ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1271/01

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(2. maj 2001)

Om: Privatiseringer i ansøgerlandene i Østeuropa

Samtidig med at forhandlingerne om de østeuropæiske landes EU-medlemskab skrider hurtigt frem, og der er håb om, at optagelsen snart kan blive en realitet, er spørgsmålet om gennemførelse af privatiseringsprocessen på den mest tilfredsstillende måde fortsat en betydelig opgave.

Disse landes økonomiske fremtid afhænger af, at de råder over tilstrækkelig investeringskapacitet til at gennemføre privatiseringen og over den teknologi, som kan gøre de privatiserede foretagender konkurrencedygtige, selv om der i nogle tilfælde ikke findes private investorer, som deltager i privatiseringerne.

Kan Kommissionen oplyse, om den gør en større indsats for at lette privatiseringerne i ansøgerlandene i Østeuropa ved særlige ordninger til fordel for foretagender i de nuværende EU-lande, så de kan støtte økonomien i ansøgerlandene og fremme deres integration i EU som helhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(20. juni 2001)

På det økonomiske plan er der to tiltrædelseskriterier: forekomsten af en levedygtig markedsøkonomi og evnen til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Fællesskabet.

I forbindelse med udredningerne omkring det andet økonomiske kriterium tales der i Kommissionens Agenda 2000(1) om privatiseringsprocessen, som er skredet frem i forskelligt tempo, men som endnu ikke er afsluttet.

I den seneste tid er privatiseringstempoet imidlertid tiltaget i flere af kandidatlandene. De store privatiseringer, især inden for sværindustrien og energisektoren, og de omstruktureringer, der følger heraf, er en sammensat proces, der har talrige følgevirkninger, bl.a. for det beskæftigelsesmæssige område.

De direkte udenlandske investeringer er i første omgang kommet i stand gennem privatiseringspolitikken, derefter gennem grundlæggelse af nye virksomheder. En større sikkerhed for de direkte udenlandske investeringer har forårsaget en strøm af kapital til de central- og østeuropæiske lande. Visse lande såsom Polen og Den Tjekkiske Republik tiltrækker nu betydelige beløb i form af direkte udenlandske investeringer. I andre lande som f.eks. Ungarn er det snarere the greenfields end de allerede foretagne privatiseringer, der har givet anledning til direkte udenlandske investeringer.

Der findes en række støtteprogrammer, bl.a. inden for rammerne af PHARE, der skal fremme den førte strukturomlægnings-/privatiseringspolitik (f.eks. Ricop-programmet i Rumænien).

Blandt de twinning-projekter, der for øjeblikket gennemføres, finansierer Fællesskabet en række støtteforanstaltninger i forbindelse med privatiseringen af små og mellemstore virksomheder i Den Tjekkiske Republik og af Litauens energisektor.

(1) Agenda 2000: Et udvidet og styrket EU - KOM(97) 2000 endelig udg. - Bulletin for Den Europæiske Union, Supplement 5/97.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0199/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) og Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(1. februar 2001)

Om: Overvågning af forureningen af Strimonas og Nestos med uran

Kommissionen afgav i maj 1998 sit svar på spørgsmål H-0438/98(1) (spørgsmål til spørgetiden), hvor den bekræftede den rapporterede forurening af floderne Strimonas og Nestos men samtidig bemærkede, at denne forurening ikke stammer fra atomkraftværket, men fra tidligere uranbrydning i nærheden af disse floder.

Har Kommissionen modtaget nogen officielle oplysninger fra de græske myndigheder om eksistensen af et omfattende og pålideligt netværk for måling af forureningen med uran i disse floder? Hvad er resultaterne af de nylige undersøgelser af uranniveauet i flodvandet, og hvor stammer denne forurening helt nøjagtigt fra?

(1) Skriftligt svar af 12.5.1998.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. april 2001)

Medlemsstaterne skal regelmæssigt indgive oplysninger om deres overvågning af radioaktivitet i luft, vand og jord, således at Kommissionen holdes underrettet om, hvilket radioaktivitetsniveau befolkningen er udsat for (artikel 36, kapitel 3, om sundhedsbeskyttelse i Euratom-traktaten).

