ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2594/98

af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Forurening med cementstoev paa Evvia

Beboerne i Chalkida (paa oeen Evvia) giver i enhver henseende udtryk for deres forbitrelse over den forurening, som cementfabrikken "Tsimenta Chalkidos" er aarsag til.

Ovennaevnte virksomhed naegter at traeffe de noedvendige miljoebeskyttelsesforanstaltninger, hvilket bevirker, at beboerne i Chalkida og den omkringliggende region faar undergravet deres helbred, og at det foelsomme miljoe udsaettes for en uhoert oedelaeggelse.

Virksomheden "Tsimenta Chalkidos" blev solgt for nogle aar siden, og hovedformaalene med salget var at oege beskaeftigelsen samt at beskytte miljoeet og borgernes sundhed. I 1991 var antallet af ansatte 1.150, men i dag er der kun ansat halvt saa mange. Endvidere er rensningsfiltrene ikke blevet moderniseret, og man har ikke opfyldt de internationale miljoebestemmelser.

Kan Kommissionen oplyse, hvad den har til hensigt at goere for at tvinge virksomheden til at opfylde de fastsatte betingelser om overholdelse af miljoebestemmelserne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(30. september 1998)

Cementproduktionsanlaeg omfattes af Raadets direktiv 84/360/EOEF om bekaempelse af luftforurening fra industrianlaeg(1). I henhold til dette direktiv skal medlemsstaterne vedtage noedvendige foranstaltninger for at sikre, at driften af saadanne anlaeg betinges af myndighedernes forudgaaende tilladelse. Denne gives foerst, naar myndighederne er overbevist om, at alle hensigtsmaessige foranstaltninger til at forebygge luftforurening er truffet, hvilket omfatter anvendelse af bedste tilgaengelige teknik under den forudsaetning, at foranstaltningerne ikke paafoerer virksomheden urimelige omkostninger, og at anlaeggets drift ikke indebaerer luftforurening af betydning. Medlemsstaterne skal ogsaa gennemfoere politikker og strategier, f.eks. hensigtsmaessige foranstaltninger, for at tilpasse bestaaende anlaeg til den bedste tilgaengelige teknik. I direktivet er der dog ikke fastsat faste graensevaerdier for forurenende stoffer.

Anlaeg til fremstilling af klinker (cement) i roterovne med en produktionskapacitet paa mere end 500 tons/dag, eller kalk i rotationsovne med en produktionskapacitet paa mere end 50 tons/dag eller i andre ovne med en produktionskapacitet paa mere end 50 tons/dag omfattes af Raadets direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekaempelse af forurening(2). Dette direktiv traeder i kraft ved udgangen af oktober 1999. Tilladelsen, som skal gives til saadanne anlaeg, skal indeholde graensevaerdier for forurenende udslip paa grundlag af den bedste tilgaengelige teknik. Bestaaende anlaeg skal bringes i overensstemmelse med direktivet senest 8 aar efter direktivets ikrafttraeden.

De oplysninger, som det aerede medlem har forelagt, giver ikke mulighed for at konkludere, om Faellesskabslovgivningen er overtraadt. Kommissionen sender derfor en skrivelse til de graeske myndigheder, hvori den anmoder om yderligere oplysninger.

(1) EFT L 188 af 16.7.1984.

(2) EFT L 257 af 10.10.1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2834/98

af Niall Andrews (UPE) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Det Europaeiske Ungdomsparlament

Kan Kommissionen oplyse, hvorledes fremtiden ser ud for Det Europaeiske Ungdomsparlament efter Den Europaeiske Domstols seneste afgoerelse (C/106/98 af 12. maj 1998)? Som foelge af denne kendelse har Europa-Kommissionen indefrosset ca. 100 af dets budgetposter. Det Europaeiske Ungdomsparlament er en af de organisationer, hvortil bevillingerne er blevet suspenderet.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(20. oktober 1998)

Som det aerede medlem goer opmaerksom paa, modtog Det Europaeiske Ungdomsparlament i de seneste aar stoette fra budgetkonto B3-1000, for hvilken der ikke er angivet et retsgrundlag.

