SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0052/98 af Hartmut Nassauer (PPE) til Kommissionen (29. januar 1998)

Om: Bestemmelser for arbejdsgivere inden for byggeindustrien, der som led i udveksling af tjenesteydelser udstationerer arbejdstagere i et andet land

Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 96/71/EOEF ((EFT L 18 af 21.1.1997, s. 1. )) af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser, praeciseret ved Raadets og Kommissionens erklaering nr. 7 (protokol fra Raadets samling den 24. september 1996, CODEC 550) vedroerer bidrag til nationale sociale sikringsordninger samt ydelser fra disse, i den udstraekning disse ikke er en del af den generelle sociale sikringsordning.

Der rejser sig en raekke spoergsmaal om disse bestemmelsers praecise raekkevidde og om anvendelsen af dem inden for byggeindustrien.

Der er navnlig tale om princippet og om modaliteterne for bidragsbetalinger til en social sikringsordning i vaertslandet, der reguleres af en overenskomst eller en retsforskrift, og dette uanset om der findes en tilsvarende ordning i hjemlandet eller ej.

Paa denne baggrund og under henvisning til, at de europaeiske arbejdsmarkedsparter inden for byggesektoren, byggeindustriens internationale, europaeiske sammenslutning (FIEC) og den europaeiske sammenslutning af bygge- og traearbejdere (EFBH), for nylig har undertegnet en faelles udtalelse om dette omraade, der aabner vej for indgaaelse af bilaterale aftaler paa nationalt plan, der baade sigter mod sikring af arbejdstagernes rettigheder og mod hindring af dobbelt betaling af bidrag fra arbejdsgivernes side, under henvisning til, at de belgiske og nederlandske arbejdsmarkedsparter inden for byggeindustrien har indgaaet en bilateral aftale om alle deres sektormaessige sociale sikringsordninger, under henvisning til, at de franske og tyske sektorkasser har indgaaet en aftale om betalt ferie i begge lande,

anmodes Kommissionen om at oplyse, hvad dens holdning er til den faelles udtalelse og de anfoerte aftaler, samt hvilke hensigter Kommissionen har, for saa vidt angaar de problemer, der fortsat findes paa dette omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (13. marts 1998)

Kommissionen er betaenkelig ved, at virksomheder, der yder tjenesteydelser paa en anden medlemsstats territorium, baade beskattes i den medlemsstat, hvor de er etableret, og i den medlemsstat, hvor de udstationerer arbejdstagere, naar beskatningen i de to tilfaelde er af identisk karakter. Saadanne forhold findes foerst og fremmest i byggesektoren, hvor der i visse medlemsstater findes sociale sikringsordninger, som skal sikre arbejdstagerne bestemte ydelser, herunder betalt ferie, til gengaeld for arbejdsgivernes bidrag. En saadan dobbelt betaling opkraevet hos arbejdsgiverne er i modstrid med den frie udveksling af tjenesteydelser og opfylder ikke bestemmelserne i direktiv 96/71/EF, som senest skal vaere omsat i national lovgivning den 16. december 1999. Ved paa en praecis maade at fastlaegge, hvilke regler virksomheder, der yder tjenesteydelser, skal foelge, tager direktiv 96/71/EF netop sigte paa at forhindre, at der skal betales dobbelt.

Alle loesninger, der kan taenkes at raade bod paa en saadan situation, maa tages i betragtning. Kommissionen har opfordret medlemsstaternes repraesentanter i den gruppe, den har nedsat med henblik paa omsaetning af direktivet, til at samarbejde aktivt om at finde en loesning paa disse spoergsmaal.

Kommissionen glaeder sig over den faelles holdning, arbejdsmarkedets parter i byggesektoren for nylig har indgaaet paa faellesskabsplan, og de bilaterale kollektive aftaler, der er indgaaet paa det nationale plan med henblik paa at sikre arbejdstagernes rettigheder og hindre dobbelt betaling af bidrag fra arbejdsgivernes side.

Kommissionen tilskynder i hoej grad til, at der findes de bedst mulige loesninger paa de ofte meget komplekse problemer, der findes i den paagaeldende sektor.