ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3182/01

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. november 2001)

Om: Losseplads på øen Gozo (Malta)

På øen Gozo ud for Malta er der i strid med de grundlæggende bestemmelser anlagt en losseplads, som er både miljø- og sundhedsskadelig. Lossepladsen ligger ved Xaghra mellem Marsalforn og Ramla-bugten. Selve området heder Il Qortin. Lossepladsen er nu vokset til ca. en kvadratkilometer og har nået en højde på omkring 40 meter.

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet i fællesskab med Maltas myndigheder for at beskytte Gozos beboeres helbred i betragtning af, at lossepladsen ligger kun få meter fra bebyggede områder og meget tæt på havet, og der deponeres alle former for både toksisk og ikke toksisk affald i området?

Opmærksomheden henledes på, at røg fra affaldsafbrænding forurener luften og trænger ind i beboernes huse.

Hvilken form for støtte agter Kommissionen at give Maltas regering til nedlægning af lossepladsen, eftersom denne form for affaldsdeponering for Gozos og Maltas beboere udgør et reelt indgreb i deres grundlæggende rettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(7. januar 2002)

Kommissionen har i 2000 finansieret en undersøgelse til i alt 92 000 EUR med henblik på udarbejdelse af en samlet affaldshåndteringsstrategi for Malta. Undersøgelsen blev afsluttet i maj 2001 og er offentliggjort af de maltesiske myndigheder. Efter offentlig debat herom har Malta godkendt denne strategi og vil udarbejde en plan for dens gennemførelse.

Planen er udviklet på grundlag af tre hovedretningslinjer:

- håndtering af kommunalt og toksisk affald

- håndtering af bygnings- og nedrivningsaffald

- lukning, oprydning, restaurering, genoprettelse af miljøet og efterbehandling af eksisterende lossepladser, herunder Il Qortin-lossepladsen på øen Gozo.

Maltas regering er sammen med sagkyndige ved at opstille tekniske specifikationer for indkaldelse af bud inden årets udgang med henblik på indgåelse af kontrakter med specialiserede virksomheder til gennemførelse af de trufne foranstaltninger.

Endvidere har Kommissionen godkendt finansieringen af et førtiltrædelsesprojekt i 2002 for at styrke Maltas administrative beføjelser på miljøområdet. Projektet kommer samlet til at koste 1,4 mio. EUR og vil være en væsentlig hjælp til styrkelse af den nyligt oprettede instans for affaldshåndtering og gøre det muligt for denne på bedst mulig måde at indgå kontrakter og overvåge gennemførelsen af disse.

Kommissionen følger nøje udviklingen på dette område.

Fremtidige drøftelser om Maltas gennemførelse af gældende fællesskabsret vil omfatte undersøgelse af, hvorledes retningslinjerne for affaldshåndteringsstrategien kan gennemføres i praksis, og navnlig hvordan de finansielle midler til at sikre lukning, oprydning, restaurering, genoprettelse af miljøet og efterbehandling af eksisterende lossepladser skal skaffes til veje.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3471/01

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(4. januar 2002)

Om: Alternative metoder til evaluering af akut toksicitet

Forskningscentret MEIC (Multicenter Evaluation of In Vitro Toxicology) har undersøgt de mest lovende alternative metoder (ca. 60) til evaluering af kemiske stoffers akutte toksicitet og har foretaget en sammenligning af resultaterne af forsøg på mennesker og dyr og med alternative metoder.

Resultaterne synes at vise, at en række på tre cellekulturer fra menneskeceller er bedst i stand til at evaluere kemiske stoffers akutte toksicitet og følgelig beskytte borgerens sundhed på en mere sikker og hurtig måde end de tilsvarende dyreforsøg, der i øjeblikket finder sted.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

1. Har ECVAM-centret (European Center for the Validation og Alternative Methods) kendskab til denne række undersøgelser?

2. Er der berammet eller allerede indledt en undersøgelses- og valideringsprocedure for officiel anerkendelse af de pågældende alternative metoder?

