ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/127

(2004/C 78 E/0129)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2565/03

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. august 2003)

Om: Restmængder af hormoner og antibiotika samt phthalater (blødgøringsmidler) i drikkevand

Drikkevand fremstillet af overfladevand kan indeholde restmængder af antibiotika og hormoner. Desuden kan blødgøringsmidler fra rørledningssystemerne afgives til drikkevandet.

1. Råder Kommissionen over måleværdier fra de enkelte medlemsstater?

2. Har Kommissionen planer om at indføre grænseværdier på dette område?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(6. oktober 2003)

I forbindelse med Rådets nugældende direktiv 80/778/EØF af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand (1) bliver de nævnte stoffer hverken reguleret eller kontrolleret regelmæssigt.

Ud fra de foreliggende oplysninger har man ikke kendskab til de nøjagtige koncentrationer af hormonforstyrrende stoffer i drikkevand og således heller ikke til de indtagne mængder i de europæiske lande.

For at få mere viden om dette spørgsmål lancerede Kommissionen en undersøgelse om hormonforstyrrende stoffer i drikkevand. Formålet med denne undersøgelse var dels at skaffe viden om udsættelse for hormonforstyrrende stoffer gennem drikkevand ved at anvende allerede eksisterende data fra forskellige medlemsstater og offentliggjorte undersøgelser, dels at udforme og gennemføre en casestudy for at skabe et mere fuldkomment billede af den nuværende forekomst af hormonforstyrrende stoffer og menneskers potentielle udsættelse for hormonforstyrrende stoffer gennem drikkevand.

Følgende hormonforstyrrende stoffer blev betegnet som relevante for drikkevand ud fra en vurdering af offentliggjort litteratur og en undersøgelse af en lang række europæiske landes vandværker: syntetiske og naturlige østrogener, alkylphenol, alkylphenolethoxylater, alkylphenoxyeddikesyrer, bisphenol-A og organiske tinforbindelser.

De vigtigste konklusioner af undersøgelsen er følgende:

— Ved hjælp af effektive behandlingslinjer for drikkevand kan drikkevandskontaminering med hormonforstyrrende stoffer undgås (f.eks. ved behandling med ozon eller aktivt kul eller ved bank filtration).

— Selv om råvand fra vandværker ikke indeholder hormonforstyrrende stoffer, kan drikkevand/ledningsvand være kontamineret med enkelte hormonforstyrrende stoffer på grund af udvaskning fra materialer, der anvendes på vandværker og i vandledninger.

— Selv om man regner med den højeste koncentration af et enkelt indberettet hormonforstyrrende stof i drikkevand ved vurderingen af virkninger på mennesker, er hormonforstyrrelser gennem indtagelse af drikkevand meget usandsynlige ud fra den viden, man har i dag.

Disse konklusioner og behovet for at regulere disse stoffer i drikkevand vil blive drøftet på det kommende seminar om drikkevandsdirektivet (2), som Kommissionen afholder den 27. og 28. oktober 2003. Nærmere oplysning om seminaret findes på internetadressen: (www. drinkingwaterseminar.org).

(1) EFT L 229 af 30.8.1980.

(2) Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand, EFT L 330 af 5.12.1998.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/69

(2004/C 88 E/0076)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2130/03

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(26. juni 2003)

Om: Støtte fra Kommissionen til NGO'er

1. Modtager Attac Deutschland e.V., Share e.V. og/eller Weed e.V. støtte fra Den Europæiske Union?

2. I bekræftende fald, i hvilken størrelsesorden og over hvilket tidsrum?

3. På grundlag af hvilken budgetpost eller hvilket program ydes støtten?

4. Såfremt der allerede er udbetalt penge, kontrolleres det da, at disse anvendes korrekt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(14. juli 2003)

Der er indgået to kontrakter med WEED e.V på grundlag af budgetpost Β7-6000 under samfinansiering af ngo-tiltag, der tager sigte på at bevidstgøre offentligheden om udviklingsproblemerne:

— 1997/014-332: Betegnelse: »Regulering af verdensmarkedet og nord/syd-forbindelser«. — Løbetid 36 måneder, afsluttet i 2001. — Fællesskabets deltagelse 319 739 EUR, 62 % af det samlede beløb. — Samlet beløb 514 206 EUR.

