SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1529/98

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(11. maj 1998)

Om: Problemer for nederlandske byggevirksomheder i forbindelse med aktiviteter i Tyskland

Den tyske lov om udstationering af arbejdstagere ("Arbeitnehmer-Entsendegesetz", AEg) forpligter bl.a. nederlandske arbejdsgivere, der gennemfoerer aktiviteter i Tyskland med nederlandske arbejdstagere, til at stille disses loensedler til raadighed paa byggepladsen i Tyskland. Desuden har arbejdsgiverne siden den 1. januar 1998 ogsaa vaeret forpligtet til at vaere til disposition for de kontrollerende tyske instanser paa en (post)adresse i Tyskland eller via en befuldmaegtiget i Tyskland. Overholdes dette ikke, kan der idoemmes boeder paa op til 500.000 DM.

1. Er Kommissionen bekendt med, at nederlandske virksomheder, der gennemfoerer eller oensker at gennemfoere aktiviteter i Tyskland, siden aendringen af AEg konfronteres med store administrative forpligtelser, der goer det vanskeligt for dem at arbejde i Tyskland?

2. Kan Kommissionen undersoege, om bestemmelserne i AEg er i overensstemmelse med faellesskabsretten, navnlig med bestemmelserne om fri bevaegelighed for arbejdstagere og fri udveksling af tjenesteydelser?

3. Hvis AEg rummer forbudte protektionistiske bestemmelser, hvad vil Kommissionen da foretage sig for at saette en stopper for disse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(3. juli 1998)

Det aerede medlem har rejst en raekke spoergsmaal vedroerende fri udveksling af tjenesteydelser paa tvaers af landegraenserne - hvilket er en grundlaeggende frihedsrettighed i henhold til EF-traktatens artikel 59 - samt vedroerende Parlamentets og Raadets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser(1).

Formaalet med direktiv 96/71/EF er, at alle virksomheder, som udveksler tjenesteydelser paa en anden medlemsstats omraade og i den forbindelse udstationerer personale, skal overholde et vist minimum af obligatoriske bestemmelser, der er i kraft i den paagaeldende medlemsstat.

Kommissionen vil besvare spoergsmaalet som foelger:

1. Kommissionen har modtaget flere klager fra virksomheder fra forskellige medlemsstater ligesom ogsaa klager fra fagorganisationer, der repraesenterer disse virksomheder, og hvor tvisten vedroerer den tyske lov om udstationering af arbejdstagere.

2. De tyske foranstaltninger skal undersoeges i lyset af ovennaevnte EF-bestemmelser. Kommissionen er af den opfattelse, at de kontrolforanstaltninger, der udfoeres for at sikre overholdelse af minimumsbetingelserne for arbejde og ansaettelse, ikke maa staa i misforhold til det tilsigtede maal. Den frie bevaegelighed for arbejdstagere beroeres ikke af de tyske regler, som kun indeholder regler, der er rettet til virksomhederne, men ikke til de loennede arbejdstagere.

3. Den tyske arbejdsret i Wiesbaden har for nylig forelagt EF-Domstolen en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende den tyske lov om udstationering af arbejdstagere. Da de tyske myndigheder tilsyneladende ikke har til hensigt at suspendere anvendelsen af ordningen i lyset af disse praejudicielle sager, og da flere udenlandske virksomheder har indgivet klage til Kommissionen, vil denne undersoege muligheden for at indlede en overtraedelsesprocedure mod Tyskland. Den vil underrette det aerede medlem om det videre forloeb i denne sag.

(1) EFT L 18 af 21.1.1997.