SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0241/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(7. februar 2001)

Om: Benmeleksportørers misbrug af modstridende statistikker vedrørende transport og handel

1. Kan Kommissionen bekræfte, at der som følge af afskaffelsen af toldkontrollen siden 1993 ikke længere har foreligget pålidelige statistiske data om omfanget af handel og transport over Den Europæiske Unions indre grænser?

2. Kan Kommissionen også bekræfte oplysningerne i dagbladet Le Monde om, at tallene med hensyn til handelen med benmel på begge sider af den fransk-belgiske og den nederlandsk-belgiske grænse til og med 1992 stemmer overens med hinanden, men derefter ikke længere, da Nederlandene i 1993 og 1994 mener at have eksporteret langt mere til Belgien, end Belgien modtog, og Frankrig modtog langt mere belgisk benmel, end Belgien mener at have eksporteret?

3. Kan Kommissionen bekræfte, at det fremgår af officielle oplysninger, at den britiske industri for forarbejdning af slagteaffald efter indførelsen af nationale begrænsninger på anvendelsen af slagteaffald kunne overleve ved at øge eksporten stærkt, således at denne eksport i 1989 næsten udgjorde det firdobbelte af eksporten i 1988, mens der i samme tidsrum i andre medlemsstater i EU blev registreret en meget stærk vækst i importen af irsk benmel?

4. Er det nærliggende at antage, at store mængder britisk benmel i årene fra 1993 er transporteret til Nederlandene og Belgien som irsk benmel og derfra atter for en stor del til Frankrig?

5. Hvad agter Kommissionen at gøre for at sikre, at statistikkerne om import og eksport ikke længere kan forfalskes, og at der ikke længere kan opstå tvivl om oprindelsen af farlige og omstridte produkter, som forbrugerne og de forarbejdende virksomheder ikke ønsker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(26. april 2001)

1. og 2. Sagen er den, at virkeliggørelsen af det indre marked i 1993 førte til, at der blev indført et system til indsamling af statistiske oplysninger om samhandelen mellem medlemsstaterne (benævnt Intrastat) uden sammenhæng med toldformaliteterne og baseret på indsamling af oplysninger direkte hos virksomhederne. Det var vanskeligt at få systemet til at fungere i de første år efter dets indførelse; de fleste af medlemsstaterne er især stødt på det tilbagevendende problem med, at virksomhederne ikke har svaret eller har svaret for sent, hvilket har ført til dårlige eller mangelfulde fællesskabsstatistikker. Situationen er løbende blevet forbedret, og allerede nu giver systemet mulighed for på en tilfredsstillende måde at dække de fleste behov hos brugerne, herunder navnlig Den Økonomiske og Monetære Union.

Det bør dog understreges, at Intrastat vanskeligt lader sig bruge til at føre detaljeret regnskab med handelsstrømmene for hver enkelt vare (nomenklaturen indeholder fortegnelser og koder for mere end 10 000 varetyper), og dette skyldes primært følgende to forhold:

- Der er indført en mindsteværdiregel med det formål i videst mulig udstrækning at lette den byrde, der lægges på de små og mellemstore virksomheder (SMV), samtidig med at visse kvalitetskriterier overholdes. Virksomheder, hvis omsætning i samhandelen ligger på et vist niveau, er i henhold til denne regel fritaget for at indberette deres samhandel til statistiske formål. Dette tab af oplysninger kompenseres der for ved hjælp af justeringer af de aggregerede resultater. Eksempelvis er denne mindsteværdi i 2001 på 245 000 EUR i Belgien, 225 000 EUR i Nederlandene og 100 000 EUR i Frankrig (sidstnævnte medlemsstat skiller sig ud ved at benytte en indberetning til statistiske formål og til skattemæssige formål). Mindsteværdiordningen har naturligvis en direkte konsekvens for nøjagtigheden af resultaterne vedrørende en bestemt vare og på sammenligningen af samhandelen mellem handelspartnere i Fællesskabet. I de fleste medlemsstater kompenseres der ligeledes for det forhold, at nogle virksomheder ikke indberetter oplysninger, ved hjælp af justeringer, der ikke altid er defineret på det mest detaljerede niveau i nomenklaturen.

- Mens der før 1993 blev indsamlet statistikker for hver enkelt varebevægelse på tværs af grænserne baseret på tolddeklarationer, bygger Intrastat-systemet på en efterfølgende udfærdigelse af statistiske indberetninger, navnlig på grundlag af leverandørfakturaer. Vanskeligheder med at identificere den reelle partnermedlemsstat (afsenderland eller bestemmelsesland) er således indbygget i systemet og får nødvendigvis konsekvenser for sammenligningen af spejlopgørelserne.

Kød- og benmel er i øjeblikket opført i underposition 2301 10 00 i den kombinerede nomenklatur, der omfatter mel, pulver og pellets af kød eller slagteaffald, der er uegnet til menneskeføde, samt fedtegrever. Kød- og benmelet stammer fra forarbejdning enten af hele slagtekroppe eller af dele heraf (kød, slagteaffald), uden at det er muligt nærmere at præcisere, hvad denne underposition omfatter.

En gennemgang af tallene viser, at afvigelserne i spejlopgørelserne over varestrømmene inden for Fællesskabet er øget væsentligt fra og med 1993. Afsendelserne fra Nederlandene til Den Belgisk-Luxembourgske Økonomiske Union (BLØU) i 1993 og 1994 er rent faktisk større end de tilsvarende modtagne varemængder, som er deklareret af BLØU. Imidlertid har denne tendens været modsatrettet fra og med 1995. Endelig viser denne gennemgang også, at de varemængder, der er modtaget i Frankrig med oprindelse i BLØU faktisk er større end de tilsvarende afsendte varemængder deklareret af BLØU.

3. og 4. Kommissionen har ikke modtaget tilstrækkelige oplysninger og data til at kunne bekræfte disse antagelser.

5. Kommissionens beslutning 97/735/EF af 21. oktober 1997 om visse beskyttelsesforanstaltninger med hensyn til handel med bestemte typer af animalsk affald fra pattedyr(1) og Kommissionens beslutning 2001/9/EF af 29. december 2000 om kontrolforanstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af Rådets beslutning 2000/766/EF om en række beskyttelsesforanstaltninger over for overførbare spongiforme encephalopatier og fodring med animalsk protein(2), indeholder strenge kontrolbestemmelser for at sikre, at varebevægelser inden for Fællesskabet omfattende forarbejdet animalsk protein, herunder kød- og benmel, kan spores tilbage. Kommissionens eksperter fra Den Stående Veterinærkomité foretager regelmæssige kontroller på stedet i samtlige medlemsstater for at påse, at fællesskabslovgivningen gennemføres korrekt. I tilfælde af, at Kommissionen efter at have fastslået kendsgerningerne, finder, at en medlemsstat ikke opfylder sine forpligtelser, er Kommissionen rede til at træffe alle nødvendige foranstaltninger, som ligger inden for dens beføjelser, for at sikre overholdelsen af fællesskabsretten.

(1) EFT L 294 af 28.10.1997. Senest ændret ved Rådets beslutning 1999/534/EF af 19. juli 1999 (EFT L 204 af 4.8.1999).

(2) EFT L 2 af 5.1.2001. Senest ændret ved Kommissionens beslutning 2001/165/EF af 27. februar 2001 (EFT L 58 af 28.2.2001).