SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1323/03

af Elizabeth Lynne (ELDR) til Kommissionen

(8. april 2003)

Om: Konsekvenserne for små kedelfabrikanter af direktivet om trykbærende udstyr

Er Kommissionen bevidst om, at gennemførelsen af direktivet om trykbærende udstyr 97/23/EF(1) vil få katastrofale følger for kobberkedelindustien i England?

De syv professionelle kedelfabrikanter, som eksporterer deres håndlavede kobberkedler til brug i modeldampmaskiner over hele verden, står over for at måtte indstille deres aktiviteter som følge af de uoverkommelige omkostninger, direktivet medfører. Mens direktivet fritager ikke-professionelle kedelfabrikanter og fabrikanter af kedler til historiske dampmaskiner, har små, men vigtige og enestående håndværkere ikke andet valg end at give op.

Hvilke tiltag har Kommissionen iværksat med henblik på at sikre, at denne industri, som indtager en ledende position i verden, ikke bliver udslettet på grund af et direktiv, som industrien ikke i tilstrækkeligt omfang er blevet taget med på råd om?

Vil Kommissionen være positivt stillet over for en anmodning fra disse håndværkere om at opnå de minimis undtagelse fra dette direktiv?

(1) EFT L 181 af 9.7.1997, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(8. maj 2003)

Vedtagelsen af direktivet om trykbærende udstyr 97/23/EF skete i 1997 efter intens rådføring med medlemsstaterne, Parlamentet og industrien, og direktivet har skullet anvendes i alle medlemsstater siden maj 2002. Det indeholder harmoniserede bestemmelser vedrørende de væsentligste krav til og godkendelsesprocedurer for trykbærende udstyr, der markedsføres eller idrifttages, for så vidt angår sikkerhedsrisici i forbindelse med tryk. Direktivet erstatter en mangfoldighed af nationale bestemmelser med en fælles EU-lov, hvormed grænseoverskridende procedurer forenkles og omkostningerne nedsættes. Dette er i særlig høj grad tilfældet for små fabrikanter, der råder over begrænsede administrative ressourcer, og for fabrikanter, der på grund af deres produkters særegenhed og høje kvalitet er eksportorienterede. Kommissionen indrømmer, at tilpasningen til direktivets krav kan kræve visse indledende investeringer for fabrikanterne, men at dette dog er begrænset i så stort omfang som muligt ved hjælp af en tilstrækkeligt lang frist, der er på fem år.

Hovedformålet med dette direktiv er at minimisere og kontrollere sikkerhedsrisici for borgerne. Eksisterende undtagelser for visse produkter (f.eks. små produkter) eller produkter, der anvendes under specielle forhold (f.eks. eksperimenter, udstillinger) fra direktivet er berettigede, eftersom de tilknyttede sikkerhedsrisici er af begrænset omfang, omfattet af mere specifikke bestemmelser eller velkontrollerede på grund af de særlige omstændigheder.

En undtagelse fra direktivet med udgangspunkt i fabrikantens (lille) størrelse eller produktets enestående karakter vil ikke være passende, da sådanne kriterier ikke har nogen tilknytning til produktets sikkerhedsrisiko. En kobberkedels farepotentiale bliver ikke mindre, hvis kedlen er enestående eller fremstillet af en lille fabrikant. Derfor ser Kommissionen ikke positivt på indførelsen af en de minimis-undtagelse fra det nævnte direktiv.