ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2926/02

af Ari Vatanen (PPE-DE) til Kommissionen

(9. oktober 2002)

Om: Medlemsstaters fortsatte krænkelse af EU-bestemmelser

Gennemførelsesgraden for EU-retten lå i 1999 på 94,53 %. Mellem den formelle og den reelle gennemførelse er der imidlertid en dyb kløft.

EU-retten krænkes på mange måder. I tilfælde, hvor krænkelsen er forsætlig, burde Kommissionen gribe ind omgående. Et eksempel på langsom reaktion er bl.a. den ulovlige beskatning af biler, der indføres i Finland, som Kommissionen ikke har grebet ind over for på grundlag af direktiv 83/183/EØF(1), selv om den blev gjort opmærksom på problemet for over to år siden. Denne situation er uholdbar i forhold til EU's borgere.

I oplagte tilfælde, hvor EU-retten krænkes, burde Kommissionen have ret til at træffe forhåndsafgørelse, således at den kan pålægge den pågældende medlemsstat at overholde EU-bestemmelserne. Medlemsstaten skulle efterfølgende kunne indbringe Kommissionens afgørelse for Domstolen. Domstolen skulle have pligt til at behandle disse forhåndsafgørelser som hastesager, således at medlemsstaternes retssikkerhed ikke krænkes. Desuden bør Domstolens beslutningstagning fremskyndes, sådan som det krævedes i de i Nice i 2000 vedtagne bestemmelser.

1. Mener Kommissionen, at gennemførelsen af EU-bestemmelserne i øjeblikket er for langsom og tilfældig?

2. Vil Kommissionen på den næste regeringskonference foreslå, at den tildeles en ret og pligt til at træffe forhåndsafgørelser?

3. På hvilken måde vil Kommissionen i benægtende fald gribe ind i denne utilfredsstillende situation?

(1) EFT L 105 af 23.4.1983, s. 64.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(27. november 2002)

1. Oplysningerne i de årlige beretninger, som Kommissionen de sidste nitten år har tilsendt Europa-Parlamentet om kontrol med gennemførelsen af fællesskabsretten, giver ifølge Kommissionen ikke indtryk af, at denne sker for langsomt eller tilfældigt, som anført af det ærede medlem.

2. Kommissionen gør opmærksom på, at artikel 88 i EKSF-traktaten indeholder en procedure, i henhold til hvilken Kommissionen ved en begrundet beslutning kan konstatere, at en medlemsstat ikke har overholdt de forpligtelser, der påhviler den i henhold til denne traktat. Den pågældende medlemsstat kan derefter indbringe sagen for Domstolen. På dette stadium i konventionens arbejde har Kommissionen endnu ikke taget stilling til, om det vil være hensigtsmæssigt at indføje en lignende procedure i den nye traktat.

3. De overvejelser, der er gjort, navnlig i forbindelse med hvidbogen om nye styreformer(1), er udtryk for den betydning, som Kommissionen tillægger sin rolle som traktaternes vogter, bl.a. hvad angår forebyggelse, som ikke er omtalt i det rejste spørgsmål, men som Kommissionen ligeledes finder meget vigtigt.

(1) EFT C 287 af 12.10.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3507/02

af Giacomo Santini (PPE-DE) til Rådet

(10. december 2002)

Om: Fjerkræpestepidemi i Italien

Provinserne Verona, Mantova og Brescia hærges i øjeblikket af en fjerkræpestepidemi fremkaldt af H7N3-virussen, som er kendetegnet ved lav patogenicitet. Indtil videre er det næsten kun kalkunopdræt, der er berørt af denne pest. For at dæmme op for spredningen af sygdommen vil de italienske myndigheder anmode EU om tilladelse til at vaccinere udsatte arter i risikoområderne.

Valg af denne fremgangsmåde kunne imidlertid betyde, at det ikke længere ville være muligt at eksportere fjerkræprodukter fra de områder, hvor der vaccineres, til andre medlemsstater. De tre provinser tegner sig for ca. 80 % af kalkunproduktionen i Italien, og ca. 20 % af den samlede kalkunproduktion eksporteres.

Det er således klart, at et eventuelt eksportforbud vil medføre:

- et fald i kalkunproduktionen på ca. 20 %

- import af kød fra tredjelande (Brasilien og Thailand)

- tab af det tyske marked

- begrænsning af det område, hvor der vaccineres, med en heraf følgende risiko for sygdommens fortsatte beståen og en mulig mutation af virussen, som fra at være kendetegnet ved lav patogenicitet kan ændre sig til at blive kendetegnet ved høj patogenicitet.

