ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3326/97 af Antonios Trakatellis (PPE) til Kommissionen (15. oktober 1997)

Om: Den graeske faellesskabsstoetteramme: Egnatia-vejen og undergrundsbane i Thessalonika

Blandt projekterne i den anden faellesskabsstoetteramme for Graekenland (1994-1999) er anlaegget af Egnatia-vejen, der er af afgoerende strategisk betydning for udviklingen af transeuropaeiske net i Graekenland og Den Europaeiske Union, og undergrundsbanen i Thessalonika, der er et omfattende projekt, som skal afhjaelpe de alvorlige trafik- og miljoeproblemer i millionbyen. Paa grund af forsinkelser i projekterne og programmerne og dermed i udbetalingen af bevillingerne til Graekenland fra faellesskabsstoetterammen har den graeske regering foreslaaet, at der overfoeres midler fra nogle programmer til andre. F.eks. har den foreslaaet, at der overfoeres 100 mia drakmer fra Egnatia-vejprojektet og 27 mia drakmer fra undergrundsbaneprojektet i Thessalonika.

Har Kommissionen til hensigt at overfoere bevillinger, der er oeremaerket til de naevnte vigtige projekter, og i givet fald med hvilken begrundelse?

Hvordan vurderer Kommissionen paa baggrund af de bitre erfaringer med, at forsinkede projekter aldrig realiseres, den graeske regerings hensigt om at foretage en bevillingsoverfoersel, som reelt vil betyde, at Thessalonika-projektet afgaar ved en stille doed?

Hvordan vurderer Kommissionen paa baggrund af, at Egnatia-vejprojektet allerede er indledt, forslaget om en bevillingsoverfoersel, som vil forsinke gennemfoerelsen?

Er den ikke enig i, at de foreslaaede bevillingsoverfoersler reelt vil ophaeve de strategiske og oekonomiske fordele, som faerdiggoerelsen af Egnatia-vejen i femaarsperioden 1994-1999 ville have resulteret i, og som hermed vil blive udskudt i det uvisse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (7. november 1997)

Kommissionen kan bekraefte, at den har modtaget forslag fra de graeske myndigheder blandt andet angaaende en overfoersel til andre projekter af 100 mia. drakmer (ca. 330 mio. ECU), som inden for EF-stoetteramme II var afsat til Egnatia-vejen, og 27 mia. drakmer (ca. 90 mio. ECU), der var afsat til undergrundsbanen i Thessaloniki. Disse forslag undersoeges for oejeblikket af Kommissionen og vil herefter blive behandlet under det naeste moede i tilsynsudvalget for EF-stoetterammen.

Kommissionens holdning angaaende denne overfoersel af bevillinger fra undergrundsbaneprojektet i Thessaloniki fremgaar af svaret paa mundtlig forespoergsel H-741/97, som blev stillet i spoergetiden under moedeperioden i oktober 1997 ((Parlamentets forhandlinger (oktober 1997). )).

Hvad angaar den foreslaaede nedsaettelse af stoetten til Egnatia har Kommissionen allerede meddelt de graeske myndigheder, at den har alvorlige forbehold. Ifoelge Kommissionens oplysninger kunne dette projekt faktisk afsluttes inden for rammerne af den nuvaerende EF-stoetteramme ved brug af den tildelte stoette.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2831/97 af Nuala Ahern (V) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Euratom-laan til den russiske NPP Kalinin-Enhed 3

Paa hvilket stadium befinder det foreslaaede Euratom-laan til den russiske NPP Kalinin Enhed 3 sig - er ansoegningen blevet godkendt af Ekspertgruppen om Nuklear Sikkerhed under PHARE/TACIS, og i bekraeftende fald, ud fra hvilke kriterier og med hvilke tilknyttede betingelser? Foretager Den Europaeiske Investeringsbank en vurdering af det foreslaaede laan, og i bekraeftende fald, ud fra hvilke kriterier?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (16. oktober 1997)

Efter at det russiske statsejede elselskab Rosenergoatom har ansoegt om et laan fra Euratom, er Kommissionen i faerd med at gennemfoere alle de undersoegelser, der er noedvendige for at kunne tage stilling til et saadant laan.

