ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2941/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(24. oktober 2001)

Om: Offentlig støtte til Ryanair i lufthavnen ved Charleroi

I sit svar på forespørgsel P-1767/01(1) meddeler Kommissionen, at den under hensyntagen til de oplysninger, der for nylig er fremkommet i pressen (vedrørende den vallonske regions offentlige støtte til luftfartsselskabet Ryanairs aktiviteter på Charleroi-lufthavnen/-bemærkning fra spørgeren) har til hensigt at kontrollere, om de indhentede oplysninger stadig gælder.

Andre regionale lufthavne fremsætter jo kritiske kommentarer til den offentlige støtte fra den vallonske region. Ifølge dem krænkes Fællesskabets konkurrenceret alvorligt. Ifølge avisen l'Echo (jf. De Standard af 5. juli 2001) vil støtten fra den vallonske region til Ryanair hvert år beløbe sig til 3 mio. euro. I alt skal Ryanair i Charleroi-lufthavn nyde godt af 12 mio. EUR i nedsættelser og begunstigelser.

Er Kommissionen efter kontrol af ovenstående oplysninger (vedrørende den vallonske regions offentlige støtte til luftfartsselskabet Ryanairs aktiviteter i lufthavnen ved Charleroi/-bemærkning fra spørgeren) af den opfattelse, at den offentlige støtte fra den vallonske region stadig er i overensstemmelse med Fællesskabets konkurrencelovgivning? I bekræftende fald, hvilke argumenter anfører Kommissionen herfor? I benægtende fald, hvilke skridt vil Kommissionen tage for at sørge for, at den vallonske region og Ryanair hurtigst muligt efterkommer bestemmelserne i Fællesskabets konkurrenceret?

(1) EFT C 350 E af 11.12.2001, s. 222.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palaciopå skriftlige forespørgsler E-2877/01 og E-2941/01

(20. december 2001)

Som følge af de informationer, der fremkom i pressen ved årets begyndelse vedrørende de eventuelle fordele i forbindelse med driften af flyruter, som selskabet Ryanair skulle nyde godt af i Charlerois lufthavn, har Kommissionen i september 2001 anmodet de belgiske myndigheder om en række oplysninger for at kunne vurdere arten af disse eventuelle fordele set i relation til EF-traktatens regler om statsstøtte. På grundlag af de informationer, Kommissionen modtager, vil den træffe beslutning om det videre forløb i sagen.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2854/01

af Heidi Hautala (Verts/ALE) til Kommissionen

(9. oktober 2001)

Om: Godkendelse af det hormonforstyrrende stof vinclozolin som pesticid

Ifølge det finske social- og sundhedsvæsens overvågningscenter for produkter foreslår Kommissionen, at vinclozolin, der er konstateret som et farligt aktiv stof med indvirken på hormoner, godkendes som pesticid. Forsøg på rotter har vist, at eksponering over for vinclozolin via munden forårsager ufrugtbarhed og svulster, der stammer fra handyr. Det er ikke blevet videnskabeligt bevist, at mennesker er mindre sårbare over for vinclozolins virkninger end rotter. Vinclozolin anvendes til bekæmpelse af mugdannelse i bær, frugter, olieplanter, grøntsager og prydplanter. Spredningen sker ofte tæt på det sted, hvor høsten finder sted, og anvendelsen medfører rester i levnedsmidler. Anvendelsen af vinclozolin er forbudt i Finland, Sverige og Danmark. I De Forenede Stater er stoffet klassificeret i sikkerhedskategori 10, hvilket i praksis betyder forbud mod anvendelse.

