ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0916/02

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Rådet

(5. april 2002)

Om: Reform af Rådet

På topmødet i Barcelona vedtog de 15 EU-landes ledere på grundlag af forslag fra Rådets generalsekretær, Solana, at en gruppe særlige repræsentanter for medlemsstaternes ledere skulle udarbejde et dokument vedrørende den kommende reform af det Europæiske Råd.

Kan Rådet oplyse, hvad der er formålet med det dokument, som en gruppe særlige repræsentanter for medlemsstaterne skal udarbejde, og hvilken forbindelse har det med EU-Konventet?

Svar

(3. oktober 2002)

Det Europæiske Råd påbegyndte en reformproces i Helsingfors i december 1999, hvor det vedtog en række anbefalinger. Processen fortsatte i Göteborg og Barcelona, hvor Det Europæiske Råd gjorde sig bekendt med rapporter fra generalsekretæren/den højtstående repræsentant om fire hovedområder: Det Europæiske Råd, Rådet (almindelige anliggender), formandskabet for Rådet samt lovgivningsarbejdet i Rådet og åbenhed.

Det Europæiske Råd pålagde formandskabet sammen med Rådets generalsekretær at opretholde de relevante kontakter med Det Europæiske Råds medlemmer samt med de kontaktpersoner, de havde udpeget, med henblik på at forelægge Det Europæiske Råd i Sevilla en rapport med forslag til konkrete foranstaltninger til vedtagelse. Rådet analyserede denne rapport i forbindelse med forberedelsen af Det Europæiske Råd i Sevilla.

På baggrund af en sammenfattende rapport med detaljerede forslag, havde Det Europæiske Råd den 21.-22. juni 2002 i Sevilla en indgående drøftelse om dette spørgsmål og gav sin tilslutning til en række konkrete foranstaltninger, der kan anvendes på tilrettelæggelsen af arbejdet og arbejdsgangen i Rådet, uden at dette kræver traktatændringer.

Rådet henviser det ærede parlamentsmedlem til punkt 3-7 i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Sevilla samt til konklusionernes bilag I og II, som indeholder de afgørelser, stats- og regeringscheferne traf ved denne lejlighed, in extenso.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0714/02

af Fernando Fernández Martín (PPE-DE) til Kommissionen

(14. marts 2002)

Om: Jonas Savimbis forsvinden fra den politiske scene i Angola

De seneste hændelser i Angola, herunder Jonas Savimbis forsvinden fra den politiske scene i Angola, kan blive afgørende for, hvorledes situationen vil udvikle sig i dette land, der er hårdt ramt af flere årtier med borgerkrig.

Hvorledes bedømmer Kommissionen omstændighederne omkring Jonas Savimbis død, og hvilke initiativer agter den at tage for at fremme fredsprocessen og fremskynde genopbygningen af landet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(30. april 2002)

For Kommissionen er det positivt, at der den 4. april 2002, seks uger efter Jonas Savimbis død, officielt blev indgået våbenstilstand mellem den angolanske hær og UNITA. Kommissionen vil i overensstemmelse med EU's fælles holdning vedrørende Angola af 19. juni 2000 (2000/391/FUSP)(1) fortsætte sine

bestræbelser for at tilskynde til national forsoning og afholdelse af frie og retfærdige valg, så snart omstændighederne tillader det, respekt for menneskerettighederne og retsstatsprincippet, civilsamfundets inddragelse i fredsprocessen og frem for alt en løsning af den katastrofale situation på det humanitære område.

Kommissionen opfordrer de angolanske myndigheder til at træffe foranstaltninger, som kan lette det humanitære arbejde og adgangen dertil for alle, som har behov for hjælp, og glæder sig over regeringens meddelelse om, at den vil afhjælpe landets meget alvorlige humanitære situation med et nødhjælpsprogram, hvorefter de fire millioner internt fordrevne skulle få mulighed for at blive genbosat og reintegreret i samfundet inden for en nær fremtid.