I overensstemmelse med Raadets afgoerelse 94/179/Euratom af 21. marts 1994 om aendring af afgoerelse 77/270/Euratom om bemyndigelse for Kommissionen til at optage Euratom-laan med henblik paa bidrag til finansiering af forbedring af sikkerheden og effektiviteten i atomkraftvaerkerne i visse tredjelande ((EFT 84 af 29.3.1994. )) og retningslinjerne hertil har sikkerhedsekspertgruppen under PHARE-TACIS-programmerne allerede droeftet projektets tekniske aspekter. Den fremlagde i juli 1997 en udtalelse herom for Kommissionen. Det fremhaeves i udtalelsen, at gennemfoerelsen af det foreslaaede moderniseringsprogram og de foranstaltninger, der anbefales af Riskaudit, vil resultere i et internationalt acceptabelt sikkerhedsniveau. Endvidere understreges betydningen af, at de russiske nukleare sikkerhedsmyndigheder og de tekniske sikkerhedsorganisationer inddrages i godkendelsesproceduren, og det henstilles, at Faellesskabet fortsat yder stoette til de russiske tilsynsmyndigheder i godkendelsesperioden. Udtalelsen er givet med forbehold at, at vurderingen af projektets miljoemaessige virkninger er positiv.

Som led i Euratoms laaneprocedure skal Den Europaeiske Investeringsbank (EIB) afgive henstilling om det forelagte projekts finansielle aspekter, for eksempel om projektet er egnet til laanefinansiering og om det kan forventes, at laantager kan tilbagebetale Euratom-laanet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2862/97 af Doeke Eisma (ELDR) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Investeringer i atomkraftvaerkerne Rovno og Kmelnitsky i Ukraine

For nogen tid siden vedtog EBRD ikke at deltage i fuldfoerelsen af atomkraftvaerkerne Rovno 4 og Kmelnitsky 2 i Ukraine, fordi det af en undersoegelse var fremgaaet, at investeringen ikke var i overensstemmelse med kriteriet om omkostningsminimering, som banken er forpligtet til at overholde. Paa indevaerende tidspunkt lader EBRD en yderligere undersoegelse gennemfoere, hvoraf det vil fremgaa, om fuldfoerelsen af kun ét anlaeg opfylder kriteriet om omkostningsminimering.

Er Kommissionen af den opfattelse, at Euratoms laan til fuldfoerelsen af de to atomkraftvaerker skal annulleres efter EBRD's afgoerelse?

Mener Kommissionen ogsaa, at der ikke skal foretages nye investeringer i det ene af de to atomkraftvaerker, foerend EBRD har vedtaget, om det vil stille et laan til raadighed til fuldfoerelsen heraf?

Hvis EBRD ogsaa afstaar fra medfinansieringen af fuldfoerelsen af det ene af de to atomkraftvaerker, vil Kommissionen da foelge denne afgoerelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (23. september 1997)

Ifoelge de oplysninger, Kommissionen raader over, er det ikke muligt at bekraefte, at Den Europaeiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) har besluttet ikke at deltage i faerdiggoerelsen af de to atomkraftvaerker Rovno 4 og Khmelnitsky 2. Banken er i faerd med at undersoege de oekonomiske aspekter ved projektet. Kommissionen fortsaetter ogsaa sit arbejde med at forberede et Euratom-laan til projektet.

Kommissionen er stadig forpligtet til, at hele det aftalememorandum, der sigter mod lukning af Tjernobyl-vaerket ved aar 2000, bliver gennemfoert, og vil naturligvis tage hensyn til alle aspekter, naar den skal traeffe afgoerelse om projektetfinansieringen. Dette vil ogsaa omfatte den noedvendige supplerende finansiering fra andre finansielle institutioner saa som EBRD, de noedvendige garantier for, at de to reaktorer faerdiggoeres efter internationalt anerkendte sikkerhedsnormer og den globale noedvendighed af at opnaa nedlukning af Tjernobyl-vaerket, specielt paa baggrund af en ny rapport fra uafhaengige eksperter, som bekraefter de usikre forhold i enhed 3, der stadig er i drift.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-1144/97 af Leonie van Bladel (UPE) til Raadet (24. marts 1997)

Om: Surinam - Bouterse - international narkotikahandel

Den nederlandske formand for Raadet indkaldte for nylig Brasiliens og Kinas ambassadoerer for at give udtryk for formandskabets utilfredshed med, at de to lande havde modtaget en diplomatisk delegation fra Surinam, som blev ledet af Surinams tidligere diktator Desi Bouterse. Ifoelge den nederlandske formand skal en saadan modtagelse angiveligt have hoejnet Bouterses anseelse. I den forbindelse taenker formanden uden tvivl paa Bouterses omfattende deltagelse i den internationale kokainhandel, som navnlig skaber problemer for Nederlandene og Frankrig.

