ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1770/01

af Mary Banotti (PPE-DE) til Kommissionen

(12. juni 2001)

Om: Rent antibiotisk pulver - offentliggørelse af forskningsresultater

Vil Kommissionen på baggrund af, at de fleste medicinalfirmaer i dag kun stiller rent antibiotisk pulver til rådighed for forskere mod et skriftligt tilsagn om, at forskeren ikke offentliggør forskningsresultater uden forudgående tilladelse fra firmaet, og betydningen af forskning inden for hele området antibioticaresistens, overveje at udarbejde regler om god skik, som gør det muligt for forskerne at offentliggøre deres resultater efter et bestemt tidsrum, f.eks. 6-12 måneder, uden yderligere konsultation med medicinalfirmaerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(10. juli 2001)

Spørgsmålet om antimikrobiel resistens udgør en integrerende del af fællesskabsstrategien på sundhedsområdet om omfatter aktioner inden for alle relevante sektorer, såvel offentlig sundhed som den veterinære og phytosanitære sektor. Kommissionen vedtog den 20. juni 2000 en meddelelse om en fællesskabsstrategi mod antimikrobiel resistens ud fra dette multisektorielle perspektiv(1).

Hvad angår det specifikke spørgsmål om forskeres adgang til antibiotisk pulver, har Kommissionen - efter at have forhørt sig hos en række selskaber, som kunne være berørt - forstået, at det er sædvanlig praksis for medicinalfirmaer, som stiller antibiotisk pulver gratis til rådighed for forskere, at de kræver tilsagn fra de pågældende forskere om, at forskningen er legitim og hensigtsmæssig, og at de kræver indsigt i resultaterne forud for offentliggørelsen. Kommissionen har ikke kendskab til, at offentliggørelse af resultaterne af sådan forskning i praksis er begrænset. Kommissionen mener, at den måde, hvorpå medicinalfirmaerne stiller antibiotisk materiale til rådighed for akademisk forskning, som hovedregel er hensigtsmæssig, men den er ikke i stand til at fremsætte kommentarer til individuelle kontraktmæssige arrangementer mellem et specifikt selskab og en specifik akademisk institution. Kommissionen er villig til at overveje spørgsmålet om behovet for regler om god praksis i samarbejde med de sammenslutninger, som repræsenterer den europæiske medicinalindustri.

(1) KOM(2001) 333 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0853/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(22. marts 2001)

Om: Skattepolitikken i medlemsstaterne

Mener Kommissionen, at der er økonomiske forhold, der gør det legitimt for en medlemsstat at føre en konjunkturfremmende skattepolitik, og i bekræftende fald hvilke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(13. juni 2001)

Ifølge de økonomiskpolitiske rammer, der er fastlagt i Maastricht-traktaten og understøttes af stabilitets- og vækstpagten, bør medlemsstater undgå for store underskud og nå frem til en budgetstilling med balance eller overskud på mellemlang sigt. Koordineringen af den økonomiske politik tager bl.a. form af en række overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, som medlemsstaterne skal gennemføre. Hvad angår spørgsmålet om konjunkturforstærkende skattepolitik, hedder det i retningslinjerne for den økonomiske politik 2000, at da det forventes, at væksten i produktionen vil ligge over det potentielle niveau, bør man undgå en procyklisk udvikling af finanspolitikken.

En konjunkturforstærkende skattepolitik kan ud over at skabe øgede produktionsudsving i perioder med højkonjunktur også medføre konjunkturforstærkende stramninger i perioder med lavkonjunktur, navnlig i medlemsstater, hvor underskuddet er for stort, og som derfor risikerer at bryde referenceniveauet på 3 %. I så fald kan en medlemsstat ifølge EF-traktaten blive opfordret af Rådet til at forbedre sin budgetstilling, hvilket ville resultere i konjunkturforstærkende udvikling. Denne bestemmelse skal afholde medlemsstaterne fra at føre en uhensigtsmæssig skattepolitik, og de konjunkturforstærkende virkninger anses for mindre kritiske end målet om en sund budgetstilling.

