ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2812/98

af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen

(17. september 1998)

Om: Evaluering af emballagedirektivet 94/62/EF

Tre aar efter ikrafttraedelsen af emballageaffaldsdirektivet 94/62/EF(1) bedes Kommissionen oplyse foelgende:

- Hvordan har efterspoergslen efter emballage generelt udviklet sig i perioden 1990-1997?

- Hvordan har genanvendelsen af emballage (genindvinding af materialer) generelt udviklet sig i perioden 1990-1997?

- Hvor stor en andel af den samlede emballage var det teknisk muligt og rentabelt at genanvende i 1997?

- Hvordan udviklede den markedsandel, som drikkevarer i genbrugsemballage (< 2l) indtager, sig i perioden 1990-1997?

- I hvilke medlemsstater findes der forbraendingsanlaeg ( >500t/aa), hvori der afbraendes emballageaffald (den aarlige kapacitet pr. anlaeg), og hvor mange af dem findes der?

- I hvor mange af disse anlaeg er der en braendvaerdi paa over 13MJ?

- I hvor mange af disse anlaeg saelges mindst 33 % af braendvaerdien af det afbraendte emballageaffald til eksterne brugere?

- I hvilke af disse anlaeg anvendes der:

- stoevfiltre (tekstil- eller elektrofiltre),

- roegrensningsanlaeg,

- avancerede installationer (katalysatorer, deNOX-udstyr, sekundaer filtre og absorbere)?

- Hvilke af disse anlaeg opfylder kravene i direktiv 89/369/EOEF(2)?

- Bevirkede direktiv 94/62/EF en harmonisering af kravene for at faa adgang til markedet i EU?

- Hvor mange forskellige genbrugsordninger for salgsemballage af forskellig art fandtes der i de 15 medlemsstater i 1998?

- Hvor mange afgiftsordninger skulle der derfor anmeldes?

- Hvor mange CEN-standarder er blevet endelig udformet efter tre og et halvt aars arbejde under Mandate 2000?

- Hvornaar vil disse standarder foreligge, saa de kan anvendes i overensstemmelse med emballagedirektivet?

- Hvordan vurderer Kommissionen udkastene til CEN-standarder paa baggrund af emballagedirektivet 94/62/EF?

- Hvilken status har biologisk nedbrydeligt plastic i EU, og i hvilket omfang anvendes det?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(28. oktober 1998)

Kommissionen beklager, at den paa nuvaerende tidspunkt ikke har tilstraekkelige informationer til at kunne besvare spoergsmaalet.

Den foerste forpligtelse til at rapportere om anvendelsen af direktiv 91/692/EOEF om standardisering og rationalisering af rapporter om gennemfoerelse af visse miljoedirektiver(3) vil vedroere perioden 1998-2000, hvilket betyder, at rapporterne foerst vil foreligge for Kommissionen den 20. juni 2001. I henhold til beslutning 97/138/EF om databasesystemet i forbindelse med emballage og emballageaffald(4) skal de foerste oplysninger, der indsendes, vedroere 1997, men da fristen for fremsendelse af data til Kommissionen er 18 maaneder, modtages disse senest 30. juni 1999.

Endvidere har Kommissionen til hensigt at ivaerksaette en raekke undersoegelser om den nuvaerende situation for systemer til forvaltning af emballage og emballageaffald i Europa. Resultaterne vil foreligge i 1999.

(1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.

(2) EFT L 163 af 14.6.1989, s. 32.

(3) EFT L 377 af 31.12.1991.

(4) EFT L 52 af 22.2.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2961/98

af Angela Sierra González (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Ny ordning for importlicenser

Det bestemmes i artikel 17 i Raadets forordning (EOEF) 404/93 om den faelles markedsordning for bananer(1), som aendret ved Raadets forordning (EF) 1637/98 af 20. juli 1998(2), at "al indfoersel af bananer til Faellesskabet kraever forelaeggelse af en importlicens, der udstedes af medlemsstaterne til enhver part, der anmoder herom, uanset hvor i Faellesskabet den paagaeldende er etableret, med forbehold af de saerlige bestemmelser, der er fastsat med henblik paa gennemfoerelsen af artikel 18 og 19".

