ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1415/98 af Riitta Myller (PSE) til Kommissionen (11. maj 1998)

Om: Unionsborgernes ret til at stemme ved lokalvalg i EU's medlemsstater

Den enkelte unionsborger boer have lige muligheder for at goere brug af deres borgerrettigheder saasom at stemme ved kommunale valg i en medlemsstat, hvor den paagaeldende har bopael, men hvor han ikke er statsborger, paa samme betingelser som statsborgere i denne stat. Rettigheden er i hvert fald principielt et betydeligt skridt til styrkelse af initiativet Borgernes Europa.

Den ansvarlige kommissaer bedes oplyse, hvorfor unionsborgere med bopael f.eks. i Frankrig ikke har kunnet stemme ved de lokale valg? Kan udtrykket i traktaten »valgret... ved kommunale valg« kun forbindes med kommunale valg? Burde alle unionsborgere ikke principielt have ret til at stemme ved andre lokale valg som f.eks. ved regional- og departementsvalgene i Frankrig? Er det ikke afgoerende, at gennemfoerelsen af disse rettigheder, som skal styrke de retsstatslige principper i EU, i det mindste fortolkes i overensstemmelse med deres oprindelige formaal, saaledes at unionsborgerne kan deltage i den repraesentative lokale beslutningstagning i et faellesskab, der raekker udover nationalstaterne?

Herudover bedes Kommissionen oplyse, hvordan borgernes ret til at stemme ved kommunale valg sikres i praksis? Det har i praksis vist sig, at f.eks. i Frankrig er den kommunale valgret ikke sikret for alle unionsborgere.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (10. juni 1998)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa mundtlig forespoergsel nr. H-316/98 fremsat af Jan White i spoergetiden under Parlamentets moede i april 1998 ((Forhandlinger i Parlamentet (april 1998). )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0691/98 af Amedeo Amadeo (NI) og Salvatore Tatarella (NI) til Kommissionen (10. marts 1998)

Om: Altener II

Vil Kommissionen med hensyn til sit forslag til Raadets beslutning om et fleraarigt program til fremme af vedvarende energikilder i Faellesskabet - Altener II (KOM(97)0087 - 97/0106(SYN)) ((EFT C 192 af 24.6.1997, s. 16. )) sikre, at der straks og ikke aarligt fastlaegges betingelser og retningslinjer for adgang til finansiering? Der maa derimod ske bevarelse af den noedvendige fleksibilitet i interventionsniveauerne inden for forudfastsatte forgreninger, saaledes at der ikke bliver tale om konkurrencefordrejninger.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (5. maj 1998)

Maalene for forslaget til Raadets beslutning om et fleraarigt program til fremme af vedvarende energikilder i Faellesskabet (Altener II) ((EFT C 192 af 24.6.1997, s. 16. )) er naermere beskrevet i artikel 1 og aktionerne i artikel 2. Det er prioriteringerne der droeftes og fastlaegges hvert aar med det formaal at kunne maalrette forslagsindkaldelserne. Paa moedet i Altener-udvalget den 25. februar 1998 droeftedes teksten til forslagsindkaldelserne for 1998. Informationsbrochuren indeholder en liste over de prioriteringer, der er fastlagt i forbindelse med hver enkelt aktion, og ligeledes de kriterier og retningslinjer, der skal gaelde i hele programmets gyldighedsperiode. Disse kriterier og retningslinjer for adgang til finansiering er til dels de samme, som gaelder i al almindelighed ved Faellesskabets forslagsindkaldelser, hvortil kommer dem, som Kommissionen efter hoering af Altener-udvalget anser for at vaere noedvendige paa baggrund af prioriteringerne.

Stoettesatserne er fastsat i artikel 3 i forslaget til beslutning. Hvor der er tale om maalrettede aktioner, hvis sigte jo er at reducere enhedsomkostningerne, vil fastsaettelsen af stoetteintervaller forhindre konkurrencens frie spil.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0454/98 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (27. februar 1998)

Om: Den fortsatte bestaaen af koncessionsordningen for mobil- og persontelekommunikation

Kan Kommissionen under henvisning til, at der fra og med den 1.1.1998 er sket en fuldstaendig liberalisering af telekommunikationstjenesterne i alle unionslandene,

at der i Kommissionens direktiv 90/388/EOEF ((EFT L 192 af 24.7.1990, s. 10. )) og de senere aendringer heraf fastsattes bestemmelse om afskaffelse af koncessionsordningen til fordel for licenser,

at der i praesidentielt dekret nr. 318 af 19.9.1997 (om gennemfoerelsen af faellesskabsdirektiver i telekommunikationssektoren) ikke naevntes noget om koncession, oplyse,

1. hvorfor den italienske regering ikke har afskaffet »regeringskoncessionsafgiften«, og om ikke denne koncession er i strid med faellesskabsbestemmelserne?