Det er tilladt at fravige retningslinjerne for den økonomiske politik, der skal forhindre en konjunkturforstærkende skattepolitik, hvis det midlertidige underskud kan begrundes i en større skattereform (som f.eks. i Tyskland), og man ikke risikerer, at referenceværdien for underskuddet overskrides, eller at inflationspresset forværres.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1336/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(3. maj 2001)

Om: Overtrædelsesprocedure mod Grækenland for manglende anerkendelse af franske eksamensbeviser på grundlag af direktiv 89/48/EØF

I sit svar på min forespørgsel H-0250/01(1) om franske eksamensbeviser i psykologi, som udstedes af franske universiteter på grundlag af franchiseaftaler med græske centre for frie studier, og efter den

overtrædelsesprocedure, som er indledt mod Grækenland for manglende overholdelse af de forpligtelser, det har i medfør af direktiv 89/48/EØF(2), nævner Kommissionen blandt andet, at de græske myndigheder besvarede åbningsskrivelsen med skrivelse af 17. januar 2000. Efter dette svar fandt der uformelle kontakter sted mellem de græske myndigheder og Kommissionen. De oplysninger, der fremgår af disse kontakter, er til behandling for øjeblikket.

Da disse drøftelser vedrører adskillige unge, hvis fremtidige erhverv afhænger af de konklusioner, der nås frem til, anmodes Kommissionen om at forelægge detaljerede oplysninger om de konklusioner, som dens kontakter med de græske myndigheder har ført frem til. Hvad er det næste skridt, som Kommissionen vil tage?

(1) Skriftligt svar af 3.4.2001.

(2) EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(19. juni 2001)

Som Kommissionen meddelte det ærede medlem i sit svar på spørgsmål H-250/01 til spørgetiden under Parlamentets mødeperiode i april 2001, har de græske myndigheder besvaret Kommissionens åbningsskrivelse ved brev af 17. januar 2000.

På baggrund af dette brev og for at se nærmere på de afgørelser, der er truffet i utallige enkeltsager, har der fundet uformelle kontakter sted mellem Kommissionen og de græske myndigheder (skriftligt og under tosidede møder), hvor disse sager blev afklaret.

Kommissionen har siden fra flere klagere modtaget oplysninger og nyt materiale, der muligvis kan resultere i nye klagepunkter om anvendelsen af Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed på erhvervet som psykolog. Klagerne gør gældende, at de græske myndigheders anerkendelse af eksamensbeviser ikke giver dem samme rettigheder (med hensyn til udøvelsen af deres erhverv) som psykologer, der har et græsk eksamensbevis, eller som hos Dikatsa har fået eksamensbeviset godkendt som sidestillet.

Det enorme dokumentationsmateriale (hundredvis af sider, hvoraf mere end halvdelen har måttet oversættes, hvilket har taget nogen tid) er for øjeblikket til behandling.

Det er derfor ikke for øjeblikket muligt at udtale sig om sagens udfald. Det er dog klart, at Kommissionen vil videreføre arbejdet med den igangværende overtrædelsesprocedure, hvis det viser sig, at der er nye klagepunkter, eller at de klagepunkter, der nævnes i åbningsskrivelsen, fortsat er relevante.

Kommissionens afgørelse i sagen ventes inden for de nærmeste måneder, dog senest til efteråret, hvis der er behov for yderligere undersøgelser hos de græske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1464/01

af Robert Goebbels (PSE) til Kommissionen

(17. maj 2001)

Om: Ulovligt fiskeri i Mauretaniens eksklusive økonomiske zone

Stilleren af denne forespørgsel er netop vendt hjem fra en rejse i Mauretanien, hvor han havde lejlighed til at tale med landets fiskeriminister. Fiskeriminister Zamel beklagede sig bittert over, at 30-40 skibe regelmæssigt ulovligt fisker i landets eksklusive økonomiske zone. Disse fartøjer, der for størstedelens vedkommende er asiatiske, benytter den spanske havn i Las Palmas som basishavn, og her lander de endog de fisk, de ulovligt har fanget i mauretanske farvande. Disse piratfiskere udsætter således de europæiske rederier, der fisker inden for Mauretaniens eksklusive økonomiske zone som led i den eksisterende fiskeriaftale, for illoyal konkurrence.

