ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1782/98

af Concepció Ferrer (PPE) til Kommissionen

(11. juni 1998)

Om: Operationelle programmer (Interreg II)

Som led i Faellesskabets finansielle stoette deltager Spanien paa nuvaerende tidspunkt i en raekke operationelle programmer af graenseoverskridende eller tvaernational karakter (Interreg II).

Kan Kommissionen oplyse om de projekter, der paa nuvaerende tidspunkt modtager stoette som led i de operative programmer for Spanien-Frankrig og de operative programmer for Middelhavsomraadet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(15. juli 1998)

Kommissionen sender direkte det aerede medlem og Europa-Parlamentets generalsekretariat listen over de spanske projekter, der medfinansieres i forbindelse med det graenseoverskridende samarbejde Interreg II A mellem Spanien og Frankrig.

Det drejer sig om projekter, der blev udvalgt af de graenseoverskridende arbejdsgrupper, saadan som projekterne for regionerne Aragón, Catalonien og Navarra blev fremlagt paa det sidste moede i overvaagningsudvalget for programmet i oktober 1997. Med hensyn til Baskerlandet er de graenseoverskridende projekter isaer inkorporeret i "Samarbejdsfonden Euskadi-Aquitaine". Hvis disse projekter opfylder reglerne for stoetteberettigelse og forskrifterne i naevnte program, vil de blive medfinansieret i forbindelse med Interreg II A.

Med hensyn til de projekter, der henhoerer under det graenseoverskridende samarbejde Interreg II C, og som mere specielt er inkorporeret i de operationelle programmer for Middelhavsomraadet, kan Kommissionen ikke have nogen anelse i deres indledende fase, for saa vidt de naevnte programmer endnu ikke er godkendt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1810/98

af Peter Truscott (PSE) til Kommissionen

(11. juni 1998)

Om: Strukturfondene

Kan Kommissionen oplyse, i hvilket omfang projekter under det nye maal 3 skal opfylde kriterier med hensyn til baeredygtig udvikling og navnlig med hensyn til miljoemaessig baeredygtighed?

Svar afgivet af Pádraig Flynn paa vegne af Kommissionen

(3. september 1998)

I artikel 1 i forslag til en generel forordning om strukturfondene(1) og artikel 1 i forslag til forordning om Den Europaeiske Socialfond (ESF)1 fastslaas ESF's opgaver, idet der i bestemmelserne, i sammenhaeng med angivelsen af hvilke oevrige politiske interesser, der skal forfoelges, saerligt henvises til en baeredygtig udvikling samt til en beskyttelse og forbedring af miljoeet som en del af den politiske kontekst, som ESF skal fungere under.

Man vil derfor i de retningslinjer vedroerende maal 3, som ifoelge artikel 9, stk. 4 i den generelle forordning skal fastlaegges, tage hensyn til dette retlige krav. Den naermere udformning af dette krav vil blive fastlagt, naar foerst forordningerne er vedtaget, og vil ske paa baggrund af de paagaeldende forordningers praecise bestemmelser.

(1) EFT C 176 af 9.6.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2441/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(30. juli 1998)

Om: Bortskaffelse af slam fra rensningsanlaegget paa Psittalia

Slam fra rensningsanlaegget paa Psittalia transporteres til deponeringspladsen i Ano Liosia, indtil der kan oprettes et saerligt sted til nedgravning af affald i jorden. Som foelge af standsninger i driften af deponeringspladsen dumpes slammet i havet, hvilket er en praksis, som skaber en utaalelig luftforurening omkring Perama. Derudover er anlaegget paa Psittalia ikke forsynet med en "optisk afskaermning".

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at sikre, at bortskaffelsen af slam fra ovennaevnte anlaeg er i overensstemmelse med direktiv 91/271/EOEF(1) om rensning af byspildevand og isaer artikel 14 heri?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(14. september 1998)

Ifoelge artikel 14, stk. 2, i Raadets direktiv 91/271/EOEF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, aendret ved Kommissionens direktiv 98/15/EF af 27. februar 1998(2), skal de kompetente myndigheder eller relevante organer i medlemsstaterne sikre, at bortskaffelse af slam fra rensningsanlaeg for byspildevand senest den 31. december 1998 undergives generelle regler, registrering eller godkendelse.