— 2001/010-327: Betegnelse: »At få de finansielle markeder til at arbejde for udvikling« (i sammenslutning med Informationsstelle Lateinamerika e.V). — Løbetid 36 måneder, afsluttes 31. december 2003. — Fællesskabets deltagelse 594 998 EUR, 75 % af det samlede beløb. — Samlet beløb 793 331 EUR.

Der er ikke indgået kontrakter med SHARE e.V eller ATTAC e.V på grundlag af budgetposter, der forvaltes af EuropeAid.

Alle kontrakter er underkastet EuropeAid's kontrol- og overvågningsprocedurer for tilskud ifølge bestemmelserne i Kommissionens på hinanden følgende forordninger om gennemførelsesbestemmelserne til rammefinansforordningen.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/717

(2004/C 84 E/0805)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0562/03

af Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) til Kommissionen

(27. februar 2003)

Om: Arrestationen af journalister i Gibraltar

Som Kommissionen vil vide, blev en gruppe journalister, der den 20. januar i år skulle til at lave en reportage om en aktion, som miljøorganisationen Greenpeace gennemførte mod olietankskibet Vema-magna i Gibraltar, arresteret.

Medlemmer af journalistforbundet i Campo del Gibraltar har over for mig oplyst, at politifolkene i de gibraltariske patruljebåde efter deres opfattelse optrådte voldeligt og vilkårligt, hvorefter nogle af de tilstedeværende journalister i ni timer blev holdt tilbage i cellerne på politistationen. Derefter blev de løsladt, uden at der blev rejst nogen sigtelse.

Den omtalte sammenslutning finder, at denne fremfærd er en åbenlys overtrædelse af ytringsfriheden, retten til frit at informere og borgernes ret til at modtage information.

Kan Kommissionen opfordre myndighederne i Gibraltar til at gøre rede for, hvilke bevæggrunde betjentene fra »Royal Police Gibraltar« havde til at arrestere journalisterne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(27. marts 2003)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0201/03 fra Menéndez del Valle (1).

(1) EUT C 78 E af 27.3.2004, s. 13.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/162

(2004/C 88 E/0171)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3975/03

af Paulo Casaca (PSE) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om: Ligebehandling af ansatte i Kommissionens delegation i Brasilien

Jeg har fra to lokalt ansatte i Kommissionens delegation i Brasilien modtaget en klage over, at de pågældendes løn er blevet sat ned med over 40 % i september 1999.

Kan Kommissionen bekræfte, at denne lønnedgang har fundet sted? Kan Kommissionen gøre rede for sin handlemåde? Kan Kommissionen sikre, at principperne i det europæiske charter om grundlæggende rettigheder overholdes i forbindelse med den måde, de lokalt ansatte i Kommissionens delegation i Brasilien behandles på?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(13. februar 2004)

Lønningerne for det lokalt ansatte personale i Kommissionens delegationer reguleres årligt i henhold til rammebestemmelserne om ansættelsesvilkårene for Kommissionens lokalt ansatte i tredjelande. Målet for de årlige lønreguleringer er at bevare et lønniveau, der er konkurrencedygtigt i forhold til lønningerne hos referencearbejdsgivere på det lokale arbejdsmarked.

Som følge af de dramatiske økonomiske vilkår i Brasilien i 1990'erne blev det besluttet at fastsætte en lønskala i ECU med månedlige lønudbetalinger i lokal valuta. I 1999 stod det klart, at referenceskalaen i ECU kunstigt havde ført til langt højere lønninger for det lokale personale end hos referencearbejdsgiverne. Det var derfor berettiget at vende tilbage til lønninger, der var fastsat i lokal valuta. De lokalt ansatte, der allerede arbejdede i delegationen, undertegnede et tillæg til deres kontrakt, som godkendte, at deres lønninger blev omregnet fra ECU til lokal valuta til en aftalt kurs.