Kan Rådet oplyse:

1. om det er muligt at opnå tilladelse til hastevaccination og samtidig bevare muligheden for at eksportere til de øvrige medlemsstater? Denne mulighed indrømmedes i forbindelse med den foregående fjerkræpestepidemi i 2000, hvor man benyttede DIVA-testen til at sondre mellem dyr, der reagerede positivt på prøven, fordi de var vaccinerede, og dyr, der reagerede positivt, fordi de var syge.

2. om det er muligt at foretage vaccination i et stort område med en heterolog vaccine (H7N1) og samtidig muliggøre fortsat eksport med absolut garanti for, at det eksporterede kød ikke på nogen måde kan overføre virussen, eftersom de pågældende dyr var raske, inden de blev slagtet?

Svar

(5. og 6. maj 2003)

Det er altid med stor alvor, at Rådet følger udbrud og udbredelse af epidemier såsom den aviære influenza, der nu har ramt Italien, og som det ærede parlamentsmedlem henviser til.

Rådet har vedtaget direktiv 92/40/EØF om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af denne sygdom.

Rådet fandt ved vedtagelsen af direktiv 92/40/EØF, at dyresundhedsmyndighederne i de medlemsstater, der kan iværksætte mere krævende foranstaltninger, primært burde være ansvarlige for forvaltningen af en sådan epidemi, men at det burde være Kommissionens opgave at vurdere disse foranstaltninger og i givet fald vedtage særlige gennemførelsesforanstaltninger efter udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed i overensstemmelse med direktivets artikel 21.

Kommissionen er navnlig ansvarlig for evalueringen af vacciner og diagnosticeringsmetoder samt for smidiggørelsen af de handelsbegrænsninger, som det ærede parlamentsmedlem omtaler, og det er Kommissionen, der vedtager de relevante afgørelser på dette område.

Rådet opfordrer derfor det ærede parlamentsmedlem til at henvende sig direkte til de kompetente myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3913/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE),Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE)og Josu Ortuondo Larrea (Verts/ALE) til Rådet

(14. januar 2003)

Om: Nægtelse af adgang til Rådet (landbrug og fiskeri) for delegationer fra Galicia, Euskadi og Andalucia

Inden samlingen den 16.-19. december i Rådet (landbrug og fiskeri) i Bruxelles anmodede delegationer fra Galicia, Baskerlandet og Andalucia Spaniens faste repræsentation ved EU om et særligt adgangskort for deres fiskerisagkyndige til Rådets pressesal, for at de kunne få direkte oplysninger, i lighed med repræsentanter på samme niveau for andre medlemsstater, der er direkte berørt af punkterne på Rådets dagsorden. Anmodningen fra de tre delegationer vedrørte ikke adgang til Rådets mødelokale, men kun til det offentlige lokale, hvor pressebureauer og korrespondenter orienteres direkte om Rådets drøftelser.

Hvordan forholder Rådet sig til den spanske repræsentations nægtelse af adgang til Rådets pressesal for delegationer fra de autonome regioner Galicia, Baskerlandet og Andalucia?

Svar

(13. maj 2003)

Rådet har ikke kendskab til de omtalte begivenheder og kan derfor ikke udtale sig herom.

Det bør imidlertid understreges, at adgang til Rådets pressesal først og fremmest er forbeholdt de akkrediterede journalister. Derudover kan der, hvis pladsen tillader det, gives adgang for repræsentanter for erhvervsorganisationer samt regionale delegationer.

I den forbindelse skal der overholdes en række formelle krav, som forvaltes af de kompetente tjenestegrene, for at få adgangstilladelse til pressecentret i forbindelse med Rådets samlinger. Disse formelle krav bygger på princippet om ligebehandling under hensyn til det antal pladser, der er ledige.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3775/02

af António Campos (PSE) til Kommissionen

(17. december 2002)

Om: Den fælles landbrugspolitik

Den 11. oktober 1999 anmodede jeg i skriftlig forespørgsel E-1766/99(1) Kommissionen om oplysninger om EUGFL, Garantisektionen. Svaret fra den 16. december 1999 indeholdt ikke alle de ønskede oplysninger.

Jeg vil gerne understrege, at jeg for at kunne udføre mit hver som EP-medlem har brug for følgende oplysninger:

- hvor stort et beløb, der årligt udbetales over EUGFL, Garantisektionen, til de 100 vigtigste støttemodtagere i hver medlemsstat

- procentsatsen af de midler, som hver medlemsstat har modtaget fra EUGFL, Garantisektionen, og som er blevet udbetalt til de 100 vigtigste støttemodtagere.

