ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3160/01

af Jannis Sakellariou (PSE) til Rådet

(23. november 2001)

Om: Motorkøretøjsafgift

En tysker med arbejdsplads i München og bopæl i Ungarn kører regelmæssigt med sin bil mellem disse to lande.

I begge lande og i Østrig som transitland stilles der krav til indregistrering af motorkøretøjer, der delvis er modstridende, med hensyn til administrative bestemmelser, afgiftsbestemmelser og toldbestemmelser, og som ud over yderligere organisatoriske vanskeligheder også medfører ekstraomkostninger for den pågældende person.

Agter Rådet i nær fremtid at træffe aftaler både i medlemsstaterne og i ansøgerlandene, som indeholder anerkendelse af de respektive nationale bestemmelser?

Svar

(13. maj 2002)

Rådet minder det ærede parlamentsmedlem om, at det i direktiv 83/182/EØF og 83/183/EØF i henhold til gældende fællesskabsret er fastlagt, hvordan private motorkøretøjer skal behandles i fiskal henseende ved endelig eller midlertidig overførsel til en anden medlemsstat end den, hvor de er indregistreret.

I de igangværende forhandlinger med kandidatlandene forventes det, at disse lande anvender gældende fællesskabsret, som de to ovennævnte direktiver er en del af, når de er tiltrådt Fællesskabet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3468/01

af Marialiese Flemming (PPE-DE) til Rådet

(18. december 2001)

Om: Sikkerhedsstandarder på atomkraftværker

1. Er Rådet rede til at træffe foranstaltninger med henblik på at kontrollere sikkerhedsstandarderne på alle atomkraftværker i Europa?

2. Er Rådet rede til at give Det Internationale Atomenergiagentur flere beføjelser til sikkerhedskontroller?

3. Er Rådet rede til at informere offentligheden grundigt om resultaterne af sådanne kontroller?

4. Er Rådet rede til at stemme for en ændring af Euratom-traktaten, der fører til øget demokratisering og øger Europa-Parlamentets rolle?

Svar

(13. maj 2002)

Rådet gør indledningsvis opmærksom på, at der bør skelnes klart mellem kernekraftværkers sikkerhedsbeskyttelse og de sikkerhedsmæssige krav, der må stilles til deres drift.

Det Europæiske Råd forpligtede sig på sit møde i Laeken generelt til at opretholde et højt niveau for sikkerhedsbeskyttelse af kernekraftværkerne i EU, og understregede, at det er nødvendigt at overvåge både deres sikkerhedsmæssige drift og deres beskyttelsesniveau. Det anmodede om at modtage jævnlige rapporter fra medlemsstaternes eksperter inden for kernekraft. Disse eksperter skal holde sig i nær kontakt med Kommissionen.

Euratom-traktatens kapitel 7 indeholder bestemmelser om sikkerhedskontrollen.

Rådet ønsker at påpege, at spørgsmål om kernekraftværkernes sikkerhedsbeskyttelse ikke henhører under Fællesskabets kompetence, men under national kompetence, da Euratom-traktaten ikke indeholder nogen specifikke bestemmelser, som giver Fællesskabet kompetence på dette område.

Der er derfor ikke udformet nogen specifik EU-lovgivning, som fastlægger fælles standarder for nukleare anlægs sikkerhedsbeskyttelse. Sikkerhedsbeskyttelse i forbindelse med nukleare anlæg er operatørens ansvar under myndighedernes kontrol i overensstemmelse med national lovgivning.

Inden for rammerne af IAEA, der udsteder henstillinger med hensyn til sikkerhedsbeskyttelse, og konventionen om nuklear sikkerhed, som alle medlemsstater og Euratom er parter i, bliver der dog allerede foretaget en grundig peer review af sikkerhedsordningerne i medlemsstaterne.

