ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3131/98

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Brug af ulovlige drivgarn til tunfiskeri

Fiskere i Burela (Lugo, Spanien) har klaget over, at fiskerfartoejer fra andre medlemsstater, herunder navnlig Irland, i tunsaesonen benytter drivgarn paa over 2,5 km, hvilket er i strid med faellesskabsbestemmelserne. Kommissionen bedes i den forbindelse hurtigst muligt besvare foelgende:

Har den kendskab til, at der benyttes drivgarn, som overskrider den lovlige laengde?

Kan den oplyse, hvilke fiskerflaader og -fartoejer, der har benyttet disse ulovlige garn?

Hvilke foranstaltninger har den truffet eller agter den at traeffe for at straffe en saadan ulovlig praksis?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(13. november 1998)

Foerst fra 1. januar 2002 bliver det forbudt at fiske tun med drivgarn. I henhold til Raadets beslutning for baade fangstaaret 1998 og foregaaende fangstaar vedroerte restriktionerne navnlig tilladte laengder. Kommissionen har gjort en stor indsats for at sikre overholdelse af disse bestemmelser og har hvert aar udarbejdet en rapport om resultatet af sine betragtninger, som den har tilstillet Parlamentet. I henhold til disse rapporter har gennemfoerelsen af bestemmelserne om den maksimalt tilladte garnlaengde paa 2,5 km vaeret tilfredsstillende.

For indevaerende aar raader Kommissionen endnu ikke over alle oplysninger om medlemsstaternes tilsynsaktiviteter. I henhold til de tilgaengelige oplysninger har man fundet mindst en fisker, som ikke har overholdt bestemmelsen om netlaengde. Som i de foregaaende aar vil Kommissionen udarbejde den endelige rapport, naar den har alle oplysninger.

Det er op til medlemsstaterne at sanktionere overtraedelser af gaeldende lovgivning. Kommissionen vil fortsat sikre overholdelsen af lovgivningen om anvendelse af drivgarn og dermed ogsaa om forbud, hvis dette skulle blive noedvendigt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3693/98

af José Valverde López (PPE) til Kommissionen

(7. december 1998)

Om: Usikkerhed om trykfarve

I kampagnen for anvendelse af lagringsstabilt papir for at undgaa, at boeger forgaar, maa man ikke glemme valget af trykfarve og dennes kvalitet. Lagringsstabilt papir er mere absorberende og mere foelsomt over for vand end surt papir, og kraever syrebaseret og stabil trykfarve.

Vil Kommissionen oplyse, om den har indledt tekniske undersoegelser om trykfarve, og navnlig om den mest hensigtsmaessige trykfarve til brug ved tryk paa lagringsstabilt papir?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson

(8. februar 1999)

Under forskningsprogrammet for industrielle materialer og teknologier har Kommissionen stoettet et projekt om hoejtydende blaekstraaleprintere. Projektet gaar ud paa at forbedre udskriftens kvalitet (op til naesten fotografisk kvalitet) ved optimering af samspillet mellem papirblaek og blaekstraalehoveder. Flere europaeiske selskaber der har specialiseret sig paa hvert af disse felter er med. Projektet er snart gennemfoert og har foert til produkter af hoejere kvalitet (papir, blaek, printerhoveder).

Et andet projekt under samme program handler om digital straaleudskriftsteknologi til tekstil- og fotobranchen og til den grafiske branche har foert til udvikling af et printsystem og til miljoevenlige former for glittet papir samt til blaekstraalebelaegninger af polyester med stor modstandsdygtighed over for lys og vand.

Selvom disse projekter ikke direkte har taget fat paa spoergsmaal vedroerende stabile syrebaserede blaektyper, saa skulle den forbedrede viden om trykning og trykketeknologi have bidraget med stoerre videnskabelig erkendelse paa omraadet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4085/98

af Giulio Fantuzzi (PSE) til Kommissionen

(14. januar 1999)

Om: Risimport

Ifoelge mine oplysninger agter Kommissionen pr. 1. januar 1999 at indfoere en ny ordning vedroerende import af ris fra tredjelande. Denne ordning omfatter en nedskaering af toldafgifterne i snit svarende til 25 [fmxeuro] pr. ton.