Lønningerne for de lokalt ansatte, der allerede var ansat i 1999, blev derefter »fastfrosset«, indtil lønningerne svarede til lønningerne på det lokale marked. Tilpasningen foretages ved hjælp af en lønskala, der fastsættes og revideres årligt efter den aftale, der er indgået med personalets fagforeninger på grundlag af rammebestemmelserne. Kommissionen kan derfor ikke bekræfte, at lønningerne for de lokalt ansatte, der undertegnede tillægget, er faldet, da deres pålydende værdi har været fast siden 1999. Disse lønninger er for nærværende stadig betydeligt højere end lønningerne hos de lokale referencearbejdsgivere.

Kommissionen behandler alle lokalt ansatte i dens delegationer rundt om i verden i overensstemmelse med principperne i det europæiske charter om grundlæggende rettigheder.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/328

(2004/C 78 E/0345)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3838/03

af Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. december 2003)

Om: Herreløse dyr i Grækenland

Ifølge offentliggørelser i pressen er der i Grækenland vedtaget en lov (3170/03), der fastlægger den politik, som regeringen med henblik på De Olympiske lege vil føre, hvad angår herreløse dyr. En af afgørelserne går ud på, at kommunerne skal være ansvarlige for opsamlingen af de herreløse dyr. De vil til dette formål modtage et beløb på 1 mio. EUR til oprettelse af dyrehjem. Syge dyr vil blive aflivet ved indsprøjtning. Den ovennævnte procedure åbner dog mulighed for, at alle herreløse dyr vilkårligt kan slås ihjel.

En mere bæredygtig løsning ville være at oprette klinikker for herreløse husdyr med veterinærtjenester, som ville kunne føre kontrol med populationen af herreløse dyr. Ville Kommissionen i så fald bidrage til beskyttelsen af de herreløse dyr i Grækenland og stille midler til rådighed til oprettelse af sådanne dyreklinikker?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. januar 2004)

Herreløse hunde og kattes velfærd er et spørgsmål, der fuldstændig er de græske myndigheders ansvar, og Kommissionen har intet retsgrundlag for at gribe ind over for denne medlemsstats myndigheder i forbindelse med dette spørgsmål. Derfor kan ingen særlig fællesskabsstøtte komme i betragtning.

Som der blev givet udtryk for i svaret på det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-3503/03 (1), erfarede Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor i forbindelse med et kontrolbesøg i Grækenland i september 2003, at der blev gjort en væsentlig indsats for at finde en løsning på dette problem, som respekterede de pågældende dyrs velfærd. Kommissionen håber, at en kvalificeret veterinærudtalelse vil blive indhentet, før der tages beslutninger vedrørende disse dyrs fremtid.

(1) Se side 294.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/234

(2004/C 78 E/0236)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3169/03

af Michl Ebner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. oktober 2003)

Om: Forbud mod kamphunde

Desværre har mine hidtidige forespørgsler om et forbud mod kamphunde ikke ført til noget. Ganske vist har et par medlemsstater, f.eks. Italien og Østrig nu truffet foranstaltninger mod voldelige og aggressive hunde, idet de har indført pligt til mundkurv i offentlige bygninger og områder, som stoppesteder og parker, og en hvalpeskole til opdragelse af hundene, men desværre er disse foranstaltninger endnu ikke tilstrækkelige. I de seneste dage er vi atter blevet konfronteret med forfærdelige overskrifter om pittbull-angreb på børn og voksne. Det hjælper ikke, at enkelte lande og/eller regioner kæmper mod hold af bestemte hunderacer, der er behov for et direktiv om forbud mod kamphunde på europæisk plan.

Hvor mange mennesker skal efter Kommissionens mening først bides til døde eller lemlæstes?