2. om den har kendskab til nogen fremtidig afskaffelse af denne koncessionsafgift?

3. om ikke bevarelsen af denne afgift er i strid med faellesskabsdirektiverne og laegger hindringer i vejen for udviklingen af telekommunikation?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (1. april 1998)

1. Kommissionen har ingen ajourfoert information om situationen med hensyn til den koncessionsafgift, der paalaegges teleoperatoererne, som anfoert af det aerede medlem, selv om det af tosidige kontakter med de italienske myndigheder fremgaar, at afskaffelsen af denne afgift droeftes i den italienske regering.

2. Kommissionen er ikke blevet underrettet om en tidsplan for afskaffelse af koncessionsafgiften.

3. Den ordning, der er indfoert med Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester ((EFT L 117 af 7.5.1997, s. 15. )), gaar bort fra den traditionelle ordning med koncessioner og kraever i stedet, at der kun opkraeves gebyrer, der daekker de administrative omkostninger i forbindelse med udstedelse, forvaltning, kontrol og haandhaevelse af tilladelser. Den italienske regering, som allerede har omsat disse principper til national lovgivning ved DPR nr. 319/97 af 19. september 1997, maa nu tage de noedvendige skridt til at efterkomme dem. I henhold til artikel 22, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 97/13/EF traeffer medlemsstaterne alle noedvendige foranstaltninger for at sikre, at tilladelser, som gaelder ved direktivets ikrafttraeden, er bragt i overensstemmelse med direktivets bestemmelser inden den 1. januar 1999. Kommissionen vil overvaage tilpasningsprocessen for de eksisterende tilladelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0988/98 af Cristiana Muscardini (NI), Amedeo Amadeo (NI), Roberta Angelilli (NI), Spalato Belleré (NI), Marco Cellai (NI), Sebastiano Musumeci (NI), Gastone Parigi (NI), Salvatore Tatarella (NI) og Antonio Trizza (NI) til Kommissionen (2. april 1998)

Om: Foertiltraedelsesforhandlinger med Slovenien

Her halvtreds aar efter krigens slutning har den slovenske ambassadoer i Italien erklaeret, at tiden endnu ikke er inde til en italiensk-slovensk forsoning. Som bekendt er nogle spoergsmaal med hensyn til de bilaterale forbindelser mellem Italien og Slovenien (tilbagelevering af konfiskerede goder til landflygtige, som var tvunget til at forlade deres jord i 1947, og anerkendelse af de brutale massakrer i dolinerne) endnu ikke afklaret. Disse spoergsmaal har bl.a. i lang tid optaget de diplomatiske forbindelser mellem de to lande i bestraebelsen paa at finde tilfredsstillende loesninger. I denne sammenhaeng udgoer ambassadoerens udtalelser et oenske om modsaetning, som er uforeneligt med oensket om medlemskab af EU, som er symbol paa fred og ligevaegt inden for de internationale forbindelser.

Vil Kommissionen paa baggrund af ovenstaaende besvare foelgende spoergsmaal:

1. Hvorledes vurderer Kommissionen denne udtalelse med henblik paa indledningen af foertiltraedelsesforhandlinger med Slovenien?

2. Finder Kommissionen ikke, uafhaengigt af spoergsmaalene vedroerende bilateral kompetence, at en saadan fjendtlig holdning er i modstrid med de venskabelige forbindelser baseret paa gensidig respekt, som ligger til grund for forbindelserne mellem medlemsstaterne i EU?

3. Mener Kommissionen ikke, at denne ukloge og uacceptable optraeden, som kraenker menneskerettighederne, hvis man taenker paa de to ovennaevnte uloeste spoergsmaal, kan skade forhandlingernes serenitet og objektivitet?