1. Hvordan agter Kommissionen at kompensere faellesskabsproducenterne for denne yderligere saenkning af toldafgifterne og overholde princippet vedroerende praeference af faellesskabsprodukter?

2. Hvordan kan Kommissionen retfaerdiggoere stigningen paa 8 % i de priser, der danner grundlag for fastsaettelsen af toldafgifterne, i betragtning af at referencekvaliteten drejer sig om det bedste produkt paa verdensmarkedet?

3. Agter Kommissionen inden for den naermeste fremtid at forelaegge et forslag om aendring af den faelles markedsordning for ris, der kan forbedre faellesskabsproducenternes oekonomiske situation, i betragtning af at saaningen senest skal finde sted i marts?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(12. februar 1999)

Den ordning for kumulativ tilbagebetaling for afskallet ris (OKT), der ved Kommissionens forordning (EF) 703/97 af 18. april 1997 om indfoerelse i en forsoegsperiode fra 1. juli 1997 til 30. juni 1998 af en ordning for kumulativ tilbagebetaling vedroerende fastlaeggelse af importtold for ris og om aendring af forordning (EF) 1503/96(1) blev indfoert indtil den 31. december 1998, blev ikke forlaenget, bl.a. paa grund af den store administrative byrde og risikoen for konkurrenceforvridning. Fra den 1. januar 1999 vil tolden for indfoert afskallet Indica-ris fra nu af blive fastlagt paa grundlag af den repraesentative pris paa afskallet Indica-ris paa markedet i USA, forhoejet med 8 %.

Dette indebaerer en forbedring af ordningen for opkraevning af importtolden i forhold til den ordning, der er fastsat ved OKT, og den skulle give sig udslag i en mere effektiv EU-beskyttelse ved Faellesskabets ydre graenser.

Forhoejelsen af de repraesentative priser er baseret paa resultaterne af anvendelsen af OKT og udviklingen i noteringerne paa verdensmarkedet bl.a. for ris af hoej kvalitet.

Kommissionen er i faerd med at evaluere forskellige muligheder for aendring af den faelles markedsordning for ris for at kunne loese sektorens strukturproblemer. Kommissionen vil udarbejde et forslag hurtigst muligt, saa at EF-risavlerne kan traeffe deres beslutninger inden den dato, der er fastsat for tilsaaningen.

(1) EFT L 104 af 22.4.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3377/98

af Anneli Hulthén (PSE) til Kommissionen

(17. november 1998)

Om: EU-maerkning af legetoej

Ifoelge undersoegelser i Sverige opfylder en stor del af det legetoej, som er forsynet med et EU-maerke, ikke landets egen og strengere nationale kontrol. Det indebaerer, at der tillades markedsfoering af en del legetoej, som egentlig ikke er sikkert for boern.

Anser Kommissionen situationen for tilfredsstillende og kan den sikre de yngste EU-borgeres sikkerhed?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann paa skriftlige forespoergsler E-3264/98 og E-3377/98

(5. januar 1999)

Ansvaret for, at legetoej er i overensstemmelse med de vaesentlige sikkerhedskrav i EF-lovgivningen, paahviler fabrikanten eller dennes repraesentant, der er etableret i Faellesskabet. De angiver, at legetoejet er i overensstemmelse med de paagaeldende bestemmelser, ved at forsyne det med et CE-maerke. Der er intet krav om, at en tredjepart skal kontrollere legetoejet, foer det markedsfoeres, naar fabrikanten angiver at have anvendt de harmoniserede europaeiske standarder (denne kontrol er en valgmulighed, fabrikanten har), og heller ikke efter at et godkendt organ har kontrolleret legetoejet, naar fabrikanten ikke eller kun delvis har anvendt disse standarder.

