ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3464/00

af Raffaele Costa (PPE-DE) til Kommissionen

(8. november 2000)

Om: Foranstaltninger mod oversvømmelserne i det nordvestlige Italien

Kan Kommissionen oplyse, hvilke initiativer der er taget med henblik på at hjælpe befolkningen i det nordvestlige Italien, som er ramt af alvorlige oversvømmelser?

Er der blevet ydet bevillinger?

Er der indhentet oplysninger om skadernes omfang?

Er der disponible midler?

Er der en forundersøgelse i gang?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier på skriftlige forespørgsler E-3431/00, E-3464/00, E-3475/00 og P-3583/00

(13. december 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på mundtlig forespørgsel H-0857/00 fra Michl Ebner i spørgetimen på Parlamentets samling den 1. november(1) 2000.

Det ærede medlem henvises ligeledes til Kommissionens indlæg under drøftelserne om klimaændringerne på den 2. oktobersamling den 25. oktober 2000(2) samt under drøftelserne om oversvømmelserne i Europa under novembersamlingen den 16. november 2000(3).

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger (november 2000).

(2) Europa-Parlamentets forhandlinger (oktober II 2000).

(3) Europa-Parlamentets forhandlinger (november 2000).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3289/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Foranstaltninger mod koffein

Ifølge forskere ved det amerikanske John Hopkins universitet tilsættes der koffein til læskedrikke på grund af den vanedannende effekt og ikke, således som fabrikanterne hævder, på grund af smagen.

Ud over det vanedannende element konstaterede forskerne også, at sådanne læskedrikke har et stort sukkerindhold og fortrænger de sundere levnedsmidler fra den daglige kost. Sukkeret udgør navnlig en fare for tænderne og medfører overvægt.

Kan Kommissionen oplyse, om den overvejer foranstaltninger herimod ud fra hensynet til forbrugerbeskyttelsen (EF-traktatens artikel 153) eller folkesundheden (EF-traktatens artikel 152)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(18. januar 2001)

Kommissionen er opmærksom på den bekymring, der har været givet udtryk for i forbindelse med visse fødevareprodukters koffeinindhold. Spørgsmålet er blevet drøftet med medlemsstaterne, og Kommissionen ville se positivt på en mærkning af drikkevarer, der indeholder betydelige mængder af koffein, således at forbrugerne gøres opmærksom på dette stofs tilstedeværelse. Der vil i løbet af 2001 blive fremsat et forslag om en sådan foranstaltning.

Kommissionen er også opmærksom på forholdet mellem forbrug af visse næringsstoffer, herunder sukker, og sundhed. Videnskabelige undersøgelser bekræfter, at et stort dagligt forbrug af sukker synes at skade tænderne. Dette emne er behandlet i rapporten om Eurodiet-projektet, som Kommissionen har samfinansieret, og Kommissionen sender denne rapport til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.

Kommissionen forbereder i øjeblikket en meddelelse om en handlingsplan om ernæring og et forslag til Rådets henstilling om europæiske retningslinjer for diætkost. Aktioner til uddannelse og oplysning af forbrugerne om de nævnte spørgsmål vil være en vigtig del af disse forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3344/00

af Christoph Konrad (PPE-DE) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Erstatning for motorvejsafgifter i Østrig

Hvordan ser Kommissionen på baggrund af Domstolens dom af 26. september 2000 på den motorvejsafgift, den østrigske regering har opkrævet siden juli 1995 for benyttelse af Brenner-motorvejen, og som i modstrid med EU-retten (direktiv 1999/62/EF)(1) i overvejende grad afkræves ikke-østrigske trafikanter?

Agter Kommissionen at kræve erstatning til de berørte virksomheder med tilbagevirkende kraft?

(1) EFT L 187 af 20.7.1999, s. 42.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(15. december 2000)

Kommissionen følger på nærmeste hold udviklingen i Østrig, for så vidt angår de nødvendige foranstaltninger med henblik på at efterkomme Domstolens seneste dom. Den har allerede anmodet den østrigske regering om straks at træffe disse forholdsregler. Gør Østrig ikke dette, kan Kommissionen igen indbringe denne sag for Domstolen og denne gang foreslå størrelsen af det faste beløb eller den tvangsbøde, landet skal betale i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 228 (tidl. artikel 171).

