SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0081/01

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(29. januar 2001)

Om: Indførelse af en stabilitetslov for de autonome samfund inden for den spanske stat, som gør nul-underskud på årsbudgetterne obligatorisk

Den spanske centralregering har netop krænket den ret til autonomi, der er nedfældet i forfatningen, ved at vedtage et foreløbigt forslag til en generel lov om budgetmæssig stabilitet, som forpligter samtlige administrationer til fra næste år at forelægge

budgetter med nul-underskud. Denne foranstaltning pålægges de autonome samfund til trods for, at de i henhold til forfatningen har bemyndigelse til at forelægge og godkende deres egne budgetter inden for de generelle statslige regler, som begrænser muligheden for at gribe tilbage til gældsstiftelse uden dog helt at udelukke den, sådan som det i øvrigt er tilfældet for samtlige stater og områder, der har politisk og lovgivningsmæssigt selvstyre. Denne afgørelse blev forsvaret af minister Cristóbal Montoro i en offentlig tale, som indeholdt mange angreb på oppositionen, idet Spaniens karakter af pioner inden for Den Europæiske Union blev fremhævet, sådan som det blev anbefalet af Det Europæiske Råd i Santa Maria da Feira under det portugisiske formandskab. Det er forbløffende, at en stat som den spanske, som modtager betragtelige pengesummer af Den Europæiske Union, og som stadigvæk har store mangler med hensyn til infrastruktur, på dogmatisk vis foreskriver nul-underskud på samtlige budgetter, selvom dette også er et brud på bestemmelserne om selvstyre. Mener Kommissionen, at den spanske regerings afgørelser på budgetområdet, for så vidt som de vedrører de autonome samfund, virkelig er i overensstemmelse med Den Europæiske Unions retningslinjer? Er Kommissionen bevidst om, at de spanske myndigheders fremgangsmåde må ses som led i en politisk offensiv, der har til formål at begrænse de beføjelser, som forfatningen og bestemmelserne om autonomi indrømmer den spanske stats nationaliteter og regioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(28. marts 2001)

I overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten har alle medlemsstaterne givet tilsagn om at overholde en mellemfristet målsætning for statsfinanserne om en budgetsaldo i balance eller i overskud(1). Der er bred enighed om, at overholdelsen af denne målsætning bidrager til stabile og sunde makroøkonomiske rammer. I de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for 2000 blev det henstillet, at Spanien opfylder og om muligt overgår budgetmålene i det opdaterede spanske stabilitetsprogram for 1999-2003, som efter Rådets opfattelse var i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten.

Kommissionen ønsker dog ikke at give nogen anvisninger i, hvordan den interne koordination mellem de forskellige undersektorer af statsforvaltningen skal organiseres, for at målsætningerne i stabilitets- og vækstpagten kan opfyldes. Dette er særlig relevant for medlemsstater med yderst decentraliserede skattesystemer. I Spaniens tilfælde henstillede de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, at koordinationen mellem regionerne og staten blev videreført og respekteret fuldt ud. Desuden roste Rådets udtalelse om det opdaterede spanske stabilitetsprogram for 1999-2003 det forhold, at budgettilpasningen var spredt over alle undersektorer af statsforvaltningen. Den roste især, at der var opstillet mål om, at budgetterne for de regionale regeringerne skulle være i balance fra 2001.

Endvidere er det værd at bemærke, at Kommissionen og Rådet altid har slået til lyd for underskudsreduktionsstrategier, der primært fokuserer på nedbringelse af de løbende udgifter, hvilket giver plads til øgede kapitaludgifter.

(1) EFT C 236 af 2.8.1997.