(1) EFT C 303 E af 24.10.2000, s. 14.

Supplerende svarafgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. marts 2003)

Den 1. oktober 2002 sendte Kommissionen vejledende tal for fordelingen af den støtte, opdelt på beløbskategorier, der blev udbetalt til bedrifterne som direkte betalinger i regnskabsåret 2000, til Parlamentets budgetudvalg, budgetkontroludvalg og landbrugsudvalg. Tallene stammer fra de betalingsdata, som Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) har modtaget fra medlemsstaterne. Datakvaliteten er generelt tilstrækkelig til brug for arbejdet i forbindelse med

regnskabsafslutningen, men der bør for øjeblikket udvises forsigtighed ved anvendelsen af dataene til andre analytiske formål. Det er ikke alle medlemsstaterne, der på nuværende tidspunkt anvender et system med entydige identifikationsnumre for alle støttemodtagere. For øjeblikket kan de samlede beløb pr. støttemodtager derfor være unøjagtige, hvilket resulterer i vejledende og ikke helt præcise tal.

Baseret på disse oplysninger giver tabellen, som er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat, en oversigt pr. medlemsstat over de samlede direkte betalinger i regnskabsåret 2000, det samlede beløb, der blev betalt til de 100 største modtagere af direkte betalinger, og den relative procentsats for sidstnævnte. Det bedes bemærket, at visse støttemodtagere på listen over de 100 største modtagere pr. medlemsstat kan være producentorganisationer. Grækenland har ikke forelagt detaljerede oplysninger om alle foranstaltninger for direkte betalinger. Der foreligger derfor ingen statistikker for denne medlemsstat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3498/02

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(2. december 2002)

Om: Andragende 566/2000

I april 2001 anmodede Udvalget for Andragender Kommissionen om at oplyse, hvad der havde fået den til at beslutte, at handlen mellem medlemsstaterne ikke var berørt, efter tidligere at have sagt at den var det. Jeg har stadig ikke modtaget noget svar, men forventer det snarest.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(19. december 2002)

Kommissionen skal meddele det ærede medlem, at det eneste synspunkt, den gav udtryk for under behandlingen af den sag, der er genstand for spørgerens spørgsmål, er det synspunkt, som der er gjort rede for i et brev af 5. februar 1993 fra generaldirektøren for Generaldirektoratet for Konkurrence til spørgeren. Dette brev blev sendt som led i den formelle procedure, som Kommissionen skal følge, når den vil afvise en klage.

Generaldirektøren oplyste i sit brev følgende: det fremgår af bevismidlerne, at den handel, der var berørt af de aktiviteter, De har klaget over, er den direkte handel mellem Norge og Det Forenede Kongerige. Dette betyder ikke, at de aktiviteter, der klages over, ikke kan have indvirkning på handelen mellem medlemsstaterne; der er ikke i indeværende tilfælde belæg for nogen væsentlig indvirkning på denne handel.

Kommissionen forstår, at spørgeren er af den opfattelse, at der på et møde i 1989 blev givet udtryk for en anden holdning. Selv hvis dette var tilfældet og det kan Kommissionen hverken bekræfte eller afkræfte ville en sådan stillingtagen ikke have givet udtryk for Kommissionens holdning, men blot være sagsbehandlerens foreløbige opfattelse af sagen på et tidspunkt, hvor den pågældende ikke var i besiddelse af alle de faktiske og retlige aspekter, der er nødvendige til vurdering af sagen.

Det skal bemærkes, at spørgeren ikke har anfægtet det pågældende brev fra generaldirektøren og således har valgt ikke at anmode om nogen formel beslutning fra Kommissionens side, som kunne være blevet omstødt ved Retten i Første Instans.

Kommissionen skal endvidere understrege, at den europæiske ombudsmand ved sin gennemgang af Kommissionens behandling af den pågældende klage specielt undersøgte Kommissionens konklusion med hensyn til spørgsmålet om handel mellem medlemsstaterne, og at han heller ikke konstaterede nogen form for forsømmelse i forbindelse med dette aspekt i sagen.

Alle de ovennævnte oplysninger er der allerede gjort rede for i Kommissionens forskellige skriftlige meddelelser af 6. februar 2001, 12. september 2001 og 19. marts 2002 til Parlamentets udvalg for andragender samt i Kommissionens mundtlige redegørelse på udvalgets møde den 21. marts 2002 som svar på udvalgets anmodninger efter dets møde den 21. februar 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3519/02

af Ursula Schleicher (PPE-DE) til Kommissionen

(10. december 2002)

Om: Vedtægt for og finansiering af europæiske politiske partier

Siden Europa-Parlamentets udtalelse af 17. maj 2001 har drøftelserne i Rådet om Rådets forordning om vedtægt for og finansiering af europæiske politiske partier været resultatløse.