Fællesskabets støtte vil i den forbindelse og i samordning med de angolanske myndigheder fortsat være målrettet mod humanitær bistand til internt fordrevne med særlig vægt på de stærkt krigshærgede centrale og østlige provinser. Kommissionen har endvidere til hensigt at fortsætte sin støtte i alle landets områder, så snart sikkerheden er blevet forbedret så meget, at det er muligt. Kommissionen vil også følge den humanitære bistand op med overgangsstøtte til rehabilitering og udvikling. Specielt er det afgørende, at lokale administrationer bliver genetableret og vejene genåbnet, hvis befolkningens levevilkår skal forbedres.

Kommissionen og regeringen er sammen i færd med at drøfte den fremtidige strategi for Angola inden for rammerne af programmeringen af 9. EUF. Strategien gennemgår forbindelsen mellem nødhjælp, rehabilitering og udvikling og lægger især vægt på støtte til fødevaresikkerhed, sundhed og uddannelse såvel som til fredsopbyning og ordentlig regeringsførelse. Det er helt afgørende, at civilsamfundet bliver inddraget på alle disse områder.

(1) EFT L 146 af 21.6.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2073/02

af Daniela Raschhofer (NI) til Kommissionen

(12. juli 2002)

Om: Obligatoriske nummerplader på cykler i hele EU

Mange østrigske byer har problemer med cyklisters ulovlige brug af offentlige faciliteter og områder.

Det er ikke usædvanligt, at cyklister bruger stier eller områder, hvor cykling er forbudt. Disse lovovertrædelser betyder, at andre trafikanter, forbipasserende og beboere udsættes for gener, og der sker ret ofte ulykker.

Det er som regel vanskeligt at drage cyklister til ansvar i sådanne situationer. Hvis cyklisterne ikke standser, er det næsten umuligt at få fastslået deres identitet, da cykler ikke er forsynede med nummerplader.

Da dette sandsynligvis ikke kun er et østrigsk problem, bedes Kommissionens oplyse:

1. om den er klar over det skitserede problem?

2. om den overvejer at fremlægge et forslag til direktiv om indførelse af obligatoriske nummerplader for cykler i hele EU med henblik på at forbedre mulighederne for at identificere cyklister, der overtræder loven?

3. I benægtende fald, hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(28. august 2002)

I overensstemmelse med nærhedsprincippet er det de lokale, regionale eller nationale myndigheder, som har ansvaret for lokale statutter og regler. Kommissionen har derfor ikke nogen planer om at fremsætte et forslag til et direktiv om obligatoriske nummerplader til cykler.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1356/02

af Michl Ebner (PPE-DE) til Rådet

(14. maj 2002)

Om: Historiebøger

I forbindelse med svar på skriftlig forespørgsel E-3634/01(1) skal det oplyses, at jeg har kendskab til, at medlemsstaterne selv er ansvarlige for undervisningsindholdet.

Men bearbejdelsen af den fælles kontroversielle europæiske historie synes dog at være et hensigtsmæssigt initiativ. Er Rådet også af denne opfattelse? Hvad mener det herom?

(1) EFT C 160 E af 4.7.2002, s. 156.

Svar

(30. september 2002)

Rådet er klar over, at et sådant initiativ vil være interessant, men kan kun bekræfte ordlyden af sit svar på forespørgsel E-3634/01.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2100/02

af Mario Borghezio (NI) til Kommissionen

(16. juli 2002)

Om: Intervention fra Den Europæiske Union for at redde gletscherne i Alperne

De enorme vandmængder, der pludselig har dannet sig i Alperne, efter at gletscheren på Monterosa er tøet, udgør et tydeligt bevis på en alvorlig nødsituation og et vartegn om fremtidige farer, som Den Europæiske Union må overtage ansvaret for.