Kommissionens henstilling (2000/473/Euratom) om anvendelse af Euratom-traktatens artikel 36 vedtoges den 8. juni 2000(1). I henhold hertil skal medlemsstaterne kontrollere overfladevandet for Cs-137 og resterende beta-aktivitet. For drikkevands vedkommende skal der foretages en specifik kontrol af de naturlige radionuklider i overensstemmelse med Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand(2).

Alle miljødata vedrørende radioaktivitet i Fællesskabet lagres i REM-databasen i Det Fælles Forskningscenter i Ispra. På grundlag heraf offentliggør Kommissionen regelmæssigt en oversigt over disse oplysninger på fællesskabsniveau.

Kommissionen har i medfør af artikel 36 modtaget data for beta-aktiviteten i de to floder Nestos og Strymona i Grækenland. I betragtning af den forsinkede officielle indsendelse af disse data er de græske myndigheder blevet opfordret til at fremskaffe mere aktuelle informationer. Kommissionen har modtaget månedlige data for tidsrummet 1996-2000, hvilket bekræfter det pågældende overvågningsprograms kontinuitet og omfang.

Resultaterne af overvågningen fremstår som den samlede beta-aktivitet pr. enheds-volumen (K-40-aktiviteten skal fortsat fratrækkes denne), men der synes ikke at være tale om unormalt høje niveauer. Floderne Strymona og Nestos lader til at løbe i umiddelbar nærhed af bulgarske uranminedistrikter. Bulgarien menes ikke at have produceret uran siden 1995, men det kan ikke udelukkes, at rester fra den tidligere uranbrydning stadig bidrager til at forhøje indholdet af naturlige radionuklider i disse floder.

(1) EFT L 191 af 27.7.2000.

(2) EFT L 330 af 5.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1520/01

af Martin Callanan (PPE-DE) til Kommissionen

(21. maj 2001)

Om: BP British Trent-tragedien tredjelandes forpligtelser til at samarbejde med det europæiske retssystem

I juni 1993 omkom ni britiske sømænd, da det i Panama registrerede skib The Western Winner kolliderede med det britiske tankskib BP British Trent nær den belgiske havn Ostende.

Søfartsundersøgelserne har vist, at den koreanske kaptajn og mandskabet på The Western Winner havde skylden, da de ikke havde overholdt væsentlige søfartsikkerhedsregler. Skibsføreren, mandskabet og ejeren af The Western Winner har ikke samarbejdet med retssystemet, idet de ikke har været til stede ved de høringer, som statsadvokaten har afholdt i Brügge. De har ligeledes afvist at bistå Det Forenede Kongeriges kontor for efterforskning af søulykker (MAIB), som gennemførte en undersøgelse på de bermudanske myndigheders vegne kort efter ulykken.

Som følge heraf verserer sagen stadig næsten 8 år senere ved kriminalretten i Brügge. Kommissionen er ikke kompetent til at retsforfølge kaptajnen, mandskabet eller skibsejeren, og de belgiske myndigheder kan heller ikke gribe ind i retssagen.

Hvilke beføjelser har Kommissionen i sådanne retssager, når de ansvarlige organer i et tredjeland ikke samarbejder med det europæiske retssystem og således lægger hindringer i vejen for domstolsbehandlingen?

Kan Kommissionen ikke lægge pres på de berørte statslige myndigheder og kræve, at de ansvarlige for tragedien samarbejder med det europæiske retssystem?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(19. juli 2001)

Kommissionen beklager at måtte meddele det ærede medlem, at den ikke har nogen beføjelser i individuelle straffesager i medlemsstaterne, der henhører under de relevante nationale myndigheders ansvar.

