DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/866

(2004/C 78 E/0919)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3863/03

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(8. december 2003)

Om: Forslaget om en europæisk bevissikringskendelse — en trussel mod de personlige frihedsrettigheder?

Kommissionens nylige forslag til en rammeafgørelse om en europæisk bevissikringskendelse med henblik på indhentning af beviser i en anden medlemsstat (1) kan repræsentere et yderligere farligt og illiberalt skridt i retning af et europæisk retligt område, der ikke er underkastet de nationale parlamenters kontrol.

Rammeafgørelsen har samme indhold som den europæiske arrestordre og går endog videre, eftersom domfældelsen af en tiltalt person kan ske udelukkende på grundlag af beviser indhentet af den stat, der skal efterkomme kendelsen, og eftersom rammeafgørelsen ikke opstiller nogen mindstegaranti overhovedet for så vidt angår den værdi, som nævnte beviser har i en retssag i den stat, der har anmodet om kendelsen.

Mener Kommissionen ikke, eftersom kun nogle få stater indtil videre har vedtaget den fornødne lovgivning med henblik på gennemførelsen af rammeafgørelsen om den europæiske arrestordre, og eftersom der fra forskellig side er fremsat kritik og givet udtryk for forbløffelse, at det er for tidligt at forelægge dette nye forslag til rammeafgørelse? Mener Kommissionen ligeledes ikke, at det straks bør tages tilbage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(16. januar 2004)

Det rejste spørgsmål vedrører især antageligheden i den anmodende stat af bevismateriale, der er indsamlet i et andet land ved brug af en europæisk bevissikringskendelse. Det ærede medlem giver udtryk for bekymring for, at forslaget ikke indeholder nogen minimumsgaranti med hensyn til antageligheden af dette bevismateriale.

Kommissionens forslag vedrører ikke direkte spørgsmålet om antageligheden af bevismateriale, der indsamles ved brug af en europæisk bevisstillingskendelse. Spørgsmålet om, i hvilket omfang genstande, dokumenter eller data, der indsamles ved brug af en sådan kendelse, kan antages som bevis i straffesager bliver derfor — i lighed med andre former for bevismateriale — kontrolleret af den pågældende nationale domstol i overensstemmelse med den gældende nationale lovgivning. Som sikkerhedsforanstaltning for at beskytte grundlæggende rettigheder foreskriver forslaget, at den retlige myndighed, der udsteder kendelsen, skal attestere, at genstande, dokumenter eller data, der indsamles ved hjælp af kendelsen er a) nødvendige og står i et rimeligt forhold til det formål, proceduren vedrører, b) kan fremskaffes i henhold til gældende lov under lignende omstændigheder, hvis de var tilgængelige i udstedelseslandet og c) formentlig vil kunne antages i de retssager, i relation til hvilke de er indsamlet. Desuden kan udstedelsesmyndigheden anmode om — og i visse tilfælde kræve, at kendelsen udføres under overholdelse af visse formaliteter. Hermed sikres det, at bevismaterialet indsamles på en måde, der opfylder udstedelseslandets lovgivningskrav.

Kommissionen er derfor ikke enig i, at dets forslag til en europæisk bevissikringskendelse udgør et farligt illiberalt skridt, som antydet af det ærede medlem. Kommissionen er heller ikke enig i, at forslaget bør trækkes tilbage.

(1) KOM(2003) 688 endelig udg.