Det synes at fremgaa af konklusionerne fra moedet i Raadet (landbrug) i juni i aar, at man har vedtaget en ny importlicensordning, ifoelge hvilken importrettighederne fra 1999 skal overdrages til de faktiske producenter.

Hvilke foelger vil en saadan fordelingsmetode faa for de importrettighedsindehavere, som ikke personligt har udnyttet disse rettigheder, saadan som det i oevrigt har vaeret tilladt ifoelge faellesskabsretten?

Mener Kommissionen med hensyn til saadanne producenter, som i den kommende periode vil staa uden importlicenser, at forhoejelsen af referenceindkomsten og ydelsen af ekstra stoette vil vaere tilstraekkelig til at sikre faellesskabsproducenternes stilling paa markedet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(3. november 1998)

Ifoelge konklusionerne fra landbrugsministrenes raadsmoede i juni i aar skal inportlicenserne gives til de "faktiske importoerer". Derfor kan de, der ikke har importeret bananer fra tredjelande, ikke komme i betragtning som traditionelle importoerer i den nye ordning.

Kommissionen mener, at udligningsstoetten er tilstraekkelig til at sikre EF-producenternes markedsandel. I den forbindelse skal der tages hoejde for, at udligningsstoetten forhoejes i to tempi som foelge af forhoejelsen af den faste referenceindtaegt med 5 % i 1998 og med indtil 8 % i 1999, og at toldkontingenterne forbliver uaendret.

(1) EFT L 47 af 25.2.1993, s. 1.

(2) EFT L 210 af 28.7.1998, s. 28.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3831/98

af Paul Ruebig (PPE) til Kommissionen

(22. december 1998)

Om: Virkningerne af den internationale uro paa finansmarkederne for det europaeiske staalmarked - forskning

Den internationale staalkonjunktur staar foran nye udfordringer: tre store regioner i verden - Rusland, Sydoestasien og Latinamerika - befinder sig i oekonomiske vanskeligheder. Dette faar to konsekvenser: omdirigeringen af traditionelle handelsstroemme afstedkom en enorm importstigning i Europa, som i 1998 udgjorde 520 % fra Asien og 109 % fra USA. Paa den anden side bevirkede koncentrationen af afsaetningsmarkederne en tilbagegang af den europaeiske eksport, som yderligere blev oeget gennem regionale protektionistiske tendenser. De europaeiske staalproducenter trodser indtil nu med held denne udvikling. Nu kraeves der navnlig perspektiver paa baggrund af politiske bestemmelser i denne sektor.

Hvordan bedoemmer Kommissionen i betragtning af det 5. rammeprogram, der er blevet forhandlet, samt den planlagte staalforskningsfond Faellesskabets aktuelle aktiviteter og deres planlagte virkninger paa dette omraade? Hvilke yderligere initiativer er noedt til at blive ivaerksat?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson

(19. januar 1999)

Med indledningen af det femte rammeprogram vil der vaere forskellige muligheder for at stoette forskning paa staalomraadet. En central plads indtager her det tematiske program "fremme af konkurrence- og baeredygtig vaekst". Arbejdsprogrammet for noegleaktioner og generiske aktiviteter er i gang med at blive udarbejdet med stoette fra eksterne raadgivende grupper, omfattende eksperter i forskning og teknologisk udvikling (FTU) vedroerende staal. Der er navnlig blevet indfoert en bestemt generisk aktivitet "nye materialer og produktionsteknologi paa staalomraadet", som er skraeddersyet til at opfylde staalindustriens behov. Parallelt hermed loeber EKSF's staalforskningsprogram frem til aar 2002, hvor EKSF-traktaten udloeber.