EF-direktivet indeholder krav om overvaagning af markedet, hvilket paahviler de nationale myndigheder, som skal traeffe alle fornoedne foranstaltninger for at sikre, at legetoejet kun markedsfoeres, hvis det er i overensstemmelse med ovennaevnte vaesentlige sikkerhedskrav. Hvis en medlemsstat traeffer restriktive foranstaltninger over for legetoej, der er forsynet med et CE-maerke, skal den underrette Kommissionen herom gennem beskyttelsesklausulproceduren i artikel 7 i Raadets direktiv 88/378/EOEF af 3. maj 1988 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedskrav til legetoej. Paa baggrund heraf udtaler Kommissionen sig om, hvorvidt disse foranstaltninger er begrundede.

Inden for rammerne af disse procedurer gaelder foelgende:

a) og b) Det er noedvendigt at skelne mellem formelle mangler (maerkninger, advarsler osv.) og vaesentlige mangler, som medfoerer sikkerhedsproblemer. Hvad angaar sikkerheden, viser de mange gange, medlemsstaterne goer brug af beskyttelsesklausulen paa aarsbasis, at der rent faktisk bliver udfoert kvalitetskontrol. Kommissionen har ikke nogen oplysninger om, hvor meget af det legetoej, der findes paa markedet, som ikke er i overensstemmelse med de paagaeldende bestemmelser, da det er op til medlemsstaterne selv at foere opsyn hermed.

c) Idoemmelse af sanktioner i tilfaelde af konstaterede mangler falder ind under national lovgivning.

d) Kommissionen er bekendt med, at der stadig er visse vanskeligheder forbundet med gennemfoerelsen af bestemmelserne, og den er ved at foretage en grundig undersoegelse heraf som led i handlingsplanen for det indre marked. Paa grundlag heraf vil den eventuelt foreslaa passende foranstaltninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2900/98

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. oktober 1998)

Om: Andelsforeninger

Med tilpasningen af loven om andelforeningernes gaeld (lov 2538/97 om gaeldssanering) har den graeske regering bragt en langvarig uoverensstemmelse mellem landets forskellige regeringer og andelsforeningerne ud af verden. Denne uoverensstemmelse var begrundet af, at regeringerne naegtede at foretage en rettidig loesning paa det problem, der var opstaaet, fordi andelsforeningerne paa regeringernes vegne skulle baere omkostningerne for indsamlingen af Tjernobylskadede produkter og gennemfoerelsen af den dermed forbundne socialpolitik, hvorved gaelden opstod. Andelsforeningernes gaeldssanering, som Kommissionen mener vil fordreje konkurrencen, er i virkeligheden en sanering af regeringernes i perioden 1981-1995, fordi gaelden i realiteten er strafrenter for laan, som blev ydet med henblik paa gennemfoerelsen af socialpolitikken. Hvis Kommissionen forkaster den paagaeldende lov, kunne dette betragtes som en forudindtaget holdning til fordel for de private virksomheder og til ulempe for virksomhederne inden for den sociale sektor, og det ville ogsaa vaere et haardt slag mod andelsforeningerne. Kommissionen boer tillige tage hensyn til, at nu hvor der goeres et virkeligt forsoeg paa at loese og sanere andelsforeningernes gaeldsforpligtelser, for at disse kan komme til at spille en central rolle i opretholdelsen af landbrugernes indtaegter, som aendringen af den faelles landbrugspolitik og liberaliseringen af markedet i allerhoejeste grad er gaaet ud over, og hvor den graeske landbrugssektor er midt i en ny udvikling, boer der ikke traeffes afgoerelser, som vil kunne spaende ben for denne udvikling.

Kan Kommissionen derfor oplyse, hvorvidt den har overvejet den fulde raekkevidde af forkastningen af loven om andelsforeningernes gaeldssanering?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. oktober 1998)

Den 8. april 1998 besluttede Kommissionen at indlede en undersoegelse ifoelge EF-traktatens artikel 93, stk. 2, af stoetteforanstaltningerne i den graeske lov nr. 2538/97. Som led i denne procedure udtrykte Kommissionen tvivl om, hvorvidt en raekke stoetteforanstaltninger, herunder den af det aerede medlem naevnte gaeldsafskrivning, er i overensstemmelse med traktatens bestemmelser.