Det er imidlertid ikke Rådet, men regeringskonferencen, der kan ændre Euratom-traktaten; ifølge EU-traktatens artikel 48 kan enhver medlemsstats regering eller Kommissionen forelægge Rådet forslag til ændring af traktaterne; Rådet har dog hidtil ikke modtaget et sådant forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3275/01

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(26. november 2001)

Om: Køb af brugte biler inden for Fællesskabet beskatning

I forbindelse med spørgsmål P-0964/01(1) og svaret herpå fra kommissær Bolkestein kan det fastslås, at de kompetente tjenestegrene i finans- og transportministeriet i Italien ikke har reageret herpå, selv om der flere gange har været beretninger herom også i vigtige italienske massemedier, som f.eks. Il Sole 24 Ore.

Der er fra økonomiministeriets side endnu ikke blevet afgivet en klar og endelig udtalelse herom. Følgelig importeres der fortsat et stort antal brugte biler uden at den tilsvarende merværdiafgift herfor betales.

Har Kommissionen kendskab til disse kendsgerninger, og i bekræftende fald agter den at træffe foranstaltninger på dette område?

(1) EFT C 318 E af 13.11.2001, s. 164.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(22. januar 2002)

I sin besvarelse af spørgsmål P-0964/01(1) fra det ærede medlem beskrev Kommissionen momsordningerne for brugte biler. Da disse ordninger har været gennemført i den nationale lovgivning siden 1995, finder Kommissionen det ikke usædvanligt, at reaktionerne på dens besvarelse har været begrænsede.

Momskontrollen er et anliggende for medlemsstaterne. Kommissionen har dog ikke desto mindre været opmærksom på de særlige problemer, der er opstået i forbindelse med kontrollen af transaktioner vedrørende brugte biler. I denne forbindelse blev der i 1999 afholdt et seminar under Fiscalis-programmet(2) med henblik på detaljeret at undersøge disse problemer. En af konklusionerne fra dette seminar var, at momskontrollørerne havde haft vanskeligt ved at afgøre, om handelen med brugte biler i Fællesskabet fandt sted ved anvendelse af ordningen med afgift af fortjenstmargenen eller de normale momsordninger.

Da Kommissionen fremsatte sit forslag til forenkling, modernisering og harmonisering af kravene til fakturering med hensyn til merværdiafgift(3), foreslog den derfor, at der blandt de obligatoriske oplysninger, der skal anføres på en faktura, skal være en henvisning til artikel 26a i Rådets sjette momsdirektiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(4) i tilfælde, hvor ordningen med afgift af fortjenstmargenen blev anvendt. Dette forslag blev bibeholdt af Rådet, og når ordningen med afgift af fortjenstmargenen anvendes, vil det derfor fra 1. januar 2004 være obligatorisk for afgiftspligtige personer at henvise til artikel 26a eller til de tilsvarende nationale bestemmelser eller på anden måde angive, at ordningen med afgift af fortjenstmargenen er blevet anvendt.

(1) EFT C 318 E af 13.11.2001.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 888/98/EF af 30. marts 1998 om et fællesskabshandlingsprogram til forbedring af afgiftssystemerne i det indre marked (Fiscalis-programmet). EFT L 126 af 28.4.1998.

(3) EFT C 96 E af 27.3.2001.

(4) EFT L 145 af 13.6.1977, senest ændret ved Rådets direktiv 2001/44/EF af 19. januar 2001 (EFT L 22 af 24.1.2001).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2696/01 af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen. Støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser.