3. Hvad agter Kommissionen i benægtende fald at gøre for at undgå, at kendskabet til disse nye metoder forbeholdes få kredse af eksperter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(14. februar 2002)

Det Europæiske Center for Validering af Alternative Metoder (ECVAM) er fuldt ud bekendt med Multicenter evaluation of in vitro cytotoxicity's forskningsprogram (MEIC). Lederen af ECVAM' laboratorieafdeling deltog i programmet.

ECVAM deltog også i den internationale workshop om in vitro-metoder til vurdering af akut systemisk toksicitet, som blev afholdt af USA's Interagency Co-ordinating Committee on the validation of alternative methods (ICCVAM), i Arlington, Virginia, USA, den 16.-20. oktober 2000. MEIC-programmet var et af hovedpunkterne på denne workshop.

En af de vigtigste rekommandationer fra ICCVAM-workshoppen var, at der eftersom MEIC-programmet ikke var udformet som en formel valideringsundersøgelse efter de aktuelt godkendte internationale kriterier burde foretages en valideringsundersøgelse af anvendelsen af in vitro-cytotoksicitetsassays til forudsigelse af dødelige orale doser for gnavere og dødelige koncentrationer for mennesker.

Denne undersøgelse planlægges nu som et samarbejdsprojekt for ICCVAM/ECVAM. Det vil omfatte testing af 60 kodede kemikalier i to assays, i tre eller fire laboratorier i USA og i Europa. Resultaterne forventes at foreligge inden udgangen af 2002.

In vitro-metoder til forudsigelse af basal cytotoxicity har i flere år været meget anvendt i mange dele af verden og har allerede medvirket til at mindske behovet for dyreeksperimentel forskning. Formålet med ICCVAM/ECVAM-undersøgelsen er imidlertid at tilvejebringe uvildig ekspertise om anvendelsen heraf til lovbestemte formål, at forudsige startdoser til obligatorisk in vivo testing, med henblik på at mindske lidelserne for forsøgsdyr og mindske antallet af forsøgsdyr. På længere sigt er målet helt at undgå at anvende dyr til forsøg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3445/01

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(21. december 2001)

Om: Fællederne i Galicien og deres genopretning som følge af ødelæggelser forårsaget af udvinding af bygningssten

Har det galiciske regionalstyre forelagt planer om genopretning af de galiciske fælleder efter de ødelæggelser, som er forårsaget af udvindingen af bygningssten (Rådets og Europa-Parlamentets bygninger i Bruxelles er til dels opført af lys eller lyserød granit fra Porinho i Galicien), hvortil der skal ydes støtte fra EU i perioden 2000-2006? Kan disse planer udleveres?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-3442/01 og E-3445/01

(12. februar 2002)

I overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1) henhører udvælgelse af individuelle projekter, der samfinansieres inden for hvert program under strukturfondene, udelukkende under medlemsstaterne. Kommissionen har derfor rettet henvendelse til de spanske myndigheder og anmodet disse om de oplysninger, det ærede medlem har udbedt sig.

Hvad Natura 2000-nettet angår, er det op til medlemsstaterne at foreslå lokaliteter, som skal medtages i nettet. På grundlag af kriterierne i bilag II til Rådets direktiv 92/43/EØF(2) (habitatdirektivet) og de relevante videnskabelige oplysninger foreslår hver medlemsstat en liste over lokaliteter med oplysning om, hvilke naturtyper fra bilag I til habitatdirektivet og hvilke arter fra bilag II der findes på disse lokaliteter.

På indeværende tidspunkt har Spanien udpeget 68 lokaliteter som lokaliteter af fællesskabsbetydning i Galícia-regionen. Dette er resultatet af et forslag fra det galiciske regionalstyre, der har identificeret 60 lokaliteter under det atlantiske bio-geografiske område (med et areal på 301 661,50 ha) og otte lokaliteter under middelhavsområdet (med et areal på 173 789 ha).

Kommissionen ligger ikke inde med oplysninger om, hvorvidt alle disse lokaliteter kan betragtes som montes comunales (fælleder) i henhold til spansk lovgivning.