1. Har den nederlandske formand ogsaa givet udtryk for sin utilfredshed med de diplomatiske rejser, som angiveligt hoejner Bouterses anseelse, over for Surinams ambassadoer i Haag?

2. Er en saadan international demarche fra den nederlandske formand berettiget, saa laenge det nederlandske retsvaesen tilsyneladende ikke er rede til at udstede en international arrest- og ertersoegningsordre?

3. Ville det i betragtning af de enorme problemer, som Nordfrankrig og navnlig byen Lille har som foelge af Bouterses narkotikahandel, ikke vaere mere hensigtsmaessigt, at den nederlandske formand gennemfoerer fremtidige diplomatiske demarcher sammen med Frankrig?

Svar (7. november 1997)

Luxembourg har siden den 1. juli 1997 haft formandskabet for Raadet. Desuden hoerer spoergsmaal om udlevering mellem en medlemsstat og et tredjeland ikke under Raadets kompetence. Endelig er Raadet ikke blevet gjort bekendt med de demarcher, som det aerede parlamentsmedlem henviser til.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2878/97 af Wayne David (PSE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Statsstoette til den tyske kulindustri

Den fortsatte praksis med at tillade udbetaling af statsstoette til visse dele af den tyske kulindustri, medfoerer priser, der ligger under produktionsprisen, og betyder subsidiering af mindre effektive antracitproducenter. Desuden er det i strid med de saerlige betingelser for godkendelse af stoette og de grundlaeggende principper i EKSF- og EF-traktaterne. Resultatet er, at antracitproducenter i for eksempel Det Forenede Kongerige paafoeres illoyal konkurrence.

Kan Kommissionen oplyse Parlamentet om, hvad den har planer om at foretage sig i denne sag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (1. oktober 1997)

Ved skrivelse rettet til den tyske regering af 1. august 1997 og offentliggjort i EFT ((EFT C 258 af 23.8.1997. )) har Kommissionen underrettet Tyskland om sin beslutning om at indlede en procedure som fastsat i henhold til EKSF-traktatens artikel 88. Dette brev gaelder salg af anthracit fra de tyske stenkulvirksomheder Sophia-Jacoba GmbH og Preussag Anthrazit GmbH paa Faellesskabets omraade.

Af hensyn til retten til at forsvare sig har Kommissionen anmodet Tyskland om inden en frist paa én maaned at forelaegge en raekke forskellige rapporter om de naermere omstaendigheder i forbindelse med de paagaeldende salg i forhold til konkurrenceretten.

Kommissionen har ligeledes tilladt de oevrige medlemsstater samt eventuelle interesserede tredjeparter at forelaegge den deres bemaerkninger i denne sag inden for en tidsfrist paa én maaned at regne fra datoen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2770/97 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Braklaegning af 6 meter uploejet forager

Hvad kan Kommissionen foreslaa med hensyn til mulighederne for at bruge 6 meter brede foragre og markskel til braklaegning?

Tilsyneladende kraeves der i henhold til de gaeldende bestemmelser om braklaegning en mindstebredde paa 20 meter, som i en lang raekke tilfaelde betyder, at mange smaa landbrugere ikke kan benytte denne ordning.

Er der nogen mulighed for, at reglerne for braklaegning kan blive aendret, saa de kommer til at omfatte brugen af foragre og markskel, og hvor lang tid vil det i givet fald tage at faa gennemfoert saadanne aendringer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (15. september 1997)

Formaalet med den obligatoriske jordudtagning er at sikre kontrol over produktionen af korn samt olie- og proteinholdige afgroeder.

I almindelighed er de braklagte marker de mindst produktive. Mindstebredden paa 20 m blev indfoert for at undgaa, at kun markernes udkanter, som ifoelge sagens natur er mindre produktive, anvendes til obligatorisk jordudtagning.