Kommmissionen vil modtage bemaerkninger fra den graeske regering og fra andre parter. Naar Kommissionen har vurderet disse oplysninger, vil den traeffe endelig beslutning om stoetteforanstaltningerne.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3171/98

af Marlies Mosiek-Urbahn (PPE) til Kommissionen

(27. oktober 1998)

Om: EU-stoettebevillinger til Hessen fra social- og regionalfonden

Kan Kommissionen give foelgende oplysninger om EU's oekonomiske og regionale stoette til delstaten Hessen:

1. Hvilket beloeb vedroerende EU's strukturstoettebevillinger gik i 1997 til denne region, opdelt efter fonde og faellesskabsinitiativer?

2. Hvilket beloeb gik i den forbindelse til landbruget?

3. Hvor mange arbejdspladser blev der skabt ved hjaelp af EU's oekonomiske og regionale stoette i delstaten Hessen i 1997?

4. Hvilket beloeb vedroerende EU's strukturstoettebevillinger gik i 1997 til lignende regioner i andre af Faellesskabets medlemsstater?

5. Hvor mange arbejdspladser blev der skabt ved hjaelp af EU's oekonomiske og regionale stoette i lignende regioner i andre af Faellesskabets medlemsstater i 1997?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer

(6. november 1998)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1882/98

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(16. juni 1998)

Om: Smaa og mellemstore virksomheder

Paa side 55-57 i Kommissionens beretning til Europa-Parlamentet, Raadet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om koordineringen af aktiviteterne til fordel for smaa og mellemstore virksomheder (SMV) og haandvaerksfagene (KOM(97) 0610) beskrives kort partnerskabsprogrammerne Europartenariat og Interprise, som stimulerer det internationale samarbejde mellem smaa og mellemstore virksomheder.

Hovedparten af katalogerne daekker smaa og mellemstore virksomheder med faerre end 500 ansatte, som medvirker til internationaliseringen af andre smaa og mellemstore virksomheder i regionen, i graenseoverskridende regioner, samt til berigelsen og udviklingen af den omliggende servicesektor.

Vil Kommissionen oplyse, hvad den mener om muligheden for at udarbejde et saerprogram med henblik paa at styrke dette instrument, der sigter mod at bidrage til den oekonomiske udvikling i de regioner, der er stoetteberettigede under strukturfondene?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(17. september 1998)

Europartnerskabet finansieres i henhold til artikel 10 i forordningen om Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling samt i henhold til det tredje fleraarige program for smaa og mellemstore virksomheder. Det sigter paa oekonomisk udvikling af regioner, der er berettiget til strukturfondsstoette(maal 1, 2, 5b og 6), ved at fremme det tvaernationale samarbejde mellem smaa og mellemstore virksomheder. Dette program goer det muligt for virksomhederne at traeffe potentielle partnere med henblik paa at droefte og forhandle eventuelle samarbejdsaftaler. Der afholdes hvert aar to arrangementer af denne type.

I oevrigt kan der i de programmer, der finansieres af strukturfondene, paa visse saerlige betingelser ydes stoette til deltagelse paa messer og udstillinger. Ifoelge Kommissionens forslag for den nye programmeringsperiode 2000-2006(1), vil denne type aktion fortsat vaere stoetteberettiget i de beroerte regioner. EF-initiativprogrammet Interreg, bl.a. afsnittet om det graenseoverskridende samarbejde, som ligeledes kan stoette messer og udstillinger, vil endvidere blive udvidet.

Derfor finder Kommissionen ikke, at det er noedvendigt med et specifikt instrument, saaledes foreslaaet af det aerede medlem.

(1) EFT C 176 af 9.6.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3905/98

af Miguel Arias Cañete (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Fastlaeggelse af oliemoellernes produktionskoefficient

I den nye forordning om produktionsstoette for olivenolie er der ved den skoensmaessige fastlaeggelse af oliemoellernes produktion anvendt en koefficient paa 0,70 for moeller med kontinuerlig produktionscyklus i to faser (selv om det ville have vaeret mere hensigtsmaessigt at anvende en koefficient paa 0,80).

Ved forarbejdningen af oliven i ekstraktionsvirksomheder med en cyklus paa to faser fremkommer der dels olivenolie og dels frugtvand (overskudsvand) og presserester, som noedvendigvis tilsammen udgoer 100 %.