I samme artikels stk. 3 er det fastsat, at medlemsstaterne skal sikre, at der senest den 31. december sker en gradvis afvikling af bortskaffelsen af slam til overfladevand.

Foerst paa aaret 1999 vil Kommissionen anmode om de noedvendige oplysninger om udledningen af slam hidroerende fra byspildevandsrensningsanlaeg, herunder ogsaa fra anlaegget for storbysamfundet Athen, som er beliggende paa oeen Psyttalia, samt, efter analyse af de modtagne oplysninger, om noedvendigt indlede overtraedelsesprocedurer mod medlemsstater, der ikke har overholdt ovennaevnte faellesskabslov.

(1) EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40.

(2) EFT L 67 af 7.3.1998, s. 29.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1886/98

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(16. juni 1998)

Om: Konvergensberetningen

Det fremgaar af Kommissionens beretning om konvergenssituationen og henstilling om overgangen til tredje fase af Den OEkonomiske og Monetaere Union (KOM(98) 1999), at Raadet den 23. oktober 1995 vedtog en forordning nr. 2494/95(1), hvori retsgrundlaget for fastsaettelsen af en harmoniseret metode til beregning af medlemsstaternes forbrugerprisindekser blev fastsat.

Ifoelge denne forordning skulle harmoniseringen ske gradvist i to etaper:

1. udarbejdelse af et midlertidigt saet forbrugerprisindekser baseret paa de gaeldende nationale forbrugerprisindekser, som tilpasses for at sikre, at de omfattede varer og tjenesteydelser bliver saa sammenlignelige som muligt,

2. udarbejdelse af harmoniserede forbrugerprisindekser.

Af samme beretning fremgaar det, at de harmoniserede forbrugerprisindekser anvendes som grundlag for udarbejdelsen af foelgende aggregatindekser paa europaeisk niveau: det europaeiske forbrugerprisindeks (EICP), EOES-forbrugerprisindekset (EEAICP) og det kommende forbrugerprisindeks for Den Monetaere Union (MUICP).

Vil Kommissionen goere detaljeret rede for EICP for 1997?

(1) EFT L 257 af 27.10.1995, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1940/98

af Wilfried Telkaemper (V) til Kommissionen

(11. juni 1998)

Om: Faelleserklaering fra EU og New Zealand

1. Vil kommissionsmedlem sir Leon Brittan vaere rede til at paalaegge sine tjenestegrene at forelaegge Raadet et udkast til faelleserklaering fra EU og New Zealand i overensstemmelse med det loefte, som han afgav efter pres fra raadsformanden og New Zealands udenrigsminister?

2. Hvis det ikke er tilfaeldet, betyder Kommissionens manglende aktivitet paa dette omraade saa, at den i fremtiden vil vaere rede til at afgive sin initiativret til andre?

3. Er der efter Kommissionens opfattelse nogen grund til at behandle New Zealand anderledes end Australien, som der blev underskrevet en faelleserklaering med i midten af 1997?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan

(25. juni 1998)

1. Kommissionen har aldrig afgivet loefte om at forelaegge Raadet et udkast til faelleserklaering fra EU og New Zealand.

2. Under alle omstaendigheder er det ikke Kommissionen, der alene har ret til at tage initiativ til at forelaegge Raadet udkast til faelleserklaeringer. Der er derfor ingen grund til at drage den slutning, at Kommissionen har givet afkald paa nogen af sine rettigheder.

