ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/663

(2004/C 88 E/0681)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3974/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om: Ændring af støtteordningen for AVS-bananproducenter

Under Europa-Parlamentets mødeperiode i september kom det i forbindelse med forhandlingerne om en betænkning om en særlig ramme for bistand til traditionelle AVS-bananleverandører (A5-0164/2003) tydeligt frem, at den nugældende støtteordning for AVS-bananproducenter overtræder de mest elementære normer om gennemsigtighed og objektivitet, hvad der på en helt uacceptabel måde er til skade for bananproducenterne i Côte d'Ivoire.

Hvornår forventer Kommissionen at kunne foreslå de nødvendige ændringer af de gældende bestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(23. februar 2004)

De individuelle beløb, der årligt tildeles de enkelte traditionelle bananleverandører i staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS), beregnes i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt i Kommissionens forordning (EF) nr. 1609/1999 (1). Således anvendes cif-prisen (varens pris, forsikring og fragt), som den fremgår af Eurostats statistikker, som grundlag for måling af konkurrenceevneefterslæbet for leverandørerne fra AVS-landene og tredjelande, medens bananproduktionens betydning for de pågældende landes økonomi er udtrykt ved faste beregningsfaktorer som anført i Kommissionens forordning. Dette beregningsgrundlag er ens for alle støttemodtagere og sikrer dermed gennemsigtighed og objektivitet.

Repræsentanter for bananproducenterne i Côte d'Ivoire har for nylig henvendt sig til Kommissionen og givet udtryk for betænkeligheder med hensyn til den metode, der anvendes ved konstateringen af de relevante data ved indførsel til Fællesskabet. Kommissionen foretager en nærmere undersøgelse af dette forhold og vil også i nær fremtid drøfte dette problem med medlemsstaternes toldmyndigheder.

Der er på det seneste givet skriftlig meddelelse herom til sammenslutningen af bananproducenter i Côte d'Ivoire (OCAB).

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1609/1999 af 22. juli 1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 856/1999 om fastlæggelse af en særlig ramme for bistand til traditionelle AVS-bananleverandører, EFT L 190 af 23.7.1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/363

(2004/C 78 E/0383)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1272/03

af Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) til Kommissionen

(3. april 2003)

Om: Den tyrkiske regerings forskelsbehandling af europæere

Har Kommissionen kendskab til forskelsbehandlingen af nederlandske og tyske statsborgere i forbindelse med betalingen af et gebyr for en opholdstilladelse i Tyrkiet, dvs. at der for samme tilladelse skal betales 277 EUR af nederlandske statsborgere og 60 EUR af tyske statsborgere?

Har Kommissionen kendskab til, hvilket gebyr de tyrkiske myndigheder opkræver for en opholdstilladelse hos EU-statsborgere fra andre EU-medlemsstater?

Agter Kommissionen at lægge pres på de tyrkiske myndigheder for at få dem til at bringe denne forskelsbehandling af nederlandske statsborgere og måske også andre EU-borgere til ophør?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(16. maj 2003)

Kommissionen har kendskab til, at der opkræves forskellige gebyrer for opholdstilladelser afhængigt af EU-statsborgernes nationalitet, og har til hensigt at tage dette spørgsmål op under de regelmæssige kontakter med de tyrkiske myndigheder.

Den 27. februar 2003 vedtog det tyrkiske parlament en ny lov om arbejdstilladelser for udlændinge. Loven fastsætter, at EU-statsborgere får bevilget arbejdstilladelse uden tidsbegrænsning i Tyrkiet. EU-statsborgere med arbejdstilladelse får automatisk bevilget opholdstilladelse for samme periode. Loven fastsætter ligeledes faste gebyrer for arbejdstilladelser til alle udlændinge (uanset nationalitet). Bestemmelserne i den nyligt vedtagne lov kan komme til at påvirke gebyrerne for opholdstilladelser.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/270

(2004/C 78 E/0270)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3352/03

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(13. november 2003)

Om: Det indre marked

Som bekendt planlægger den britiske regering at forbyde jagt med hunde i England og Wales (en form for forbud eksisterer allerede i Skotland). Et sådant forbud vil sandsynligvis få jagtinteresserede til at tage til andre EU-lande, hvor rævejagt stadig er tilladt, f.eks. Irland, for at udøve deres sport.