Ud fra den antagelse at gennemsnitsproduktionen af olie ved forarbejdning af oliven udgoer ca. 20 %, udgoer produktionen af presserester noedvendigvis 80 %.

Med bibeholdelsen af en koefficient paa 0,70 maa det enten antages, at olieindholdet i de paagaeldende oliven er 30 %, eller at der skabes mulighed for at opgive et stoerre input af oliven, end den maengde der oprindeligt er anvendt. Er det maaske, hvad man oensker?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3721/98

af Gary Titley (PSE) til Kommissionen

(24. november 1998)

Om: EU-stoettede programmer i Catanduanes-provinsen i Filippinerne

Kan Kommissionen oplyse, hvilke EU-stoettede programmer der for tiden ydes stoette til i Catanduanes-oeregionen i Filippinerne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(9. december 1998)

Kommissionen finansierer i oejeblikket et projekt i Catanduanes-regionen i den sydlige del af Luzon (region V), nemlig Catanduanes landbrugsstoetteprogrammet (CATAG) (ref. ALA/92/38, budgetpost B7-3000).

Programmet blev paabegyndt i 1994, og det var oprindelig planen, at det skulle loebe i fem aar. Indtil videre er der investeret 10 mio. ECU, og for nylig er der tildelt yderligere 5 mio. ECU til, at projektet kan bringes til en ordentlig afslutning inden 2002. Det gennemfoeres i samarbejde med landbrugsministeriet og lokale landbrugs- og fiskeriorganisationer. Projektforvaltningskontoret ligger i Virac og drives i faellesskab af en filippinsk og en europaeisk direktoer. Til at bistaa med operationer i felten er der oprettet fire smaa lokalkontorer forskellige steder paa oeen.

Maalet med projektet er at hjaelpe landsamfundene med at oege og opretholde landbrugs- og fiskeriproduktionen og dermed saette dem i stand til at oege deres subsistensindkomster og opnaa et kontantoverskud. Programmet bygger paa en samfundsbaseret, bottom-up, baeredygtig udviklingsstrategi forbundet med udvikling af levedygtige markedsorienterede erhvervsmuligheder. Programmet fokuserer i foerste raekke paa forbedring af produktionsmetoderne og infrastruktur gennem oeget produktivitet og diversificering af afgroeder, husdyrhold og fiskeri samt udvidelse af uddannelsesservice og landbrugsorganisationer, og er desuden rettet mod at oprette en uafhaengig og levedygtig finansieringsinstitution, saaledes at medlemmerne af lokalsamfundene baade kan spare op og skaffe sig laanekapital til at udvikle og forvalte deres egne ressourcer mere effektivt og blive selvstaendige initiativtagere.

Programmet har i hoej grad hjulpet til at lempe fattigdommen, skabe beskaeftigelse, fremme en rimelig vaekst og udvikle miljoemaessigt baeredygtig erhvervsvirksomhed i Catanduanes-provinsen. Men en raekke tyfoner paa Filippinerne, saerlig den seneste og mest oedelaeggende tyfon Loleng eller Bads, som ramte Catanduanes-provinsen den 21. og 23. oktober 1998, foraarsagede store tab af menneskeliv og materielle skader. Kommissionen finansierede som reaktion herpaa en noedaktion med uddeling af foedevarer og noedhjaelpsartikler til et beloeb paa 700 000 ECU via forskellige europaeiske ikke-statslige organisationer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4038/98

af Wilfried Telkaemper (V) til Kommissionen

(8. januar 1999)

Om: Risici paa grund af driften af det alsaciske atomkraftvaerk Fessenheim ved OEvre-Rhinen (EUF)

Den 11. december 1998 var det noedvendigt ogsaa at nedlukke anden blok af det alsaciske atomkraftvaerk Fessenheim paa grund af deformering af en fleksibel metalbaelg i koelekredsloebet. Af samme grund blev allerede i august i aar den foerste blok taget ud af drift.

