ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2311/98

af Monica Baldi (PPE) til Kommissionen

(22. juli 1998)

Om: Schengen-aftalen og sikkerhed i lufthavne

Paa grundlag af Schengen-aftalen og efter afskaffelsen af toldkontrol inden for det indre marked hvorledes mener Kommissionen, at den kan sikre et rimeligt sikkerhedsniveau for borgere i lufthavne navnlig under henvisning til, at personalet er reduceret og trafikstroemmen oeget som i Firenze lufthavn?

Kan Kommissionen soerge for overholdelse af gaeldende sikkerhedsbestemmelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(23. oktober 1998)

Kommissionen har altid ment, at formaalet med at afskaffe person- og varekontrollen ved EU's indre graenser som omhandlet i EF-traktatens artikel 7 A ikke blot er at faa afskaffet "graensekontrollen", dvs. den kontrol, der foretages, naar man passerer en graense inden for EU. Naar medlemsstater eller transportvirksomheder kontrollerer passagerer og varer, inden de stiger eller lastes om bord paa fly eller skibe, sker det derimod af hensyn til deres sikkerhed under transporten, og denne kontrol beroeres ikke af bestraebelserne paa at skabe et EU uden indre graenser. For denne kontrol foretages, uanset hvilken form for flyvning der er tale om, dvs. uanset om der er tale om indenrigstrafik, EU-trafik eller international trafik.

I artikel 1, stk. 2, i Raadets forordning nr. 3925/91 af 19. december 1991 om afskaffelse af kontrol og formaliteter gaeldende for haandbagage og indchecket bagage tilhoerende personer, der foretager en flyvning inden for Faellesskabet, samt for bagage tilhoerende personer, der foretager en overfart ad soevejen inden for Faellesskabet(1), fastsaettes det, at forordningen "finder anvendelse med forbehold af den sikkerhedskontrol, som medlemsstaternes myndigheder, de ansvarlige i havne og lufthavne eller transportvirksomheder foretager". I sit forslag til raadsdirektiv om afskaffelse af personkontrol ved de indre graenser(2) har Kommissionen fulgt samme fremgangsmaade.

Kommissionen har ikke kendskab til, at gennemfoerelsen af det indre marked paa dette omraade skulle have resulteret i en mindskelse af sikkerhedsniveauet inden for luft- eller soetransport.

(1) EFT L 374 af 31.12.1991.

(2) EFT C 289 af 31.10.1995.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2744/98

af Bartho Pronk (PPE) til Kommissionen

(3. september 1998)

Om: Diskriminering af EU-borgere i Nederlandene i forbindelse med gennemfoerelse af den nye samkoeringslov

I Nederlandene har den nye samkoeringslov ("koppelingswet", Staatsblad 1998, 203) vaeret i kraft siden den 1. juli 1998. Selv om Nederlandene erkender, at begunstigede EU-borgere har ret til ophold direkte paa grundlag af faellesskabsretten, forpligtes EU-borgere alligevel til at kunne forevise et opholds- eller anmeldelsesdokument, uden hvilket de ikke kan anvende den kommunale administration (Gementelijke Basis Administratie). Registrering i den kommunale administration er med vedtagelsen af samkoeringsloven en noedvendig forudsaetning for adgang til de nederlandske forvaltningsorganer. Dette fremgaar af et cirkulaere af 28. april 1998 fra chefen for den nederlandske tjeneste for immigration og naturalisation til de lokale politichefer.

1. Er Kommissionen bekendt med denne lov og dette cirkulaere?

2. Mener Kommissionen ikke, at der med denne lov og den maade, den administreres paa via cirkulaeret, kan vaere tale om ulovlig diskriminering af EU-borgere, jf. EF-traktatens artikel 6?

3. Mener Kommissionen ikke, at (foelgerne af) dokumentationspligten for EU-borgere, som denne lov medfoerer, er i modstrid med princippet om fri bevaegelighed for arbejdstagere, jf. forordning (EOEF) 1612/68(1)?

