ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/420

(2004/C 88 E/0427)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2590/03

af Claude Moraes (PSE) til Kommissionen

(4. august 2003)

Om: Situationen i Liberia

Hvad gør Kommissionen og EU's højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, Javier Solana, på EU's vegne i forbindelse med den nuværende situation i Liberia?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(9. september 2003)

Det overordnede mål for EU's politik over for regionen er på strategisk vis at bidrage til fred, sikkerhed og stabilitet. Med henblik herpå deltager EU i Den Internationale Kontaktgruppe vedrørende Liberia (ICGL) gennem formandskabets særlige repræsentant for Manoflodsunionen, Hans Dahlgren, samt Kommissionen.

Formandskabet og Kommissionen deltager som observatører i de Ecowas-ledede fredsforhandlinger for Liberia i Accra. Forhandlingerne er også blevet støttet politisk gennem EU's erklæringer af 13. juni 2003, 23. juni 2003, 21. juli 2003 og 28. juli 2003. EF bidrager finansielt til forhandlingerne med et beløb på 390 000 EUR og er i færd med at behandle en anmodning om yderligere finansiering. Kommissionen er ved at undersøge de juridiske og finansielle muligheder for at bidrage til fredsprocessen. På baggrund af resultaterne af en undersøgelsesmission til Accra og Abuja (1. til 8. august 2003) foreslog Kommissionen, at der omgående skulle ydes støtte til nogle af komponenterne i Ecowas-fredsmissionen i Liberia gennem en omprogrammering af Den Europæiske Udviklingsfonds (EUF) finansielle støtte til Liberia i overensstemmelse med proceduren i artikel 96 i Cotonou-aftalen. Man er ved at forberede et finansieringsforslag. Endelig yder Kommissionens Kontor for Humanitær Bistand humanitær nødhjælp i form af projekter vedrørende sundhed, ernæring, beskyttelse og vand og sanitet i Liberia.
insektresistent (Bt-toksin), herbicid (glufosinat) tolerant og antibiotika (ampicillin) resistensmarkørgen-bærende Bt 176-majs (C/F/94/11-03)

Østrig fremhævede de potentielle risici ved at overføre antibiotika-resistensgenet til bakterier, navnlig i menneskers eller dyrs fordøjelsessystem, da dette kunne gøre vigtige antibiotika, der anvendes til behandling af mennesker og dyr, uvirksomme; behovet for at evaluere, om og i givet fald hvilken rolle multiresistente plasmider og transposoner spiller i spredningen af antibiotikaresistensgener; Bt-toksins potentielle risiko for ikke-målorganismer (jordbund); mulig akkumulering af Bt-toksin i jordbunden; udvikling af resistens over for Bt-toksin i målorganismer; behovet for obligatoriske resistenshånd-teringsprogrammer; usikkerhed omkring muligheden for at anvende herbicidtolerancen inden for dyrkning; anvendelsen af dette gen som markør ville ikke svare til den nyeste udvikling inden for genteknik; utilstrækkelig mærkning.

Luxembourg rejste i det væsentlige de samme indvendinger som Østrig angående antibiotikaresistensgenet, mulig udvikling af resistens i målorganismer og behovet for et obligatorisk resistenshåndteringsprogram. Luxembourg understregede, at genetisk modificerede organismer kun bør rumme det minimum af transgener, som er nødvendigt for at opnå det ønskede resultat.

Tyskland rejste i det væsentlige de samme indvendinger som Østrig angående udviklingen af øget antibiotisk resistens, potentiel påvirkning af ikke-målorganismer, mulig udvikling af resistens i målorganismer og akkumulering af Bt-toksin i jordbunden.
1.

Er Rådet klar over, at Kommissionens forslag til forordning om Forest Focus ikke er i overensstemmelse med Domstolens seneste retspraksis, som går imod renationalisering af politikken for bekæmpelse af skovbrande, og som støtter, at den vedtages efter proceduren for fælles beslutningstagning med Europa-Parlamentet? Hvilke begrundelser har det for ved førstebehandlingen at have afvist alle de EP's ændringer, som havde til formål på ny at medtage forebyggelse af skovbrande som en del af Fællesskabets miljøpolitik i overensstemmelse med Domstolens praksis?
—

