ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1689/97 af Wolfgang Kreissl-Doerfler (V) til Kommissionen (20. maj 1997)

Om: EOEF-CIH-aftalen om havne som led i Hidrovia-projektet

Det forlyder fra flere forskellige kilder, at der er indgaaet en aftale mellem Kommissionen og Den Mellemstatslige Komité om Hidrovia-projektet (CIH). Aftalen skal sikre finansieringen af undersoegelser om havne, som skal forbedre vandvejen Paraguay-Paraná.

Da det er blevet overdraget til et europaeisk selskab at foretage naevnte undersoegelse, og da Hidrovia-projektet kan faa vidtraekkende foelger for La Plata-flodens delta og navnlig det stoerste vaadomraade i verden, Pantanal, bedes Kommissionen forelaegge oplysninger om

- den aftale, der er indgaaet med CIH

- den aftale, der er indgaaet med det europaeiske selskab

- kommissoriet for havneundersoegelserne.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marin (11. juni 1997)

Kommissionen og Den Mellemstatslige Komité for Hidrovia-projektet (CIH) underskrev den 10. december 1996 en finansieringsaftale »Establecimiento del Programa de Necesidades de 13 Puertos de la Hidrovia Paraguay-Paraná«.

Efter den i finansforordningens artikel 113 fastsatte udvaelgelse har Kommissionen paalagt et europaeisk firma at udfoere det arbejde, der er fastsat i finansieringsaftalen. Kontakten blev underskrevet den 20. december 1996.

Projektbeskrivelsen i kapitlet om indvirkningen paa miljoeet omfatter bl.a. foelgende opgaver:

- indkredsning af alle elementer, der kan taenkes at medfoere en indvirkning paa miljoeet af art

- vurdering af indvirkningen paa de vigtigste elementer i miljoeet (biotoper, vaadomraader osv.)

- vurdering af projektets indvirkning paa den oekonomiske og sociale struktur i det omraade, havnen faar indflydelse paa

- forslag om korrigerende foranstaltninger for at mindske de oevrige virkninger

- udarbejdelse af et program om beskyttelse af miljoeet og om overvaagning og kontrol heraf.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1797/97 af Christoph Konrad (PPE) til Kommissionen (27. maj 1997)

Om: AAbningstider paa vaskerier i Forbundsrepublikken Tyskland

1. Er Kommissionen bekendt med, at det i Tyskland er forbudt at holde aabent paa bilvaskerier og moentvaskerier paa soen- og helligdage?

2. Er dette forbud i den nationale lovgivning i strid med gaeldende faellesskabsret?

3. Mener Kommissionen - uanset svaret -, at man boer harmonisere aabningstiderne paa soen- og helligdage for denne form for udbydere af tjenesteydelser i EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (7. juli 1997)

Spoergsmaalet, om nationale lovgivningsmaessige forbud mod, at forretninger holder aabent om soendagen, er i strid med faellesskabsretten, er blevet behandlet af Domstolen adskillige gange. Domstolen finder, at artikel 30 i EU-traktaten ikke kan finde anvendelse paa national lovgivning, der vedroerer et forbud omfattende samtlige oekonomiske operatoerer, der udoever en aktivitet paa det nationale territorium (se navnlig dommene Punto Casa Spa af 02/06/94, C-69/93 og C-258/93, Sml. 94 p.I-2355 og DIP Spa af 17/10/95, C-140/94, Sml. 95 p.I-3257).

Der er i oejeblikket ingen planer om at foreslaa en faellesskabsharmonisering. Paa grund af forskellig historisk og kulturel tradition adskiller lovgivningen paa dette omraade sig fra én medlemsstat til en anden.

