ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1959/01

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(3. juli 2001)

Om: Deltagelse i ASEM-møderne

Møder i arbejdsgrupperne under Asien-Europa-mødet (ASEM) som f.eks. gruppen af investeringseksperter og mødet af højtstående embedsmænd om handel og udvikling, involverer aktiv deltagelse af erhvervslivet, i særdeleshed Asia Europe Business Forum (AEBF), der består af førende forretningsfolk fra de 25 ASEM-medlemslande. AEBF støttes således af ASEM-regeringskontorerne og opmuntres aktivt til at bidrage til udformningen af politikker.

1. Kan Kommissionen oplyse om, og i hvilket omfang, fællesskabsmidler direkte eller indirekte anvendes til at fremme AEBF-medlemmers deltagelse i sådanne møder?

2. Hvorfor tilbydes lignende muligheder og adgang ikke til andre deltagere, f.eks. organisationer repræsenterende det civile samfund og fagforeningerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(23. juli 2001)

1. AEBF (Asia Europe Business Forum) er et privat foretagende. Fællesskabet støtter AEBF's hensigter og sender en observatør til dets møder, men yder ingen finansiel støtte hertil.

2. Kommissionen er altid parat til at møde andre parter og har ved flere lejligheder mødt grupper fra civilsamfundet for at drøfte spørgsmål om ASEM. Disse grupper har organiseret møder i forbindelse med forskellige ASEM-møder, navnlig i et folkeforum under det sidste ASEM-topmøde i Seoul i oktober 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0774/01

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(13. marts 2001)

Om: Krisen i Tyrkiet

Den alvorlige krise, som Tyrkiet for tiden gennemlever på grund af den politiske konfrontation mellem landets præsident og dets premierminister, har tvunget regeringen til at lade landets valuta flyde, og valutaens fortsatte frie fald i forhold til dollaren har resulteret i en værdiforringelse på op til 43 %. Den Internationale Valutafond støtter devalueringen, selv om den i december sidste år gav den tyrkiske økonomi en indsprøjtning i form af 7 500 mio. dollars som sidste led i en række af kreditter. Den tyrkiske krises øjeblikkelige afsmitning på nye markeder fra det østlige Europa til de asiatiske lande via de latinamerikanske lande er endnu engang et bevis på, at den finansielle globalisering er en kendsgerning, som betyder, at landene i en vis udstrækning er indbyrdes forbundet, ikke kun når der opstår alvorlige situationer i et af G7-landene, men også i nye økonomier med en vis vægt, som f.eks. den tyrkiske økonomi.

Efter at Ankara blev forment adgang til EU i Luxembourg i december 1997, reviderede EU sin holdning to år senere i Helsinki og indlemmede Tyrkiet i den gruppe på 12 lande fra Østeuropa og Middelhavsområdet, som venter på at indlede tiltrædelsesforhandlinger. Hvorledes stiller Kommissionen sig hertil i lyset af Tyrkiets store problemer med at skabe en stabil valuta og at opfylde konvergenskriterierne? Hvor langt er Tyrkiet nået med sine reformer til fremme af respekten for menneskerettighederne og for den kurdiske minoritets kulturelle identitet, som ligeledes er nødvendige forudsætninger for indledningen af tiltrædelsesforhandlingerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(1. juni 2001)

Kommissionen følger nøje den økonomiske udvikling i Tyrkiet. Den forventer, at der i nær fremtid og i snævert samarbejde med Den Internationale Valutafond lægges sidste hånd på et stramt og troværdigt økonomisk program. Om programmet lykkes, afhænger af en nøje gennemførelse heraf tillige med støtte fra det internationale samfund og den private sektor. De reformforanstaltninger, der er bebudet, vil - hvis de gennemføres på den rigtige måde - yderligere fremskynde gennemførelsen af de mærkesager i forbindelse med den økonomiske reform, som er beskrevet i tiltrædelsespartnerskabet(1).