(1) EFT L 161 af 26.6.1999.

(2) Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2725/01

af Niels Busk (ELDR) til Kommissionen

(5. oktober 2001)

Om: Fødevarehjælp til Rusland

Som beskrevet i Revisionsrettens særberetning(1) er store dele af fødevarehjælpen blevet udbetalt til den Russiske Føderation i stedet for til de værdigt trængende, som oprindeligt planlagt. Dette har medført forstyrrelser i forhold til den kommercielle handel med Rusland.

Kommissionen bedes redegøre for status for det igangværende evalueringsarbejde, samt hvad Kommissionen vil gøre i forhold til at undgå lignende markedsforstyrrelser ved fremtidige hjælpeaktioner.

(1) EFT C 25 af 25.1.2001.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(3. december 2001)

Kommissionen har givet et udførligt svar på de resultater, der er opført i den beretning, som det ærede medlem henviser til. Svaret er offentliggjort som et bilag til Revisionsrettens særberetning(1) og omhandler de bekymringer, som det ærede medlem også nævner i sin forespørgsel.

Kommissionen ønsker navnlig at henlede det ærede medlems opmærksomhed på stk. 48, 50, 51 og 52, som handler om forstyrrelser i handelen, stk. 53, som behandler spørgsmålet om programmets mål, og stk. 56-61 i konklusionen. Der er kun få beviser for forstyrrelser i handelen og på lokale markeder. Uafhængige konsulenter peger på programmets positive virkninger for fødevarekæden. Counterpartmidlerne fra salget af fødevarer var medvirkende til at afvikle det russiske pensionsefterslæb og har bidraget til en væsentlig stigning i grundpensionerne. Fødevarehjælpen til Rusland blev fastlagt i overensstemmelse med internationale retningslinjer og gennemført i nært samarbejde med russiske myndigheder og andre donorprogrammer.

Med hensyn til evalueringsarbejdet er programmet endnu ikke afsluttet, selv om den fysiske leverance af 1,67 mio. tons varer var fuldført ved udgangen af marts 2000. Arbejdsgruppen Fællesskabet-Rusland, der er nedsat til at overvåge gennemførelsen, mødes fortsat hver måned, indtil alle restancer på den særlige konto er blevet afviklet, og der er foretaget de sidste udbetalinger fra denne konto. Pr. 3. oktober 2001 var de samlede restancer 576 mio. russiske rubler (RUR), dvs. ca. 8 % af den samlede værdi af programmet salg af varer. Der er gennemført en uafhængig evaluering af programmet, sådan som Rådet havde givet mandat til (Rådets forordning (EF) nr. 2802/98 af 17. december 1998 om et program for levering af landbrugsprodukter til Den Russiske Føderation(2), artikel 4). Der foregår i øjeblikket en uafhængig revision af programmet, og den endelige revisionsrapport forventes at foreligge i foråret 2002.

I forbindelse med fremtidig fødevarehjælp vil Kommissionen tage hensyn til erfaringerne fra dette særlige program og anbefalingerne i rapporten fra de uafhængige konsulenter. Kommissionen sørger naturligvis for at undgå markedsforstyrrelser, både i Fællesskabet og hos modtagerne, i forbindelse med alle større aktioner angående fødevarehjælp. I Den Russiske Føderations tilfælde har Kommissionen på nuværende tidspunkt ingen planer om at fremsætte forslag om flere aktioner.

(1) EFT C 25 af 25.1.2001.

(2) EFT L 349 af 24.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3270/01

af Nirj Deva (PPE-DE) til Kommissionen

(26. november 2001)

Om: Nawab Khair Baksh Marri

Vil Kommissionen gøre sin indflydelse gældende over for den pakistanske regering, så den giver tilladelse til, at den 80-årige Nawab Khair Baksh Marri kan forlade landet for at få hurtig speciel lægebehandling og samtidig bekræfte, at Nawab er løsladt fra isloationsfængsling?

