ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0965/00

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(31. marts 2000)

Om: EF-støtte til ophugningsvirksomheder

De virksomheder, som ophugger biler, ønsker at vide, hvad de nye EU-regler om sådanne anlæg reelt indebærer. Selv om de ser positivt på bestemmelser til regulering af sektoren, har de ikke kendskab til, hvordan disse vil påvirke den, ligesom de ikke ved, hvilken frist de ifølge det nye direktiv har til at tilpasse deres installationer, og om de kan modtage offentlig støtte hertil.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan den vil orientere virksomhederne i sektoren om de nye EU-bestemmelser om ophugning af biler?

Hvilke frister gælder der for denne tilpasning?

Vil virksomhederne kunne modtage støtte til tilpasningen?

Påtænker Kommissionen at indføre nogen form for kvalitetsparametre, udveksling af erfaring eller god praksis eller ordninger for godkendelse på EU-niveau?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(17. maj 2000)

Alle fællesskabsdirektiver, og det gælder også forslaget til rådsdirektiv om udrangerede biler(1), er rettet til medlemsstaterne. Det betyder, at medlemsstaterne skal opfylde målene i direktiverne, men at de selv kan bestemme, hvordan de mest hensigtsmæssigt gør det. Det er først og fremmest op til medlemsstaterne at sørge for, at de berørte erhverv bliver informeret tilstrækkeligt og får den nødvendige hjælp til at opfylde kravene i direktivet.

Hvor lang tid der bliver til at opfylde direktivet vides først, når det er endeligt vedtaget. Vedtagelsesproceduren er endnu ikke afsluttet, men Kommissionen forventer med nogenlunde sikkerhed, at direktivet bliver vedtaget i første halvår af 2000. I øjeblikket siger teksten i den fælles holdning(2), at direktivet skal træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i EF-Tidende, og at medlemsstaterne får en overgangsperiode på 1½ år til at gennemføre direktivet i den nationale lovgivning.

Ifølge EF-traktaten finansieres EU's miljøforanstaltninger af medlemsstaterne. Der er i den fælles holdning ingen bestemmelser om specifik EU-støtte.

Hvad kvalitetsparametre og god praksis angår, er der i den fælles holdning minimumskrav til behandlingen i artikel 6 og bilag I. Derudover omtales i artikel 6, stk. 5, indførelse af certificerede miljøstyringssystemer for virksomheder, der behandler udrangerede køretøjer.

(1) EFT C 337 af 7.11.1997 med senere ændringer, EFT C 156 af 3.6.1999.

(2) Fælles holdning 39/1999, EFT C 317 af 4.11.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0413/00

af Struan Stevenson (PPE-DE) til Kommissionen

(9. februar 2000)

Om: De franske lastbilchaufførers faglige aktion

De franske lastbilchaufførers faglige aktion er en alvorlig trussel for de skotske fiskere, hvis varer skal nå frem til markedet i frisk tilstand, helst inden for få timer efter fangsten. Og endnu en gang forholder den franske regering sig passivt, medens den britiske landbefolkning lider.

Vil Kommissionen overveje at træffe foranstaltninger mod den franske regering på grund af dens tolerance over for denne månedlange aktion, der ikke alene klart hindrer det indre markeds funktion, men også repræsenterer en overtrædelse af konkurrencereglerne og kunne betragtes som åbenlys protektionisme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(2. marts 2000)

Det ærede parlamentsmedlem henleder Kommissionens opmærksomhed på de betydelige økonomiske følger for virksomheder i EU af de grænseblokader, der især i løbet af de seneste uger er blevet iværksat af franske vognmænd.

I denne forbindelse ønsker Kommissionen at understrege, at medlemsstaterne i henhold til fællesskabslovgivningen skal træffe enhver nødvendig og passende foranstaltning for at genetablere den fri bevægelighed for varer på deres territorium, når sådanne begivenheder finder sted.

Det skal for så vidt angår Kommissionens reaktionsmuligheder på dette område bemærkes, at Kommissionen i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2679/98 af 7. december 1998 om det indre markeds funktion med hensyn til fri bevægelighed for varer mellem medlemsstaterne(1), nu har mulighed for at gribe hurtigt ind i sådanne situationer.

Kommissionen kan i første omgang reagere ved at fremsende en anmodning om nærmere oplysninger til den medlemsstat, hvor de pågældende hindringer finder sted. Kommissionen gjorde i øvrigt brug af denne mulighed i forbindelse med vognmændenes aktioner den 10., 11. og 31. januar 2000 og den 1. februar 2000. De franske myndigheder har hver gang inden for den fastsatte frist på to dage givet Kommissionen de nødvendige oplysninger om konfliktens udvikling og om de foranstaltninger, der var truffet for at undgå blokader.

