ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1670/02

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(5. juni 2002)

Om: Anvendelsen af EU-støtte i de palæstinensiske territorier

Kommissionen bedes oplyse, om den har nogen grund til at formode, at Israels påstand om, at EU-støtte, som forvaltes af den palæstinensiske myndighed under direkte kontrol af præsident Arafat, er blevet anvendt til at finansiere terrorangreb på den israelske civilbefolkning, er korrekt, og om den i benægtende fald har undersøgt det materiale, som de israelske myndigheder har fremlagt for at understøtte denne påstand?

Kommissionen bedes også kommentere påstande om, at palæstinensiske børn har fået udleveret skolebøger, som er finansieret af EU, og som indeholder følgende provokerende passager:

Det endelige og uundgåelige resultat vil blive muslimernes sejr over jøderne(1).

Denne religion vil overvinde alle andre religioner, og den vil ved Allahs vilje blive spredt af de muslimske jihad-kæmpere(2).

(1) Arabisk sprog for 5. klasse, nr. 542, s. 67.

(2) Undervisning i islam for 7. klasse, nr. 564, s. 125.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(19. juli 2002)

Kommissionen har undersøgt alle de anklager, som de israelske myndigheder har fremsat om misbrug af EU's midler. Kommissionen har omhyggeligt undersøgt de beviser, som den israelske regering (minister Naveh) og de israelske forsvarsstyrker har fremlagt. Kommissionen har også opfordret Den Internationale Valutafond (IMF) og Den Palæstinensiske Myndighed om at kommentere anklagerne. Kommissionen har ikke på grundlag af det materiale, den har undersøgt, fundet nogen beviser på, at EU's midler er anvendt til andre formål end dem, der er aftalt mellem EU og Den Palæstinensiske Myndighed. Kommissionen tager dette spørgsmål meget alvorligt og vil fortsat tillægge det højeste prioritet at undersøge eventuelle yderligere anklager om misbrug af EU's midler.

Kommissionen har aldrig betalt for nogen skolebøger, der benyttes af Den Palæstinensiske Myndighed. Med hensyn til indholdet af skolebøger kan Kommissionen henvise til Rådets dokument Palestinian Schoolbooks: The EU View, som er offentliggjort på Rådet webside http://ue.eu.int/newsroom/NewMain.asp?LANG=1
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2530/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(11. september 2002)

Om: Human Rights Watch kritiserer tortur mod fængslede i USA efter 11. september 2001

Ifølge en rapport fra Human Rights Watch, der blev offentliggjort den 15. august, har den politik, som den amerikanske regering under ledelse af George Bush har ført efter den 11. september 2001, ført til vilkårlige anholdelser, krænkelse af grundlæggende rettigheder, langvarig indespærring af fanger i isolationsceller uden nogen formel tiltale og til tortur. Hvilke skridt vil Rådet tage over for Bush-regeringen for at undgå denne forbryderiske adfærd?

Svar

(20. februar 2003)

Som fastsat i EU-traktatens artikel 6 og 11 er fremme og beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og den vægt, der tillægges principperne om frihed og demokrati og retsstatsprincippet, væsentlige elementer i EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.

EU prioriterer bekæmpelse af terrorisme højt. Terrorisme er ikke kun en trussel mod staters sikkerhed, men også en af de alvorligste trusler mod udøvelsen af menneskerettighederne, retten til livet og den menneskelige værdighed. Man må imidlertid ved bekæmpelsen af terrorisme respektere menneskerettighederne og retsstatsprincippet, som understreget på Det Europæiske Råds møder i Laeken, Barcelona og Sevilla. EU har gjort USA bekendt med denne holdning både under officielle og uformelle kontakter i løbet af det seneste år.

EU opretholder en dialog om menneskerettighedsspørgsmålet med USA. EU vil fortsat benytte sådanne møder til at understrege, at menneskerettighederne må respekteres i alle situationer, herunder ved bekæmpelsen af terrorisme. Der kan under ingen omstændigheder gøres undtagelser fra retten til livet, tanke-, samvittigheds- og religionsfrihed, frihed for tortur eller anden grusom eller nedværdigende behandling uanset nationalitet, race eller religion.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2933/02

af Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) til Rådet

(17. oktober 2002)

Om: Anvendelse af den europæiske konvention om akademisk anerkendelse af afgangsbeviser fra universiteter (Europarådets konvention, ETS032)

En af de stater, der har undertegnet Europarådets konvention, nægter at anerkende en universitetsuddannets akademiske ikke professionelle ligestilling på grund af manglende overensstemmelse med hensyn til visse dele af studieprogrammet, hvilket betyder, at enhver universitetsuddannet fra en anden signatarstat tvinges til helt eller delvist at gøre sit studie om. Kan denne situation betragtes som et brud på den europæiske konvention om akademisk anerkendelse af afgangsbeviser fra universiteter (ETS032)?

