SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3264/01

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Kommissionen

(19. november 2001)

Om: Tilstrømning af illegale indvandrere til Grækenland Tyrkiets rolle som ansøgerland

Der foregår en uafbrudt tilstrømning af illegale indvandrere til Grækenland fra Tyrkiet, og kulminationen er den seneste hændelse, hvor næsten 800 kurdere, som søgte at komme til Italien, blev efterladt af de tyrkiske slavehandlere uden for øen Zakynthos. Som det er tilfældet i alle sådanne situationer, er den varme gæstfrihed, de mødte hos denne øs beboere, imidlertid ikke nok til at løse de illegale indvandreres vitale problemer,.

Eftersom de forhold, som er opstået efter angrebet den 11. september, vil forværre situationen, hvilke foranstaltninger har Kommissionen da til hensigt at træffe for at tackle denne unormale situation? Hvorledes overvåges og vurderes Tyrkiets politik til forebyggelse af ulovlig indvandring? Vil der blive givet særlig økonomisk og politisk støtte til lande, som f.eks. Grækenland, der allerede står over for voldsomme problemer med at modtage og huse store antal indvandrere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(18. januar 2002)

De ulovlige migrationsstrømme i Tyrkiet, som er vokset støt, giver anledning til stor bekymring. Myndighederne har erkendt, at der i 2000 var 94 514 ulovlige indvandrere sammenlignet med 11 362 i 1995. I de første fem måneder af 2001 blev der pågrebet 29 684 ulovlige indvandrere, hvilket er en stigning på 28 % i forhold til 2001. Tyrkiet er også bestemmelsessted og transitland for menneskehandel. Kvinder og piger fra især Rumænien, Rusland, Ukraine, Moldova, Armenien, Aserbajdsjan og Georgien smugles til eller gennem Tyrkiet. Som anført i Kommissionens regelmæssige rapport om Tyrkiet for 2001(1) opfylder Tyrkiet ikke minimumsstandarderne for afskaffelse af menneskehandel og har endnu ikke vedtaget specifik lovgivning om menneskehandel. Ifølge regeringens statistikker anholdt myndighederne 850 medlemmer af organiserede grupper af menneskesmuglere i 2000.

Det fænomen, som det ærede medlem nævner, viser, hvor vigtigt det er, at EU udvikler en politik for forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig indvandring, herunder specielt ulovlig indvandring ad søvejen. Denne politik skal udvikles i partnerskab med hjem- og transitlandene og skal også omfatte initiativer vedrørende EU's interne politikker.

EU understreger i sin dialog med Tyrkiet vigtigheden af at bekæmpe ulovlig migration, og der er da også sket fremskridt. Med henblik på at styrke kontrollen ved de ydre grænser er der indledt en samarbejds- og koordineringsproces mellem forskellige berørte ministerier og organer. Der er truffet en række foranstaltninger for at styrke grænseforvaltningen, specielt for at forebygge ulovlig passage af grænsen.

Indgåelsen af tilbagetagelsesaftaler er et vigtigt redskab med henblik på at forebygge og bekæmpe ulovlig migration, og Tyrkiet gør en stor indsats på dette område. I forbindelse med EU's handlingsplan for Irak foreslog EU Tyrkiet, at man kunne forbedre samarbejdet om transit. Under de seneste drøftelser gav de tyrkiske myndigheder udtryk for, at de er villige til at styrke samarbejdet om frivillig repatriering. Den 10. september 2001 underskrev Tyrkiet en tilbagetagelsesaftale med Syrien. Der er rettet henvendelse til Iran, Pakistan, Bangladesh, Indien, Sri Lanka, Kina, Rumænien og Bulgarien, som alle er hjemlande, med henblik på udkast til tilbagetagelsesprotokoller. Den 8. november 2001 blev der desuden indgået en protokol om tilbagetagelse mellem Tyrkiet og Grækenland. Kommissionen mener dog, at der er behov for en yderligere indsats, og at underskrivelsen af en tilbagetagelsesaftale mellem Tyrkiet og Fællesskabet ville være et skridt i den rigtige retning.

Det skal bemærkes, at der også peges på ulovlig migration som et af de vigtige emner inden for rammerne af Barcelona-processen. Partnerne er enige om, at der er behov for en multilateral indsats for at gøre noget ved den ulovlige migration til EU. Behovet for at udvikle en sådan politik blev understreget på udenrigsministrenes Euro-Middelhavskonference i Bruxelles den 5. og 6. november 2001. Dette spørgsmål, herunder en række konkrete forslag om, hvordan man kan forebygge og bekæmpe ulovlig migration, indgår også i forslaget til det regionale program om retlige og indre anliggender. Partnerne håber på at kunne vedtage dette program på udenrigsministrenes næste Euro-Middelhavskonference, der holdes i Spanien den 22. og 23. april 2002.

På EU-plan er der iværksat eller planlagt en række initiativer, som sigter på at forebygge og bekæmpe ulovlig migration. Specielt nåede Rådet i juni 2001 til politisk enighed om et direktiv om definition af hjælp til ulovlig indrejse og rejse samt ulovligt ophold og en ledsagende rammeafgørelse om styrkelse af de strafferetlige rammer med henblik på bekæmpelse af hjælp til ulovlig indrejse og ulovligt ophold, som udstikker rammerne for retsforfølgelse af personer, der yder denne form for hjælp. Desuden har Rådet vedtaget et direktiv om fastsættelse af supplerende bestemmelser til artikel 26 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen(2) med henblik på at fastsætte forpligtelserne for transportvirksomheder nærmere.

I 2001 blev der udvalgt en række projekter for Tyrkiet under den nyoprettede budgetpost for samarbejde med tredjelande (hjem- og transitlande) på migrationsområdet. Der blev udvalgt forskellige projekter, der skal styrke landets asylsystem, herunder uddannelse af og støtte til de tyrkiske myndigheder; projekterne vil blive gennemført i 2002. Det forventes, at disse projekter også vil være med til at nedbringe antallet af mennesker, der ulovligt prøver på at nå frem til medlemsstaterne.

Kommissionen mener dog, at der er behov for en yderligere indsats på EU-plan. Med henblik herpå fremlagde Kommissionen den 15. november 2000 en meddelelse om en fælles politik mod ulovlig indvandring(3). Hensigten er at indlede tilbundsgående drøftelser om EU's fremtidige politik for forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig migration. I denne meddelelse peges der på seks forskellige områder, hvor der kan gøres en indsats, nemlig visumpolitikken, infrastrukturer til informationsudveksling, samarbejde og koordinering, grænseforvaltning, politisamarbejde, udlændingelovgivning og straffelovgivning samt hjemsendelses- og tilbagetagelsespolitik. Hovedbudskabet i meddelelsen er, at der på basis af de eksisterende bestemmelser og foranstaltninger på nationalt plan bør gøres yderligere fremskridt med det formål at få skabt synergieffekter mellem de bestræbelser, der udfoldes på nationalt plan, ved at tilføje en europæisk dimension. Specielt bør EU fremme og støtte foranstaltninger i hjem- og transitlande under hensyn til EU's politik på menneskerettighedsområdet. Denne indsats bør omfatte intensiv informationsudveksling, formidling af viden og finansiel støtte til berettigede kontrolbestræbelser.

(1) SEK(2001) 1756.

(2) EFT L 187 af 10.7.2001.

(3) KOM(2001) 672 endelig udg.