EF-Tidende nr. 172 E af 18/07/2002 s. 0013 - 0013



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2696/01 af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen (3. oktober 2001) Om: Støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser Kan Kommissionen opstille en liste over de projekter, som de italienske regioner Liguria, Lombardia, Piemonte og Valle d'Aosta i løbet af 2000-2001 har fremlagt i forbindelse med støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser, og over de projekter, der efterfølgende er blevet godkendt? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten (31. januar 2002) På de budgetposter, som Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser er anvisningsberettiget for, er der ikke i 2000 og 2001 ydet nogen støtte til de regioner i Italien, som omtales i det ærede medlems forespørgsel.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3538/01

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Komplementaritet mellem EU's og medlemsstaternes udviklingspolitik

Tilsyneladende fandt der den 1. juni 2001 et møde sted, som var indkaldt af generaldirektøren for udvikling med deltagelse af Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser og Samarbejdskontoret samt de tilsvarende organer i medlemsstaterne for at drøfte komplementariteten og dennes forskellige dimensioner.

Kan Kommissionen orientere om de afgørelser, der blev truffet på dette møde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(20. februar 2002)

Som led i koordinationen og udbygningen af den gensidige tillid mellem medlemsstaterne og Kommissionen arrangerer denne møder mellem generaldirektørerne for udvikling med deltagelse af medlemsstaternes generaldirektører og generaldirektoraterne for udvikling og eksterne forbindelser samt Samarbejdskontoret EuropeAid.

Disse møder er helt uformelle, ligesom der hverken udarbejdes nogen dagsorden eller træffes nogen afgørelser. De tjener til udveksling af information.

På de seneste to møder (september 2001 og januar 2002) drøftede man navnlig situationen i Afghanistan, Monterrey-konferencen om udviklingsfinansiering og Maastricht-traktatens principper for koordination, komplementaritet og sammenhængskraft set på baggrund af bl.a. det nye programmeringsinstrument landestrategier, der inddrager medlemsstaterne i det forberedende arbejde og derigennem sikrer en vigtig udbygning af komplementariteten og koordinationen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3658/01

af Elisa Damião (PSE) til Kommissionen

(15. januar 2002)

Om: Statsstøtte til skibsbygningsindustrien

Det fremgår af fagpressen, at den tyske regering agter til at yde støtte til søtransporten og skibsbygningsindustrien, og at den har forelagt Forbundsdagen et forslag herom.

Dette kan som et af flere eksempler på medlemsstater, der direkte eller indirekte beskytter skibsbygningsindustrien og søtransporten give anledning til konkurrencefordrejning. Vil Kommissionen på den baggrund oplyse om anvendelsen af disse former for praksis, samt om hvorledes de vurderes at påvirke industrien i de øvrige medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(20. februar 2002)

Kommissionen har ikke kendskab til den tyske regerings projekt vedrørende støtte til søtransporten og til skibsbygningsindustrien, som det ærede medlem henviser til.

Under alle omstændigheder forpligtes medlemsstaterne ifølge EF-traktatens artikel 88, stk. 3, til at underrette Kommissionen om enhver påtænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger så betids, at den kan fremsætte sine bemærkninger hertil.

Hvis Tyskland i overensstemmelse med denne forpligtelse underretter Kommissionen om et støtteprojekt i de pågældende sektorer, vil dette blive undersøgt i henhold til EF-retningslinjer for statsstøtte til søtransportsektoren(1) og Rådets forordning (EF) nr. 1540/98 af 29. juni 1998 om nye regler for støtte til skibsbygningsindustrien(2).

(1) EFT C 205 af 5.7.1997.

(2) EFT L 202 af 18.7.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2685/01 af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen. Støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Udvidelse.



EF-Tidende nr. 172 E af 18/07/2002 s. 0012 - 0012



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2685/01 af Mario Mauro (PPE-DE) til Kommissionen (3. oktober 2001) Om: Støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Udvidelse Kan Kommissionen opstille en liste over de projekter, som de italienske regioner Liguria, Lombardia, Piemonte og Valle d'Aosta i løbet af 2000-2001 har fremlagt i forbindelse med støtte forvaltet af Generaldirektoratet for Udvidelse, og over de projekter, der efterfølgende er blevet godkendt? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen (31. januar 2002) Ingen af de regioner, der er nævnt af det ærede medlem, modtog støtte i henhold til Ecos-Ouverture-programmet for 1998, omend der blev indgivet følgende ansøgninger: - Val d'Aoste en ansøgning - Liguria to ansøgninger - Lombardia to ansøgninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2925/01

af Jens-Peter Bonde (EDD) til Kommissionen

(24. oktober 2001)

