SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1671/01

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(13. juni 2001)

Om: Respekt for pomakernes og sigøjnernes kulturelle identitet i det græske Trakien

I det græske Trakien lever der ca. 120 000 græske muslimer. 50 % af disse er af tyrkisk afstamning, og de øvrige 50 % er pomaker og sigøjnere (roma). De kan uhindret udøve deres religion; der er masser af moskéer og præster, og den græske stat overholder fuldt ud sine forpligtelser på dette område i modsætning til Tyrkiet, der har udryddet de kristne i Konstantinopel og på Imvros og Tenedos og konstant lægger hindringer i vejen for, at disse mennesker kan praktisere deres religion i de få kristne kirker, der er tilbage i dette land.

Den græske stat nægter imidlertid af uforklarlige årsager pomakerne og sigøjnerne undervisning i skolerne på de sprog, som de har talt i hundredvis af år. Det er karakteristisk, at pomakernes og sigøjnernes børn i skolerne i det græske Trakien undervises i tyrkisk som obligatorisk fag samtidig med, at de påberåber sig deres eget særpræg og ønsket om at blive undervist i deres egne sprog. Det bør understreges, at især pomakisk bruges meget i hverdagen og har et alfabet og grammatiske regler, og pomakiske lærere har udformet læsebøger for folkeskoleelever, som dog ikke kommer til anvendelse, fordi den græske stat insisterer på, at de unge pomaker kun skal undervises i tyrkisk.

Kommissionen bedes tilkendegive sin mening om, hvorvidt den praksis, som de græske myndigheder følger med at udslette det pomakiske sprog og det sprog, der tales af sigøjnerne i det græske Trakien, og erstatte dem med tyrkisk, er i overensstemmelse med EU's principper og målsætninger med hensyn til respekten for mindretallenes sproglige og kulturelle særpræg i Grækenland. Hvilke konkrete foranstaltninger ville Kommissionen kunne træffe for at overtale de græske myndigheder til at respektere pomakernes og romaernes sproglige særpræg i det græske Trakien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(1. august 2001)

Respekt for sproglig og kulturel mangfoldighed er en af Unionens grundsten, som for nylig blev nedfældet i artikel 22 i EU-charteret om grundlæggende rettigheder. Kommissionen bemærker sig de oplysninger, som er givet af det ærede medlem om situationen for pomakerne og sigøjnerne i Grækenland.

Kommissionen har truffet foranstaltninger inden for sit kompetenceområde, for så vidt angår regionale og mindretalssprog, ved at udarbejde en rapport om situationen for sådanne sprog i Unionen (Euromosaic-undersøgelsen) og yde finansiel støtte til beskyttelse og fremme af regionale og mindretalssprog såvel som

støtte til Det Europæiske Kontor for Mindre Udbredte sprog og Mercator-informationsnettet. Et af målene for Det Europæiske Sprogår 2001 er at henlede opmærksomheden på værdien af den rige mangfoldighed af sprog, der findes i Europa. Kommissionen har også, hvor det har været hensigtsmæssigt, finansieret initiativer, der omfatter regionale og mindretalssprog under andre fællesskabsprogrammer.

Subsidiaritetsprincippet betyder imidlertid, at sprogenes retlige status inden for de nationale grænser henhører under de enkelte medlemsstaters kompetence under behørig hensyntagen til deres forpligtelser i henhold til internationale traktater. Artikel 149 (tidl. artikel 126) i EF-traktaten udtrykker desuden klart, at medlemsstaterne er ansvarlige for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed.