SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1725/01

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. juni 2001)

Om: Struktur- og tidsplan for en europæisk energiafgift via tættere samarbejde

Under Europa-Parlamentets høring med kommissionsmedlem Bolkestein, inden dennes endelige udnævnelse, spurgte jeg ham for Miljøudvalget, om han på baggrund af det spanske veto mod indførelse af en energi-/CO2-afgift i hele EU var rede til at bruge traktatens bestemmelser om tættere samarbejde. Bolkestein svarede, at han skulle bruge et år til at besvare spørgsmålet. Vi er nu nået halvandet år og en regeringskonference videre. Spaniens modstand er den samme, og i Nice blev enigheden om en afgift på energi ikke omsat i beslutningstagning med kvalificeret flertal.

For at komme ud af dødvandet har det svenske formandskab foreslået, at der først opnås enighed om energiafgiftens struktur. For nylig har Kommissionen oplyst, at den nu seriøst vil overveje at anvende instrumentet tættere samarbejde på energiafgiftsområdet (KOM(2001) 260). På ØKOFIN-samlingen den 5. juni håber medlemsstaterne at kunne tage de første skridt i denne retning.

Vil Kommissionen sikre, at denne nye struktur ikke vil komme til at omfatte mere vidtrækkende undtagelser for storforbrugere og intensive forbrugere end allerede fastlagt i forslaget fra 1997?

Hvornår vil Kommissionen tage initiativ til at forelægge forslag om en europæisk energi-/CO2-afgift på grundlag af bestemmelserne om tættere samarbejde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(12. juli 2001)

Kommissionen fortsætter sine bestræbelser for, at Rådet kan vedtage et direktiv om omstrukturering af beskatningen af energiprodukter. Som den for ganske nylig har mindet om i meddelelsen En bæredygtig udvikling i Europa for en bedre verden: En EU-strategi for bæredygtig udvikling(1), er det nødvendigt, at et direktiv om beskatning af energiprodukter vedtages inden udgangen af 2002, bl.a. for at begrænse virkningerne af klimaændringerne. Et sådant direktiv er også nødvendigt for at mindske de konkurrenceforvridninger, der følger af de meget betydelige afgiftsforskelle (sats, beregningsgrundlag) på energiprodukter i medlemsstaterne. Kommissionen har således støttet det svenske formandskabs bestræbelser for at genoptage drøftelserne i Rådet om beskatning af energi.

Formandskabet har først villet vurdere de praktiske spørgsmål i forbindelse med energiafgifternes struktur. Blandt de spørgsmål, der er behandlet, er bl.a. området for afgiftsfritagelser eller -nedsættelser for stærkt energiforbrugende virksomheder, men også andre vigtige spørgsmål såsom beskatningsmetoder for elektricitet. Denne fremgangsmåde er blevet støttet af alle medlemsstaterne. Kommissionen har dog understreget, at en diskussion af strukturerne bør afsluttes ved en genåbning af debatten om satserne for de fremtidige afgifter. Flere medlemsstater deler denne opfattelse. Diskussionerne bør fortsætte under det belgiske formandskab.

Som det fremgår af meddelelsen Skattepolitik i EU prioriteringer for de kommende år(2), vil den mulighed for et tættere samarbejde mellem undergrupper af ligesindede medlemsstater, der blev indført ved Amsterdam-traktaten og udviklet ved Nice-traktaten, også kunne påtænkes anvendt i visse tilfælde. Med hensyn til indirekte beskatning vil muligheden for et styrket samarbejde kunne være et skridt fremad for så vidt angår beskatning på miljø- og energiområdet.

Kommissionen er stadig ved at skabe klarhed over forskellige komplicerede økonomiske og juridiske spørgsmål i forbindelse med iværksættelsen af et tættere samarbejde. Denne fremgangsmåde må bl.a. ikke bringe det indre marked i fare, udgøre en handelshindring eller medføre forskelsbehandling, skade konkurrencevilkårene eller påvirke kompetencer, rettigheder og forpligtelser for de medlemsstater, der ikke deltager.

(1) KOM(2001) 264 endelig udg.

(2) KOM(2001) 260 endelig udg.