I betragtning af disse talrige aktiviteter paa faellesskabsplan er der intet behov for yderligere initiativer for oejeblikket, navnlig paa baggrund af droeftelserne institutionerne imellem om EKSF's fremtid. Det Raadgivende EKSF-Udvalg, Serdec (Udvalget for Staalforskning og -udvikling) Det Tekniske Raadgivende udvalg for EKSF's Staalforskningsprogram samt de raadgivende grupper for noegleaktionerne inden for det femte rammeprogram med deltagelse af eksperter paa staalomraadet er fyldestgoerende instrumenter for fastlaeggelse af den europaeiske staalindustris behov i forbindelse med Faellesskabets FTU-programmer. De udgoer ligeledes et fleksibelt instrument med hensyn til at reagere hurtigt paa nye forskningstendenser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2528/98

af Graham Mather (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Udtjente koeretoejer/motorcykler

1. Har Kommissionen foretaget en specifik vurdering af miljoeindvirkningen vedroerende udtjente motorcykler?

2. Er Kommissionen sikker paa, at bestemmelserne vedroerende motorcykler i ovennaevnte direktivforslag staar i rimeligt forhold til bestemmelserne vedroerende stoerre koeretoejer?

3. Har Kommissionen foretaget en vurdering af de oekonomiske indvirkninger, som dette direktivforslag vil faa for motorcykelproduktionen og -detailhandelen i EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(28. oktober 1998)

I overensstemmelse med EF-Traktatens artikel 130 R, stk. 3 har Kommissionen taget hensyn til mulige fordele og ulemper ved foranstaltningens gennemfoerelse og undladelse af at gennemfoere den i forbindelse med udrangerede koeretoejer. Der er ogsaa taget hensyn til en raekke andre principper, naermere bestemt de, der er omtalt i EF-Traktatens artikel 130 R, stk. 2.

I denne forbindelse har Kommissionen grundigt overvejet behovet for at lade udrangerede motorcykler indgaa i forslaget til et direktiv om udrangerede koeretoejer(1). Motorcykelfabrikanter og brugere er blevet hoert paa behoerig vis i denne proces. I lyset af blandt andet de oekonomiske overvejelser, det aerede medlem naevner, er Kommissionen naaet frem til den konklusion, at udrangerede motorcykler ikke boer vaere omfattet af forslagets artikel 4 og 7. Samtidig har Kommissionen konkluderet, at der ikke er nogen grund til, at udrangerede motorcykler ikke skulle vaere omfattet af de oevrige bestemmelser i forslaget.

(1) EFT C 337 af 7.11.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3070/98

af Mary Banotti (PPE) til Kommissionen

(9. oktober 1998)

Om: Lovfaestet krav om at medfoere identitetskort

Kan Kommissionen oplyse, hvilke medlemsstater der ved lov kraever, at borgerne medfoerer identitetskort?

Kan Kommissionen give eventuelle ajourfoerte oplysninger om forslag om indfoerelse af et standardiseret identitetskort for alle medlemsstaterne paa et tidspunkt i fremtiden?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(11. december 1998)

I henhold til de oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af, kraever seks medlemsstater, at deres statsborgere skal have identitetskort paa sig (Belgien, Graekenland, Spanien, Frankrig, Italien, Portugal).

Ikke alle medlemsstater kraever saaledes identitetskort. Et forslag om at harmonisere udformningen af identitetskort indgaar ikke i Kommissionens arbejdsprogram.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3130/98

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Godkendelse af medicin til behandling af dyr

De maksimale graensevaerdier, som EU har indfoert for medicinrester i dyr til konsum spiller en afgoerende rolle for at reducere risikoen for, at medicinrester kommer ind i foedekaeden. Ved anvendelse af forordningen tages der imidlertid ikke hensyn til virkningerne heraf paa heste, der betragtes som dyr til konsum, men som sjaeldent slagtes til dette formaal i Det Forenede Kongerige. Man frygter nu, at de tilladte midler til bedoevelse af dyr og smertekontrol vil vaere ineffektive samtidig med, at det ikke laengere vil vaere muligt at faa de effektive midler.

Kan Kommissionen forstaa den britiske dyrlaegesammenslutnings bekymringer, for saa vidt angaar virkningen af disse foranstaltninger for heste? Hvilke skridt planlaegger Kommissionen i bekraeftende fald at tage for at afhjaelpe denne situation?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(11. november 1998)

Kommissionen er i oejeblikket ved at foretage en grundig undersoegelse af det af det aerede medlem naevnte problem og skal snarest muligt meddele ham udfaldet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4050/98

af Eolo Parodi (PPE) og Guido Viceconte (PPE) til Kommissionen

(13. januar 1999)

Om: Beskyttelse af betegnelsen "Prosciutto di Parma" ("Parmaskinke")

