SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1246/98 af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen (29. april 1998)

Om: Programmer for de central- og oesteuropaeiske lande

Selv om forhandlingerne med ansoegerlandene i Central- og OEsteuropa foerst lige er begyndt og en eventuel tiltraedelse foer aar 2000 er usandsynlig, findes der allerede i dag en lang raekke aftaler, overenskomster, initiativer og programmer mellem Faellesskabet og disse lande.

- Hvilke EU-programmer og -initiativer deltager de lande allerede i, der inden laenge indledes tiltraedelsesforhandlinger med?

- Hvilke bevillinger er der afsat til disse programmer, og hvordan er de fordelt paa de forskellige lande og initiativer eller programmer?

- Hvor hoej er udnyttelsesgraden af disse bevillinger i de central- og oesteuropaeiske lande?

- Hvilke overenskomster findes der i oejeblikket mellem Faellesskabet og de central- og oesteuropaeiske lande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (20. maj 1998)

Ansoegerlandene fra Centraleuropa har siden 1994 deltaget i det 4. rammeprogram for forskning og udvikling (1994-1998) paa grundlag af deres interesse for de enkelte projekter. Det forventes, at ved udgangen af 1998 vil ca. 40 mio. ECU af Faellesskabets stoette til rammeprogrammet vaere blevet anvendt til udvalgte projekter, hvori organisationer fra disse lande og fra De Nye Uafhaengige Stater deltager.

Programmerne Leonardo da Vinci, Socrates og Ungdom for Europa, der blev vedtaget i slutningen af 1994 og 1995, var de foerste faellesskabsprogrammer, der aabnede op for fuld deltagelse for ovennaevnte lande i alle programaktiviteterne. Rumaenien, Ungarn og Den Tjekkiske Republik begyndte at deltage i disse programmer ved udgangen af 1997; med hensyn til Polen og Slovakiet, startede disse med at deltage i begyndelsen af 1998, og for saa vidt angaar Estland, Letland, Litauen og Bulgarien (med hensyn til Ungdom for Europa) forventes disse lande at tilslutte sig i loebet af 1998.

Fra andet halvaar af 1996 og frem blev et stoerre antal af de oevrige faellesskabsprogrammer gjort tilgaengelige for de associerede lande i Centraleuropa. De paagaeldende programmer drejer sig om kultur (Ariane, Kaleidoscope og Raphael) og den audiovisuelle sektor (Media), energisektoren (Save), miljoe (Life), sundhed (forebyggelse, bekaempelse af kraeft, narkoafhaengighed, forebyggelse af AIDS og andre smitsomme sygdomme), socialpolitikken (lige muligheder for maend og kvinder) og smaa og mellemstore virksomheder (det tredje fleraarige SMV-program). Deltagelsen i disse programmer skulle vaere en realitet i loebet af 1998. Enkelte andre programmer aabnes der op for fra og med 1999 (f.eks. Karolus, Fiscalis).

I henhold til bestemmelserne i Europaaftalerne skal de associerede lande i Centraleuropa selv betale udgifterne til deres deltagelse, dog med mulighed for at medfinansiere deres eget bidrag over deres nationale PHARE-tildeling. De finansielle bidrag er fastlagt i de afgoerelser, associeringsraadene traeffer. De beregnes af Kommissionen paa grundlag af objektive parametre saasom bruttonationalprodukt (BNP), befolkning, afstande (mobilitetsordninger) og andre parametre i tilknytning til det paagaeldende program (f.eks. sundhedsnormer, energiforbrug osv.). De beloeb, der naevnes i disse afgoerelser, er maksimumsbeloeb, og hvad der de facto udbetales, afhaenger alene af kvaliteten af de ansoegninger, det paagaeldende land indsender. Paa nuvaerende tidspunkt er det ikke muligt at vurdere, hvor mange procent af disse ansoegninger der rent faktisk vil blive imoedekommet.

Alle tilskudsberettigede centraleuropaeiske ansoegerlande har benyttet sig af muligheden for at oeremaerke en del af deres PHARE-tilskud til supplering af deres egne finansielle bidrag, om end i forskelligt omfang. Samtidig med, at de har holdt sig inden for de foreskrevne 10% af deres nationale PHARE-tilskud, var der dog visse lande, der satsede kraftigt paa denne kilde i den indledende fase af deres deltagelse (Polen, Rumaenien, Bulgarien, Letland, Litauen), men de er nu opsat paa at yde en stadig stoerre indsats selv. Andre lande (Ungarn, Estland, Tjekkiet, Slovakiet) fulgte en mere afbalanceret fremgangsmaade og betalte over 50% via deres egne budgetter.

I alt ti lande fra Centraleuropa har undertegnet associeringsaftaler (eller Europaaftaler) med Faellesskabet. Disse aftaler er nu alle traadt i kraft, bortset fra aftalen med Slovenien.