En tabel med markedskapitalisering sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets Generalsekretariat. Aktiemarkedskapitalisering (udgangen af perioden, i mia. ECU/EUR, og procentdel af bruttonationalproduktet (BNP), kun årlige tal) beregnes ved at gange mængden af børsnoterede aktier med deres markedsværdi. Serien dækker stamaktier og præferenceaktier og aktier uden stemmeret. Undtaget er investeringsfonde, rettigheder, warrants, konvertible instrumenter, optioner, terminsforretninger, børsnoterede udenlandske aktier, selskaber, hvis eneste formål er at eje andre børsnoterede selskabers aktier. Euroområde- og EU-15-aggregater er summen af de enkelte tilgængelige lande. Euronext-serien har siden 2001 erstattet de nationale serier for Belgien, Frankrig og Nederlandene i beregningen af EU-aggregaterne. Fra 2002 og fremover har det også være tilfældet for Portugal. Oplysninger fra USA omfatter NYSE- og Nasdaq-børser, hvorimod oplysningerne fra Japan kun omfatter børsen i Tokyo. Sammenligninger på tværs af landene skal foretages med forsigtighed på grund af de forskellige nationale definitioner, rapporteringsregler og beregningsmetoder. Den 22. september 2000 fusionerede børserne i Bruxelles, Paris og Amsterdam og dannede en ny børs med navnet Euronext. I slutningen af 2002 sluttede børserne i Porto og Lissabon sig til Euronext. Oplysningerne fra denne serie er konsolideret. Historiske serier startede generelt i 1991, bortset fra serien for Portugal, Irland og Grækenland. Serien for Nederlandene og Portugal stoppede i januar 2002.
3.

Kommissionen støtter initiativer inden for rammerne af Rabat-fredsprocessen for Manoflodsunionen og den internationale kontaktgruppe for Liberia, der skal fremme en våbenhvile og fredsforhandlinger mellem Liberias regering og de oprørere, der er aktive i det nordvestlige Liberia. Kommissionen støtter også reintegrationen af tidligere soldater fra Sierra Leone i samfundet.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/584

(2004/C 78 E/0618)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3552/03

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(1. december 2003)

Om: EU-bevillinger til forskningsprogrammer i Ukraine

Ifølge oplysninger i pressen er der i perioden fra 1996 til 2003 forsvundet 700 børn i området omkring byen Charkov i Ukraine, og endnu i dag vides det ikke, hvor mere end 300 af disse børn er blevet af. I den tyske tv-station ZDF's udsendelse »Mona Lisa« den 12. oktober 2003 blev der fremført voldsomme anklager mod et sygehus i Charkov, hvor nyfødte ved gentagne lejligheder blev erklæret for døde, eller hvor der i større omfang er forekommet for tidlige fødsler med det resultat, at de nyfødte dør. I en massegrav er der fundet fostre og spædbørn, hvorfra der var udtaget organer.

Kommissionen bedes i den anledning oplyse følgende:

1. Bliver der ved hjælp af EU-bevillinger finansieret forskningsprogrammer i Ukraine med henblik på forskning i embryonale eller voksne stamceller?

2. Hvilke institutter eller organisationer modtager i bekræftende fald disse bevillinger?

3. Er det efter Kommissionens opfattelse muligt, at der med andre EU-støttemidler finansieres forskningsprojekter, hvor fostre eller nyfødte kan blive udsat for misbrug?

4. Har Kommissionen noget kendskab til, om der kan være en sammenhæng mellem det påfaldende store antal forsvundne og dødfødte spædbørn og projekter for forskning i menneskeceller?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(22. januar 2004)

1. og 2. Der er intet EU-finansieret forskningsprojekt, der vedrører forskning i embryonale eller voksne stamceller, og som har en ukrainsk deltager, hverken inden for det femte rammeprogram (1998-2002) eller i den nuværende fase af gennemførelsen af det sjette rammeprogram (2002-2006).

3. Kommissionen tror ikke, at der anvendes EU-støtte, herunder specielt TACIS-støtte (teknisk bistand til Samfundet af Uafhængige Stater), til finansiering af forskningsprojekter, i hvilke der anvendes fostre eller nyfødte.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/795

(2004/C 78 E/0845)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3238/03

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(3. november 2003)

Om: Ny ordning for cabotagesejlads i Grækenland

Ifølge offentliggørelser i den græske presse har Kommissionen og det græske ministerium for handelsskibsfart i forbindelse med den nye ordning for cabotagesejlads, der skal træde i kraft fra 1. januar 2004 i Grækenland, vedtaget at nedsætte et blandet udvalg, der skal undersøge spørgsmål forbundet med de institutionelle rammer i Grækenland og overgangen til den nye ordning, der er fastlagt i forordning (EØF) nr. 3577/92 (1) om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads). I dette udvalg ønsker også Foreningen af Cabotageskibsredere at deltage for at støtte en fuldstændig liberalisering af deres aktiviteter. Ifølge de samme offentliggørelser omfatter de spørgsmål, der forhandles om, også sammensætningen af besætningen inden for græsk kystsejlads og kravet om, at de EU-søfolk, der ønsker at arbejde i Grækenland, skal kunne græsk, samt aldersgrænsen for passager- og bilfærger i Grækenland.