Som kommissæren med ansvar for udvidelsen nævnte den 26. marts 2001, hilser Kommissionen den tyrkiske regerings vedtagelse den 19. marts 2001 af det nationale program for vedtagelsen af gældende fællesskabsret velkommen. Dette dokument er en milepæl i Tyrkiets forberedelse af unionsmedlemskabet, og det udgør den første fase i et langsigtet politisk reformprogram. Det er således Tyrkiets fortolkning af Unionens tiltrædelsespartnerskab. Med hensyn til de politiske kriterier for medlemskab af Unionen viser en indledende undersøgelse heraf, at det vil være nødvendigt med en yderligere indsats på områder som sikring af kulturelle rettigheder for alle borgere, uafhængig af deres etniske oprindelse, således som det ærede medlem påpeger.

(1) EFT L 85 af 24.3.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0973/01

af Neil MacCormick (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. marts 2001)

Om: Kørselsbestemmelser for mennesker med diabetes

Jeg henviser til min forespørgsel E-2542/99(1) og svar afgivet af Loyola de Palacio, som henviste til Kommissionens svar til Howitt på forespørgsel E-0495/98(2). Som svar på mit spørgsmål bekræfter Kommissionen, at der ikke er sket noget på området siden 1998, der har kunnet få den til at ændre den holdning, den gav udtryk for i svaret til Howitt.

Det fremgår imidlertid udtrykkeligt af Kommissionens erklæringer til Howitt (og også af det samtidige svar til Waddington), at Kommissionen på daværende tidspunkt ikke havde noget virkeligt bevis til støtte for den antagelse, at diabetikere, der kræver insulinbehandling, er mere tilbøjelige til at blive inddraget i ulykker end andre bilister.

Forholder det sig stadig sådan, at Kommissionen ikke har noget bevis herfor? Findes der rent faktisk noget bevis?

(1) EFT C 225 E af 8.8.2000, s. 161.

(2) EFT C 310 af 9.10.1998, s. 75.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. april 2001)

Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort(1), herunder især dettes bilag III, indeholder mindstekrav med hensyn til fysisk og psykisk egnethed til at føre motorkøretøj, hvorunder også medtages sukkersyge (Diabetes Mellitus). Disse mindstekrav er baseret på råd fra medicinske eksperter på området snarere end på statistiske data, vedrørende trafikulykker, hvori har været indblandet mennesker med sukkersyge, som kræver behandling med insulin.

Behovet for yderligere undersøgelser på dette område er kommet til udtryk Rådets resolution af 26. juni 2000(2) om større trafiksikkerhed, hvori der kræves en revision af mindstekravene i bilag III. Følgelig besluttede Kommissionen at iværksætte forskning vedrørende sukkersyge som led i det 5. rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling. Resultaterne heraf samt af forskellige nationale undersøgelser vil blive analyseret af en særlig sagkyndig arbejdsgruppe under Udvalget for Kørekort. Alt afhængigt af konklusionerne af dette arbejde kan der blive tale om en revision af mindstekravene i bilag III til direktiv 91/439/EØF, når tiden er moden hertil.

(1) EFT L 237 af 24.8.1991.

(2) EFT C 218 af 31.7.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1247/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(27. april 2001)

Om: Konkurrenceforvridning i Belgien som følge af manglende overholdelse af direktiv 91/321/EF

I Belgien er direktiv 91/321/EF(1) af 14. maj 1991 gennemført med kongelig anordning af 27. december 1993 om reklame for spædbørnsernæring og uddeling af gratis prøver. Direktivet er en ufuldstændig gengivelse af den internationale adfærdskodeks for markedsføring af modermælkserstatninger, udarbejdet af Verdenssundhedsorganisationen og Unicef

og i 1981 vedtaget af WHO's Generalforsamling. I svaret på et spørgsmål fra medlem af det belgiske Senat, Sabine de Bethune, har ministeren for forbrugeranliggender, folkesundhed og miljø, Magda Aelvoet, den 22. marts oplyst, at producenternes reklamekampagner for spædbørnsernæring strider mod denne anordning. Uddeling af gratis prøver - og dermed reklame for spædbørnsernæring - synes stadig at være almindelig praksis på belgiske fødeafdelinger. Denne praksis er ikke alene ulovlig. Den strider også mod EF-traktaten (konkurrenceforvridning) og modvirker WHO-kodeksens nøglemål, navnlig fremme af amning af hensyn til folkesundheden.

