SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1039/01

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(3. april 2001)

Om: Galiciske søfolks dødsfald i forbindelse med ulykker på havet og EU's politik for bekæmpelse af sådanne ulykker

Galiciske søfolks dødsfald på havet er med deres tragiske mønster et bevis på, at der snarest muligt må træffes forholdsregler for at gennemføre en drastisk reduktion af antallet af de rystende ulykker, som generelt hærger fiskerflåderne i EU. I løbet af det seneste tiår er der således omkommet 300 galiciske fiskere 80 % af samtlige sådanne ulykker i Spanien og i år er der i den galiciske flåde allerede forekommet tragiske forlis som det i januar ud for Lissabon, hvor syv galiciske fiskere mistede livet, og

forliset i skotsk farvand, ligesom seks galiciske søfolk netop er omkommet. Erfaringen viser, at bortset fra de barske arbejdsbetingelser til søs skyldes ulykkerne i høj grad utilstrækkeligt sikkerhedsudstyr, som bør være til stede i henhold til EU's og medlemsstaternes lovbestemmelser.

Hvilke omgående forholdsregler vil Kommissionen træffe for at undgå disse tragiske dødsfald blandt søfolk?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(21. juni 2001)

Kommissionen deler fuldt ud det ærede medlems bekymring med hensyn til arbejdsulykkerne inden for søfartssektoren og særligt blandt galiciske søfolk.

I den forbindelse understreger Kommissionen, at den siden 1989 har vedtaget en vigtig lovgivningsramme vedrørende gennemførelsen af foranstaltninger, der sigter på at forbedre arbejdstagernes sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, for så vidt angår sikkerheden på fiskerfartøjer.

Med henblik på at bidrage til en forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed og en reduktion af arbejdsulykker og erhvervssygdomme er der grund til at nævne rammedirektivet 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(1) samt følgende særdirektiver: Rådets direktiv 93/103/EF af 23. november 1993 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed under arbejdet om bord på fiskerfartøjer(2); Rådets direktiv 90/269/EØF af 29. maj 1990 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med manuel håndtering af byrder, som kan medføre risiko for især ryg- og lændeskader hos arbejdstagerne(3); Rådets direktiv 89/655/EØF af 30. november 1989 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes brug af arbejdsudstyr under arbejdet(4) ændret ved Rådets direktiv 95/63/EF af 5. december 1995(5); Rådets direktiv 89/656/EØF af 30. november 1989 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes brug af personlige værnemidler under arbejdet(9) samt Rådets direktiv 92/29/EØF af 31. marts 1992 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed med henblik på at forbedre den lægelige bistand om bord på skibe(6).

Med hensyn til sikkerheden på fiskerfartøjer etableres der i Rådets direktiv 97/70/EF af 11. december 1997(7) ændret ved Kommissionens direktiv 1999/19/EF af 18. marts 1999(8), harmoniserede sikkerhedsforskrifter for fiskerfartøjer med en længde på 24 meter og derover. Direktivet er baseret på Torremolinos-protokollen af 1993, artikel 3, stk. 4., men udvider omfanget af denne, da protokollen kun gælder anvendelse på fiskerfartøjer på 45 meter og derover. Direktivet indeholder bestemmelser om flagstatens inspektion af fiskerfartøjer med henblik på at udstede overensstemmelsescertifikat i henhold til direktivets artikel 6. Havnestatskontrol af fiskerfartøjer er også fastlagt i artikel 7 i direktivet, der henviser til artikel 4 i Torremolinos-protokollen.

Sidstnævnte bestemmelse giver derfor mulighed for at kontrollere et skib, der fører én medlemsstats flag, mens det ligger i en anden medlemsstats havn.

At Kommissionen generelt tillægger sikkerhed til søs den største betydning kommer til udtryk gennem seks særforslag, der er fremsat i løbet af 2000 kendt som ERIKA I- og ERIKA II-forslag og som i øjeblikket er til drøftelse i Rådet og Europa-Parlamentet. Når de først er vedtaget, vil disse foranstaltninger bidrage til større sikkerhed til søs og til renere have.

(1) EFT L 183 af 29.6.1989.

(2) EFT L 307 af 13.12.1993.

(3) EFT L 156 af 21.6.1990.

(4) EFT L 393 af 30.12.1989.

(5) EFT L 335 af 30.12.1995.

(6) EFT L 113 af 30.4.1992.

(7) EFT L 34 af 9.2.1998.

(8) EFT L 83 af 27.3.1999.

(9) EFT L 393 af 30.12.1989.