Den dom, som for nylig blev afsagt af appelretten i London i sagen "Asda/Consorzio Prosciutto di Parma" (sammenslutning af Parmaskinkeproducenter), og som tillader den britiske supermarkedskaede at saelge skinker indkoebt i Parma, men skaaret i skiver og emballeret i Det Forenede Kongerige, under maerket "Parmaskinke", tager ikke behoerigt hensyn til de saerlige skiveskaerings- og emballeringsprocesser, som er af afgoerende betydning for produktets kvalitet. Kommissionen bedes derfor oplyse foelgende:

1. Finder den ikke, at EU-bestemmelserne om beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser er blevet tilsidesat i dette tilfaelde?

2. Hvilke foranstaltninger agter den at traeffe for at beskytte den italienske sammenslutning og de europaeiske forbrugere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. januar 1999)

De aerede medlemmer henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel P-3881/98 fra Livio Filippi(1).

(1) Se side 102.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3711/98

af Felipe Camisón Asensio (PPE) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Projekter ivaerksat af lokalregeringen i Extremadura under programmerne "Ouverture" og "Ecos"

Lokalregeringen i Extremadura ansoegte i sin tid om stoette til foelgende tre projekter under Kommissionens programmer "Ouverture" og "Ecos": Et projekt i 1993 vedroerende jagt og udnyttelse af de naturlige ressourcer i samarbejde med partnere fra Holland, Portugal, Ungarn, Irland, Rusland og Tjekkiet, et tilsvarende projekt i 1995, og et tredje projekt vedroerende vinavl.

Kan Kommissionen for disse tre projekters vedkommende oplyse:

1. Hvornaar de blev godkendt, hvilke aktioner der hovedsageligt var tale om, og hvilke bevillinger der blev tildelt?

2. Hvor store beloeb, EU ydede til institutioner, virksomheder og enkeltpersoner i Extremadura?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(8. februar 1999)

Spoergsmaalet vedroerer tre ECOS-Ouverture projekter, der gennemfoeres af eller omfatter regionen Extremadura.

"Forvit" projektet, der blev finansieret i slutningen af 1993, har modtaget den samlede stoette paa 49 883 EUR fra Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (EFRU). Af dette beloeb udgoer Extremaduras andel 16 169 EUR. Sidste udbetaling til projektlederen, regionen Piemonte, skete den 30. januar 1996. Formaalet med projektet var at undersoege og definere landbrugsudviklingstjenester for vinavlerne. Desuden skulle hver region definere en vinproduktionspolitik med hensyn til forskning, uddannelse og information. Piemonte koncentrerede sig om forskning og informationsformidling, mens Murcia og Extremadura koncentrerede sig om teknisk bistand og de uddannelsesseminarer, der blev holdt i hver region.

"Nature Border I" projektet, der blev finansieret fra slutningen af 1994, har ogsaa modtaget den samlede stoette paa 63 000 EUR fra EFRU. Af dette beloeb udgoer Extremaduras andel 44 775 EUR. Sidste udbetaling til projektlederen, regionen Extremadura, skete den 31. maj 1996. Formaalet med projektet var at stoette udvekslingen af erfaringer om regionale administrative strukturer for forvaltning af beskyttede omraader og jagt. Aktiviteterne omfattede teknisk bistand (herunder forberedelse af et dokument, der beskrev situationen for de administrative strukturer og forvaltningen af beskyttede omraader, og forslag til aktioner), udveksling af erfaringer, seminarer og offentliggoerelse af partnernes konklusioner.

"Nature Border II" projektet er en opfoelgning af foregaaende projekt og blev igangsat i september 1995. Projektlederen (regionen Extremadura) har modtaget to af de tre trancher af stoetten fra EFRU, svarende til 79 403 EUR. Sidste tranche (paa 29 626 EUR) vil i princippet kunne blive udbetalt i begyndelsen af 1999. Som led i projektet har Extremadura modtaget 85 277 EUR i stoette. Den tekniske bistand i forbindelse med projektet gik ud paa at forberede generelle retningslinjer for organiseringen af naturomraader og jagt paa regionalt plan. Den omfattede ogsaa overfoersel af teknologi gennem brug af geografiske informationssystemer, afholdelse af to seminarer og uddannelse af tekniske forvaltningsgrupper.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3568/98

af Gary Titley (PSE) til Kommissionen

(1. december 1998)

Om: Paastaaet interferens i MED-TV-programudsendelser, foraarsaget af de tyrkiske myndigheder

Da Kommissionen sidst modtog en forespoergsel vedroerende dette problem, svarede den, at det var noedvendigt at skaffe kontant bevismateriale foer der kunne indgives klage til de tyrkiske myndigheder over disses paastaaede interferens i MED-TV-programudsendelser.

