SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2714/97 af Johanna Maij-Weggen (PPE) til Kommissionen (28. juli 1997)

Om: Beskyttelsesforanstaltninger

Er Kommissionen klar over, hvilke samfundsoekonomiske konsekvenser beskyttelsesforanstaltningerne over for riseksporten fra De Nederlandske Antiller/Aruba har haft for disse smaa oeer, idet flere risforarbejdningsvirksomheder har indstillet driften, mere end 500 arbejdstagere er blevet arbejdsloese, havneaktiviteterne er gaaet staerkt tilbage, og det generelle investeringsklima paa De Nederlandske Antiller/Aruba derved er blevet paavirket i yderst negativ retning?

Kan Kommissionen anfoere, om den forinden har undersoegt beskyttelsesforanstaltningernes samfundsoekonomiske konsekvenser for de oversoeiske lande og territorier, og hvad dens reaktion nu er?

Er det Kommissionen bekendt, at beskyttelsesforanstaltningerne over for De Nederlandske Antiller/Aruba desuden har bevirket, at mere end 10.000 landbrugere i Guyana og Surinam er kommet i meget store vanskeligheder?

Er det Kommissionen bekendt, at denne ris, som nu ligger paa lager i Surinam og Guyana, for en dels vedkommende er blevet opkoebt af spanske mellemhandlere til dumpingpriser og derfor alligevel bliver indfoert til Faellesskabet? Kan Kommissionen forklare, hvorfor samme ris af sorten Indica ikke maa eksporteres af de oversoeiske lande og territorier til Faellesskabet, men at det godt kan lade sig goere via spanske mellemhandlere?

Er det Kommissionens plan at viderefoere sin beskyttelsespolitik, som har foraarsaget saa stor skade i den tredje verdens lande, eller er den villig til at finde frem til en for alle parter acceptabel kompromisloesning, og hvad vil Kommissionen i saa fald konkret foreslaa?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (10. september 1997)

De beskyttelsesforanstaltninger vedroerende import af ris med oprindelse i de oversoeiske lande og territorier (OLT), der blev indfoert i forbindelse med Raadets forordning (EF) nr. 304/97 og (EF) nr.1036/97 ((EFT L 51 af 21.2.1997, EFT L 151 af 10.6.1997 )), blev vedtaget som foelge af alvorlige forstyrrelser i Faellesskabets rissektor. Hvis man tager i betragtning, at kvoten paa 69 610 tons endnu ikke er opbrugt, efter at den anden beskyttelsesforanstaltning har vaeret i kraft i tre maaneder, og at der mellem den 1. september 1996 og den 15. juli 1997 blev importeret 157 000 tons ris udtrykt som sleben ris fra OLT mod 185 000 tons i samme periode i forrige hoestaar, hvor der ikke fandtes nogen beskyttelsesforanstaltning, saa kan det vaere svaert at tro, at disse foranstaltninger kan have saa negative konsekvenser for de oekonomiske og industrielle aktiviteter i OLT som beskrevet af det aerede medlem. Yderligere har Retten i Foerste Instans afvist to anmodninger fra henholdsvis De Nederlandske Antillers regering og firmaet Antillean Rice Mills om en foreloebig beslutning om udsaettelse af gennemfoerelsen af beskyttelsesforanstaltningerne, idet sagsoegerne ikke havde foert bevis for, at der var sket alvorlig og uoprettelig skade for de erhvervsdrivende og for den makrooekonomiske situation paa De Nederlandske Antiller. Der skal endvidere mindes om, at Kommissionen allerede fra 1993 flere gange advarede mod risikoen for spekulative investeringer i OLT.

Staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) har mulighed for til nedsat told at eksportere 125 000 tons ris udtrykt som afskallet ris direkte til Faellesskabet. Denne kvote er dog kun i meget begraenset omfang blevet udnyttet paa grund af »OLT-ruten«, som ogsaa var meget brugt i 1996/97. Endvidere har Kommissionen i flere aar ydet stoette til risproducenterne i Surinam og Guyana via Den Europaeiske Udviklingsfond (EUF) i haab om at goere deres produkt mere konkurrencedygtigt og diversificere deres eksportmarkeder.

Naar man tager den kritiske situation for det europaeiske rismarked i betragtning (opkoeb af indicaris til intervention og eksport med restitution paa et marked med underskud), isaer fremkaldt af import fra OLT, var beskyttelsesforanstaltninger uundgaaelige. Kommissionen har dog altid i Raadet vaeret fortaler for et kompromis mellem oensket om at stoette udviklingen i OLT og den faelles landbrugspolitik. Dette skulle ske ved en kvantitativ begraensning af risimporten fra disse lande og territorier. Denne loesning, som siden november 1996 har vaeret accepteret af fjorten medlemsstater og afvist af Nederlandene, er i oejeblikket til diskussion i Raadet.