SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1889/00

af Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) til Kommissionen

(16. juni 2000)

Om: Anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi i EU's udenrigs- og udviklingspolitik

Internettet har skabt en lang række nye muligheder ikke blot inden for undervisning og sundhedsbeskyttelse, men også for spørgsmål vedrørende menneskerettigheder, demokratisering, miljøet, samfundets opbygning og fri adgang til information. Udbredelsen af Internettet og verdensomspændende kommunikationsteknologier åbner også muligheder for nye indlæringsmetoder, som kan tilpasses behovene i udviklingslandene. I de stadig voksende økonomier i Sydøstasien oplever man allerede en stor procentdel af private investeringer, som styres af markedsmekanismerne.

1. Er Kommissionen enig i, at informations- og kommunikationsteknologi bør indtage en vigtig plads i EU's udviklingspolitik? Kan Kommissionen i givet fald nævne nogle projekter?

2. Kan Kommissionen oplyse, hvor stor en procentdel af udviklingsbistanden der specifikt anvendes til undervisning inden for området informations- og kommunikationsteknologi?

Svar afgivet af Poul Nielson på Kommissionens vegne

(7. september 2000)

Kommissionen har foreslået gruppen af de otte mest industrialiserede lande (G8) at iværksætte e-udviklingsinitiativet på det netop overståede topmøde på Okinawa. Sigtet med e-udviklingsinitiativet er at fremme dialogen med udviklingslandene med henblik på at integrere dem i verdensøkonomien. Kommissionen er rede til at spille sin rolle og har navnlig foreslået, at der fokuseres på tre hovedområder: udvikling af infrastrukturer og forbedring af tilslutningsmulighederne, fremme af grundlæggende sociale tjenesteydelser og opbygning af menneskelig kapacitet samt ansporing til markedsvenlige politikker og sikring af politisk sammenhæng.

Kommissionen er af den opfattelse, at informationssamfundet kun kan slå rod i udviklingslandene ved at tage fat på et bredt spektrum af indbyrdes forbundne spørgsmål, og udvikling af informations- og kommunikationsteknologisk kapacitet er et af de mange aspekter. Det er imidlertid vigtigt at huske, at informations- og kommunikationsteknologi ikke har en umiddelbar indvirkning på fattige mennesker og lavindkomstlande. Milliarder af fattige mennesker har ikke adgang til grundlæggende infrastrukturer såsom elektricitetsnet og telefonforbindelser, hvilket er en forudsætning for at kunne drage fordel af nye teknologier.

Kommissionen arbejder allerede aktivt for informationssamfundet i udviklingslandene gennem sine generaldirektorater for eksterne forbindelser og udvikling samt generaldirektoratet for informationssamfundet. Kommissionen har navnlig iværksat et omfattende program for informations- og kommunikationsteknologi for Middelhavsområdet, Euro-Middelhavsinitiativet for informationssamfundet (Eumedis), som omfatter fem strategiske sektorer (uddannelse, e-handel, sundhed, kulturel arv/turisme, industri/innovation) og en særlig indsats for at forbedre forbindelserne mellem nettene. Eumedis har et samlet budget på 45 mio. EUR. Desuden er der iværksat et specifikt projekt med et budget på 2,5 mio. EUR, der er rettet mod at modernisere regelrammerne for telekommunikation.

Et omfattende program for Asien (Asia-ICT) er ved at blive gennemført med et samlet budget på 25 mio. EUR. Programmet har som generelt mål at udnytte alle informations- og kommunikationsteknologiens muligheder på områder af særlig relevans for asiatiske samfunds og landes socioøkonomiske udvikling og at bistå med at integrere de deltagende syd- og sydøstasiatiske lande i det globale informationssamfund. Det vil forbedre den gensidige forståelse, tilskynde til sammenkædninger og støtte udviklingen af applikationer til prioriterede sektorer, f.eks. landbrug, uddannelse, sundhed, sport, sociale områder, turisme, intelligent produktion og elektronisk handel.

En indsats i denne sektor i Latinamerika er blandt de prioriteter, der blev besluttet af stats- og regeringscheferne på Rip-topmødet i juni 1999. Kommissionen er ved at forberede en meddelelse om opfølgningen af Rio-topmødet.

I maj 2000 undertegnede Kommissionen en aftale med Verdensbanken og andre donorer om samfinansiering af det virtuelle universitet for Afrika (AVU). AVU giver undervisning via Internettet i forskellige discipliner, herunder uddannelse inden for informations- og kommunikationsteknologi. Fællesskabets bidrag på 1,1 mio. EUR er den eneste EU-finansierede aktivitet i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet, der omfatter uddannelse inden for informations- og kommunikationsteknologi (se: www.avu.org).