Efter Domstolens afgoerelse af 12. maj 1998 tog Kommissionen, der skal tilse, at faellesskabslovgivningen gennemfoeres korrekt, den 10. juni 1998 den beslutning, at der skulle gennemfoeres en tilbundsgaaende undersoegelse af situationen vedroerende budgetkonti uden retsgrundlag. Denne undersoegelse blev som retsbevarende foranstaltning ledsaget af en suspendering af forpligtelser paa disse konti. Efter denne undersoegelse har Kommissionen haft mulighed for i det mindste delvis at ophaeve suspenderingen af de fleste af disse konti, men det har ikke vaeret tilfaeldet for konto B3-1000.

Kommissionen har dog besluttet i de enkelte tilfaelde at undersoege, om visse saerlige aktioner stadig kan modtage stoette i 1998 fra de konti, den ikke har kunne frigive. Ansoegningerne fra Det Europaeiske Ungdomsparlament er blandt de sager, der undersoeges i denne sammenhaeng.

Fremover skal der tages hensyn til den holdning, der kom til udtryk i en udtalelse for nylig fra Parlamentets udvalg for kultur, ungdom, uddannelse og medier. Inden for rammerne af Parlamentets foerstebehandling af budgetforslaget for 1999 har det anbefalet budgetudvalget, at bevilge midler til finansiering af aktiviteter som Det Europaeiske Ungdomsparlaments gennem opfoerelse paa en ny konto oprettet under del A i budgettet. Hvis budgetmyndigheden bekraefter denne holdning, vil det problem vedroerende et manglende retsgrundlag, som opstod i 1998, ikke opstaa til naeste aar.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2726/98

af Mary Banotti (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Kviksoelvholdig saebe

Kan Kommissionen oplyse, om kviksoelvholdig saebe, som bleger huden, stadig fremstilles i EU til eksport? Kan Kommissionen oplyse, hvilke medlemsstater der forsat fremstiller dette produkt, skoent det er forbudt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(30. september 1998)

Sikkerheden af kosmetiske midler, der markedsfoeres i Faellesskabet, er reguleret ved bestemmelserne i Raadets direktiv 76/769/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler(1) (kosmetikdirektivet). Brugen af kviksoelv og dets forbindelser i kosmetiske midler, der markedsfoeres i Faellesskabet, er forbudt i henhold til direktivets bilag II, der indeholder en "liste over stoffer, som ikke maa forekomme i kosmetiske midler".

Kosmetikdirektivet omhandler markedsfoering af kosmetiske midler i Faellesskabet. Der er ingen bestemmelser om fremstilling af kosmetiske midler til eksport til tredjelande. Markedsfoering af produkter i tredjelande anses nemlig for at henhoere under den lovgivning, der udstedes af den kompetente myndighed i det paagaeldende land.

Kosmetikdirektivet kraever heller ikke anmeldelse af fremstillingssteder, der producerer varer, som udelukkende er bestemt til eksport til tredjelande. Derfor er Kommissionen ikke i stand til at behandle spoergsmaalet om, hvor vidt den naevnte kviksoelvholdige saebe, som bleger huden, stadig fremstilles til eksport fra Faellesskabet.

(1) EFT L 262 af 27.9.1976.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2734/98

af Christine Oddy (PSE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: AEglaegningsbur

Vil Kommissionen udarbejde forslag med henblik paa at saette en stopper for anvendelsen af aeglaegningsbure for laeggehoens og indfoere en ordning med tvungen maerkning af aeg for at goere forbrugerne opmaerksomme paa de betingelser, hvorunder de hoens, som har lagt aeggene, har levet under?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(24. september 1998)

Kommissionen forelagde for nylig Raadet et forslag til direktiv om mindstekrav til beskyttelse af aeglaeggende hoener i forskellige produktionssystemer(1). Raadet droefter for tiden forslaget, der ogsaa er sendt til Parlamentet til udtalelse.

