SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1947/00

af Ulla Sandbæk (EDD) til Kommissionen

(7. juni 2000)

Om: Implementering af direktiver i medlemslandene via kollektive overenskomster

Daværende kommissær Padraig Flynn gav bl.a. den 10. maj 1993 tilsagn om, at det er muligt at gennemføre direktiver i medlemsstaterne via kollektive aftaler/overenskomster uden supplerende lovgivning. Var det i kommissær Flynns brev underforstået, at en sådan form for implementering kun kan finde sted, såfremt der er en aftale-/overenskomstdækning på 100 %?

Hvordan forestiller Kommissionen sig, at danske arbejdstagere, der ikke er overenskomstdækkede, vil kunne blive omfattet af Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om tilrettelæggelse af arbejdstiden(1)?

(1) EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(12. juli 2000)

Med hensyn til anvendelse af kollektive overenskomster som et middel til gennemførelse af direktivet henledes det ærede medlems opmærksomhed på artikel 137, stk. 4, (tidligere artikel 118) i EF-traktaten:

En medlemsstat kan overlade det til arbejdsmarkedets parter, efter en fælles anmodning fra disse, at gennemføre direktiver, der er udstedt i henhold til stk. 2 og 3. I så tilfælde sikrer den sig, at arbejdsmarkedets parter senest på den dato, hvor et direktiv skal være gennemført i overensstemmelse med artikel 249, har indført de nødvendige bestemmelser ad aftalemæssig vej, idet den skal træffe de nødvendige foranstaltninger for på et hvilket som helst tidspunkt at være i stand til at sikre de resultater, der er foreskrevet i de pågældende direktiv.

For det andet har Domstolen fastslået, at:

medlemsstaterne som udgangspunkt kan overlade gennemførelsen af ligelønsprincippet til arbejdsmarkedets parter, hvilket imidlertid ikke fritager dem fra forpligtelsen til ved egnede administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser at sikre, at alle Fællesskabets arbejdstagere i fuld udstrækning kan nyde godt af den i direktivet hjemlede beskyttelse(1). En sådan sikring skal ydes i ethvert tilfælde, hvor en effektiv beskyttelse ikke er sikret på anden måde, uanset årsagen hertil, herunder når de pågældende arbejdstagere ikke er organiserede, når det pågældende område ikke er dækket af kollektive overenskomster, eller når en sådan overenskomst ikke sikrer ligelønsprincippet i dets fulde udstrækning(2).

I øjeblikket gennemgår Kommissionen gennemførelsen af Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden(3) med henblik på at fremlægge en omfattende rapport om gennemførelsen af direktivet vedrørende alle medlemsstaterne. Med hensyn til gennemførelsen af direktivet i Danmark har Kommissionen henvendt sig til de danske myndigheder for at få afklaret, om visse bestemmelser i direktivet er blevet gennemført på en måde, som sikrer, at alle arbejdstagere i fuld udstrækning er omfattet af disse rettigheder.

(1) Rådets direktiv 75/117/EØF af 10. februar 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder, EFT L 45 af 19.2.1975.

(2) Sag 143/83, Kommissionen mod Kongeriget Danmark [1985] Sml. 427. Også jf. fx. sag 235/84, Kommissionen mod Den Italienske Republik [1986] Sml. 2291.

(3) EFT L 307 af 13.12.1993.