Om: Grænsekontrol og terror

Vil Kommissionen tillade, at landene genindfører grænsekontrol, hvis de finder behov herfor, for at fange terrorister?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Antonio Vitorino

(3. december 2001)

I henhold til artikel 2, stk. 2, i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen kan en medlemsstat, når den offentlige orden eller den nationale sikkerhed kræver det, træffe beslutning om, at der genindføres grænsekontrol ved de indre grænser.

I henhold til gældende ret er det ikke op til Kommissionen at tillade eller forbyde genindførslen af grænsekontrol ved de indre grænser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3706/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. januar 2002)

Om: Salmonellasmitte trods veterinærattest

I midten af november 2001 ankom 22 t svinekam til et frysehus i Skåne. Kødet kom fra Spanien. Alle attester på, at kødet var salmonellafrit, var i orden.

Men det viste sig, at kødet alligevel var inficeret med salmonella. De kontroller, Livsmedelsverket udfører fra tid til anden har altid vist, at en mængde kødpartier, som er leveret til Sverige, har været inficeret med salmonella, trods attester om det modsatte.

Hvad gør Kommissionen for at sikre, at de personer, der udfærdiger de ukorrekte veterinærattester, får deres licenser inddraget og for, at disse problemer løses?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(1. marts 2002)

Kommissionen henviser det ærede medlem til sin besvarelse af den skriftlige forespørgsel E-3304/01(1), der omhandler stort set samme emne.

Det bør endvidere præciseres, at det ifølge salmonellareglerne for fersk svinekød bestemt til Sverige(2) attesteres, at der ikke er fundet salmonella ved en analyse af partiet, der er gennemført i henhold til en fastlagt protokol for prøveudtagning og analyse. Protokollen er pålidelig i et omfang, der anses for at svare til de eksisterende nationale bestemmelser. Hvis der påvises salmonella, når produkterne ankommer, betyder det altså ikke nødvendigvis, at attesterne er ukorrekte.

Hvad angår sanktioner over for personer, der måtte have udstedt fejlbehæftede veterinærattester, er der fastsat visse bestemmelser i Rådets direktiv 96/93/EF af 17. december 1996 om udstedelse af certifikater for dyr og animalske produkter(3). Det er medlemsstaternes ansvar at træffe sådanne foranstaltninger. Levnedsmiddel- og Veterinærkontorets sektororienterede kontrolbesøg omfatter jævnligt kontrol af de attester, der udstedes af de ansvarlige myndigheder.

(1) EFT C 115 E af 16.5.2002, s. 250.

(2) Rådets beslutning 95/409/EF af 22. juni 1995 (EFT L 243 af 11.10.1995) som ændret ved Rådets beslutning 98/227/EF (EFT L 87 af 21.3.1998).

(3) EFT L 13 af 16.1.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3657/01

af Elisa Damião (PSE) til Rådet

(15. januar 2002)

Om: Statsstøtte til skibsbygningsindustrien

Det fremgår af fagpressen, at den tyske regering agter til at yde støtte til søtransporten og skibsbygningsindustrien, og at den har forelagt Forbundsdagen et forslag herom.

Dette kan som et af flere eksempler på medlemsstater, der direkte eller indirekte beskytter skibsbygningsindustrien og søtransporten give anledning til konkurrencefordrejning. Vil Rådet på den baggrund oplyse om anvendelsen af disse former for praksis, samt om hvorledes de vurderes at påvirke industrien i de øvrige medlemsstater?

