SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2005/00

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Lov nr. 196 fra 1997 om Treu-pakken

I EFT(1) offentliggjordes Kommissionens beslutning af 11. maj 1999 (2000/128/EF) om Italiens støtteordning for foranstaltninger til fordel for beskæftigelsen i form af uddannelses- og arbejdsaftaler, dels med henvisning til tidsbegrænsede aftaler, som har fundet anvendelse efter november 1995, og dels med hensyn til omdannelse af disse aftaler til ikke-tidsbegrænsede aftaler i henhold til artikel 15 i lov 196 af 24.6.1997 (Treu-pakken). Mezzogiorno i Italien er et af de områder i Europa, der har størst arbejdsløshed. En lang række virksomheder i Mezzogiorno har indgået uddannelses- og arbejdsaftaler efter november 1995 i henhold til en italiensk lov (lov 863/84), som fastsætter adgangsbetingelser og gennemførelsesforanstaltninger i overensstemmelse med Kommissionens krav. Disse virksomheder er i en yderst vanskelig situation, blot fordi de har overholdt den italienske stats love. En tilbagebetaling af den støtte, der er ydet til disse virksomheder i de seneste 15 år, ville helt sikkert medføre en fallit med tab af yderligere mange tusinde arbejdspladser.

Hvilke beslutninger agter Kommissionen at træffe for at forhindre en eventuel skade på virksomhederne i Mezzogiorno?

(1) EFT L 42 af 15.2.2000.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(18. juli 2000)

Kommissionen fastslog i sin beslutning af 11. maj 1999 (2000/128/EF) om Italiens støtteordning for foranstaltninger til fordel for beskæftigelsen(1), at støtte til fordel for beskæftigelsen i form af uddannelses- og arbejdsaftaler kun er forenelige med fællesmarkedet, hvis den vedrører oprettelsen af nye stillinger i den støttemodtagende virksomhed til arbejdstagere, som endnu ikke har fundet beskæftigelse eller har mistet deres tidligere job samt ansættelse af arbejdstagere, der har særlige vanskeligheder ved at blive integreret eller igen at blive optaget på arbejdsmarkedet. Med hensyn til støtte til omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftaler til ikke-tidsbegrænsede aftaler har Kommissionen fastslået, at denne støtte er forenelig med fællesmarkedet, hvis den overholder forpligtelsen gående ud på, at støtten skal medføre en nettostigning af antallet af faste arbejdspladser i virksomheden.

Al støtte til fremme af anvendelsen af uddannelses- og arbejdsaftaler og til omdannelse af uddannelses- og arbejdsaftalerne til ikke-tidsbegrænsede aftaler, som ikke overholder ovennævnte betingelser, skal betragtes som uforenelig med fællesmarkedet og skal derfor tilbagebetales for at genoprette den konkurrencemæssige situation, der eksisterede før den ulovlige ydelse af støtten, som har påvirket samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejet konkurrencen.

Kommissionen har ved sin beslutning om ovennævnte støtteordning taget særlig hensyn til de specifikke problemer i forbindelse med den økonomiske og beskæftigelsesmæssige situation i Mezzogiorno.

For så vidt angår støtte, der betragtes som uforenelig med fællesmarkedet, fremgår det af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(2), at Kommissionen i tilfælde af en negativ beslutning vedrørende ulovlig støtte skal kræve af den pågældende medlemsstat, at den træffer alle nødvendige foranstaltninger med henblik på, at støttemodtagerne betaler støtten tilbage.

(1) EFT L 42 af 15.2.2000.

(2) EFT L 83 af 27.3.1999.