Dog har Kommissionen ingen bemyndigelse til at kræve tilbagebetaling af afgifter, som er betalt tidligere, eller som fremdeles skal betales, indtil Østrig har efterkommet Domstolens dom. Dette er et spørgsmål, som skal afgøres af de østrigske domstole. EU's Domstol har fastslået, at motorvejsafgifterne ved Brenner-passet er blevet opkrævet ulovligt, men de betingelser, hvorunder en transportvirksomhed kan kræve tilbagebetaling af ulovlige afgifter (eller andre afgifter i Østrig), afgøres af de østrigske domstole i henhold til fællesskabsbestemmelser som f.eks. dommen i Francovitch-sagen(1).

(1) Sag nr. C-6 og 9/90, Samling 1991, I, 5357).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3263/00

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(20. oktober 2000)

Om: Gensidige forsvarsgarantier i EU

Under et besøg i Letland den 10. februar 2000 udtalte Kommissionens formand, Romano Prodi, at ethvert angreb på et EU-medlemsland er et angreb på hele EU.

Mener Kommissionen følgelig, at EU's medlemslande er bundne af gensidige forsvarsgarantier?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(30. november 2000)

Kommissionen beklager, at nogle bemærkninger i denne sag er taget ud af den rette sammenhæng. Kommissionens formand bekræftede under drøftelser med den litauiske præsident Valdas Adamkus, at medlemskab af Unionen gav en følelse af tilhørsforhold, og at dette i virkeligheden var en effektiv garanti for sikkerheden. Det, som Kommissionens formand sagde under sit besøg i Litauen, var, at medlemskab af Unionen forstærker den nationale økonomiske og politiske sikkerhed via medlemskab af verdens største handelsblok, største bistandsyder og største leverandør af faglig bistand til landene i Øst- og Centraleuropa. Det skulle derfor ikke være muligt at forveksle den følelse af sikkerhed, som medlemskabet af en udvidet Union fører med sig, og den type territorial sikkerhed, som traktaterne om Den Nordatlantiske Traktats Organisation (NATO) og Den Vesteuropæiske Union (WEU), der ikke indgik i drøftelserne, repræsenterer. Brugen af ordet angreb havde ikke nogen militær betydning.

Det kan være nyttigt at sondre mellem de to dele, som den overordnede europæiske sikkerheds- og forsvarsdimension består af nemlig det territoriale forsvar og Petersberg-opgaverne. Spørgsmål med tilknytning til det territoriale forsvar skal naturligvis behandles sammen med medlemsstaterne selv. De militære virkninger af individuelle medlemsstaters politik på forsvarsområdet er fuldt ud et nationalt anliggende. Hvad angår territoriale sikkerhedsforpligtelser såsom forpligtelserne i henhold til artikel V i NATO-traktaten og artikel 5 i WEU-traktaten, vedrører disse kun de EU-medlemsstater, som har undertegnet disse traktater. Desuden indgår det territoriale forsvar ikke i de igangværende drøftelser i ESDP's (Det Europæiske Fysiske og Funktionelle Udviklingsperspektiv) regi.

Unionens erklærede mål er at være rede til at støtte foranstaltninger i Petersberg-opgavernes regi. Alle medlemsstaterne er enige herom og er rede til at yde et bidrag.

Der er naturligvis særdeles tætte forbindelser mellem konfliktforebyggelsens, konfliktløsningens og kriseforvaltningens militære og ikke-militære dimensioner. Det er på disse områder, at Unionen, dens medlemsstater og Kommissionen er stadig mere aktive.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3346/00

af Ursula Schleicher (PPE-DE) til Rådet

(25. oktober 2000)

Om: Ny valgmåde i forbindelse med almindelig direkte valg til Europa-Parlamentet (betænkning af Anastassopoulos)

Europa-Parlamentet venter på en fælles holdning fra Rådet om en ny fælles akt vedrørende valg til Europa-Parlamentet.