De nye krav skal, hvis de vedtages som foreslaaet, gaelde for alle systemer, der ny- eller ombygges fra den 1. januar 1999, og fra den 1. januar 2009 for alle produktionssystemer. Det er en generel regel i det nye forslag, at hoens skal holdes i et system, der giver dem mulighed for at ligge paa rede, stoevbade og sidde paa pind. Medlemsstaterne kan dog tillade dispensationer fra kravet om redeplads og stoevbadning for at tillade brugen af bursystemer, hvis hver hoene har et burareal paa mindst 800 cm2.

Kommissionen paataenker at aendre EF-bestemmelserne for maerkning af aeg (Raadets forordning (EOEF) 1907/90 af 26. juni 1990 om handelsnormer for aeg; Kommissionens forordning (EOEF) 1274/91 af 15. maj 1991 om gennemfoerelsesbestemmelser til forordning (EOEF) 1907/90 om handelsnormer for aeg(2)) for at sikre, at alle konsumaeg, der produceres i Faellesskabet, maerkes. Bestemmelserne vil vaere frivillige for tredjelande. Med dette maerkningssystem skulle forbrugerne kunne skelne mellem aeg produceret i EF og aeg produceret i tredjelande og vaere bekendt med de betingelser, paa hvilke hoensene er blevet holdt. Naar dette maerkningssystem er indfoert, vil forbrugerne i EF kunne vaelge, hvilken type konsumaeg de foretraekker.

(1) EFT C 123 af 22.4.1998.

(2) EFT L 173 af 6.7.1990.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2898/98

af Ursula Schleicher (PPE) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Adgang til universiteterne i Portugal

Er det korrekt, at Studenter fra Europaskolerne faar prioriteret og betragteligt lettere adgang til universiteterne i Portugal, hvis en af foraeldrene er ansat i Faellesskaberne, og at disse privilegier endog ikke gives til portugisiske studenter fra Europaskolerne, hvis ingen af foraeldrene er ansat af Faellesskaberne; hvorledes evaluerer Kommissionen dette forhold under hensyntagen til lighedsprincippet og det krav om lige muligheder, der ogsaa gaelder for generel anerkendelse af eksamensbeviser fra Europaskolerne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(30. november 1998)

Den portugisiske lov (decreto-lei nr. 28 - B/96 af 4. april 1996, og derefter ministeriel bekendtgoerelse portaria nr. 317 - A/96 af 29. juni 1996) havde fastsat en saerlig ordning for adgang til portugisiske universiteter for familiemedlemmer til portugisiske diplomater og andre i lignende tjenester. De europaeiske tjenestemaends familiemedlemmer noed godt af denne saerordning, fordi Faellesskabets institutioner blev anset for at vaere lignende tjenester.

En ny lov, som blev offentliggjort for nylig (decreto-lei nr. 296 - A/98 af 25. september 1998) er dog traadt i stedet for den foregaaende, og den indeholder ikke laengere en saerordning for adgang til portugisiske universiteter, men kun en generel ordning.

Det henhoerer under medlemsstaternes kompetence at tilrettelaegge deres undervisningsordninger, herunder ogsaa fastsaettelse af adgangsbetingelser ved universiteterne. Under den nuvaerende faellesskabsret griber Kommissionen kun ind i tilfaelde af, at der fastsaettes forskellige adgangsbetingelser for studenter, der er statsborgere i det paagaeldende land, og for studenter, der er statsborgere i medlemsstaterne, og som oensker at gennemfoere videregaaende studier i en anden medlemsstat.

Hvis en medlemsstat behandler sine egne statsborgere forskelligt, har Kommissionen ikke ret til at gribe ind.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2457/98

af Leonie van Bladel (UPE) og James Janssen van Raay (UPE) til Raadet

(30. juli 1998)

Om: Bilateral udleveringsaftale mellem Nederlandene og Trinidad/Tobago

1. Har Raadet kendskab til udtalelserne fra justitsministeren i Trinidad/Tobago, Maraj, der erklaerer, at Nederlandene - hvad angaar Trinidads naegtelse med hensyn til at arrestere Surinams eksdiktator og nuvaerende statsraadgiver, Desi Bouterse, som er anklaget for storstilet international narkotikahandel - kan takke sig selv for dette diplomatiske nederlag, idet Trinidad/Tobago allerede for to aar siden havde anmodet om en bilateral udleveringsaftale med Nederlandene?