Kan Kommissionen bekræfte disse mauretanske oplysninger? Hvad agter den at gøre for at få denne ulovlige praksis bragt til ophør og sikre bevarelse af landets fiskerigdom?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. juli 2001)

Kommissionen har ikke officielt modtaget oplysninger fra Mauretanien om asiatiske fartøjers ulovlige fiskeri i Mauretaniens eksklusive økonomiske zone.

Som led i fiskeriaftalen mellem EU og Mauretanien bliver Kommissionen informeret, hvis der opbringes fartøjer, som sejler under en medlemsstats flag. Kommissionen er af den opfattelse, at fiskerikontrollen i den mauretanske eksklusive økonomiske zone er ret effektiv. Kommissionen har gentagne gange manifesteret sin vilje til at understøtte en bæredygtig udnyttelse af de mauretanske fiskeressourcer.

Selv om der findes EU-retsforskrifter på kontrolområdet, er det op til medlemsstaterne at gennemføre dem. Et tredjelandsfartøj, der fisker i farvande uden for EU's jurisdiktion, er dog ikke omfattet af denne lovgivning. Endvidere har Mauretanien ikke henvendt sig til EU og så vidt Kommissionen bekendt heller ikke til Spanien om dette spørgsmål. Hvis dette sker, vil sagen skulle behandles på grundlag af de foreliggende omstændigheder.

Endvidere gøres der opmærksom på, at EU og Mauretanien for ganske nylig har udtrykt deres støtte til FAO's vedtagelse af den internationale handlingsplan for at forebygge, afværge og eliminere ulovligt, ikke-indberettet og ikke-reguleret fiskeri. Ifølge planen skal staterne foretage omfattende og effektiv overvågning og kontrol af fiskeriet, fra det påbegyndes, til fangsten landes og når frem til den endelige destination.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0884/01

af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen

(27. marts 2001)

Om: Prøvetagning af radioaktivitetsmængden i militærområder, hvor man har testet våben med depleteret uran

Hvilke planer har Kommissionen, jf. bestemmelserne i Euratom-traktatens kapitel 3, om at udtage prøver af radioaktivitetsmængden i militærområder eller andre steder i Det Forenede Kongerige og Frankrig, hvor man har testet våben med depleteret uran?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström på skriftlige forespørgsler E-0884/01, E-0979/01, E-0980/01 og E-0981/01

(5. juni 2001)

Afprøvningsområder for ammunition indeholdende depleteret uran kan være enten på landjorden eller i et marint miljø.

For så vidt angår marine afprøvningsområder har Kommissionen ved flere lejligheder oplyst - senest i sit svar på den mundtlige forespørgsel H-0055/01 fra Kratsa-Tsagaropoulou under spørgetiden i Europa-Parlamentets mødeperiode i februar 2001(1) - oplyst, at der som følge af denne aktivitet ikke vil opstå nogen forurening af havmiljøet, som kan skelnes fra de naturligt forekommende urankoncentrationer. Det er Kommissionens opfattelse, at dette spørgsmål indtil nu ikke er blevet taget op inden for rammerne af Oslo-Paris-konventionen (OSPAR).

For så vidt angår afprøvningsområder på landjorden, har Kommissionen i henhold til artikel 35 i Euratom-traktaten, adgang til de anlæg, der er nødvendige til gennemførelse af en permanent kontrol med radioaktivitetsmængden i atmosfæren, i vand og i jord, og dermed i miljøet, for at kunne føre tilsyn hermed. Kommissionen har ingen adgang til nukleare eller militære lokaliteter som sådanne, og den vil i givet fald kun anmode om adgang hertil, for så vidt som kontrolfaciliteter på stedet er nødvendige for vurderingen af indvirkningen på miljøet ud over den pågældende lokalitet.

