Salman Rushdie. Dette spoergsmaal tillige med sagen mod Faradj Sarkouhi og en tilbagevenden af medlemsstaternes ambassadoerer til Teheran er for oejeblikket til droeftelse inden for rammerne af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3155/97 af Esko Seppaenen (GUE/NGL) til Kommissionen (13. oktober 1997)

Om: Finland og begraensningerne for kadmiumkoncentration i goedning

Jordbunden i Finland er sur i forhold til de mere kalkholdige omraader i Europa. Derfor har kadmium og andre tungmetaller en mere skadelig virkning paa grundvandet.

Er Kommissionen klar over problemet, og hvad agter den at goere for at fortsaette med at begraense kadmiumkoncentrationen i de goedningsmidler, der anvendes i Finland?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (7. november 1997)

Kommissionen er i gang med at gennemgaa Faellesskabets lovgivning om kunstgoedning, for saa vidt angaar cadmium, i forbindelse med traktaterne om Finlands, Sveriges og OEstrigs tiltraedelse af Faellesskabet. Under denne gennemgang vil Kommissionen undersoege situationen i disse tre medlemsstater indgaaende.

Der er igangsat en saerlig undersoegelse af de regionale problemer i forbindelse med brug af kunstgoedning indeholdende cadmium i visse medlemsstater, navnlig Finland. Undersoegelsens formaal er at fastslaa, hvorvidt der er saerlige vilkaar i disse medlemsstater, for eksempel hoej cadmiumindhold som foelge af sur regn, hoejt kadmiumindhold i jordbunden, hoej cadmiumtilgaengelighed i jordbunden, vidnesbyrd om hoejt cadmiumindhold i afgroederne, beviselige skader paa vandmiljoeet eller sundhedsskader blandt mennesker, saerlig de saarbare befolkningsgrupper.

De finske myndigheder har allerede givet Kommissionen og dennes konsulent detaljerede rapporter om de lokale forhold, og om sundheds- og miljoefarerne som foelge af brugen af cadmiumholdig goedning i Finland. Disse oplysninger tages i betragtning ved undersoegelsen. Kommissionen vil droefte resultaterne af denne undersoegelse med samtlige medlemsstater inden aarets udgang.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2627/97 af Gianni Tamino (V) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Marokkansk program vedroerende produktion af nuklear energi

Har Kommissionen kendskab til de marokkanske programmer vedroerende produktion af nuklear energi? I henhold til en artikel fra 1993 i det amerikanske »National Trade Data Bank Market Reports« vil Marokko i aar 2000 producere 3000 MW af nuklear oprindelse og i aar 2010 4700 MW.

Deltager EU via sine samarbejdsprogrammer i denne marokkanske nukleare energipolitik, der forudser anvendelse af fransk nuklear teknologi?

Hvilke er i givet fald prognoserne for den fremtidige energifremstilling og den nukleare sikkerhed i Marokko?

Vil det elektriske hoejspaendingskabel mellem Spanien og Marokko, der er under opfoerelse, blive anvendt til overfoersel af energi til Afrika eller efter udviklingen af de marokkanske nukleare programmer i hoejere grad til import af elektrisk energi til Spanien?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (14. oktober 1997)

Saa vidt det er Kommissionen bekendt, er der tidligst planlagt et kernekraftvaerk i Marokko til aar 2010.

To franske firmaer har af den marokkanske regering faaet tildelt en kontrakt om opfoerelse af et nukleart forskningscenter i Maamora lige uden for Rabat i samarbejde med den franske atomenergikommission (CEA).

En separat marokkansk regeringskontrakt er indgaaet med »General Atomics« fra De Forenede Stater og omfatter noeglefaerdig levering af en fuldt udstyret reaktorbygning til forskningsformaal, heri indbefattet en forsoegsreaktor paa to megawatt af typen »Triga Mark II«.

Kommissionen finansierer ikke noget program vedroerende kernekraft som led i sit tekniske og finansielle samarbejde med Marokko.

Hoejspaendingskablet mellem Spanien og Marokko, der naesten er faerdiganlagt, vil goere det muligt at sende elektricitet fra og til begge lande med det formaal at forbedre elforsyningen og goere det lettere at naevne spidsbelastninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1969/97 af Thomas Megahy (PSE) til Kommissionen (9. juni 1997)

Om: Investering i ren teknologi i kulindustrien

Hvor meget har Kommissionen investeret i demonstrationsprojekter om ren teknologi i kulindustrien siden 1985?

Hvorledes fordeler denne investering sig paa de enkelte EU-medlemsstater?

Hvad er de nuvaerende produktionsomkostninger pr. ton ved udvinding af kul fra dybe miner i de medlemsstater, hvor denne form for kulindustri stadig findes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (15. september 1997)

Det samlede beloeb, Kommissionen har indgaaet forpligtelser for til gennemfoerelse af demonstrationsprojekter vedroerende renere kulteknologi for perioden fra 1985 til og med 1996, er 212,4 mio ECU, der fordeler sig saaledes:

>TABLE>

Det boer herunder bemaerkes, at mange projekter er samarbejdsprojekter, hvori der medvirker parter fra to eller flere medlemsstater (hvilket faktisk er et ufravigeligt krav i henhold til de nugaeldende bestemmelser, naar det drejer sig om Thermie-programmet). I den ovenstaaende oversigt er den samlede projektfinansiering tilskrevet den medlemsstat, hvor kontraktens stoerste part i saadanne sager er hjemmehoerende, eftersom det praktisk taget er umuligt at give en noejagtig oversigt over hver kontrakts individuelle parter.

