SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0197/01

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. januar 2001)

Om: Manglende anvendelse af artikel 4, stk. 3, i direktiv 90/220

1. Har Kommissionen kendskab til, at der i de europæiske yderhavne (f.eks. i La Coruna, Tarragona, Rotterdam eller Hamburg) så godt som ikke forekommer systematisk, fuldstændig kontrol med genteknisk modificerede produkter, men i bedste fald stikprøver?

2. Ved Kommissionen, i hvilket omfang de få stikprøver gennemføres (i procent)?

3. Hvordan vil Kommissionen sørge for, at medlemsstaterne sikrer, at kun sådanne genteknisk modificerede produkter i Fællesskabet markedsføres, som udtrykkeligt er tilladt?

4. Da der i USA også er tilladt genteknisk modificerede produkter, som ikke er tilladt i EU, bør så ikke import fra tredjelande, navnlig fra USA (navnlig majs og soja) systematisk kontrolleres med hensyn til, om det genteknisk modificerede materiale er tilladt i Fællesskabet?

5. Hvordan modtager Kommissionen og medlemsstaterne informationerne, da der i USA ikke findes noget register over såsæd? Kan man gå ud fra, at hverken Kommissionen eller medlemsstaterne har omfattende kendskab til, hvilke genmanipulerede sorter der er på markedet i USA eller andre tredjelande, og evt. kunne i EU?

6. Har a) Kommissionen, b) medlemsstaternes myndigheder overhovedet tests for alle de GMO'er, der dyrkes i USA? Kommissionen bedes give en fortegnelse over de pågældende tests. I benægtende fald, hvordan kan der gennemføres kontrol uden tests?

7. Hvorfor træder Kommissionen ikke i aktion over for de medlemsstater, der kun stikprøvevis gennemfører en sådan kontrol og dermed ikke sikrer overholdelse af direktiv 90/200?

8. Har Kommissionen gjort medlemsstaterne og offentligheden opmærksom på, at der i henhold til artikel 4, stk. 3, i direktiv 90/220(1)) kræves systematisk kontrol?

9. Hvorfor har Kommissionen ikke forfulgt de pågældende klager fra Greenpeace og er på trods af meddelelser om illegal markedsføring (jf. f.eks. spørgsmål Breyer til Kommissionen om illegal markedsføring af såsæd i Baden-Württemberg, E-1571/99(2)) ikke trådt i aktion?

(1) EFT L 117 af 8.5.1990, s. 15.

(2) EFT C 170 E af 20.6.2000, s. 36.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(26. marts 2001)

1. til 3. Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (GMO) fastsætter i artikel 4, at det er medlemsstaternes ansvar at sikre, at der træffes alle nødvendige foranstaltninger til at undgå negative invirkninger på menneskers helbred og miljøet, hvor disse skyldes udsætning eller markedsføring af GMO'er. For at nå dette mål, kræver artikel 4, stk. 3, at medlemsstaterne sikrer, at deres myndigheder foranlediger tilsyn og andre former for passende kontrolforanstaltninger for GMO'er. Denne forpligtelse opretholdes i artikel 4, stk. 5, i det reviderede direktiv 90/220/EØF.

Kommissionen har undersøgt en række klager om ladninger, der ankommer i EF-havnene Coruna, Tarragona, Rotterdam og Hamborg. I forbindelse med disse klager blev det påpeget, at artikel 4, stk. 3, ikke kræver, at medlemsstaterne skal kontrollere hvert eneste fartøj, der ankommer. Direktivet specificerer ikke, hvor hyppigt de påkrævede inspektioner skal finde sted, men overlader det til medlemsstaterne at tilrettelægge dem på en sådan måde, at direktivets beskyttelsesforanstaltninger opretholdes, dvs. at man undgår negative indvirkninger på menneskers helbred og miljøet.

4. Der er blevet oprettet en ad hoc teknisk arbejdsgruppe om inspektion og kontrolforanstaltninger vedrørende genetisk modificerede organismer for at drøfte tilgængelige, specifikke tekniske metoder og anvendelsen heraf til påvisning af potentielt uautoriseret forsætlig frigivelse af genetisk modificerede organismer til markedsføring. Yderligere foranstaltninger om hele spørgsmålet drøftes for øjeblikket i henhold til den specifikke tværgående lovgivning.

5. For at GMO'er (alene eller iblandet andre produkter) kan importeres i Fællesskabet, skal den relevante fællesskabslovgivning overholdes, så befolkningen kan være sikker på, at disse produkter er sikre for menneskers helbred og miljøet. I henhold til direktiv 90/220/EØF, kan GMO kun markedsføres efter at være blevet godkendt i henhold til direktivet. Dette gælder også produkter der indeholder eller stammer fra GMO'er, der er importeret til Fællesskabet.

Oplysninger om situationen, hvad angår godkendelser for markedsføring af GMO'er i De Forenede Stater kan fås på Internettet på netadresserne for de instanser, der har ansvaret. Da disse specifikke adresser er frit tilgængelige, anvender medlemsstaterne og Kommissionen disse kilder med henblik på at ajourføre deres oplysninger om situationen i De Forenede Stater. Kommissionen er også regelmæssigt i kontakt med de amerikanske myndigheder om en række spørgsmål vedrørende GMO, inklusive godkendelsesstatus for markedsføring af GM-sorter.

6. Den specifikke beskrivelse af en GMO er en flertrinsprocedure, som efter den generelle klassificering som GMO omfatter tests, med henblik på klart i identificere en specifik GMO. Der er i forskellige laboratorier i hele Fællesskabet blevet udviklet et sæt kvalitative tests til påvisning af GMO'er. Disse tests er blevet valideret med Fællesskabets Fælles Forskningscenter som koordinator. Disse validerede tests muliggør generel identificering af en GMO og arbejdet med yderligere udvikling af disse tests fortsættes og ajourføres regelmæssigt.

7. og 8. Kommissionen indleder kun sag mod medlemsstaterne i henhold til artikel 226 (tidligere artikel 169) i EF-traktaten, hvis der er bevis for overtrædelse af direktivets bestemmelser. Som i alle retsager, er det Kommissionen, der skal forelægge beviser. Det, at medlemsstater ikke systematisk kontrollerer ethvert fartøj, der kommer fra USA og Canada, er ikke et brud på artikel 4, stk. 3, i direktivet.

9. Kommissionen fulgte ikke klagerne fra Greenpeace op overfor de tyske, spanske og hollandske regeringer. Hvad angår import til La Coruna, Tarragona og Rotterdam fandt Kommissionen, at der ikke var noget bevis, som kunne anvendes til at påbegynde overtrædelsesprocedurer mod de spanske og hollandske myndigheder. Hvad angår import til Rotterdam, hvor Greenpeace forelagde bevis for påståede uregelmæssigheder, hvad angår en specifik last, udførte de tyske myndigheder deres egen inspektion af den pågældende last, men konstaterede ingen ugodkendte, levedygtige GMO'er. De hollandske myndigheder oplyste Kommissionen om, at det er deres politik at inspicere og teste ladninger, om hvilke der modtages klager, eller hvor man har mistanke om uregelmæssigheder. Situationen vedrørende import til Hamborg er stadig under undersøgelse.

Hvad angår situationen i Baden-Württemberg modtog Kommissionen forudgående oplysninger fra de tyske myndigheder om, at dette hovedsagelig vedrørte godkendte sorter på et lavt niveau, dvs. under 1 %. Sagen vurderes dog stadig.