3. Generelt betragtet mener Kommissionen, at hver enkelt forbindelse mellem Faellesskabet og et tredjeland boer udvikle sig paa egne betingelser og i overensstemmelse med de saerlige behov, der goer sig gaeldende, og ikke blot i takt med andre forbindelse med andre tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0681/98

af Florus Wijsenbeek (ELDR) til Kommissionen

(10. marts 1998)

Om: Cabotagetransport i Italien

Er det Kommissionen bekendt, at Italien ogsaa efter frigivelsen af cabotagetransport - pr. 1. juli 1998 - indtil videre vil opretholde den gaeldende kapacitetsordning, hvorefter udenlandske transportvirksomheder ganske vist kan etablere sig i Italien, men ikke uden videre faa udstedt en tilladelse?

Er Kommissionen klar over, at der - foruden kapacitetsordningen - stadig gaelder obligatoriske fragtrater for den nationale transport og dermed ogsaa for cabotagetransport i Italien?

Finder Kommissionen, at den slags systemer er i overensstemmelse med princippet om fri bevaegelighed for varer i Den Europaeiske Union?

Har Kommissionen til hensigt at laegge pres paa de italienske myndigheder for i overensstemmelse med ideerne bag Faellesskabet at udvirke en liberalisering af den foraeldede politik?

I bekraeftende fald hvordan?

I benaegtende fald hvorfor ikke?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(25. maj 1998)

Kommissionen er klar over, at Italien stadigvaek opretholder visse kapacitetsbestemmelser for transportvirksomheder, som er etableret i Italien og oensker at udfoere indenlandsk transport i Italien. En udenlandsk transportvirksomhed kan, efter at vaere blevet etableret i Italien, derfor staa over for vanskeligheder med hensyn til at opnaa tilladelse hertil paa samme vis som en tilsvarende "ny" italiensk transportvirksomhed. Faellesskabets bestemmelser om ikke-forskelsbehandling kan kun paaberaabes, dersom udenlandske transportfirmaer har stoerre vanskeligheder end de "nye" italienske transportvirksomheder. En medlemsstat, der forsoeger at opretholde bestemte kapacitetsbestemmelser inden for den indenlandske transport, kommer til at indse, at disse bestemmelser stort set bliver virkningsloese - og endog diskriminerende imod transportfirmaer fra landet selv - efter den 1. juli 1998, hvor ikke-hjemmehoerende transportvirksomheder, dog forudsat, at de har en officiel tilladelse fra Faellesskabet til international transport, kan udfoere cabotagekoersel uden at vaere underkastet de maengdemaessige restriktioner, der gaelder i den paagaeldende medlemsstat.

I henhold til Raadets forordning (EOEF) 4059/89 er afgifterne for international transport mellem medlemsstaterne afskaffet med virkning fra og med den 1. januar 1990, mens afgiftssatserne for indenlandsk transport fortsat kan fastsaettes af den nationale ansvarlige myndighed. De italienske afgiftsbestemmelser for indenlandsk transport gaelder ogsaa for cabotage i Italien, eftersom der staar i artikel 6, stk. 1, litra a), Raadets forordning (EOEF) 3118/93, at bestemmelserne i "vaerts"-medlemsstaten gaelder for "priser og betingelser gaeldende for transportkontrakten".

Kommissionen er af den opfattelse, at afskaffelsen af de kvantitative restriktioner for cabotage med virkning fra og med den 1. juli 1998 er et yderligere skridt i retning af aabningen af de enkelte landes nationale markeder for de individuelle medlemsstater og dermed til fremme af den frie bevaegelighed for varer inden for Faellesskabet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1658/98

af Edouard des Places (I-EDN) til Kommissionen

(18. maj 1998)

Om: Brancheorganisationers befoejelser i forbindelse med markedsforvaltningen

I henhold til artikel 47 i et lovforslag for landbrugsomraadet (PLOA), som inden for den naermeste fremtid vil blive forelagt for den franske Nationalforsamling, vil den franske regering tildele de brancheorganisationer inden for landbruget, der har at goere med produkter omfattet af den faelles markedsordning, praecise reguleringsbefoejelser.