I betragtning af de betydelige kommercielle interesser, der er forbundet med friluftsaktiviteter som f.eks. rævejagt, synes det umiddelbart sandsynligt, at et jagtforbud i England og Wales vil forårsage en alvorlig forvridning af konkurrencen inden for både turistbranchen og hestebranchen og dermed være i modstrid om ikke med det indre markeds bogstav så med dets ånd.

Hvordan stiller Kommissionen sig til denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(17. december 2003)

Kommissionen kan på grundlag af de elementer, det ærede medlem anfører i sit spørgsmål, ikke se, hvordan en eventuelt kommende beslutning fra den britiske regerings side om at forbyde parforcejagt i England og Wales skulle være i strid med reglerne for det indre marked.

Selve det, at en sådan aktivitet er lovlig i andre medlemsstater, og de deraf følgende potentielle økonomiske konsekvenser er således ikke i sig selv af en sådan karakter, at man kan konkludere, at der tale om traktatbrud.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/760

(2004/C 78 E/0808)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2875/03

af Hélène Flautre (Verts/ALE) til Rådet

(22. september 2003)

Om: Situationen for vandrende arbejdstagere og asylansøgere i Malta

Talrige informationer fra troværdige kilder, som f.eks. den maltesiske forening Jesuit Refugee Service, omtaler tilbageholdelse i Malta af asylansøgere under tvivlsomme, ja endog kummerlige forhold. Denne tilbageholdelse kan vare op til 18 måneder.

Fra officielt maltesisk hold forlyder det, at hen ved 400 personer, størstedelen asylansøgere, skulle sidde fængslet udelukkende med den begrundelse, at de er kommet illegalt ind i Malta. Disse personer tilbageholdes i øvrigt uden at være orienteret om, hvilken skæbne der venter dem.

Er Rådet orienteret om den meget foruroligende situation, der gør sig gældende for vandrende arbejdstagere og asylansøgere i Malta?

Erkender Rådet, at en sådan situation strider imod folkeretten, navnlig EMRK (den europæiske menneskerettighedskonvention) og Genève-konventionen af 1951 om flygtninges retsstilling?

Hvad agter Rådet at gøre for at sikre, at Malta her nogle måneder inden landets tiltrædelse af Den Europæiske Union overholder sine internationale forpligtelser og gældende EU-ret på dette område?

Svar

(4. marts 2004)

Rådet er klar over, at Malta kun har en begrænset modtagelseskapacitet for ulovlige indvandrere og asylansøgere, og at dette har ført til overbelastning. Rådet understreger imidlertid, at selv om der endnu ikke er fundet en passende løsning, bestræber de maltesiske myndigheder sig på at gøre modtagelses-forholdene for ulovlige indvandrere og asylansøgere så anstændige som muligt under hensyn til det store pres fra de mange ansøgere. Derfor skal de forhold, under hvilke asylansøgere tilbageholdes vurderes, under hensyntagen til Maltas reelle (og begrænsede) modtagelseskapacitet.