2. Mener Raadet ikke ogsaa, at den manglende indgaaelse af en bilateral udleveringsaftale mellem Nederlandene og Trinidad/Tobago er en alvorlig fejl, som den nederlandske udenrigs- og justitsminister har begaaet, navnlig da en saadan aftale for to aar siden var blevet forelagt Nederlandene af Trinidad/Tobago, og da en saadan aftale er kommet i stand mellem De Forenede Stater og Trinidad/Tobago i loebet af to maaneder?

Svar

(27. november 1998)

Spoergsmaalet om hvorvidt en medlemsstat skal indgaa en udleveringsaftale med et tredjeland er et anliggende, som udelukkende sorterer under den paagaeldende medlemsstat, og som ikke vedkommer Raadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2973/98

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Mediernes rolle i forbindelse med den stigende seksuelle udnyttelse af kvinder

I henhold til Europaraadets meddelelse for nylig er kvinder det stoerste offer for seksuel udnyttelse i medierne, hvilket er en alvorlig kraenkelse af menneskerettighederne. Den maade, hvorpaa massemedierne skildrer kvinder, bidrager til oeget seksuel udnyttelse af kvinderne i Europa, fordi de, der driver hvid slavehandel, i stadig stoerre grad goere brug af de moderne informationsmidler og nye teknologier. Kan Kommissionen oplyse, paa hvilken maade det har til hensigt at gribe ind, og hvilke foranstaltninger den vil traeffe med henblik paa at bekaempe dette alvorlige problem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(10. november 1998)

Kommissionen er af den opfattelse, at spoergsmaalet vedroerer to forskellige problemer. Det foerste vedroerer skildringen af kvinder i medierne. Kvinder skildres ofte stereotypt i traditionelle og ulige roller for kvinder og maend, herunder skildringer, som eventuelt kunne bidrage til seksuel udnyttelse af kvinder. Fremstillingen af kvinder i medierne er et af de vigtigste problemer i EU's ligestillingspolitik. En raekke projekter, der yder stoette til ikke-stereotype skildringer af kvinder i radio- og tv-udsendelser er blevet samfinansieret af Kommissionen under Faellesskabets tredje (1991-1995)(1) og fjerde (1996-2000)(2) handlingsprogram for lige muligheder for kvinder og maend. Desuden er der over hele Europa gennemfoert en undersoegelse af eksisterende forskning om kvinder og medierne, som vil blive offentliggjort af Kommissionen.

Det andet spoergsmaal, det aerede medlem naevner, vedroerer kriminelle organisationers anvendelse af moderne teknologi, isaer Internettet, i forbindelse med handel med kvinder med henblik paa seksuel udnyttelse. Der maa skelnes mellem enkeltpersoners eller specialiserede firmaers "sex-annoncer" paa Internettet og visse organisationers brug af Internettet til at udoeve deres kriminelle aktiviteter, som ikke noedvendigvis er begraenset til handel med kvinder eller endda har noget at goere med det. Kommissionen har foreslaaet en handlingsplan(3) om baade ulovligt og skadeligt indhold paa Internettet, som fokuserer paa forebyggelse og bevidstgoerelse af offentligheden. Med hensyn til kriminelle organisationers brug af Internettet soeger EUROPOL at fastlaegge en strategi for at modtage oplysninger om kriminalitet inden for hoejteknologi, som ville daekke et stoerre omraade end blot edb-kriminalitet.

(1) KOM(90) 449 endelig udg.

(2) KOM(95) 381 endelig udg.

(3) KOM(97) 582 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3108/98

af Hilde Hawlicek (PSE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Turisme i udviklingslandene - sikring af en vigtig indtaegtskilde

For mange udviklingslande er turisme en af de vigtigste indtaegtskilder. Samtidig medfoerer daarlige projekter paa turistomraadet ofte uheldige virkninger for udviklingslandene paa det sociale og oekologiske omraade.