Kommissionen har ingen planer om at aendre bestemmelserne i denne forbindelse, saa meget desto mere som det problem med smaa landbrug, som det aerede medlem naevner, ikke findes, idet smaaproducenter i EF-bestemmelserne er undtaget fra obligatorisk jordudtagning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2918/97 af Arlene McCarthy (PSE) til Raadet (8. september 1997)

Om: Undersoegelse af antidumpingtold paa ubleget bomuld fra Indien, Pakistan, Indonesien, Tyrkiet, Kina og Egypten

Vil Raadet med hensyn til den nye undersoegelse af antidumpingtold paa eksport af ubleget bomuld fra Indien, Pakistan, Indonesien, Tyrkiet, Kina og Egypten venligst oplyse, hvorfor det har godkendt en tredje saadan undersoegelse saa hurtigt efter den foregaaende kommissionsundersoegelse, som endnu ikke er tilendebragt officielt, og efter Raadets forkastelse af de foreslaaede toldsatser i maj 1997?

Raadet afviste den tidligere klage, da toldsatser efter dets opfattelse ville goere mere skade end gavn i Faellesskabet som helhed. Er Raadet ikke klar over, at denne tilsyneladende politiske afgoerelse om at indlede en ny undersoegelse kun er til skade og ikke til gavn? Er Raadet ikke enig i, at denne nye, men i alt vaesentligt identiske sag ikke kun truer de direkte beroerte parter - ved at skabe fornyet usikkerhed, mens klagen behandles, med udsigt til langt mere drastiske eftervirkninger i form af fabrikslukninger og mange arbejdspladsnedlaeggelser i hele EU's tekstilforarbejdningsindustri og en gros-sektor i tilfaelde af toldsatsernes indfoerelse - men ogsaa spilder en betragtelig del af EU-skatteborgernes penge?

Svar (17. november 1997)

1. Raadet henleder det aerede parlamentsmedlems opmaerksomhed paa, at det i henhold til artikel 5 i Raadets forordning nr. 384/96 (grundforordningen om antidumping) udelukkende er Kommissionen, der kan beslutte at indlede en antidumpingprocedure.

2. Ifoelge de oplysninger, Raadet har til sin raadighed, indgav Eurocoton den 26. maj 1997 en klage vedroerende import af ubleget bomuldsstof fra flere tredjelande. Efter modtagelse af klagen besluttede Kommissionen i henhold til artikel 5 i ovennaevnte forordning nr. 384/96 at indlede en antidumpingprocedure med heraf foelgende undersoegelse (meddelelse offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende den 11. juli 1997).

3. Der goeres opmaerksom paa, at en antidumpingundersoegelse i henhold til artikel 6, stk. 9, saa vidt muligt skal afsluttet inden et aar. I alle tilfaelde skal saadanne undersoegelser afsluttes senest 15 maaneder efter deres indledning.

4. Raadet afventer resultaterne af undersoegelserne, inden det tager stilling til spoergsmaalet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2757/97 af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: NASA-projektet Cassini-Huygens-sonden

Inden for rammerne af Cassini-Huygens-projektet vil NASA i oktober 1997 sende denne sonde ud i rummet ved hjaelp af en Titan-IV-raket med plutonium-stroemforsyning.

1. Er Kommissionen klar over dette?

2. Stoettes projektet med europaeiske tilskud?

3. Hvordan vurderer Kommissionen sikkerhedsrisikoen i forbindelse med dette projekt?

4. Vil Kommissionen laegge pres paa USA's regering for at faa den til at anvende ufarlige alternativer som f.eks. solkollektorer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (16. oktober 1997)

Kommissionen er orienteret om gaarsdagens opsendelse af Cassini-Huygens-sonden paa en mission, der ledes af USA, og som sigter mod at udforske Saturn over en fireaarig periode (Cassini) og lande ESA-sonden Huygens paa planetens maane Titan.

ESA deltager i missionen med Huygens-sonden (Daimler Benz Aerospace er hovedentreprenoer), som er et led i den interplanetariske udforskning under ESA's videnskabelige program. Paa nationalt plan deltager Italien i selve rumfartoejet gennem en bilateral aftale med det amerikanske rumagentur NASA. Kommissionen er ikke paa nogen maade direkte involveret.