Kommissionen kan i anden omgang gribe ind ved at anmode den pågældende medlemsstat om inden for en frist, der fastsættes af Kommissionen, at træffe enhver nødvendig og passende foranstaltning for at genetablere den fri bevægelighed for varer. Kommissionen har endnu ikke gjort brug af denne anden mulighed. Den har i forbindelse med de seneste konflikter vurderet, at det ikke var nødvendigt at anvende denne procedure, eftersom grænseblokaderne blev ophævet, men den forbeholder sig naturligvis retten til at gøre brug af denne mulighed, hvis omstændighederne måtte kræve det.

Kommissionen ønsker endelig at understrege, at den ud over de muligheder for at reagere, som den råder over inden for rammerne af forordning (EF) nr. 2679/98, ikke har til opgave at gribe ind i forbindelse med eventuelle sociale problemer i medlemsstaterne, der kan føre til den type aktioner, som forårsager de hindringer, som det ærede parlamentsmedlem har påpeget.

(1) EFT L 337 af 12.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0127/00

af Antonio Tajani (PPE-DE) til Kommissionen

(27. januar 2000)

Om: Udelukkelse af Det Italienske Råd for Handicappede Personer for Forbindelserne med Den Europæiske Union og Italiens repræsentation i Det Europæiske Handicapforum

Har Kommissionen kendskab til, at den italienske regering har valgt Det Italienske Handicapråd til at repræsentere Italien i Det Europæiske Handicapforum, selv om denne organisation kun repræsenterer 10 % af de handicappede, og dermed har holdt Det Italienske Råd for Handicappede Personer for Forbindelserne med Den Europæiske Union ude, selv om denne repræsenterer 90 % af de handicappede?

Mener den ikke, at begge organisationer har ret til at blive repræsenteret på europæisk plan?

Hvilke initiativer agter den at tage for at genindføre kriteriet om objektiv repræsentation af de italienske handicappede?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(24. februar 2000)

Det Europæiske Handicapforum er en uafhængig organisation bestående af europæiske ikke-statslige organisationer af handicappede og nationale råd for handicappede personer, som repræsenterer de enkelte medlemsstater.

Det Europæiske Handicapforum samarbejder regelmæssigt med Kommissionen inden for rammerne af gennemførelsen af politikken til fordel for handicappede og modtager i denne sammenhæng finansiel støtte fra Kommissionen til dækning af sine driftsomkostninger.

Beslutningen om optagelse af ikke-statslige organisationer og nationale råd for handicappede personer træffes af Det Europæiske Handicapforum, hvis procedurer, herunder for optagelse, er fastsat i forummets vedtægter og forretningsorden.

Kommissionen er dog enig med det ærede medlem i, at de organisationer, der deltager i dette arbejde, bør være repræsentative, og at Det Italienske Råd for Handicappede Personer måske derfor burde være repræsenteret. Kommissionen vil optage kontakt med Forummet for at få klarhed over situationen og spørgsmålet om det italienske medlems repræsentativitet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0386/00

af Vasco Graça Moura (PPE-DE) til Kommissionen

(15. februar 2000)

Om: Betaling til den europæiske sammenslutning for uddannelse af journalister (AEFJ)

Hvad er årsagerne til, at generaldirektoratet for uddannelse og kultur endnu ikke i modstrid med de indgåede forpligtelser har betalt 50 % af de udgifter, der er forbundet med projekterne i 1998 og 1999, til den europæiske sammenslutning for uddannelse af journalister (AEFJ)?

Hvornår agter Kommissionen at foretage de pågældende udbetalinger?

Hvilken form for støtte til AEFJ overvejer Kommissionen for indeværende år?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(30. marts 2000)

Kommissionen har gode forbindelser til den europæiske sammenslutning for uddannelse af journalister (AEFJ) og værdsætter dens program for uddannelse af kommende europæiske journalister. Kommissionen har i de sidste ti år ydet økonomisk støtte til en række Euroreporter-projekter med et årligt beløb på omkring 200.000. Forsinkelserne i udbetalingerne fra Kommissionen skyldes hovedsagelig den sene fremsendelse af de endelige rapporter fra AEFJ's sekretariat, uden hvilke der ikke kan træffes bindende dispositioner i forbindelse med nye ansøgninger.