Idet problemerne paavirker den britiske organisation MED-TV, som ikke har de noedvendige midler til at skaffe detaljerede beviser paa kilden til denne interferens, vil Kommissionen da paatage sig at undersoege dette problem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(15. januar 1999)

Kommissionen kan oplyse det aerede medlem om, at den form for undersoegelser, som der bliver foreslaaet, ikke falder ind under Faellesskabets forbindelser med Tyrkiet, saadan som de er for oejeblikket ifoelge associerings- og toldunionsaftalerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3985/98

af Kirsi Piha (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Operationelle anbefalinger i forbindelse med den nordlige dimension

Kommissionen foreslog i sin meddelelse om EU's nordlige dimension, der blev forelagt paa topmoedet i Wien, operationelle anbefalinger om bl.a. samarbejdet i graenseomraaderne og uddannelsesprojekter for forvaltningen i Rusland, Polen og de baltiske lande.

Hvilke programmer og foranstaltninger vil Kommissionen udarbejde for at gennemfoere de paagaeldende operationelle anbefalinger, og ud fra hvilken tidsplan agter Kommissionen at arbejde i denne forbindelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek

(29. januar 1999)

Med henblik paa en opfoelgning af formandskabets konklusioner fra Det Europaeiske Raad i Wien, genoptager Kommissionen nu udvekslingen af synspunkter med alle de parter, som er interesseret i at realisere henstillingerne i den foreloebige rapport om "En nordlig dimension i Unionens politikker"(1) samt at fastlaegge retningslinjer for en indsats paa de paagaeldende omraader.

(1) KOM(98) 589 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4086/98

af Leonie van Bladel (UPE) til Kommissionen

(14. januar 1999)

Om: Bekaempelse af svig i Surinam som middel mod transatlantisk kriminalitet

1. Er Kommissionen bekendt med udtalelserne fra chefen for det surinamske toldvaesen, Arthur Trott, om at der i Surinam er opstaaet et saadant forhold mellem fabrikanter i udlandet og surinamske importoerer, "at underfakturering synes at vaere blevet den almindeligste sag af verden", og at dette forhold bidrager til udbredelse af den transatlantiske kriminalitet?

2. Mener Kommissionen ikke, at Surinam boer kunne faa adgang til at anvende den europaeiske knowhow inden for bekaempelse af svig?

3. Vil Kommissionen overveje muligheden af at finansiere indsaettelse af det britiske "Network International", en virksomhed der er specialiseret inden for bekaempelse af svig som ovennaevnte, bl.a. ogsaa for at sikre en transparent og ansvarlig anvendelse af europaeiske midler i landet?

4. Mener Kommissionen, at der er mulighed for at stille europaeiske toldtjenestemaend til raadighed for Surinam med sigte paa at hjaelpe med at undersoege fakturaernes korrekthed og dermed at modvirke svig i form af underfakturering?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(26. februar 1999)

Kommissionen er bekendt med udtalelserne fra chefen for det surinamske toldvaesen, der i vidt omfang er blevet gengivet i den lokale presse.

Den nuvaerende praksis med underfakturering af importen er et meget alvorligt problem, isaer fordi et saadant bedrageri kan have stor virkning for de offentlige finanser i det importerende land. Det surinamske toldvaesen har nu besluttet at loese problemet, og Kommissionen opfordrer den surinamske regering til at staa fast paa sin afgoerelse.

Den europaeiske knowhow inden for bekaempelse af svig kunne vaere til gavn for Surinam, der tidligere har benyttet sig af teknisk bistand fra toldembedsmaend i visse medlemsstater.