Agter det franske formandskab at fremme en afgørelse i denne sag?

Hvilke medlemsstater har særlige vanskeligheder?

Svar

(26. februar 2001)

Rådet tillægger den fremgangsmåde for valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet, der findes i traktatens artikel 190, stk. 4, stor betydning. Efter at have fået Europa-Parlamentets beslutning af 15. juli 1998 indledte Rådet arbejdet med en retsakt vedrørende valg af Europa-Parlamentets medlemmer ved almindelige, direkte valg. I denne sammenhæng har Rådet også drøftet spørgsmålet om de nøjagtige datoer for det europæiske valg.

Der er i første omgang opnået enighed om en række spørgsmål, som anført i et brev til formanden for Europa-Parlamentet af 22. maj 2000. Rådet forsøger stadig at nå til enighed om andre punkter, herunder specielt eventuelle ændringer af bilag II til akten af 1976, datoerne for valget i 2004 samt uforenelighed med andre hverv eller mandater.

Rådet kan forsikre det ærede parlamentsmedlem om, at det gør alt, hvad det kan, for at overvinde de sidste problemer og nå til enighed om de regler, der skal gælde for den i artikel 190, stk. 4, nævnte fremgangsmåde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4133/00

af Rainer Wieland (PPE-DE) til Kommissionen

(16. januar 2001)

Om: En israelsk statsborgers spilleberettigelse i den tyske håndboldturnering

Er Kommissionen enig i, at israelske statsborgere i den tyske håndboldturnering kan anvendes på linje med EU-borgere, hvilket medfører, at deres spillercertifikater ikke skal forsynes med bogstavet A, jf. det tyske håndboldforbunds (DFB) spillebestemmelser?

Påtænker Kommissionen i benægtende fald

1) på baggrund af de for nylig afholdte forhandlinger med Israel om aktualisering af associeringsaftalen af 20. november 1995

2) på baggrund af det forhold, at israelske klubber i årevis har deltaget i europæiske fodbold-, håndbold- og lignende sportsbegivenheder og dermed er en fast del af det sportslige europæiske indre marked, således at det dermed vil være rimeligt og konsekvent at skabe et fælles område for tjenesteydelser på det sportslige område, som inkluderer Israel

at arbejde på, at associeringsaftalen med Israel ændres således, at israelske statsborgere sidestilles med EU-borgere, for så vidt angår fri bevægelighed, jf. EF-traktatens artikel 39?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(19. februar 2001)

Dette spørgsmål henhører under medlemsstaternes beføjelser.

Euro-Middelhavsaftalen om indførelse af en associering mellem Fællesskabet og dets medlemsstater på den ene side og staten Israel på den anden side trådte i kraft den 1. juni 2000. Denne aftale rummer ikke bestemmelser om ligestilling mellem israelske statsborgere og statsborgere fra en EU-medlemsstat på det beskæftigelsesmæssige område. Endvidere rummer aftalen ingen bestemmelse om sport eller om israelske statsborgeres deltagelse i EU-medlemsstaternes håndboldkampe.

Der kan ikke påregnes nogen ændring af en aftale, der først lige er trådt i kraft.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3180/00

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Rådet

(16. oktober 2000)

Om: ERM II

1. Mener Rådet, at det, hvis Det Forenede Kongerige beslutter sig for at gå ind i eurosamarbejdet, ifølge traktaten er påkrævet, at Det Forenede Kongerige melder sig ind i ERM II før sin indtrædelse i eurosamarbejdet, og i bekræftende fald i hvor lang tid?

2. Hvis medlemskab af ERM II ikke er en forudsætning for deltagelse i eurosamarbejdet, hvordan vil Det Forenede Kongerige så forventes at opfylde traktatens krav om valutakursstabilitet?

Svar

(24. april 2001)

I overensstemmelse med Det Europæiske Råds resolution af 16. juni 1997 om ERM II og aftalen af 1. september 1998 mellem ECB og centralbankerne i medlemsstaterne uden for euro-området, er disse medlemsstaters deltagelse i ERM II frivillig.