Svar

(25.-26. marts 2002)

Som det ærede medlem sikkert vil kunne forstå, er det ikke Rådets opgave at udtale sig om forlydender i pressen om en regerings planer om at yde støtte til søtransporten og skibsbygningsindustrien.

Under alle omstændigheder bliver alle nationale foranstaltninger, der vil kunne virke konkurrenceforvridende, som bekendt systematisk analyseret af specialiserede tjenestegrene i Kommissionen, og det er derfor denne institutions opgave at vurdere forholdene og træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på eventuelt at få enhver form for illoyal praksis indstillet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3424/01

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(21. december 2001)

Om: Støtte fra Kommissionen

I maj 1998 gennemførte Kommissionen en undersøgelse af Migration News Sheet.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke skridt den har taget, efter den forelagde sin missionsrapport for Migration Policy Group, udgiveren af nyhedsbladet, og efter at organisationen sendte Kommissionen sine kommentarer derom (for næsten tre år siden)?

Den 7. marts 2001 (i overensstemmelse med kontrakten om støtte for 2000) fremlagde Migration Policy Group en økonomirapport, en aktivitetsrapport og en anmodning om overførsel af resten af den aftalte støtte (VS/2000/275) til udgivelse af Migration News Sheet i 2000 for Kommissionen. Hvilke grunde har Kommissionen til ikke at svare på denne anmodning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(14. februar 2002)

Den revision, Kommissionen har foretaget, vedrørte i princippet den støtte, som Migration Policy Group (MPG) havde fået tildelt i 1996 og 1997. På baggrund af en række uregelmæssigheder fandt de ansvarlige for revisionen det nødvendigt at udvide denne til også at omfatte den støtte, der var blevet tildelt i 1994 og 1995.

Med henblik på at fastlægge, hvor stort et beløb der uretmæssigt var blevet udbetalt, bad de ansvarlige for revisionen i deres konklusioner modtageren om for det første at udarbejde nye regnskaber med udgangspunkt i de faktiske udgifter (henlæggelser til reserver var ikke omfattet), dernæst at komme med nærmere forklaringer på regningerne for Churches Commission for migrants in Europe (CCME), som i 1995 og 1996 ikke regnskabsmæssigt var klart adskilt fra MPG, og endelig at fremlægge dokumentation for rejseudgifterne.

Da de nye regnskaber og den modtagne dokumentation ikke var tilfredsstillende, udbad man sig atter yderligere oplysninger. Der har fundet drøftelser sted mellem Kommissionen og repræsentanten for MPG i 1999, og de er fortsat i 2000.

Udbetalingen af støtte til udgivelsen af Migration News Sheet for 2000 er blevet stillet i bero på grund af den tilbagebetaling, som skal finde sted i forbindelse med den revision, der er foretaget. Debetnotaerne er sendt, og tilbagebetalingerne er ved at finde sted.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3362/01

af Charles Tannock (PPE-DE)og Theresa Villiers (PPE-DE) til Kommissionen

(6. december 2001)

Om: Campione d'Italias skattestatus

I forbindelse med det italienske politis undersøgelse i sidste uge af huse tilhørende to ledere af Nada Management Organisation (tidl. kendt under betegnelsen A1 Taqwa Management) i den lille italienske enklave Campione d'Italia og den efterfølgende afhøring af to personer foretaget af de schweiziske myndigheder i Lugano, kan Kommissionen oplyse, om den lille bitte italienske enklave Campione d'Italia er omfattet af hele EU's regelværk, som det gælder for resten af Den Italienske Republik, eller i stedet for nyder godt af eventuelle undtagelser eller andre særlige privilegier?

Vil de foreslåede direktiver om hvidvaskning af penge såvel som andre lignende foranstaltninger med henblik på at bekæmpe organiseret kriminalitet og terrorisme endvidere finde anvendelse i fuldt omfang på dette område, og tror Kommissionen på forlydender, hvorefter den allerede er blevet et center for en sådan ulovlig virksomhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(15. januar 2002)

Det italienske område Campione d'Italia er en del af Fællesskabet, men omfattes ikke af det fælles told-, moms- og afgiftsområde.

