SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0231/03

af Antonios Trakatellis (PPE-DE) til Kommissionen

(4. februar 2003)

Om: Tilførsel af fællesskabsmidler til den græske økonomi

Ifølge Kommissionens vurdering og tallene for den græske økonomi (ajourføring af stabilitetsprogrammet for 2001 og 2002) var væksten i Grækenlands BNP 4,10 % i 2001, og dette fremstilles som et bevis for, at udviklingen i den græske økonomi har været god i sammenligning med det europæiske gennemsnit. Ifølge Kommissionens rapport (udarbejdet af Generaldirektoratet for Budget i september 2002) svarede tilførslen af fællesskabsmidler til Grækenland til 3,50 % af BNP for 2001 og 3,65 % for 2000. De tilsvarende procenttal for, hvor stor en andel tilførslen af fællesskabsmidler udgjorde af andre medlemsstaters BNP for 2001 var ifølge den samme rapport følgende: Portugal 1,53 %, Irland 1,13 % og Spanien 1,24 %. Det vil sige, at væksten i Grækenlands BNP i det væsentlige sikres gennem en omfordeling fra EU's budget, eftersom alle former for bidrag fra Fællesskabet strukturfondene, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Den Europæiske Socialfond m.fl. ifølge Kommissionens statistikker svarede til 85,4 % af væksten i det græske BNP for 2001.

1. Kan Kommissionen bekræfte, at tilførslen af fællesskabsmidler til Grækenland svarede til 3,50 % af BNP i 2001 og 3,65 % i 2000, samt at væksten på 4,1 % i det græske BNP i 2001 næsten udelukkende skyldes tilførsel af fællesskabsmidler?

2. Hvor stort var bidraget fra fællesskabsbudgettet til væksten i Grækenlands BNP i 2002, og hvilke beløb og bevillinger er tilflydt Grækenland i 2002?

3. Hvad er multiplikatoreffekterne af en så betragtelig overførsel af fællesskabsmidler til den græske økonomi i 2000 og 2001 og måske endog i 2002 på grundlag af de foreliggende oplysninger?

4. Hvad er ifølge Kommissionens skøn og på grundlag af de foreliggende oplysninger den græske økonomis muligheder for fortsat vækst efter udløbet af den tredje fællesskabsstøtteramme i 2006?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(13. marts 2003)

Som en af Unionens fattigste medlemsstater (med et bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger i købekraftstandarder (KKS) på 68 % af de 15 medlemsstaters gennemsnit i 2001) er Grækenland nettomodtager fra Unionens budget. Nettobudgetsaldoen udgjorde ca. 3,5 % af BNP i 2001. De vigtigste finansieringskilder er Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)-Garantisektionen og strukturelle foranstaltninger. Betalingerne til Grækenland i 2000 og 2001 lå ikke mærkbart højere end i tidligere år i forhold til BNP, som det fremgår af strukturfondsbetalingerne i tabel 1.

>TABELPOSITION>

Hovedsigtet med den udbudsorienterede samhørighedspolitik er ikke at stimulere den kortsigtede efterspørgsel, men at øge produktiviteten og konkurrencedygtigheden på lang sigt. Offentlige investeringer med støtte fra Unionens strukturfonde giver sig dog udslag i en øget indenlandsk efterspørgsel. Den indenlandske efterspørgsels bidrag til BNP-væksten kan imidlertid dæmpes ved et negativt bidrag fra betalingsbalancen, ikke mindst via import af varer og tjenester, især fra andre medlemsstater, herunder forbrugsgoder, der bidrager til på langt sigt at øge produktiviteten og økonomiens vækstpotentiale. Realvæksten i BNP i Grækenland i 2002 skyldtes den stærke indenlandske efterspørgsel og især det vedvarende privatforbrug og både offentlige og private investeringer, mens betalingsbalancens bidrag var negativt på grund af indvirkningen på eksporten af en faldende efterspørgsel på verdensplan og en stigende import.

I forbindelse med den anden samhørighedsrapport i januar 2001 blev der foretaget en evaluering af strukturfondenes potentielle indvirkning på BNP i samhørighedslandene i perioden 2000-2006. Den anvendte makroøkonomiske model, Hermin, vurderede ikke blot kortsigtede virkninger på efterspørgselssiden, men også potentielle langsigtede virkninger på økonomiens udbudspotentiale: i henhold til modellen antages investering i menneskelig kapital og infrastruktur at øge produktiviteten, at gøre økonomien mere attraktiv for udenlandske direkte investeringer og at forbedre de lokale industriers konkurrencedygtighed. Evalueringen viste, at fællesskabsstøtterammen kunne øge realvæksten i BNP i perioden 2000-2006 i sammenligning med basisscenariet. Selv om man opererer med en kunstig hypotese gående ud på, at tilførslen af midler vil standse efter 2006, skulle der blive en langsigtet virkning på efterspørgslen på ca. 2 %.

Selv om Grækenlands gode vækstresultater siden 1996 delvis skyldes offentlige investeringer, der er medfinansieret af Fællesskabet, har andre politikker også spillet en væsentlig rolle, specielt den rette blanding af valutapolitik, budgetpolitik og løntilbageholdenhed, der har givet Grækenland mulighed for at blive medlem af euroområdet og skaffet positive betingelser for private investeringer. I henhold til 2002-ajourføringen af det græske stabilitetsprogram, der blev udarbejdet i overensstemmelse med kravene i stabilitets- og vækstpagten, forventes realvæksten i BNP at komme til at ligge over Unionens gennemsnit i de nærmeste år. De mere langsigtede udsigter vil meget klart afhænge af, at de stabilitetsorienterede makroøkonomiske politikker fortsættes, ikke mindst for at sikre de offentlige finansers holdbarhed, samt af de foranstaltninger, der træffes for at få produkt- og arbejdsmarkedet til at fungere bedre og dermed støtte investeringsstrømmene. Kommissionen og Rådet har ved mange lejligheder anbefalet den græske regering at føre sådanne politikker.