4. Hvad agter Kommissionen i bekraeftende fald at foretage sig?

(1) EFT L 257 af 19.10.1968, s. 2.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2603/98

af Stelios Argyros (PPE) og Konstantinos Hatzidakis (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: EUDAP's egenmaegtige foranstaltninger til ulempe for de graeske forbrugere

Ifoelge klager fra "Borgerens Vaern", en almennyttig forening, der har til formaal at beskytte borgerne mod statens egenmaegtige foranstaltninger, afkraever EUDAP (Athens vand- og kloakforvaltning) de graeske forbrugere en afgift for udskiftningen af deres vandure, der er dobbelt saa stor som vandurenes indkoebspris, hvilket vaekker begrundet mistanke om, at EUDAP uretmaessigt tilegner sig en meget stor fortjeneste. I henhold til det udbud, der blev offentliggjort med henblik paa projektets gennemfoerelse, andrager udgifterne til fremstilling og montering af vandurene 4.774 drachmer pr. stk., men EUDAP afkraever forbrugerne 10.000 drachmer + 18 % moms, i alt 11.800 drachmer for de nye vandure. I en ministerafgoerelse af 1972 hedder det, at EUDAP kun maa paalaegge afgifter, der modsvarer de ved indkoeb, montering og brugsgaranti paaloebende udgifter og ikke skaffe sig fortjeneste. Paa baggrund af ovenstaaende bedes Kommissionen oplyse, om den ikke mener, at EUDAP misbruger og udnytter en dominerende stilling?

Mener Kommissionen ikke, at denne adfaerd er i modstrid med Faellesskabets retsakter, og hvad vil Kommissionen goere for at afklare denne situation?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert

(2. oktober 1998)

For saa vidt angaar foreneligheden med EF-retten, paavirker ovennaevnte sag ikke handelen mellem medlemsstaterne og falder saaledes ikke inden for anvendelsesomraadet for EF-retten, men for medlemsstaternes ret.

Ud fra oplysningerne fra det aerede medlem kan Kommissionen under ingen omstaendigheder fastslaa, om der er tale om misbrug af dominerende stilling paa det marked, der betjenes af Athens vand- og kloakforvaltning.

Almindeligvis skal fortjenesten til fordel for en virksomhed, der saelger og opsaetter et apparat, daekke virksomhedens saerlige udgifter og driftsudgifter samt goere det muligt for den at opnaa et nettooverskud. I det foreliggende tilfaelde har det aerede medlem ikke givet meddelelse om disse udgifters indvirkning. Det er derfor ikke muligt at vurdere, om Athens vand- og kloakforsyning har haft et overskud.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2375/98

af Eryl McNally (PSE) til Kommissionen

(27. juli 1998)

Om: Udnyttelse af personer, der rejser alene

En af mine vaelgere, som allerede har anset det for noedvendigt at oprette en stoettegruppe - STAG - Single Travellers Action Group - der har 4.000 medlemmer, har henvendt sig til mig og givet udtryk for bekymring over, at de enlige rejsende stadig er en meget overset gruppe. De enlige rejsende udnyttes fortsat af rejseselskaberne, som f.eks. forlanger en merpris for for enlige rejsende, og de nationale forbrugerorganisationer synes ikke at yde nogen beskyttelse.

Agter Kommissionen at fremsaette forslag for at modvirke disse uligheder og dermed beskytte de enlige rejsende paa EU-plan under hensyntagen til, at stadig flere mennesker bor alene? Hvilken grad af beskyttelse yder EU i oejeblikket?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(20. oktober 1998)

Raadets direktiv 90/314/EOEF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure(1) tager sigte paa at tilnaerme medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om pakkerejser, der saelges eller udbydes til salg paa Faellesskabets omraade. Direktivet er udarbejdet for at beskytte forbrugere, der koeber pakkerejser i Faellesskabet.

I artikel 2(4) i dette direktiv defineres forbrugeren som en "person, der koeber eller erklaerer sig villig til at koebe en pakkerejse (hovedkontrahenten), eller enhver person, i hvis navn hovedkontrahenten forpligter sig til at koebe pakkerejsen (de oevrige modtagere), eller enhver person, til hvilken hovedkontrahenten eller en af de oevrige modtagere overdrager pakkerejsen (overtageren)". Derfor skelner faellesskabsteksten ikke mellem rejsende, enlige rejsende eller andre, og dens bestemmelser gaelder for alle.