AEFJ's endelige rapport for 1997 og ansøgningen for 1998 indløb for sent til, at der kunne gives økonomisk tilskud fra Kommissionen for 1998. Kommissionen har ikke mulighed for at støtte projekter med tilbagevirkende kraft.

Med hensyn til Euroreporter 1999 er de første 50 % af støtten allerede udbetalt, og det resterende beløb vil blive udbetalt, så snart Kommissionen modtager de endelige regnskaber for 1999 fra AEFJ.

AEFJ har endnu ikke fremsendt en formel ansøgning til Kommissionen vedrørende år 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0457/00

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(24. februar 2000)

Om: ESF-forespørgsel E-1877/99

I forbindelse med Kommissionens svar på min forespørgsel E-1877/99(1) af 20. december 1999 ønskes følgende spørgsmål besvaret:

1. Hvilke jobskabende foranstaltninger blev der truffet over hele Europa med de 43.000 mio euro fra ESF? Råder Kommissionen over nøjagtige oplysninger om, hvor mange arbejdspladser der blev skabt eller kunne bevares gennem disse foranstaltninger?

2. Hvilke foranstaltninger blev der truffet i Østrig, og hvor mange arbejdspladser kunne der derved skabes hhv. bevares?

I mål 1-området Burgenland deltog indtil slutningen af 1998 6.000 mennesker i uddannelsesforanstaltninger finansieret af ESF.

Hvilke uddannelsesforanstaltninger var der tale om?

Råder Kommissionen over oplysninger der viser, at flere personer fandt arbejde gennem disse uddannelsesforanstaltninger?

Hvor mange af de personer, der deltog i ESF-støttede programmer, kunne genintegreres i erhvervslivet?

(1) EFT C 203 E af 18.7.2000, s. 78.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(28. marts 2000)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0084/00

af Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) til Kommissionen

(24. januar 2000)

Om: Firehjulede knallerter

Med direktiv 92/61/EØF(1) indførte Den Europæiske Union fra 1992 en ensartet definition af knallerter som to- eller trehjulede køretøjer med en motor med et slagvolumen på ikke over 50 cm3, i (benzin)motorer med styret tænding, og med en maksimal hastighed på 45 km/h. For så vidt angår firehjulede knallerter (lette quadricykler), tilføjes der endnu et krav, nemlig at den ubelastede masse skal være under 350 kg.

Gennemførelsen af direktiv 92/61/EØF i den spanske lovgivning har givet anledning til forskellige bestemmelser om godkendelse, ibrugtagning og registrering af køretøjer. En af de nyeste er det almindelige regulativ om køretøjer vedtaget ved kongeligt dekret 2822/1998 af 23. december 1998. Dette regulativs bestemmelser om knallerter omfatter to-, tre- og firehjulede køretøjer, som opfylder de tekniske krav i direktiv 92/61.

Man begyndte at markedsføre lette quadricykler i Spanien i slutningen af 1997 og anvendte den reducerede momssats på 7 %, fordi de var defineret som knallerter. Som svar på en forespørgsel ændrede det spanske generaldirektorat for skat i slutningen af 1998 sit kriterium med bindende virkning, idet det fastsatte, at der for lette quadricykler skal anvendes den almindelig momssats på 16 %, fordi de har fire hjul, selv om de fuldt ud anerkendes som knallerter.

Er Kommissionen klar over den situation, som derved er opstået? Mener Kommissionen ikke, at den afgiftsmæssige behandling af lette quadricykler med den momssats der i øjeblikket opkræves ud over at indebære en forskelsbehandling i forhold til de øvrige knallerter skaber virkninger, der er i strid med EF-traktaten (skaber forvridninger på markedet og hæmmer den frie bevægelighed for varer) og den gældende fællesskabslovgivning?

(1) EFT L 225 af 10.8.1992, s. 72.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(16. marts 2000)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at den har kendskab til anvendelsen af differentierede momssatser i forbindelse med salg af knallerter i Spanien.