Den beslutning, som skal afgøre, om en medlemsstat, der ikke deltager i ERM II, men ønsker at indføre euroen, opfylder kriterierne med hensyn til valutakursstabilitet, vil blive taget af Rådet på grundlag af rapporter fra Kommissionen og ECB, efter høring af Europa-Parlamentet og drøftelse i Rådet i dets sammensætning af stats- og regeringscheferne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3901/00

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. december 2000)

Om: Den voldsomme stigning i anlæggelsen af tunneler som middel til dobbelt arealudnyttelse

1. Kan Kommissionen bekræfte, at anlæggelsen af tunneler til vej- og jernbanetrafikken i lang tid snarere var undtagelsen end reglen, og at denne løsning førhen kun blev taget i brug til at passere bjergkæder samt senere også til at komme over brede vandveje, hvor en bro ikke frembyder noget realistisk alternativ, men at den tekniske udvikling nu har gjort det muligt og økonomisk forsvarligt i langt højere grad at anlægge tunneller?

2. Kan Kommissionen ligeledes bekræfte, at lokale, regionale og nationale myndigheder i medlemsstaterne i stigende grad betragter anlæggelsen af tunneler som et middel til i tætbefolkede områder at udvide færdselsårene gennem dobbelt arealudnyttelse og bl.a. i den hensigt at skåne landskabet og begrænse støjgener?

3. Kan Kommissionen forelægge tal over den stærke stigning i medlemsstaternes udarbejdelse og gennemførelse af projekter for anlæggelse af tunneler umiddelbart under jordoverfladen i forholdsvis flade områder med henblik på metrolinjer uden overskæringer, højhastighedsjernbanelinjer, godsbanelinjer og biltunneler?

4. Deler Kommissionen den opfattelse, at ikke kun arealforbrug, trafiktempo og anlæggelsesomkostninger, men også trafikanternes sikkerhed og overlevelseschancer må være udslaggivende for beslutningen om anlæggelse af tunneler?

5. Kan Kommissionen forelægge tal over den øgede risiko for store brande og eksplosioner som f.eks. de forløbne års katastrofer i den fransk-italienske og østrigske del af Alperne (Mont Blanc, Tauern, Kaprun), der med den store stigning i antallet af tunneller kan forventes?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(1. marts 2001)

Selv om boreteknikken til tunnelbyggeri og overdækkede veje har gjort store fremskridt, er det stadig meget dyrt at gennemføre sådanne projekter. Så de er ikke økonomisk realistiske som alternativ til åbne veje, når den mulighed foreligger.

Ansvaret for anlæggelse af tunneler påhviler de lokale, regionale eller statslige myndigheder. Det er dem, der træffer beslutning om nye infrastrukturanlæg fra sag til sag på grundlag af tekniske, økonomiske og miljømæssige forhold og de lokale beboeres interesser. Kommissionen har ikke statistisk materiale om, hvad der findes af projekter af denne art i medlemsstaterne, eller hvilke risici der kan forekomme i forbindelse med sådanne projekter. Kommissionen har til dato heller ikke kunnet notere nogen tendens til at anlægge flere tunneler.

Hvad angår den påtænkte indsats på fællesskabsniveau, henvises det ærede medlem til svaret på hans forespørgsel E-3902/00(1).

(1) Se side 80.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3475/00

af Vittorio Sgarbi (PPE-DE) til Kommissionen

(8. november 2000)

Om: Oversvømmelser i Norditalien

Det alvorlige uvejr for nylig, der hærgede de nordvestlige regioner i Italien, har givet anledning til uoverskuelige ødelæggelser af den lokale økonomi, infrastrukturen, boliger og tillige utallige dødsfald. Det er de kompetente og hurtige ansvarlige myndigheders fortjeneste, at antallet af ofre ikke blev meget større.

Et lignende uvejr havde allerede lagt dele af Syditalien øde og også foranlediget til utallige ødelæggelser og dødsofre.

Resten af efteråret og den kommende vinter afventes nu med begrundet foruroligelse på trods af bevidstheden om at være i besiddelse af forebyggende systemer og yderst effektivt interventionsudstyr.

