SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3794/00

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Forskningsprojekt vedrørende vuggedød

Vuggedød (eng.: Sudden Infant Death Syndrome (SIDS)) og dødfødsel (eng.: stillbirth) er to af moderne medicins største uløste sundhedsmæssige og videnskabelige problemer.

Det første problem vedrører den pludselige og uventede død hos en øjensynlig sund baby på mellem én måned og ét år, som rammer én ud af mellem 500-1000 babyer og er den hyppigste dødsårsag i det første leveår. Hyppigheden af et fosters uventede død i graviditetens slutfase er fem gange højere til trods for de seneste udviklinger med hensyn til graviditetsstøtteforanstaltninger. De emotionelle følger for de berørte familier er overvældende og samfundets udgifter til lægehjælp og psykoterapi meget høje helt bortset fra det alt for tidlige tab af et stort antal potentielle produktive individer.

En mere dybtgående viden om disse sundhedsmæssige problemer, som vedrører perioden omkring fødslen og den første tid herefter, som endnu er et ret uudforsket område, ville helt sikkert give umådelig store videnskabelige og finansielle resultater. Der er endnu ikke fundet nogen entydig løsning på disse patologier på det kliniske plan, og der må derfor foretages meget vanskelige dybtgående mikroskopiundersøgelser, hvilket kun er muligt på højt specialiserede centre.

Kan Kommissionen på baggrund af ovenstående samt på baggrund af de samfundsmæssige følger oplyse, om den i sine forskningsprogrammer har inkluderet projekter, der studerer denne problematik? Er den i benægtende fald villig til at støtte forskningsprojekter vedrørende de neurokardiologiske patologier vuggedød og dødfødsler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(13. februar 2001)

Pludselig vuggedød blandt spædbørn (Sudden Infant Death Syndrome (SIDS)) betragtes i samtlige medlemsstater som et meget alvorligt problem. Der er en klar variation i diagnosen herfor (med hensyn til at fastslå helt nøjagtigt, hvilke spædbørn der er særligt udsat), samt med hensyn til årsagerne til spædbørnsdødeligheden.

På denne baggrund støttede Kommissionen som led i programmet Biomed 1 (1990-1994) et projekt, hvori der indgik 15 centre fra 12 medlemsstater. Hovedformålet hermed var at harmonisere de kliniske protokoller inden for dette net. Ved at kombinere data fra disse centre og med en analyse i form af udnyttelse af forskellene medlemsstaterne imellem resulterede arbejdet med dette net i en række data, som har bidraget til at skabe en bedre og mere effektiv spædbørnspleje. Yderligere faktorer, som blev taget med i betragtning, omfattede beklædning, sengeleje, opvarmning og det at flere sover sammen. Dette projekt har såvel på nationalt plan som på europæisk niveau bidraget til opstillingen af en række retningslinjer med hensyn til identifikation af særligt udsatte familier, overvågningsprocedurer for særligt udsatte spædbørn samt endelig støttegrupper for de forældre, der har mistet et spædbarn.

For øjeblikket er der ingen projekter om dette emne, der modtager finansiel støtte. Skulle der imidlertid blive indgivet en ny ansøgning om støtte til projekter, som videreudvikler den nuværende viden på området og indebærer en fornyelse, kan den falde ind under programmet for livskvalitet og forvaltning af bioressourcer i det femte rammeprogram vedrørende forskning og teknologisk udvikling (FTU), under forskning i offentlig sundhed.