Er Rådet enig i, at denne praksis, som gennemføres af producenter og forhandlere af spædbørnsernæring strider mod EF-traktaten, fordi den skaber konkurrenceforvridning mellem de forskellige fødeklinikker, producenter og forhandlere? Hvilke skridt vil Rådet i bekræftende fald tage med henblik på at stoppe denne konkurrenceforvridning? Hvilke argumenter vil Rådet i benægtende fald anføre for, at producenters og forhandleres gratis uddeling af spædbørnsernæring på fødeklinikker kan betragtes som værende i overensstemmelse med EF-traktaten på trods af denne konkurrenceforvridning mellem de forskellige fødeklinikker, producenter og forhandlere?

(1) EFT L 175 af 4.7.1991, s. 35.

Svar

(27. september 2001)

Det er ikke Rådets, men Kommissionens opgave at overvåge gennemførelsen af EF-lovgivningen og træffe egnede foranstaltninger, hvis denne lovgivning er blevet ukorrekt eller ufuldstændigt omsat til national lovgivning.

Rådet kan derfor ikke tage stilling til det rejste spørgsmål, da det henhører under Kommissionens kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1357/01

af Rolf Linkohr (PSE) til Kommissionen

(7. maj 2001)

Om: Evangelsk radiostation i Athen

1. Er Kommissionen bekendt med, at et evangelsk mindretal i Grækenland flere gange har fået forbud mod at oprette en radiostation i Athen?

2. Mener Kommissionen, at dette er i overensstemmelse med de rettigheder, der er forankret i EU's charter om grundlæggende rettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Vitorino

(18. juni 2001)

Det tilkommer ikke Kommissionen at tage stilling til dette spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1151/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(10. april 2001)

Om: Finansielle tjenesteydelser og e-handel

Ved Kommissionen, hvilke aftaler der er blevet forhandlet mellem tredjelande med henblik på gensidig anerkendelse af finansielle tjenesteydelsesvirksomheder, som benytter sig af fordelene ved muligheden for e-handel?

Kan den bekræfte, at Australien og Singapore er blandt disse lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(18. juni 2001)

Kommissionen har ikke kendskab til nogen aftale mellem tredjelande om gensidig anerkendelse af finansielle tjenesteydelser, der vil indebære særlige positive muligheder for e-handel.

Den eneste gensidige aftale om anerkendelse af finansielle tjenesteydelser mellem tredjelande, der er blevet anmeldt til Verdenshandelsorganisationen (WTO) under den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS), artikel VII, er aftalen mellem Fyrstendømmet Liechtenstein og Det Schweiziske Forbund om direkte forsikring, der trådte i kraft den 9. juli 1998. For så vidt angår Singapore, har dette land meddelt WTO, at det ikke har truffet nogen anerkendelsesforanstaltninger, der er baseret på aftaler eller arrangementer af den type, der henvises til i GATS VII, men at landet uafhængig af WTO udsteder sådanne godkendelser.

Med hensyn til eventuelle aftaler, der for tiden forhandles mellem tredjelande, har Kommissionen noteret sig pressemeddelelser om verserende handelsforhandlinger mellem Australien og Singapore med henblik på indførelse af et frihandelsområde ved udgangen af år 2001. I henhold til disse kilder er det meningen, at forhandlingerne skal føre til en forbedret gensidig markedsadgang for finansielle tjenesteydelser og telekommunikation.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1509/01

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(15. maj 2001)