Ifølge EU's kemikaliestrategi bør beslutningstagningen baseres på forsigtighedsprincippet og direktivet om plantebeskyttelsesmidler har til formål at sikre et højt beskyttelsesniveau for borgere og miljøet. Hvordan vil Kommissionen argumentere for, at Kommissionen samtidig foreslår en godkendelse af vinclozolin?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(12. november 2001)

Vinclozolin er et aktivt stof, som anvendes i plantebeskyttelsesmidler. Det vurderes for tiden inden for rammerne af Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(1). Ifølge direktivet kan stoffer, hvis anvendelse er påvist som sikker i henhold til kriterierne i direktivet, optages på listen i bilag I. Medlemsstaterne skal herefter tillade produkter, som indeholder stoffet, såfremt direktivets sikkerhedskriterier er opfyldt: ifølge disse kriterier skal der foretages en yderlige sikkerhedsvurdering af det produkt, hvori det godkendte stof skal indgå. Medlemsstaterne kan begrænse eller forbyde anvendelsen af produkter, hvor særlige omstændigheder berettiger hertil (fx. klima, kostvaner).

EU's vurdering af vinclozolin er næsten tilendebragt. Kommissionen er ved at overveje sin stillingtagen og har endnu ikke fremsat forslag vedrørende vinclozolin. Så længe der ikke er truffet beslutning om optagelse på listen i bilag I, er produkter indeholdende vinclozolin tilladt i 12 medlemsstater.

(1) EFT L 230 af 19.8.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3283/01

af Laura González Álvarez (GUE/NGL) til Kommissionen

(27. november 2001)

Om: Hindring af losningen af spanske fartøjer i havnen i La Rochelle i Frankrig

Fiskere fra Asturien, Cantabrien og Baskerlandet klagede i slutningen af oktober over, at de franske myndigheder havde tilladt, at franske fiskere hindrede 37 fartøjer fra ovennævnte autonome regioner i at lande deres last af ansjoser i havnen i La Rochelle.

Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at forhindre en gentagelse af disse handlinger samt sikre den frie bevægelighed for varer i overensstemmelse med traktaten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Fischler

(18. december 2001)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-3148/01 fra Valdivielso de Cué(1).

(1) EFT C 115 E af 16.5.2002, s. 233.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1668/01

af Ulla Sandbæk (EDD) til Kommissionen

(14. juni 2001)

Om: Tilpasning af landenes pensionssystemer

Har den danske stat pligt til at give fradrag for pensionsindbetalinger foretaget af danske borgere i andre lande? Hvordan sikres det, at landene (i dette tilfælde Danmark) får adgang til oplysninger om pensionsindbetalinger foretaget i andre lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(3. september 2001)

Ifølge EF-traktaten må Danmark ikke diskriminere mod pensionskasser, der er etableret i andre medlemsstater. Det er Kommissionens opfattelse, at en dansk statsborger eller valutaindlænding bør indrømmes fradrag for pensionsbidrag, som han/hun indbetaler eller som indbetales på hans/hendes vegne til en pensionskasse i en anden medlemsstat eller i en stat, der er part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), som det er tilfældet for pensionsbidrag, der indbetales til danske pensionskasser. Kommissionen har på grund af alvorlig tvivl med hensyn til den restriktive danske lovgivning indledt en overtrædelsesprocedure mod Danmark.

Det er den skattepligtige selv, som skal levere oplysningerne om indbetalte beløb, og som kan blive anmodet om at forelægge alle yderligere oplysninger, som de danske myndigheder mener at have brug for for at kunne vurdere, hvorvidt bidrag til udenlandske pensionskasser er fradragsberettigede. Hvis det skulle blive nødvendigt at sammenholde oplysninger, kan medlemsstaterne gøre brug af Rådets direktiv 77/799/EØF af 19. december 1977 om gensidig bistand mellem

medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter(1). Det skal desuden nævnes, at Kommissionen i sin meddelelse af 19. april 2001 om afskaffelse af skattemæssige hindringer for grænseoverskridende ydelse af arbejdsmarkedsorienteret pension(2) foreslår, at medlemsstaterne aftaler detaljerede ordninger for automatisk informationsudveksling om arbejdsmarkedsorienteret pension for at sikre anvendelsen af deres skatteregler.

(1) EFT L 336 af 27.12.1977, ændret ved Rådets direktiv 92/12/EØF, EFT L 76 af 23.3.1992.

(2) EFT C 165 af 8.6.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3032/01 af Carlos Coelho (PPE-DE) til Rådet. Fortegnelse over tjenestemænd i Rådet fordelt på nationalitet og kategori.



