SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0482/01

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(21. februar 2001)

Om: Direktiver om konsoliderede regnskaber og grundlæggende rettigheder

I Østrig finder der en debat sted om direktiver om konsoliderede regnskaber (Rådets direktiv 68/151/EØF(1) af 9. marts 1968, Rådets direktiv 78/660/EØF(2) af 25. juni 1978, Rådets direktiv 83/349/EØF(3) af 13. juni 1983) og grundlæggende rettigheder. Det drejer sig i den forbindelse om spørgsmålet om, hvorvidt disse direktiver om konsoliderede regnskaber stadig er i overensstemmelse med moderne krav til databeskyttelse og sikring af offentlige sikkerhedsinteresser.

Da direktiverne om konsoliderede regnskaber blev oprettet, gjaldt det om at skabe overskuelighed. Men i mellemtiden har aspekter om databeskyttelse fået endnu større betydning, og derfor forekommer det nødvendigt med en undersøgelse af direktiverne med henblik på at gøre dem mere tidssvarende.

Hvorledes vurderer Kommissionen forholdet mellem direktiverne vedrørende konsoliderede regnskaber og de europæiske grundlæggende rettigheder?

(1) EFT L 65 af 14.3.1968, s. 8.

(2) EFT L 222 af 14.8.1978, s. 11.

(3) EFT L 193 af 18.7.1983, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. april 2001)

Direktiverne om offentliggørelse af årsregnskaber(1) fastsætter, at kapitalselskaber er forpligtet til at offentliggøre deres regnskaber. Direktiverne kræver derimod ikke, at selskabsdeltageren/-deltagerne offentliggør personoplysninger. Der stilles kun krav om, at størrelsen af de vederlag, der for regnskabsåret er tillagt medlemmer af selskabsorganerne, offentliggøres pr. persongruppe. Medlemsstaterne kan tillade, at oplysningerne efter stk. 1, nr. 12, ikke gives, hvis disse oplysninger gør det muligt at identificere den situation, som et bestemt medlem af disse organer befinder sig i (jf. artikel 43, stk. 1, nr. 12, og stk. 3, i direktiv nr. 78/660/EØF).

Selskabets kapital er kreditorernes sidste mulighed for at få dækning. Offentliggørelsesforpligtelsen skaber derfor en ligevægt mellem de retmæssige interesser hos de erhvervsdrivende, som ønsker at begrænse deres ansvar, og hos kreditorerne, som ikke ønsker at løbe en uforsvarlig risiko.

Hverken databeskyttelsesdirektivet(2) eller EU's charter om grundlæggende rettigheder har ændret noget ved disse interessemæssige og juridiske forhold. Da der ikke er tale om behandling af oplysninger om fysiske personer, finder databeskyttelsesdirektivet ikke anvendelse, og også charteret vedrører kun beskyttelse af fysiske personer, ikke juridiske.

Kommissionen er af ovenfor anførte grunde af den opfattelse, at direktiverne om offentliggørelse af årsregnskaber og EU's charter om grundlæggende rettigheder, især den grundlæggende ret til beskyttelse af personoplysninger, ikke kolliderer med hinanden, og at der derfor heller ikke er behov for en ændring af direktiverne om offentliggørelse af årsregnskaber.

(1) Rådets første direktiv 68/151/EØF af 9. marts 1968 om samordning af de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 58, stk. 2, nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde; Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer; Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13. juni 1983 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger EFT L 281 af 23.11.1995.