Om: Forskning i antibiotika

Resistens over for antibiotika er et stigende problem i mange EU-lande. For at der kan ske laboratoriebaseret forskning, må akademiske forskere have adgang til antibiotika i pulverform. I mange tilfælde vil lægemiddelvirksomhederne imidlertid kun levere antibiotika i pulverform til forskerne, hvis disse skriftligt forpligter sig til ikke at offentliggøre deres forskningsresultater uden på forhånd at have fået

tilladelse hertil fra lægemiddelvirksomheden. Denne begrænsning kan have alvorlige følger for folkesundheden, hvis det viser sig, at forskningsresultaterne er ugunstige for lægemiddelproduktet. Der er her tale om vigtige spørgsmål i forbindelse med folkesundhed og forbrugerbeskyttelse. Vil Kommissionen være så venlig at forklare, hvad den mener om denne sag, og især angive, hvorledes den har til hensigt at sikre, at lægemiddelindustrien ikke på denne måde søger at begrænse adgangen til det antibiotiske materiale, som er nødvendigt for forskningen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(20. juni 2001)

Spørgsmålet vedrørende antimikrobiel resistens er et grundlæggende element i Fællesskabets sundhedsstrategi, og det indgår i foranstaltningerne vedrørende alle de relevante områder: folkesundheds-, veterinær- og plantesundhedsområdet. Kommissionen er ved at lægge sidste hånd på en meddelelse, som fastlægger en fællesskabsstrategi mod antimikrobiel resistens set i dette tværsektorielle perspektiv.

Med hensyn til spørgsmålet om adgang til antibiotika i pulverform har Kommissionen været i kontakt med adskillige virksomheder, der eventuelt kunne være berørte. Kommissionen har ikke set eksempler på, at lægemiddelindustrien forsøger at begrænse adgangen til antibiotisk materiale til brug for laboratorieforskning. Det er dog standardpraksis, at bede om forskernes skriftlige tilsagn for at sikre, at forskningen er berettiget og hensigtsmæssig, samt at bede om at se resultaterne før offentliggørelsen. Adgangen til specifikke antibiotika og anmodningen om særlige tilsagn afgøres sandsynligvis fra sag til sag afhængigt af, om det pågældende antibiotikum allerede er tilgængeligt på markedet, eller om det endnu er i et tidligt udviklingsstadium. Kommissionen mener, at medicinalindustriens levering af antibiotisk materiale til akademisk forskning generelt sker på en hensigtsmæssig måde, men kan ikke kommentere individuelle kontraktlige aftaler mellem en bestemt virksomhed og en bestemt akademisk institution.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0925/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. marts 2001)

Om: Finansieringen af Alquera-dæmningen

Opførelsen af Alquera-dæmningen i Portugal finansieres bl.a. med EU-støtte. Projektet er imidlertid blevet kritiseret, fordi der måske ikke er tilstrækkeligt vand til at fylde søen op. Landbrugerne har måske heller ikke råd til at betale for transporten af vandet ud til deres marker. Der skal også anlægges pumpe- og rørinstallationer til dette formål, og hvem skal afholde den udgift?

I Kommissionens dokument ytres der tvivl om, hvorvidt projektet vil blive gennemført med held. Alligevel er man med og finansierer det. Tror Kommissionen, at ovennævnte problem vil blive løst, og påtænker Kommissionen at deltage i endnu en finansiering til gennemførelse af ovennævnte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(7. juni 2001)

Beslutningen om at medfinansiere Alqueva-projektet blev vedtaget den 28. juli 1997(1) efter gennemførelsen af undersøgelser vedrørende vandbassinerne for de floder, der er fælles for Portugal og Spanien. Undersøgelsen konkluderede, at der var tilstrækkeligt med vand i Guadiana-floden til, at dette projekt vil kunne fungere tilfredsstillende.

De spanske myndigheder har forpligtet sig til at sørge for, at der vil være tilstrækkelige mængder af vand af god kvalitet til rådighed. Disse myndigheder har forpligtet sig til at overholde de forpligtelser, der følger af Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand(2) og Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget(3). De har ligeledes bekræftet, at de vil overholde bestemmelserne i de gældende internationale og bilaterale traktater, specielt den portugisisk-spanske aftale (Konvention mellem Portugal og Spanien om regulering af anvendelsen af vandet fra internationale floder), som forbeholder anvendelsen af Guadiana-floden mellem Caia og Cuncos for Portugal og giver landet ret til at udnytte den eksisterende vandmængde.