Kommissionens groenbog om handel fra den 20. november 1996 ((KOM(96) 530 )) lancerede en stor debat om de udfordringer, handelen staar over for paa taersklen til det 21. aarhundrede. Det spoergsmaal, som det aerede parlamentsmedlem stiller, vil saaledes kunne blive behandlet afhaengig af behandlingen i, og navnlig den udtalelse, der vil komme fra, Parlamentet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2296/97 af Joan Colom i Naval (PSE) til Kommissionen (26. juni 1997)

Om: Bevillinger, der endnu ikke er disponeret over, under strukturaktionerne

Kommissionen anmodes om at give foelgende oplysninger pr. 31.12.1996:

1. Omfanget af de bevillinger, der endnu ikke er disponeret over (RAL) under EUGFL-Udvikling, FIUF, EFRU, ESF og Samhoerighedsfonden fordelt paa medlemsstat og med angivelse af, om de er blevet forpligtet i 1996, 1995, 1994 eller tidligere,

2. forholdet mellem RAL pr. medlemsstat og de opsparede forpligtelser pr. medlemsstat i perioden 1994-1996,

3. sammenligning mellem udviklingen for gennemfoerelsen af forpligtelsesbevillingerne og betalingsbevillingerne og RAL,

4. bevillinger, der endnu ikke er disponeret over, pr. 31.12.1996 i forhold til de aarlige forpligtelsesbevillinger.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (16. juli 1997)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1656/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (14. maj 1997)

Om: Ophaevelse af afgifter paa tyrkiske tekstilprodukter

Ifoelge oplysninger skulle EU have planer om at ophaeve antidumpingafgiften, i forbindelse med import af tekstilprodukter fra Tyrkiet. Denne saerlige afgift andrager 10% og opretholdes stadigvaek efter toldunionen med dette land.

Denne potentielle afgoerelse er truffet paa et tidspunkt, hvor der endnu ikke er fuldstaendig klarhed angaaende de saakaldte »frizoner« i Tyrkiet, hvortil man ifoelge oplysninger importerer varer fra Pakistan og andre lande, der, selv om de er transitvarer, videreeksporteres til EU som »tyrkiske«.

Kan Kommissionen oplyse, om det er korrekt, at den har til hensigt at ophaeve denne saerlige afgift, og om den har overvejet de foelger, en saadan beslutning vil have for produkterne fra EU's medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (13. juni 1997)

Den 21. november 1996 indfoerte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold paa indfoerslen af ubleget bomuldsstof med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan og Tyrkiet.

Denne antidumpingtold havde en gyldighedsperiode paa seks maaneder. Kommissionen forelagde et forslag for Raadet om indfoerelse af endelige foranstaltninger, som Raadet besluttede ikke at godkende. Der er derfor ikke laengere nogen antidumpingtold paa denne vare.

Med hensyn til de tyrkiske »frizoner« foelger Kommissionen dette spoergsmaal paa naert hold for at forebygge enhver omgaaelse af toldunionens regler inden for tekstilsektoren. I den sammenhaeng aflagde en delegation fra Faellesskabet besoeg i Tyrkiet i oktober 1996 for at droefte dette spoergsmaal med de tyrkiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1588/97 af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen (5. maj 1997)

Om: Europol-konventionen

Hvad agter Kommissionen at goere for at tilskynde medlemsstaterne til en hurtigere ratificering af Europol-konventionen i betragtning af dens betydning for bekaempelsen af seksuel udnyttelse af boern?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (22. maj 1997)

Kommissionen har ved flere lejligheder opfordret medlemsstaterne til hurtigt at ratificere Europol-konventionen. Dette skal ses i lyset af behovet for at forbedre politisamarbejdet og udveksling af oplysninger paa EU-plan. Disse elementer er nemlig vigtige for en mere effektiv bekaempelse af organiseret kriminalitet i almindelighed og af menneskehandel i saerdeleshed, herunder handel med boern.

Da Europol-konventionen endnu ikke er traadt i kraft, vedtog Raadet i december 1996 en faelles handling, der udvider Europols narkotikaenheds mandat til ogsaa at omfatte menneskehandel. Arbejdet paa dette omraade blev indledt i december 1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1282/97 af Hiltrud Breyer (V) til Raadet (10. april 1997)

Om: Fastlaeggelse af slutdeponeringssteder for atomart braendsel i OEstbelgien og Lorraine

I flere aar har Belgien ledt efter et passende sted til slutdeponering af atomart braendsel, idet der haevdes at vaere tale om svagt radioaktivt affald. Efter at der ved det foerst valgte sted ved Amel (OEstbelgien) var heftige graenseoverskridende protester fra befolkningen, blev planerne stillet i bero. Af presseoplysninger fremgaar, at der nu kan vaere tale om placering i Bovigny. Samtidig oplyses det (Rheinpfalz den 4. marts 1997), at der ogsaa skal oprettes et slutdeponi for atomart braendsel i Lorraine, om end til hoejradioaktivt affald. Med henblik herpaa er der allerede paabegyndt ekspropriationsprocedurer. Vil Raadet venligst oplyse foelgende:

1. Hvilken viden har Raadet om overvejelserne om slutdeponier for atomart affald i nabolandene Belgien og Frankrig?

2. Hvilke stoffer skal deponeres i hvilke maengder paa de planlagte steder i Belgien og Frankrig?

3. Er Raadet bekendt med de standarder, de belgiske og franske myndigheder anvender i forbindelse med krav til de valgte steder og for de tekniske faciliteter paa disse slutdeponier, og hvorledes evaluerer det dem?

Svar (14. juli 1997)

Raadet laegger stor vaegt paa spoergsmaalet om slutdeponering af radioaktivt affald og henviser i den forbindelse til sin resolution af 19. december 1994 om haandtering af radioaktivt affald hvori det ((EFT C 379 af 31.12.1994, s. 1. )) understreger, at etablering af passende faciliteter til oparbejdning, konditionering, opbevaring og slutdeponering af radioaktivt affald er et noedvendigt og vigtigt bidrag til udvikling af en sikker, generel affaldshaandteringsinfrastruktur.

Faciliteterne skal etableres under overholdelse af den gaeldende faellesskabslovgivning, navnlig bestemmelserne i Raadets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastlaeggelse af grundlaeggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende straaling ((EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1. )), og Raadets direktiv 92/3/Euratom af 3. februar 1992 om overvaagning af og kontrol med overfoersel af radioaktivt affald mellem medlemsstaterne samt ind i og ud af Faellesskabet ((EFT L 35 af 12.2.1992, s. 4. )).

Desuden fastsaettes det i artikel 37 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, at hver medlemsstat skal forsyne Kommissionen med alle almindelige oplysninger vedroerende planer om bortskaffelse af radioaktivt spild i enhver form, idet Kommissionen afgiver sin udtalelse inden for en frist af seks maaneder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1247/97 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (2. april 1997)

Om: Initiativ til fordel for smaa og mellemstore virksomheder - handlingsprogram for Graekenland 1994-1999

Initiativet til fordel for SMV - handlingsprogrammet for 1994-1999, som har til formaal at hjaelpe de smaa og mellemstore virksomheder med at tilpasse sig det indre marked og blive konkurrencedygtige paa internationalt plan, blev godkendt den 20. juni 1995. Kommissionen bedes besvare foelgende: Hvad er udnyttelsesgraden for de enkelte delprogrammer og foranstaltninger? Hvordan har den formidlende organisation hidtil forvaltet de penge, der er stillet til raadighed for de smaa og mellemstore virksomheder til gennemfoerelse af dette vigtige handlingsprogram, som blandt andet tager sigte paa at modernisere SMV med henblik paa at forbedre dels virksomhedernes administrative struktur og dels deres produktionskapacitet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Matthies (2. maj 1997)

EF-initiativet til fordel for smaa og mellemstore virksomheder (SMV) er til dato kun blevet udnyttet i ringe omfang. Det forberedende arbejde, navnlig tilvejebringelsen af et retsgrundlag, udvaelgelsen af syv regionale formidlende organer samt koordineringen af aktionerne til fordel for SMV, har vaeret staerkt tidkraevende og kan til dels forklare de forsinkelser, der er opstaaet.

Som foelge af Revisionsrettens kritik med hensyn til den manglende samordning af arbejdet i de forskellige involverede ministerier har de graeske myndigheder nedsat et tvaerministerielt udvalg, som skal koordinere samtlige SMV-aktioner, der er indeholdt i de forskellige regionale og nationale programmer i EF-stoetterammen 1994-1999 for Graekenland (13 regionale og 2 nationale operationelle programmer (OP)) samt i de tre EF-initiativer (heraf SMV-initiativet). Udviklingsministeren er formand for dette udvalg, som sikrer, at der er sammenhaeng mellem aktionerne til fordel for SMV (virksomhedernes stoerrelse, typen af stoetteberettigede aktioner, det offentliges andel i finansieringen osv.).