Da der ikke er forelagt mere detaljerede oplysninger om mulige uligheder, kan Kommissionen ikke se, paa hvilken maade enlige rejsende stilles ringere. Generelt set er en hoejere pris for enlige rejsende et af de principper, markedsmekanismen accepterer, fordi enlige giver anledning til hoejere opholds- og rejseomkostninger, og dette har indlysende virkninger for priserne.

(1) EFT L 158 af 23.6.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2348/98

af James Moorhouse (ELDR) til Kommissionen

(27. juli 1998)

Om: Situationen i Nigeria

Hvilken holdning vil Kommissionen indtage over for den nye nigerianske regering efter de politiske omvaeltninger i landet?

Er det Kommissionens opfattelse, at styrets foerste liberale foranstaltninger er udtryk for en reel reformvilje? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen i bekraeftende fald at ivaerksaette for at opmuntre til reformer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(15. september 1998)

Kommissionen foelger udviklingen i Nigeria meget noeje. Efter en lang periode med forvaerring af de oekonomiske og politiske forhold med et stadig stigende antal kraenkelser af menneskerettighederne har den nye statschef general Abubakar fremsat en raekke erklaeringer, hvori han klart giver udtryk for at ville vende tilbage til demokrati og retsstatsprincippet. Desuden har han frigivet en raekke politiske fanger.

Denne udvikling bliver i vid udstraekning betragtet som lovende. Det internationale samfund, herunder ogsaa EU, ser derfor med glaede paa erklaeringerne og frigivelsen af fanger og konkluderer, at der er aabning forude. EU har flere gange gentaget betydningen af retsstatsprincippet og frigivelse af alle tilbagevaerende politiske fanger, og har ogsaa vist vilje til en naermere dialog med de nigerianske myndigheder.

Kommissionen deler fuldt ud det synspunkt, at der er politisk styrke for haanden. Denne positive opfattelse er blevet bekraeftet af det forhold, at de nigerianske myndigheder har viderefoert reformerne i august og september. Der er blevet forelagt en tidsplan for lokal-, delstats-, parlaments- og praesidentvalg og en plan for registrering af nye partier.

Kommissionen er rede til at bistaa de nigerianske myndigheder med at genopbygge det civile samfund og civile institutioner i Nigeria og er for oejeblikket i faerd med at droefte mulighederne for at stoette valgene. Kommissionen er sammen med medlemsstaterne positivt indstillet over for en taettere dialog med de nigerianske myndigheder, hvori ogsaa kan indgaa Nigerias fremtidige rolle inden for rammerne af Lomé-konventionen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2407/98

af Leonie van Bladel (UPE) og James Janssen van Raay (UPE) til Kommissionen

(27. juli 1998)

Om: Trinidad/Tobagos naegtelse af at opfylde Wien-konventionen

1. Er Kommissionen bekendt med, at regeringen i Trinidad/Tobago naegter af overholde artikel 6 i Wien-konventionen og efterkomme den nederlandske regerings anmodning om anholdelse og udlevering af den surinamske ex-diktator og nuvaerende statsraadgiver Desi Bouterse, der mistaenkes for storstilet international narkotikahandel?

2. Hvilke politiske konsekvenser vil Kommissionen drage af Trinidad/Tobagos naegtelse af i henhold til Wien-konventionen at anholde og udlevere den surinamske ex-diktator og nuvaerende statsraadgiver Desi Bouterse, der mistaenkes for storstilet international narkotikahandel?

3. Hvilke oekonomiske sanktioner vil Kommissionen foreslaa mod Trinidad/Tobago som foelge af landets naegtelse af i henhold til artikel 6 i den internationale Wien-konvention at anholde og udlevere den surinamske ex-diktator og nuvaerende statsraadgiver Desi Bouterse, der mistaenkes for storstilet international narkotikahandel?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(25. september 1998)

Kommissionen er klar over, at Trinidad og Tobagos regering har besluttet ikke at efterkomme den nederlandske regering nylige begaering om anholdelse og udlevering af Desi Bouterse, som er mistaenkes for international narkotikahandel. Kommissionen beklager, at de trinidadiske myndigheder har valgt ikke at anvende artikel 6 i Wienerkonventionen i dette tilfaelde.