EF-Tidende nr. 134 E af 06/06/2002 s. 0180 - 0181



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3032/01 af Carlos Coelho (PPE-DE) til Rådet (5. november 2001) Om: Fortegnelse over tjenestemænd i Rådet fordelt på nationalitet og kategori Jeg vil gerne have udleveret en fortegnelse over det samlede antal tjenestemænd, som arbejder i Rådet, fordelt på nationalitet og kategori. Svar (14. februar 2002) De oplysninger, det ærede parlamentsmedlem har udbedt sig, findes i skemaet i bilaget. >TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1381/01

af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen

(7. maj 2001)

Om: En løsning af konflikten på Molukkerne i Indonesien

På Molukkerne i Indonesien har der siden 1998 foregået en alvorlig borgerkrig, der hidtil er blevet fremstillet som en religiøs konflikt. Imidlertid gennemførte nogle af de vigtigste religiøse muslimske og kristne ledere i slutningen af marts 2001 en fælles rejse til FN og EU for i fællesskab at berette om, hvordan kristne og muslimer i århundreder har levet fredeligt side om side på Molukkerne, og at der i realiteten ikke er tale om en religiøs, men derimod en indenrigspolitisk konflikt, hvor tusindvis af borgeres liv hensynsløst ofres og befolkningsgrupper sættes op mod hinanden.

De religiøse ledere har sammen udarbejdet et nationalt forsoningsprogram, hvortil der er knyttet en betydelig økonomisk og social dimension. Til gennemførelse og udarbejdelse af dette program er der behov for ekstern støtte, som delegationen af religiøse ledere fra Molukkerne da også anmodede om.

Hvad kan EU gøre for at tilvejebringe en fredelig løsning på konflikten på Molukkerne? Vil EU støtte det foreslåede nationale forsoningsprogram?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(31. juli 2001)

Kommissionen følger nøje begivenhederne på Molukkerne og deler det ærede medlems bekymring.

Som størstedelen af det internationale samfund er Kommissionen af den opfattelse, at konflikten på Molukkerne hovedsageligt er et internt indonesisk anliggende, og at det først og fremmest er den indonesiske regering samt organisationer fra civilsamfundet, de religiøse samfund samt andre institutioner, der bør søge at løse problemet.

Fra konfliktens start har det kun været tilladt udlandet at yde humanitær bistand. Siden 1999 har ECHO (Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand), i det omfang den prekære sikkerhedssituation har gjort det muligt, været til stede på Molukkerne med henblik på at mindske de menneskelige lidelser. Bistanden ydes til ofre for konflikten, herunder internt fordrevne, via ngo'er (ikke-statslige organisationer). En ny operation er i øjeblikket under forberedelse.

Kommissionen er vidende om, at en række religiøse ledere har påbegyndt en social forsoningsproces og har ved flere lejligheder haft kontakt med disse ledere. Mulighederne for på lang sigt at yde støtte til den sociale udvikling på Molukkerne og andre nærmere definerede områder med henblik på at bidrage til en forbedring af den meget vanskelige situation vil blive undersøgt i forbindelse med Kommissionens forberedelse af en landebistandsstrategi for Indonesien.

EU har inden for rammerne af sin politiske dialog med Indonesien udtrykt bekymring over situationen og har opfordret de indonesiske myndigheder til at fortsætte deres bestræbelser på at genoprette ro og orden, forhindre yderligere vold og løse regionale konflikter gennem dialog i stedet for vold (jf. EU-formandskabets erklæringer af 28. november 2000 og 8. marts 2001).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3292/01

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(28. november 2001)

Om: Eventuel forskelsbehandling af kvinder ved udformningen af den svenske arbejdsskadeforsikring

Ifølge oplysninger i pressen i oktober 1999 havde Kommissionen besluttet at undersøge, om Sverige udøver forskelsbehandling af kvinder ved udformningen af arbejdsskadeforsikringen. Arbejdstagerorganisationen Tjänstemännens Centralorganisation (TCO) havde klaget herover til Kommissionen. Derefter krævede Kommissionen, at den svenske regering udtalte sig om klagen fra TCO. Til gengæld bad Kommissionen også TCO om at præcisere sine synspunkter.