"Det praeciseres heri, at naar bestemmelser truffet af en specifik brancheorganisation vedroerende et kvalitetsprodukt med henblik paa at afpasse udbuddet efter efterspoergslen vedtages enstemmigt af de paagaeldende grupper af brancheorganisationer, anses de for at vaere i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, i forordning nr. 86-1243 af 1. december 1986 om fri prisdannelse og fri konkurrence.

De paagaeldende bestemmelser kan kun omfatte foelgende konkurrencerestriktioner:

- foreloebig og koordineret produktionsplanlaegning paa grundlag af afsaetningsmuligheder,

- et program for forbedring af produktkvaliteten, der direkte medfoerer begraensning af produktionsomfanget,

- begraensning af produktionskapaciteten."

Kommissionen bedes paa denne baggrund besvare foelgende:

1. Henhoerer bestemmelser af denne art om markedsforvaltningen under EU eller under medlemsstaterne?

2. Kan de nationale myndigheder uddelegere deres befoejelser paa dette omraade til nationale eller regionale brancheorganisationer inden for landbruget?

3. Er bestemmelser af denne art i overensstemmelse med Domstolens domme?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. juni 1998)

De franske myndigheder underrettede den 13. maj 1998 Kommissionen om det det landbrugslovforslag, som den agter at forelaegge for det franske parlament om nogle uger.

Kommissionen er for oejeblikket i gang med ud fra EU-lovgivningen at gennemgaa alle aspekter af ovennaevnte lovforslag, herunder bestemmelserne om brancheorganisationer, som det aerede medlem omtaler.

Da det jo ikke er ret laenge side, Kommissionen blev underrettet om forslaget, har den endnu ikke kunnet tage stilling til det. Naar Kommissionen har gennemgaaet det omfattende lovforslag og taget stilling til det, vil det aerede medlem faa svar paa sine spoergsmaal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1988/98

af David Bowe (PSE) til Kommissionen

(30. juni 1998)

Om: Sikkerhed i forbindelse med ligthere og taendstikker

For oejeblikket er der frivillige europaeiske sikkerhedsnormer for lightere (EN ISO 9994 af februar 1996) og for taendstikker (EN 1783 af februar 1997). De fleste europaeiske producenter af lightere og taendstikker overholder disse normer.

Kommissionen har bemyndiget Den Europaeiske Standardiseringsorganisation til at undersoege nye og strengere sikkerhedsnormer. Men er Kommissionen klar over, at mange producenter i tredjelande ikke opfylder de nuvaerende normer, hvilket medfoerer illoyal konkurrence og, hvad der er vigtigere, en sikkerhedsrisiko for de europaeiske forbrugere? Er Kommissionen desuden rede til at goere de eksisterende normer obligatoriske for at beskytte forbrugerne mod farlige lightere og taendstikker? I benaegtende fald, hvorfor ikke?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1987/98

af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen

(30. juni 1998)

Om: Udspionering af de europaeiske telekommunikationsnet

Der klages i stadigt stoerre omfang i Europa over, at de europaeiske telefon-, fax- og telekommunikationsnet udspioneres af de amerikanske efterretningstjenester.

I Europa-Parlamentets Udvalg om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender har man droeftet spoergsmaalet om udspionering af fax, telefoner og e-mails i Europa, og i udvalgets betaenkning henvistes der til, at der overfoeres oplysninger via en satellit i Maryland (mere praecist i Fort Meade) i USA, hvor oplysningerne bliver bearbejdet af saerlige eksperter i CIA. Det er endvidere alment kendt, at under forhandlingerne om indgaaelsen af GATT-aftalen havde amerikanerne forhaandskendskab til EU's holdninger som foelge af deres adgang til Kommissionens informationssystem.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har ivaerksat med henblik paa at forbyde efterretningstjenesternes adgang til fortrolige oplysninger, hvilket undergraver sikkerheden for den europaeiske telekommunikationen og skaber alvorlige problemer for den almindelige borger, som ikke kan foele sig sikker, naar han bruger sin telefon eller computer, og for den europaeiske forvaltning, der oejensynlig er offer for konstant udspionering og beroevelse af vigtige oplysninger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(3. september 1998)

Kommissionen har ingen beviser for nogle af disse paastande.