Det bør imidlertid noteres, at Rådet vil overvåge modtagelsesforholdene for ulovlige indvandrere og asylansøgere i Malta nøje, således som det er tilfældet for alle de tiltrædende stater, for at sikre, at alle fællesskabsrettens krav opfyldes. Denne overvågning vil fortsætte indtil tiltrædelsen. Der vil i øvrigt også blive redegjort for situationen i modtagelsescentrene i Kommissionens generelle overvågningsrapporter om hver af de tiltrædende staters forberedelse til tiltrædelsen, som vil blive forelagt den 5. november 2003.
Det fremgik heraf, at i henhold til OLAF's oplysninger havde en journalist modtaget en række dokumenter vedrørende den såkaldte »Van Buitenen«-sag, og at det ikke var udelukket, at nogen i OLAF (eller i en anden EU-institution) havde modtaget betaling herfor.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/5

(2004/C 88 E/0005)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0086/03

af Roger Helmer (PPE-DE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om: Mord på børn i Honduras

Kan Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den eventuelt kan træffe med hensyn til mord på børn i Honduras? Ifølge foruroligende beretninger skulle 64 honduranske børn og unge mennesker under 23 være blevet myrdet i december måned 2002.

Kan Kommissionen oplyse, hvilken hjælp den har ydet eller kan yde, og hvilke praktiske foranstaltninger den tager eller har taget for at standse de vilkårlige mord på børn og unge mennesker over hele landet, idet der er bevis på, at den honduranske regering ikke har været i stand til at beskytte nationens børn trods dens løfter om at gøre det?
Ifølge rapporten er fremme af arbejdskraftens mobilitet mellem hjemland og bestemmelsesland måske den vigtigste — og mest kontroversielle — måde til at øge strømmen af pengeoverførsler til udviklingslandene. Selv om dette skulle være tilfældet, er det efter Kommissionens mening ikke tilstrækkelig grund til at fremme en stigning i arbejdskraftens internationale mobilitet. Set fra udviklingslandenes synspunkt kan international migration have negative konsekvenser som f.eks. hjerneflugt, som allerede forekommer i adskillige sektorer og regioner (f.eks. lægevirksomhed i de afrikanske lande). Selv om nettoudbyttet for udviklingslandene ikke nødvendigvis er negativt, da output-tabet ved udvandring af uddannet arbejdskraft delvis opvejes af fortjenester i form af pengeoverførsler og netværkseffekt (forretningsforbindelser, investeringer, teknologisk hjælp, uddannelsesstøtte, osv.), bør migration forvaltes med stor forsigtighed. EU har som bekendt interne hensyn at tage, som gør, at det ikke kan gå ind for et fuldstændig liberaliseret internationalt arbejdsmarked. EU's indvandringspolitik er og vil fortsat være baseret på konceptet om migrationsstyring, som bl.a. giver mulighed for synergieffekter mellem de udviklingspolitiske og indvandringspolitiske mål.

For så vidt angår migranters pengeoverførsler, vil det — i udviklingssamarbejdsøjemed — være hensigtsmæssigt at yde støtte til at opnå billigere og mere pålidelige pengeoverførsler. Rapporten oplyser, at omkostningerne ved at overføre penge ofte overstiger 20 % af beløbet. Hvis disse omkostninger blev reduceret til under 10 %, ville det ifølge rapporten betyde en årlig besparelse på 3,5 mia. EUR. for de vandrende arbejdstagere.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/55

(2004/C 78 E/0053)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1910/03

af Margrietus van den Berg (PSE) til Kommissionen

(12. juni 2003)

Om: Underjordisk deponering af nukleart affald

Den 6. november 2002 udsendte Kommissionen en meddelelse til Parlamentet og Rådet med titlen »Den nukleare sikkerhed i Den Europæiske Union« (1). Heri anføres det, at underjordisk deponering af nukleart affald er den sikreste løsning. Medlemsstaterne forpligtes til at oplyse lokaliteter inden 2008, og fra 2018 skal underjordisk deponering anvendes i praksis.

Kommissionen anfører også, at oplagringen skal ske i geologisk stabile klippelag. Det skal dog være muligt at fjerne det nukleare affald igen. Ved underjordisk deponering i f.eks. salthorstene i Groningen og Drenthe (Nederlandene) er dette ikke muligt, da 1er- og saltlagene i Nederlandene ikke er geologisk stabile klippelag som angivet i meddelelsen.

