ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0552/98 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (4. marts 1998)

Om: Det regionale operationelle program for Attika - delprogram 3, foranstaltning 1

I foranstaltning 1 i delprogram 3 i det regionale operationelle program for Attika indgaar bygning og udrustning af universiteter og hoejere laereanstalter samt bygning af 21 gymnasier. Ifoelge forfaldsplanen skulle der have vaeret brugt 66.810 mio ecu i offentlige udgifter i 1997.

1. Hvor langt er man naaet med det konkrete arbejde?

2. Hvor mange gymnasieskoler er blevet bygget, og hvor mange er under opfoerelse?

3. Har der vaeret forsinkelser? Hvor? Hvad er hovedaarsagerne hertil?

4. Er der sket aendringer under revisionen af faellesskabsstoetterammen? Hvor stor en budgetandel er der tale om?

5. Hvor stor var udnyttelsesgraden frem til den 31. december 1997?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (24. april 1998)

Ifoelge de pr. 21. oktober 1997 aendrede finansielle opstillinger udgoer de offentlige udgifter til foranstaltning 3.1 i det operationelle program »Attika« (undervisning), der var programmeret indtil 1997, 55,16 mio. ECU.

Paa det seneste moede i overvaagningsudvalget for EF-stoetterammen, der blev afholdt den 31. oktober 1997, blev der ikke foretaget aendringer af de regionale programmer.

Hvad angaar de tekniske detaljer vedroerende arbejderne, deres forloeb, aarsagerne til eventuelle forsinkelser samt antallet af planlagte gymnasier, beder Kommissionen det aerede medlem henvende sig til de regionale myndigheder i Attika, der har ansvaret for EF-stoetterammens gennemfoerelse.

Der var ved udgangen af 1997 anvendt bevillinger paa 52,5 mio. ECU.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1281/98 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (29. april 1998)

Om: OEdelaeggelse af grave paa den graeske kirkegaard i Istanbul

Ved daggry den 30. marts 1998 var der nogle boeller, der oedelagde 51 grave paa den graeske kirkegaard ved kirken Ajios Eleftherios Ton Tataoulon. Den slags haervaerk har der vaeret masser af tilfaelde af, og hyppigheden af disse

kraenkelser viser, at den fanatisme, der dyrkes i det officielle Tyrkiet, har »baaret frugt«. De tyrkiske myndigheder har ikke truffet en eneste foranstaltning for at beskytte de mindesmaerker, der tilhoerer de mindretal, der har mod til at blive boende i deres hjemegn.

Har Kommissionen kendskab til denne sag? Hvilke foranstaltninger agter den at traeffe for at faa Tyrkiet til at soerge for, at de skyldige i denne afskyelige handling straffes?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (25. maj 1998)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa mundtlig forespoergsel nr. H-425/98 fremsat af Nikolaos Papakyriazis i spoergetiden under Parlamentets moede i maj 1998 ((Forhandlinger i Parlamentet (maj 1998). )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0182/98 af Florus Wijsenbeek (ELDR) til Kommissionen (5. februar 1998)

Om: Belgiens overtraedelse af ADR-direktivet

Er Kommissionen bekendt med, at Belgien i forbindelse med transport af farligt gods ad landevej under trussel om hoeje boeder stiller strengere krav til vognmaendene end dem, der er fastsat i ADR-rammedirektiv 94/55 for forsendelsesdokumenter (de saakaldte ADR-dokumenter)?

Er Kommissionen enig i, at undtagelser fra ADR-direktivet kun kan indfoeres efter anmeldelse til og godkendelse fra Kommissionen, hvilket Belgien ikke har gjort?

Er Kommissionen derfor ligeledes enig i, at Belgien hermed handler i modstrid med EF-lovgivningen, og at denne praksis hurtigt skal bringes til ophoer?

Vil Kommissionen vaere rede til at optage kontakt med de belgiske myndigheder i denne sag for at faa denne politik bragt til ophoer?