Da denne forordning som følge af kritik fra Revisionsretten skulle være en overgangsløsning, indtil Nice-traktaten, som fastsætter et nyt retsgrundlag, træder i kraft, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

1. Efter det positive resultat af folkeafstemningen i Irland må det forventes, at Nice-traktaten træder i kraft i løbet af kort tid. Vil Kommissionen derefter fremsætte et nyt forslag til vedtægt for og finansiering af europæiske politiske partier?

2. Et nyt forslag med Nice-traktaten som retsgrundlag vil skulle drøftes med Europa-Parlamentet efter den fælles beslutningsprocedure. Hvad har Kommissionen i sinde at gøre for at finde frem til en bæredygtig løsning i denne overgangsperiode, som også kan holde stand over for Revisionsrettens kritik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(27. januar 2003)

Som lovet af Kommissionens formand under forhandlingerne i Parlamentet om Kommissionens arbejds- og lovgivningsprogram for 2003 agter Kommissionen at udarbejde et nyt forslag på grundlag af EF-traktatens artikel 191, så snart Nice-traktaten er trådt i kraft den 1. februar 2003. Kommissionen regner med at vedtage forslaget i løbet af februar 2003.

Artikel 191, som ændret ved Nice-traktaten, giver et fast og uanfægteligt retsgrundlag for fællesskabslovgivning vedrørende politiske partier og disses finansiering.

Det nye forslag vil træde i stedet for det overgangsforslag, der blev udarbejdet i 2001, men som aldrig blev vedtaget af Rådet. Det vil omhandle bestemmelser om de forpligtelser, der påhviler modtagere af fællesskabsmidler, med hensyn til respekt for demokratiet og overholdelse af de grundlæggende frihedsrettigheder, minimumsrepræsentativitet og finansiel gennemsigtighed og aflæggelse af regnskab.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3689/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: São Tomé og Príncipe

Kan Kommissionen give en oversigt over projekter i São Tomé og Príncipe, der var godkendt til finansiering over Den Europæiske Unions budget i 2001, og oplyse om størrelsen af den samlede investering i det pågældende år?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 og E-3725/02

(11. februar 2003)

Det ærede medlem henvises venligt til nedenstående skema, der viser den samlede støtte til følgende lande:

>TABELPOSITION>

Kommissionen sender direkte til det ærede parlamentsmedlem og til Parlamentets Generalsekretariat et mere detaljeret skema samt årsberetningen for 2001 om EU's udviklingspolitik og gennemførelsen af bistanden til tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3704/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: Sudan

Kan Kommissionen i forbindelse med Sudan oplyse, hvilke projekter der er blevet finansieret over EU-budgettet i år 2000?

Kan Kommissionen oplyse, hvor stor støtte der i alt er blevet ydet til Sudan i år 2000 inden for alle områder?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 og E-3725/02

(11. februar 2003)

Det ærede medlem henvises venligt til nedenstående skema, der viser den samlede støtte til følgende lande:

>TABELPOSITION>

Kommissionen sender direkte til det ærede parlamentsmedlem og til Parlamentets Generalsekretariat et mere detaljeret skema samt årsberetningen for 2001 om EU's udviklingspolitik og gennemførelsen af bistanden til tredjelande.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3919/02

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(14. januar 2003)

Om: Et europæisk satellitagentur

I forbindelse med et møde for få dage siden i Bruxelles mellem præsidenten for regionen Lazio, Francesco Storace, og Kommissionens formand, Romano Prodi, bekræftedes Roms kandidatur som hjemsted for et europæisk satellitagentur.

I tilknytning hertil understregede kommissionsformand Prodi, at kravet om enstemmighed risikerer at lamme placeringen af diverse organer, bl.a. Fødevaresikkerhedsagenturet og satellitagenturet, og han fremhævede desuden, at Kommissionen selv i en så kompliceret situation med alle til rådighed stående midler tilstræber, at der træffes en afgørelse herom.

Selv om disse udtalelser er temmelig generelle og lovlig flotte, lader de dog et vist engagement fra Kommissionens side skinne igennem og gør det muligt at ane en løsning.

Derimod kan man ikke uddrage samme konklusioner af det svar på min forespørgsel P-1940/02(1) af 26. juni 2002, som Loyola de Palacio afgav på Kommissionens vegne: På spørgsmålet om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt at placere det fremtidige satellitagentur i Rom, svarede Loyola de Palacio, at der ikke var truffet beslutning om en eventuel oprettelse af et europæisk agentur for multimodal satellitnavigation, og at man derfor naturligvis intet vidste om et sådant agenturs hjemsted, midler eller antal ansatte.