Kan Kommissionen i lyset af de ekstraordinære omstændigheder og de alvorlige hændelser oplyse, om den mener, at de europæiske institutioner burde yde bistand i form af økonomisk samarbejde og bevillinger fra Den Europæiske Union?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier på skriftlige forespørgsler E-3431/00, E-3464/00, E-3475/00 og P-3583/00

(13. december 2000)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på mundtlig forespørgsel H-0857/00 fra Michl Ebner i spørgetimen på Parlamentets samling den 1. november(1) 2000.

Det ærede medlem henvises ligeledes til Kommissionens indlæg under drøftelserne om klimaændringerne på den 2. oktobersamling den 25. oktober 2000(2) samt under drøftelserne om oversvømmelserne i Europa under novembersamlingen den 16. november 2000(3).

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger (november 2000).

(2) Europa-Parlamentets forhandlinger (oktober II 2000).

(3) Europa-Parlamentets forhandlinger (november 2000).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1653/00

af Dorette Corbey (PSE) til Kommissionen

(29. maj 2000)

Om: Sældirektivet 83/129/EØF

I svaret på min tidligere skriftlige forespørgsel (P-0395/00)(1) om gennemførelsen af sældirektivet (83/129/EØF)(2) forsikrede Kommissionen mig, at den ikke havde grund til at tro, at forskrifterne i direktivet ikke blev gennemført korrekt i medlemsstaterne, samtidig med at der også blev henvist til den forkerte kodning af produkter fra sælungeskind. I henhold til Eurostats tal udgjorde importen af de såkaldte whitecoat-produkter (varer, der fremstilles af grøndlandssælunger) i 1998 i alt 544 000 ecu, og i Grækenland, Belgien og Luxembourg, Østrig og Frankrig nåede

whitecoat-importen i 1998 ligeledes op på et betydeligt beløb. Grækenland udførte tilsyneladende whitecoat-produkter i 1998 for et samlet beløb på 605 000 ecu, og der blev ligeledes registreret store mængder for Italien og Frankrig. Danmark hævder, at det kun ind- og udfører meget ringe mængder, hvorimod Grækenland anfører store eksportmængder til Danmark og Italien store importmængder fra Danmark.

1. Har Kommissionen undersøgt disse statistikker?

2. Har Kommissionen anmodet om yderligere oplysninger fra medlemsstaterne om disse foruroligende statistikker, som sandsynligvis ikke alene skyldes den formodede falske kodning, hvilket blev antydet i dens tidligere svar?

3. Er Kommissionen også enig i, at disse statistikker eventuelt viser, at visse medlemsstater ikke overholder artikel 1, stk. 1, i sældirektivet?

4. Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at afhjælpe denne situation?

(1) EFT C 330 E af 21.11.2000, s. 150.

(2) EFT L 91 af 9.4.1983, s. 30.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(19. juni 2000)

Kommissionen er enig i, at spørgsmålet om de fortsatte påståede overtrædelser af fællesskabslovgivningen om import til og eksport fra medlemsstaterne af varer af sæl-ungeskind, således som det antydes i Eurostat's statistikker, bør opklares fuldt ud.

Følgelig påtager Kommissionen sig at følge denne sag yderligere op sammen med medlemsstaterne, hvor dette måtte være nødvendigt, ligesom den vil underrette det ærede medlem om udkommet heraf snarest muligt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2045/00

af Carlos Costa Neves (PPE-DE) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Revision af Poseima

Idet det formodes, at Kommissionens tjenestegrene er ved at forberede revisionen af Poseima, bedes Kommissionen besvare følgende:

- Er der sikret eller vil der under en eller anden af revisionsfaserne blive sikret høring af eller deltagelse af den portugisiske regering og de regionale myndigheder på Azorerne hhv. Madeira?

- Er der eller vil der blive fastlagt høring hhv. deltagelse af arbejdsmarkedets parter, herunder navnlig landbrugssammenslutningerne, i forbindelse med det igangværende revisionsarbejde?

