SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2502/99

af Rolf Linkohr (PSE) til Rådet

(4. januar 2000)

Om: Europaaftaler med østeuropæiske stater

Europaaftalerne som EU har indgået med østeuropæiske stater, indeholder krav om ligebehandling med hensyn til etablering af selskaber og statsborgere fra de kontraherende lande (med forbehold af visse undtagelsesklausuler for særlige erhverv).

1. Er Kommissionen af den opfattelse, at dette ligebehandlingskrav indeholder et diskrimineringsforbud?

2. Er Kommissionen af den opfattelse, at en EU-medlemsstat ikke må gennemføre behovsundersøgelser hos statsborgere fra de kontraherende lande, hvis dette ikke kræves af landets egne statsborgere, som er selvstændige erhvervsdrivende?

3. Er Kommissionen ligeledes af den opfattelse, at det ikke kan kræves, at der foretages undersøgelser af forkundskaber hos statsborgere fra de kontraherende partnerlande inden for visse områder for selvstændig erhvervsvirksomhed, hvis det samme ikke kræves af medlemsstatens egne statsborgere?

4. Er Kommissionen ligeledes af den opfattelse, at man ikke kan kræve af statsborgere i de kontraherende partnerlande, at de skal dokumentere kapital inden for visse områder med selvstændig erhvervsvirksomhed, hvis dette ikke kræves af medlemsstatens statsborgere?

Svar

(16./17. maj 2000)

Som nævnt af det ærede medlem er der fastsat bestemmelser om etableringsret i de Europaaftaler, der er indgået mellem Fællesskabet og dets medlemsstater på den ene side og hvert enkelt af ansøgerlandene i Central- og Østeuropa (Bulgarien, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Polen, Den Tjekkiske Republik, Rumænien, Slovakiet og Slovenien) på den anden side, jf. kapitel II under afsnit IV i disse aftaler.

Disse bestemmelser, hvis ordlyd er specifik for de enkelte ansøgerlande, fastsætter dog generelt, at:

- medlemsstaterne fra det tidspunkt, hvor aftalen træder i kraft, skal garantere en national behandling med hensyn til etableringsret, bortset fra enkelte områder og emner;

- den associerede stat dog kun gradvis skal garantere en national behandling alt efter, hvilken sektor der er tale om;

- parterne på deres respektive områder kan fastsætte bestemmelser for virksomheders og udenlandske statsborgeres etablering, idet sådanne bestemmelser dog ikke må føre til forskelsbehandling mellem egne og den anden parts statsborgere.

Det skal imidlertid bemærkes, at ovennævnte bestemmelser vedrørende etableringsret ikke forhindrer, at parterne anvender deres egne love og bestemmelser navnlig i forbindelse med indrejse- og opholdstilladelse.

Derfor kan de tre spørgsmål i det ærede medlems forespørgsel besvares således, med forbehold for særlige bestemmelser i de enkelte Europaaftaler:

1. National behandling med hensyn til etableringsret indebærer, at enhver form for forskelsbehandling mellem egne og den anden parts statsborgere for så vidt angår etablering og udøvelse af en økonomisk aktivitet er forbudt.

2. I medfør af princippet om national behandling må en EU-medlemsstat ikke af bekvemmelighedsgrunde begrænse den anden parts statsborgeres ret til etablering og udøvelse af en aktivitet, medmindre den også begrænser denne ret over for sine egne statsborgere.

Dette princip anvendes med forbehold af bestemmelserne i artikel 55 i Europaaftalen med Estland, artikel 56 i Europaaftalerne med Letland og Litauen, artikel 57 i Europaaftalen med Slovenien, artikel 58 i Europaaftalerne med Ungarn og Polen og artikel 59 i Europaaftalerne med Rumænien, Bulgarien, Den Slovakiske Republik og Den Tjekkiske Republik.

3. Tilsvarende må der ikke stilles krav om særlige kundskaber udelukkende til den anden parts statsborgere. Det skal imidlertid bemærkes, at den bestemmelse i aftalerne, som gør det muligt at træffe foranstaltninger med henblik på gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, endnu ikke er gennemført i praksis.

4. På ganske samme måde må der ikke stilles betingelser af økonomisk art udelukkende over for den anden parts statsborgere for så vidt angår etablering og udøvelse af en økonomisk aktivitet. Derimod har visse medlemsstater sådanne bestemmelser i forbindelse med tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold på deres område.