Kommissionen følger opmærksomt situationen med hensyn til radioaktivitetsniveauet i miljøet på grundlag af de informationer, den modtager i medfør af Euratom-traktatens artikel 36, specifikke data for medlemsstaterne for de enkelte lokaliteters vedkommende samt andre kilder til information, som måtte være kommet til Kommissionens kendskab. Kommissionen har ikke været klar over eksistensen af den britiske undersøgelse med hensyn til Solway Firth og ej heller af en tilsvarende undersøgelse, der er blevet foretaget fra fransk side.

På grundlag af den eksisterende fællesskabsret findes der allerede forskellige mekanismer til overvågning af radioaktiviteten i det omgivende miljø. Gennemførelsen af disse bestemmelser peger ikke i retning af noget specielt behov for, at de suppleres ved at Kommissionen udtager prøver af radioaktivitetsmængden i miljøet, hvor man har testet ammunition med depleteret uran.

(1) Svar på mundtlig forespørgsel af 13.2.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0926/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. marts 2001)

Om: Ansvaret for ansættelsen af R. Berthelot

Tidligere kommissær Cressons personlige ven R. Berthelot blev i marts 1997 ansat som sagkyndig i aids-spørgsmål. Han var imidlertid ikke i besiddelse af den fornødne ekspertise, og Kommissionen har nu bagefter krævet det vederlag tilbagebetalt, som Berthelot modtog for opgaven.

Men hvem har ansvaret for den fejlagtige ansættelse? Er den vicegeneraldirektør i Kommissionen, som skrev under på Berthelots ansættelseskontrakt, blevet tildelt en reprimande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(7. maj 2001)

Der er blevet indledt disciplinærsager over for en række tjenestemænd og/eller andet personale i forbindelse med dossieret vedrørende R. Berthelots kontrakt.

Ansættelsesmyndigheden har også besluttet at foretage en supplerende undersøgelse for at klarlægge, hvilket ansvar der måtte påhvile andre parter, der er involveret i dette anliggende.

Kommissionen vil underrette Parlamentet om disciplinærsagernes udfald, så snart de endelige konklusioner er draget efter behørig behandling.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1295/01

af Kyösti Virrankoski (ELDR) til Kommissionen

(3. maj 2001)

Om: Erstatning for skader forårsaget af rovdyr i rensdyrområdet

I den finske del af Lapland og i Nordfinland, hvor der drives rensdyrsavl, findes der ca. 200 000 rensdyr. Hvert år ender ca. 2 000-2 500 rensdyr imidlertid som bytte for rovdyrene i området, dvs. bjørne og ulve. Der er tale om et betydeligt tab for de ca. 800 familier, der har rensdyravl som hovedindtægtskilde, og de yderligere 500 familier, for hvem rensdyravlen spiller en betydelig økonomisk rolle.

Truslen mod rensdyrene fra rovdyrene vokser stadig. De finske myndigheder anfører EU som grund til, at rovdyrbestanden ikke kan nedbringes.

Vil Kommissionen på denne baggrund besvare følgende:

- Forhindrer Kommissionen en fornuftig begrænsning af den finske bjørne- og ulvebestand?

- Hvordan vil Kommissionen sørge for, at rensdyravlen kan vedblive med at være et meningsfuldt erhverv, og forhindre, at rensdyravlerne personligt kommer til at betale for beskyttelsen af rovdyrene?

- Føler Kommissionen et ansvar for, at dette gamle erhverv fortsat kan bevares i det nordligste Europa?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af af Margot Wallström

(10. juli 2001)

Lossen, den brune bjørn og ulven er opført på listen i bilag IV(a) til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter(1) (i det følgende benævnt direktivet). Disse arter er derfor underkastet strenge fredningsregler, hvad der bl.a. betyder, at det er forbudt at slå dem ihjel med overlæg.

Ulvebestanden i den del af Finland, hvor der drives rensdyravl, er fritaget fra bilag IV(a), men opført i bilag V til samme direktiv. Ulvebestandene i rensdyravlsområderne omfattes derfor af forbuddet mod brug af alle midler, der kan medføre, at lokale bestande forsvinder eller udsættes for alvorlige forstyrrelser(2). Det betyder, at ulven ikke er total fredet i dette område, men at brug af vilkårlige fangstmetoder er forbudt.