Kan Kommissionen på den baggrund oplyse,

1. hvorledes Galileo-programmets fremtidige udvikling vil se ud?

2. hvorledes de to modstridende udtalelser skal fortolkes?

3. hvorledes den forholder sig til spørgsmålet?

(1) EFT C 301 E af 5.12.2002, s. 249.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(25. februar 2003)

Galileo-programmet for satellitbaseret radionavigation bliver i udviklingsfasen, der varer indtil 2005, forvaltet af Galileo-fællesforetagendet. Ifølge foretagendets vedtægter, der blev vedtaget af Rådet i maj 2002, har det hjemsted i Bruxelles.

Når fællesforetagendet opløses, overdrages ansvaret for Galileo-systemets etablerings- og ibrugtagningsfase til den private organisation, der har fået koncessionen. Organisationen kan på grundlag af sine egne kriterier (f.eks. effektivitet, omkostninger mv.) afgøre, hvor dens forretningssted og driftsmæssige hovedkvarter skal ligge.

I andet halvår af 2003 sender Kommissionen et forslag til Rådet og Europa-Parlamentet om oprettelse af en offentligretlig struktur, som skal være den myndighed, der giver koncessionen; dens hjemsted naturligvis endnu ikke er fastlagt.

På denne baggrund og i betragtning af, at der ikke foreligger noget forslag eller nogen beslutning om oprettelse af et center for multimodal satellitnavigation, er der ikke modstrid mellem kommissionsformandens udtalelser og det svar fra Kommissionens næstformand med ansvar for transport og energi, som det ærede medlem henviser til.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2502/02

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(2. september 2002)

Om: Den internationale straffedomstol

Efter at have nægtet at ratificere den internationale straffedomstols statut den 1. juli 2002 underskrev USA en bilateral aftale med Rumænien om, at amerikanere ikke må udleveres til den internationale straffedomstol. Rumænien er et kandidatland til EU, og USA bestræber sig tydeligvis på at indgå tilsvarende bilaterale aftaler med andre kandidatlande. Kan Kommissionen oplyse, om den udover tilkendegivelser af sin misbilligelse også agter at træffe andre foranstaltninger, hvad angår såvel USA som de enkelte tiltrædelseslande, for at forhindre en svækkelse af den internationale straffedomstol på et så tidligt tidspunkt efter oprettelsen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(25. november 2002)

Det er rigtigt, at USA siden sidste sommer har henvendt sig til et antal lande, herunder visse EU-medlemsstater og kandidatlande, for at søge at opnå bilaterale aftaler om ikke-udlevering af den anden parts statsborgere til Den Internationale Straffedomstol (ICC).

Kommissionen mener, det er yderst vigtigt at bevare integriteten af Rom-statutten, og har deltaget i drøftelserne om at fastlægge en fælles EU-holdning til dette spørgsmål. Rådet vedtog den 30. september 2002 en sådan fælles holdning i form af konklusioner og vejledende principper, som giver medlemsstaterne et fælles grundlag for en konstruktiv reaktion over for USA uden at skade integriteten af Rom-statutten eller hindre ICC i at fungere effektivt. Kommissionen konkluderede i sin periodiske rapport for 2002 om Rumænien(1), at landets bilaterale aftale med USA, som det ærede medlem henviser til, ikke er i overensstemmelse med disse retningslinjer.

EU har siden da søgt at sikre, at medlemsstaterne og kandidatlandene fører en sammenhængende politik om Den Internationale Straffedomstol. Formandskabet har især bestræbt sig på at oplyse kandidatlande og de associerede lande om Rådets konklusioner og vejledende principper.

(1) KOM(2002) 700 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3702/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(19. december 2002)

Om: Surinam

Kan Kommissionen oplyse, hvilke projekter i Surinam der er finansieret over EU's budget i 2000?

Kan Kommissionen oplyse om størrelsen af den samlede bistand til dette land inden for alle områder i 2000?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielsonpå skriftlige forespørgsler E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 og E-3725/02

(11. februar 2003)

Det ærede medlem henvises venligt til nedenstående skema, der viser den samlede støtte til følgende lande:

>TABELPOSITION>

Kommissionen sender direkte til det ærede parlamentsmedlem og til Parlamentets Generalsekretariat et mere detaljeret skema samt årsberetningen for 2001 om EU's udviklingspolitik og gennemførelsen af bistanden til tredjelande.