Hvor længe skal vi vente, før der endelig sker noget på EU-plan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(16. december 2003)

Fællesskabets foranstaltninger inden for beskyttelse af folkesundheden har EF-traktatens artikel 152 som retsgrundlag. I artiklens stykke 1 bestemmes det således, at når Fællesskabets indsats supplerer de nationale politikker, gælder subsidiaritetsprincippet. Princippet, som er forankret i EF-traktatens artikel 5, byder, at inden for de områder, hvor Fællesskabet ikke har enekompetence, begrænses Fællesskabets indgriben til de tilfælde, hvor formålene med handlingen bedre kan gennemføres på fællesskabsplan.

I det spørgsmål, som det ærede parlamentsmedlem har rejst, råder Kommissionen ikke over noget tilstrækkeligt solidt og definitivt videnskabeligt grundlag til selv at kunne udarbejde et europæisk lovforslag vedrørende dette emne på medlemsstaternes vegne.

Det påhviler medlemsstaterne at vedtage alle nødvendige foranstaltninger på nationalt plan for at undgå den form for ulykker.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/649

(2004/C 88 E/0666)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3401/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. november 2003)

Om: Loizidou-sagen

Den tid, der er gået, siden Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol afsagde dom i denne sag, og uden at Tyrkiet har fuldbyrdet dommen, skader domstolens omdømme.

Tyrkiet stiller nu to hovedbetingelser for fuldbyrdelse af dommen:

— Loizidou-sagen må ikke skabe præcedens for andre sager, der verserer ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, og disse sager skal først forelægges for den erstatningskommission, som det ulovlige Denktash-regime for nylig oprettede.

— Den del af dommen, hvorefter Tyrkiet skal give Loizidou tilladelse til frit at nyde godt af sin formue, skal ikke fuldbyrdes, og hun skal kun have skadeserstatning.

I betragtning af, at den styrkede politiske dialog EU-Tyrkiet forudsætter overholdelse af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols domme, og fuldbyrdelsen af dommen i Loizidou-sagen har ladet vente på sig siden 1996, hvilke foranstaltninger vil Kommissionen da træffe for at få Tyrkiet til at fuldbyrde Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dom uden omsvøb og uacceptable kompromisser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(5. december 2003)

Kommissionen har nøje fulgt med i Loizidou-sagen mod Tyrkiet, som det ærede medlem henviser til. Som Kommissionen omtaler det i sin periodiske rapport for 2003 (1), accepterede Tyrkiet i juni 2003 at betale Titina Loizidou en retfærdig erstatning, som Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol havde tilkendt hende, inden oktober 2003, men betalingen er endnu ikke foretaget.

Det er tydeligvis en prioritet for Europarådets ministerstedfortrædere, som hyppigt har beskæftiget sig med sagen på de seneste ugentlige møder, at finde en løsning på dette spørgsmål. Europarådet har vedvarende insisteret over for Tyrkiet på, at det betingelsesløst skal betale den retfærdige erstatning, som domstolen har tilkendt.

En af prioriteterne i tiltrædelsespartnerskabet med Tyrkiet er efterlevelse af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols domme. Kommissionen vil følge nøje med i, hvilke domme der ikke efterleves af Tyrkiet, inkl. den her nævnte.

(1) KOM(2003) 676 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/591

(2004/C 88 E/0604)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0176/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(24. januar 2003)

Om: Konsekvenserne af at liberalisere landbruget på verdensplan

I nummeret af »Agence Europe« fra 6. november 2002 henvises der til eksistensen af en undersøgelse, som Kommissionen har udarbejdet, om konsekvenserne for landbruget i Den Europæiske Unions lande af en fuldstændig liberalisering af handelen med landbrugsprodukter på verdensplan.

I denne kronik fremhæves det, at kommissær Pascal Lamy har udtalt, at en sådan liberalisering ville indebære, at omkring 85 % af alle landbrugsbedrifter i Den Europæiske Union forsvandt, og det ville naturligvis blive de små og mellemstore familiebedrifter, det ville gå ud over. Det er klart for enhver, at en sådan udvikling ville betyde, at det var slut med landbrug i Den Europæiske Unions lande, og dermed med selvforsyning med fødevarer og med den balancen mellem by og land.