Den forsvarer dog altid ihaerdigt Faellesskabets interesser og bestraeber sig bestandig paa at forbedre sikkerheden for sit datanetvaerk, isaer for E-mail kommunikationen. Kommissionen tager afstand fra alle forsoeg paa at bryde fortroligheden i forbindelse med informationer, som Kommissionen ligger inde med eller sender til andre.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1401/98

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(7. maj 1998)

Om: Cyberpoliti

Ifoelge presseforlydender er De Forenede Stater i faerd med at oprette en slags "Cyber-politi".Dermed vil man reagere paa "hacker"-faren, idet det gang paa gang lykkes "hackere" at traenge ind i beskyttede databanker. Ogsaa i Europa hoerer man stadig oftere om saadanne "hackere", som i takt med den stigende oekonomiske Internet-integration udgoer en stadig stoerre fare.

1. Har Kommissionen ogsaa planer om at indfoere et saadant "Cyber-politi" paa europaeisk plan?

2. I bekraeftende fald, hvor langt er man da naaet med gennemfoerelsen af planerne, og hvori bestaar de?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(16. juli 1998)

Kommissionen overvejer ikke at oprette et "cyberpoliti" eller nogen anden form for europaeisk politistyrke.

Kommissionen er imidlertid opmaerksom paa, at de hackere, som det aerede medlem beskriver, og andre former for misbrug af computernetvaerk udgoer en alvorlig trussel, og den vil, inden for rammerne af G8 (gruppen af de otte mest industrialiserede lande), EU og Europaraadet, arbejde for en effektiv beskyttelse af befolkningen, saerlig mod kriminelle organisationers brug af de nye telekommunikationsmidler.

I denne sammenhaeng og efter en anbefaling i EU's handlingsplan til bekaempelse af organiseret kriminalitet har Kommissionen ivaerksat en undersoegelse vedroerende kriminalitet i forbindelse med hoejteknologi. Resultaterne og en eventuel opfoelgning af denne undersoegelse diskuteres i oejeblikket i Kommissionen. Undersoegelsen kan findes paa adressen: http: //www.qlinks.net/comdocs/washcomm.htm. G8's kommunike findes paa adressen: http://www2.echo.lu/legal/en/comcrime/sieber.html.

For naermere oplysning henviser Kommissionen ogsaa det aerede medlem til skriftlig forespoergsel nr. 1510/98 fra hr. Robles Piquer(1).

(1) Se side 38.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0996/98

af María Sornosa Martínez (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. april 1998)

Om: Giftige substanser i PVC-legetoej

Den Europaeiske Union har for nylig bekraeftet giftigheden af legetoej fremstillet af bloed PVC. Det Raadgivende Udvalg om Toksicitet, OEkotoksicitet og Miljoe for Den Europaeiske Union har erkendt, at de tre plastificeringsmidler, der tilsaettes ved fremstilling af legetoej - ftalaterne DINP, DEHP og DNOP - er alamerende taet paa de anbefalede graensevaerdier, hvilket svarer til resultaterne af Greenpeace-undersoegelsen af PVC-legetoej.

Man har altsaa konstateret, at PVC-legetoej er en direkte kilde til boerns optagelse af giftige kemiske substanser.

1. Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at ivaerksaette paa denne baggrund?

2. Stoetter Kommissionen tanken om at nedsaette niveauet for tilsaetninger og giftige stoffer? Eller -

3. Planlaegger Kommissionen at haandhaeve et forbud mod PVC-legetoej ved et fremme alternative muligheder, hvor der ikke er brug for plastificeringsmidler?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2091/98

af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: Blokering af udbetaling af aftraedelsesgodtgoerelse til ansatte i told og skat

Prodi-regeringen har blokeret udbetaling af aftraedelsesgodtgoerelser fra fonden for ansatte i told og skat. I visse tilfaelde har der fundet udbetaling af godtgoerelser sted til nogle ansatte, saa laenge der var disponible midler, mens andre har vaeret afskaaret herfra, saaledes at de paagaeldende vilkaarligt har faaet indskraenket deres rettigheder.