Fællesskabets lovgivning om det indre marked, herunder direktivet om bekæmpelse af hvidvaskning af penge, Rådets direktiv 91/308/EØF af 10. juni 1991 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge(1), der for nylig blev ændret, gælder fuldt ud i Campione d'Italia. Foranstaltningerne under tredje søjle med henblik på bekæmpelse af organiseret kriminalitet gælder også for området.

Kommissionen har ikke særlige oplysninger om omfanget af ulovlig virksomhed i Campione d'Italia.

(1) EFT L 166 af 28.6.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3356/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(6. december 2001)

Om: Støtte til Grækenland fra den europæiske flygtningefond

Den europæiske flygtningefond blev oprettet på grundlag af Rådets beslutning 2000/596/EF(1) af 28. september 2000 og forvalter et beløb på 216 mio. EUR. I henhold til denne beslutnings bestemmelser har hver

medlemsstat ret til at modtage 500 000 EUR i 2000 og 400 000 i 2001, og i løbet af de følgende tre år vil hver medlemsstat modtage yderligere 600 000 EUR. Resten af de midler, der er til rådighed, skal så på grundlag af medfinansieringsprincippet fordeles mellem medlemsstaterne svarende til det antal flygtninge, der er indrejst i EU og nyder international beskyttelse. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen deres medfinansieringsansøgninger senest den 1. oktober hvert år.

1. Har Grækenland modtaget disse beløb på 500 000 og 400 000 EUR for henholdsvis 2000 og 2001, og hvis ja, ved Kommissionen, hvilke projekter disse midler er blevet brugt til?

2. Har Grækenland forelagt ansøgninger om medfinansiering fra flygtningefonden for 2000 og 2001, og hvis ja, hvor store beløb er der tale om?

3. Har andre medlemsstater modtaget midler fra flygtningefonden, og hvis ja, hvor store beløb?

(1) EFT L 252 af 6.10.2000, s. 12.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(28. januar 2002)

I artikel 10 i Rådets beslutning 2000/596/EF af 28. september 2000 om oprettelse af en europæisk flygtningefond fastsættes bestemmelse om et system for fordeling af de til rådighed stående midler mellem medlemsstaterne.

Medlemsstaterne modtager hvert år ud over et fast beløb, der er specificeret i artikel 10, stk. 1, i tidsrummet 2000-2004 et supplerende beløb (artikel 10, stk. 2), der fordeles i forhold til antallet af ansøgninger om en eller anden form for international beskyttelse, som medlemsstaterne har registreret, og antallet af flygtninge, der opnår flygtningestatus eller midlertidig beskyttelse i referenceperioden.

I henhold til artikel 10 var de beløb fra Den Europæiske Flygtningefond, der blev tildelt Grækenland på 652 057,17 EUR i 2000 og 629 043,03 i 2001. På grundlag af disse beløb fremsendte Grækenland anmodninger om samfinansiering i 2000 og 2001 på i alt henholdsvis 869 409,56 og 838 727,04 EUR.

Forvaltningen af Den Europæiske Flygtningefond sker decentralt, og medlemsstaterne forestår gennemførelsen af de enkelte aktioner. Via de rapporter, der er omhandlet i artikel 20, stk. 1 og 2 i førnævnte beslutning, informeres Kommissionen regelmæssigt om, hvor langt man er nået med gennemførelsen af aktionen. I september 2001 blev der gennemført et kontrolbesøg, der omfattede besøg til projekter, der var blevet udvalgt under Den Europæiske Flygtningefonds programmer for 2000 og 2001.

Alle de øvrige medlemsstater med undtagelse af Danmark modtog i samme tidsrum bevillinger fra Den Europæiske Flygtningefond.

>TABELPOSITION>