DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/115

(2004/C 84 E/0151)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3909/03

af Francesco Fiori (PPE-DE) til Kommissionen

(10. december 2003)

Om: Rammedirektivet

Hvilke garantier er i medfør af artikel 7 og betragtning 36 og 37 i rammedirektivet (2002/21/EF (1)) fastsat for at garantere gennemsigtigheden af disse organer og tillade samspil med industrien og en klar definition af kompetencer med hensyn til harmoniseringen?

De nye rammebestemmelser giver nemlig udelukkende rådgivende beføjelser til den europæiske gruppe af tilsynsmyndigheder, mens Kommissionen på grundlag af de kompetencer, som traktaten garanterer, bør bevare den centrale opgave at sikre en sammenhængende gennemførelse af de nye rammebestemmelser. Derfor bedes Kommissionen svare på, hvilke tiltag der er taget vedrørende den europæiske gruppe af tilsynsmyndigheder for at sikre, at Kommissionen fortsat korrekt kan udøve sine funktioner med henblik på en kohærent anvendelse af de nye rammebestemmelser i overensstemmelse med de mål, der er fastsat i Fællesskabets bestemmelser.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(28. januar 2004)

Artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) er henvendt til medlemsstaternes nationale tilsynsmyndigheder og handler om, hvordan de skal udføre deres opgaver vedrørende indførelse af ex ante-forpligtelser efter regelsættet for elektronisk kommunikation. Artikel 7 fastslår, at de nationale tilsynsmyndigheder skal samarbejde med hinanden »på en transparent måde for at sikre en ensartet anvendelse af dette direktiv og særdirektiverne i alle medlemsstaterne«. Det ærede medlem vil have bemærket, at denne forskrift kræver gennemsigtighed (»transparens«) af Fællesskabets regulerende instanser.

Hvad angår samspil med industrien, kræver rammedirektivets bestemmelser tydeligt, at de berørte parter skal høres om forslag til foranstaltninger, som de nationale tilsynsmyndigheder skal vedtage. Før en national tilsynsmyndighed træffer foranstaltninger med væsentlige virkninger for det relevante marked, f.eks. afgør, om en virksomhed skal anses for at have en stærk markedsposition, skal den gennemføre en offentlig høring over en rimelig periode som fastlagt i rammedirektivets artikel 6. I denne periode kan industrien eller andre berørte parter kommentere foranstaltningen. Medlemsstaterne skal etablere et enkelt informationssted, så tredjeparter let kan orientere sig om alle igangværende høringer.

Som anført i betragtning 36 og 37 har Kommissionen nedsat en gruppe af europæiske tilsynsmyndigheder, hvor medlemsstaternes nationale tilsynsmyndigheder mødes. Denne gruppe (De Europæiske Tilsynsmyndigheders Gruppe) bidrager til, at EF-reglerne anvendes sammenhængende og ensartet. I denne forbindelse må det også erkendes, at medlemmerne af gruppen af tilsynsmyndigheder er selvstændige regulerende myndigheder, og at det påhviler dem at gennemføre de nye rammeregler i dagligdagen, i det omfang, hvori de har beføjelse til at handle i medfør af national ret for at gennemføre EF-retten.

Efter traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, artikel 211, skal Kommissionen drage omsorg for gennemførelsen af traktatbestemmelserne og de bestemmelser, der vedtages med hjemmel i traktaten (altså f.eks. netop direktiver). Kommissionens rolle i forhold til EF-retten er således at føre tilsyn med, at reglerne finder korrekt anvendelse, men ikke at gøre de nationale tilsynsmyndigheders arbejde for dem.

De Europæiske Tilsynsmyndigheders Gruppe indgår i den institutionelle struktur, som oprettes på grundlag af regelsættet for elektronisk kommunikation for at sikre, at de relevante regler anvendes konsekvent i alle medlemsstaterne. Den blev nedsat af Kommissionen for at yde råd og bistand, og herunder danne kontaktflade mellem de nationale myndigheder og Kommissionen. På den måde kunne den bidrage til det indre markeds udvikling, hvad der er et af EF-traktatens hovedmål, og lette samarbejdet mellem Kommissionen og de nationale tilsynsmyndigheder for i åbenhed at nå frem til konsekvens i anvendelsen af rammereglerne. Gruppen fungerer som forum for »refleksion, debat og rådgivning« på området elektronisk kommunikation (2). Det står altså klart, at gruppen er rådgivende for Kommissionen og ikke et selvstændigt gennemførelsesorgan. Dens hovedrolle er at rådgive Kommissionen og bistå den med at opnå en ensartet anvendelse af rammereglerne. Det betyder, at den aktivt medvirker i forberedelserne til supplerende foranstaltninger, som f.eks. henstillinger, under de nye rammeregler ved at yde ekspertrådgivning til Kommissionen, men ansvaret for gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning er stadig Kommissionens, som skrevet står i EF-traktaten.

Gruppens muligheder for at virke i eget navn, f.eks. ved udgivelse af høringsdokumenter og et arbejdsprogram, rører ikke på nogen måde ved opgavefordelingen og balancen mellem institutionerne. Denne virksomhed er blot et udtryk for, at gruppen løser sine opgaver. Den blev nedsat ved en kommissionsafgørelse og handler inden for de rammer, denne afgørelse udstikker.

Nedsættelsen af gruppen skaber ikke tvivl om Kommissionens kontrol og tilsyn med anvendelsen af de nye rammeregler, og heller ikke om Kommissionens initiativret i henhold til EF-traktaten.

Kommissionens beføjelser og pligter efter EF-retten har grundlag i EF-traktaten, som forpligter den til at sørge for, at fællesskabsretten anvendes og håndhæves korrekt. Samarbejdet med Gruppen af Europæiske Tilsynsmyndigheder indebærer ikke nogen uddelegering til denne gruppe af Kommissionens traktatmæssige beføjelser til at håndhæve og føre tilsyn med fællesskabsretten. Kommissionen mener derfor, at dens rolle som fællesskabsrettens vogter ikke undermineres af gruppens arbejde eller af Kommissionens deltagelse i dette arbejde. Desuden vil Kommissionen varetage sin opgave med sørge for, at fællesskabsretten i almindelighed og de nye rammeregler i særdeleshed anvendes konsekvent i overensstemmelse med de mål, der er fastsat i fællesskabsretten selv.

(1) EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.

(2) Kommissionens afgørelse 2002/627/EF af 29. juli 2002 om nedsættelse af de europæiske tilsynsmyndigheders gruppe vedrørende elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, betragtning 7, EFT L 200 af 30.7.2002.