ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0579/01

af Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) til Kommissionen

(1. marts 2001)

Om: Sundhedsfarligt vand i Andalusien

Efter hvad den andalusiske lokalregering selv har indrømmet, har over 200 000 mennesker i Spanien intet drikkevand eller har ikke drikkevand i en form, der er egnet til vedvarende forbrug. I 1999 var der i alt 166 kommuner, som led under denne form for mangel på drikkevand, og de fleste af disse kommuner ligger i provinserne Almería og Granada.

Denne overraskende og alarmerende indrømmelse fra den andalusiske lokalregerings side viser med al tydelighed, at det endnu midt i vort Fællesskab kan forekomme, at en så omfattende gruppe mennesker ikke har noget drikkevand.

Kan Kommissionen oplyse, om det med de fællesskabsbestemmelser, der findes på dette område, kan være rigtigt, at en så stor gruppe mennesker ikke har noget drikkevand, og hvilke hasteforanstaltninger den er indstillet på at træffe for hurtigst muligt at sikre, at denne rest af underudvikling forsvinder fra vort Fællesskab?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(25. april 2001)

Kommissionen kender intet til de forhold, det ærede medlem omtaler.

De fællesskabsbestemmelser på miljøområdet, der formentlig er tale om i denne sag, er bestemmelserne i Rådets direktiv 80/778/EØF af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand(1).

Det skal dog påpeges, at direktiv 80/778/EØF vil blive erstattet af Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998(2). Tidsfristen for omsætning af dette direktiv udløb den 25. december 2000. Bestemmelserne i det nye direktiv skal anvendes af medlemsstaterne fra 25. december 2003.

I henhold til de to ovennævnte direktiver skal medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at kvaliteten af drikkevand fuldt ud opfylder direktivets krav.

På baggrund af de informationer, det ærede medlem er fremkommet med, kan Kommissionen ikke tage stilling til, om fællesskabsretten er overholdt. Kommissionen vil gerne have yderligere informationer herom, f.eks. hvilke kommuner det drejer sig om, for at kunne fastslå, hvorvidt den gældende fællesskabslovgivning på miljøområdet er blevet overholdt fuldt ud i det foreliggende tilfælde.

(1) EFT L 229 af 30.8.1980.

(2) EFT L 330 af 5.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0627/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(1. marts 2001)

Om: Hvidvaskning af penge kasinoer

Hvilke drøftelser førte Kommissionen med repræsentanter for kasinoer i EU i forbindelse med udarbejdelsen af direktiverne om ændring af Rådets direktiv 91/308/EØF(1) om hvidvaskning af penge kasinoer?

(1) EFT L 166 af 28.6.1991, s. 77.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(22. maj 2001)

Ifølge Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni 1991 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge(1) skal forpligtelserne til at bekæmpe hvidvaskning af penge udvides til også at omfatte en række ikke-finansielle erhverv og aktiviteter, nemlig eksterne regnskabskyndige og revisorer, ejendomsmæglere, notarer og advokater, forhandlere af meget værdifulde varer, pengetransportvirksomheder og kasinoindehavere.

Denne udvidelse var en reaktion på de ønsker, som medlemsstaterne og Europa-Parlamentet havde fremsat om en hurtig aktion for at styrke Fællesskabets forsvar mod hvidvaskning af penge.

Som følge af den høje prioritering af dette nye initiativ udgav Kommissionen ikke nogen grønbog eller noget andet baggrundsdokument, før den fremsatte sit forslag. Efter at Kommissionens forslag var offentliggjort, modtog den imidlertid tilkendegivelser fra og havde drøftelser med repræsentanter for alle de ovennævnte erhverv og aktiviteter, der anmodede om et møde.

Med hensyn til kasinobranchen har Kommissionen i de seneste måneder været i kontakt med European Casino Forum, repræsentanter for kasinoer fra én medlemsstat, og repræsentanter for fagforeningerne for de ansatte i kasinoerne.