Nawabs sygdom er forværret under perioden med isolationsfængsling, og i betragtning af hans sundhed og freden i Balochistan vil dette være et vigtigt signal.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(11. januar 2002)

Nawab Khair Bakhsh Marri har været aktiv i Balochistans provinspolitik siden 1970'erne. Han blev arresteret den 11. januar 2000 og anklaget for mordet på en dommer ved Balochistans højesteret. Han er nu blevet løsladt.

Ifølge oplysninger fra Kommissionens delegation i Islamabad har Nawab Khair Bakhsh Marri søgt at forlade Pakistan for at rejse til Europa af medicinske årsager. Kommissionen er ikke bekendt med den pakistanske regerings begrundelser for at afslå at give Nawab Khair Bakhsh Marri tilladelse til at forlade Pakistan, men dens delegation vil rejse spørgsmålet i EU's arbejdsgruppe om menneskerettigheder i Islamabad.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3127/01

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Kommissionen

(14. november 2001)

Om: Radioudsendelsers effekt

Europa har været forgænger inden for trådløs kommunikation. Det har imidlertid nu vist sig, at f.eks. funktionen af trådløse Internetnetværk, der er baseret på radioteknik, og navnlig maksimering af rækkevidden for dataoverførsel begrænses af Den Europæiske Radiokommunikationskomites (ERC) beslutning ERC/DEC/(01)07, der medfører, at den maksimale tilladte effekt af radioudsendelser er betydeligt lavere end hos vore internationale konkurrenter. Begrænsningen af effekten hindrer muligheden for at udvikle den trådløse dataoverførsel navnlig i EU's tyndtbefolkede områder.

Hvorfor er den maksimale effekt for udsendelser på lavere frekvenser (under 6 Mhz) i Europa kun på 100 mW, mens den tilsvarende grænse i USA er på 4 W? Hvordan begrundes en så stor forskel i den maksimalt tilladte effekt? Hvorfor anvendes lavere frekvenser (generelt 2,4 MHz og 5 MHz i andre dele af verden) overhovedet ikke til kommercielle formål i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(5. februar 2002)

Det ærede medlems spørgsmål vedrører trådløs datakommunikation i de såkaldte licensfritagne frekvensbånd.

Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om et frekvenspolitisk regelsæt, som Kommissionen i sin tid stillede forslag om, skal netop til at træde i kraft efter andenbehandlingen i Parlamentet den 12. december 2001. Beslutningen giver mulighed for på fællesskabsplan at vurdere anvendelsen af radiofrekvenser, som EF-politikken skaber behov for, at harmonisere denne anvendelse i Fællesskabet, især gennem mandater til Den Europæiske Konference af Post- og Teleadministrationer (CEPT), og at gøre harmoniseringen juridisk bindende for medlemsstaterne. Det spørgsmål det ærede medlem rejser, viser hvor meget det haster at få en sådan mekanisme på plads.

De licensfritagne frekvensbånd bruges til meget andet end datakommunikation. Situationen på området er indviklet og kræver detaljeret analyse. Desuden bliver man i en sammenligning af brugen i Europa eller af CEPT's anbefalinger med de regler der gælder i andre lande, f.eks. USA, nødt til at tage hensyn til den historiske anvendelse af disse frekvensbånd, og på det punkt kan der være store forskelle.

Vi sender en fuldstændig redegørelse for situationen direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3083/01

af Marialiese Flemming (PPE-DE) til Kommissionen

(30. oktober 2001)

Om: Europæiske sikkerhedsnormer og beskyttelsesforanstaltninger for atomkraftværker

Hvilke skridt har Kommissionen taget for at udarbejde fælles, europæiske sikkerhedsnormer for atomkraftværker for samtlige medlemsstater i Den Europæiske Union?

Kan Kommissionen forestille sig, at man kan nå frem til ensartede, juridisk bindende sikkerhedsnormer på trods af de forskelligartede teknologier, medlemsstaterne anvender?

