SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2429/99

af Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Foranstaltninger til forebyggelse af menneskesmugling

Smugling af mennesker til Den Europæiske Unions medlemsstater har udviklet sig til en omfattende kriminel aktivitet. Ifølge statistikker fra Det Internationale Center for Udvikling af Migrationspolitikker (CIDM) i Wien kom alene sidste år over 400.000 mennesker illegalt ind i EU, hvoraf 60 % ankom med transporter, der var organiseret af kriminelle netværk. Ifølge lederen af ICMPD,

Jonas Widgren, giver aktiviteterne med menneskesmugling de kriminelle organisationer en årlig fortjeneste på mere end 50 mia. FIM, hvoraf det fremgår, at der ikke er tale om bagateller.

1. Hvilke foranstaltninger agter EU at træffe for at forhindre illegale og helt umenneskelige mennesketransporter, og for at forhindre de pengestrømme, som disse giver anledning til, tilfalder kriminelle organisationer?

2. Hvordan vil EU sikre, at medlemsstaterne stadig har kontrol med migrationsstrømmen til EU's medlemsstater i betragtning af de lange ventetider, der er forbundet med den lovlige indvandring, og de store økonomiske forskelle mellem Østeuropa og EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(27. januar 2000)

Kommissionen deler det ærede medlems bekymring over omfanget af den ulovlige indvandring.

I henhold til artikel 63 (tidligere artikel 73 K) i EF-traktaten er det hensigten, at Rådet inden for en tidsramme på 5 år fra Amsterdam-traktatens ikrafttræden, skal vedtage foranstaltninger vedrørende indvandring med særligt sigte på bekæmpelse af den ulovlige indvandring til og ulovligt ophold på EU's territorium, herunder tilbagesendelse af personer, der ulovligt befinder sig på EU's territorium.

De forskellige planlagte foranstaltninger er indeholdt i Rådets og Kommissionens handlingsplan for, hvorledes Amsterdam-traktatens bestemmelser om indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bedst kan gennemføres(1). De politiske retningslinjer for gennemførelsen af denne handlingsplan er præciseret i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tampere.

Det Europæiske Råd understregede betydningen af at sikre en mere effektiv kontrol med indvandringen og opfordrede bl.a. til, at der føres en fælles aktiv politik hvad angår visumudstedelse og afsløring af falske dokumenter samt en styrkelse af samarbejdet og den tekniske bistand mellem medlemsstaternes myndigheder med ansvar for grænsekontrol, men Det Europæiske Råd understregede ligeledes betydningen af at tage fat om problemet med den ulovlige indvandring ved problemets rod, dvs. de kriminelle netværk, der i stadig større omfang organiserer menneskehandlen og den økonomiske udnyttelse af udlændinge samtidig med at man garanterer ofrenes, navnlig kvinders og børns rettigheder. Endelig understregede Det Europæiske Råd betydningen af at samarbejde med oprindelses- og transitlandene.

Disse forskellige foranstaltninger, som Kommissionen også deltager i, skal indgå i den overordnede ramme for Fællesskabets asyl- og indvandringspolitik, som stats- og regeringscheferne har fastlagt. Denne politik forudsætter også en gradvis etablering af et udviklingssamarbejde med indvandrernes oprindelseslande og regioner og garanti for en retfærdig behandling af statsborgere fra tredjelande, der opholder sig lovligt på medlemsstaternes territorium.

(1) EFT C 19 af 23.1.1999.