Europa-Kommissionens næstformand med ansvar for transport, der har besvaret et stort antal breve fra det ærede medlem, har skrevet til den belgiske vicepremierminister og minister for transport og meddelt hende, at han tillægger denne sag stor betydning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0980/01

af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Undersøgelse om radioaktiv udstråling fra miljøet

Hvilke undersøgelser vedrørende radioaktiv udstråling fra miljøet er Kommissionen eller dens repræsentanter i gang med i øjeblikket?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-0884/01, E-0979/01, E-0980/01 og E-0981/01

(5. juni 2001)

Afprøvningsområder for ammunition indeholdende depleteret uran kan være enten på landjorden eller i et marint miljø.

For så vidt angår marine afprøvningsområder har Kommissionen ved flere lejligheder oplyst - senest i sit svar på den mundtlige forespørgsel H-0055/01 fra Kratsa-Tsagaropoulou under spørgetiden i Europa-Parlamentets mødeperiode i februar 2001(1) - oplyst, at der som følge af denne aktivitet ikke vil opstå nogen forurening af havmiljøet, som kan skelnes fra de naturligt forekommende urankoncentrationer. Det er Kommissionens opfattelse, at dette spørgsmål indtil nu ikke er blevet taget op inden for rammerne af Oslo-Paris-konventionen (OSPAR).

For så vidt angår afprøvningsområder på landjorden, har Kommissionen i henhold til artikel 35 i Euratom-traktaten, adgang til de anlæg, der er nødvendige til gennemførelse af en permanent kontrol med radioaktivitetsmængden i atmosfæren, i vand og i jord, og dermed i miljøet, for at kunne føre tilsyn hermed. Kommissionen har ingen adgang til nukleare eller militære lokaliteter som sådanne, og den vil i givet fald kun anmode om adgang hertil, for så vidt som kontrolfaciliteter på stedet er nødvendige for vurderingen af indvirkningen på miljøet ud over den pågældende lokalitet.

Kommissionen følger opmærksomt situationen med hensyn til radioaktivitetsniveauet i miljøet på grundlag af de informationer, den modtager i medfør af Euratom-traktatens artikel 36, specifikke data for medlemsstaterne for de enkelte lokaliteters vedkommende samt andre kilder til information, som måtte være kommet til Kommissionens kendskab. Kommissionen har ikke været klar over eksistensen af den britiske undersøgelse med hensyn til Solway Firth og ej heller af en tilsvarende undersøgelse, der er blevet foretaget fra fransk side.

På grundlag af den eksisterende fællesskabsret findes der allerede forskellige mekanismer til overvågning af radioaktiviteten i det omgivende miljø. Gennemførelsen af disse bestemmelser peger ikke i retning af noget specielt behov for, at de suppleres ved at Kommissionen udtager prøver af radioaktivitetsmængden i miljøet, hvor man har testet ammunition med depleteret uran.

(1) Svar på mundtlig forespørgsel af 13.2.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0765/01

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(13. marts 2001)

Om: Kapitalinvestering

Er Kommissionen hvad angår min tidligere forespørgsel E-1417/00(1) nu i stand til at forelægge de tal, der er blevet anmodet om, dvs. kan Kommissionen give en oversigt over kapitalinvesteringer siden 1988 i hver enkelt medlemsstat inden for følgende kategorier:

- olie- og gasudvinding

- den forarbejdende industri; distribution

- hotel og catering

- finanstjenester for erhvervslivet

- transport og kommunikation

- private boliger?

(1) EFT C 72 E af 6.3.2001, s. 54.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(14. juni 2001)

Inden for statistik måles kapitalinvesteringer normalt gennem et makroøkonomisk aggregat, der benævnes faste bruttoinvesterinter.

De seneste data findes i de to bilag, der sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Det første af bilagene er baseret på den nugældende metodologi ENS 95, det andet på den tidligere ENS 79 (ESA er det europæiske regnskabssystem, standardmetodologien på dette område).

Da ikke alle ENS 95-data foreligger endnu, er der også vedlagt ENS 79-data, som kun foreligger indtil 1997.

Niveauforskellen mellem ENS 95 og ENS 79 skyldes en udvidelse af dækningsgraden, særlig ved inddragelse af visse immaterielle investeringer (programmel, databaser, kunst ), prospektering af mineralressourcer (uanset resultatet heraf), civilt udstyr, der anvendes af militæret (lufthavne, hospitaler ) osv.