Har man i Den Europaeiske Union gjort sig overvejelser med hensyn til at bidrage til en social og oekologisk fornuftig turisme i Den Tredje Verden?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(13. november 1998)

I meddelelsen fra Kommissionen til Raadet og Europa- Parlamentet om en strategi for Det Europaeiske Faellesskabs stoette til udvikling af baeredygtig turisme i udviklingslandene(1) foreslaas der en strategi for faellesskabsstoette til turistsektoren i alle udviklingslande. Ud fra den konstatering, at turisme giver en reel mulighed for oekonomisk udvikling i en stor del af udviklingslandene, men at en ukontrolleret vaekst af turismen kan faa alvorlige foelger for miljoeet og for samfundet, praeciseres det i meddelelsen, at formaalet for Faellesskabet maa vaere at goere det lettere at skabe de rette vilkaar til at maksimere turismens bidrag til den oekonomiske og sociale udvikling i modtagerlandet og minimere dens nuvaerende og potentielle negative indvirkninger. I strategien insisteres der blandt andet paa, at det er noedvendigt at yde stoette til de offentlige myndigheders planlaegnings- og tilsynsopgaver under hensyntagen til baeredygtighed. Det foreslaas ogsaa, at civilsamfundet, og isaer de lokale myndigheder, inddrages saa meget som muligt i udviklingen af turismen ved at fremme dialogen med disse aktoerer og deres deltagelse.

Det oestrigske formandskab har vist stor interesse for omraadet og vil fremlaegge et forslag paa det kommende moede i Raadet (udvikling), hvor spoergsmaalet om miljoebeskyttelse og bekaempelse af de negative virkninger af turismen paa det sociale plan (isaer problemet med sexturisme, der involverer boern) vil blive taget op.

Desuden opfordrer Faellesskabet inden for Verdenshandelsorganisationen (WTO) udviklingslandene til i forbindelse med serviceaftaler at tage skridt til at aabne markedet for dermed at fremme vaeksten i turistsektoren under overholdelse af det enkelte lands ret til selv at regulere denne sektors sociale og miljoemaessige rammer.

(1) KOM(98) 563 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2640/98

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Regulering af de graeske landbrugskooperativers gaeld

I foelge oplysninger i den graeske presse er Kommissionen i faerd med at undersoege, om de foranstaltninger, den graeske regering traf afgoerelse om, jf. lov 2538/97 vedroerende landbrugskooperativernes gaeld, er forlignelige med faellesskabsbestemmelserne om statsstoette.

Da lovens bestemmelser er meget betydningsfulde, for at kooperativerne i Graekenland kan fungere, og da det er noedvendigt saa hurtigt som muligt at faa klarhed over situationen, bedes Kommissionen give foelgende oplysninger: Er der problemer i forbindelse med bestemmelserne i og gennemfoerelsen af lov 2538/97 om regulering af kooperativers gaeld? Hvorledes er dette problem opstaaet, og hvilke procedurer forventes der anvendt med henblik paa at loese problemet og muliggoere gennemfoerelsen af loven?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(30. september 1998)

Kommissionen har rent faktisk udtrykt tvivl om, hvorvidt forskellige foranstaltninger i bestemmelserne i den graeske lov nr. 2538/97 er forenelige med faellesmarkedet. Da der er tale om statsstoette, har Kommissionen ved beslutning af 31. marts 1998 taget skridt til at indlede fremgangsmaaden i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 2. Beslutningen offentliggoeres snarest i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den fremgangsmaade, der skal foelges, er derfor den, der er omhandlet i traktatens artikel 93, stk. 2. Den giver Kommissionen mulighed for at vedtage en endelig beslutning om stoettens forenelighed med konkurrencereglerne.

Kommissionens indsigelser mod foranstaltningerne i lov nr. 2538/97 gaar konkret ud paa den betragtning, at den paagaeldende stoette opfylder kriterierne i traktatens artikel 92, stk. 1, uden at vaere omfattet af nogen af undtagelserne i samme artikels stk. 2 og 3. Saerligt hvad angaar stoetten med henblik paa at slette kooperativernes gaeld, har Kommissionen konstateret, at den graeske regerings paataenkte foranstaltninger ikke synes at opfylde betingelserne i Faellesskabets rammebestemmelser for statsstoette til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder(1).

