SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1270/01

af Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) til Kommissionen

(2. maj 2001)

Om: Salg af filmpakker

Den overvejende del af den europæiske biografverden er modstander af salget af film i pakker, som praktiseres af visse distributører, selv om der er tale om en ulovlig fremgangsmåde, som de erhvervsdrivende i biografverdenen har klaget over.

Flere europæiske konkurrencenævn har allerede taget afstand fra de såkaldt lukkede lister, for at prøve at sælge det man har, er ikke det samme som obligatorisk køb af hele pakker.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan EU kan imødegå denne ulovlige praksis, hvormed bestemte distributører af biograffilm påtvinger aftagerne filmpakker, hvilke fællesskabsbestemmelser findes der til beskyttelse af misbrug, og hvilke forholdsregler vil der blive stillet forslag om for at hindre det beskrevne misbrug fra nogle europæiske distributørers side?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(20. juni 2001)

Det ærede medlem spørger Kommissionen, hvordan Fællesskabet kan forhindre, at visse filmdistributører formodentligt benytter sig af ulovlige pakkeløsninger. Det ærede medlem spørger også, hvilke midler de erhvervsdrivende i biografverdenen kan benytte sig af for at forhindre denne praksis.

Kommissionen går ud fra, at spørgsmålet referer til den situation, hvor rettigheden til at fremvise en bestemt film offentligt i et vist tidsrum er betinget af, at den erhvervsdrivende samtidig erhverver rettigheden til at fremvise en række andre film. Kommissionen kan meddele det ærede medlem, at den tidligere har modtaget påstande om denne fremgangsmåde, men Kommissionen har aldrig fået forelagt tilstrækkeligt bevis til at kunne tage sagen op.

Set fra et EU-konkurrenceretligt synspunkt kan fremgangsmåden, som indebærer, at salg af en vare knyttes til salget af en anden vare, under visse omstændigheder betragtes som et brud på konkurrencereglerne i artikel 81 og 82 (tidl. artikel 85 og 86) i EF-traktaten.

Ifølge artikel 81, stk. 1, litra e), i EF-traktaten forbydes alle aftaler og alle former for samordnet praksis mellem virksomheder, der kan påvirke handelen mellem medlemsstater, og som har til formål eller til følge at begrænse konkurrencen, navnlig sådanne som består i, at det stilles som vilkår for indgåelse af en aftale, at medkontrahenten godkender tillægsydelser, som efter deres natur eller ifølge handelssædvane ikke har forbindelse med aftalens genstand.

Ifølge artikel 82, litra d), i EF-traktaten forbydes en eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf i den udstrækning, samhandelen mellem medlemsstater kan påvirkes heraf. Misbruget kan bestå af, at det stilles som vilkår for indgåelse af en aftale, at medkontrahenten godkender tillægsydelser, som efter deres natur eller ifølge handelssædvane ikke har forbindelse med aftalens genstand.

I henhold til artikel 9, stk. 2, i Rådets forordning nr. 17(1) kan Kommissionen bringe artikel 81, stk. 1, og artikel 82 i EF-traktaten i anvendelse. Kommissionen vil gerne understrege, at ifølge artikel 9, stk. 3, i forordning nr. 17 har medlemsstaternes myndigheder kompetence til at bringe EF-traktatens bestemmelser i anvendelse, sålænge Kommissionen ikke har indledt en procedure.

Kommissionen kan udøve sine beføjelser på eget initiativ eller efter tredjeparts anmodning. Medlemsstater, fysiske eller juridiske personer, som hævder at have en berettiget interesse, kan anmode herom.

Såfremt de erhvervsdrivende i biografverdenen, som det ærede medlem henviser til i sit spørgsmål, kan fremskaffe bevis for filmdistributørernes påståede praksis, som de betragter som værende ulovlig, opfordrer Kommissionen dem derfor til at klage til de nationale konkurrencemyndigheder eller til Kommissionen. Hvis kravene i artikel 81 og 82 er opfyldt, vil de nationale myndigheder eller Kommissionen sørge for, at overtrædelsen af Fællesskabets konkurrenceregler ophører.

(1) Rådets forordning nr. 17, første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikler 85 [nu 81] og 86 [nu 82], EFT 13 af 21.2.1962.