Den 12. maj 2003 regerede den nederlandske regering på dette forslag ved et brev fra statssekretær Van Geel til Andetkammeret. Der gøres først og fremmest opmærksom på, at der ikke kan være tale om underjordisk deponering i Nederlandene de første 100 år. Dernæst finder han, at fristerne for at gennemføre forslagene er urealistiske.

Hvordan stiller Kommissionen sig til de forskellige punkter i statssekretær Van Geels brev, herunder oplysningen om, at der ikke kan være tale om underjordisk deponering i Nederlandene de første 100 år?

Kan Kommissionen oplyse, hvordan den ser på salt- og lerformationer, der ikke har en geologisk struktur som omhandlet i meddelelsen, som f.eks. salthorstene i Groningen og Drenthe?

Er Kommissionen rede til at ændre sit forslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(23. juli 2003)

PAGIS-undersøgelsen, der er gennemført som led i EU's rammeprogram for forskning, viste, at der rundt om i EU findes mange bjergartsformationer, der kan benyttes til deponering. Der er især tale om ler, salt og krystallinske bjergarter. PAGIS-undersøgelsen nævner specifikt, at der i Nederlandene findes potentielt egnede saltformationer.

Da deponering i geologiske formationer bygger på princippet om at »koncentrere og indeslutte«, vil emballagerne med det radioaktive affald under normale omstændigheder kunne tages ud af depotet igen i mange år efter, at affaldet er anbragt der.

Efter Kommissionens opfattelse giver det foreliggende forslag til rådsdirektiv (Euratom) om forvaltning af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald (2) allerede betydelig fleksibilitet, som tager højde for forskelle mellem medlemsstaterne. Kommissionen har tilkendegivet, at den er rede til at forsætte drøftelserne af forslaget med medlemsstaterne i Rådet for om muligt at øge fleksibiliteten yderligere.

(1) KOM(2002)605.

(2) KOM(2003) 32 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/608

(2004/C 88 E/0628)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0915/03

af Claude Moraes (PSE) til Kommissionen

(24. marts 2003)

Om: EU og FN-Verdensfødevareprogrammet

Vil Kommissionen oplyse det nøjagtige omfang af EU's financielle støtte til FN's Verdensfødevareprogram i form af nødhjælp til det sydlige Afrika (Malawi, Zambia, Mozambique, Zimbabwe og Lesotho) i 2001 og 2002?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(29. april 2003)

Der er siden april 2002 blevet bevilget direkte støtte til Verdensfødevareprogrammet (WFP) fra budgetposten for fødevaresikkerhed (B7-20) til lokalt og regionalt køb af fødevarehjælp til det sydlige Afrika til fordel for Zimbabwe og Zambia over 2001- og 2002-budgettet for et beløb på i alt 72,5mio.EUR svarende til 157 900tons fødevarehjælp, der fordeler sig således:

Land/Budgetår 2001-budgettet (fra B7-20) 2002-budgettet (fra B7-20) I alt (fra Β 7-20) EUR mio. tons (MT) EUR MT EUR MT Zimbabwe 10 500 000 19 300 42 000 000 93 500 52 500 000 112 800 Zambia 20 000 000 45 100 20 000 000 45 100 I ALT 2002 Det sydlige Afrika 10 500 000 19 300 62 000 000 138 600 72 500 000 157 900

I Malawi ydes EF's fødevarehjælp til regeringen (direkte bistand), som benytter WFP til at distribuere den; i 2002 indgik Malawis regering lokalt kontrakter med WFP for ca. 6,0 mio. EUR af EF-bidragene.

Fra EF's almindelige budget blev der over budgetpost Β7-210 i 2002 stillet 10,4 mio. EUR til rådighed for Verdensfødevareprogrammet i form af humanitær bistand. I 2001 blev der ikke ydet humanitær bistand til WFP til fordel for de pågældende fem lande.

