DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/624

(2004/C 84 E/0697)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0549/04

af Baroness Sarah Ludford (ELDR) til Kommissionen

(19. februar 2004)

Om: Ligebehandling i ansættelse og beskæftigelse

Overtræder EU-medlemsstaterne eller tjenesteydere de europæiske lovbestemmelser, der garanterer den personlige frihed, ligebehandling uanset race eller tro og trosfrihed, der er indeholdt i:

— Den Europæiske Unions eller Det Europæiske Fællesskabs traktater, i særdeleshed EU-traktatens artikel 6 og 13,

— den europæiske menneskerettighedskonvention, især artikel 9 og 10,

— EU chartret om grundlæggende rettigheder, især artikel 10 og 11,

dersom regeringerne nedlægger forbud mod, at elever eller arbejdstagere bærer religiøse eller kulturelle symboler som for eksempel den muslimske hijab (hovedtørklæde), den jødiske kippa (kalot), den sikhske turban eller det kristne kors, eller dersom tjenesteydere forskelsbehandler folk, der bærer disse genstande?

Hvis Kommissionen kan svare bekræftende på et af ovenstående spørgsmål, hvilke foranstaltninger agter den da at træffe for at håndhæve den europæiske lovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Stavros Dimas

(6. april 2004)

Kommissionen overvåger situationen og har anmodet medlemsstaterne om oplysninger om udviklingen på dette område.

Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 (2) fastlægger en ramme for ligebehandling ved beskæftigelse og erhverv og forbyder diskrimination på grund af alder, handicap, religion eller tro eller seksuel orientering. Direktivet omhandler adgang til beskæftigelse og erhvervsuddannelse. Det omhandler ikke den almene undervisning på primærtrinnet eller sekundærtrinnet og heller ikke tilvejebringelse af varer og tjenesteydelser. Medlemsstaterne skulle gennemføre direktivet senest den 2. december 2003.

Hvorvidt forholdsregler om forbud mod at bære religiøse symboler anses for at udgøre en ulovlig diskrimination i henhold til direktiv 2000/78/EF, vil afhænge af de konkrete forhold, den relevante lovgivning og de pågældende medlemsstaters begrundelse, jf. direktivet.

Det fremgår imidlertid af artikel 4 i direktiv 2000/78/EF, at forskelsbehandling på baggrund af en egenskab i forbindelse med de anførte diskriminationsårsager ikke anses som diskriminerende, hvis »hvis den pågældende egenskab på grund af karakteren af bestemte erhvervsaktiviteter eller den sammenhæng, hvori sådanne aktiviteter udøves, udgør et regulært og afgørende erhvervsmæssigt krav, forudsat at målet er legitimt, og at kravet står i rimeligt forhold hertil«. På samme måde åbner artikel 2, litra b), nr. i), mulighed for, at situationer med indirekte diskrimination anses for berettigede, hvis »den pågældende bestemmelse, betingelse eller praksis er objektivt begrundet i et legitimt mål, og midlerne til at opfylde det er hensigtsmæssige og nødvendige«.

Direktiv 2000/78/EF fastlægger specifikke bestemmelser om, at det »berører ikke foranstaltninger fastsat ved national lovgivning, som i et demokratisk samfund er nødvendige af hensyn til den offentlige sikkerhed, den offentlige orden, for at forebygge forbrydelse, for at beskytte sundheden eller for at beskytte andres rettigheder og friheder« (artikel 2, stk. 5). En medlemsstat kan kun påkalde sig dette argument, hvis begrænsningerne er fastlagt i den nationale lovgivning.

(1) EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

(2) Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303 af 2.12.2000).