Sammenligningen mellem brancherne i det ærede medlems anmodning og de disponible er som følger:

1. Under ENS 95 (NACE-nomenklatur rev. 1 niveau A31):

- Brydning af energiråstoffer

- Fremstillingsvirksomhed

- Bygge- og anlægsvirksomhed

- Engroshandel og detailhandel (herunder reparation)

- Hotel- og restaurationsvirksomhed

- Transport, oplagringsvirksomhed og kommunikation

- Finansiel formidling.

2. Under ENS 79 (NACE-CLIO-nomenklatur, niveau R25):

- Brændsel og energiprodukter

- Forarbejdede varer

- Bygge- og anlægsvirksomhed

- Genvindings- og reparationstjenesteydelser, engros- og detailhandelstjenesteydelser

- Indlogerings- og cateringstjenesteydelser

- Landtransporttjenesteydelser

- Sø- og lufttransporttjenesteydelser

- Hjælpetransporttjenesteydelser

- Kommunikationstjenesteydelser

- Transporttjenesteydelser og kommunikation tilsammen [i kursiv ovenfor]

- Kreditinstitutters og forsikringsselskabers tjenesteydelser
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0958/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Skelnen mellem nationalitet ved myndighedernes håndhævelse af takster og bøder

1. Mener Kommissionen det er rimeligt, at stater for personer, som ikke er i besiddelse af den pågældende stats nationalitet, håndhæver andre takster og bøder end for deres egne statsborgere?

2. Har medlemsstaterne inden for Den Europæiske Union lov til ved fastsættelsen af taksters og bøders størrelse at skelne mellem landets statsborgere og andre?

3. Hvordan bedømmer Kommissionen den kendsgerning, at i hvert fald medlemsstaten Belgien har en kategori der hedder takster for udlændinge, som er fastsat ved kongelig resolution af 24. oktober 1997 og vedtaget den 1. januar 1998, og at politiet ved anholdelser på grund af færdselsovertrædelser henviser til denne resolution, samt at disse takster kan findes på internetsiderne http://.infocorner.org/verkeer/divers/index.htm og http://www.infocorner.org/verkeer/divers/boetes2.htm?

4. Bør der ikke ske en ændring af denne situation på grundlag af verdenserklæringen om menneskerettigheder, der går ud fra, at alle mennesker er lige, eller på grundlag af Den Europæiske Unions bestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(2. maj 2001)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0830/01 fra Karla Peijs(1).

(1) Se side 129.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1344/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. maj 2001)

Om: Handel med cigaretter

Med Kommissionens sagsanlæg mod to amerikanske tobaksfabrikanter står import og eksport af cigaretter igen i begivenhedernes centrum. Der hersker ikke klarhed over omfanget af handelen med (og smuglerierne af) cigaretter.

I svaret på forespørgsel nr. E-3720/00(1) af 30. november 2000 oplyste Kommissionen den 18. januar, at den er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.

Derfor bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Hvor mange cigaretter konfiskerede de enkelte medlemsstater i 1997, 1998 og 1999?

2. Hvilke cigaretmærker var de fem mest konfiskerede i EU i 1997, 1998 og 1999, opstillet i rækkefølge efter omfang?

3. Hvilke medlemsstater har i perioden 1997-1999 eksporteret cigaretter til Cypern? (oplyst efter år, medlemsstat og antal cigaretter).

4. Hvilke medlemsstater har i perioden 1997-1999 eksporteret cigaretter til Jugoslavien? (oplyst efter år, medlemsstat og antal cigaretter).

5. Fra hvilke lande blev der importeret cigaretter til EU i perioden 1997-1999 via havnen i Antwerpen? (oplyst efter år, oprindelsesland og antal cigaretter).

6. Til hvilke lande uden for Den Europæiske Union blev der fra Belgien eksporteret cigaretter i perioden 1997-1999? (opgjort efter år, bestemmelsesland og antal cigaretter).