(1) EFT C 177 E af 27.6.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1870/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. juni 2001)

Om: Præmier for markafgrøder (Belgien)

På området dyrepræmier agter Kommissionen i fremtiden at indføre en maksimumgrænse for støtte til dyr pr. bedrift og aldersklasse. Ville det ikke være hensigtsmæssigt også at indføre en sådan maksimumgrænse, f.eks. 50 ha, for støtte til markafgrøder, således at landbrugsbedrifterne kun kan modtage støtte inden for denne størrelsesorden?

Kan Kommissionen oplyse:

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Belgien omfatter over 50 ha,

- hvor mange landbrugsbedrifter, der i Belgien omfatter mindre 50 ha,

- hvilke besparelser en sådan foranstaltning ville medføre for området markafgrøder med hensyn til budgettet målt i absolutte tal og i procenter?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler på skriftlige forespørgsler E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 og E-1884/01

(24. juli 2001)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1153/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(10. april 2001)

Om: Anvendelse af den fælles fiskeripolitik

Hvilke væsentlige forskelle findes der, hvis overhovedet, mellem de ordninger, der finder anvendelse i henhold til den fælles fiskeripolitik i EU's vestlige farvande og andre områder (som f.eks. Middelhavsområdet)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(7. juni 2001)

Den vigtigste forskel mellem den fælles fiskeripolitiks ordninger for fællesskabsfarvandene i Atlanterhavet, Nordsøen og Østersøen og ordningerne for Middelhavsområdet er, at TAC-systemet (samlet tilladt fangstmængde) med tilhørende kvoter i sidstnævnte område kun anvendes for tunfisk.

Grunden til, at der ikke anvendes TAC'er, er, at der i det meste fiskeri i Middelhavet, og især fiskeriet efter bundlevende arter, fanges en blanding af mange arter, uden at nogen arter eller gruppe af arter er dominerende. Under sådanne forhold er det meget vanskeligt at anvende TAC-systemet effektivt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1674/01

af Chris Davies (ELDR) til Kommissionen

(14. juni 2001)

Om: ILO-konferencen - juni 2001

Vil Kommissionen på ILO-konferencen i juni 2001 gøre opmærksom på, at de indiske, nepalesiske og pakistanske regeringer endnu ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger med henblik på at udrydde slavearbejde?

Vil Kommissionen bestræbe sig på at få ILO-drøftelserne til at fokusere på praktisk støtte til regeringer med henblik på at sikre, at der foretages en vidtspændende undersøgelse af problemet med slavearbejde, at der indføres love, der forbyder slavearbejde, og at der etableres kontrolsystemer til vurdering af virkningerne af den støtte, der ydes til bekæmpelsen af slavearbejde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(31. juli 2001)

Kommissionen har gennemlæst den globale rapport, der er udarbejdet af Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) med henblik på drøftelse ved Den Internationale Arbejdskonference i 2001, med stor omhu og finder, at rapporten udgør et banebrydende skridt for det internationale samfund, når det gælder om at pege på områder, hvor der stadig findes tvangsarbejde, og foreslå måder, hvorpå man kan tackle problemet.

Hvad Indien, Nepal og Pakistan angår, bemærker Kommissionen, at rapporten både indeholder oplysninger om den indsats, der allerede er gjort af de berørte lande for at udrydde slavearbejde, og beviser på omfanget af dette fænomens stadige udbredelse. Kommissionen håber, at en klar identifikation af problemerne via opfølgningen af ILO-erklæringen sammen med teknisk bistand fra ILO vil bidrage til at udrydde fænomenet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0040/01

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(18. januar 2001)

Om: Krænkelse af menneskerettighederne i Saudi-Arabien

Ifølge forlydender har Kommissionen gentagne gange rejst spørgsmålet om dødsstraf i Saudi-Arabien og henrettelsen af unge under 18.

Disse spørgsmål er blevet rejst over for Samarbejdsrådet for Golfstaterne.