Også de portugisiske myndigheder har bekræftet, at de vil overholde de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til EF-direktiverne, samt de forpligtelser, der er fastsat i de gældende internationale og bilaterale traktater, specielt den portugisisk-spanske aftale.

Den EF-medfinansiering, der er fastsat i Kommissionens beslutning af juli 1997 om det specifikke, integrerede udviklingsprogram for Alqueva-området, vedrører blandt andet støtten til opførelsen af en dæmning samt til det tilførselsnet, der er nødvendigt for at kunne foretage kunstvanding helt frem til landbrugsbedrifterne. Også små dæmninger og pumper er berettiget til EF-medfinansiering.

Der er i det operationelle program Alentejo(4) under EF-støtterammen for programmeringsperioden 2000-2006 fastsat aktioner med henblik på udbygning af disse kunstvandingssystemer.

(1) Beslutning C(97)2350.

(2) EFT L 135 af 30.5.1991.

(3) EFT L 375 af 31.12.1991.

(4) Beslutning C(2000)1777 af 28. juli 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1498/01

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. maj 2001)

Om: Opførelse af nye start- og landingsbaner i lufthavnen Barajas i Madrid

Ifølge miljøgruppen Jarama Vivo vil opførelsen af de nye start- og landingsbaner i lufthavnen Barajas uafvendeligt påvirke meget værdifulde plantevækster, som er beskyttet på nationalt og europæisk plan. Mere konkret vil opførelsen af startbane 18L/36R ikke bare bevirke en 2000 m lang omlægning af floden Jaramas løb men også indvirke på plantevækster, der er klassificeret som habitatområder af fællesskabsinteresse. Disse arter er opført på den nationale liste over habitatområder af fællesskabsinteresse, jf. det kongelige dekret 1997/1995 af 7. december. Det var primært på baggrund af denne liste, at Madrid kommune erklærede hele Jamaras løb for et område af fællesskabsbetydning og således en del af Natura 2000-nettet. De syv ødelagte habitatområder er galeriskove med piletræsbevoksninger, popler, middelhavsenge med højt græs og siv samt hydrofile vækster og skyggeplanter, som alle findes langs Jamara-floden og bækkene Las Zorreras og La Vega.

Vegetationen vil blive skadet af såvel byggearbejdet som udtørringen af Jamara. Arbejdet vil medføre fældning og rydning af terrænet, hvorfor alle de ovennævnte plantevækster forsvinder. Helt konkret vil arbejdet ødelægge 16 ha galeriskov, 3 ha krat, 4 ha rørbevoksning, 40 ha enge og 35 ha nyplantet skov.

Har Kommissionen kendskab til de af Jamara Vivo anførte kritikpunkter?

Mener Kommissionen, at denne udvidelse af lufthavnen Barajas i Madrid er i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/43/EØF(1) af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter?

Har Kommissionen til hensigt at iværksætte foranstaltninger med henblik på at beskytte ovennævnte naturområde?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. juli 2001)

Kommissionen har ikke kendskab til de af det ærede medlem nævnte forhold. Den har dog kontrolleret, at de spanske myndigheder har foreslået, at området får status som lokalitet af fællesskabsinteresse (ES 3110001 Cuencas de los ríos Jarama y Henares), således at det kan blive en del af Natura 2000-nettet, jf. Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (habitatdirektivet).

Den nævnte lokalitet er på 36 084 hektar.

Området er bosted for odderen (Lutra lutra), som er nævnt i bilag II til habitatdirektivet, og det rummer desuden op til 13 forskellige naturtyper, som er nævnt i bilag I til direktivet, heraf to prioriterede naturtyper (6220 og 3170).