I givet fald hvordan eller hvorfor ikke?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (17. marts 1998)

I henhold til Raadets direktiv 94/55/EF af 21. november 1994 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej ((EFT L 319 af 12.12.1994. )) kan Kommissionen bekraefte, at modtageren skriftligt skal attestere, at farligt gods kan transporteres ad vej og er i overensstemmelse med de gaeldende bestemmelser. Denne bekraeftelse kan skrives i transportdokumentet eller i en separat udtalelse. Modtagerens forpligtelse er fastsat i Bilag A i Raadets direktiv 94/55/EF aendret ved Kommissionens direktiv 96/86/EC ((EFT L 335 af 24.12.1996. )).

Kommissionen var ikke klar over, at ovennaevnte bestemmelser har skabt problemer i Belgien. Kommissionen er dog rede til at undersoege problemet og tage kontakt til de belgiske myndigheder. Derfor modtager Kommissionen gerne yderligere oplysninger fra det aerede medlem om denne sag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0600/98 af Panayotis Lambrias (PPE) til Kommissionen (4. marts 1998)

Om: Sikkerhed inden for civil luftfart

Kan Kommissionen bekraefte en raekke ansvarlige organisationers paastande om, at Den Europaeiske Union staar langt tilbage for USA med hensyn til investeringer inden for civil luftfartsikkerhed, og navnlig i lyset af den mistillid til sikkerheden, som offentligheden har givet udtryk for efter de seneste flykatastrofer? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen ivaerksaette paa dette omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (15. april 1998)

Kommissionen kender intet til rapporter af den art, det aerede medlem omtaler, og kan derfor heller ikke besvare denne del af forespoergslen. Saafremt det aerede medlem ligger inde med materiale vedroerende saadanne rapporter, er han velkommen til at videregive dette til Kommissionen.

Kommissionen har taget en raekke initiativer med henblik paa at bidrage til en yderligere forbedring af de nuvaerende, allerede hoeje sikkerhedsstandarder, der gaelder for den civile luftfart inden for Den Europaeiske Union. Navnlig henvises det aerede medlem til Kommissionens meddelelse med titlen »Fastlaeggelse af en faellesskabsstrategi til forbedring af luftfartssikkerheden« ((SEK(96) 1083 endelig udg. )) med hensyn til yderligere enkeltheder for saa vidt angaar de aktioner, Kommissionen har fremsat forslag om.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1191/98 af Hugh McMahon (PSE) til Kommissionen (29. april 1998)

Om: Projekter i Tarija, Bolivia

Vil Kommissionen goere rede for situationen i Tarija i Bolivia for saa vidt angaar projekter, der gennemfoeres under Prodizavats auspicier, og vil den orientere om de stoerre projekter, der finansieres af EU i dette omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (12. maj 1998)

Prodizavat-programmet (dvs. det bolivianske Programa de Desarrollo Integral en la Zona Andina y el Valle Alto de Traija) har et budget paa i alt 18,5 millioner ECU, hvoraf Faellesskabet daekker 14,16 millioner ECU, medens resten afholdes af counterpart-organisationen (Prefectura de Tarija) og modtagerne selv.

Projektet blev startet i oktober 1994 efter undertegnelsen af finansieringsaftalen, og der blev straks ydet faglig bistand fra Europa. Projektet forventes afsluttet i oktober 1998.

Udover Prodizavat-programmet har Faellesskabet ogsaa et andet program i gang i Tarija-omraadet, nemlig et foedevaresikkerhedsprogram. Faellesskabet har for tidsrummet 1995-1999 i alt afsat 80 millioner ECU til stoetteforanstaltninger med sigte paa foedevaresikkerheden i Bolivia. Det overordnede program har tre hovedformaal, nemlig bedre oekonomisk adgang til levnedsmidler, bedre fysisk adgang til levnedsmidler og stoerre leverancer af levnedsmidler. De specifikke foranstaltninger og projekter, der finansieres ved hjaelp af dette program, tager foerst og fremmest udgangspunkt i de oensker, der fremsaettes af de lokale myndigheder og de lokale samfund selv. Hvad det geografiske omfang angaar, kan det oplyses, at projekterne tager sigte paa 78 landkommuner (med en befolkning paa 775 000), der udvaelges paa grundlag af det officielle fattigdomsindeks. Kommunerne er opdelt i syv omraader, hvoraf et omraade er beliggende inden for Tarija, saaledes at man sikrer en passende grad af integrering mellem de forskellige foranstaltninger under programmet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0472/98 af Richard Howitt (PSE) til Kommissionen (27. februar 1998)