I henhold til artikel 12 i Rådets 6. momsdirektiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning vedrørende omsætningsafgift det fælles merværdiafgiftssystem med ensartet beregningsgrundlag(1) (som ændret ved direktiv 92/77/EF) skal der anvendes en normalsats, men medlemsstaterne har mulighed for at anvende en eller to nedsatte satser ved visse leveringer af varer og tjenesteydelser, der er opført i direktivets bilag H. Nævnte direktivs artikel 28 rummer en række overgangsbestemmelser bl.a. vedrørende satserne. Knallerter hvad enten de er forsynet med to, tre eller fire hjul forekommer dog ikke blandt de varer, der er omfattet af nævnte bestemmelser, i henhold til hvilke der kan anvendes en nedsat sats. Sagen er for tiden til nærmere behandling i Kommissionen, der tillige agter at undersøge de andre medlemsstaters lovgivning på dette område.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977, som ændret ved EFT L 316 af 31.10.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0125/00

af Neil MacCormick (Verts/ALE) til Rådet

(31. januar 2000)

Om: Våbeneksport

Er Rådet klar over, at begrænsninger på våbeneksport til lande som f.eks. Sudan bliver omgået ved at give producenter i tredjelande licens til våbenfremstilling?

Hvad agter Rådet at gøre ved dette?

Svar

(16. marts 2000)

Rådet har ikke fået forelagt det problem, det ærede parlamentsmedlem nævner. Rådets instanser behandler dog for tiden spørgsmålet om arms brokering.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0335/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. februar 2000)

Om: Forøgelse af den nationale garantimængde for bomuld for Grækenland

Bomuldsproduktionen i Grækenland har i mange år oversteget den nationale garantimængde på 782.000 tons med det resultat, at der er blevet pålagt store bøder, og at producenternes indkomster er faldet drastisk, eftersom også den garanterede målpris (106,3 euro/100 kg ikke-egreneret bomuld) har været den samme i adskillige år.

Et absolut krav fra såvel producentsammenslutningerne som de øvrige berørte organer har været og er fortsat en forhøjelse af den nationale garantimængde og den samlede fællesskabsstøtte.

Har Grækenland under proceduren for revision af støtteordningen for bomuld og godkendelsen af Kommissionens forslag anmodet om forhøjelse af den nationale garantimængde og den samlede fællesskabsstøtte? Hvornår og til hvilke instanser er denne anmodning indgivet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. marts 2000)

Det ligger uden for Kommissionens kompetence at behandle dette spørgsmål, som udelukkende sorterer under de pågældende nationale myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0348/00

af Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) og Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(14. februar 2000)

Om: Ekspert, som af Kommissionen har fået til opgave at vurdere den offentlige støtte til elsektoren i Spanien

Ifølge oplysninger i Spanien sætter den uafhængige ekspert, som af Kommissionen har fået til opgave at vurdere omkostningerne i forbindelse med overgangen til fri konkurrence, spørgsmålstegn ved nogle af de beregninger, som de spanske myndigheder har foretaget for at kunne fastslå omkostningernes størrelse.

Hvad går indsigelserne ud på, og hvordan påvirker de de spanske myndigheders beregninger? Hvilke konklusioner er eksperten nået frem til?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(16. marts 2000)

Konsulentfirmaets opgave bestod i at kontrollere, om de formodninger, som de spanske myndigheder lagde til grund for beregningen af omkostningerne i forbindelse med overgangen til fri konkurrence (CTC), var i overensstemmelse med de internationalt anerkendte standarder. Kommissionen er i gang med at analysere resultaterne af ovennævnte undersøgelse og har anmodet de spanske myndigheder om at fremlægge supplerende oplysninger. Det er endnu for tidligt at vurdere disse faktorers virkning på CTC-niveauet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0170/00

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(31. januar 2000)

Om: EU-ordning om helligdage

Da der findes stadig flere indvandrere fra Maghreb-landene i landbruget og i andre sektorer i de øvrige EU-lande, har man i ansættelsesvilkårene for arbejdstagere fra disse lande måttet indsætte bestemmelser om helligdage for de pågældende.

Som følge af pres fra de fagforbund, der forhandler overenskomsterne for arbejdstagere fra Maghreb-landene, falder disse helligdage normalt på fredage og lørdage, så de pågældende kan respektere disse dage som helligdage.

Da indvandringen til alle EU-landene er stigende, kan Kommissionen da oplyse, om der findes fællesskabsbestemmelser om dette emne, så der kan foretages en generel regulering af helligdagene og en koordinering med den ugentlige hviledag om søndagen, som er normen i EU-landene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(15. marts 2000)

Artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 93/104/EF om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden(1) indeholder bestemmelser om en ugentlig hvileperiode på 35 timer. Efter Domstolens annullering af artikel 5, stk. 2, i sag C-84/94, Det Forenede Kongerige mod Rådet(2), kan medlemsstaterne frit afgøre, om den ugentlige hvileperiode skal gives på en eller flere bestemte dage i ugen.