Kommissionen har gennemgaaet det tilgaengelige materiale om eventuelle risici ved missionen, som isaer skyldes de nukleare elgeneratorer ombord. Generatorerne anvender varmen fra henfald af plutonium til produktion af den noedvendige elektricitet. Kommissionen vurderede, at risiciene er acceptable. Det var op til de amerikanske myndigheder at traeffe den endelige beslutning om opsendelsen, og det var den amerikanske praesident frem for NASA selv, der traf beslutningen.

ESA's ledelse understregede over for Kommissionen, at solceller ikke var en alternativ energikilde paa Cassini/Huygens-missionen. Betydningen heraf ligger i, at man baade i USA og Europa naevnte solceller, der er udviklet af ESA og Italien, som et muligt alternativ til de nukleare elgeneratorer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2995/97 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Haglbyger i Xanthi og Rodopi

De haglbyger, der gennem de sidste ti dage af august har ramt Xanthi og Rodopi, som i forvejen har alvorlige problemer, har foraarsaget omfattende oedelaeggelser paa afgroeder over et areal paa omkring 7.000 hektar i omraader, der allerede har alvorlige problemer.

Eftersom disse beskadigelser sammen med de oedelaeggelser, der skete sidste aar, foerer til oekonomisk katastrofe for disse producenter, bedes Kommissionen oplyse foelgende: Hvilke foranstaltninger agter den at traeffe for at yde de ramte producenter den noedvendige erstatning?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler paa skriftlige forespoergsler E-2870/97 og E-2995/97 (16. oktober 1997)

Kommissionen udtrykker sin medfoelelse med de landbrugere, hvis afgroeder er blevet oedelagt af hagl. Kommissionen forstaar fuldt ud de problemer, som kan opstaa efter et uvejr af et saadant omfang.

Kommissionen skal dog goere opmaerksom paa, at der i Faellesskabets budget ikke er afsat midler til at daekke tab af en hoest eller en hel aarsproduktion, hvilket faktisk hoerer blandt de oftest forekommende skader i forbindelse med haglbyger. Hvis det kan bevises, at gaarde eller husdyr er beroert af saadanne naturbetingede oedelaeggelser, kan Kommissionen dog undersoege eventuelle anmodninger fra medlemsstaten inden for rammerne af strukturfondene og overveje en passende omfordeling af rammebeloebene i EF-stoetterammen (EFSR) efter en aendring af prioriteterne, som medlemsstaten foerst skal foretage. Dette kunne for eksempel ske i forbindelse med midtvejsevalueringen af EFSR for Graekenland.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2015/97 af Nana Mouskouri (PPE) til Kommissionen (11. juni 1997)

Om: Auktioner i fjernsynet

Hvad mener Kommissionen om, at visse tv-kanaler, og navnlig de graeske, transmitterer udsendelser, under hvilke der afholdes auktioner?

Mener Kommissionen ikke, at saadanne udsendelser kan undergrave forbrugerrettighederne og -beskyttelsen?

Har den i givet fald til hensigt at foretage lovaendringer paa europaeiske plan for tilfaelde af denne art, eller kan der foretages en effektiv tilpasning af de eksisterende faelles bestemmelser?

Mener Kommissionen ikke, at det i begge tilfaelde er noedvendigt at ivaerksaette en saerlig foranstaltning med henblik paa at orientere forbrugerne, jf. EF-traktatens artikel 129 A?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (4. september 1997)

Det aerede medlem omtaler i sin forespoergsel en bestemt type udsendelse i graesk tv. Kommissionen er ikke bekendt med lignende programmer i andre medlemsstater.

Forespoergslen indeholder ikke de noedvendige oplysninger for at fastlaegge helt klart, hvilken form for aktivitet der er tale om. Hvis denne aktivitet betragtes som fjernsalg, er den omfattet af direktiv 89/552/EOEF ((EFT L 298 af 17.10.1989. )), som blev aendret for nylig ved direktiv 97/36/EOEF ((EFT L 202 af 30.7.1997. )) (fjernsyn uden graenser-direktivet). I saa fald er det de graeske myndigheders ansvar at sikre, at tv-selskaberne paa deres omraade overholder direktivets bestemmelser.