Finland har meddelt Kommissionen, at det benytter undtagelsen i direktivets artikel 16 for at give tilladelse til nedlæggelse af losser, brune bjørne og ulve. Artikel 16 tillader medlemsstaterne at fravige bestemmelserne i artikel 12-15 for bl.a. at forhindre alvorlige skader på især afgrøder, husdyrbestande, skove, fiskebestande, vand og anden form for ejendom, forudsat der ikke findes nogen anden brugbar løsning, og fravigelsen ikke er til hindring for, at de pågældende bestande eller arter kan opretholde en gunstig bevaringsstatus(3).

Ifølge EF-traktatens artikel 211 (tidl. artikel 155) er det Kommissionens opgave at undersøge, om Finland holder sig inden for direktivets bestemmelser. Erstatning for de skader, som forvoldes af de pågældende arter, indgår ikke i direktivets bestemmelser og kan kun ske efter national lovgivning.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, særlig artikel 12, 15 og 16.

(2) Artikel 15 til Rådets direktiv 92/43/EØF.

(3) Artikel 16, stk. 1, litra b) i Rådets direktiv 92/43/EØF.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1549/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. maj 2001)

Om: 20 % bøde for støtte til tobaksproduktion i 1997 i Serres amt (Grækenland)

Kommissionen indførte i juli 1998 en bøde for støtten til producenterne af tobakssorten Basmas i Serres amt (Grækenland), fordi de ikke havde overholdt fristen for underskrivelse og indgivelse af dyrkningskontrakterne for 1997.

Det, at nogle af producenterne ikke har underskrevet og indgivet deres kontrakter, skyldes visse forarbejdningsvirksomheders manglende troværdighed og den passivitet og forsømmelighed, som andre instanser involveret i proceduren har udvist.

Eftersom indførelsen af bøden har medført store økonomiske tab for tobaksdyrkerne i det ovennævnte område, hvoraf de fleste er småproducenter med hele deres indtægt baseret på tobaksproduktion uden mulighed for at dyrke andre afgrøder, bedes Kommissionen besvare følgende: Vil Kommissionen tage den bøde, som den har pålagt producenterne af tobakssorten Basmas i Serres amt i 1997, op til fornyet overvejelse, så der kan rådes bod på det indkomsttab, de har lidt, samt den uretfærdige behandling, de må have følt sig udsat for, eftersom de ikke er ansvarlige for den manglende underskrivelse og forelæggelse af kontrakterne med forarbejdningsvirksomhederne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. juli 2001)

I artikel 2-5 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3478/92 af 1. december 1992 om gennemførelsesbestemmelser for præmieordningen for råtobak(1), der gælder for 1997-høsten, fastsættes der betingelser og frister for indgåelse af dyrkningskontrakter mellem producenter og forarbejdningsvirksomheder og for indsendelse af kontrakter til registrering.

I den fælles markedsordning for råtobak spiller dyrkningskontrakter en væsentlig rolle i præmieordningen. Grunden til, at fristerne for indgåelse og registrering af sådanne kontrakter må fastsættes i god tid, er kravet om lige fra produktionsårets begyndelse dels at sikre producenterne stabile afsætningsmuligheder for den kommende høst, dels at sikre regelmæssige forsyninger til forarbejdningsvirksomhederne.

Det er grunden til, at der i nævnte forordnings artikel 3, stk. 3, er fastsat visse frister Hvis disse frister overskrides, nedsættes præmien med 20 %.

Kommissionen beklager det finansielle tab, som producenterne af tobak af Basmas-typen i Serres led i 1997. Den mener dog, at det er fuldt berettiget at anvende den pågældende bestemmelse, når de faktorer, der udløser præmienedsættelsen, er til stede.

