ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1423/98

af Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Omstrukturering og økonomisk sanering af EPAC - Empresa de Agroalimentaçao e Cereais, SA

I december 1997 orienterede den portugisiske regering Kommissionen om de foranstaltninger, den påtænkte at træffe som led i "projektet til omstrukturering og økonomisk sanering af EPAC - Empresa de Agroalimentaçao e Cereais, SA".

Efter modtagelse af denne meddelelse anmodede Kommissionen den portugisiske regering i 11 (elleve) tilfælde om yderligere informationer, som den anså som nødvendige for at kunne tage stilling til projektet til omstrukturering af EPAC, SA og vurdere, om dette var i overensstemmelse med bestemmelserne i Traktaten om Den Europæiske Union.

Imidlertid besluttede EPAC SA's bestyrelse den 1. april 1998 at opsplitte virksomheden i to (EPAC, COMERCIAL og EPAC SA, hvoraf den sidstnævnte på kort sigt skulle nedlægges), og forsøgte samtidig at afskedige ansatte i det nuværende EPAC, SA, hvoraf flertallet på grund af deres alder utvivlsomt vil blive langtidsledige.

Det må erkendes, at de afgørelser, som bestyrelsen for EPAC, SA har truffet, er en del af projektet til omstrukturering og økonomisk sanering af Empresa de Agroalimentaçao e Cereais, SA, som fremsendtes til Kommissionen i december 1997. Så vidt vides har Kommissionen imidlertid endnu ikke udtalt sig om projektet.

Kommissionen bedes derfor besvare følgende spørgsmål.

1. Er de omtalte afgørelser, som bestyrelsen for EPAC har truffet, omfattet af det "projekt til omstrukturering og økonomisk sanering af EPAC - Empresa da Agroalimentaçao e Cereais, SA", som den portugisiske regering indgav i december 1997?

2. I bekræftende fald og i betragtning af, at Kommissionen på dette tidspunkt endnu ikke havde taget endeligt stilling til omstruktureringsprojektet, kan det anses for acceptabelt, at bestyrelsen for EPAC, SA allerede har truffet afgørelser, som muligvis indgår i et projekt, Kommissionen ikke har godkendt, og som især indebærer afskedigelse af 120 arbejdstagere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. juni 1998)

Kommissionen kan bekræfte, at den portugisiske regering i september 1997 gav meddelelse om et program for omstrukturering og økonomisk sanering af det offentligt ejede kornhandelsselskab Empresa de Agroalimentaçao e Cereais, SA (EPAC). Da de anmeldte foranstaltninger bl.a. vedrører ydelse af statsstøtte i henhold til artikel 92, stk. 1, i EF-traktaten, er Kommissionen i færd med at vurdere denne statsstøtte i henhold til EF-traktatens konkurrencebestemmelser.

Da sagen er indviklet og er knyttet til andre anmeldte statsstøttesager (Silipor), har Kommissionen endnu ikke officielt kunnet udtale sig om det anmeldte program. Den kan derfor ikke på nuværende tidspunkt afsløre indholdet af nævnte program.

Kommissionen vil dog gerne fremhæve, at den, for så vidt som anliggender såsom opsplitning af to selskaber og afskedigelse af en vis del af et selskabs ansatte ikke indebærer ydelse af ulovlig statsstøtte, ikke har beføjelse til at udtalelse sig om dem, selv om selskabet er offentligt ejet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1580/98

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(25. maj 1998)

Om: Skiferindustrien og den generelle toldpræferenceordning

I henhold til det svar, som medlem af Kommissionen, Leon Brittan på vegne af Kommissionen har afgivet på mine forespørgsler E-4009/97 og E-4011/97(1), er uforarbejdet skifer klassificeret som et ikke-følsomt produkt i den plan for generelle toldpræferencer, der er udarbejdet for udviklingslandene, hvad der medfører, at denne vare er fritaget for told. I svaret henvises der desuden til, at Kommissionen ikke har planer om at ændre klassificeringen, inden den nuværende plan for generelle toldpræferencer udløber den 31.12.1998.