(1) EFT C 283 af 19.9.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2895/98

af Susan Waddington (PSE) til Kommissionen

(28. september 1998)

Om: Anvendelse af EU-interventionslagre til foedevarenoedhjaelp i den tredje verden

Hvor stor en procentdel af EU's samlede interventionslagre fra 1997 er distribueret som foedevarenoedhjaelp i den tredje verden? Hvilke foedevarer var der tale om og hvilke lande modtog denne hjaelp? Hvad er Kommissionens planer med hensyn til denne form for noedhjaelp i 1998 i betragtning af den aktuelle situation i Sudan og andre lignende kriseomraader?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(13. november 1998)

Siden 1986 er forvaltningen af Faellesskabets politik for foedevarehjaelp foregaaet inden for rammerne af Faellesskabets udviklingspolitik med henblik paa at forbedre foedevaresikkerhedssituationen i modtagerlandene, uafhaengig af forekomsten af et eventuelt overskud af landbrugsprodukter. Inden for disse overordnede politiske rammer finansieres der levering af foedevarer over Faellesskabets budget for foedevarehjaelp, der forvaltes af Kommissionen. Desuden kan Kommissionen yde foedevarehjaelp i katastrofesituationer gennem Det Europaeiske Faellesskabs Kontor for Humanitaer Bistand (ECHO).

I 1997 blev der ikke ydet nogen foedevarehjaelp fra EU-interventionslagre. I 1998 er der hidtil foretaget en tildeling paa 10 000 tons ris fra interventionslagrene. Denne ris blev ydet til konsum i Den Demokratiske Folkerepublik Korea. Paa indevaerende tidspunkt har Kommissionen ydet naesten 30 000 tons foedevarehjaelp til Sudan over Faellesskabets budget for foedevarehjaelp. Denne foedevarehjaelp, der i vaerdi er ansat til godt 35 mio. ECU, er blevet ydet gennem De Forenede Nationers verdensfoedevareprogram samt en raekke internationale ngo'er. Desuden er Kommissionen for oejeblikket ved at soege endelig godkendelse af en afgoerelse om at bevilge yderligere 10 mio. ECU til verdensfoedevareprogrammet. Dette boer laegges oven i de 21,8 mio. ECU, der allerede er bevilget i aar til andre programmer inden for sundheds-, drikkevands- og levnedsmiddelsektoren.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2968/98

af Riccardo Garosci (PPE) til Raadet

(19. oktober 1998)

Om: Begraensninger for EU-borgeres frie bevaegelighed efter Schengen-aftalens ikrafttraedelse ved den italiensk-franske graense

Den italienske presse har i de seneste dage bekraeftet, hvad det spoergende medlem personligt har konstateret, nemlig at det franske toldvaesen foretager kontrol af koeretoejer fra og til Frankrig ved den italiensk-franske graense i naerheden af Ventimiglia, paa italiensk territorium, hvilket er i strid med Schengen-aftalen, der indebaerer ophaevelse af personkontrollen ved de interne graenser (jf. EF-traktatens artikel 7 A).

Under henvisning til kommissaer Montis indlaeg i debatten om finansieringen af og fremtiden for Schengen-aftalen under Europa-Parlamentets moede i marts 1997 og til rapporten fra arbejdsgruppen paa hoejt plan om fri bevaegelighed for personer (marts 1997), der oenskede et bredere samarbejde mellem medlemsstaterne, navnlig i graenseomraaderne, og som understregede noedvendigheden af en egentlig uddannelsespolitik for deres medarbejdere, anmodes Raadet om at traeffe foranstaltninger til beskyttelse af EU-borgernes rettigheder, bl.a. i graenseomraadet mellem Ligurien og Frankrig.

Svar

(7. december 1998)

Spoergsmaalet fra det aerede medlem af Parlamentet vedroerer anvendelsen af Schengen-aftalen og henhoerer derfor ikke under Raadets kompetence.