Den humanitære bistand i 2002 fordeler sig således:

— Malawi: Der blev bevilget 320 000 EUR til WFP til at berige 1000 MT majs og distribuere dette til terapeutiske ernæringscentre

— Zambia: Der blev bevilget 5 000 000 EUR til WPF til at tilvejebringe 12 000 MT fødevarehjælp til 114 000 flygtninge i seks flygtningelejre i Zambia

— Zimbabwe: Der blev bevilget 5 112 090 EUR til WPF til at styrke kapaciteten hos WPF og dets partnere til at distribuere fødevarer og især styrke udvælgelsen og registreringen af støttemodtagere og kontrollen under og efter distributionen.

Desuden har medlemsstaterne ydet direkte bidrag gennem WPF.
2.

I henhold til artikel 4, stk. 2, og bilag I, stk. 7 a, og bilag II, stk. 13, til det ændrede VVM-direktiv skal udvidelse af lufthavne med en start- og landingsbane med en længde på 2 100 meter og derover gøres til genstand for en vurdering af virkningerne på miljøet (VVM), hvis medlemsstaterne bestemmer dette på grundlag af en individuel undersøgelse eller nationale kriterier og grænseværdier. Beslutningen herom træffes i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i bilag III til VVM-direktivet. Dog gælder VVM-direktivet ifølge artikel 1 og 4 kun for »projekter« og ikke for »planer«. Kommissionen har derfor indtaget det standpunkt, at direktivet kun finder anvendelse i forbindelse med tilladelsesproceduren og ikke under et projekts tidligere planlægningsfaser.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/445

(2004/C 88 E/0453)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2997/03

af Bill Newton Dunn (ELDR) til Kommissionen

(14. oktober 2003)

Om: Dobbeltbeskatning i Finland og Det Forenede Kongerige

Jeg har to finskfødte vælgere, som nu bor i Det Forenede Kongerige. Ægtemanden får pension fra Finland, men det finske skattevæsen trækker 17 % af pensionen til »kommuneskat«, før han får den udbetalt. Denne skat skal åbenbart gå til betaling af brandvæsen, gadebelysning, biblioteker, statsstøttet aftenundervisning, osv. i Helsinki.

Da mine vælgere nu er bosiddende i Det Forenede Kongerige og ikke kan benytte sig af nogen af disse ydelser, er det så korrekt, at der kan trækkes 17 % af hans pension?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frits Bolkestein

(12. november 2003)

Generelt står det medlemsstaterne frit for at bestemme, hvordan beskatningsrettighederne skal fordeles mellem dem. Som Domstolen udtaler i Gilly-sagen (sag C-336/96, præmis 24) er medlemsstaterne kompetente til at fastlægge kriterierne for indkomstbeskatning med henblik på eventuelt gennem indgåelsen af overenskomster at afskaffe dobbeltbeskatning.

Anvendelsen af den bilaterale skatteoverenskomst mellem Finland og Det Forenede Kongerige er i princippet et anliggende for de berørte medlemsstater. I henhold til denne overenskomst har Finland eneret til at beskatte pensioner, der udbetales fra Finland i henhold til den finske socialsikringslovgivning. Den giver også Finland eneret til at beskatte pensioner, der udbetales af den finske stat for tjenester ydet til Finland, hvis pensionen udbetales til finske statsborgere. Overenskomsten omfatter udtrykkeligt den finske »kommuneskat«. Private pensioner, der betales fra Finland til Det Forenede Kongerige, beskattes udelukkende i Det Forenede Kongerige. Hvorvidt overenskomsten anvendes korrekt, afhænger således af arten af det ærede medlems vælgers pension.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/112

(2004/C 88 E/0118)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2744/03

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(11. september 2003)

Om: Slovakiet

Kan Kommissionen bekræfte, at myndighederne i Bratislava nægter byen Kosice en motorvejstilslutning til det nærved liggende ungarske motorvejssystem (og dermed til Østrigs og andre landes motorveje), før en motorvej gennem det nordlige Slovakiet, der forbinder Kosice med Bratislava, er færdigbygget?