Kommissionen vil anmode de spanske myndigheder om oplysninger om de procedurer, der anvendes for at sikre overholdelsen af artikel 6 i direktiv 92/43/EØF.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1308/01

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(3. maj 2001)

Om: Bevilling af offentlig støtte fra det valencianske regionalstyre til forlystelsesparken Terra Mítica (Benidorm, Alicante)

Det er i den valencianske presse blevet oplyst, at regionen Valencias turistministerium har indgået en aftale om samarbejde med forlystelsesparken Terra Mítica ifølge hvilken der skal udbetales 6 mia. pesetas til parken. Denne aftale er i nogle kredse blevet opfattet som en direkte støtte, selv om de præcise vilkår til dato er ukendte.

Samtidig vil Kommissionen muligvis indlede en sag i anledning af den offentlige støtte, som Valencias regionalstyre har tildelt Terra Mítica.

Mener Kommissionen ikke, at den bør have kendskab til aftalen mellem det valencianske turistministerium og Terra Mítica for at den kan tage stilling til, om der er tale om offentlig støtte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(27. juni 2001)

Kommissionen er også i besiddelse af de oplysninger, det ærede medlem henviser til, og den finder, at dette aspekt bør tages i betragtning ved den analyse, som den snart afslutter i denne sag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0928/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. marts 2001)

Om: Afskedigelse og pensionsudbetalinger

En dansk tv-dokumentarfilm, som blev vist på svensk tv, gjorde mange medborgere oprørt. En lang række problemer med EU's administration og organisation blev taget op.

En delikat sag drejede sig om tjenestemanden Hubert Onidi, som tidligere arbejde ved Echo og blev afskediget fra Kommissionen på grund af indblanding i bedragerier med Echo-projektet. Der blev ifølge tv-programmet fundet bistandspenge på hans hustrus bankkonto i Luxembourg.

Men til trods for at Onidi blev afskediget for uregelmæssigheder, modtager han pension fra Kommissionen. Mange arbejdsgivere inddrager pensionsudbetalingen, hvis den ansatte er nødt til at gå som følge af uregelmæssigheder. Hvorfor gælder dette princip ikke i Kommissionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(5. juni 2001)

I den af det ærede medlem omtalte sag besluttede ansættelsesmyndigheden at afskedige tjenestemanden og nedsætte hans pensionsrettigheder.

De ansvarlige myndigheder anså sanktionerne i form af afskedigelse og formindskelse af pensionen for passende i forhold til de overtrædelser, tjenestemanden blev fundet skyldig i. Disse overtrædelser omfattede ikke svig, som det siges i forespørgslen, men manglende overholdelse af de forpligtelser vedrørende uafhængighed og ærlighed, som gælder for tjenestemænd i henhold til vedtægten.

Da sagen endnu ikke er afgjort af Retten i Første Instans, er Kommissionen ikke i stand til at give yderligere oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0721/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2001)

Om: Attikas metro i Athen

Der er i Grækenland givet udtryk for tanker om at gennemføre en del af anlægsarbejdet i forbindelse med udvidelsen af Athens metro ved hjælp af selvfinansiering.

1. Har Grækenland forelagt projekter for disse udvidelser af metroen på grundlag af den ovennævnte metode?

2. Hvad mener Kommissionen om disse planer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(11. maj 2001)

Det operationelle program (OP) Road axes, ports, urban development under EF-støtterammen for Grækenland i programperioden 2000-2006, der blev godkendt af Kommissionen den 19. marts 2001(1), indeholder bestemmelser om anlæggelse af følgende udvidelser af Athens metro:

- Monastiraki-Egaleo: 4,7 km lang med 4 stationer

- Sepolia-Thivon: 2,5 km lang med 3 stationer

- National Defense-Stavros: 5,4 km lang med 5 stationer

- Dafni-Ilioupolis: 1,1 km lang med 1 station.

Det er planen, at disse udvidelser skal gennemføres i form af offentlige arbejder, der udelukkende finansieres ved hjælp af offentlige midler.

Det operationelle program indeholder desuden bestemmelser om anlæggelse af omstigningsstationer med park-and-ride faciliteter i nærheden af nogle metrostationer, og i finansieringen af disse vil indgå private midler i kraft af koncessionsordninger.

Kommissionen betragter ovennævnte investeringsplan for udvidelserne af Athens metro som velfunderede.

(1) C(2001) 534.