DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/440

(2004/C 78 E/0462)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2895/03

af Dana Scallon (PPE-DE) til Kommissionen

(29. september 2003)

Om: Irske fåreavlere

Hvor mange medlemsstater insisterer på samme fårebestandstæthed for indhegnet græsning og for tilgrænsende fællesejet uindhegnet skråning, inden for en og samme bedrift?

Anmodede Kommissionen om frasortering af 800 000 får af hensyn til miljøbeskyttelse af græsskråninger i Irland?

Hvor mange får anmodede Kommissionen om at få fjernet fra græsskråninger i Irland?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. november 2003)

Den situation, hvor »mange medlemsstater insisterer på samme fårebestandstæthed for indhegnet græsning og for tilgrænsende fællesejet uindhegnet skråning inden for en og samme bedrift« synes ikke at findes i andre medlemsstater. Således undgås både overgræsning og underudnyttelse som følge af artikel 13 i Kommissionens forordning (EF) nr. 445/2002 af 26. februar 2002 (1) om betingelserne for forpligtelser til at ekstensivere, hvor det i litra b) fastsættes, at »besætningen skal fordeles på bedriften på en sådan måde, at hele græsarealet vedligeholdes, og der således undgås overgræsning eller underudnyttelse«.

Kommissionen har ikke specifikt bedt om frasortering af 800 000 får som nævnt i anden og tredje afsnit af spørgsmålet, men om overholdelse af både planen for beskyttelse af miljøet i landdistrikter (REPS), ordningen for fårepræmier samt de krav til beskyttelse af EU's habitat, der er fastsat i direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2), og direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (3). Domstolen afsagde den 13. juni 2002 en dom vedrørende Irland på grund af udbredt tab af vegetation og erosion som følge af for store fårebestande i det vestlige Irland (sag C-117/00). Irland skal således træffe foranstaltninger snarest for at efterkomme den pågældende dom. Det vurderes, at der må træffes foranstaltninger til nedbringelse af bestandene for at løse problemet med fårs overgræsning på fællesejede arealer (commonages), der medfører miljøskader på disse følsomme områder. Således vedtog Kommissionen i 1998 på grundlag af REPS at yde godtgørelse til landbrugere i disse områder, der følger en landbrugsmiljøplan, der nedbringer fårebestandene til en bæredygtig tæthed og som skaber særlige betingelser for regenerering af de ødelagte områder. Landbrugsmiljøplanen skal overholde de rammeprogrammer, der skal udarbejdes for de enkelte fælles græsningsområder.

Der blev, medens rammeprogrammerne for de fælles græsningsarealer blev udarbejdet, indført foreløbige foranstaltninger til afhjælpning af problemet med overgræsning i seks vestlige amter, hvor miljøskaderne var alvorligere. Dette krævede en øjeblikkelig 30 % nedsættelse af fårebestandene, og at ca. 140 000 får permanent blev fjernet fra de fælles græsningsarealer i disse amter i perioden november/december 1998. Disse foranstaltninger blev indført før 1998-udbetalingerne af fårepræmierne. Udbetalinger til landbrugerne af fårepræmierne i 1999 og 2000 blev begrænset til det antal, der var blevet ansøgt om under hensyn til et generelt loft på 70 % af 1998-præmierne under ordningen.

Det blev fra 2001 indført, at reglerne skulle overholdes fuldstændigt. Det er en betingelse for 2001-præmieordningen, at avlere med fælles græsningsarealer skal deltage i en godkendt REP-plan (også foranstaltning A) eller national plan (Statsstøtte godkendt af Kommissionen i september 2003), inden der kan foretages godtgørelser inden for ordningerne for moderfårspræmier og for mindre gunstigt stillede områder. Oplysninger om nedbringelsen af antallet af får som følge af overholdelsen i 2001 af nævnte bestemmelser findes ikke.

(1) Kommissionens forordning (EF) nr. 445/2002 af 26. februar 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), EFT L 74 af 15.3.2002.

(2) EFT L 103 af 25.4.1979.

(3) EFT L 206 af 22.7.1992.