SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3693/00

af Matti Wuori (Verts/ALE) til Rådet

(29. november 2000)

Om: Anden årsberetning om adfærdskodeks for våbeneksport

Hvornår offentliggør Rådet under fransk formandskab sin anden årsberetning om gennemførelsen af adfærdskodeksen for våbeneksport?

Hvornår vil det franske formandskab forelægge sin anden årsberetning for Europa-Parlamentet?

Hvordan vil det franske formandskab tackle følgende svagheder i adfærdskodeksen?

- mægling

- autoriseret produktion i tredjelande

- kontrol med særligt anvendelsesformål

- multilaterale i stedet for bilaterale konsultationer i tilfælde af undergravning.

Kan det franske formandskab tilslutte sig Europa-Parlamentets betænkning fra september i år, hvori det klart giver til udtryk, at overholdelse af adfærdskodeksen er en forudsætning for EU-medlemskab? Hvordan agter Rådet i højere grad at inddrage ansøgerlandene i mekanismerne for adfærdskodeksen?

Hvilken forbindelse ser det franske formandskab mellem EU's adfærdskodeks og hensigtsskrivelsen/rammeaftalen?

Svar

(10. juli 2001)

Den anden årsberetning i henhold til punkt 8 i de operative bestemmelser i adfærdskodeksen for våbeneksport blev gjort tilgængelig for offentligheden den 4. december 2000, hvor Rådet tog den til efterretning(1). Den blev af formandskabet forelagt for Europa-Parlamentets arbejdsgruppe om våbenoverførsler den 6. december 2000.

Rådet finder ikke, at de punkter, der er nævnt i det tredje spørgsmål fra det ærede parlamentsmedlem, udgør egentlige svagheder i kodeksen, så meget mere som de fleste af punkterne ikke falder ind under kodeksen i streng forstand, om end de vedrører våbeneksport.

Rådets forberedende organer er i færd med aktivt at behandle spørgsmålet om mæglervirksomhed. Spørgsmålene om autoriseret fremstilling i tredjelande og kontrol med den endelige anvendelse er allerede genstand for særlig årvågenhed fra medlemsstaternes side, som navnlig har forpligtet sig til at kontrollere eksporten af udstyr som f.eks. samlebånd. Spørgsmålet om en eventuel forbindelse mellem salgsprisen på våben og typen af konsultationer mellem medlemsstaterne har imidlertid aldrig været taget op i Rådet.

Rådet finder, at man bør forvisse sig om, at de associerede lande overholder adfærdskodeksen, inden de tiltræder EU. I øvrigt har de alle allerede forpligtet sig til at gøre det. I forbindelse med de regelmæssige møder i trojkaen modtager de associerede lande detaljerede oplysninger om Rådets aktiviteter, herunder om iværksættelsen af kodeksen. Man vil imidlertid kunne overveje andre samarbejdsaktioner inden for eksportkontrol.

Efter Rådets opfattelse har den proces, der er fastlagt med kodeksen, og den, der er knyttet til hensigtsskrivelsen/rammeaftalen, forskellig oprindelse, men de går alligevel i samme retning. Hvor kodeksen således er resultatet af den politiske vilje, der hidrører fra Luxembourg- og Lissabon-kriterierne, er hensigtsskrivelsen affødt af det forhold, at der er opstået transnationale europæiske selskaber, som har behov for en egnet mellemstatslig ramme, der sikrer effektiv kontrol med deres eksport. Imidlertid må man konstatere, at de to instrumenter i praksis synes at supplere hinanden, idet man ser, at kodeksen mere og mere fokuserer på operationelle spørgsmål, hvorimod man i hensigtsskrivelsen aner en vis tendens til et bredere sigte.

(1) EFT C 379 af 29.12.2000, s. 1-6.