1. Kan Kommissionen oplyse, på hvilke punkter den gældende ordning ikke stemmer overens med fællesskabsretten og især forordning (EØF) nr. 3577 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads)?

2. Hvad mener Kommissionen, at de græske myndigheder bør foretage sig, så der fra den 1. januar 2004 ikke bliver problemer, hvad angår gennemførelsen af fællesskabsretten?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(8. december 2003)

Kommissionen har allerede for lang tid siden oplyst de græske myndigheder om, at det var påkrævet at ændre den gældende lovgivning for at bringe den i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 (2), bl. a. for så vidt angår omfanget af den offentlige service, bemandingsreglerne og de aldersmæssige kriterier for fartøjer. I praksis træder denne forordning fuldt ud i kraft den 1. januar 2004.

Kommissionen har aldrig haft til hensigt at lade nedsætte et blandet undersøgelsesudvalg i samarbejde med de græske myndigheder. Kommissionen vil træffe alle foranstaltninger, herunder om nødvendigt indlede en overtrædelsesprocedure, med henblik på at forordningen efterkommes behørigt.

(1) EFT L 364 af 12.12.1992, s. 7.

(2) Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads), EFT L 364 af 12.12.1992.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/292

(2004/C 78 E/0292)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3489/03

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(24. november 2003)

Om: Optrapning af forsyningerne til Sinaga-sukkerproduktionsenhederne — den autonome region Azorerne

Sinaga — Sociedade de Indústrias Agrícolas Açorianas, S.A. — har meddelt mig, at den autonome region Azorerne i juli 2003 anmodede om en forøgelse på 3 000 ton af forsyningerne, udtrykt i mængde hvidt sukker, som udvindes ved raffinering af råsukker. Dette sukker er af væsentlig betydning for, at virksomheden kan holdes i gang, og de over hundrede arbejdspladser kan bevares. Denne forøgelse af kvoten udgør under 0,0016 % af Fællesskabets produktion og er af afgørende betydning for den autonome region Azorerne, der er meget afsidesliggende og en af de fattigste regioner i EU. Den har et svagt socialt og økonomisk netværk, og der er ingen reelle økonomiske alternativer.

Sinaga hævder, at anmodningen endnu ikke er besvaret af Fællesskabets myndigheder, og at den ikke har modtaget noget svar på sin skrivelse af 7. oktober 2003 til kommissionsmedlemmet Fischler. Eftersom denne anmodning er for 2003, haster svaret.

Vil Kommissionen oplyse, hvor denne anmodning er havnet henne? Mener Kommissionen ikke, at en forøgelse af denne kvote ville være rimelig i betragtning af Azorernes status som meget afsidesliggende region?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Fischler

(6. januar 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-3166/03 fra Casaca (1).

(1) EUT C 70 E af 20.3.2004, s. 229.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/104

(2004/C 88 E/0108)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2593/03

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(14. august 2003)

Om: Forfølgelse af kristne i Pakistan

Er Kommissionen opmærksom på den forfølgelse, kristne udsættes for i Pakistan? Hvilke demarcher har den foretaget, eller vil den foretage, over for Pakistans regering i den forbindelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(22. august 2003)

Kommissionen er fortsat dybt bekymret over en række menneskerettighedsproblemer i Pakistan og deltager aktivt i en fælles EU-indsats for at forsøge at løse disse problemer. Når der har været lejlighed til det, har EU regelmæssigt drøftet religiøse mindretals situation med de pakistanske myndigheder. Menneskerettighedsspørgsmål tages også op i forbindelse med den politiske dialog mellem Pakistan og EU, hvilket bl.a. var tilfældet på det nylige møde i Islamabad den 7. juni 2003.

EU har gentagne gange anmodet om mere beskyttelse af kristne og andre minoriteter i Pakistan. Kommissionen er klar over, at der i de sidste to år har været en række episoder, hvori det kristne samfund har været involveret, især et angreb på en ngo's kontor i Karachi, drab på kristne i kirker i Bahawalpur og Islamabad og grusomheder mod kristne institutioner i Murree og Taxila. Kommissionen er også opmærksom på de mange episoder med religiøs vold mod andre minoriteter som f.eks. ahmadiyya- og shiamuslimer. EU vil fortsat indtrængende henstille til de pakistanske myndigheder at stille gerningsmændene til disse forbrydelser for retten og træffe passende foranstaltninger til at forhindre, at den slags episoder gentager sig.

