SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0380/03

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. februar 2003)

Om: Bortskaffelsesgebyr for udrangerede biler i strid med EU-lovgivning

Siden den 21. april 2002 har EU-medlemsstaterne skullet opfylde direktivet om udrangerede køretøjer (2000/53/EF(1)). Ifølge dette direktivs artikel 5, stk. 4, skal producenterne afholde alle eller en betydelig del af udgifterne til genvinding.

Det fremgår imidlertid af forholdene i Nederlandene, at alle købere af nye biler afkræves et fast bortskaffelsesgebyr på 45 EUR. Disse penge indgår i en fond, hvormed den urentable del af genvindingen af alle udrangerede nederlandske køretøjer finansieres.

Det ser således i høj grad ud til, at forbrugerne pålægges 100 % af genvindingsomkostningerne. Det i ovennævnte retsakt fastsatte europæiske princip bliver tydeligvis tilsidesat af Nederlandene.

Er det også Kommissionens opfattelse?

Er Kommissionen i bekræftende fald villig til at præcisere over for den nederlandske regering, at systemet med opkrævning af genvindingsgebyr fra forbrugerne må ophøre, og at producenterne og bilimportørerne på det nederlandske marked skal afholde alle eller en betydelig del af udgifterne til genvinding?

Kan Kommissionen i benægtende fald anføre, hvor stort et beløb bilproducenterne bidrager med til det nederlandske system, og hvor meget dette beløb udgør i forhold til gebyret på 45 EUR, som de nederlandske forbrugere bidrager med?

(1) EFT L 269 af 21.10.2000, s. 34.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(12. marts 2003)

Ifølge artikel 5, stk. 4, i Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF af 18. september 2000 om udrangerede køretøjer(1) skal medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at producenterne afholder alle, eller en betydelig del af udgifterne til aflevering af udrangerede køretøjer til anerkendte behandlingsvirksomheder. De nederlandske myndigheder har gennemført dette gratis afleveringsprincip ved artikel 8, litra b) og c) i Beslutning om behandling af udrangerede køretøjer af 24. maj 2002(2). Ifølge denne artikel er enhver producent eller importør, der indfører motorkøretøjer til Nederlandene, både administrativt og økonomisk ansvarlig for tilbageleveringen og behandlingen af udrangerede køretøjer på det nederlandske marked.

Siden 1995 har der været en frivillig ordning for bortskaffelse af udrangerede køretøjer, som blev indført af Automobile Recycling Netherlands (ARN) i Nederlandene. Når en bil registreres i Nederlandene, betales der et bortskaffelsesgebyr på 45 til en fond. For at sikre, at alle bilproducenter og importører betaler dette gebyr, har den nederlandske regering erklæret denne aftale for bindende for alle producenter og importører på markedet. Den nederlandske ordning indeholder ikke bestemmelser om, at bortskaffelsesgebyret kan videreekspederes, men den enkelte producent eller importør kan naturligvis frit afgøre, om disse omkostninger skal lægges over på distributionskædens følgende led og i sidst instans på forbrugerne.

Det bør nævnes, at fonden benyttes til finansiering af samtlige tilbageleverings- og genvindingsomkostninger, og at de beløber sig til ca. 100 pr. udrangeret køretøj. Producenterne og importørerne er ansvarlige for finansieringen af denne fonds indtægter.

I overensstemmelse med producentansvarsprincippet tilskynder den nederlandske ordning således producenterne til at træffe forebyggende foranstaltninger, der gør køretøjerne lettere at genbruge, demontere og genvinde (konstrueret med genvinding for øje), og den fastslår producenternes ansvar for indsamling, behandling, genbrug og genanvendelse (herunder genvinding) af udrangerede køretøjer.

I 2001 vurderede Kommissionen ordningen for bortskaffelsesgebyr med henblik på dens overensstemmelse med statsstøttereglerne. Kommissionen konkluderede, at ordningen ikke indeholdt statsstøtteelementer(3). Da omkostningerne kun i 7 % af tilfældene blev lagt over på de endelige forbrugere, konkluderede Kommissionen i sin vurdering i forhold til statsstøttereglerne også, at bilproducenterne og importørerne i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i direktiv 2000/53/EF betaler i hvert fald en betydelig del af udgifterne.

(1) EFT L 269 af 21.10.2000.

(2) Se Staatsblad van het koninkrijk der Nederlanden 2002 259.

(3) Kommissionens beslutning 2002/204/EF af 30. oktober 2001 om den af Kongeriget Nederlandene iværksatte ordning for bortskaffelse af udrangerede køretøjer, EFT L 68 af 12.3.2002.