SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0422/01

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Rådet

(20. februar 2001)

Om: Europæiske interesser i Middelhavsområdet

De sidste ni års manglende flersidede samarbejde i det vestlige Middelhavsområde, som bl.a. skyldes volden i Algeriet og den internationale embargo mod Libyen, har ikke været nogen hindring for, at to vigtige begivenheder har fundet sted i området i denne periode: iværksættelsen af fredsforhandlingerne i Mellemøsten i 1991 og af Barcelona-processen i 1995.

Den positive holdning fra Libyens side, som siden 1999 har deltaget i samarbejdsgruppen af indenrigsministre for Det Vestlige Middelhav og haft observatørstatus i forbindelse med Barcelona-processen, Mauretaniens udtræden af Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater (ECOWAS) den 31. december 2000, genoptagelsen af arbejdet den 25. januar i Lissabon i den såkaldte 5+5-gruppe som led i Euromiddelhavssamarbejdet med deltagelse af udenrigsministrene i de fem lande fra Den Arabiske Maghreb-Union (UMA) sammen med de latinske lande, Spanien, Italien, Frankrig og Portugal samt Malta, er tydelige tegn på, at der gradvist er ved at indtræde en tilnærmelse i Middelhavsområdet.

Hvordan vurderer Rådet disse begivenheder? Kan Rådet oplyse, hvordan det i første række vil fremme de europæiske interesser i denne del af Middelhavsområdet? Hvilke foranstaltninger vil Rådet træffe for at styrke tilnærmelsen?

Svar

(10. juli 2001)

EU har i de seneste måneder arbejdet aktivt såvel på multilateralt og regionalt plan som på bilateralt plan for Middelhavsområdets stabilitet og udvikling, samt på fremme af EU's interesser i denne forbindelse.

På multilateralt og regionalt plan er principperne for Den Europæiske Unions politik for Middelhavsområdet samt denne politiks sammenhæng blevet præciseret og bekræftet på to planer: på den ene side for de femten lande med den fælles strategi, der er udarbejdet af Rådet, og som blev vedtaget den 20. juni 2000 af Det Europæiske Råd i Feira, på den anden side for syvogtyve lande på Euro-Middelhavs-ministerkonferencen den 15.-16. november 2000 i Marseille, der førte til formandskabets formelle konklusioner.

Den fælles strategi for Middelhavsområdet har således til formål nærmere at fastlægge og fremme Unionens mål og interesser i dette område.

Med denne strategi forfølges hovedsagelig tre hovedmål:

- den skal styrke Euro-Middelhavs-partnerskabet, der blev indført ved Barcelona-erklæringen i 1995 samt de efterfølgende tiltag;

- den skal omsætte EU's vilje til at føre en overordnet og sammenhængende politik over for området;

- den skal opfattes og forstås som EU's bidrag til konsolidering af freden i Mellemøsten.

Disse mål har en fremtrædende plads i de prioriteter for strategiens gennemførelse i andet halvår af 2000 og første halvår af 2001, som formandskaberne har foreslået.

Den fjerde Euro-Middelhavs-ministerkonference, der fandt sted i Marseille, illustrerede deltagernes fælles vilje til at tilføre Euro-Middelhavs-partnerskabet ny dynamik på trods af situationen i Mellemøsten.

Deltagerne udarbejdede en nuanceret status over dette partnerskabs gennemførelse, og de understregede samtidig alle, at Barcelona-processens institutionelle ramme spiller en uvurderlig rolle, og at det er nødvendigt med en afbalanceret udvikling af de tre supplerende aspekter (politiske og sikkerhedsmæssige aspekter; økonomiske og handelsmæssige aspekter; sociale, kulturelle og menneskelige aspekter). Ved denne lejlighed meddelte formandskabet, at Rådet den 26. november 2000 vedtog Meda II-forordningen: sigtet med de nye regler i dette instrument, som er partnerskabets vigtigste finansieringsinstrument med en bevilling på 5 350 mia. EUR, er at forenkle og fremskynde dets gennemførelse med henblik på at afkorte procedurerne, samt øge instrumentets effektivitet ved at forbedre planlægningskapaciteten.

På bilateralt plan har EU ligeledes været aktiv. For nu at begrænse sig til de punkter, der omtales af det ærede medlem, så har associeringsaftalen med Egypten endelig kunnet paraferes den 26. januar i år i Bruxelles. Forhandlingerne om associeringsaftalerne med Algeriet, Libanon og Syrien fortsættes aktivt med henblik på at indgå dem i år. Hvad Mauretanien angår som nævnt af det ærede medlem, så bliver landet, skønt det er et af AVS-landene, regelmæssigt informeret af formandskabet for Rådet om det arbejde og de fremskridt, der sker inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet. I forbindelse med EU's hensyntagen til Libyen henviser Rådet det ærede medlem til punkt 6 i den fælles strategi:Strategien omfatter alle EU's forbindelser med alle dens partnere i Barcelona-processen og med Libyen. Libyen har desuden som formandskabets særlige gæst deltaget i de to seneste ministerkonferencer (Stuttgart og Marseille), selv om det ikke hidtil har forpligtet sig til at overholde Barcelona-processens regler fuldt ud.

Rådet er endvidere klar over, at Europa-Parlamentet har spillet en konstruktiv rolle på dette område, især i forbindelse med mødet i Det Parlamentariske Forum i februar 2001.

Libyen blev for øvrigt indbudt til ministerkonferencen i samarbejdsprocessen for Det Vestlige Middelhav, også kaldet 5+5-processen, der blev afholdt den 25.-26. januar i år i Lissabon, og som det ærede medlem ligeledes henviser til. Dette forum, som ikke falder ind under EF, kan spille en nyttig rolle som supplement til Rådets overordnede og sammenhængende indsats over for Middelhavsområdet.