SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3842/00

af Jacqueline Foster (PPE-DE) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Langline-fiskeri

Langline-fiskeri rejser meget alvorlige problemer, for så vidt angår havfugle. Kommissionen har angiveligt indledt en vurdering af behovet for en EF-handlingsplan om langline-fiskeri. Kan Kommissionen redegøre for, hvilke foranstaltninger der er truffet på dette område?

Vil Kommissionen venligst notere sig en række foranstaltninger, som kan indføres for at skåne havfuglene i forbindelse med langline-fiskeri, herunder:

- anvendelse af fugleskræmmer-liner, som er påhæftet plasticbånd,

- tyngning af linerne, således at de synker hurtigere og risikoen for at indfange havfugle reduceres,

- udsætning af linerne gennem rør under vandet, således at krogene ikke kan nå fugle på havoverfladen,

- forbud mod udledning af fiskeaffald fra fiskerfartøjerne, eftersom dette tiltrækker havfuglende til langlinerne,

- krav om udsættelse af langliner om natten, hvor færre havfugle søger føde?

Kan Kommissionen oplyse, om der findes nogen europæisk lovgivning på dette område og i bekræftende fald forelægge referencerne til de relevante dokumenter?

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har truffet vedrørende private fartøjer, der driver ulovligt fiskeri i Sydhavet, eftersom piratfiskeri dræber op til 100 000 havfugle om året?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. januar 2001)

Efter at have ydet støtte på de tekniske møder, som bidrog til at fastlægge FAO's internationale handlingsplan med henblik på at mindske de utilsigtede bifangster af havfugle under langlinefiskeri, er Kommissionen i øjeblikket i gang med at udarbejde en EU-handlingsplan med udgangspunkt i de oplysninger, som medlemsstaterne har stillet til rådighed som svar på et spørgeskema, de fik tilsendt sidste sommer.

Europa-Kommissionen har modtaget adskillige forespørgsler om dette emne og er stadig mere opmærksom på de mulige problemer, som utilsigtede bifangster af havfugle under langlinefiskeri kan medføre. Det er dog ikke nødvendigt at vedtage afhjælpende foranstaltninger for enhver form for langlinefiskeri, da utilsigtede bifangster af havfugle ikke er generelt udbredt.

De største bekymringer angår albatrosser og andre arter, særlig i Sydhavene. Med henblik på at løse dette problem har EU allerede inkorporeret flere afhjælpende foranstaltninger i EF-lovgivningen (Rådets forordning (EF) nr. 66/98 af 18. december 1997 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2113/96(1) samt Rådets forordning (EF) nr. 2479/98 af 12. november 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 66/98 om visse bevarelses- og kontrolforanstaltninger gældende for fiskeriaktiviteter i Antarktis(2)), bl.a. de foranstaltninger, som nævnes i det ærede medlems forespørgsel, og som anbefales af Kommissionen for Bevarelse af de Maríne Levende Ressourcer i Antarktis (CCAMLR). Udsætning af linerne gennem rør under vandet er den eneste foranstaltning, som ikke overvejes, da man kan opnå den samme virkning ved at tynge linerne.

Med hensyn til ulovligt fiskeri er Kommissionen opmærksom på problemet med bekvemmelighedsflag, der opretholder piratfiskeri, og opfordrer staterne til omgående at ratificere aftalen om at fremme højsøfiskerfartøjernes overholdelse af de internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger. Aftalen blev allerede ratificeret af EU i 1996. Desuden findes der bestemmelser i EF-lovgivningen om kontrol, flåder og markedspolitik, som kunne være effektive til at løse problemet med ulovligt fiskeri, når og hvis det finder sted af EU-fartøjer eller tredjelandsfartøjer, der har tilladelse til at fiske i vore farvande. Medlemsstaterne har det lovgivningsmæssige ansvar for, at disse regler bliver gennemført, og for at sikre, at de opfyldes.

Herudover deltager Kommissionen aktivt i udviklingen af en international handlingsplan inden for rammerne af FAO's adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri med henblik på at dæmme op for ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. På dette punkt er Kommissionen særlig bekymret over ikke blot fartøjer, der fører bekvemmelighedsflag, men også over bekvemmelighedshavne.

Kommissionen er af den opfattelse, at de regionale fiskeriorganisationer spiller en afgørende rolle for at fremme et bæredygtigt og ansvarligt fiskeri. De kontraherende parter skal implementere de regionale fiskeriorganisationers henstillinger, og man bør også tilskynde de ikke-kontraherende samarbejdspartnere til at opfylde dem.

(1) EFT L 6 af 10.1.1998.

(2) EFT L 309 af 19.11.1998.