Skyldes det i bekræftende fald, at myndighederne i Bratislava ønsker at hindre tætte forbindelser mellem det sydlige Slovakiet med dets ungarsktalende mindretal og Ungarn? Finder Kommissionen en sådan holdning forenelig med ønsket om et Europa uden indre grænser, som er knyttet til EU-medlemskabet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(16. oktober 2003)

Hvad angår den slovakiske regerings beslutning om at bygge en motorvejsforbindelse mellem Kosice og Bratislava, har Kommissionen noteret sig det ærede medlems bemærkninger. Kommissionen kan kun bekræfte, at ovennævnte motorvej samt vejen mellem Kosice og den ungarske grænse er blevet identificeret som værende dele af det transeuropæiske transportnet (TEN-T), og at Slovakiet og EU derfor er enige om at prioritere disse vejforbindelser. Inden for disse rammer er det op til de nationale myndigheder at fastlægge deres egne prioriteter og foreslå Kommissionen, hvilke projekter der skal finansieres.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/83

(2004/C 88 E/0090)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2363/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(17. juli 2003)

Om: Undersøgelser, der skal foretages af et tyrkisk skib inden for græsk territorialfarvand i Det Ægæiske Hav

Ifølge oplysninger i den græske presse (8. juli 2003) skal det tyrkiske havundersøgelsesskib »Piri Reis« den 4.-19. juli foretage undersøgelser i Det Ægæiske Hav, herunder også inden for græsk territorialfarvand. Ifølge samme oplysninger har den græske marine opfanget meldinger fra kystradiosenderen i Izmir vedrørende skibets oceanografiske undersøgelser. I henhold til undersøgelsesprogrammet for »Piri Reis« (der tilhører Izmir Universitet) skal det foretage undersøgelser i en afstand af 5 mil fra klippeøen Kalogeri i Cykladerne samt på 25 andre steder inden for græsk territorialfarvand.

I den forbindelse må der mindes om, at Tyrkiet (et EU-kandidatland) gentagne gange tidligere har sendt det pågældende skib til Det Ægæiske Hav for at foretage undersøgelser inden for græsk og hermed EU-territorialfarvand, hvilket belaster de græsk-tyrkiske forbindelser stærkt.

Har Kommissionen kendskab til de tyrkiske myndigheders intentioner? Har Izmir Universitet, som skibet tilhører, fået støtte over nogen fællesskabsinitiativer (direkte eller indirekte, lån eller andre EU-midler)? Hvilke foranstaltninger kan Kommissionen træffe for at få Tyrkiet til at afholde sig fra undersøgelser inden for en EU-medlemsstats territorialfarvand?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(11. september 2003)

Hvad angår det pågældende tyrkiske havundersøgelsesskibs aktiviteter, har Kommissionen intet kendskab til de tyrkiske myndigheders intentioner. Izmir universitet modtager ikke støtte fra EU.

Hvad de græsk-tyrkiske relationer i almindelighed angår, så må Kommissionen henvise til princippet om, at grænsetvister må bilægges fredeligt som fastsat i Det Europæiske Råds konklusioner i Helsingfors i december 1999.

Inden for rammerne af det reviderede tiltrædelsespartnerskab med Tyrkiet, der blev vedtaget den 19. maj 2003, er det en prioritet for Tyrkiet, at der »inden for rammerne af den politiske dialog og i henhold til princippet om fredelig bilæggelse af tvister … skal … udfoldes alle bestræbelser for at løse alle udestående grænsestridigheder og andre relaterede spørgsmål, som omhandlet i punkt 4 i Helsingfors-konklusionerne.«