Om: Forhandlingsfristerne for det samlede programmeringsdokument i den nye programmeringsperiode for strukturfondene 1999-2006

Er Kommissionen enig i, at en uacceptabel grund til den forsinkede start paa strukturfondsprogrammer i perioden 1994-1999 var de langvarige forhandlinger for nogle programmers vedkommende og med nogle medlemsstater, inden der blev opnaaet enighed om de samlede programmeringsdokumenter? Kan Kommissionen forelaegge en sammenlignende oversigt over, hvor lang tid der i gennemsnit gik for hver enkelt medlemsstats vedkommende under programmeringsperioderne mellem Kommissionens offentliggoerelse af sit udkast til samlet programmeringsdokument og den endelige aftale med de paagaeldende medlemsstater? Hvad vil Kommissionen goere for at loese dette problem i den nye periode 1999-2006? Kan der bl.a. blive tale om en tidsfrist for afslutningen af forhandlingerne kombineret med en fast maeglingsmekanisme, hvis der ikke naas til enighed inden for denne frist?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (6. april 1998)

De betragtelige finansielle ressourcer, der er tale om, og det store antal udkast til programmeringsdokumenter, hvoraf nogle efter Kommissionens opfattelse ikke er af tilstraekkeligt hoej kvalitet, medfoerte, at der var brug for mere tid for at leve op til forordningernes kvalitetskriterier. Dette gjaldt isaer kriterierne vedroerende praecis kvantificering af maalene, forhaandsvurdering af den forventede effekt, miljoeinformation og overensstemmelse med additionalitetsprincippet.

Eftersom de samlede programmeringsdokumenters raekkevidde og intentioner er forskellige, mener Kommissionen ikke, det er hensigtsmaessigt at offentliggoere en sammenlignende oversigt over, hvor lang tid der gik for de enkelte medlemsstater inden den endelige godkendelse.

Med hensyn til den naeste programmeringsperiode vil Kommissionen goere alt, hvad den kan, for at sikre, at arbejdet med de nye programmer indledes snarest muligt og gennemfoeres hurtigt. Det er imidlertid lovgiverens afgoerelse om de midler, som er til raadighed, der er bestemmende for indholdet af de programmeringsdokumenter, der skal udarbejdes af medlemsstaterne, og den dato, fra hvilken forberedelsen heraf kan begynde.

Erfaringerne fra tidligere programmeringsperioder viser, at der i forbindelse med partnerskaberne generelt opnaas enighed mellem Kommissionen og medlemsstaterne paa trods af, at kvaliteten af de oprindelige ansoegninger nogle gange er utilstraekkelig. Det er endnu ikke sket, at der var grundlaeggende og uoverkommelig uenighed om udviklingsprioriteterne. Da det er meget vigtigt at indlede en programmeringsperiode med gode og velafbalancerede programmeringsdokumenter, der kan sikre, at EU-midlerne anvendes effektivt, er det i baade Kommissionens og medlemsstaternes interesse, at der ofres den noedvendige tid og goeres den noedvendige indsats med dette for oeje. Kommissionen mener derfor ikke, at det vil vaere til nogen nytte at fastsaette en frist for dokumenternes forberedelse og godkendelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0122/98 af Gerardo Fernández-Albor (PPE) til Kommissionen (30. januar 1998)

Om: Statut for den europaeiske forening

Kommissionens nylige opfordring til at fremsaette forslag til fremme af internationale ungdomsorganisationer, har paa ny understreget behovet for en statut for den europaeiske forening, som skal indeholde bestemmelser om foreninger, som daekker mere end én medlemsstat.

Den stigende indbyrdes afhaengighed mellem organisationer, som ikke udoever erhvervsmaessig virksomhed, og som i stadig hoejere grad samarbejder paa tvaers af graenserne, understreger behovet for en juridisk ramme i EU's regi, saa de paagaeldende organisationer i kraft af en raekke praecist definerede spilleregler kan udoeve deres aktiviteter.

