SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3354/01

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(5. december 2001)

Om: EF-forbud mod traditionelle portugisiske pølser?

Fremstillingen af traditionelle pølser i Portugal udgør en meget værdifuld del af vor historiske kulturarv, og et eventuelt EF-forbud har derfor givet anledning til stærke bekymringer i Portugal.

Den 26. oktober 2001 bragte dagbladet Público en artikel med overskriften Sopa de Pedra de Almeirim ramt af EF-bestemmelserne, hvor det bl.a. anføres, at:

- stopnings- og tørringsteknikkerne på grundlag af røgning anerkendes ikke af Kommissionen,

- fællesskabsbestemmelserne indeholder forbud mod traditionel pølsefremstilling, fordi denne fremstillingsmetode uanset sikkerheds- og hygiejnebestemmelserne ikke opfylder bestemmelserne vedrørende størrelsen af arealet til pølsefremstilling.

Kan Kommissionen bekræfte dette og angive, hvilke bestemmelser det nøjagtigt drejer sig om?

Kan Kommissionen navnlig bekræfte, at bestemmelserne vedrørende minimumsareal til pølsefremstilling er de samme for både traditionel fremstilling og industriel fremstilling?

Kan Kommissionen gøre rede for alle de EF-bestemmelser, der skal overholdes ved pølsefremstilling i Portugal?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(28. januar 2002)

Rådets direktiv 77/99/EØF af 21. december 1976 om sundhedsmæssige problemer i forbindelse med handel med kødprodukter inden for Fællesskabet(1), ændret ved Rådets direktiv 92/5/EØF af 10. februar 1992(2), fastsætter sundhedsmæssige bestemmelser for fremstilling og markedsføring af kødprodukter, såsom de chouriços og enchidos, der indgår i opskriften på la Sopa de Pedra de Almeirim, som det ærede medlem henviser til. Artikel 9 indeholder dispensationsbestemmelser for virksomheder uden industriel struktur og produktionskapacitet. Kommissionens beslutning 94/383/EF af 3. juni 1994 om de kriterier, der skal gælde for virksomheder, som fremstiller kødprodukter uden at have industriel struktur og produktionskapacitet(3), giver medlemsstaterne mulighed for at fastsætte en ugentlig maksimumsproduktion i disse virksomheder med en maksimumsproduktion på 7,5 tons færdigvarer om ugen.

Bestemmelserne i bilag A, kapitel I, fastslår kun, at ovennævnte virksomheder skal råde over tilstrækkelig store lokaler til, at der kan udøves erhvervsmæssige aktiviteter under passende hygiejniske forhold. Lokalerne skal være udformet og indrettet på en sådan måde, at enhver kontamination af råvarer og produkter, der er omfattet af dette direktiv, undgås. Der er ingen restriktioner, hvad angår røgning.

Rådets direktiv 93/43/EØF af 14. juni 1993 om levnedsmiddelhygiejne(4) supplerer fællesskabsregelsættet, for så vidt angår håndværksmæssig fremstilling eller gårdfremstilling, der kun er beregnet på direkte salg.

Gældende fællesskabslovgivning omfatter således betingelser for henholdsvis industriel fremstilling, ikke-industriel fremstilling og håndværksmæssig fremstilling.

Direktiv 77/99/EØF er blevet gennemført i portugisisk national lovgivning ved lovdekret 342/98, hvad angår industriel fremstilling, og ved ministeriel anordning 683/95, hvad angår virksomheder uden industriel struktur og produktionskapacitet. Direktiv 93/43/EØF er blevet gennemført ved lovdekret 67/98, hvad angår fremstilling med henblik på direkte salg til den endelige forbruger.

I forslaget til forordning om fødevarehygiejne(5), som Kommissionen vedtog den 14. juli 2000 og sendte til Rådet og Parlamentet som led i den fælles beslutningsprocedure, foreslås en forenkling af den gældende lovgivning. Det indeholder bestemmelser om fremstilling og hygiejneforhold, uden at der dog fastsættes et minimumsareal for pølsefremstilling, således som det antydes i Fernandes Vicentes artikel i dagbladet Público af 26. oktober 2001 Sopa da pedra de Almeirim atingida pelas normas europeias, som Kommissionen er bekendt med. Der er ingen bestemmelser specifikt møntet på stopningen eller røgningen af pølserne, som imidlertid er underlagt de generelle hygiejnebestemmelser, der gælder for behandling af levnedsmidler af animalsk oprindelse.

Kommissionen tillægger opretholdelse af kulturelle traditioner i Europa stor værdi, ikke mindst på det gastronomiske område, og har derfor i ovennævnte forslag i artikel 4 foreslået en række tilpasningsmuligheder i de enkelte medlemsstater, der tager hensyn til særlige geografiske begrænsninger, udelukkende lokal distribution og/eller traditionelle fremstillingsmetoder, under forudsætning af at målsætningerne på folkesundhedsområdet ikke tilsidesættes. Disse tilpasningsmuligheder er af særlig relevans for producenter, der sælger deres traditionelt fremstillede produkter lokalt.

(1) EFT L 26 af 31.1.1977.

(2) EFT L 57 af 2.3.1992.

(3) EFT L 174 af 8.7.1994.

(4) EFT L 175 af 19.7.1993.

(5) EFT C 365 E af 19.12.2000.