Hvornår vil det være muligt for Kommissionen at forelægge en grønbog, så de fælles, europæiske sikkerhedsnormer og beskyttelsesforanstaltninger for atomkraftværker kan blive diskuteret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. december 2001)

EU's kompetencer på det nukleare område er fastsat i traktaten om oprettelse af det europæiske atomenergifællesskab (Euratom traktaten), hvis kapitel 3 (Afsnit II) omhandler sundhedsbeskyttelse.

Der er i den forbindelse udarbejdet forordninger, direktiver og vejledninger på området strålingsbeskyttelse med henblik på at yde beskyttelse mod mulige sundhedsskadelige virkninger som følge af ioniserende stråling.

Kompetencen til at tildele licenser og regulere placering, udformning, opførelse, drift og nedlukning af nukleare anlæg ligger fortsat hos medlemsstaterne og nærmere bestemt hos deres nukleare sikkerhedsmyndigheder med forbehold af de krav, der følger af Euratom og andre internationale konventioner og traktater. Medlemsstaterne har forskellige reguleringsordninger og lovgivningsmæssige rammer, og de regulerende procedurer varierer derfor fra stat til stat, hvilket ofte skyldes forskelle i medlemsstaternes reaktorteknologi og administrative rammer.

Det er dog vigtigt at erindre, at Rådet udsendte en rapport(1) i juni 2001 om nuklear sikkerhed i forbindelse med udvidelsen. Denne rapport er udarbejdet af eksperter fra medlemsstaternes nukleare sikkerhedsmyndigheder med deltagelse af Kommissionen. Heri er der opstillet et europæisk perspektiv med henblik på at evaluere den nukleare sikkerhed i kandidatlandene. Denne evaluering er mundet ud i en række henstillinger, som er sendt til kandidatlandene for at højne deres nukleare sikkerhedsniveau.

Der vil i Rådets regi blive lanceret en peer review-mekanisme i 2002 for at overvåge gennemførelsen af disse henstillinger. Hele processen viser klart, at Fællesskabet evner at udarbejde en fælles fremgangsmåde i behandlingen af nuklear sikkerhed trods forskellene i udformning og i anvendte teknologier inden for den nukleare sektor.

(1) KOM(2001) 568 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2530/01

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(19. september 2001)

Om: Restriktioner ved indførsel i Det Forenede Kongerige af varer, for hvilke der er betalt afgift

Hvordan forholder Kommissionen sig til, at Det Forenede Kongerige opretholder kvantitative restriktioner for enkeltpersoners indførsel i Det Forenede Kongerige af varer, for hvilke der er betalt afgift?

Er Kommissionen opmærksom på, at Det Forenede Kongeriges told- og skattemyndigheder i stadig stigende grad beslaglægger værdigenstande (i regelen personbiler), der tilhører rejsende, der blot udøver de friheder, EU-retten tilkender dem?

Hvilke muligheder har Kommissionen for at sikre de rejsendes ret til at importere ovennævnte varer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(24. oktober 2001)

Kommissionen har modtaget forskellige klager over den måde, hvorpå Det Forenede Kongerige anvender fællesskabslovgivningen om punktafgifter på rejsende til Det Forenede Kongerige med varer anskaffet i andre medlemsstater. Klagerne har vedrørt såvel varernes mængde som beslaglæggelser af varer og personbiler. Kommissionen er for øjeblikket ved at behandle disse klager og vil undersøge Det Forenede Kongeriges politik på baggrund af resultaterne af disse undersøgelser.

Hvis Kommissionen mener, at en medlemsstat ikke opfylder sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, kan den indlede en såkaldt overtrædelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 226 (tidl. artikel 169). Denne procedure, der skal sikre, at medlemsstaternes lovgivning er i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, kan i sidste instans give anledning til, at sagen forelægges for Domstolen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3166/01

af Lord Inglewood (PPE-DE) til Kommissionen

(19. november 2001)

Om: Sellafield og den irske regering

I betragtning af den irske regerings uforanderlige modvilje mod og gentagne og konsekvente forsøg på at komme udviklingen på atomkraftværket i Sellafield i forkøbet, hvordan vurderer Kommissionen så den irske regerings handlinger og anmodninger? Mener Kommissionen, at aktiviteterne er forenelige med den irske accept af den gældende fællesskabsret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(28. januar 2002)

Kommissionen følger løbende udviklingen i, hvilke sager de irske myndigheder indbringer for domstolene vedrørende driften af Sellafield.