Baade selve definitionen af strategien paa dette omraade, og valget af samarbejdspartnere, er imidlertid afgoerelser, som henhoerer under de surinamske myndigheders kompetence. Indtil videre har dette omraade ikke vaeret behandlet i det nationale indikativprogram, og den surinamske regering har heller ikke meddelt, at den agter at fremsaette anmodninger til Kommissionen i denne anledning.

Skulle Surinams regering oenske faglig bistand fra Faellesskabet, vil flere selskaber fra Faellesskabet eller landene i Afrika, Vestindien eller Stillehavet (AVS-staterne), der er specialiserede paa dette omraade, blive udvalgt og anmodet om at afgive bud paa lige fod, i overensstemmelse med de normale procedurer for tilkendelse af kontrakter.

Paa den anden side mener Kommissionen, selv om den principielt gaar imod denne praksis, ikke at underfakturering udgoer en trussel mod en transparent og ansvarlig anvendelse af midlerne fra Den Europaeiske Udviklingsfond (EUF) i Surinam eller andetsteds. I henhold til artikel 308, 309 og 310 i den fjerde Lomé konvention er varer, der importeres i forbindelse med et projekt finansieret af EUF, fritaget for told.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3667/98

af Philippe Monfils (ELDR) til Kommissionen

(7. december 1998)

Om: Moms paa kunstvaerker

Det syvende momsdirektiv blev i en raekke lande, bl.a. Belgien, gennemfoert den 1. januar 1995, medens Tyskland paa sin side opnaaede en udsaettelse af den forhoejede momssats indtil 1999. Dette har medfoert en konkurrenceforvridning mellem kunsthandlerne i de forskellige medlemsstater, eftersom momsen i f.eks. Belgien er paa 21 %, hvorimod den i Tyskland kun er paa 7 %. Denne forskel giver en enorm konkurrencemaessig fordel paa et saa specialiseret og internationalt marked som kunstmarkedet.

Udover det konkurrencemaessige aspekt er der tilsyneladende ogsaa tale om diskriminering med hensyn til momssatsen mellem de forskellige dele af markedet for kulturelle goder og tjenesteydelser. Saaledes har boghandlerne og for nylig ogsaa udoevende kunstnere faaet bevilget en reduceret sats, nemlig 6 %. Denne reducerede sats blev vedtaget for at fremme kulturlivet og give det en chance for at overleve.

Har Kommissionen kendskab til kunsthandlernes problemer, og agter den at stille et forslag til aendring af direktiv 92/77 om tilfoejelse til det faelles mervaerdiafgiftssystem og om aendring af direktiv 77/388 med henblik paa at indfoeje kunstvaerker i bilag H til dette direktiv (liste over goder og tjenesteydelser, som kan belaegges med reducerede momssatser) for at sikre en loyal konkurrence mellem Den Europaeiske Unions kunsthandlere som en del af Faellesskabets politik til stoette for den kulturelle sektor?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(2. februar 1999)

Det syvende momsdirektiv af 14. februar 1994 (94/5/EF)(1) omhandler saerordninger for brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter. Dette goer det muligt for momspligtige at betale moms af deres fortjenstmargen i forbindelse med salg af kunstgenstande, hvilket er tilfaeldet i Belgien, i stedet for at betale moms af den fulde salgspris, som det sker i Tyskland. Endvidere kan medlemsstaterne vaelge at anvende den nedsatte sats paa indfoersler af kunstgenstande, og sker dette, kan de vaelge at anvende den nedsatte sats paa foerstegangsleveringer af kunstvaerker, der foretages af ophavsmanden eller dennes retmaessige arvinger, hvorved billedkunstnere ligestilles med udoevende kunstnere. Beslutningen om at anvende den nedsatte sats enten paa foerstegangsleveringer fra billedkunstnere eller paa ydelser, der leveres af udoevende kunstnere, traeffes af de enkelte medlemsstater.

Kommissionen er klar over de forvridninger, der skyldes de afvigelser, to medlemsstater blev indroemmet paa det tidspunkt, det syvende momsdirektiv blev vedtaget, men stoler paa, at forvridningerne vil forsvinde, naar afvigelserne udloeber den 30. juni 1999.

(1) EFT L 60 af 3.3.1994.