Kan Kommissionen forelægge listen over de udviklingslande, som udfører skifer til EU, samt hvor stor en mængde, de enkelte landes udførsel udgør?

Kan Kommissionen gøre rede for de kriterier, som anvendes ved klassificeringen af skifer som et ikke-følsomt produkt i overensstemmelse med den nævnte plan for generelle toldpræferencer?

Kan Kommissionen gøre rede for de kriterier, som den generelt følger ved klassificeringen af et ikke-følsomt produkt i henhold til den omtalte præferenceplan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Manuel Marín

(22. juni 1998)

Tallene for eksporten af skifer fra udviklingslandene sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

Klassificeringen af produkter efter deres følsomhed i den generelle toldpræferenceordning er først og fremmest baseret på de følsomhedsniveauer for EU-markedet, der blev fastsat i forbindelse med de multilaterale forhandlinger under Uruguay-runden.

(1) EFT C 196 af 22.6.1998, s. 56.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1947/98

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. juni 1998)

Om: En havpark på Zakinthos

Oprettelsen af en havnationalpark på Zakinthos er et vigtigt miljøprojekt og vedrører beskyttelsen af en sjælden dyreart, nemlig havskildpadden Caretta Caretta. De græske myndigheder lovede i 1991 at oprette parken, og det præsidentielle dekret herom er stadigvæk ikke blevet underskrevet.

Denne forsinkelse kan risikere at blive katastrofal for Caretta Caretta-skildpadderne, fordi de kyster, hvor de yngler, bliver færre og mindre på grund af udviklingen af turismen, det ulovlige fiskeri, havforureningen med spildevand, den ulovlige trafik med speedbåde og andre menneskelige aktiviteter.

Eftersom denne havskildpadde er omfattet af internationale bestemmelser og EU-lovgivningen, nemlig Bern-konventionen (beskyttelse af truede arter og levesteder) samt direktiv 92/43/EØF(1) (Caretta Caretta er omfattet af bilag II og IV til direktivet), bedes Kommissionen besvare følgende: Hvilke foranstaltninger agter den at træffe for at skabe denne havnationalpark, idet der til dette projekt er stillet 5,5 mio ecu til rådighed i form af EU-midler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(22. juli 1998)

Kommissionen følger opmærksomt forløbet af proceduren vedrørende vedtagelsen af det præsidentielle dekret om oprettelse af en havpark ved Zakynthos. Kommissionen har gennemgået udkastet til dekret, som de græske myndigheder indgav i juli 1997. Vedtagelsen af den endelige tekst skulle efter planerne have fundet sted ved udgangen af marts 1998. Kommissionen er bekymret over forsinkelsen i oprettelsen af havparken og vil på ny rette henvendelse til de græske myndigheder for at henlede disses opmærksomhed på nødvendigheden af hurtigt at få etableret en passende struktur til beskyttelse af dette område.

Endvidere følger Kommissionen de øvrige praktiske foranstaltninger, der træffes med henblik på beskyttelse af havskildpadden Caretta carettas ynglepladser i Laganas-bugten. Der er således planlagt en nærmere vurdering af situationen på stedet i juli 1998. På baggrund af de nye oplysninger, som måtte fremkomme under dette besøg, vil Kommissionen fastlægge, hvorledes sagen skal følges og for at sikre en effektiv beskyttelse af den pågældende art på Zakynthos.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1718/98

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(29. maj 1998)

Om: ORF-radiogebyrer

I Østrig har man for nylig gennemført en aktion imod "sortseere", dvs. personer, der i deres husstand benytter et fjernsyn uden at have en radiolicens.