Den 25. november 1999 vedtog Kommissionen en pakke bestående af to lovgivningsforslag og et forslag til et program til bekæmpelse af diskrimination i Fællesskabet på grundlag artikel 13 (tidligere artikel 6a i EF-traktaten.(3)

Et af initiativerne er et forslag til et horisontalt direktiv til bekæmpelse af diskrimination blandt andet på grundlag af religion. I artikel 12 i dette forslag kræves det, at medlemsstaterne opfordrer arbejdsmarkedets parter til at bidrage til gennemførelsen af princippet om lige behandling ved at indføre kollektive overenskomster, adfærdskodekser, forskning eller udveksling af erfaringer og god praksis med henblik på at forhindre diskrimination.

(1) EFT L 307 af 13.12.1993.

(2) Samling af Afgørelser 1996 side I-5755.

(3) KOM(1999) 564, 565, 566 og 567 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0531/00 af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen. Eventuelle bidrag til de italienske faglige landsorganisationer CGIL, CISL og UIL.



EF-Tidende nr. 303 E af 24/10/2000 s. 0202 - 0202



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0531/00 af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen (28. februar 2000) Om: Eventuelle bidrag til de italienske faglige landsorganisationer CGIL, CISL og UIL Kan Kommissionen oplyse, om der nogensinde er udbetalt fællesskabsstøtte til de italienske faglige landsorganisationer CGIL, CISL og UIL eller til foreninger eller forbund, der på en eller anden måde har tilknytning hertil, og, i bekræftende fald, i hvilket omfang og med hvilken begrundelse? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou (23. marts 2000) CGIL, CISL og UIL kan i deres egenskab af arbejdstagerorganisationer modtage samfinansiering fra Fællesskabet over budgetpost B3-4000 (Industrielle relationer og den sociale dialog), B3-4002 (Fagforeningers oplysnings- og uddannelsesvirksomhed) og B3-4003 (Information, høring og deltagelse af virksomhedsrepræsentanter) til gennemførelse af støtteberettigede foranstaltninger, hovedsageligt tilrettelæggelse af tværnationale møder og seminarer, herunder inden for rammerne af gennemførelsen af resultaterne af den sociale dialog på europæisk plan. Indkaldelser af forslag, der opfylder kriterierne for støtteberettigelse og betingelserne for at modtage samfinansiering, er offentliggjort på Europa-serveren (http://europa.eu.int/comm/dg05/soc-dial/social/index-en.htm). I de seneste tre år har disse tre faglige landsorganisationer haft omkring 30 muligheder for at modtage samfinansiering fra Fællesskabet over disse budgetposter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0433/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(23. februar 2000)

Om: Forebyggelse af muskel- og ledskader i skolealderen

Stadig flere forældre til børn i skolealderen klager over vægten af skolerygsække, der anvendes til transport af bøger fra hjemmet til skolen og omvendt. Regionale og lokale sundhedsmyndigheder har udsendt videnskabeligt funderede oplysninger og adfærdsråd for at hindre gener som følge af taskernes vægt.

På denne baggrund anmodes Kommissionen om at besvare følgende spørgsmål:

1. Findes der undersøgelser af problemet på EU-plan?

2. Findes der i de andre EU-stater regler, der bygger på teknisk-videnskabelige fakta?

3. Mener Kommissionen på grundlag af de oplysninger, den ligger inde med, ikke, at det vil være hensigtsmæssigt at stille forslag til harmoniserede regler med det formål at give familierne sikre oplysninger om forebyggelse af muskel- og ledskader forårsaget af skolerygsække, hvis vægt ikke bør overskride en nærmere fastsat grænse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. marts 2000)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at der er behov for at forebygge muskel- og ledskader i en tidlig alder.

1. Der er på det europæiske plan allerede gennemført en række undersøgelser af muskel- og ledskader, og andre undersøgelser gennemføres i øjeblikket inden for rammerne af Fællesskabets forskningsprogrammer. Disse projekter dækker en lang række vigtige spørgsmål, men endnu ikke de specifikke skader, der her er tale om. Der vil derfor være behov for yderligere forskning for at bestemme risikoen og foreslå mulige løsninger. En sådan forskning under programmet om livskvalitet og kroniske og degenerative skader kan være berettiget til fællesskabsstøtte.

2. og 3. Kommissionen er ikke bekendt med, at der skulle findes standarder vedrørende denne sag, og den har ingen planer om at fremsætte forslag om harmoniserede regler.