(1) EFT L 351 af 2.12.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1385/01

af Daniel Hannan (PPE-DE) til Kommissionen

(27. april 2001)

Om: Ubesvarede spørgsmål

Et af den nuværende Kommissions erklærede mål er at øge gennemsigtigheden og åbenheden. Et andet mål har været at forbedre forbindelserne med Europa-Parlamentet ved at fremskynde behandlingen af parlamentariske spørgsmål.

Kan Kommissionen i lyset af dette bekræfte, at det er på tide at offentliggøre svarene på følgende forespørgsler, som længe har været imødeset:

- E-0488/01

- E-0490/01

- E-0313/01

- E-0491/01

Kan Kommissionen tillige redegøre for, hvorledes den påtænker at forbedre ekspeditionstiden for parlamentariske spørgsmål?

a) Hvor lang er den gennemsnitlige svartid for øjeblikket og

b) hvad anser den for at være den ideelle svartid?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(18. maj 2001)

Kommissionen ønsker endnu engang at understrege, at den lægger stor vægt på, at parlamentsmedlemmerne fuldt og helt kan benytte sig af deres ret i medfør af EF-traktatens artikel 197, stk. 3, til direkte at henvende sig til Kommissionen for at få oplysninger og derved udøve den politiske kontrol af Kommissionen, der er pålagt Europa-Parlamentet.

Kommissionens mål er at besvare de spørgsmål, de ærede medlemmer stiller, inden for de frister, Europa-Parlamentet sætter. Den beklager, at den i det tilfælde, det ærede medlem henviser til, ikke har været i stand til det. Den kan dog forsikre det ærede medlem om, at de pågældende forespørgsler er blevet besvaret.

Det drejer sig nærmere bestemt om følgende:

- Skriftlig forespørgsel E-0488/01: svar afgivet den 8. maj 2001

- Skriftlig forespørgsel E-0490/01: svar afgivet den 26. april 2001

- Skriftlig forespørgsel E-0313/01: svar afgivet den 11. maj 2001

- Skriftlig forespørgsel E-0491/01: svar afgivet den 14. maj 2001.

Med hensyn til skriftlig forespørgsel E-0315/01 skal det bemærkes, at den ikke er rettet til Kommissionen.

I 2000 tog det i gennemsnit fem uger og en dag at besvare prioriterede spørgsmål og syv uger at besvare de øvrige spørgsmål. Kommissionen vil i 2001 forsøge at nedbringe behandlingstiden.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0669/01

af Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) til Kommissionen

(6. marts 2001)

Om: Det Europæiske Råd i Lissabon og holdbarheden af pensioner

Det Europæiske Råd i Lissabon i 2000 opfordrede Rådet til at give Gruppen på Højt Plan vedrørende Social Beskyttelse mandat til at støtte [det socialpolitiske] samarbejde og som højeste prioritet på grundlag af en meddelelse fra Kommissionen at udarbejde en undersøgelse af, hvordan den sociale beskyttelse vil udvikle sig på lang sigt med særlig vægt på holdbarheden af pensionsordningerne inden for forskellige tidsrammer i årene indtil 2020 og eventuelt derefter. Forelå der en sådan situationsrapport i december 2000, og hvilken tidsplan er der indført for det fremtidige arbejde i Gruppen på Højt Plan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(2. maj 2001)

På mødet i Rådet (beskæftigelse og social- og arbejdsmarkedspolitik) den 27. - 28. november 2000 vedtog man en situationsrapport fra Gruppen på Højt Plan vedrørende Social Beskyttelse om undersøgelsen vedrørende holdbare pensionsordninger, og denne rapport blev fremlagt på Det Europæiske Råds møde i Nice.

Efterfølgende udarbejdede Gruppen på Højt Plan (som nu hedder udvalget for social beskyttelse) et spørgeskema til medlemsstaterne som grundlag for de nationale rapporter. De nationale rapporter er nu ved at blive analyseret og vil tjene som grundlag for den endelige undersøgelse, som skal forelægges på Det Europæiske Råds møde i Göteborg i juni.

Kommissionen har til hensigt at fortsætte og styrke samarbejdet vedrørende holdbare pensionsordninger med henblik på at udarbejde et forslag til en meddelelse til Parlamentet og Rådet.