EU har også gentagne gange udtrykt sin bekymring over blasfemilovene, der i uforholdsmæssigt stort omfang er blevet anvendt på religiøse minoriteter (selv om et klart flertal af dem, der er blevet anklaget ifølge lovene, er muslimer). Kommissionen vil fortsat opfordre den pakistanske regering til at træffe alle mulige foranstaltninger, dels til forhindring af misbrug af blasfemilovene, så længe de er i kraft, for at sikre, at personer, der er anklaget for blasfemi, beskyttes, dels til styrkelse af institutionelle og juridiske beskyttelsesforanstaltninger.

EU var tilfreds med præsident Musharrafs tale den 12. januar 2002, hvor han fordømte alle former for sekteriskhed og religiøst had og plæderede for en moderat og tolerant islam. Der er ikke nogen juridiske restriktioner for minoriteters udøvelse af religion, men store dele af befolkningen har stadig ingen uddannelse og er uvidende herom. Derfor prioriterer EU i sit udviklingssamarbejde bedre adgang til sekulær uddannelse i landets uddannelsespolitik. På mellemlang sigt skulle bedre uddannelse føre til mere tolerante holdninger over for minoriteter.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/78

(2004/C 78 E/0077)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2111/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(25. juni 2003)

Om: Sammenlignende undersøgelse af specialundervisning

I Europa-Parlamentets betænkning A5-0377/2001 (1) af 15. november 2001 blev Kommissionen anmodet om at gennemføre en sammenlignende undersøgelse af funktionen, finansieringen og resultaterne af de forskellige uddannelsessystemer for skoleelever med særlige behov i Den Europæiske Union. Hvilke foranstaltninger har Kommissionen iværksat med henblik på at efterkomme denne anmodning, og hvornår vil den — hvis den ikke allerede har gjort det — være i stand til at offentliggøre denne undersøgelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(24. juli 2003)

Kommissionen er meget opmærksom på de forskellige undervisningsmetoder, der kan anvendes for skoleelever med særlige behov. Allerede i 1998 gennemførte Det Europæiske Agentur for Undervisning af Personer med Særlige Behov en undersøgelse om »Integration i Europa, foranstaltninger til undervisning af personer med særlige behov«, som blev samfinansieret af Kommissionen. Denne undersøgelse fokuserede på tendenserne i 14 europæiske lande. Der forberedes i øjeblikket en ajourføring af denne rapport.

For så vidt angår den nævnte betænkning fra Europa-Parlamentet, samfinansierede Kommissionen i 2003 en rapport om »Undervisning af Personer med Særlige Behov i Europa«, som blev udarbejdet og offentliggjort af Agenturet i samarbejde med Eurydice (Informationsnet for Uddannelse inden for Det Europæiske Fællesskab). Den elektroniske udgave findes allerede på fransk og engelsk på Agenturets internetadresse: (www.european-agency.org). Undersøgelsen, som dækker 26 europæiske lande, oversættes i øjeblikket til elleve andre sprog.

I rapporten gennemgås den nuværende praksis i Europa på fem hovedområder:

— undervisning af personer med særlige behov i almindelige klasser: politik og praksis

— finansiering af undervisning af personer med særlige behov

— undervisningspersonale og undervisning af personer med særlige behov

— informations- og kommunikationsteknologi i undervisningen af personer med særlige behov, og

— tidlige foranstaltninger.

Det er Kommissionens hensigt fortsat at følge udviklingen inden for undervisning af personer med særlige behov helt regelmæssigt.

(1) EFT C 140 E af 13.6.2002, s. 589.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/13

(2004/C 84 E/0013)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1974/03

af Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) til Kommissionen

(5. juni 2003)

Om: Erstatning til jordskælvsofre i Attika

I Attika, der blev ramt af jordskælvene i 1999, er der alvorlige sociale problemer, hovedsagelig i form af boligmangel og arbejdsløshed. Den nationale handlingsplan for social integration omfattede foranstaltninger med henblik på omskoling for at fremme beskæftigelsesmulighederne for de jordskælvsramte mennesker, der var arbejdsløse eller havde mistet deres arbejde på grund af skader forårsaget af jordskælvet i 1999. De arbejdsløse blandt de jordskælvsramte havde desuden ret til forhøjet støtte gennem programmet for skabelse af nye arbejdspladser.