4. Mener Kommissionen ikke, at man forud boer stille krav til Slovenien om en afklaring vedroerende forsoningen med Italien, inden der indledes foertiltraedelsesforhandlinger med EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (28. april 1998)

Kommissionen skal meddele de aerede medlemmer, at de artikler i den italienske presse, som har affoedt deres forespoergsel, indeholder ukorrekte oplysninger.

Den erklaering fra den slovenske ambassadoer i Rom, som for nylig blev offentliggjort i flere italienske aviser, blev oejeblikkelig afvist af udenrigsministeriet i Ljubljana. Ambassadoeren bekraeftede, at presseoplysningerne ikke svarede overens med hverken den slovenske regerings officielle holdning eller hans personlige synspunkter. I et officielt communiqué, som blev udsendt dagen efter interviewet, anfoerte det slovenske udenrigsministerium, at de bilaterale forbindelser mellem Italien og Slovenien var udmaerkede og praeget af faelles interesse i stabilitet, venskabeligt samarbejde, en faelles europaeisk fremtid og gensidig beskyttelse af deres mindretal i deres respektive lande.

Skoent Kommissionen ikke har kompetence i bilaterale anliggender mellem Slovenien og medlemsstaterne, foelger den verserende spoergsmaal naert for at sikre, at foertiltraedelsesforhandlingerne kan forloebe gnidningsloest og maalene realiseres.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0885/98 af Bill Miller (PSE) til Kommissionen (26. marts 1998)

Om: Adgang til dokumentation

Anerkender Kommissionen den afgoerelse, som Retten i Foerste Instans traf den 6. februar 1998 (Sag T-124/96) om adgangen til dokumentation? Har Kommissionen, i bekraeftende fald, til hensigt at overholde punkt 6 i denne afgoerelse, hvori der fastsaettes en adfaerdskodeks? Kan Kommissionen, i bekraeftende fald acceptere, at det i punkt 6 fastslaas, at offentligheden skal have den bredest mulige adgang til dokumentation i Kommissionen og Raadet. Ved dokumentation forstaas der her enhver skriftlig tekst uanset det anvendte medium, som indeholder eksisterende oplysninger og befinder sig i Kommissionen eller Raadet.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (22. april 1998)

Kommissionen oensker at goere det aerede medlem opmaerksom paa, at de bestemmelser vedroerende aktindsigt, som Kommissionen indfoerte i 1994, staar tydeligt forklaret i punkt 4 og 6 i dommen af 6. februar 1998 fra Retten i Foerste Instans (Sag T-124/96).

Den 8. februar 1994, vedtog Kommissionen afgoerelse 94/90/EKSF, EF, EURATOM om aktindsigt i Kommissionens dokumenter ((EFT L 46 af 18.2.1994. )). Denne afgoerelse, som omfattede vedtagelsen af den adfaerdskodeks, der var afsat i faellesskab med Raadet den 6. december 1993, bygger paa et princip om, at offentligheden skal have bredest mulig adgang til de interne dokumenter, som institutionen ligger inde med. Dog med undtagelse af dokumenter, hvis udbredelse kunne skade offentlige eller private interesser eller tavshedspligten under Kommissionens forhandlinger.

Kommissionen kan oplyse det aerede medlem om, at dens oenske om gennemsigtighed bekraeftes af statistikkerne. I loebet af 1997 blev kun ca. 10% af anmodningerne om aktindsigt afvist med begrundelse i en af de undtagelser, der er fastsat i adfaerdskodeksen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-0955/98 af Gianfranco Dell'Alba (ARE) til Kommissionen (16. marts 1998)

Om: UNDCP-programmet i Afghanistan

Europa-Parlamentet vedtog enstemmigt den 19. februar 1998 en beslutning om situationen i Afghanistan, hvori det ud over at gentage »sin staerke fordoemmelse af taleban-regimet og dets politik med systematiske kraenkelser af menneskerettighederne« (punkt 1) giver en yderst kritisk bedoemmelse af den politiske og demokratiske nytte og effektiviteten af det program, som UNDCP (FN's Program for Kontrol med Narkotikamisbrug) vil gennemfoere i Afghanistan. Dette program omfatter bevilling af midler til taleban-regimet med henblik paa, at dette ivaerksaetter en gradvis udryddelse af opiumafgroederne. I saa henseende konstaterer EP i punkt I, at »det talebanske regime... ikke har nogen international legitimitet«, og bekraefter i punkt G, at »kun en vedvarende fred i omraadet vil goere det muligt at goere noget ved selve grundlaget for denne handel (opium)«. Derfor tilkendegiver EP (i punkt 8), at »det er alvorligt bekymret over den aftale, som er indgaaet mellem UNDCP og talebanerne«, og opfordrer »derfor Kommissionen og medlemsstaterne til at se meget noeje paa de konkrete gennemfoerelsesbestemmelser for denne aftale« og kraever (i punkt 9), »at standsningen af al bistand og alle samarbejdsprogrammer med undtagelse af den humanitaere bistand opretholdes, indtil maends og kvinders menneskerettigheder respekteres af regeringen«.