Anser Kommissionen det ikke for paakraevet at foreslaa en institutionalisering paa faellesskabsniveau for at lette samarbejdet mellem enkeltpersoner, organisationer o.l. fra forskellige medlemsstater, saa der tilvejebringes en faelles juridisk ramme for disse aktiviteter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (den 6. marts 1998)

Kommissionen skal informere det aerede medlem om, at den - for at lette samarbejdet mellem organisationer, som oensker at samarbejde paa europaeisk plan gennem en nonprofitorganisation - allerede har indgivet et udkast til forordning om statut for den europaeiske forening. ((EFT C 99 af 21.4.1992. ))

Udkastet, som blev forelagt i 1992, blev aendret i 1993 ((EFT C 236 af 31.8.1993. )) som foelge af udtalelser fra Europa-Parlamentet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, men det er endnu ikke blevet vedtaget af Raadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1256/98 af Paul Lannoye (V) til Raadet (15. april 1998)

Om: Tobaksvarer

I artikel 6, stk. 3, i Raadets faelles holdning vedroerende forslag til direktiv om reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse, foreslaas det, at medlemsstaterne fortsat kan tillade sponsorering af »arrangementer eller aktiviteter, der finder sted paa verdensplan«, senest indtil oktober 2006.

Kan Raadet bekraefte den fortolkning, at denne formulering kun vedroerer den internationale automobilsammenslutnings aktiviteter? Hvilke andre aktiviteter eller arrangementer er der i modsat fald tale om?

Kan denne formulering ikke give anledning til soegsmaal ved Domstolen for eventuel forskelsbehandling?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-1090/98 og P-1256/98 (6. juli 1998)

1. Som det vil vaere de aerede parlamentsmedlemmer bekendt godkendte Europa-Parlamentet efter en indgaaende droeftelse ved andenbehandlingen den 13. maj 1998 Raadets faelles holdning vedroerende Europa-Parlamentets og Raadets direktiv om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om reklame for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse. Som foelge heraf vedtog Raadet dette direktiv paa samlingen den 22. juni 1998.

2. I betragtningerne og i begrundelsen, som er fremsendt til Europa-Parlamentet inden andenbehandlingen, redegoeres der udfoerligt for de bevaeggrunde, som Raadet har handlet ud fra under de droeftelser, der har foert frem til den faelles holdning. Raadet er af den opfattelse, at denne faelles holdning ikke giver anledning til problemer med hensyn til de borgerlige frihedsrettigheder, og at subsidiaritetsprincippet og konditionalitetsprincippet respekteres fuldt ud.

3. Endelig skal Raadet erindre de aerede parlamentsmedlemmer om, at det paahviler Kommissionen at overvaage, hvorledes de bestemmelser, som institutionerne har truffet i henhold til traktaten, bringes i anvendelse, samt at Domstolen har befoejelse til at fortolke disse bestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0595/98 af Reimer Boege (PPE), Niels Kofoed (ELDR) og Brigitte Langenhagen (PPE) til Kommissionen (4. marts 1998)

Om: FUP IV - tonnageberegning

Omstillingen fra BRT til bruttotonnage i forbindelse med fastlaeggelsen af tonnagen som et led i FUP IV har ifoelge danske pressemeddelelser givet det hollandske fiskeri visse fordele. Ifoelge disse oplysninger skal Nederlandene have faaet ca. 53.000 bruttotons »foraerende«.

Kan Kommissionen bekraefte, at omregningen til tonnage for den nederlandske flaades vedkommende er sket paa reglementeret vis?

Kan Kommissionen oplyse tal for de enkelte medlemsstater, som kan modbevise ovennaevnte paastand?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (6. april 1998)

De forhoejede tonnagemaal for 1996, som de aerede medlemmer omtaler, skyldes ikke omstillingen fra bruttoregistertonnage (BRT) til bruttotonnage (GT), men en nyvurdering af den historiske fiskerflaadekapacitet i BRT.

Ved beregningen af maalene for samtlige medlemsstaters fiskerflaader er der i raekken af fleraarige udviklingsprogrammer (FUP) anvendt praecise regler baseret paa den faktiske flaadesituation i 1983 eller paa tiltraedelsestidspunktet. En nyvurdering af flaadens historiske kapacitet kan derfor, som i dette tilfaelde, medfoere en revision af FUP-maalene. Der er ikke tale om en »gave« til den nederlandske fiskerflaade.

