SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0027/03

af Charles Pasqua (UEN) til Kommissionen

(13. januar 2003)

Om: Beskyttelse af betegnelsen yoghurt

Efter Den Europæiske Domstols dom i Smanor-sagen påpegede Europa-Kommissionen i sin fortolkende meddelelse om salgsnavne for levnedsmidler af 15. oktober 1991(1), at levende mælkebakterier i tilstrækkelig mængde er et af yoghurts karakteristiske bestanddele. Yoghurt er derfor et produkt, hvis karakteristika er anerkendt af det europæiske myndigheder.

I denne meddelelse bliver det endvidere præciseret, at almindelig anvendelse af ordet yoghurt kan vildlede forbrugeren om produktets sande natur.

Den version af codex alimentarius, der i øjeblikket er ved at blive vedtaget, præciseres ved, at betegnelsen yoghurt som regel er forbeholdt produkter, der indeholder levende gær.

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF(2) om mærkning af og præsentationsområder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler er medlemsstaterne forpligtet til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at beskytte forbrugerne mod fare for svig.

På baggrund af de definitioner, der er fastlagt af de forskellige myndigheder, bedes Kommissionen oplyse, om en medlemsstat som f.eks. Kongeriget Spanien har ret til at ændre sin lovgivning, således at betegnelsen yoghurt udvides til at omfatte produkter, der ikke indeholder betydelige mængder af levende gær?

Har en medlemsstat som f.eks. Kongeriget Spanien på baggrund af Fællesskabets principper om forbrugerbeskyttelse ret til at ændre sine bestemmelser om betegnelsen yoghurt, som hidtil udelukkende var forbeholdt produkter, der indeholder levende gær, således at den også kan anvendes på produkter, hvori den levende gær er tilintetgjort?

Kan Kommissionen angive, hvilke foranstaltninger den har til hensigt at iværksætte med henblik på at forhindre Kongeriget Spanien i at gennemføre af sine nye retsbestemmelser vedrørende betegnelsen yoghurt?

(1) (EFT C 270/2.

(2) EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. marts 2003)

Formålet med Kommissionens fortolkningsnotat, som det ærede medlem citerer fra, er inden for rammerne af den frie bevægelighed for varer at fastslå, hvilke betingelser en medlemsstat skal opfylde for lovligt at kunne fastholde, at et navn, hvorunder et produkt sælges på medlemsstatens område, adskiller sig fra det produktnavn, der anvendes i produktionslandene, for således at beskytte forbrugerne mod risikoen for forveksling mellem forskellige produkter.

Betingelsen er, at det pågældende produkt, for så vidt angår dets sammensætning eller fremstillingsmåde, er så forskelligt fra de varer, der almindeligvis er kendt under dette navn i EU, at det ikke kan anses for at tilhøre den samme varegruppe. I denne forbindelse er det vigtigt at hæfte sig ved produktets kendetegn.

Faktisk har hverken Domstolen eller Kommissionen (i sit fortolkningsnotat) defineret yoghurt. I afgørelsen i Smanor-sagen fastslog Domstolen, i hvilke tilfælde det er nødvendigt at ændre et produktnavn for at beskytte forbrugerne mod risikoen for forveksling mellem forskellige produkter. I denne forbindelse bemærkede Domstolen, at kendetegnet i henhold til Codex Alimentarius ved det produkt, der bringes i omsætning under betegnelsen yoghurt, er tilstedeværelsen af specifikke levedygtige mælkesyrebakterier i rigelige mængder.

Domstolen påpegede, at der ikke er udarbejdet fælles eller harmoniserede regler for fremstilling eller afsætning af yoghurt med undtagelse af Kommissionens direktiv 93/102/EØF af 16. november 1993 om ændring af direktiv 79/11/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler bestemt til den endelige forbruger samt om reklame for sådanne levnedsmidler(1).

I mangel af fællesskabslovgivning har medlemsstaterne ret til at fastlægge bestemmelser om f.eks. anvendelsen af betegnelsen yoghurt og for hvilket produkt disse bestemmelser skal finde anvendelse.

Inden for rammerne af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter(2) modtog Kommissionen det spanske lovforslag, som det ærede medlem henviser til. I dette lovforslag gives der tilladelse til, at visse produkter bringes i omsætning under betegnelsen yoghurt pasteuriseret efter fermentering. Kommissionen gjorde ingen indsigelser mod dette udkast til retsforskrift. I overensstemmelse med den procedure, der er fastlagt i direktiv 98/34/EF, har de spanske myndigheder fra den 26. januar 2003 ret til at vedtage lovgivningen.

Kommissionen har ikke desto mindre fået forelagt adskillige klager over den spanske lovgivning, der navnlig er baseret på Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 200/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler. Kommissionen behandler for øjeblikket disse klager og retsstillingen i medlemsstaterne, for så vidt angår betegnelsen yoghurt.

(1) EFT L 291 af 25.11.1993.

(2) EFT L 204 af 21.7.1998.