Trinidad og Tobagos regering skoenner tilsyneladende, at FN-traktaten ikke er et tilstraekkeligt grundlag til at imoedekomme en udleveringsbegaering, og at der dertil kraeves en bilateral tillaegstraktat. Kommissionen er af den nederlandske regering blevet underrettet om, at den paa den ene side ikke accepterer denne fortolkning, men at den paa den anden side er i faerd med at laegge sidste haand paa en traktat med Trinidad og Tobago om udlevering for at undgaa saadanne problemer i fremtiden.

Kommissionen haaber, at dette vil saette Trinidad og Tobagos regering i stand til at paatage sit ansvar paa en mere overbevisende maade. Kommissionen mener ikke, at det ville vaere passende at fremkomme med et forslag om sanktioner under de nuvaerende omstaendigheder, men den vil fortsat foelge situationen med opmaerksomhed sammen med medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2100/98

af Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: EU-direktiv om beskyttelse af fugle 79/409/EOEF

Den franske naturbeskyttelsesorganisation SEPANSO har allerede for flere aar siden klaget til Kommissionen over, at der i stor udstraekning fanges sang- og traekfugle i det franske departement Le Landes. Klagen foeres i Kommissionen under sagsnummer 213/91.

Hvor langt er man naaet med ovennaevnte procedure?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(23. september 1998)

Kommissionen henlagde i 1993 klage nr. 91/213 om jagten i Frankrig paa hortulan (Emberiza hortulana), idet den dog stadig beskaeftiger sig med det forhold, at de gaeldende bestemmelser i Frankrig ikke soerger for en tilfredsstillende beskyttelse af denne art.

Med dette for oeje besluttede Kommissionen den 24. juni 1998 paa grundlag af artikel 171 i EF-traktaten at indklage Frankrig for Domstolen for ikke at have gennemfoert dets bekendtgoerelse (arrêt) af 24. april 1988 (Kommissionen mod Frankrig, sag nr. C-252/85).

Kommissionens beslutning herom skal ses paa baggrund af det forhold, at de franske bestemmelser om beskyttelse af vilde fugle stadig ikke korrekt naevner alle de forbud, der findes i artikel 5, litra b), c) og e), i Raadets direktiv(79/409/EOEF) af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle(1). Disse bestemmelse naevner endvidere stadig ikke alle de fuglearter, der skal omfattes af en beskyttelse i henhold til direktivets artikel 5, herunder hortulan.

Klageren er blevet underrettet om Kommissions beslutning herom.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2686/98

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: En strategi for bekaempelse af narkotika

Der blev i Cardiff vedtaget en beretning om aktiviteterne paa narkotikabekaempelsesomraadet fra 1999, og Raadet og Kommissionen blev opfordret til at udarbejde en strategi for en samlet plan.

1. Hvordan vil Kommissionen efterkomme denne opfordring?

2. Hvilke konkrete forslag har den til hensigt at fremsaette, og hvor langt er den allerede fremme med arbejdet?

3. Der skal den 5. og 6. november afholdes en international narkotikakonference i Wien. Hvem vil repraesentere Den Europaeiske Union dér?

4. Hvilken holdning vil denne repraesentant indtage?

5. Hvordan vil denne holdning blive fastlagt, og hvordan skal Europa-Parlamentet inddrages heri?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(14. oktober 1998)

Kommissionen er i oejeblikket ved som opfoelgning til konklusionerne af Det Europaeiske Raad i Cardiff at udarbejde en meddelelse til Raadet og Parlamentet om en handlingsplan for EU for aarene 2000-2004 med henblik paa bekaempelse af narkotikamisbrug. Forberelserne bygger paa de noegleelementer til en strategi for aarene efter 1999, som blev fastlagt i Cardiff.

Konferencen om narkotikaforebyggelse og -politik, der finder sted den 5.-6. november 1998 i Wien, bliver hovedbegivenheden i den europaeiske uge for narkotikabekaempelse (16.-22. november 1998). Konferencen, der tilrettelaegges af Wien i samarbejde med Kommissionen og FN's internationale program for narkotikakontrol, fukuserer hovedsagelig paa de fremtidige udfordringer i forbindelse med en integreret og tvaerfaglig politik til bekaempelse af narkotikamisbrug. Konferencen faar stillet en meget bred ekspertise til raadighed. Kommissionen og Parlamentet vil blive repraesenteret hver for sig. Parlamentet er blevet inviteret til at foere forsaedet under moederne.