Hvilke forestillinger har Kommissionen gjort over for Samarbejdsrådet for Golfstaterne, den saudiarabiske regering eller andre organer, hvornår og med hvilket resultat?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(31. juli 2001)

Kommissionen er bekymret over menneskerettighedssituationen i Saudi-Arabien, også hvad angår den udbredte brug af dødsstraf. Men der findes ingen specifik aftale med Saudi-Arabien, på grundlag af hvilken der kan foregå en direkte udveksling af synspunkter om disse anliggender med den saudiarabiske regering.

Der er etableret en regelmæssig politisk dialog ved samarbejdsaftalen mellem Fællesskabet og Golfsamarbejdsrådet, hvori deltager De Forenede Arabiske Emirater, Saudi-Arabien, Bahrain, Qatar, Oman og Kuwait.

Menneskerettighederne er et vigtigt punkt på dagsordenen i denne dialog. I de sidste to år er situationen i Saudi-Arabien og i de andre medlemmer af Golfsamarbejdsrådet (GCC) blevet drøftet indgående på de årlige møder på højtstående embedsmands- og ministerplan mellem Unionen og GCC. Det skyldes, at EU i stigende grad interesserer sig for menneskerettighedssituationen i regionen, hvilket også kom til udtryk på de sidste to årsmøder i De Forenede Nationers Kommission for menneskerettigheder, hvor Unionen pegede på situationen i Saudi-Arabien, også spørgsmålet om dødsstraf.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1006/01

af Mark Watts (PSE) til Kommissionen

(30. marts 2001)

Om: Fysisk planlægning omkring Fællesskabets lufthavne

Kan Kommissionen, med henvisning til meddelelsen om lufttransport og miljø (1. december 1999) og Europa-Parlamentets beslutning om denne meddelelse (7. september 2000), oplyse, hvornår den præcist agter at offentliggøre sin rapport om retningslinjer for bedste praksis med hensyn til fysisk planlægning omkring Fællesskabets lufthavne? Agter den at sikre en bred høring under udførelsen af denne undersøgelse, og vil den oplyse, hvilke interessenter den vil kontakte?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio på skriftlige forespørgsler E-1005/01 og E-1006/01

(18. juni 2001)

Kommissionen anser hensigtsmæssige bestemmelser for anvendelsen af jorden omkring lufthavne for et vigtigt element i en politik, der sigter på at beskytte mennesker, der bor i nærheden af lufthavne, mod flystøj uden at det påvirker lufttransportoperationers økonomi uforholdsmæssigt.

Kommissionen erkender samtidig fuldt ud medlemsstaternes og de kompetente lokale myndigheders forret, når det drejer sig om bestemmelser og konkrete beslutninger på dette område. Den har ikke til hensigt at blande sig i den eksisterende ansvarsfordeling.

I betragtning af, hvor vigtige beslutninger om anvendelse af jorden rundt om lufthavne kan være for at nå det mål, der består i at forbedre støjsituationen, således at det antal mennesker, som lider alvorligt under flystøj nedskæres, har Kommissionen dog til hensigt at oprette en ekspertgruppe bestående af mennesker med direkte ansvar på dette område for at identificere bedste praksis på området. Kommissionen håber, at denne gruppes arbejde bliver gavnligt med henblik på at etablere henstillinger om fysisk planlægning, der kan forbedre balancen mellem miljømæssige, økonomiske og sociale forhold, samtidig med at ansvarsfordelingen respekteres.

Kommissionen kan ikke på nuværende tidspunkt angive en præcis tidsplan for offentliggørelse af en rapport.

Kommissionen sikrer bred høring og vil henvende sig til alle, der har en legitim interesse i sagen.

Oplysninger hidrørende fra gennemførelse af andre fællesskabsinstrumenter, f.eks. direktivforslaget vedrørende en vurdering og styring af ekstern støj(1) kan vise sig at være gavnlig for denne gruppe.