For eksempel er en stor del af det beloeb, der er anfoert under Spanien, tilskrevet Puertollano IGCC-projektet, hvortil en samlet stoette paa over 50 mio ECU fordeler sig paa en raekke forskellige andre lande i vekslende maalestok.

Produktionsomkostningerne ved kulbrydning i dybe skakter i de medlemsstater, der har denne form for minedriftsvirksomhed, er som foelger:

>TABLE>
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2609/97 af José Torres Couto (PSE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Multinationalt svensk selskabs trussel mod den portugisiske laegemiddelindustris eksistens

Den svenske farmaceutiske gruppe, Astra, indgav en klage til Kommissionen mod Portugal over en paastaaet kraenkelse af faellesskabsdirektivet 65/65/EOEF ((EFT 22 af 9.2.1965, s. 369. )). Astra har gentagne gange lagt sag an mod portugisiske laboratorier, specielt Medinfar, der har hovedsaede i Amadora, dog uden held.

Formaalet hermed har vaeret at eliminere konkurrencen fra portugisiske medikamenter til behandling af mavesaar i mavetarmregionen og at beskytte Astras monopol, der udtrykt i valuta udgoer ca. 5 mia escudos pr. aar.

En raekke oplysninger lader formode, at Kommissionen skulle have taenkt sig at intervenere i klagesagen mod den portugisiske regering, selv om den svenske gruppe Astras eneste formaal er at beskytte sit eget marked.

Vil Kommissionen derfor oplyse, hvorledes den stiller sig til denne sag, og om den slags metoder er mulige under daekke af konkurrencepolitikken, selv om de kun har til formaal at opretholde monopoler, der forhindrer de sydeuropaeiske lande i at beskytte deres laegemiddelindustri?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (29. september 1997)

Det spoergsmaal, det aerede medlem rejser, henviser formentlig til en klage, som er blevet sendt til Kommissionen om Portugals formodede overskridelse af EF-ret om laegemidler.

I henhold til klageindgiveren, har de kompetente portugisiske myndigheder givet markedstilladelse for laegemidler, der bygger paa klart falsk kvalitetsdokumentation om medicinalegenskaberne eller utilstraekkelig videnskabelig dokumentation. Kommissionen er i faerd med omhyggeligt at undersoege sagen og et brev om yderligere detaljer om spoergsmaalet blev sendt til Portugal for nylig.

Det eneste formaal med overskridelsesproceduren er at sikre, at EF's laegemiddellovgivning fuldt ud respekteres.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2900/97 af W.G. van Velzen (PPE) og Ria Oomen-Ruijten (PPE) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: IPC-direktivet, integreret kontrol af miljoeforurening

I begyndelsen af august blev det kendt, at der i Zelzate i Belgien forefindes en enorm jordbundsforurening, som ifoelge maalinger foraarsages af polycykliske aromatiske kulbrinter (PAK). PAK'er, der spredes med luften, indvirker i mindre omfang paa det Zeelandsk-flamske graenseomraade, navnlig lokaliteterne Sas van Gent og Axel i Nederlandene. Man formoder, at en kemivirksomhed foraarsager forureningen.

Kan Kommissionen oplyse, om denne virksomhed falder ind under direktivet »IPC«, integreret kontrol af miljoeforurening?

Er den belgiske regering i henhold til lovgivningen ikke forpligtet til med det samme at bekendtgoere denne alvorlige forurening og ufortoevet at underrette de nederlandske og zeelandske myndigheder herom?

Byder direktivet paa loesninger eller holdepunkter i det foreliggende tilfaelde, hvormed der med det samme kan ivaerksaettes foranstaltninger over for den paagaeldende virksomhed, dersom det viser sig, at IPC-direktivet ikke finder anvendelse i dette tilfaelde?

Kan Kommissionen soerge for, at dette sker hurtigst muligt af hensyn til folkesundheden?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (7. november 1997)

Kommissionen har vaeret i kontakt med de belgiske myndigheder med hensyn til den paastaaede »jordbundsforureningsepisode« i august 1997. Bekymringen i dette tilfaelde skyldes, at der for nylig er blevet foretaget en undersoegelse af jordbundsforurening over hele Flandern, og at denne afsloerede saerlig stor forurening i omegnen af Zelzate.

Den kemiske virksomhed, der anses for ansvarlig herfor, har vaeret i drift i over hundrede aar. Inden for de seneste aar er virksomhedens miljoepraestationer blevet drastisk forbedret, saa der nu ikke laengere er tale om emissioner af betydning herfra. Forureningen er altsaa ikke resultatet af en »alvorlig forureningsepisode«, men snarere - fordi forurening kan forblive i jorden i aartier - foelgen af en gradvis opbygning heraf i de mange aar, hvor anlaegget har vaeret i drift.

Anlaegget er omfattet af Raadets direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekaempelse af forurening ((EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26. )) (IPPC-direktivet). Dog boer det bemaerkes, at direktivets bestemmelser foerst skal opfyldes af medlemsstaterne den 30. oktober 1999. Kommissionen har allerede indledt forskellige aktiviteter for at sikre, at direktivet omsaettes korrekt. Herunder vil der blive lagt saerlig vaegt paa bestemmelserne om graenseoverskridende virkninger.

Oplysninger vedroerende anden relevant faellesskabslovgivning paa omraadet kan findes i Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel P-2879/97 fra Johanna Boogerd-Quaak ((Se side 90. )).