Hvorvidt er Kommissionen informeret om art, omfang og foelger af uheldet i atomkraftvaerket Fessenheim, og mener det at der er behov for en kontrol af anlaeggene og sikkerhedssystemet ved en uafhaengig ekspertinstitution for at beskytte den schweiziske, tyske og franske offentlighed i tilstraekkelig grad mod risici i denne forbindelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(15. februar 1999)

Den 11. december 1998 konstateredes det under genopstarten af blok 1 i atomkraftvaerket i Fessenheim, at der var sket en deformering af nogle fleksible metalbaelge i indeslutningens overrislingsanlaeg. Det besluttedes da at udskifte disse baelge. Det tilsvarende udstyr i blok 2 blev omgaaende undersoegt, og man konstaterede, at det havde de samme deformationer. Som foelge heraf besluttede anlaeggets ledelse i overensstemmelse med sikkerhedsbestemmelserne og som en forebyggende foranstaltning at lukke blok 2 ned for at foretage det fornoedne. Reparationerne forloeb planmaessigt, saaledes at blok 2 kunne genstartes den 28. december og genstarten af blok 1 kunne genoptages. Efter planerne skulle blok 1 vaere i drift fra cirka midt i januar 1999.

Ansvaret for driftstilladelser til alle kernekraftanlaeg og for, at de i Frankrig gaeldende sikkerhedsbestemmelser og regler for god praksis overholdes, ligger hos de franske sikkerhedsmyndigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3813/98

af Concepció Ferrer (PPE) til Kommissionen

(22. december 1998)

Om: Programmer og projekter vedroerende transport i Katalonien

Kan Kommissionen i betragtning af den aabenhedspolitik, den foerer i forbindelse med sine udgifter, oplyse, hvilke af de projekter, der i perioden 1994-1999 er blevet gennemfoert i Katalonien, har modtaget tilskud fra de forskellige stoetteordninger paa transportomraadet?

Kan Kommissionen endvidere oplyse, hvilke beloeb der er blevet bevilliget til de enkelte projekter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(18. januar 1999)

Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2643/98

af John McCartin (PPE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Noedhjaelpen til Sudan

Vil Kommissionen skitsere, hvilke skridt den har taget til at hjaelpe ofrene for hungersnoeden i det sydlige Sudan, samt oplyse, om de til raadighed staaende budgetmidler har udgjort en begraensende faktor for EU's noedhjaelpsindsats?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(17. september 1998)

De nye beslutninger, som Kommissionen har truffet i 1998 om humanitaer hjaelp til Sudan, naar for oejeblikket op paa 54,8 mio. ECU. I dette beloeb indgaar:

- 11,8 mio. ECU ( marts): kanaliseret til De Forenede Nationers Boernefond (UNICEF), Den Internationale Roede Kors Komité og forskellige ikke-statslige organisationer (ngo'er).

- 33 mio. ECU ( juli): et bidrag fra Kommissionens Kontor for Foedevarehjaelp og Foedevaresikkerhed til Verdensfoedevareprogrammet (VFP).

- 10 mio. ECU ( august): kanaliseret til UNICEF, Den Internationale Roede Kors Komité og forskellige ikke-statslige organisationer (ngo'er).

Andre bekraeftede bidrag fra Kommissionen, som skal medregnes for 1988 er: 6,7 mio. ECU til VFP, som blev godkendt ved udgangen af 1997, men implementeret i de foerste maaneder af i aar, og de aarlige omkostninger til Sudan-operationerne fra Det Europaeiske Faellesskabs Kontor for Humanitaer Bistand (ECHO), som beloeber sig til ca. 2,5 mio. ECU om aaret.

Et ekstra bidrag paa 10 mio. ECU til VFP er for oejeblikket under overvejelse.

Med alle disse bidrag er Kommissionen sammen med USA en af de vigtigste donorer af humanitaer bistand i Sudan.

Der var paa et tidspunkt problemer med budgetmidler til bistand, som skulle kanaliseres gennem Kommissionen. Dette forhindrede dog ikke, at der blev ydet et stoerre bidrag til VFP gennem Kommissionens kontor for foedevarehjaelp og foedevaresikkerhed. Efter at den anden finansprotokol for den fjerde Lomé-konvention er indledt, er der blevet flere budgetmidler til raadighed, saaledes at der kan ydes mere bistand.