Til trods for at der foreligger et saerligt officielt dekret udstedt af den italienske stat om blokering af disse midler, er der alligevel sket udbetalinger, hvad der indebaerer en grov forskelsbehandling af borgerne.

Paa baggrund af ovenstaaende bedes Kommissionen besvare foelgende spoergsmaal:

1. Finder den ikke Prodi-regeringens beslutning om at ophaeve en velerhvervet rettighed som udbetaling af aftraedelsesgodtgoerelse vilkaarlig?

2. Anser den ikke udbetaling af godtgoerelsen til enkelte heldige, mens andre med samme rettigheder intet modtager, for diskriminerende?

3. Mener den ikke, at den boer rette henvendelse til de italienske myndigheder med anmodning om, at borgerne i det mindste behandles ens?

4. Endelig bedes Kommissionen afgive en generel vurdering af situationen.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(10. september 1998)

Udbetaling af godtgoerelser til arbejdstagere i forbindelse med udloebet eller ophaevelsen af en ansaettelseskontrakt eller et ansaettelsesforhold er ikke i oejeblikket omfattet af EF-lovgivningen. Stoerrelsen af og vilkaarene for udbetaling af de paagaeldende beloeb afhaenger af den enkelte medlemsstats nationale lovgivning.

Den italienske regerings beslutning om, hvordan "Trattamento di Fine Rapporto" skal anvendes, henhoerer saaledes udelukkende under de nationale myndigheder, og navnlig under de kompetente domstole, ved hvilke enhver retstvist paa dette omraade skal afgoeres.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2052/98

af Carlos Lage (PSE) til Kommissionen

(30. juni 1998)

Om: Metro i Porto

Byen Porto er centrum i et stort byomraade med 1,2 mio indbyggere, og trafikproblemerne er blevet alvorligt forvaerret i de seneste aar. Det er derfor blevet et vigtigt og paatraengende spoergsmaal at faa bygget et metronet. Efter at gennemgribende undersoegelser, projekter og udbud er bragt i orden, er arbejdet med metroen klart til at blive sat i gang. Imidlertid har en klage til Europa-Kommissionen fra et konsortium, der blev forbigaaet i den sidste fase, standset arbejdets start til stor gene for befolkningen.

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor det tager saa lang tid at afgoere et saa hastende spoergsmaal? Hvornaar forventer Kommissionen at traeffe den endelige afgoerelse? Er Kommissionen klar over, hvilke skader denne langsommelighed med at traeffe afgoerelse er ved at medfoere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(17. juli 1998)

Kommissionen er ikke i tvivl om, at bygningen af en metro har stor betydning for befolkningen i Porto.

Men Kommissionen skal dog som traktatens vogter paase, at EF-lovgivningen anvendes korrekt og i den forbindelse undersoege alle klager, som den modtager, og hvori der goeres opmaerksom paa praksis, der er i strid med EF-lovgivningen.

Navnlig skal Kommissionen gribe ind, hvis de europaeiske fonde skal bidrage til finansieringen, saaledes som det er tilfaeldet her, for derved at sikre en korrekt anvendelse.

Kommissionen har til stadighed grebet ind, hvor det var relevant, saaledes at denne sag i enhver henseende har faaet en korrekt behandling trods dens kompleksitet.

Paa grundlag af de oplysninger, der kom frem paa det bilaterale moede i Portugal den 16. juni 1998, hvorunder denne sag blev droeftet med de portugisiske myndigheder, har Kommissionen besluttet at henlaegge sagen, idet den har konstateret, at der ikke er tale om overtraedelse af faellesskabslovgivningen.