Kritikken gik på to områder:

1. For det første den metode, som anvendes til beregning af erstatningen. Det er TCO's opfattelse, at kvinder med deltidsarbejde stilles ringere på dette punkt, især de, som vælger nedsat arbejdstid for at passe børn.

2. For det andet kriterierne for, hvad der skal opfattes som en arbejdsskade. Her udelades skader, som netop kvinder ofte rammes af. 70 % af de personer, hvis skader i Sverige anerkendes som arbejdsskader, er mænd.

Kan Kommissionen gøre rede for, hvad der er sket i denne sag, og om den er blevet afsluttet på en måde, som er tilfredsstillende for alle de involverede parter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(17. januar 2002)

Kommissionen bekræfter over for det ærede parlamentsmedlem, at den har modtaget en klage, som sætter spørgsmålstegn ved, om den svenske arbejdsskadeforsikring er i overensstemmelse med fællesskabsretten.

Ifølge klageren indebærer dels de nye bevisregler (baseret på formodninger), som sigter mod, at en ulykke eller sygdom skal anerkendes som en arbejdslykke eller en erhvervssygdom, dels beregningsmetoden for erstatning, som afhænger af arbejdstagerens fuldtids- eller deltidsbeskæftigelse på ulykkestidspunktet, en indirekte forskelsbehandling af kvindelige arbejdstagere.

Kommissionen er i færd med at undersøge klagens indhold på grundlag af den gældende fællesskabsret, dvs. Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring(1), og Domstolens retspraksis på dette område.

Kommissionen skal ikke undlade at orientere det ærede parlamentsmedlem om resultatet af den igangværende undersøgelse af denne klage, når samtlige nærmere undersøgelser og høringer af alle berørte parter er behørigt afsluttet.

(1) EFT L 6 af 10.1.1979.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2611/01

af Torben Lund (PSE) til Kommissionen

(27. september 2001)

Om: Sellafield og radioaktivitet

Målinger har vist stigende radioaktivitet i Barentshavet, på Kolahalvøen og på Svalbard, hvilket hidrører fra det atomare oparbejdningsanlæg Sellafield i Storbritannien. Englænderne skal nedsætte udslippet af det radioaktive stof technetium-99, men vil først begrænse udslippene fra Sellafield med 80 % i 2006.

I den forbindelse spørger jeg Kommissionen, hvad den agter at foretage sig for at fastholde den gældende aftale med de britiske myndigheder om en reduktion af de radioaktive udslip? Endvidere bedes Kommissionen give sin generelle vurdering af faren ved udslippene af bl.a. technetium-99 fra Sellafield.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af af Margot Wallström

(13. november 2001)

Da Oslo-Paris (OSPAR) Sintra-erklæringen af 23. juli 1998 blev underskrevet, understregede de kontraherende parter, blandt dem Det Forenede Kongerige, deres forpligtelse til at opfylde den række OSPAR-målsætninger, som var opstillet i erklæringen, heriblandt nogle, der gjaldt radioaktivt udslip. Erklæringen bemærkede, at flere af de kontraherende parter i OSPAR havde givet udtryk for bekymring over de dengang seneste udslip af technetium fra Sellafield og for det synspunkt, at disse udslip skulle ophøre. Erklæringen nævnte desuden den britiske regerings forpligtelse til at tage hensyn til disse bekymringer ved fremtidige beslutninger om tilladelser til udslip fra Sellafield.

På samme tid vedtog de kontraherende parter en strategi, som skulle fastlægge OSPAR-kommissionens fremtidige arbejde med radioaktive stoffer. Ansvaret for at vurdere, om denne strategis foranstaltninger er effektive, og om de kontraherende parter har gjort fremskridt med hensyn til at opfylde deres forpligtelser, ligger hos OSPAR-kommissionen og skal udføres ved at gennemgå strategien hvert femte år og om nødvendigt ændre den.

