SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2105/01

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(13. juli 2001)

Om: Aftale mellem flyselskaber med henblik på at begrænse passagerernes rettigheder

Warszawa-konventionen (artikel 19 og 22) og den nyere Montreal-konvention (artikel 22, punkt 3) giver garanti til de passagerer, hvis bagage midlertidigt er bortkommet.

Denne garanti nævnes dog ikke i Bilag 1 til Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet: Beskyttelse af luftfartspassagerer i Den Europæiske Union(1).

I den aftale, der den 10. maj blev indgået i Lissabon af Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber, forpligter disse selskaber sig ikke desto mindre til at yde passagererne tilstrækkelig assistance til imødegåelse af passagerernes rimelige behov på kort sigt i tilfælde af, at deres bagage midlertidigt er bortkommet.

Den 18. juni nåede min bagage ikke at komme med en afgang med flyselskabet TAP fra Ponta Delgada til Bruxelles. Flyet ankom kl. 11.30, og jeg måtte tilbringe en hel time ved Sabena's bagageefterlysningsskranke, og da jeg skulle med et fly fra Bruxelles til Wien den 19. juni kl. 14, forhørte jeg mig hos Sabena, om jeg havde krav på et beløb til at købe en ny kuffert i tilfælde af, at bagagen ikke skulle ankomme i løbet af dagen.

Jeg fik det svar fra den ansatte i Sabena, at selskabet frasagde sig ethvert ansvar, og at det ikke ville tage noget initiativ, inden der var gået 24 timer efter, at bagagen var bortkommet.

Dette svar fra Sabena's medarbejder er i absolut modstrid med det ansvar, som både TAP og Sabena har påtaget sig i medfør af Warszawa- og Montreal-konventionerne, og det er også i modstrid med den aftale, der for en måned siden blev undertegnet af de europæiske luftfartsselskaber.

Det er desværre meget ofte, at jeg bliver konfronteret med en sådan attitude hos flyselskaberne.

Hvordan mener Kommissionen, at det vil være muligt at kontrollere, at flyselskaberne overholder aftaler og konventioner, hvad enten de er af bindende eller frivillig karakter?

(1) KOM(2000) 365 endelig udg. af 21. 6. 2000.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. september 2001)

Kommissionen mener ikke efter fortolkning af Warszawa-konventionen og Montreal-konventionen, at disse konventioner dækker midlertidigt bortkommet bagage; den behandler faktisk kun transportørernes ansvar i tilfælde af tab eller materielle skader. Kommissionen giver derfor i sin meddelelse om beskyttelse af luftfartspassagerer i Den Europæiske Union, som det ærede medlem henviser til, udtryk for, at der bør træffes foranstaltninger med henblik på at bistå passagerer, hvis bagage er forsinket.

Luftfartsselskaberne har foreslået at inkludere sådanne foranstaltninger i de frivillige tilsagn, de offentliggjorde den 10. maj 2001 i Lissabon. De forpligter sig til at anvende disse foranstaltninger fra 14. februar 2002, idet der er behov for et vist tidsrum for at ændre procedurer og uddanne personale.

Luftfartsselskaberne, lufthavnene og de stater, der er medlemmer af den europæiske civilluftfartskonference gør i øjeblikket en indsats for at iværksætte midler og procedurer til kontrol af disse frivillige aftalers gennemførelse.

Hvad angår kontrol med anvendelse af de internationale konventioner, har Fællesskabet ikke noget ansvar, medmindre det selv er aftalepart, hvilket ikke er tilfældet med Warszawa-konventionen. Det har derimod undertegnet Montreal-konventionen og har både ratificeret den(1) og gennemført den i intern ret(2). Parlamentet har fået forelagt disse to forslag og har udtalt sig desangående.

(1) KOM(2000) 446 endelig udg.

(2) KOM(2000) 340 endelig udg.