Ifølge østrigsk lov er alle husstande, der råder over et fungerende fjernsyn, forpligtet til at anmode om en fjernsyns-/radiolicens og betale et programgebyr i licensens løbetid. Overtrædelse af denne bestemmelse straffes med bøde.

Programgebyret skal betales uafhængigt af udsendelsernes eller modtagelsens hyppighed eller kvalitet, således som det også fremgår af §29 i loven om Österreichischer Rundfunks opgaver og organisation.

I visse dele af Østrig er det imidlertid ikke muligt at modtage ORF's udsendelser. Hvis de berørte østrigere ønsker at modtage andre fjernsynssenderes programmer ved hjælp af parabolantenne, er de ifølge østrigsk lov også forpligtet til at betale dette gebyr.

Er denne bestemmelse efter Kommissionens opfattelse lovlig og forenelig med EU's konkurrenceregler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(24. juni 1998)

I "Protokollen om offentlig radio- og tv-virksomhed i medlemsstaterne", som man nåede til enighed om i Amsterdam, og som er vedlagt EF-traktaten som bilag, bekræftes det, at medlemsstaterne har kompetence til at definere, hvad der skal forstås ved offentlig service, der præsteres af radio- og tv-virksomheder, ligesom de også træffer bestemmelser om finansieringen. Det henhører altså ikke under Kommissionens kompetence at vurdere nationale bestemmelser vedrørende fjernsyns- og radiolicens.

EF-traktatens konkurrenceregler tjener til at sikre loyal konkurrence mellem Fællesskabets virksomheder og finder i princippet kun anvendelse, hvis samhandelen inden for Fællesskabet reelt eller potentielt berøres. Men Fællesskabets konkurrenceregler finder ikke anvendelse på eventuelle tilfælde af diskrimination over for individuelle personer, når det sker i henhold til nationale licensbestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1025/98

af Georg Jarzembowski (PPE) til Kommissionen

(6. april 1998)

Om: Kontrolniveauet inden for godstransport

Den Europæiske Union har fra 1988 fastlagt et minimumskontrolniveau for godstransport ad landevej. Af Kommissionens seneste beretning om kontrollerne med anvendelsen af de sociale forskrifter inden for landevejstransporten fremgår, at den faktiske kontrolhyppighed i medlemsstaterne er meget forskellig. Således nås i Sverige og Portugal kun 13 %, hhv. 15 % af minimumskontrolniveauet. For så vidt angår Italien, Østrig og Grækenland, foreligger overhovedet ingen statistiske oplysninger om kontrollerne. Derimod gennemføres der i Tyskland fire gange så mange kontroller som fastsat i Fællesskabets forskrifter, heraf en høj procensats af driftskontroller.

På denne baggrund bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvad foretager Kommissionen sig som reaktion på den manglende overholdelse af minimumskontrolniveauet, hhv. mod mangelen på statistiske oplysninger om kontroller i de anførte medlemsstater?

2. Er Kommissionen ikke enig i, at det stadig meget varierende kontrolniveau medfører konkurrenceforvridning på det indre marked?

3. Hvad foreslår Kommissionen med sigte på at tilpasse kontrollerne i medlemsstaterne til den nationale godstransports respektive andel af den europæiske godstransport?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(29. maj 1998)

Kommissionens 18. rapport om gennemførelsen af Rådets forordning (EØF) 3820/85 af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport(1) i 1993-1994 angiver hvilke lande, som ikke levede op til det anførte antal årlige påkrævede kontroller og angiver ligeledes grundene til at gennemsnittet ikke synes at være blevet nået.

I 1994 var Østrig, Sverige og Finland netop blevet en del af EØS og var igang med at tilpasse deres håndhævelsesorgan til at gennemføre denne del af den fælles transportpolitik. Kommissionen erkender derfor, at en kort tilpasningsperiode er nødvendig.