I forstaaelse med Kommissionen har de graeske myndigheder for nylig offentliggjort en meddelelse om indkaldelse af interessetilkendegivelser med henblik paa alle disse aktioner (inklusive de aktioner, der henhoerer under EF-initiativet SMV). Virksomhederne skal indgive deres ansoegninger inden den 15. maj. Til den tid skulle de syv regionale formidlende organer vaere fuldt operationelle, saaledes at de kan behandle virksomhedernes ansoegninger saa hurtigt som muligt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0845/97 af Jaime Valdivielso de Cué (PPE) til Raadet (10. marts 1997)

Om: Politik med hensyn til varer, der er beslaglagt efter faellesskabsbedrageri

Efter at reglerne for beskyttelse af maerker og intellektuel ejendomsret, udvidet med forfatterrettigheder, brugsmodeller og grafiske symboler, har vaeret gaeldende i mere end 7 aar, er der gennemfoert toldmaessige kontroller i de forskellige medlemsstater.

Hvilke lovgivningsinstrumenter til opfoelgning eller koordinering er der blevet indfoert i betragtning af de vidtraekkende konsekvenser, som bedragerier og kopieringsaktiviteter har paa faellesskabsplan? Foregaar der en dialog mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik paa at vurdere virkningen af bedragerierne og kampen imod dem?

Undersoeger Raadet muligheden for at oprette et koordinerings- og opfoelgningsorgan, der kan give detaljerede oplysninger pr. aar og pr. land over beslaglaeggelserne og udviklingen i deres antal? Hvilke instrumenter findes der for at sikre, at en del af disse beslaglagte varer ikke igen havner paa markedet?

Efter beslaglaeggelsen af varer viser der sig et lovgivningsmaessigt tomrum med hensyn til disse varers videre skaebne og problematikken omkring dem. Overvejes der nogen form for eventuel udnyttelse af dem, f.eks. at skaenke dem til velgoerende og humanitaere institutioner som Caritas eller Roede Kors? Overvejer Raadet muligheden af at fungere som dommer i et system til udnyttelse af disse beslaglagte varer?

Svar (5. juni 1997)

I Raadets forordning nr. 3595/94 ((EFT L 341 af 30.12.1994, s. 8. )), navnlig artikel 13, 14 og 15, er der fastsat en procedure for opfoelgning og koordinering af foranstaltninger med henblik paa at forbyde overgang til fri omsaetning, udfoersel, genudfoersel og henfoersel under en suspensionsprocedure af varemaerkeforfalskede og piratkopierede varer. Ifoelge artikel 15 skal Kommissionen i oevrigt paa grundlag af de i artikel 14 omhandlede oplysninger regelmaessigt aflaegge beretning til Europa-Parlamentet og Raadet om, hvordan ordningen fungerer. Endvidere definerer Kommissionens forordning 1367/95 ((EFT L 133 af 17.6.1995, s. 2. )) de naermere detaljer for den gensidige informationsudveksling mellem Kommissionen og medlemsstaterne, der skal finde sted ved udgangen af hvert kvartal og hvert aar.

Med hensyn til de beslaglagte varers videre skaebne henviser Raadet til det svar, der blev givet paa det aerede parlamentsmedlems skriftlige forespoergsel nr. 0065/97, hvori der erindres om, at der ikke er noget til hinder for, at de kompetente myndigheder kan foraere beslaglagte varer til velgoerende organisationer. Spoergsmaalet om indfoerelse paa faellesskabsplan af en retlig ordning for beslaglagte varer har ikke vaeret overvejet i Raadet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1464/97 af Ian WHITE til Kommissionen. Definition af arbejdsløshed



