SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3478/00

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(31. oktober 2000)

Om: Betalinger til virksomheden Fléchard

I henhold til pressemeddelelser er virksomheden Fléchard atter indblandet i en bedragerisag, der vedrører manipuleret smør. Allerede i begyndelsen af 1992 var virksomheden mistænkt for at have deltaget i den svigagtige omdirigering til Polen af smør, der var bestemt til det daværende Sovjetunionen.

Den 5. juli 2000 overbragte et kontorbud mig en skrivelse, hvori kommissionsmedlemmet med ansvar for budget under henvisning til bestemmelserne i rammeaftalen mellem Parlamentet og Kommissionen nægtede at oplyse mig om, i hvilket omfang virksomheden Fléchard modtaget bevillinger fra fællesskabernes budget i de forløbne år.

Kan Kommissionen derfor besvare følgende spørgsmål:

- Har det sin rigtighed, at virksomheden Fléchard har modtaget nedenstående EU-støtte med henblik på eksport til tredjelande:

- 1996: 29 129 659 FF (2069 tons smør)

- 1997: 105 747 713 FF (6931 tons smør)

- 1998: 72 907 357 FF (3932 tons smør)

- Siden hvornår har Kommissionen i givet fald været i besiddelse af disse oplysninger?

- Hvad er i benægtende fald de korrekte tal?

Kan Kommissionen også oplyse, hvor store betalinger virksomheden har modtaget inden for rammerne af fødevarehjælp?

Kan Kommissionen tillige oplyse, i hvilket omfang virksomheden har modtaget forarbejdningsstøtte fra fællesskabernes budget?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer på skriftlige forespørgsler E-3240/00 og P-3478/00

(14. december 2000)

Myndighederne i medlemsstaterne foretager i samarbejde med Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) undersøgelser vedrørende det forfalskede smør. Der er endnu ikke truffet endelige

konklusioner om, hvorvidt de undersøgte virksomheder har deltaget i bedrageriet. Hvad angår proceduren forholder det sig sådan, at OLAF inden for rammerne af den regelmæssige kontakt med institutionerne ifølge bestemmelserne i artikel 12, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)(1), skal holde Europa-Parlamentet orienteret.

Kommissionen understreger, at det udelukkende er de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, der kan træffe foranstaltninger over for en virksomhed, der skønnes at være utroværdig, herunder suspendere udbetaling af beløb for igangværende transaktioner, og opføre virksomheden på den sorte liste i overensstemmelse med bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 1469/95 af 22. juni 1995 om foranstaltninger, der skal træffes over for visse erhvervsdrivende, der drager fordel af transaktioner finansieret af EUGFL, Garantisektionen, og Kommissionens forordning (EF) nr. 745/96 om de relevante gennemførelsesbestemmelser(2). OLAF modtager meddelelser herom fra medlemsstaterne.

Kommissionen understreger, at den omhandlede støtte udgør direkte udgifter, som medlemsstaterne forvalter, og det er deres opgave at tilbagesøge ulovligt udbetalt støtte. OLAF oplyser, at der på nuværende tidspunkt ikke på nationalt niveau er påbegyndt en sådan tilbagesøgning. De nøjagtige mængder ikke-støtteberettigede produkter og deres endelige bestemmelsessted (støttet eller ej) skal først fastslås med sikkerhed. Det er ligeledes grunden til, at der endnu ikke er sat tal på tabet for fællesskabsbudgettet.

Det fremgår af det brev, som det ærede medlem henviser til, at Kommissionen ikke ud over retten til kontrol har adgang til detaljerede oplysninger om de nationale udbetalingsorganer, og at sådanne oplysninger ifølge fællesskabslovgivningen skal behandles fortroligt. Individuelle oplysninger om virksomheder kan f.eks. udgøre forretningshemmeligheder. Der skal i den henseende mindes om bestemmelserne om tavshedspligt og beskyttelse af oplysninger i artikel 8 i forordning 1073/99.

Kommissionen vil holde Europa-Parlamentet underrettet om de igangværende undersøgelsers videre forløb i overensstemmelse med de gældende regler.

(1) EFT L 136 af 31.5.1999.

(2) EFT L 145 af 29.6.1995 og EFT L 102 af 25.4.1996.