SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1934/02

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(3. juli 2002)

Om: Bilaterale aftaler mellem EU og Schweiz

I henhold til de bilaterale aftaler mellem EU og Schweiz, som trådte i kraft for nylig, skal der oprettes et blandet udvalg eller en stående arbejdsgruppe bestående af repræsentanter for EU og Schweiz.

Jeg deltog for nylig i et møde i Bern efter indbydelse fra Syndicat Indutrie Bâtiment i Schweiz, som også forskellige EU-landes ambassadører deltog i, men ikke repræsentanter for Kommissionen. På dette møde erkendte man nødvendigheden af, at der hurtigst muligt oprettes en kommissionsrepræsentation i Schweiz med henblik på at fremme dialogen om de eksisterende problemer, navnlig vedrørende migration.

Har Kommissionen planer om at oprette en repræsentation i Schweiz? Hvornår ventes det at ske?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(3. september 2002)

Kommissionen tilslutter sig i vid udstrækning den analyse, som det ærede medlems forespørgsel bygger på. Hvad angår EU's eksterne forbindelser, er Schweiz et af de vigtigste lande. Inden for rammerne af de økonomiske forbindelser ligger Schweiz med hensyn til handel med varer og tjenesteydelser på andenpladsen efter USA. Desuden er det på grund af landets centrale beliggenhed i EU nødvendigt med samarbejde om en lang række spørgsmål.

Det er grunden til, at Kommissionen allerede i sin meddelelse af 17. juli 1998 om udviklingen i delegationstjenesten, hvor den havde besluttet sig for en række ændringer i sit netværk af repræsentationer i tredjelande, anførte, at det var planlagt at åbne en delegation i Schweiz (og andre delegationer i Aserbajdsjan, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Saudi-Arabien, Malaysia og Usbekistan samt kontorer i Taiwan, Paraguay og Ecuador).

Af flere forskellige årsager var dette imidlertid ikke muligt. Den væsentligste hindring for at åbne nye delegationer var på daværende tidspunkt mangelen på finansielle og menneskelige ressourcer, især i lyset af begivenhederne i Balkan-landene i 1999. Krisens omfang og de deraf følgende foranstaltningers hastende karakter har haft efterdønninger helt frem til i dag. Dette samt de finansielle strukturer, der blev truffet afgørelse om i Berlin, har i vid udstrækning afbrudt den planlagte allokering af de sparsomme ressourcer, der er til rådighed for Kommissionens delegationstjeneste.

Siden da har Kommissionen, når den har skullet beslutte, hvor der skulle åbnes nye delegationer, måttet kigge meget nøje på sine mest presserende prioriteter. Der er foretaget en analyse af de regioner, hvor den stadig er politisk underrepræsenteret, og heri er der taget hensyn til både handelskomponentens størrelsesorden og gennemførelsen af ekstern bistand.

Desuden skulle det deraf følgende program, der blev forelagt i Kommissionens meddelelse af 3. juli 2001, være budgetmæssigt neutralt. Det har betydet, at Kommissionen for at kunne åbne nye repræsentationer i tredjelande har måttet rationalisere andre steder, enten ved at reducere nogle delegationer eller ved at lukke en række kontorer. I mellemtiden har der været andre faktorer, som har kompliceret den finansielle situation yderligere, f.eks. det ligeledes presserende behov for at åbne en repræsentation i Afghanistan tidligere på året og indtil for nylig euroens ugunstige vekselkurs. Det har tvunget Kommissionen til at sprede de planlagte åbninger over perioden frem til udgangen af 2002.

Kommissionen er klar over det øgede behov for samarbejde med de schweiziske myndigheder og effektiv overvågning af de schweiziske politikker. Med indledningen af bilaterale forhandlinger på flere områder,

opfølgningen af bestående aftaler og decentraliseringen af Kommissionens informationspolitik er det blevet endnu vigtigere, at Kommissionen får oprettet en delegation, som kan bidrage til at forsvare EU's interesser i Schweiz.

Kommissionen behandler således fortsat spørgsmålet, men kan på nuværende tidspunkt ikke love noget om, hvornår der vil blive åbnet en delegation i Schweiz.