Både Belgien og Portugal tilbagesendte ufuldstændige statistikker, hvilket gjorde det svært præcist at vurdere, i hvilket omfang de havde overholdt minimumskontrolniveauet. Kommissionen har bedt begge medlemsstater give mere omfattende oplysninger, eftersom deres nuværende statistikker ikke giver en reelt billede af deres håndhævelsesindsats. Den har kraftigt anmodet om, at et ledende ministerium udpeges til at koordinere fremlæggelsen af disse statistikker. Kommissionen har indledt en overtrædelsesprocedure mod Grækenland og Italien for ikke at have fremskaffet de ønskede oplysninger.

Kommissionen mener ikke, at det obligatoriske minumumkontrolniveau for hver medlemsstat skal kædes sammen med det omfang, hvori deres transportindustri er involveret i international transport, eftersom forordningen også omhandler national transport. Derfor vil denne fremgangsmåde ikke udgøre et godt grundlag for den påkrævede håndhævelsesindsats.

(1) KOM(97) 698 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0693/98

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. marts 1998)

Om: Gennemførelse af handlingsprogrammet på området for turisme

Kommissionen havde i sit svar på min forespørgsel H-0813/96(1) om gennemførelsen af det græske handlingsprogram for turisme, påpeget den lave udnyttelsesgrad af bevillingerne og krævet, at de nationale myndigheder påtog sig de resterende forpligtelser. Endvidere manglede de endelige beslutninger og planer fra de nationale myndigheder med hensyn til marinaerne og områderne for integreret udvikling af turismen.

Eftersom der nu er gået over et år siden Kommissionens svar, og eftersom handlingsprogrammet udløber den 31. december 1999, bedes Kommissionen oplyse følgende:

1. Hvad er den nuværende udnyttelsesgrad for handlingsprogrammet for turisme?

2. Er placeringen af områderne for integreret udvikling af turismen blevet fastlagt?

3. Er det blevet vedtaget, hvilke kategorier af omkostninger, der skal finansieres?

4. Vil disse blive finansieret alene for offentlige arealers vedkommende eller også for private?

Supplerende svar

afgivet på Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(7. maj 1998)

I det græske operationelle program for turisme og kultur, der blev ændret den 7. december 1997, er der afsat et samlet forpligtelsesbeløb på 55,1 mio. ECU for perioden 1995-1997, heraf 19,5 mio. ECU til delprogrammet for turisme. Samtlige forpligtelser og planlagte betalinger indtil udgangen af 1997 er blevet gennemført.

De offentlige udgifter til delprogrammet for turisme udgør 24,33 % af samtlige udgifter til delprogrammet ved udgangen af februar 1998.

Regionen Messinia er blevet udpeget til det område, hvor der skal oprettes en POTA (område for integreret udvikling af turismen). Udgifterne hertil er fastsat i den græske lov nr. 1892/90. Nævnte POTA vil blive gennemført på privat ejendom.

(1) EP's fuldstændige forhandlingsreferat nr. 4-489 (oktober 1996).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0973/98

af Gerardo Fernández-Albor (PPE) til Kommissionen

(30. marts 1998)

Om: Frimækeudgivelser i euro

Blandt alle de foranstaltninger, som følger med indførelsen af euroen, kan nævnes udgivelse af frimærker til afløsning af de nuværende frimærkeserier i alle medlemslandene.

I betragtning af den betydning, som frimærker har både for brugere og samlere, er der interesse for at få at vide, hvilke konsekvenser indførelsen af euroen vil få på frimærkeområdet.

Kommissionen bedes oplyse, hvilke planer der findes på dette område, hvem der skal udgive frimærkerne, som i øjeblikket udgives nationalt, og hvilke fælleseuropæiske forslag der findes med henblik på at skabe ensartethed i de motiver, som udgivelserne skal omfatte.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(15. maj 1998)

Indførelsen af euroen vil nødvendiggøre en lang række ændringer, da den nye valuta hurtigt og effektivt integreres i de deltagende medlemsstaters økonomier. Selv om omstillingen kommer til at berøre alle økonomiske sektorer, skal der udvises særlig omhu inden for de områder, hvor befolkningen tilbydes tjenester. Det er sandsynligt, at også posttjenester vil blive berørt. De nationale posttjenester skal overveje følgerne af euroens indførelse for deres sektor, og de skal træffe strategiske beslutninger så hurtigt som muligt for at forberede omstillingen.

Frimærker skal, hvad enten de anses for at være en kvittering for en forudbetalt tjeneste eller for at have omsætningsværdi som pengesedler og mønter, tilpasses euroen. Det er klart, at de frimærker, der stadig angiver en pengeværdi i en national valuta, skal erstattes med frimærker, der er denomineret i euro senest ved udgangen af overgangsperioden (dvs. ved udgangen af 2001). Til gengæld skal frimærker, der ikke angiver en pengeværdi (f.eks. frimærker mærket første eller anden klasse) ikke erstattes.

Disse ændringer vil få en række følgevirkninger. For eksempel vil omregningen af priser i national valuta til euro - som er fastsat i lovgivningen og skal ske ved anvendelse af den officielle omregningskurs, sandsynligvis ikke give "fornuftige" eller afrundede priser. Postvirksomheder skal nøje overveje strukturen i deres euro-prisfastsættelsespolitik for at tage højde for disse nye "skæve" priser. Euroen vil endvidere give en høj grad af gennemsigtighed i prisfastsættelsesstrukturen i de forskellige nationale - og tværnationale - postsystemer, og udsætte tjenester mellem medlemsstater for en mere direkte offentlig granskning. Dette kan føre til krav om større effektivitet.

Selv om indførelsen af euroen sandsynligvis vil få store følgevirkninger for prisgennemsigtighed og medføre en række andre ændringer, er der ikke noget, der tyder på, at de forskellige nationale postvirksomheder skal eller behøver at harmonisere frimærkers motiver eller udformning, eller at de skal arbejde på at udgive et fælles "europæisk" frimærke. Euroen vil ikke i sig selv berøre de gældende ordninger, hvorunder de nationale postvirksomheder udgiver frimærker og yder posttjenester.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1322/98

af Angela Sierra González (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. april 1998)

Om: Byggemodning af Barranco del Veneguera (Gran Canaria)

De Kanariske Øers parlament har for nylig vedtaget en regional lov, der giver tilladelse til byggemodning af Barranco del Veneguera (Gran Canaria - De Kanariske Øer), selv om et lovgivningsinitiativ fra borgernes side havde samlet 50.000 underskrifter til fordel for en fredning af området i overensstemmelse med loven om naturbeskyttelse på De Kanariske Øer.

Kravet om inddragelse af Barranco del Veneguera i naturparken Rural del Nublo bygger på områdets store zoologiske og botaniske værdier. Videnskabsmænd betragter Veneguera som det vigtigste naturlige levested for den såkaldte Tabaia-kaktus på Gran Canaria. Der er udpeget 12 endemiske arter for Gran Canaria og 34 for De Kanariske Øer. Området repræsenterer derfor et vigtigt eksempel på "termo-mediterrane og præ-steppeagtige kratforekomster", som er beskyttet i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1).

Ifølge alle foreliggende oplysninger bør dette område indgå i De Kanariske Øers net for naturområder og i Natura 2000 - nettet.

Har Kommissionen kendskab til de beskrevne forhold?

De Kanariske Øers regering har ikke foreslået, at dette område optages i Natura 2000 - nettet. Vil Kommissionen på denne baggrund mene, at området bør optages i dette net i kraft af dets betydning for en af de naturtyper, der er beskyttet i henhold til et fællesskabsdirektiv?

Mener Kommissionen, at byggemodningsprojektet for Barranco del Veneguera bør gøres til genstand for en vurdering af indvirkningen på miljøet i overensstemmelse med kravet i direktiv 85/337/EØF(2)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(2. juni 1998)

Kommissionen har intet kendskab til disse forhold.