- Har en eller flere af de ovennævnte organisationer forelagt Kommissionen konkrete forslag til foranstaltninger, der skal gennemføres, ændres eller ophæves?

- Hvornår agter Kommissionen at afslutte revisionen af Poseima?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. juli 2000)

Der oprettes i øjeblikket partnerskaber med de kompetente myndigheder som led i forberedelsen af revisionen af Rådets forordning (EØF) nr. 1600/92 af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira(1) (Poseima). Det forventes, at fremlæggelsen af forslaget om revision af programmet vil indgå i Kommissionens arbejdsprogram for efteråret 2000.

Kommissionen har modtaget forslag til ændringer af forordningen fra medlemsstaten, de lokale myndigheder og visse af arbejdsmarkedets parter.

Derudover afholdt Kommissionen en partnerskabsdag den 23. november 1999.

Kommissionen har lejlighed til at møde de organisationer, der repræsenterer landbrugerne, dels under besøgene på Azorerne og Madeira dels på de møder, der afholdes i Bruxelles.

(1) EFT L 173 af 27.6.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2431/00

af Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. juli 2000)

Om: Folkene

Hvordan fortolker Kommissionen begrebet folkene i EF-traktatens artikel 151, 189 og 190? Svarer dette begreb for staten Spaniens vedkommende til det, som i den spanske forfatning benævnes som nationaliteter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(29. september 2000)

I de af det ærede medlem nævnte bestemmelser samt i andre bestemmelser (se bl.a. artikel 1 i EF-traktaten) anvendes udtrykkene de europæiske folk eller folkene i staterne i en generel betydning og refererer til befolkningen i medlemsstaterne, som tilsammen udgør Fællesskabet.

Ifølge Kommissionen har traktaternes fædre med udtrykket folk generelt villet henvise til alle statsborgere i en medlemsstat, dvs. unionsborgerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2373/00

af Dana Scallon (PPE-DE) til Rådet

(24. juli 2000)

Om: Børnesoldater og håndskydevåben i konflikter i Afrika

Der verserer rædselsberetninger om de ødelæggelser, der forårsages af brugen af håndskydevåben, og om en tabt generation af børn, der udskrives til både officiel og uofficiel militærtjeneste.

Det anslås, at op til 300 000 børn verden over, herunder 120 000 i Afrika alene, er i aktiv tjeneste i væbnede regeringsstyrker eller oppositionsbevægelser.

Mange af de anvendte våben er desværre produceret i og eksporteret fra Europa, og i den forbindelse er omgåelse af den adfærdskodeks for våbeneksport, der vedtoges i 1998, ikke usædvanlig.

Hvorledes kan Rådet sikre en strengere og mere forpligtende anvendelse af denne EU-kodeks i de enkelte EU-lande?

Agter Rådet i højere grad at være opmærksomt på kriterierne og de operative bestemmelser ved den årlige revision af denne kodeks, først og fremmest kriterium 1, 3 og 7 samt operativ bestemmelse 8 og 11?

Svar

(22. december 2000)

1. Rådet er fortsat foruroliget over den destabiliserende ophobning af håndskydevåben og lette våben og over disses ødelæggende virkninger for de børnesoldater, der er udskrevet til såvel officiel som uofficiel militærtjeneste. Formålet med den adfærdskodeks for våbeneksport, som blev vedtaget den 8. juni 1998, er at fastsætte høje fælles standarder, som samtlige medlemsstater skal betragte som et minimum for kontrol med overførsel af konventionelle våben. Kodeks tager desuden sigte på en styrket indbyrdes udveksling af relevante oplysninger med henblik på større åbenhed.

2. Medlemsstaterne har ansvaret for politikkerne for våbeneksport og anvendelsen af kodeks, og det er dem, der træffer afgørelse om, hvorvidt der skal gives tilladelse til overførsel af våben på grundlag af kodeks. Medlemsstaterne skal dog hvert år i Rådet udveksle oplysninger om deres våbeneksport. På grundlag af oplysningerne udarbejdes en årsrapport, som giver mulighed for en fælles evaluering af gennemførelsen af kodeks, navnlig anvendelsen af hvert enkelt af de deri anførte kriterier.