(1) EFT C 337 E af 28.11.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0815/01

af Antonio Tajani (PPE-DE) og Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(19. marts 2001)

Om: Indlemmelse af forsikringsselskabet INA

Bestyrelsen for INA, et italiensk forsikringsselskab som er overtaget af Assicurazioni Generali, har besluttet at omstrukturere selskabet og overføre livsforsikringsvirksomheden fra INA A/S til et nyt selskab benævnt INA-VITA, som er dannet udelukkende med henblik herpå, og der skal senere ske en fusion ved, at de dele, der ikke er tilknyttet INA-VITA, indlemmes i det kontrollerende forsikringsselskab Assicurazioni Generali.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen til hensigt at træffe for at garantere det nuværende beskæftigelsesniveau og sikre, at der ikke sker indgreb i INA's virksomhed i Rom?

Hvorledes har Kommissionen til hensigt at sikre INA-arbejdstagernes stabilitet og faglige dygtighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(30. april 2001)

Kommissionen overvåger som traktaternes vogter, at fællesskabslovgivningen håndhæves korrekt.

Industriel omlægning, herunder opretholdelse af beskæftigelsesniveauet, er i princippet henhørende under den nationale kompetence.

Hvad angår også industriel omlægning, skal reglerne vedrørende arbejdstagernes rettigheder, særlig med hensyn til oplysninger og høringer, som de fremgår af Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter(1), ændret ved Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998(2), og Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser(3), under alle omstændigheder overholdes.

Som følge heraf påhviler det i første række de nationale myndigheder og domstole at afgøre enhver retstvist, der måtte opstå som følge af denne sag.

(1) EFT L 61 af 5.3.1977.

(2) EFT L 201 af 17.7.1998.

(3) EFT L 225 af 12.8.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0932/01 af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen. Kommissionens sponsorering af Génération Europe.



EF-Tidende nr. 340 E af 04/12/2001 s. 0128 - 0129



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0932/01 af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen (28. marts 2001) Om: Kommissionens sponsorering af Génération Europe Kan Kommissionen oplyse med hvor store beløb og fra hvilke budgetposter Génération Europe er blevet sponsoreret i 1998, 1999 og 2000, samt hvor stort sponsoreringsbidraget forventes at blive i 2001? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi (16. maj 2001) Génération Europe er en organisation, som Kommissionen yder støtte til udgivelse af et skoleblad. Der er tale om følgende støtte fra Kommissionen til sponsorering af dette blad: - skoleåret 1998-1999: 32 000 EUR (budgetpost B3300; forpligtelse opført i 1998 af generaldirektoratet for information, kommunikation, kultur og AV-sektoren, tidligere GD X); - skoleåret 1999-2000: 38 000 EUR (budgetpost B3306; forpligtelse opført i 1999 af generaldirektoratet for uddannelse og kultur); - skoleåret 2000-2001: da generaldirektoratet for presse og kommunikation ikke har indkaldt nogen forslag som led i sin virksomhed, blev der ikke ydet nogen støtte over år 2000-budgettet og der skulle heller ikke blive ydet nogen støtte over 2001-budgettet fra dette generaldirektorat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0383/01

af Elizabeth Lynne (ELDR) til Kommissionen

(15. februar 2001)

Om: Mælkekooperativer

Hvis flere mælkeindkøbskooperativer og/eller kooperativer for malkekvægholdere beslutter at fusionere, og hvis dette gør det muligt for dem at påvirke mælkeprisen i en medlemsstat, findes der da nogen EU-lovgivning, der vedrører denne beslutning? Er der en grænse for, hvor stor en procentdel af råmælksmarkedet i en medlemsstat et kooperativ kan sidde inde med, eller er dette et spørgsmål, som de enkelte medlemsstater træffer afgørelse om? Er der omstændigheder, hvor EU ville komme ind i billedet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(10. april 2001)

Hvis flere mælkeproducenter fusioner, skal det nye selskab undersøges på grundlag af Fællesskabets fusionsforordning (Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med virksomhedssammenslutninger(1)), hvis transaktionen har fællesskabsdimension. Det betyder, at Kommissionen har kompetence til at undersøge sagen, hvis transaktionen opfylder betingelserne i fusionsforordningen med hensyn til definition på en fusion og omsætningsgrænserne.