Spanien har allerede foreslået at medtage området "Roque del Nublo" i Natura 2000 - nettet. På det andet seminar om den biogeografiske region Makaronesien forpligtede Spanien sig imidlertid til at tage grænserne for dette område op til fornyet overvejelse. Kommissionen venter på det supplerende spanske forslag til områder, der skal medtages i nettet for den biogeografiske region Makaronesien.

Anlægsarbejder i byzoner er medtaget i bilag II til direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet. Ifølge artikel 4, stk. 2, i dette direktiv skal projekter, der henhører under de i bilag II anførte grupper, vurderes med hensyn til deres eventuelle virkninger, når medlemsstaterne finder, at det er påkrævet på grund af projekternes karakter. Det er således op til de spanske myndigheder på grundlag af projektets art, dimensioner eller placering at afgøre, om det skal undergives VVM-proceduren.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1749/98

af Rosemarie Wemheuer (PSE) til Kommissionen

(5. juni 1998)

Om: European Road Safety Campaign

Den 13. maj 1998 præsenteredes "European Road Safety Campaign: Think before you drive! 10 seconds... that can save your life" i Europa-Parlamentet i Strasbourg. Kampagnen støttes af forskellige automobilklubber, Toyota og Kommissionen. Alle Europa-Parlamentets medlemmer har modtaget informationsmateriale om kampagnen.

1. Hvor stort er kampagnens samlede budget?

2. Hvor stort er sponsorernes, især Toyotas, finansielle bidrag? Hvor stort er Kommissionens bidrag?

3. Hvem er målgruppen for kampagnen?

4. Med hvilket materiale gennemføres kampagnen (info-mapper, plakater, annoncer...)? I hvor stort et oplag er det fremstillet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(30. juni 1998)

1. Kampagnens samlede budget er på 1,3 mio. ECU.

2. Kommissionen bidrager hertil 50 %, dvs. 650 000 ECU. Den resterende halvdel finansieres af arrangørerne og, via disse, af de forskellige motor- og bilrejseklubber.

På Kommissionens anmodning har arrangørerne skrevet til samtlige førende bilproducenter med fremstillingsvirksomhed inden for Den Europæiske Union og indbudt disse til at medvirke ved kampagnen. Minimumsforpligtelse med hensyn til sponsorering var:

- et kampagnebidrag på 10 000 ECU til dækning af administrationsomkostningerne;

- trykning og distribuering af et antal kampagnefoldere svarende til 50 % af de samlede årlige salg i Europa for den pågældende producents vedkommende;

- trykning og distribuering af et antal selvklæbende mærkater svarende til 50 % af de samlede årlige salg i Europa for den pågældende producents vedkommende.

Kun Toyota Motor Europe har svaret positivt på denne indbydelse. Kommissionen har fået oplysning om, at denne virksomhed oven i købet har påtaget sig mere end minimums-forpligtelsen med hensyn til sponsorering.

3. Målgruppen for kampagnen er samtlige førere af motorkøretøjer og deres passagerer, og sigtet er at bidrage til den indsats, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer, motorklubberne, politimyndighederne, de stedlige myndigheder samt den brede offentlighed på området med henblik på at nedbringe det uhyggelig store antal forulykkede -45 000 dræbte og 16 millioner kvæstede - hvert år ved færdselsulykker i Fællesskabet.

4. Kampagnen forvaltes af de forskellige motor- og bilrejseklubber, og derfor varierer det anvendte materiale fra én medlemsstat til en anden. Det grundlæggende materiale består af klæbemærker, T-shirts, plakater, "musemåtter" til edb-brug samt foldere. Mængderne varierer, for eksempel bestod første trykning af klæbemærkerne af 10 080 000 stk., mens tallet var 1 300 000 stk. for folderne.