Kommissionen er bekendt med, at Irland har indledt en sag mod Det Forenede Kongerige ved FN's Internationale Havretsdomstol, og at Irland har indklaget Det Forenede Kongerige for en voldgiftsret under OSPAR-konventionen. I den forbindelse vil Kommissionen gerne erindre om, at medlemsstaterne i henhold til artikel 292 (EF) og 193 (Euratom) ikke bør søge tvister vedrørende fortolkningen eller anvendelsen af traktaterne afgjort på anden måde end fastat i traktaterne.

Kommissionen har ligeledes rettet henvendelse til de britiske myndigheder og anmodet om en redegørelse for de rejste spørgsmål.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3609/01

af Giovanni Fava (PSE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Opførelse af nye bygninger i områder med totalt byggeforbud og EU-midler på Sicilien

Den 4. december 2001 forelagde Siciliens regionsregering et forslag til lov, der bl.a. fastsætter legalisering af bygninger, som er opført ulovligt i kystområdet, og som anslås til 170 000 enheder. Dette lovforslag fremtræder som en reel ophævelse af det eneste gældende instrument til at beskytte kysterne på Sicilien, som fastsætter en pligt til at have byggeforbud i et område på 150 m fra havet (regionallov af 12. juni 1976). Ovennævnte lovforslag fastsætter bl.a. mulighed for, at der opføres nye hotelkomplekser langs kysten i området med totalt byggeforbud med i alt 4 000 sengepladser.

Det er sandsynligt, at de allerede forelagte projekter kommer til at nyde godt af de midler, der stilles til rådighed inden for regionale og lokale aftaler, Prusst-programmet og Agenda 2000.

Det er indlysende, at sådanne projekter strider imod ikke blot ånden i regionalpolitikkerne, som tager sigte på en bæredygtig udvikling af mindre udviklede regioner, men også imod gældende bestemmelser inden for miljøbeskyttelse og specifikke indgreb, der støttes af EU inden for restitution og reorganisation af omkostningerne.

Har Kommissionen kendskab til dette initiativ, som kommer fra Siciliens regionsregering? Vil Kommissionen føre tilsyn, således at man udelukker muligheden for, at midler, der stilles til rådighed fra strukturfondene, anvendes til at finansiere de omtalte projekter? Vil Kommissionen føre tilsyn, således at EU-bestemmelsen om miljøkonsekvensvurdering bevares? Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen endelig at træffe for at undgå, at områderne inden for Natura 2000-nettet bliver overdrevent urbaniseret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(12. februar 2002)

Kommissionen har ikke kendskab til det lovforslag, som det ærede medlem omtaler. Den sørger ikke desto mindre for, at der ved gennemførelsen af de programmer, som den medfinansierer, er en sammenhæng mellem aktionerne og programmålsætningerne, og at aktionerne er forenelige med alle fællesskabspolitikker, herunder miljøpolitikken.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3714/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(17. januar 2002)

Om: Kommissionens forbindelser til ERT

European Roundtable of Industrialists (ERT) er en betydningsfuld interessegruppe i Unionen.

Har Kommissionen en ide om, hvor ofte forskellige kommissionsmedlemmer har deltaget i officielle møder med ERT i 2001?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(14. februar 2002)

Det er Kommissionens politik at høre samtlige aktører, når der skal udarbejdes forslag og aktioner. Inden for erhvervspolitik er ERT en af disse aktører.

Flere af Komissionens medlemmer har haft en række møder med repræsentanter for European Round Table of Industrialists (ERT) som led i Kommissionens generelle samråd med det civile samfund.

Drøftelserne med repræsentanterne for ERT har generelt været koncentreret om emner i tilknytning til erhvervspolitik og konkurrenceevne.