Gletscherne i Alperne udgør således et enestående naturlandskab i Europa, og det er en fælles arv for befolkningerne i alpeområdet. I øjeblikket er der risiko for, at det bliver ødelagt, også som følge af de utilstrækkelige interventioner til beskyttelse af den klimatiske balance.

Agter Kommissionen at intervenere med hensigtsmæssige foranstaltninger til beskyttelse af og kontrol med situationen og med internationale politiske tiltag for at sikre vedtagelsen af foranstaltninger, som er nødvendige for at afværge eller i det mindste begrænse den overhængende fare for, at gletscherne i Alperne forsvinder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(4. september 2002)

Kommissionen er meget opmærksom på de alvorlige følger, som kan opstå på grund af klimaændringer, bl.a. at gletscherne smelter.

Kommissionen anser klimaændringer for at være et miljøproblem, som kræver en verdensomspændende løsning, og til denne bidrager vi aktivt. Fællesskabet og alle dets medlemsstater er parter i De Forenede Nationers Rammekonvention om Klimaændringer (UNFCCC), og de har alle ratificeret Kyoto-Protokollen den 31. maj 2002. Kyoto-Protokollen indeholder krav om, at alle medlemsstaterne opstiller og gennemfører nationale klimaændringsstrategier. De suppleres med foranstaltninger på EU-niveau.

Det europæiske klimaændringsprogram danner grundlag for en række omkostningseffektive foranstaltninger, som nedbringer emissioner, og det omfatter Kommissionens forslag om handel med emissioner og andre foranstaltninger på områderne energi, transport, industri og landbrug.

Andre planlagte foranstaltninger omfatter lovgivning om flourholdige gasser, minimum effektivitetskrav til slutbrugerudstyr, styring af energiefterspørgslen og fremme af kombineret kraftvarme samt to transport-pakker, der har til formål at skabe en ny ligevægt i trafikkens fordeling på transportformer og forbedre udnyttelsen af transportinfrastruktur og afgiftsopkrævningen for benyttelse af denne.

Kommissionen er af den opfattelse, at EU spiller en ledende rolle med hensyn til at bekæmpe klimaændringer i kraft af dens bidrag til at begrænse de skadelige virkninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1103/02 af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE)og Anna Terrón i Cusí (PSE) til Rådet. Rådets rammeafgørelse om bekæmpelse af handel med mennesker.



EF-Tidende nr. 309 E af 12/12/2002 s. 0083 - 0083



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1103/02 af María Valenciano Martínez-Orozco (PSE)og Anna Terrón i Cusí (PSE) til Rådet (18. april 2002) Om: Rådets rammeafgørelse om bekæmpelse af handel med mennesker I betragtning af alvoren af problemet med menneskehandel i Europa og fordi hovedårsagen til, at det ikke er lykkedes at opfylde de vigtigste målsætninger for gennemførelsen af den fælles aktion fra februar 1997 om bekæmpelse af menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn er, at der ikke i medlemsstaternes strafferet findes fælles definitioner, fælles regler for, hvad der er strafbart, og fælles sanktioner. Der har åbenbart siden efteråret 2001 hersket enighed i Rådet om en politisk aftale om den endelige formulering. Hvornår vil Rådet da vedtage rammeafgørelsen om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi(1)), og hvad er grunden til, at den endelige vedtagelse blokeres? (1) KOM(2000) 854 endelig udg. EFT C 62 E af 27.2.2001, s. 324. Svar (30. september 2002) Som de ærede parlamentsmedlemmer nævner i deres forespørgsel, blev der opnået politisk enighed om dette udkast til rammeafgørelse på samlingen i Rådet den 27.-28. september 2001, idet der dog var parlamentariske undersøgelsesforbehold fra flere medlemsstater, der endnu ikke alle er ophævet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1553/02

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(3. juni 2002)