Deltagerne fra Kommissionen vil hovedsagelig goere rede for igangvaerende aktiviteter, isaer Kommissionens handlingsprogram om forebyggelse af narkotikamisbrug, 1996-2000 (Europa-Parlamentets og Raadets afgoerelse 102/97/EF)(1), hvor den europaeiske uge for narkotikabekaempelse naevnes som en af programmets 16 prioriteringer.

(1) EFT L 19 af 22.1.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2574/98

af John McCartin (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Hjaelp i forbindelse med oversvoemmelse i Kina

Kan Kommissionen oplyse, om Folkerepublikken Kina fik tilbudt hjaelp fra EU efter den nylige oversvoemmelseskatastrofe?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(25. september 1998)

Kommissionen tildelte ved hastebeslutning den 6. august 1998 et beloeb paa 605 000 ECU til to noedhjaelpsprojekter, der gennemfoeres af Den Internationale Sammenslutning af Roede Kors Selskaber og Médecins sans Frontières (MSF) Holland. Projekterne, der er rettet mod nogle af de haardest ramte omraader i det centrale og sydlige Kina, skal bidrage til at afhjaelpe oversvoemmelsesofrenes mest hastende behov for foedevarer, vand og midlertidigt logi.

Den 4. september 1998 blev der truffet endnu en hastebeslutning vedroerende et beloeb paa 1 050 000 ECU. Dette projekt, der har samme maal som de to ovennaevnte foranstaltninger, gennemfoeres ogsaa af Den Internationale Sammenslutning af Roede Kors Selskaber.

I betragtning af omfanget af oversvoemmelseskatastrofen foelger Kommissionen fortsat noeje udviklingen i situationen med henblik paa eventuel tildeling af yderligere bistand.
91998E2113

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2113/98 af Glenys KINNOCK til Kommissionen. Støtte til EU-vinproducenter



EF-Tidende nr. C 096 af 08/04/1999 s. 0039
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2875/98

af Marjo Matikainen-Kallstroem (PPE) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Foranstaltninger til bekaempelse af tobaksforbruget

Kommissionsmedlem Pádraig Flynn konstaterede i sit svar til min skriftlige forespoergsel (E-3455/97)(1), at Kommissionen vil fremsaette forslag og foranstaltninger til nedbringelse af rygningen, som vil basere sig paa Parlamentets udtalelse om meddelelsen om bekaempelsen af tobaksforbruget.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den har truffet i denne sag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(5. november 1998)

Kommissionen har udsendt flere anmodninger om oplysninger fra medlemsstaterne om deres regler og praksis vedroerende forskellige aspekter af forebyggelse af rygning og kontrol med forbruget af tobak. Svarene vil indgaa i dens vurdering af behovet for specifikke foranstaltninger og aktioner paa faellesskabsplan.

Kommissionen vil om kort tid endvidere oversende en beretning til Raadet og Parlamentet om opfoelgning af dens meddelelse fra 1996 om bekaempelse af tobaksforbruget(2).

(1) EFT C 134 af 30.4.1998, s. 167.

(2) KOM(96) 609 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2046/98

af Mark Watts (PSE) til Kommissionen

(7. juli 1998)

Om: Eksport af kalve fra Det Forenede Kongerige

I 1995 indledte den franske regering en formel undersoegelse af paastandene om, at et betydeligt antal kalve, der blev udfoert fra Det Forenede Kongerige til Frankrig, ikke naaede frem til det endelige bestemmelsessted, som var anfoert i den plan over ruten, der i medfoer af Raadets direktiv 91/628/EOEF(1) var udstedt til det britiske ministerium for landbrug, fiskeri og ernaering. Undersoegelsen omfattede tilsyneladende ogsaa paastanden om, at nogle britiske kalve efter ankomsten til Frankrig blev "konverteret" til irske kalve ved hjaelp af forfalskede sundhedscertifikater og oeremaerker.