(1) EFT C 151 E af 22.5.2001, s. 204.

Samlet supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer på skriftlige forespørgsler E-3720/00 og E-1344/01

(22. maj 2001)

Kommissionen vil på grundlag af det foreliggende statistiske materiale, som den ikke hæfter for, understrege følgende:

- Der beslaglægges hvert år flere mia. cigaretter.

- I tidsrummet 1997-1999 fremstår Italien i hvert af disse år som den medlemsstat, hvor der beslaglægges flest cigaretter (i 1999 næsten 30 % af alle de cigaretter, der blev beslaglagt i Fællesskabet).

- I tidsrummet 1997-1999 er antallet af cigaretter, der beslaglægges i Fællesskabet, steget med 215 %. Denne stigning fordeler sig dog uens på de forskellige medlemsstater. I det korte tidsrum var stigningen i Belgien på 2 701 % fulgt af Nederlandene (1 899 %) og Finland (1 570 %).

Blandt de cigaretmærker, der fremstilles i medlemsstaterne, var det største antal cigaretter, der blev beslaglagt i 1999 af følgende mærker i rækkefølge: Regal, Superkings, West og Benson & Hedges. Blandt de cigaretmærker, der fremstilles uden for Fællesskabet blev der i 1999 beslaglagt flest cigaretter af mærket Marlboro.

Kommissionen vil desuden understrege, at Antwerpen er en af de havne i verden, hvor der losses og lastes flest cigaretter.

I lyset af ovennævnte tal som svar på mere specifikke spørgsmål vedrørende cigareteksporten sender Kommissionen disse direkte til det ærede medlem og Europa-Parlamentets sekretariat. Disse tal, der er fundet via databaser, er måske ikke udtømmende, og Kommissionen hæfter ikke for dem.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0780/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(15. marts 2001)

Om: Regeringskoalitioner med højreekstremistiske partier

Hvis Silvio Berlusconi, formand for Forza Italiana og MEP for PPE-Gruppen, bliver valgt til ny italiensk premierminister, vil det vise sig, om Den Europæiske Union er konsekvent i sin holdning over for medlemsstaterne. Den Europæiske Union er i fare for at anvende to forskellige målestokke. Det begynder at se ud til, at der findes et sæt regler for de store medlemsstater og et andet for de små. De kommende måneder vil vise om dette stemmer.

Forza Italiana kan kun komme til magten med hjælp fra to koalitionspartnere, der begge har væsentlige elementer til fælles med Jörg Haiders østrigske FPÖ. Berlusconis vigtigste forbundsfælle og den sandsynlige vicepremierminister, Gianfranco Fini fra Alleanza Nazionale, har bygget sit parti op på ruinerne af den gamle fascistiske bevægelse. Alleanza Nazionale har ganske vist gjort sig store bestræbelser på at distancere sig fra sin ekstremistiske oprindelse, men partiet bærer endnu på arven fra Mussolini-perioden. En sammenligning med Haiders nazi-sympatier er rammende.

Europa står snart over for et politisk dilemma: er Unionen rede til at anvende samme målestok over for mellemstore og store medlemsstater? Sidste år indgik det østrigske FPÖ en koalition med det konservative ÖVP. Det forhold, at et populistisk parti med et ry for fremmedhad kom til magten i en EU-medlemsstat skabte bekymring i de øvrige 14 medlemsstater. Østrig blev genstand for politiske sanktioner med suspension af de bilaterale diplomatiske forbindelser.

