SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2449/99

af Caroline Lucas (Verts/ALE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: WTO/GATS

Kan Kommissionen oplyse Europa-Parlamentet om arten af det igangværende arbejde i 133-Udvalget vedrørende nationale bestemmelser inden for rammerne af GATS-overenskomsten?

Kan Kommissionen også garantere:

1. at den under forhandlingerne om nationale bestemmelser vil anerkende medlemsstaternes ret til og sikre deres mulighed for at udforme og gennemføre nationale bestemmelser

2. at den især vil forsøge at sikre signatarstaternes frihed til at fastsætte bestemmelser i overensstemmelse med deres egne markedsforhold og målsætninger og til at sikre opfyldelsen af kulturelle, sociale og demokratiske (samt miljømæssige) mål

3. og at GATS-bestemmelserne vedrørende markedsadgang og national behandling ikke vil blive brugt til at underminere denne frihed til at fastsætte egne bestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(5. januar 2000)

Kommissionen har allerede forpligtet sig til at øge åbenheden om handelspolitiske spørgsmål over for Parlamentet og agter også at følge denne regel i arbejdet med nationale bestemmelser i henhold til den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS).

Kommissionen har arbejdet sammen med Artikel 133-Udvalget vedrørende tjenstydelser om nationale bestemmelser og GATS siden nedsættelsen af Verdenshandelsorganisationens (WTO's) arbejdsgruppe om erhvervstjenesteydelser. I denne arbejdsgruppe blev der fokuseret på retningslinjer for nationale bestemmelser for regnskabsvæsen. Arbejdsgruppen vedtog i den forbindelse i december en række frivillige retningslinjer. Kommissionen sender en kopi heraf direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Arbejdsgruppen er siden blevet omdannet til arbejdsgruppen for nationale bestemmelser, hvis mandat dækker alle sektorer. Den nye arbejdsgruppe har siden foråret 1999 undersøgt, hvorvidt og hvordan regnskabsdisciplinerne kan anvendes på andre erhvervstjenesteydelser, og gjort sig overvejelser over retningslinjer for nationale bestemmelser for alle andre servicesektorer eller diverse sektorer.

Udgangspunktet for arbejdsgruppens arbejde er artikel VI i GATS, som omfatter nationale bestemmelser.

Af artikel VI i GATS og arbejdet med regnskabsdisciplinerne fremgår det klart, at målet med WTO-arbejdet med nationale bestemmelser ikke er at afskaffe dem eller true WTO-medlemmernes frihed til at handle inden for deres egen politik. Legitime mål (som f.eks. forbruger- og miljøbeskyttelse) drøftes, men man forsøger ikke at indsnævre listen over disse mål. Målet er tværtimod at gennemføre nationale bestemmelser, således at målet nås med instrumenter, der er mindre handelsfordrejende.

Kommissionen kan derfor bekræfte, at den vil sikre, at WTO-medlemmernes rettigheder til at regulere og indføre nye bestemmelser vedrørende levering af tjenesteydelser på deres respektive territorier for at realisere nationale politiske mål som anerkendt i præamblen til GATS tilgodeses under WTO-drøftelser om spørgsmålet. Det er en forudsætning for et vellykket udfald af forhandlinger om tjenesteydelser baseret på gensidig tillid mellem alle WTO-medlemmer. Det er op til WTO-medlemmerne selv at fastlægge deres nationale politiske mål.

GATS byder på en række instrumenter til gradvis at mindske eventuelle hindringer af mange forskellige bestemmelser eller uegnet regulering, som til fulde respekterer WTO-medlemmernes reguleringsfrihed. Medlemmerne kan udvikle discipliner for nationale bestemmelser for at sikre, at nationale bestemmelser ikke skaber unødvendige hindringer for handelen med tjenesteydelser. De har også mulighed for at forhandle eller anerkende andre medlemmers bestemmelser.

Kommissionen kan bekræfte, at fleksibiliteten med hensyn til at påtage sig specifikke forpligtelser vedrørende markedsadgang og national behandling, som er et grundlæggende træk ved GATS, også vil blive beskyttet. Medlemmerne påtager sig på basis af deres nationale bestemmelser specifikke forpligtelser, som de skal overholde, og som ikke må undermineres af nye eller anderledes bestemmelser. De har dog mulighed for at forhandle om ændringer af deres forskellige tilsagn, som det passer dem. Endelig kan de på grundlag af de generelle undtagelser i artikel XIV vedtage alle nødvendige foranstaltninger til at beskytte den offentlige sædelighed eller grundlæggende samfundsinteresser eller menneskers, dyrs og planters liv og sundhed.