Om: Beskatning af musik-CD'er

I nogle år har merværdiafgiften i Italien på intellektuelle værker som f.eks. bøger været begrænset til 4 % i forhold til den generelle sats på 20 % på alle andre varer. Dette er sket for at beskytte intellektuelle værker. Betegnelsen kulturgode omfatter bøger og tidsskrifter men derimod ikke CD'er, musikkassetter og CD-ROM, der betragtes som luksusvarer og derfor falder ind under momssatsen på 20 %, som om ord får en større kulturel værdi, blot fordi de nedskrives på papir. Visse CD'er kan nyde godt af den lave sats på 4 %, når de vedlægges tidsskrifter og sælges i aviskiosker. En eventuel momsnedsætning på CD'er vil uden tvivl udgøre en vigtig udviklingsmulighed for virksomhederne i denne sektor, som er stillet over for særlige vanskeligheder på grund af udbredelsen af piratproduktioner i hele Europa. En ligestilling af CD'er og andre produkter til gengivelse af musik med intellektuelle værker vil udgøre en behørig anerkendelse af en vigtig sektor, som uden tvivl udgør en del af den kulturelle produktion.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse, om der er truffet initiativer eller påtænkt undersøgelser eller udarbejdelse af dokumenter med henblik på eventuelt at nedsætte beskatningen af musikprodukter og på dette område ligestille dem med bøger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Fritz Bolkestein

(10. juli 2002)

Ifølge gældende momslovgivning i EU, særlig artikel 12 i det sjette momsdirektiv 77/388/EØF(1), finder den normale sats i princippet anvendelse på alle momspligtige transaktioner.

Imidlertid kan medlemsstater, der ønsker det, indføre en nedsat sats, som ikke må være under 5 % af afgiftsgrundlaget, men udelukkende på leverancer af varer og tjenesteydelser i de kategorier, der er omfattet af nævnte direktivs bilag H. Bøger, aviser og tidsskrifter er omfattet af dette bilag, men ikke CD'er, kassettebånd eller CD-ROM.

Desuden er der visse bestemmelser i samme direktiv, som fraviger disse regler (artikel 28, stk. 2) og gør det muligt for medlemsstaterne på visse betingelser at anvende en nedsat sats, der er lavere end mindstesatsen på 5 %, dog således at det gælder i anvendelsesperioden for overgangsordningen. Denne sats skulle allerede være i kraft fra den 1. januar 1991. Det er derfor, at Italien har kunnet opretholde en sats på 4 % på bøger.

På grund af risikoen for konkurrencefordrejninger kan anvendelsesområdet for disse midlertidige undtagelser ikke udvides. Følgelig ville den eneste mulighed, man kunne forestille sig, være at udvide anvendelsesområdet for de nedsatte satser for at få omfattet disse kulturgoder. Dette spørgsmål om udvidelse af anvendelsesområdet for de nedsatte satser til andre varer indgår som et element i en mere generel revision af visse aspekter af ordningen, som forventes at finde sted i 2003.

(1) EFT L 145 af 13.6.1977, direktivet er senest ændret ved Rådets direktiv 2002/38/EF af 7. maj 2002 EFT L 128 af 15.5.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0929/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(5. april 2002)

Om: Kartelundersøgelse af producenter af gipsplader

For snart et år siden blev det bekendt, at kommissær Monti havde indledt en undersøgelse af eventuelle prisaftaler mellem europæiske producenter af gipsplader. Blandt disse skal være følgende: Etex (Belgien), British Plasterboard (Det Forenede Kongerige), Knauf (Tyskland) og Lafarge (Frankrig). I midten af april 2001 meddelte Kommissionen de pågældende firmaer, at der var indledt en undersøgelse mod dem.

Kan Kommissionen oplyse, hvad der er kommet ud af den undersøgelse? Er der fundet konkrete beviser på prisaftaler? Hvilke sanktioner vil Kommissionen i bekræftende fald anvende?

