SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0277/98 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (13. februar 1998)

Om: Forurening af Eordea-sletten

Eordea-sletten anses for et af de omraader af Graekenland, der er mest ramt af luftforurening paa grund af brunkulsudvindingen, DEI's (det statslige elektricitetsselskab) elvaerker samt en goedningsfabrik.

Stoersteparten af forureningen er flyveaske og svovldioxid, som ifoelge en undersoegelse foretaget af Aristotelesuniversitetet i Thessaloniki foraarsager symptomer i form af kronisk bronkitis og sygelige tilstande i luftvejene og aandedraetsorganerne samt oejnene. Kommissionen bedes besvare foelgende:

Overholdes faellesskabsdirektiverne om forurenende partikler i atmosfaeren og SO2? Hvis ikke, hvilke foranstaltninger vil Kommissionen traeffe for at faa de graeske myndigheder til at efterkomme faellesskabslovgivningen og beskytte folkesundheden og miljoeet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (25. marts 1998)

Raadets direktiv 80/779/EOEF af 15. juli 1980 om graensevaerdier for luftkvaliteten med hensyn til svovldioxid og svaevestoev ((EFT L 229 af 30.8.1980. )), senest aendret ved 89/427/EOEF ((EFT L 201 af 14.7.1989. )) opstiller graensevaerdier for svovldioxid og svaevestoev i luften for at beskytte sundheden og miljoeet. Direktivet forlanger, at medlemsstaterne skal overvaage svovldioxid- og svaevestoevkoncentrationerne i luften og traeffe de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at disse koncentrationer ikke overstiger graensevaerdierne. Hvis graensevaerdierne overskrides, skal medlemsstaterne underrette Kommissionen og angive aarsagen samt oplyse om de foranstaltninger, der traeffes for at undgaa gentagelser.

Der er ingenting, som tyder paa, at Graekenland overtraeder direktiv 80/779/EOEF. Kommissionen offentliggoer hvert aar en kortfattet rapport om direktivets anvendelse og vil sende den direkte til det aerede medlem og Parlamentets generalsekretariat. Fra 1992/1993 til 1995/1996 har der ikke vaeret rapporteret noget tilfaelde, hvor graensevaerdien for svovldioxid blev overskredet i Graekenland. Graensevaerdien for svaevestoev er imidlertid blevet overskredet én gang i 1992/1993 og 1995/1996 og to gange i 1993/1994 og 1994/1995.

Faellesskabet er netop i faerd med at udarbejde en ny lovgivning for luftkvalitet. Raadets direktiv 96/62/EF ((EFT L 296 af 21.11.1996. )) af 27. september 1996 om vurdering og styring af luftkvalitet opstiller rammerne for en europaeisk luftkvalitetspolitik, saa skadelige virkninger paa sundhed og miljoe kan undgaas, forebygges og formindskes. Direktivet indeholder en tidsplan for forslag fra Kommissionen om tilknyttet lovgivning, som skal opstille luftkvalitetsstandarder for tolv saerskilte forurenende stoffer.

Kommissionen har fremsat forslag til et tilknyttet direktiv ((EFT C 9 af 14.1.1998. )), som skal opstille sundhedsbaserede kvalitetsgraensevaerdier for svovldioxid, nitrogenoxid, svaevestoev og bly og frister for, hvornaar disse graenser skal overholdes. Hvis forureningen ligger over et bestemt niveau, skal medlemsstaten udarbejde og ivaerksaette en detaljeret handlingsplan, saa graensevaerdien naaes inden det fastsatte tidspunkt. Der vil forhaabentlig foreligge en faelles holdning til dette direktiv i loebet af det britiske formandskab. Graensevaerdierne i direktiv 80/779/EOEF vil fortsat vaere gaeldende indtil det tidspunkt, hvor de nye graensevaerdier skal vaere naaet.

Der findes desuden en raekke direktiver for luftforurening fra bestemte industrier. Raadets direktiv 88/609/EOEF af 24. november 1988 om begraensning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlaeg ((EFT L 336 af 7.12.1988. )) gaelder for fyringsanlaeg til energiproduktion med en samlet effekt paa over 50 MegaWatt (MW). Formaalet er at begraense svovldioxid-, nitrogenoxid- og svaevestoevemissioner fra disse store fyringsanlaeg ved hjaelp af en kombination af bestemmelser for den samlede emission fra bestaaende anlaeg (lofter) og krav til nye anlaeg (emissionsgraensevaerdier).

Bestaaende anlaeg defineres som anlaeg, der blev taget i brug foer den 1. juli 1987. For disse anlaeg taget under et er der i de enkelte medlemsstaterne blevet opstillet nationale lofter for svovldioxid og nitrogenoxid, og disse lofter skal overholdes efter en bestemt tidsplan (1993, 1998 og 2003). Naar det gaelder nye anlaeg (bygge- eller driftstilladelse givet efter den 1. juli 1987), skal tilladelsen indeholde betingelser, der isaer drejer sig om overholdelse af emissionsgraensevaerdierne for svovldioxid, nitrogenoxid og stoev.

Raadets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekaempelse af forurening (IFBF) ((EFT L 257 af 10.10.1996. )) omfatter alle fyringsanlaeg med en samlet effekt paa over 50 MW foruden industriproduktion af nitrogenoxid, saltpetersyre og kvaelstofbaserede goedningsmidler. Minedrift naevnes ikke direkte, selv om direktivet ogsaa omfatter »enhver anden hermed direkte forbundet aktivitet, der teknisk er knyttet til de aktiviteter, der udfoeres paa (en IFBF) lokalitet, og som kan have indvirkning paa emissioner og foreurening«.

IFBF tager sigte paa at skabe en integreret forureningsbekaempelses- og forureningsforebyggelsesmetode og opstiller den grundlaeggende forpligtelse for indstriens driftsledere, »at der traeffes alle de noedvendige forebyggende foranstaltninger mod forurening, navnlig ved anvendelse af den bedste tilgaengelige teknik (BTT)«. Fra oktober 1999 (nye eller aendrede anlaeg) og oktober 2007 (bestaaende anlaeg) skal alle anlaeg, som omfattes af direktivet, underkastes en godkendelsesprocedure. Godkendelserne skal indeholde betingelser, der omfatter emissionsgraensevaerdier, paa grundlag af BTT »og under hensyn til det paagaeldende anlaegs tekniske karakteristika, geografiske beliggenhed og de lokale miljoeforhold«. Yderligere foranstaltninger kan traeffes, hvis det er noedvendigt for at opfylde de standarder for miljoekvalitet, som er opstillet i Faellesskabets lovgivning.