SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0472/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Rådet

(20. februar 2003)

Om: Vilkår, fremgangsmåde og tidspunkt for tilrettelæggelsen af Kosovos fremtid forud for et eventuelt EU-medlemskab

1. Hvor længe vil det ifølge Rådet være muligt at opretholde Kosovos nuværende status som et reelt FN- og EU-protektorat med både en ekstern øverste leder og eget parlament, egen regering og egen præsident, med samme møntenhed som tolv af EU's medlemsstater, ingen egen eksterne relationer og uden formel anerkendelse af området som en del af en stat, der i realiteten ikke længere udøver nogen form for suverænitet i Kosovo, og hvis autoritet totalt afvises af et overvejende flertal af befolkningen?

2. Hvordan vil Rådet hindre, at usikkerhed om fremtiden og utålmodighed med hensyn til, at der findes en løsning, fører til nye spændinger i stedet for et godt naboskab mellem de områder, som bebos af hhv. serbere og albanere?

3. Skal Kosovos grænser fastlægges i overensstemmelse med ønskerne hos flertallet af indbyggernes ønsker, inden Kosovo eller den stat, som området kommer til at tilhøre, bliver medlem af EU?

4. På hvilke vilkår, med hvilke fremgangsmåder og hvornår skal der træffes afgørelse om Kosovos fremtidige status? Hvordan vil alle de berørte parter blive hørt? Hvordan vil det blive sikret, at denne løsning kommer til at føre til varig fred og demokrati?

Kilde: Det nederlandske dagblad De Volkskrant af hhv. den 5. og 8. februar 2003.

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler E-0471/03 og E-0472/03

(29. september 2003)

Rådet er fuldt bekendt med de erklæringer, som den serbiske premierminister Zoran Djindjics fremsatte vedrørende Kosovo, før han blev myrdet. Det er også fuldt bekendt med det seneste initiativ fra nogle medlemmer af Kosovos Provinsforsamling til at få vedtaget en resolution om Kosovos uafhængighed. I konklusionerne fra samlingen i Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) den 24. februar 2003 opfordrede Rådet alle parter såvel i Beograd som i Pristina til at afholde sig fra ensidige initiativer, der ikke er forenelige med målet om et multietnisk og demokratisk Kosovo og kan få negative følger for stabiliserings- og normaliseringsprocessen ikke blot i Kosovo, men i hele regionen. Generalsekretæren/den højtstående repræsentant for FUSP, Javier Solana, har også under direkte kontakter med såvel de ansvarlige og i Pristina på ny givet udtryk for og understreget Rådets bekymring over de seneste destabiliserende erklæringer og initiativer og indtrængende opfordret alle parter til at afholde sig fra ensidige handlinger.

Det er Rådets faste overbevisning, at alle aspekter af FN's Sikkerhedsråds resolution 1244 fortsat er gyldige. Det er derfor nødvendigt, at Kosovos endelige status til sin tid behandles i overensstemmelse med denne resolution under inddragelse af regeringen i Beograd og de valgte ledere og repræsentanter for de politiske institutioner i Pristina.

Rådet støtter UNMIK og FN-generalsekretærens særlige repræsentant og støtter uforbeholdent standarder før status-politikken. Gennemførelsen af denne politik er afgørende for at man, når tiden er inde kan udforme den politiske proces, der skal bestemme Kosovos fremtid i overensstemmelse med resolution 1244. I forbindelse med denne politik gav Rådet i sine konklusioner af 24. februar 2003 sin fulde støtte til de bestræbelser, som UNMIK har iværksat for gradvist inden udgangen af 2003 at overføre de resterende beføjelser til de midlertidige selvstyreinstitutioner i Kosovo bortset fra dem, der er forbeholdt den særlige repræsentant i henhold til Sikkerhedsrådets resolution 1244. I sine konklusioner af 14. april 2003 erindrede det ligeledes om, at det lægger stor vægt på det initiativ, som den særlige repræsentant for ganske nylig har taget til at indlede en direkte dialog mellem Beograd og Pristina om praktiske spørgsmål af fælles interesse.