Hvis aktiviteten ikke betragtes som fjernsalg, er den underlagt graesk lov (om auktioner). I saa fald er det de graeske myndigheders ansvar at sikre, at tv-selskaberne paa deres omraade overholder graesk lov.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-2729/97 af Marianne Thyssen (PPE) til Kommissionen (30. juli 1997)

Om: Kompensationsordning for nederlandske tankstationsindehavere langs den belgiske og tyske graense

Ifoelge forlydender er der den 23. juli 1997 traadt en ordning i kraft, hvorefter nederlandske tankstationsindehavere langs den belgiske og tyske graense kompenseres for det tab, de er blevet paafoert, efter at en afgiftsforhoejelse har gjort benzinen dyrere i Nederlandene.

Kan Kommissionen oplyse, om denne ordning, der ikke finder generel geografisk anvendelse paa Nederlandenes omraade, men er geografisk begraenset til graenseomraaderne, er i overensstemmelse med de europaeiske konkurrenceregler?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Karel Van Miert (11. september 1997)

De omtalte foranstaltninger vil kunne indebaere statsstoette i medfoer af EF-traktatens artikel 92 og skal i saa fald anmeldes til Kommissionen i henhold til artikel 93, stk. 3, medmindre de er omfattet af »de minimis«-reglen ((EFT C 68 af 6.3.1996. )). Kommissionen er dog ikke bekendt med disse foranstaltninger. Den vil undersoege spoergsmaalet og underrette det aerede medlem om resultatet af dens undersoegelse.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2162/97 af Hiltrud Breyer (V) til Raadet (25. juni 1997)

Om: Novel Food-forordning (EF) nr. 258/97 - Paavisningsmetoder

1. Hvilke paavisningssystemer skal der indfoeres i forbindelse med den fastsatte »relevante analyse«?

2. Hvilke metoder forventes anvendt?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-2160/97, E-2162/97, E-2164/97, E-2166/97, E-2176/97, E-2178/97, E-2180/97, E-2182/97 og E-2186/97 (28. oktober 1997)

Som fastsat i artikel 8, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 258/97 ((EFT L 42 af 14.2.1997. )) skal det ved en relevant analyse i givet fald kunne paavises, at visse karakteristika ved en levnedsmiddelingrediens »- under hensyntagen til de accepterede graenser for naturlige variationer inden for saadanne karakteristika - adskiller sig fra det traditionelle levnedsmiddel eller den traditionelle levnedsmiddelingrediens«. Der erindres endvidere om, at de eventuelle gennemfoerelsesbestemmelser til artikel 8 vil blive vedtaget efter (komité)proceduren i artikel 13.

Affattelsen af spoergsmaalene giver ikke mulighed for at vide, hvilken kontrol det aerede parlamentsmedlem sigter til. Under alle omstaendigheder finder de generelle bestemmelser i EF-lovgivningen om kontrol med levnedsmidler anvendelse.

For saa vidt angaar de vurderinger, der skal foretages i henhold til artikel 4 og 6, i forordning 258/97, er bestemmelserne herfor og navnlig den rolle, som medlemsstaterne skal spille i forbindelse med vurderingsorganerne, fastsat i artikel 4, stk. 3, og artikel 6, stk. 2-4, eventuelt supperet med artikel 7 og 9. Det bemaerkes, at artikel 4, stk. 4, bestemmer, at Kommissionen offentliggoer retningslinjer for de videnskabelige aspekter vedroerende udarbejdelsen af den foerste vurderingsrapport. Disse bestemmmelser kan eventuelt suppleres med de relevante bestemmelser i direktiv 90/220/EOEF ((EFT 117 af 8.5.1990. )).

Med hensyn til analysemetoderne erindres der om, at artikel 4 i direktiv 93/99/EOEF ((EFT L 290 af 24.11.1993. )) bestemmer, at medlemsstaterne skal soerge for, at valideringen af de analysemetoder, der anvendes i forbindelse med den offentlige kontrol af levnedsmidler, naar det er muligt, er i overensstemmelse med visse kriterier i direktiv 85/591/EOEF ((EFT L 372 af 31.12.1995. )) om indfoerelse af faelles proeveudtagnings- og analysemetoder til kontrol af levnedsmidler.