SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2975/00

af Ioannis Souladakis (PSE) til Rådet

(25. september 2000)

Om: Støtte til øområder i Den Europæiske Union

I sit svar på min skriftlige forespørgsel E-1738/2000(1) om støtte til øområder i EU erklærede Kommissær Barnier i første afsnit, at der for øjeblikket ikke var planer om at skabe retsgrundlag for støtte til øområderne til trods for det, der var fastlagt i Amsterdam-traktaten. Europa-Parlamentet besluttede inden

for rammerne af sine kompetencer og retningslinjerne for 2001-budgettet at optage denne støtte under prioriteterne for budgettet på baggrund af, at gennemførelsen af Amsterdam-traktaten skulle påbegyndes allerede fra det indeværende år 2000. Der er grund til at undre sig over, at Kommissionen, selvom den burde tage initiativer til gennemførelse af traktaterne, i sit svar giver udtryk for om ikke andet så i hvert fald ligegyldighed over for et spørgsmål af væsentlig betydning for udviklingen af visse regioner i EU.

Hvilke konkrete initiativer med en fastlagt tidsplan agter Rådet at tage med henblik på at skabe et retsgrundlag for støtte til EU's øområder på grundlag af det, der allerede er fastlagt i de pågældende traktater?

(1) EFT C 113 E af 18.4.2001, s. 38.

Svar

(8. marts 2001)

1. I sit svar på det ærede parlamentsmedlems skriftlige forespørgsel E-1737/00 om støtte til øområder i EU har Rådet allerede påpeget, at i forbindelse med den økonomiske og sociale samhørighed er strukturfondene især EFRU i denne sammenhæng et vigtigt aktionsredskab, der har en positiv indvirkning på EU-øområdernes vækst og konvergens.

2. I henhold til de nye regler for strukturfondene kan øområderne i EU, hvis de opfylder de kriterier for støtteberettigelse, der er fastsat i den generelle forordning, specifikt modtage finansiel fællesskabsstøtte i henhold til mål 1 (regioner med udviklingsefterslæb) eller i henhold til mål 2 (områder under økonomisk og social omstilling). Strukturfondenes samlede budget for 2000-2006 er på 195 mia. EUR i 1999-priser. Mål 1 og 2 tegner sig for godt 81 % af det samlede beløb. Endvidere minder Rådet det ærede parlamentsmedlem om, at det med hensyn til de konkrete foranstaltninger, der henvises til, skal bemærkes, at ifølge artikel 29, stk. 3, litra a), i Rådets forordning nr. 1260/1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) kan fællesskabsstøtten, når disse regioner ligger i en medlemsstat, der omfattes af Samhørighedsfonden, ekstraordinært i behørigt begrundede tilfælde højst andrage 80 % af de samlede støtteberettigede udgifter og højst 85 % af de samlede støtteberettigede udgifter i fjernområderne samt for de perifere græske øer, der er ugunstigt stillet på grund af deres afsides beliggenhed.

3. Rådet har i øvrigt ikke fået forelagt forslag fra Kommissionen med hensyn til det, som det ærede parlamentsmedlem nævner, og det kan derfor ikke svare mere præcist på forespørgslen. Imidlertid minder det det ærede parlamentsmedlem om, at Det Europæiske Råd i Nice på grundlag af erklæring nr. 30 knyttet til Amsterdam-traktaten bekræftede behovet for særlige foranstaltninger til fordel for øområder i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 158 som følge af de strukturelle ulemper, som hæmmer deres økonomiske og sociale udvikling, inden for rammerne af de disponible budgetmidler (punkt 57 i formandskabets konklusioner).

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.