Allerede da FUP III ((EFT L 166 af 15.7.1995. )) blev vedtaget, vidste man, at det var noedvendigt at revidere tonnagemaalene for den nederlandske fiskerflaade. Dette fremgaar af den ad hoc-formel, der blev anvendt til beregning af maalene i FUP III-beslutningen. Som beskrevet i aarsberetningen fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parlamentet om resultaterne af de fleraarige udviklingsprogrammer for fiskerflaaden ved udgangen af 1996 ((KOM(97) 352 endelig udg. )) (FUP III) viste reviderede tal fra de nederlandske myndigheder, at de samlede maal pr. 31. december 1996 skulle have vaeret 98 891 BRT i stedet for som tidligere antaget 75 670 BRT.

Kommissionen har dog ikke uden videre accepteret disse data. Der er planlagt en raekke besoeg i Nederlandene for at kontrollere dataene og sikre, at der er fuldt belaeg for de historiske data i fartoejsfortegnelsen. I FUP IV-beslutningen ((EFT L 39 af 12.2.1998. )) er det nemlig fastsat, at tonnagemaalene pr. 31. december 1996 for den nederlandske fiskerflaade skal efterproeves.

1996-maalene er blevet aendret for en raekke andre medlemsstaters vedkommende. Begrundelsen for de enkelte tilfaelde kan laeses i Kommissionens aarsberetning til Raadet og Europa-Parlamentet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0142/98 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (2. februar 1998)

Om: Stoette til kystfiskeriet

Smaa- og kystfiskeriet tegner sig i Graekenland for den stoerste del af fiskeindustrien, ogsaa hvad angaar beskaeftigelsen.

De vanskelige arbejdsbetingelser i forbindelse med beskaeftigelsesproblemerne inden for sektoren som foelge af den noedvendige reduktion af fangstvirksomheden, som den faelles fiskeripolitik har fastlagt som hovedmaal for at beskytte fiskebestandene i Middelhavsomraadet, har bragt de graeske fiskere i en vanskelig finansiel situation.

Siden den 1. januar 1998 har den graeske stat under henvisning til faellesskabsdirektivet indplaceret de personer, som er beskaeftiget inden for fiskeindustrien som selvstaendige, medens de tidligere var i samme gruppe som landmaendene. Dette medfoerer aendringer i deres beskatningsgruppe og paalaegger dem ordninger, hvis anvendelse viser sig at vaere umulig i praksis; denne omstaendighed fremkalder berettigede protester hos fiskerne, idet der skabes yderligere problemer for deres erhverv.

Eftersom EU prioriterer stoetten til smaa- og kystfiskeriet samt oeomraaderne, og eftersom forslagene til nye ordninger viser, at det er noedvendigt at ivaerksaette yderligere stoetteforanstaltninger til fordel for kystbefolkningen, som er afhaengig af denne form for fiskeri, bedes Kommissionen oplyse, hvilke foranstaltninger den vil traeffe for, at kystfiskerne ikke laengere underkastes bestemmelser, som forvaerrer deres i forvejen daarlige oekonomiske og sociale situation, og for at deres erhverv fortsat vil kunne opnaa stoette?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (13. marts 1998)

Kommissionen er klar over smaa- og kystfiskeriets betydning i Graekenland, hvor det tegner sig for mange arbejdspladser, isaer paa oeerne. Kommissionen bestraeber sig ogsaa paa at sikre fiskeriets fortsatte bestaaen, idet den ved, at det er afhaengig af de bestande, der er til raadighed. For at sikre sektorens fremtid er der adgang til flere forskellige former for strukturstoette som led i de operationelle programmer for fiskeri og faellesskabsinitiativet »Pesca« (1994-1999). Der er desuden blevet vedtaget saerlige aktioner til fordel for smaa- og kystfiskeriet bl.a. med det formaal at modernisere fiskerflaaden paa oeerne i AEgaeerhavet og uddanne fiskerne i omraadet.