Vil Rådet anvende samme målestok, hvis et højreekstremistisk parti, navnlig Alleanza Nazionale, kommer til at deltage i regeringen efter det kommende italienske valg og træffe foranstaltninger svarende til de foranstaltninger, der blev truffet efter dannelsen af ÖVP-FPÖ-koalitionen i Østrig? Hvorfor anvender Rådet i benægtende fald to forskellige målestokke, når der på den ene side er tale om dannelse af en regeringskoalition med et højreekstremistisk parti i Østrig (FPÖ) og på en anden side om Italien (Alleanza Nazionale)?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0780/01 og E-0819/01

(13. juli 2001)

Rådet minder det ærede parlamentsmedlem om, at de foranstaltninger over for Østrig, som han henviser til, blev truffet af regeringerne i 14 medlemsstater og ikke af Rådet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0978/01

af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Kommissionens meddelelser om miljøfaren fra forarmet uran

Hvilke kontakter har Kommissionen etableret med Afdelingen for Strålingsbeskyttelse i det britiske Forsvarsministerium og med Agenturet for Forsvarsevaluering og Forskning (DERA) om miljøfaren fra forarmet uran?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-0885/01, E-0977/01, E-0978/01 og E-0982/01

(5. juni 2001)

Kommissionen havde indbudt en række internationale organisationer (Verdenssundhedsorganisationen (WHO), De Forenede Nationers Miljøprogram (UNEP), Det Internationale Atomenergiagentur (IAEA) og Den Nordatlantiske Traktatorganisation (NATO)) til en rundbordsdrøftelse om depleteret uran den 31. januar 2001. Der har ikke været tale om nogen anden brevveksling end indbydelserne. Derudover underrettede Kommissionen de øvrige organisationer om udtalelsen fra den ekspertgruppe, der var blevet nedsat i henhold til artikel 31 i Euratom-traktaten den 6. marts 2001, og Kommissionen selv blev underrettet om offentliggørelsen af UNEP's rapport den 14. marts 2001.

Kommissionen har ikke haft nogen kontakt med de øvrige organisationer, det ærede medlem henviser til. Blandt det materiale, der er fremkommet fra forskellige organisationer, herunder især NATO, findes der amerikanske dokumenter med henvisning til det amerikanske forsvarsministeriums kontor for miljø- og sundhedsanliggender.

Informationsstrømmen vedrørende depleteret uran er ganske betydelig (i form af f.eks. dokumenter og internet-baseret materiale). Ekspertgruppen har gennemgået meget af dette materiale og gjort en betydelig indsats for at finde frem til, hvad der er de originale, validerede informationskilder. De vigtigste henvisninger til disse kilder er medtaget i den offentliggjorte udtalelse fra gruppen.

Det er Kommissionens opfattelse, at det er i alle organisationernes interesse i størst muligt omfang at udveksle informationer, men samtidig bevare den fulde uafhængighed ved vurderingen af informationerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1694/01

af Astrid Thors (ELDR) til Kommissionen

(14. juni 2001)

Om: Hvidbog om ungdomspolitik

Igennem flere år er der ført forhandlinger mellem Kommissionen og europæiske ungdomsorganisationer med henblik på at få udarbejdet en hvidbog. Hvidbogen skal fungere som rettesnor, når der iværksættes en europæisk ungdomspolitik. Hvorfor har man ikke udarbejdet en hvidbog om europæisk ungdomspolitik?

Hvordan agter Kommissionen at deltage aktivt i udformningen af en ensartet europæisk ungdomspolitik?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding på skriftlige forespørgsler E-1694/01, E-1733/01, E-1903/01, E-1904/01 og E-2050/01

(2. august 2001)

Kommissionen er af den opfattelse, at EU-samarbejdspolitikken på ungdomsområdet skal styrkes. Derfor iværksatte Kommissionen i slutningen af 1999 på initiativ af den kommissær, der var ansvarlig for uddannelse og kultur, forberedelsen af en hvidbog om emnet.

Den har ønsket at udarbejde hvidbogen på baggrund af en række høringer: en høring af de unge i hver enkelt medlemsstat i 2000, som afsluttedes af et møde på EU-plan i Paris i oktober 2000, og en høring af det civile samfund og forskerne. Og desuden på baggrund af drøftelser med medlemsstaterne. Disse høringer og drøftelser sluttede i marts 2001 i Umeå i Sverige.

Siden er Kommissionen på baggrund af oplysningerne fra de unge og medlemsstaterne gået i gang med at udarbejde en hvidbog, som planlægges offentliggjort inden årets udgang.