EF-Tidende nr. C 373 af 09/12/1997 s. 0136



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1464/97 af Ian White (PSE) til Kommissionen (30. april 1997) Om: Definition af arbejdsloeshed I forbindelse med de mange forskellige maader, medlemslandene udregner arbejdsloeshedstallene paa, kan Kommissionen oplyse, hvad der er blevet gjort for at harmonisere bestemmelserne vedroerende definition af arbejdsloeshed i Unionen, og har dette givet sig udtryk i nogen anden bred definition af arbejdsloesheden i EU end den, ILO anvender? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (20. juni 1997) For at harmonisere arbejdsloeshedstallene har Kommissionen i mange aar anvendt ILO's definition af arbejdsloeshed frem for de administrative data, der naturligt er for afhaengige af de gaeldende bestemmelser og politikker i medlemsstaterne. I 1994 blev der paa Kommissionens initiativ samlet en ekspertgruppe med deltagere fra alle medlemsstaterne, ILO og OECD med henblik paa at undersoege, om ILO's definition af arbejdsloeshed stadig var gyldig eller om den burde udvides eller kompletteres. Gruppen konkluderede naesten enstemmigt, at man burde bibeholde en saa noejagtig som mulig anvendelse af ILO's definition af arbejdsloeshed. Kommissionen foelger noeje denne anbefaling.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1420/97 af Anita Pollack (PSE) til Kommissionen (23. april 1997)

Om: Vilde primater

Kommissionen redegjorde i sit svar paa min forespoergsel H-0135/97 ((Europa-Parlamentets forhandlinger (marts 1997). )) endnu en gang for den aktuelle situation, men undlod at svare paa det vaesentlige i min forespoergsel, nemlig om Kommissionen vil laegge bevisbyrden hos importoererne af vilde primater, for at de ikke kan anvende vilde dyr til forsoeg.

Vil Kommissionen venligst forsoege at svare paa dette nu?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (21. maj 1997)

I sit svar paa mundtlig forespoergsel nr. H-135/97 fra Fr. Anita Pollack under spoergetiden i Europa-Parlamentets moedeperiode i marts 1997 ((Europa-Parlamentets forhandlinger (marts 1997). )) paapegede Kommissionen, at et vist antal primater, som behoeves til biomedicinsk forskning, i dag ikke kan tilvejebringes alene fra de europaeiske opdraetningscentre. Derfor er det fortsat noedvendigt at importere primater fra tredjelande for at daekke behovet herfor til den europaeiske forskning.

I henhold til artikel 19, stk. 4, og 21 i direktiv 86/609/EOEF ((EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1. )) om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg, aabnes der mulighed for at goere saerlige undtagelser med hensyn til brug af dyr, der ikke er specielt opdraettet i fangenskab til dette formaal. En beslutning om en saadan undtagelse skal traeffes som led i bestemte ordninger, der er naermere fastsat af den ansvarlige myndighed i den paagaeldende medlemsstat.

Dette direktiv rummer ingen bestemmelser om Kommissionens eventuelle mulighed for at foere kontrol med import af primater og heller ikke for at kraeve bevis for, at der ikke har kunnet benyttes dyr opdraettet i fangenskab i det paagaeldende tilfaelde. Dette henhoerer under den enkelte medlemsstats egne myndigheders kompetence.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1356/97 af Nel van Dijk (V) til Kommissionen (21. april 1997)

Om: Asylansoegninger i EU-medlemsstater fra statsborgere i andre medlemsstater

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange statsborgere i EU-medlemsstater der de seneste fem aar har ansoegt om asyl i en anden EU-medlemsstat?

I hvor mange af disse tilfaelde blev der givet asyl?

Kan Kommissionen angive antallet af asylansoegninger fra statsborgere i EU-medlemsstater i en tabel, der viser, hvor de asylansoegere, den enkelte medlemsstat modtog, kom fra?

Kan Kommissionen angive antallet af imoedekomne asylansoegninger fra statsborgere i EU-medlemsstater i en tabel, der for hvert enkelt medlemsstat viser disse flygtninges oprindelse?

Kan Kommissionen desuden give oplysninger om de vigtigste former for forfoelgelse, paa grundlag af hvilke der er ansoegt om, hhv. givet, asyl?

I hvor mange tilfaelde og i hvilke medlemsstater er der indgivet asylansoegninger af spanske statsborgere, der af de spanske myndigheder mistaenkes for at vaere involveret i terroristiske aktiviteter?