Kommissionen er forpligtet til at deltage i OSPAR's arbejde på en række forskellige planer, og når det nærmere betegnet gælder radioaktive stoffer, har den en undersøgelse i gang med henblik på at ajourføre Marína-projektet, der drejer sig om stråling fra radioaktivitet i de nordeuropæiske havområder. Dette arbejde omtales i OSPAR-strategien for radioaktive stoffer, og Kommissionen tog hensyn til OSPAR's synspunkter vedrørende undersøgelsens art og omfang, inden den påbegyndte arbejdet. Undersøgelsen skal offentliggøres sidst i 2002, og en foreløbig rapport forelægges OSPAR i begyndelsen af 2002. Undersøgelsen vil blandt andre oplysninger give en aktuel vurdering af den virkning, udledningerne af technetium 99 fra Sellafield har på mennesker og biomiljø.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2269/01

af Gordon Adam (PSE) til Kommissionen

(31. juli 2001)

Om: Mund- og klovsyge handelsproblemer med EU-ansøgerlande

Kan Kommissionen bekræfte, at EU-ansøgerlandenes indfrielse af deres forpligtelser i henhold til såvel Europaaftalerne som associeringsaftalerne stadig er et grundlæggende element i den styrkede førtiltrædelsesstrategi?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af David Byrnepå skriftlige forespørgsler E-2266/01, E-2267/01, E-2268/01 og E-2269/01

(27. september 2001)

De fællesskabsbeslutninger, der er truffet med henblik på at skabe sikkerhed inden for veterinær- og plantesundhedsområdet, udgør en integreret del af gældende fællesskabsret. Tiltrædelsesforhandlingerne er baseret på princippet om kandidatlandenes inkorporering af gældende fællesskabsret i national lovgivning. Efter tiltrædelsen vil sidstnævnte være bundet af denne lovgivning, herunder sikkerhedslovgivning, f.eks. bestemmelserne om mund- og klovsyge og bovin spongiform encephalopati (BSE). Samtlige kandidatlande er gået ind for dette princip. Desuden fastholder Kommissionen, at kandidatlandene skal skride til en gradvis integration af gældende fællesskabsret i førtiltrædelsesperioden.

I førtiltrædelsesperioden styres forbindelserne mellem Fællesskabet og kandidatlandene af associeringsaftalerne. I denne forbindelse såvel som i forbindelse med forskellige internationale fora har Kommissionen rejst spørgsmålet om de undertiden ekstreme restriktive foranstaltninger, der iværksættes af kandidatlandene. Kommissionen gør, hvad den kan, for at disse foranstaltninger ikke går ud over de forebyggende foranstaltninger, der er truffet af Fællesskabet. Kommissionen bekræfter, at de foranstaltninger, der skal træffes af kandidatlandene, ikke bør udgøre vilkårlig forskelsbehandling eller skjulte handelsrestriktioner. I denne henseende udgør associeringsaftalerne et grundlæggende element i førtiltrædelsesstrategien. Kommissionen har til hensigt at følge denne vej. Endvidere leverer Kommissionen ved sine hyppige kontakter til veterinærmyndighederne i kandidatlandene regelmæssige oplysninger om den seneste udvikling i medlemsstaterne og om de iværksatte foranstaltninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3133/01

af Avril Doyle (PPE-DE) til Kommissionen

(6. november 2001)

Om: Rådets forordning (EF) nr. 925/1999 om registrering og anvendelse i Fællesskabet af visse typer civile subsoniske jetflyvemaskiner

Generaladvokaten afgav den 20. september 2001 forslag til afgørelse vedrørende en præjudiciel forelæggelse om gyldigheden af artikel 2 og 3 i forordning (EF) nr. 925/1999(1) vedrørende begrænsning af brugen af fly i europæiske lufthavne med henblik på beskyttelse mod støj; denne forordning er baseret på designkriterier fremfor præstationskriterier, hvilket giver anledning til undren og rejser forskellige spørgsmål; designkriterier kan til forskel fra præstationskriterier ikke anvendes til at favorisere en bestemt producent af jetmotorer fremfor en anden. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse, om den vil foreslå en ophævelse eller ændring af Rådets forordning (EF) nr. 925/1999 om registrering og anvendelse i Fællesskabet af visse typer civile subsoniske jetflyvemaskiner?