Ifoelge den gaeldende faellesskabsret for saa vidt angaar afgiftsordningen for kystfiskeri henhoerer i henhold til artikel 25 sammenholdt med bilag A i Raadets sjette direktiv 77/388/EOEF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsaetningsafgifter - det faelles mervaerdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag ((EFT L 145 af 13.6.1977. )), ferskvandsfiskeri, men ikke kyst- eller hoejsoefiskeri, under den saerlige momsordning for landbrugere. Kyst- og hoejsoefiskeriet henhoerer saaledes under den normale momsordning. Kommissionen skal sikre, at faellesskabsretten anvendes paa samme maade af alle medlemsstaterne, og det er paa baggrund heraf, at den har anmodet den graeske regering om at henfoere kystfiskeriet under den normale momsordning.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1330/98 af Glenys KINNOCK til Rådet. Det kommende EU/AVS-ministermøde på Barbados



EF-Tidende nr. C 323 af 21/10/1998 s. 0126



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1330/98 af Glenys Kinnock (PSE) til Raadet (28. april 1998) Om: Det kommende EU/AVS-ministermoede paa Barbados Vil Raadet oplyse, hvor mange ministre fra medlemsstaternes regeringer der vil deltage i det faelles EU/AVS-ministermoede paa Barbados? Svar (6. juli 1998) Seks medlemsstater var repraesenteret paa ministerniveau paa den 23. samling i AVS-EF-Ministerraadet den 7.-8. maj 1998 paa Barbados.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1052/98 af Jens-Peter Bonde (I-EDN) til Kommissionen (6. april 1998)

Om: Ophaevelse af graensekontrol og undtagelser

Hvordan skal artikel 14 og artikel 62 forstaas i forhold til hinanden, og hvorledes virker Schengen-aftalens koereplan for afskaffelse af graensekontrol i forhold til artikel 14 og 62?

Hvilken forskel er der paa den danske undtagelse og den britiske og irske undtagelse fra artikel 14?

Har Danmark ogsaa undtagelser fra bestemmelsen om ophaevelse af graensekontrol?

Daekker undtagelse fra artikel 14 ogsaa Kongeriget Danmark?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (5. juni 1998)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1349/98 af Sir Jack Stewart-Clark (PPE) til Raadet (23. april 1998)

Om: Konventionen om dyreforsoeg

I 1986 besluttede Raadet efter at have indhentet juridisk bistand, at direktiv 96/609/EF ((EFT L 358 af 18.12.1986, s. 1. )) om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr, der anvendes til forsoeg og andre videnskabelige formaa, kun skulle gaelde for anvendelse af dyr til produktudvikling og sikkerhedstestning.

Europaraadets konvention (ETS 123) forbyder derimod anvendelsen af dyr til alle forsoegsformaal, og Faellesskabet burde for laenge siden have tiltraadt denne konvention.

Kan Raadet forklare, hvorfor behandlingen af denne sag har taget saa lang tid, og give Parlamentet tilsagn om, at behandlingen vil blive afsluttet under det britiske formandskab?

Svar (13.-14. juli 1998)

Det glaeder Raadet at kunne meddele, at det den 23. marts 1998 vedtog afgoerelsen om at indgaa den konvention, det aerede parlamentsmedlem henviser til.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0158/98 af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen (2. februar 1998)

Om: Produktion af olivenolie

Da de graeske myndigheders meddelelser ikke er fyldestgoerende, bedes Kommissionen forelaegge oplysninger om produktionen af olivenolie i Graekenland og i andre medlemsstater.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (4. marts 1998)

De af medlemsstaterne meddelte overslag over produktionen af olivenolie bestrides, og Kommissionen har anmodet Revisionsretten om at undersoege spoergsmaalet. Den produktion, der ifoelge medlemsstaterne har ret til stoette, er anfoert nedenfor.

Den maengde, for hvilken der ydes stoette til de producenter, hvis gennemsnitlige olivenolieproduktion er paa under 500 kg pr. produktionsaar, beregnes skoensmaessigt ud fra antallet af traeer og det gennemsnitlige udbytte i produktionsomraadet i de foregaaende fire produktionsaar.

(tons)

>TABLE>