I hvor mange tilfaelde og i hvilke medlemsstater er der givet asyl til spanske statsborgere, der af de spanske myndigheder mistaenkes for at vaere involveret i terroristiske aktiviteter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin (16. maj 1997)

Det skal bemaerkes, at medlemsstaterne i Raadets resolution af 20. juni 1995 om mindstegarantier for behandling af asylsager ((EFT C 274 af 19.9.1996. )) fastslaar, at der »under overholdelse af Genève-konventionen af 1951, ikke burde vaere retlige eller faktiske motiver til at tilkende flygtningestatus til en ansoeger, som er statsborger i en anden medlemsstat. Derfor behandles en asylansoegning fra en statsborger i en anden medlemsstat efter en saerligt hurtig eller forenklet procedure...«.

Medlemsstaternes oplysninger til De Europaeiske Faellesskabers Statistiske Kontor (Eurostat) viser, at antallet af asylansoegere fra andre medlemsstater er meget lavt. Der foreligger tal indtil 1994, og de viser, at:

- i 1992 soegte fire statsborgere i de dengang tolv medlemsstater asyl i en anden medlemsstat, tre i Belgien og en i Danmark ((Europa-Kommissionen, migrationsstaitstikker 1994, Luxembourg, De Europaeiske Faellesskabers Statistiske Kontor, 1994. ))

- i 1993 soegte tretten statsborgere fra medlemsstaterne asyl i en anden medlemsstat, seks i Belgien, to i Danmark, fire i Spanien og én i Portugal ((Europa-Kommissionen, migrationsstatistikker 1995, Luxembourg: De Europaeiske Faellesskabers Statistiske Kontor, 1995. ))

- i 1994 soegte én statsborger fra en medlemsstat asyl i Italien ((Europa-Kommissionen, migrationsstatistikker 1996, Luxembourg: De Europaeiske Faellesskabers Statistiske Kontor, 1996. )).

De oplysninger, Eurostat raader over, angiver imidlertid ikke, hvilke medlemsstater de paagaeldende asylsoegere er statsborgere i, og heller ikke resultatet af de enkelte asylansoegninger. Der foreligger heller ikke oplysninger om, hvilke former for forfoelgelse ansoegningerne var begrundet i.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1233/97 af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen (7. april 1997)

Om: Den internationale konference om befolkning og udvikling i Cairo i september 1994 og det sociale topmoede i 1995

Agter EU paa baggrund af det tilsagn, som blev givet under den internationale konference om befolkning og udvikling i 1994 om at goere en indsats for at begraense den hurtige vaekst af verdensbefolkningen, at yde sin rimelige andel, baseret paa BNP, af de aarlige omkostninger paa 17 mia USD, som forventes at vaere noedvendige i aar 2000?

Under det sociale topmoede i 1995 blev der foreslaaet et initiativ, der gik ud paa, at de udviklede lande skulle bidrage med 20% af deres udviklingsbistand for at sikre, at alle i verden har adgang til foedevarer, rent drikkevand, basal sundhedspleje (herunder familieplanlaegning) og grundlaeggende uddannelse.

Hvad er Kommissionens reaktion paa dette forslag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (12. maj 1997)

Faellesskabet har allerede naaet sit maal om at afsaette 300 mio. ECU indtil aar 2000 paa linje med de maal, der blev fastlagt i den handlingsplan, der blev vedtaget paa den Internationale Konference om Befolkning og Udvikling i 1994 (med henblik paa at opnaa mere detaljerede oplysninger henvises det aerede medlem til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-407/97 fra Newens ((EFT C 217 af 17.7.1997, s. 179. )). Faellesskabet holder sit loefte om at stoette en lang raekke sundhedsprogrammer i udviklingslandene om befolkning og reproduktion og arbejder her sammen med regeringer, internationale organisationer og ikke-statslige grupper.

Som anfoert i Raadets resolution om menneskelig og social udvikling og udviklingssamarbejde af december 1996 prioriterer Kommissionen den menneskelige og sociale udvikling i udviklingssamarbejdet og stoetter den aftale, der blev opnaaet enighed om paa verdenstopmoedet om social udvikling. Det boer bemaerkes, at paa linje med aftalen er et saadant tiltag afhaengigt af en gensidig forpligtelse fra de interesserede parter til i gennemsnit at anvende henholdsvis 20% af donorlandenes oversoeiske udviklingsbistand og 20% af modtagerlandenes nationale budget til sociale basisprogrammer.