Det ville være at gøre denne modsigelse endnu større, hvis Den Europæiske Union, på et tidspunkt, hvor USA beslutter at forstærke støtten til sine landmænd, beslutter sig for at tage skridt i retning af at reducere støtten til landbrugerne i unionens lande.

Jeg anmoder derfor Kommissionen om at udlevere de data, som konklusionerne i den omtalte undersøgelse bygger på.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(27. februar 2003)

Artiklen i Agence Europe den 6. november 2002 henviser ikke til en specifik undersøgelse fra Kommissionens side, som det antydes af det ærede medlem. På grund af landbrugets særlige rolle med hensyn til forsyning af fødevarer og andre ydelser kan man ikke forestille sig en pludselig og fuldstændig liberalisering af verdenshandelen med landbrugsprodukter, som det kræves fra visse sider. En sådan fuldstændig liberalisering ville helt sikkert få alvorlige følger for det europæiske landbrugs levedygtighed i social, økonomisk og miljømæssig henseende. De tal, der nævnes i artiklen, illustrerer dette godt.

Når dette er sagt, skal det nævnes, at EU er forpligtet af de målsætninger, der indgår i Doha-erklæringen, som forudser forhandlinger om bl.a. »betydelige forbedringer i markedsadgangen«. EU vil forhandle på dette grundlag.
—

At atlanterhavslaks under opdræt slipper ud af burene, er et separat problem som ikke umiddelbart vedrører de normale kommercielle aspekter i forbindelse med antidumping. Kommissionen er dog bekendt med at der hersker bekymring for så vidt angår Teno-floden. Den tilrettelagde for to år siden et bilateralt møde mellem Finland og Norge herom. Det bør endvidere nævnes at Organisationen til bevarelse af laksebestanden i Nordatlanten (NASCI), som både EU og Norge er medlem af, siden 1994 har vedtaget en række resolutioner på dette felt. Heri indgår bl.a. de retningslinjer der blev vedtaget i juni 2001 for opdræt af laks i bure. Norge sendte i marts 2003 NASCO en rapport om landets politik for gennemførelsen af disse resolutioner; det fremgår af denne at man er i gang med at udarbejde retningslinjer for hvordan laks skal holdes indespærret i bure, og at de vil blive genstand for høring i løbet af 2003. En beskrivelse af den første fase af de nye regler om oprettelse af fredede områder for atlanterhavslaks indgik også i rapporten. Teno-floden er en af 37 floder hvori laks og laksens ynglemiljø beskyttes mod enhver form for skadelig aktivitet i kraft af en ordning som det norske parlament vedtog den 25. februar 2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/780

(2004/C 78 E/0830)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3101/03

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Rådet

(20. oktober 2003)

Om: ØMU-valget og placering af EU-organer

Et af de argumenter, der var fremherskende i den svenske ØMU-debat, var, at hvis den svenske befolkning stemte nej ved folkeafstemningen, ville Sverige have ringere muligheder for at komme i betragtning til placering af EU-organer, som f.eks. et EU-organ med ansvar for kemikaliehåndtering.

Nu hvor den svenske befolkning har stemt nej til den fælles valuta, euroen, mener Rådet da, at Sveriges muligheder for at komme i betragtning til placering af EU-organer er blevet forringet?

Svar

(4. marts 2004)

Rådet har ikke drøftet det spørgsmål, det ærede parlamentsmedlem rejser.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/568

(2004/C 78 E/0603)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3510/03

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Kommissionen

(18. november 2003)

Om: Førerbevis i EU

Kan Kommissionen oplyse, om de britiske politimyndigheder har handlet lovligt ved at erklære, at en kvindelig studerende ved Leeds Universitet, græsk statsborger, med et førerbevis til personbiler, der er udstedt i Grækenland, i henhold til direktiv 91/439/EØF (1) af 29. juli 1991 (som Grækenland har gennemført i sin nationale lovgivning, og ifølge hvilket medlemsstaterne gensidigt anerkender de førerbeviser, som de udsteder) ikke har ret til at køre bil i Storbritannien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(15. december 2003)

Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort (2) fastslår princippet om gensidig anerkendelse af alle kørekort, der er udstedt af en medlemsstat. Domstolen har for nylig ved sin dom i sag C-246/00 bekræftet, at den gensidige anerkendelse skal være ubetinget (3). Det er klart, at de britiske myndigheder skal anerkende et kørekort udtedt af de græske myndigheder, så meget mere som en studerende frit kan vælge mellem at erhverve et kørekort i den medlemsstat, hvor han/hun studerer, eller i hjemstaten (4).

(1) EFT L 237 af 24.8.1991, s. 1.

(2) EFT L 237 af 24.8.1991, stk. 1.2.

(3) C-246/00, dom af 10.7.2003, Kommissionen/Nederlandene, Sml. 2003.

(4) EFT L 237 af 24.8.1991, stk. 7.1.b og 9.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/248

(2004/C 78 E/0251)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3278/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(5. november 2003)

Om: Macau — Forum for Økonomisk og Handelsmæssigt Samarbejde

Den 12, 13, og 14. oktober afholdtes i Macau Forum for Økonomisk og Handelsmæssigt Samarbejde — Ministerkonference mellem Kina og de portugisisktalende lande.

Dette tema havde været genstand for udtrykkelig opmærksomhed i EP's beslutning af 8. april 2003 om Kommissionens rapport til Rådet og til Europa-Parlamentet om den Særlige Administrative Region Macau: første og anden årsrapport, hvoraf det navnlig fremgik, at »Macau som følge af sine historiske og langvarige forbindelser til Europa, især via Portugal, er særdeles egnet til at fungere som brohoved mellem Den Europæiske Union og Folkerepublikken Kina« og »den politiske linje, som såvel regeringen i SAR Macao som regeringen i Folkerepublikken Kina for nylig har afstukket rammerne for og nu er i gang med at følge med henblik på at styrke Macaos stilling som privilegeret centrum for Kinas forhold til hele den portugisisktalende del af verden«.

Ifølge de foreliggende oplysninger forløb mødet på en god og meget lovende måde.

Denne udvikling er af den allerstørste betydning for Europa i almindelighed og for EU i særdeleshed, idet den skaber dynamik i en ny linie for internationalt samarbejde fra Kina og til Kina, hvis omdrejningsakse er det på verdensplan tredjestørste europæiske sprog, portugisisk, og med Macau som privilegeret platform.

Jeg spørger derfor Kommissionen:

— Har Kommissionen ladet sig repræsentere på mødet eller sendt observatører?

— Hvilke oplysninger fik den, og hvilke konklusioner drog den?

— Hvilke virkninger vil disse ting få for et øget europæisk samarbejde med Macau, som udtrykt i EP's beslutning af 8. april 2003?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(11. december 2003)

Organisatorerne har ikke inviteret Kommissionen til at deltage i det første økonomiske og handelsmæssige forum, der fandt sted mellem Kina og de portugisisktalende lande den 12., 13. og 14. oktober 2003 i Macao. Den var derfor ikke repræsenteret på dette møde.

Kommissionen har imidlertid noteret sig, at der er undertegnet en handlingsplan for økonomisk og handelsmæssigt samarbejde mellem Kina og syv portugisisktalende lande, og at forumdeltagerne tillægger Macau en betydning som »bro« mellem de to parter. Den bemærker ligeledes med interesse, at Det Særlige Administrative Område Macao er udpeget som forummets faste sekretær med henblik på tilrettelæggelsen af forum nummer to i 2006.

Kommissionen noterer, at denne nye udvikling ligger i forlængelse af dens egen meddelelse fra 1999 om Macao (1), hvoraf det fremgår, at »EU finder, at Macao har en vigtig rolle som bro mellem Asien og Europa«. Samme holdning præger Kommissionens nuværende samarbejde med Det Særlige Administrative Område Macao.

(1) KOM(1999) 484 endelig udg.