Undersøgelsen i henhold til fusionsforordningen går ud på at fastslå, om en fusion skaber eller styrker en dominerende stilling, som bevirker, at den faktiske konkurrence hæmmes på afgørende måde inden for fællesmarkedet. Der skal gennemføres en analyse af fremtidsudsigterne. Da undersøgelsen altid foretages på et individuelt grundlag, er der principielt ikke fastsat nogen specifik grænse for, hvilken procentuel andel af råmælkemarkedet, et kooperativ kan have, hvis en fusion skal vurderes inden for mælkesektoren. Dominerende stilling er ikke et absolut begreb. Markedsdominans kan foreligge i større eller mindre grad, og konklusionen afhænger af markedets struktur, dvs. konkurrenternes styrke, hindringer for adgang til markedet, lovkrav og mange andre faktorer.

Kommissionen kan også have kompetence i henhold til EF-traktatens artikel 82 (tidligere artikel 86), efter at en fusion har fundet sted. Det kan være tilfældet, hvis det konstateres, at de fusionerende kooperativer har en dominerende stilling på et relevant marked og misbruger denne stilling på en måde, der påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

(1) EFT L 395 af 30.12.1989.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1136/01

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(10. april 2001)

Om: Transferbeløb inden for fodbold

Kan Kommissionen i betragtning af de ændringer, der for nylig er blevet gjort inden for transferbeløbsordningen angive, om den mener, at andre transferordninger inden for sport i Europa fuldt ud er i overensstemmelse med traktaterne for De Europæiske Fællesskaber?

Har Kommissionen allerede undersøgt andre transferbeløbsordninger, eller agter den at gøre dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(28. maj 2001)

Kommissionen har vurderet de af Fédération internationale de Football Associations (FIFA) fastsatte transferreglers forenelighed med EF-traktatens artikel 81 (ex artikel 85), fordi den har modtaget klager over visse bestemmelser i disse regler.

Hvad angår EF-traktatens artikel 81, skal enhver international transferordning vurderes ud fra sine egne retlige og økonomiske præmisser under skyldig hensyntagen til de forhold, der er karakteristiske for hver enkelt sportsgren.

Kommissionen har ikke modtaget nogen klager over andre sportstransferordningers forenelighed med fællesskabsretten.

Kommissionen har derfor ikke i øjeblikket nogen planer om at iværksætte undersøgelser heraf.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0722/01

af Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) til Kommissionen

(9. marts 2001)

Om: Muligheden for europæiske bestemmelser vedrørende sikkerhedsrapporter for bygningsværker som f.eks. tunneller

Som følge af brandkatastrofen i skitunnellen i Kaprun i Østrig rejser der sig følgende spørgsmål:

Tilslutter Kommissionen sig, at automatiske ildslukningsinstallationer med vand eller gas er lettere for mennesker at betjene end pulverslukningsapparater? Gælder der bortset fra kravet om tilstedeværelsen af pulverslukningsapparater andre europæiske brandbeskyttelsesforskrifter for skinnekøretøjer, der kører gennem tunneller? Hvad går disse regler i givet fald ud på? Mener Kommissionen i modsat fald ikke, at det er nødvendigt at tage dette spørgsmål op på europæisk plan?

Hvorledes forholder Europa-Kommissionen sig til indførelsen af europæiske bestemmelser vedrørende sikkerhedsrapporter for tunneller og andre underjordiske bygningsværker?

Hvis Kommissionen finder et europæisk tiltag nødvendigt, hvornår vil den da forelægge et forslag desangående?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(7. maj 2001)

Kommissionen er af den opfattelse, at vedtagelsen af tekniske henstillinger på europæisk plan vedrørende sikkerheden i vej- og jerbanetunneler ville gøre det muligt at forbedre det generelle sikkerhedsniveau i såvel eksisterende som fremtidige tunneler. Kommissionen har lanceret et forberedende arbejde, som forventes afsluttet i 2002.