Er de myndigheder, der har ansvaret i anerkendelsesspørgsmål, altså signatarstaternes undervisningsministerier, ifølge artikel 4 forpligtet til at oplyse ansøgere om anerkendelse om, hvilke emner i programmet der ikke svarer til deres krav? Skal myndighederne ligeledes fremsende en liste over de eksaminer, der skal bestås, til indehaverne af en udenlandsk universitetsgrad?

Svar

(3. marts 2003)

Rådet gør det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at det ikke tilkommer Rådet at fortolke indholdet af den europæiske konvention om akademisk anerkendelse af afgangsbeviser fra universiteter. Denne konvention hører under Europarådet, og er ikke en retsakt fra Rådet for Den Europæiske Union.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3359/02

af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen

(27. november 2002)

Om: Forskning i overskudsembryoner

På den 2451. samling i Rådet for Den Europæiske Union, konkurrenceevne (det indre marked, industri og forskning), som fandt sted den 30. september 2002 i Bruxelles, vedtoges følgende bestemmelser:

Rådet og Kommissionen er enige om, at detaljerede gennemførelsesbestemmelser for forskningsaktiviteter, der indebærer anvendelse af menneskelige embryoner og stamceller fra menneskelige embryoner, som kan finansieres under sjette rammeprogram, skal fastlægges inden den 31. december 2003. Kommissionen erklærer, at den i denne periode, og indtil der er fastlagt detaljerede gennemførelsesbestemmelser, ikke vil foreslå finansiering af sådan forskning, bortset fra undersøgelser vedrørende hensatte eller isolerede stamceller fra menneskelige embryoner i kultur.

Er begrebet isolerede stamceller fra menneskelige embryoner i kultur lig begrebet overskudsembryoner på under to uger?

Er det rigtigt, at det sjette rammeprogram for øjeblikket finansierer forskning i overskudsembryoner på under to uger i lande, hvor denne forskning er tilladt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(13. januar 2003)

Isolerede stamceller fra menneskelige embryoner i kultur er ikke det samme som overskudsembryoner på under to uger.

Overskudsembryoner er embryoner, der er opstået ved in vitro-befrugtning (in vitro fertilisation IVF) ved behandling for ufrugtbarhed for at øge et vellykket resultat af IVF, men som ikke længere er nødvendige til dette formål. Hensigten er at bortskaffe dem, men det er muligt, at de i stedet gives til forskning af det pågældende par.

Isolerede stamceller fra menneskelige embryoner i kultur betegner menneskelige embryone stamceller, som kommer fra embryoners indre cellemasse på blastocyst-stadiet og som dyrkes i kultur (i et reagensglas). Disse stamcellelinjer kan fryses og deponeres i en cellebank. (blastocyst-stadiet svarer til 5-7 dage efter æggets befrugtning, når embryonen ligner en hul bold, der indeholder en masse bestående stamceller).

Da den første indkaldelse af forslag og midler til projekter under det 6. rammeprogram først blev lanceret i december 2002, gives der endnu ikke bistand til projekter under det 6. rammeprogram.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3802/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. januar 2003)

Om: Natura 2000-nettet i Galicien (den spanske stat)

Mange naturområder, der kandiderer til at blive omfattet af det kommende net Natura 2000, er for øjeblikket meget negativt påvirket af olieforureningen som følge af tankeren Prestige's forlis. Vil Kommissionen erklære disse områder som de facto hørende til Natura 2000-nettet for dermed at kunne iværksætte alle de økonomiske og juridiske foranstaltninger og den videnskabelige overvågning, som er forudset i direktivet om bevaring af naturtyper (92/43/EØF(1))?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. januar 2003)

Det ærede medlem giver udtryk for sin bekymring over konsekvenserne af Prestige's forlis for Natura 2000-nettet i Galicien i Spanien. Ulykken indebærer en alvorlig trussel mod havets dyre- og planteliv samt kystnaturtyperne i Galicien, navnlig for så vidt angår Natura 2000-lokaliteterne.

Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (habitatdirektivet) er Fællesskabets vigtigste redskab til sikring af den biologiske mangfoldighed i Europa. Bevaring, beskyttelse og forbedring af miljøets kvalitet, herunder fredning af naturtyper samt vilde dyr og planter, er væsentlige mål af almen interesse for Fællesskabet. Hovedinstrumentet til at nå disse mål er Natura 2000-nettet af beskyttede områder. Derfor skal enhver lokalitet, der indgår i Natura 2000-nettet, anses for at være af høj økologisk værdi. Hver medlemsstat er ansvarlig for afgrænsning, udpegning og bevaring af sådanne lokaliteter, der er af betydning for beskyttelsen af arter og naturtyper af fællesskabsinteresse.

I habitatdirektivet står der bl.a., at medlemsstaterne skal træffe passende foranstaltninger for at undgå forringelse af naturtyperne og levestederne samt for at opretholde eller genoprette dem i en gunstig tilstand.

Kystområderne i Galicien indgår i den atlantiske biogeografiske region. De spanske myndigheder har foreslået 60 galiciske lokaliteter af fællesskabsbetydning optaget i Natura 2000-nettet.

For Kommissionen udgør alle disse lokaliteter en del af det spanske forslag med hensyn til Natura 2000-nettet, hvorfor alle bestemmelserne i habitatdirektivet skal finde anvendelse på disse lokaliteter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3451/02

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(6. december 2002)

Om: Landbrug og IACS

Hvilke landbrugsprodukter er opført på IACS-formularerne? Kan Kommissionen oplyse, hvor meget Grækenland har modtaget i støtte for disse produkter pr. år, siden IACS-formularernes indførelse? Kan Kommissionen oplyse, hvor stor en bøde, Grækenland har fået pr. år for ikke at overholde reglerne i IACS-formularerne, siden IACS-formularerne blev obligatoriske?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(27. januar 2003)

Det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IACS) er et værktøj, der skal muliggøre effektiv kontrol af direkte støtte til landbrugere, men der anvendes ikke særlige IACS-formularer, som det antydes i forespørgslen. IACS blev indført med virkning fra høståret 1993 og omfatter nu også støtte for kvæg, får og geder, samt markafgrøder, ris, bælgfrugter og jordudtagning i forbindelse med arealtilskud.

IACS skulle være iværksat senest pr. 1. januar 1997, og siden da er der indberettet IACS-relaterede udgifter på 669,6 mio. EUR for 1998, 755,7 mio. EUR for 1999, 734,6 mio. EUR for 2000, 752,6 mio. EUR for 2001 og 722,9 mio. EUR for 2002.

Det er ikke strengt korrekt at henvise til bøder i forbindelse med proceduren for regnskabsafslutning, hvorefter Kommissionen træffer beslutning om at afvise refusion af de udgifter, for hvilke medlemsstaten ikke kan give Kommissionen rimelig garanti for effektiviteten af de forvaltnings- og kontrolprocedurer, som anvendes til at kontrollere, at støtteordningerne anvendes ret- og regelmæssigt. Finansielle korrektioner anvendes ikke på grundlag af undersøgelser men på grundlag af et regnskabsår, så et samlet beløb anses for at være mere hensigtsmæssigt. For Grækenlands vedkommende har Kommissionen for regnskabsårene 1997 til 1999 hidtil afvist at finansiere et samlet beløb på 156 153 993 EUR i forbindelse med IACS-relaterede ordninger. Proceduren for regnskabsafslutning fortsætter dog for 1999 og følgende regnskabsår, og yderligere afvisninger af at finansiere udgifter forventes i 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3477/02

af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen

(6. december 2002)

Om: Forskelsbehandling på grund af nationalitet i Amsterdam (Nederlandene)

Langs en kanal i Amsterdam findes en gade, hvor der er begrænset stopforbud. Det lader alligevel til at være almindeligt, at der bliver parkeret køretøjer i gaden. Jeg har ikke desto mindre erfaret, at udenlandske køretøjer (konkret fem tyske, tre belgiske og to britiske) er blevet forsynet med en hjullås, hvorimod de nederlandske køretøjer ikke engang fik bøde.

1. Drejer det sig i dette tilfælde om forbudt forskelsbehandling på grund af nationalitet (EF-traktatens artikel 12)?

2. Hvad har Kommissionen i bekræftende fald til hensigt at gøre mod dette?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(24. januar 2003)

Kommissionen har ikke kendskab til lignende tilfælde på byen Amsterdams territorium. I denne forbindelse har Kommissionen heller ikke noget konkret belæg for at nære mistanke om, at der er tale om en form for forskelsbehandling på grund af nationalitet.

Det skal i øvrigt meddeles det ærede medlem, at denne form for problem kan indberettes til Solvit-nettet www.europa.eu.int/internal_market/solvit/). Der er tale om et net, der er oprettet af Kommissionen, og som består af medlemmer af medlemsstaternes nationale administrationer, og dets målsætning er at finde frem til løsninger på uformelt grundlag på de konkrete problemer, som virksomheder og private borgere støder på i forbindelse med anvendelsen af fællesskabsbestemmelserne. Alle oplysninger om, hvilken fremgangsmåde der skal benyttes, samt hvad der kan forventes af dette net, fremgår af den ovennævnte internetadresse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3486/02

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(9. december 2002)

Om: Revision af transeuropæiske net på transportområdet (TEN-T)

Har Kommissionen til hensigt at medtage det europæiske cyklistforbund Euro Velo Network i forslaget om revision af de transeuropæiske net på transportområdet (TEN-T) i 2004, da dette vil medvirke til, at miljøvenlighed og intermodalitet integreres i transportinfrastrukturerne?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-3334/02 og E-3486/02

(16. januar 2003)

Politikken omfattende det transeuropæiske net sigter på at lette gennemførelsen af det indre marked og koncentrerer sig derfor om infrastruktur til trafik over lange distancer, dvs. ikke cykling. Det er derfor ikke planen at integrere cykelstier i det transeuropæiske net, når der foretages en revision af EF-retningslinjerne for det transeuropæiske net.

Kommissionen støtter dog nyskabende foranstaltninger inden for bytransport, herunder cykling, inden for rammerne af ren bytransport og Civitas-initiativet. Kommissionen er også ved at udarbejde en emnerelateret strategi for bymiljøet i overensstemmelse med det sjette miljøhandlingsprogram. Man vil i denne forbindelse beskæftige sig med bytransport, som også omfatter cykling.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3224/02

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Rådet

(14. november 2002)

Om: Tiltrædelseslandene og fælles gennemførelsesprojekter (Kyoto-mekanismen)

Har EU under tiltrædelsesforhandlingerne truffet aftale med de 10 nye medlemsstater om fremme af fælles gennemførelsesprojekter (JI) under den indledende fase af EU's ordning for handel med emissionstilladelser (ET) (2005-2007) eller efterfølgende perioder?

Findes der nogen prognose for, i hvilket omfang der vil blive iværksat sådanne projekter under de enkelte ET-perioder (absolut og i forhold til varm luft)? Har EU udarbejdet modeller for, hvor effektivt JI-projekter ville påvirke prisen på emissionstilladelser (og den faktiske reduktion af emissioner i EU) og hvor er sådanne modeller blevet offentliggjort, hvis de eksisterer?

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler E-3222/02 og E-3224/02

(3. marts 2003)

Rådet er ikke bekendt med nogen overslag af den type, som det ærede medlem spørger efter, navnlig ikke overslag vedrørende omfanget af projekter, der eventuelt vil blive iværksat. EU har ikke truffet nogen aftaler med tiltrædelseslandene om fremme af JI-projekter. Rådet er heller ikke bekendt med nogen specifikke modeller, der beregner JI-projekternes eventuelle virkninger på den fremtidige pris på kvoterne for emissioner, og det skal bemærkes, at det foreliggende udkast til en EU-ordning for handel med kvoter for emissioner ikke indeholder bestemmelser i den forbindelse. Det forventes dog, at Kommissionen fremsætter et forslag om sammenhængen mellem Kyoto-protokollens projektbaserede mekanismer (CDM og JI) og EU's ordning for handel med kvoter for emissioner i 2003. I denne forbindelse vil det måske være relevant at skille de foreliggende spørgsmål til Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3212/02

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(12. november 2002)

Om: Prisgennemsigtighed i forbindelse med flypriser

Luftfartsselskaber reklamerer ofte med særligt fordelagtige priser ved hjælp af små reklamesedler, plakater osv. I de fleste tilfælde fremgår det ikke af disse reklamer, at der gælder nogle særlige og yderst strenge regler for disse tilbud, og at den angivne pris kun udgør grundprisen og ikke den egentlige samlede pris. Det betyder, at forbrugerne lokkes af en særligt lav pris, som dog stiger betydeligt, når først lufthavnsskatter og andre afgifter lægges til basisprisen, eller som kun gælder for en vis periode, på bestemte dage eller i forbindelse med ophold af en vis varighed.

Dertil kommer, at der ofte opstår forvirring om prisen, når flere luftfartsselskaber i fællesskab anvender samme rejsearrangør, hvorved prisen kun angives i det katalog, som netop gælder for ét af de luftfartsselskaber, der deltager i samarbejdet.

Forbrugerne, især de, der ikke flyver ofte, har ingen mulighed for at gennemskue prisforskellene, men personer, der ofte tager flyet, behøver også tit længere tid til at forstå prisangivelserne.

Hvad er Kommissionens holdning til problemet med luftfartsselskabernes utilstrækkelige prisangivelser, og anser den det for at være nødvendigt at iværksætte foranstaltninger for at sikre en højere grad af prisgennemsigtighed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(18. december 2002)

Det står luftfartsselskaberne frit for at fastsætte deres egne billetpriser i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2409/92 af 23. juli 1992 om billetpriser og rater inden for luftfart(1). Dette har tilskyndet til udvikling af lave billetpriser og reklametilbud, som generelt er til gavn for forbrugerne, selv om de kan have en kompliceret sammensætning.

Reklame, der vildleder forbrugeren er en anden sag. Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om vildledende reklame(2) forpligter medlemsstaterne til reelt at føre kontrol med vildledende reklame og at give domstolene og de administrative myndigheder de nødvendige beføjelser. Det er deres ansvar at gennemføre direktivet i nationale love og administrative bestemmelser, selv om Kommissionen naturligvis kan iværksætte en overtrædelsesprocedure, hvis den mener, at en medlemsstat ikke har opfyldt sine forpligtelser. Kommissionen overvejer endvidere et forslag til retsakt om fair handelspraksis, som skal beskæftige sig med en række forbrugerklager, som ikke omfattes af den eksisterende lovgivning.

(1) EFT L 240 af 24.8.1992.

(2) EFT L 250 af 19.9.1984.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3765/02

af Luigi Cocilovo (PPE-DE) til Kommissionen

(23. december 2002)

Om: Stater som har internationale konventioner, der kun sikrer deres egne borgere og ikke alle fællesskabsborgere

Med dommen Gothard/INPS har De Europæiske Fællesskabers Domstol fastsat klare principper vedrørende bilaterale konventioner (i dag sikrer næsten alle bilaterale konventioner kun de kontraherende staters egne borgere); derfor bliver andre fællesskabsborgere, som er bosat i Italien, og som tager til Monaco eller San Maríno for at arbejde, nægtet socialsikringsydelser på grundlag af nationalitet. Men i gennemførelsen af de forpligtelser, de har indgået i henhold til bilaterale konventioner, må medlemsstaterne endvidere overholde de forpligtelser, der påhviler dem i henhold til fællesskabsretten.

Hvad har Kommissionen på baggrund af ovennævnte dom til hensigt at gøre i forbindelse med stater, som har indgået internationale konventioner, som kun sikrer deres egne borgere og ikke alle fællesskabsborgere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(6. februar 2003)

Domstolen har i dommen af 15. januar 2002 i sag C-55/00, Gottardo, konkluderet:

De kompetente myndigheder i én medlemsstat, hvorunder de sociale sikringsordninger henhører, er i overensstemmelse med de fællesskabsretlige forpligtelser, som påhviler dem i medfør af artikel 39 EF, forpligtet til at tage forsikringsperioder, der er tilbagelagt i et tredjeland af en statsborger i en anden medlemsstat, i betragtning med henblik på dennes erhvervelse af ret til ydelser ved alderdom, når de samme myndigheder i en situation, hvor forudsætningerne med hensyn til bidragsbetalingen er de samme, anerkender, at sådanne perioder i henhold til en bilateral overenskomst, der er indgået mellem den førstnævnte medlemsstat og tredjelandet, tages i betragtning, når de er tilbagelagt af statens egne statsborgere.

Ifølge dommen skal fordele, der følger af en bilateral overenskomst mellem en medlemsstat og et tredjeland, også gives til arbejdstagere fra andre medlemsstater, som ikke er part i overenskomsten. Dette følger af princippet om ligebehandling mellem et lands egne statsborgere og statsborgere fra andre medlemsstater, som er fastsat i EF-traktatens artikel 39.

Efter dommen af 15. januar 2002 i sag C-55/00, Gottardo, har Kommissionen anmodet alle medlemsstaterne om at underrette den om eventuelle praktiske vanskeligheder i forbindelse med at anvende denne retspraksis og om de foranstaltninger, de agter at træffe for at sikre, at de forskellige aftaler er i overensstemmelse med Domstolens dom.

Disse spørgsmål blev drøftet den 9. og 10. december 2002 på mødet i Den Administrative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring. Kommissionen er for øjeblikket i gang med at behandle medlemsstaternes svar.