Hvis Kommissionen endnu ikke har fået nogen resultater af undersøgelsen, hvad er da årsagen dertil? I hvilken fase befinder undersøgelsen sig, og hvornår forventes der konkrete resultater? Hvilke undersøgelser mangler Kommissionen endnu at gennemføre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(21. maj 2002)

Som det ærede medlem påpeger, bekræftede Kommissionen den 23. april 2001 (MEMO/01/149) efter forlydender i pressen og efterfølgende presseforespørgsler, at den siden efteråret 1998 havde været i gang med en undersøgelse af et formodet prisfastsættelseskartel på markedet for gipsplader (et gipsprodukt, som anvendes i bygge- og anlægsindustrien). I april 2001 sendte Kommissionen en meddelelse af klagepunkter til fem virksomheder. Dette skete på baggrund af en meget grundig undersøgelse, som omfattede inspektionsbesøg hos en lang række gipspladeproducenter i perioden 1998-1999. Kommissionen meddelte, at den ikke på dette tidspunkt ville afsløre de pågældende virksomheders identitet eller give nærmere oplysninger om de fremførte klagepunkter.

Kommissionen efterforsker fortsat sagen. Der er ikke fastsat nogen tidsfrist for afslutningen af kartelundersøgelserne, hvis varighed i vidt omfang afhænger af, hvor kompliceret den pågældende sag er, samt af de pågældende virksomheders udnyttelse af deres ret til kontradiktion og af Kommissionens interne procedurer.

Kommissionen kan dog oplyse det ærede medlem om, at de berørte parter allerede har haft adgang til Kommissionens dokumenter i sagen, og at de har gjort brug af deres ret til at svare på Kommissionens klagepunkter. Blandt andet har de fremført deres synspunkter mundtligt under en formel høring. Kommissionen forventer inden for en nær fremtid at kunne træffe beslutning om, hvorvidt der skal tages yderligere skridt i denne sag og i givet fald hvilke.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2404/02

af Karl-Heinz Florenz (PPE-DE) til Kommissionen

(7. august 2002)

Om: Import af lightere fra Kina i EU

Kommissionen offentliggjorde den 7. maj 1998 en anvisning M/266. I denne anvisning kræves det, at sikkerhedskravene til lightere forbedres, og at der indføres en børnesikringsstandard i lighed med den allerede eksisterende amerikanske standard. Dette krav er allerede imødekommet, idet sikkerhedsstandarden ISO 9994 for lightere er blevet forbedret og et udkast til standard pr EN 13869 til indføring af en børnesikringsstandard i CEN-medlemsstaterne er ved at blive vedtaget (direktiv om produktsikkerhed 2001/95/EF(1) & forbrugerbeskyttelse). Disse standarder er imidlertid frivillige. Et krav om obligatorisk indførelse af disse standarder er hidtil ikke blevet efterkommet. På grund heraf er der i årevis blevet importeret lightere fra Det Fjerne Østen i EU, der kun sjældent opfylder sikkerhedskravene og er i modstrid med forbrugerbeskyttelsen. Disse importer udgør desuden en konkurrence for europæiske producenter, da de ikke respekterer de europæiske sikkerhedsstandarder.

Har Kommissionen kendskab til dette problem?

Er Kommissionen i besiddelse af data vedrørende importen i billiglightere i EU?

Vil Kommissionen i forbindelse med lighteres sikkerhed udarbejde et særskilt forslag, der vedrører importerede lightere?

(1) EFT L 11 af 15.1.2002, s. 4.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. september 2002)

Der findes ingen specifik EF-lovgivning vedrørende lightere. Men spørgsmålet om sikkerhed vedrørende lightere falder under Rådets direktiv 92/59/EØF af 29. juni 1992 om produktsikkerhed i almindelighed(1). Heri kræves det, at forbrugsprodukter, der markedsføres skal være sikre og at medlemsstaterne skal føre tilsyn med markedet og iværksætte sanktioner i tilfælde af manglende opfyldelse af dette krav.

Ved vurdering af specifikke produkters sikkerhed henviser direktivet i mangel af national lovgivning, først og fremmest til europæiske standarder. Dette gælder uanset produktets oprindelsesland.