Kan Kommissionen oplyse, hvad udnyttelsesgraden er for de ovennævnte programmer, og hvor effektive foranstaltningerne har været? Ved Kommissionen, hvor mange af de pågældende personer, det er lykkedes for at finde arbejde efter uddannelsen? Anser Kommissionen den græske regerings politik for tilfredsstillende?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(4. juli 2003)

Den nationale handlingsplan for social integration er et dokument, som den enkelte medlemsstat udarbejder hvert andet år inden for rammerne af den åbne koordinationsmetode. Planen sigter mod at indarbejde alle de aktioner, der har til formål at begrænse social udstødelse til et minimum og at fremme integreringen af dårligt stillede personer, i en samlet strategi.

Handlingsplanen er derfor ikke et program i strukturfondssammenhæng og medfinansieres ikke af EU, selv om der godt vil kunne blive tale om medfinansiering af visse af de planlagte aktioner, såfremt de indarbejdes i et program inden for den gældende EF-støtteramme (EFSR).

Aktioner medfinansieret af Den Europæiske Socialfond (ESF) vedrørende erhvervsuddannelse af og fremme af beskæftigelsesmulighederne for ofrene for jordskælvene i Athen i 1999 blev indføjet i programmet vedrørende social udstødelse under den anden EF-støtteramme (EFSR II) 1994-1999. Dette program afsluttedes med en udnyttelsesgrad på 97,77 %.

En efterfølgende evaluering er ved at blive foretaget. Denne vil vise, om de fastsatte mål er blevet opfyldt, og i hvilket omfang de finansierede aktioner har været effektive.

Så snart resultaterne af evalueringen foreligger, vil det ærede medlem blive underrettet af Kommissionen.
2.

Hvorfor har den i punkt 1 trufne afgørelse ført til, at der ikke er blevet valgt et eneste af de tyve indgivne projekter til forbedring af de tolv bedste kultur- og informationscentre for romaer, men at valget er faldet på et center i Sofia, et i Sliven og to i kystbyen Varna, hvor navnlig den hastige beslutning vedrørende det sidstnævnte valg fremkaldte forbavselse, og alvorlig skuffelse i landets næststørste by Plovdiv, som har en stor romabefolkning?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/331

(2004/C 78 E/0349)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3885/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(16. december 2003)

Om: Alcatel Italia: kontrol af anvendelsen af EU-støtte

Det multinationale selskab Alcatel er målt på både omsætning, geografisk spredning og antallet af medarbejdere en af verdens største producenter af telekommunikationsinfrastrukturer til både offentlige og private kunder. Med afdelinger i næsten alle EU-lande er Alcatel også stærkt forankret i Europa. Inden for de seneste måneder har Alcatel Italia imidlertid meddelt, at selskabet agter at afvikle sine afdelinger i Italien. Selskabet har imidlertid modtaget støtte via strukturfondene til styrkelse af beskæftigelsen og produktiviteten, men det er ikke klart, om fondene er blevet brugt til at investere i EU, eller om de er gået til investeringer i lande med hurtig økonomisk vækst som f.eks. Kina eller i andre lande uden for EU.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

1. I hvor mange lande i EU har Alcatel modtaget støtte?

2. Hvilke andre afdelinger i EU er berørt af risikoen for lukning?

3. Hvordan kan man kontrollere, at støtten til Alcatel reelt er blevet brugt i EU og ikke i lande uden for EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(29. januar 2004)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 70/256

(2004/C 70 E/277)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3324/03

af Torben Lund (PSE) til Kommissionen

(12. november 2003)

Om: Tilladelse til den farlige sprøjtegift paraquat

Kommissionen forventes at tillade, at den farlige sprøjtegift paraquat kommer på EU's positivliste over godkendte stoffer. Danmark har siden 1994 haft forbud mod markedsføring og import af denne sprøjtegift. En godkendelse på EU-plan kan begrænse medlemslandes mulighed for at opretholde regler, der beskytter miljøet og forbrugerne, således at eksempelvis Danmark kan blive tvunget til at tillade import af fødevarer med rester af dette giftige stof, der betragtes som dødeligt for pattedyr og fugle.

Derfor bedes Kommissionen oplyse, på hvilken baggrund dette stof nu godkendes, og hvad dens kendskab til videnskabeligt materiale om paraquats farlige egenskaber og tilgængelige substitutter er. Hvorledes kan Danmark og andre medlemslande opretholde eller vedtage videregående begrænsninger for paraquat, således at forbrugere, dyreliv og miljø kan beskyttes mod stoffet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. november 2003)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-3093/03 fra Harald Ettl (1).

(1) EUT C 65 E 13.3.2004, s. 266.