Kan Kommissionen goere rede for resultaterne af den franske regerings undersoegelse? Kan den endvidere i lyset af den eventuelle kommende ophaevelse af forbuddet mod eksport af oksekoed fra Storbritannien oplyse, hvilke skridt den agter at tage for at sikre, at levende kalve, der udfoeres fra Det Forenede Kongerige, rent faktisk naar frem til det endelige bestemmelsessted, der er anfoert paa ruteplanen udstedt i henhold til Raadets direktiv 91/628/EOEF, samt at disse kalve til enhver tid kan lokaliseres, indtil de bliver slagtet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. juli 1998)

Kommissionen har ikke faaet kendskab til resultaterne af den undersoegelse, der er foretaget af de franske myndigheder, og som det aerede medlem henviser til.

Den 21.-22. juni 1996 godkendte Det Europaeiske Raad i Firenze et forslag fra Kommissionen om at indfoere en rammeplan for udryddelse af bovin spongiform encephalopati (BSE) i Det Forenede Kongerige og om at genoprette et enhedsmarked i oksekoedsektoren. I den forbindelse blev det forudset, at ophaevelsen af embargoen skulle ske gradvis og i etaper, og Kommissionen har ikke til hensigt allerede nu at tillade handel med levende kvaeg fra Det Forenede Kongerige.

(1) EFT L 340 af 11.12.1991, s. 17.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2101/98

af Sebastiano Musumeci (NI) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: Foranstaltninger for at forhindre ulovlig import af citrusfrugter fra tredjelande

Citrusfrugt importeres stadig ulovligt fra tredjelande, og ofte under medvirken af medlemsstater (Spanien, Portugal, Nederlandene), som naturaliserer produkter fra tredjelande og derpaa sender dem ud paa Faellesskabets omraade, som om det var deres egne.

Ved ministeriel forordning nr. 126 af 22. december 1993 blev Italien erklaeret for et "beskyttet omraade", saaledes at citrusfrugter fra tredjelande ikke kan indfoeres paa dets omraade af plantesundhedsmaessige aarsager.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at beskytte de italienske citrusfrugtproducenter og -forbrugere mod svigagtig og ulovlig import?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. september 1998)

Den nuvaerende plantesundhedsordning, som er gaeldende for importen af citrusfrugter til EF, er fastsat i Raadets direktiv 77/93/EOEF af 21. december 1976 om foranstaltninger mod indslaebning i medlemsstaterne af skadegoerere paa planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Faellesskabet(1), senest aendret ved Kommissionens direktiv 98/2/EF(2).

Ifoelge Kommissionens direktiv 95/40/EF af 19. juli 1995(3), som aendrer direktiv 92/76/EOEF om anerkendelse af beskyttede zoner, som er udsat for saerlige plantesundhedsrisici i Faellesskabet(4), udloeb anerkendelsesperioden for den beskyttede zone, som havde til formaal at beskytte mod ikke naermere angivne skadegoerere, og i forbindelse med hvilken der blev indfoert forbud mod indfoerelse af citrusfrugter fra tredjelande, den 1. april 1996. Denne anerkendelse blev ikke forlaenget yderligere, fordi det ifoelge internationalt fastlagte principper ikke var korrekt at beskytte mod ikke naermere angivne skadegoerere og det ikke kunne retfaerdiggoeres videnskabeligt. Af hensyn til EF's internationale forpligtelser i Verdenshandelsorganisationen (WTO) kom den naevnte plantesundhedsordning for import af citrusfrugt til EF, herunder beskyttelsesforanstaltninger over for citrus canker, citrus leaf spot og citrus black spot, derfor til at gaelde for alle dele af EF.

EF's plantesundhedsordning er for nylig blevet forbedret ved direktiv 98/2/EF for at sikre vedvarende tilfredsstillende beskyttelse af alle citrusproduktionsomraader i EF. Som led i Kommissionens opgaver paa plantesundhedsomraadet gennemfoeres der aktiviteter med henblik paa at sikre en korrekt og ensartet anvendelse af bestemmelserne i Raadets direktiv 77/93/EOEF.

Desuden foretager Kommissionen for oejeblikket en detaljeret undersoegelse af Italiens manglende anvendelse af EF-forskrifterne og Italiens fortsatte forbud mod indfoerelse af den relevante citrusfrugt med oprindelse i tredjelande for at afgoere, hvilke skridt der skal tages.

(1) EFT L 26 af 31.1.1977.

(2) EFT L 15 af 21.1.1998.

(3) EFT L 182 af 2.8.1995.

(4) EFT L 305 af 21.10.1992.