(1) EFT L 115 af 4.5.1999, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. december 2001)

Kommissionen har kendskab til generaladvokatens udtalelse af 20. september 2001 vedrørende foreneligheden af artikel 2 og 3 i Rådets forordning (EF) nr. 925/1999 af 29. april 1999 om registrering og anvendelse i Fællesskabet af visse typer civile subsoniske jetflyvemaskiner, som er blevet ombygget og omcertificeret for at opfylde normerne i bind I, del II, kapitel 3, i bilag 16 til konventionen angående international civil luftfart, tredje udgave (juli 1993)(1) med fællesskabsretten. Kommissionen afventer med interesse Domstolens afgørelse i denne sag.

Kommissionen agter ikke at drage nogen konklusioner, før denne afgørelse foreligger. Uafhængigt heraf vedtog Kommissionen den 28. november 2001 et udkast til direktiv om gennemførelse af den beslutning, der for nyligt er truffet af forsamlingen for Den Internationale Civile Luftfartsorganisation (ICAO) vedrørende foranstaltninger til reduktion af støj fra fly.

(1) EFT L 115 af 4.5.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2206/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(23. juli 2001)

Om: Importstøtte til Usbekistan

Varer fra den centralasiatiske republik Usbekistan pålægges ved importen til Den Europæiske Union en afgift på 10,5 %. På trods heraf kan virksomheder i Usbekistan i lighed med virksomheder i Bangladesh, Burma og Cambodja anvende den såkaldte GSP-formular A. Med henblik på fuldt ud at støtte den socio-økonomiske udvikling i Usbekistan ville det være hensigtsmæssigt, om alle aspekter af GSP-formular A, herunder fritagelse for importafgifter, finder anvendelse på importen af varer fra denne centralasiatiske republik til Den Europæiske Union.

1. Hvorfor finder alle aspekter af GSP-formular A, herunder fritagelse for importafgifter i lighed med ordningen for varer fra Bangladesh, Burma og Cambodja ikke anvendelse på importen af varer fra Usbekistan?

2. Er Kommissionen rede til at lade alle aspekter af GSP-formular A, herunder fritagelse for importafgifter, finde anvendelse på importen af varer fra Usbekistan i betragtning af denne centralasiatiske republiks alvorlige socio-økonomiske situation? I benægtende fald hvorfor nægter Kommissionen at anvende alle aspekter af GSP-formular A, herunder fritagelse for importafgifter, på importen af varer fra Usbekistan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(10. september 2001)

Usbekistan er modtager af EU's generelle præferenceordning (GSP) og er således omfattet af de toldpræferencer, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2820/98 af 21. december 1998 om anvendelse af et flerårigt arrangement med toldpræferencer for perioden 1. juli 1998 til 31. december 2001(1). Præferenceadgang til markedet i EU gælder kun for varer, der har oprindelse i lande, som er indrømmet toldpræferencer, og der skal forelægges et bevis på varernes oprindelse i form af et oprindelsescertifikat, formular A. Forsendelser, der er ledsaget af et oprindelsescertifikat formular A, er omfattet af alle fordele under GSP.

Der indrømmes imidlertid forskellige ordninger under GSP, og den mest gunstige af disse tildeles kun til de mindst udviklede lande (LDC), der er anerkendt som sådanne af FN på grundlag af kriterier som lav indkomst, svage menneskelige ressourcer og et lavt niveau af økonomisk diversificering(2). Bangladesh, Cambodja og Myanmar står på FN's liste over de mindst udviklede lande. Man har dog trukket GSP-fordelene tilbage i Myanmars tilfælde.

Usbekistan er ikke et LDC-land og er derfor kun berettiget til de generelle ordninger under GSP. Det har ret til samme fordele som alle andre lande, der er omfattet af disse ordninger.

(1) EFT L 357 af 30.12.1998.

(2) http://www.unctad.org/en/pub/ldcprofiles2001.en.htm.