Medlemsstaternes kontrol af lightere medfører særlige problemer, da det vurderes, at der sælges omkring en halv milliard lightere hvert år inden for EU, heraf er ca. 50 % importerede lightere. Derudover er det ofte kompliceret og dyrt at teste lightere. Denne kontrol vil få endnu større betydning med indførelsen af nye krav til børnesikringer.

Kommissionen har derfor iværksat en række specifikke aktioner med henblik på at forbedre markedsovervågningen. En ad-hoc-arbejdsgruppe med deltagelse af relevante aktører har bl.a. iværksat specifikke projekter om overvågningssamarbejde mellem medlemsstaterne og om forbedret toldkontrol af lightere, der importeres fra tredjelande. Der har også fundet drøftelser sted med myndighederne fra de vigtigste producentlande i Fjernøsten.

I udvalget under direktiv 92/59/EØF, hvor dette spørgsmål ofte rejses, har medlemsstaterne meddelt, at der nu træffes effektive foranstaltninger med henblik på at forbedre overvågningen både på markedet og ved grænserne i toldmyndighedernes regi. Kommissionen vil fortsat overvåge disse udviklinger.

(1) EFT L 228 af 11.8.1992.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1224/02

af Terence Wynn (PSE) til Kommissionen

(29. april 2002)

Om: Ilois-folket fra Chagos-øerne

Har Kommissionen kendskab til situationen for Ilois-folket fra Chagos-øerne i Det Indiske Ocean?

Vil Kommissionen i bekræftende fald hjælpe disse mennesker, der nu bor på Mauritius og Seychellerne, til at vende tilbage til Chagos-øerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(21. maj 2002)

Kommissionen er vel vidende om problemet med Chagosøerne og Ilois-folkets situation, hvoraf flertallet har levet på Mauritius generelt i fattigdom og som en udelukket gruppe siden deres forvisning fra Chagosøgruppen i 1960'erne og 1970'erne.

Den er klar over, at den britiske regering efter den britiske højesterets afgørelse i november om, at forvisningen af Ilois-folket (som er britiske borgere) var ulovlig, er blevet pålagt at finde en løsning, som muliggør deres tilbagevenden til deres land. Efter sigende skal den britiske regering den 18. marts 2002 have sendt et brev til den mauritiske regering med forslag vedrørende Chagos-spørgsmålet. Der skal efter sigende oprettes en trustfond og udbetales kompensation og ydes anden hjælp særlig i form af erhvervsuddannelse.

Under omstændighederne forekommer det usandsynligt, at Kommissionen vil blive anmodet om at yde hjælpe til Ilois-folkets tilbagevenden til Chagos.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1611/02

af Pernille Frahm (GUE/NGL) til Kommissionen

(5. juni 2002)

Om: Statsstøtte til landbruget

Idet jeg takker for svaret på forespørgsel P-0744/02(1), beder jeg Kommissionen om, så snart overvejelserne om, hvorvidt Rådets afgørelse om destruktion af vin skal søges annulleret, er afsluttede, at sende spørgeren resultatet af disse overvejelser, baggrunden for resultatet samt det traktatmæssige grundlag for beslutningen.

(1) EFT C 205 E af 29.8.2002, s. 210.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. juli 2002)

Kommissionen besluttede den 9. april 2002, at den ikke ville gå til Domstolen for at få annulleret Rådets afgørelser af 28. februar 2002 til fordel for vinproducenterne i Frankrig og Italien.

Kommissionen udtrykker her og nu og vil også fremover udtrykke sin utilfredshed med, at Rådet træffer den slags afgørelser. Efter at have gennemgået de pågældende afgørelser i lyset af lignende fortilfælde, særlig Domstolens retspraksis på området, og under hensyntagen til omkostningerne ved og risikoen for en eventuel appel har Kommissionen fundet det mest hensigtsmæssigt ikke at indbringe sagen for Domstolen.