For så vidt angår sikkerheden i forbindelse med jernbaner, er det planen at vedtage specifikationer vedrørende infrastrukturerne (heri indbefattet tunneler) og det rullende materiel til højhastighedssystemet inden udgangen af 2001. Disse specifikationer omfatter tekniske forskrifter, som skal overholdes i forbindelse med ethvert nyt projekt og enhver modernisering, heri indbefattet visse bestemmelser om brande og evakuering af passagerer.

Europa-Parlamentet og Rådet forventes ligeledes at vedtage et direktiv om interoperabilitet inden for de konventionelle jernbaner i løbet af foråret 2001. Dette direktiv skal indeholde bestemmelser om tekniske specifikationer vedrørende sikkerhed, hvoraf de første formentlig kan være klar i 2004.

Pulverslukkere regnes fremdeles for at være de mest effektive til at udstyre de steder, togpassagererne har adgang til, mens de automatiske systemer specielt anvendes de steder, hvortil der ikke er adgang, såsom motorrummet. Der er ligeledes forskning i gang for at gøre det muligt at installere faste automatiske brandslukningssystemer i tunneler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0184/01

af Florence Kuntz (UEN) til Rådet

(5. februar 2001)

Om: Følger af anvendelsen af ammunition med forarmet uran

Bekymrede franske soldater har via deres sammenslutning udtrykt ønske om, at der af hensyn til dem selv og deres europæiske kammerater fremsættes en nærmere definition af sygdomsbilledet i forbindelse med Golf- og Balkan-syndromet.

Vil Rådet på baggrund af de indbyrdes afvigende udtalelser fra de forskellige EU-landes lægekorps snarest muligt oplyse, hvilke overvejelser det gør sig, og hvordan det stiller sig i spørgsmålet om mulige eller påviste følger for folkesundheden af anvendelsen af ammunition med forarmet uran (det såkaldte Balkan-syndrom), som de franske soldater og soldater fra andre EU-lande er berørt af efter deres ophold i Forbundsrepublikken Jugoslavien?

Kan Rådet snarest muligt nøjagtigt fastslå, hvor mange europæiske soldater og hvor stor en del af den jugoslaviske civilbefolkning der er berørt af anvendelsen af denne form for ammunition, og hvilke områder i Jugoslavien det drejer sig om?

Hvis der skulle blive påvist en årsagssammenhæng mellem anvendelsen af denne slags ammunition og Balkan-syndromet, hvilke prioriterede sundhedspolitiske hasteforanstaltninger vil Rådet da foreslå medlemsstaterne?

Svar

(31. maj 2001)

Under drøftelserne på samlingen den 22. januar 2001 anerkendte Rådet den store bekymring, der er i offentligheden, og gav tilsagn om at ville søge fuld klarhed over spørgsmålet om forarmet uran. Der var generel enighed om, at det i første omgang er NATO, der som den institution, der varetager krisestyringen i Balkanområdet skal samle oplysninger fra deltagerne om brugen af forarmet uran, om troppernes placeringer og om medicinske data. Rådet opfordrede også til fuld gennemsigtighed og en åben udveksling af oplysninger mellem medlemsstaternes myndigheder og med andre organisationer, som efterforsker sagen.

Rådet bemærkede desuden, at en række organer (UNEP, WHO, NATO og det udvalg, Kommissionen har nedsat) er i færd med at undersøge sagen. Konklusionerne i rapporten fra Ekspertgruppen vedrørende Euratom-traktatens Artikel 31 blev udsendt den 6. marts 2001. Der forventes offentliggjort andre rapporter inden længe. Rådet vil foretage en ny gennemgang af sagen på baggrund af disse rapporter for at vurdere, om der er grundlag for at tage specifikke initiativer eller træffe foranstaltninger på EU-plan.