Naestformand i Kommissionen Marin udtalte paa plenarmoedet: Imidlertid deler vi ogsaa Parlamentets tvivl med hensyn til gennemfoerligheden af det program til erstatning for afgroeder i stor maalestok, som UNDCP foreslaar... det forekommer os ikke, at man i den nuvaerende situation i Afghanistan... kan gennemfoere et alternativt udviklingsprogram med henblik paa at bekaempe dyrkningen af opiumsvalmuer.

I betragtning af, at EU og dets medlemsstater er blandt hovedbidragerne til UNDCP's programmer, hvilken opfoelgning agter Kommissionen da at give eller har den allerede givet denne ytring fra EP?

Kan Kommissionen konkret garantere, at der ikke vil blive ydet noget specifikt EU-bidrag til finansieringen af dette program?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín (2. april 1998)

Kommissionen deler ogsaa Parlamentets tvivl med hensyn til gennemfoerligheden af FN's program for narkotikakontrol (UNDCP) i Afghanistan under de nuvaerende omstaendigheder.

Denne tvivl deles ogsaa af medlemsstaterne, og derfor har Faellesskabet for nylig godkendt retningslinjer for donorer, som overvejer at yde bistand til UNDCP-projekter. I henhold til disse retningslinjer skal »donorerne soege at sikre, at projekter og fremtidige programmer til udryddelse af opiumsafgroeder er realistiske og gennemfoerlige« og »over for UNDCP understrege, at det er vigtigt at der tages hensyn til donorernes betaenkeligheder ved dette program, og at planerne under dette program er i overensstemmelse med FN's videre politiske maal for bistanden i Afghanistan og at der tages hensyn til menneskerettighederne og ligestilling mellem koennene...«.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0813/98 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (26. marts 1998)

Om: Programovervaagningsudvalget for Nordvestengland

Er Kommissionen klar over den afgoerelse, der blev truffet af programovervaagningsudvalget for Nordvestengland den 5. december om at bevilge 8,1 mio £ til et projekt om opfoerelse af et »Imperial War Museum« i Nordengland, et projekt, som paa den omtalte dato allerede havde faaet afslag paa midler fra »Heritage Lottery Funding«, og at stille i reserve projektet om Manchester Museet, hvortil der kraeves 7,6 mio £ for at sikre en allerede eksisterende bevilling paa 36 mio £ fra det omtalte Heritage Lottery Fund.

Hvor berettiget planen om et Imperial War Museum i Nordengland end er, er der nu uheldigvis naesten ingen mulighed for finansiering, og det bringer nu et projekt i fare til en samlet vaerdi af 51 mio £, 135 nye arbejdspladser og 328 arbejdspladser indirekte paa grund af den forbundne usikkerhed.

Vil Kommissionen anmode det paagaeldende programudvalg om at begrunde deres afgoerelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies (14. april 1998)

Paa sit moede den 15. december 1997 behandlede overvaagningsudvalget under maal 2-programmet for Greater Manchester, Lancashire og Cheshire fire ansoegninger om stoette fra Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) i forbindelse med det samlede programmeringdokuments foranstaltning nr. 19 vedroerende strategisk investering i turisme. Disse ansoegninger omfattede stoette paa i alt 36 mio. ECU, og fra EFRU var der til denne foranstaltning stillet 19 mio. ECU til raadighed.

Projekterne blev vurderet paa grundlag af udvaelgelseskriterier, der var godkendt af overvaagningsudvalget ved programmets start. I henhold til disse kriterier skal der bl.a. opnaas den stoerst mulige effekt med stoetten gennem en foroegelse af antallet af turister i regionen og skabelse af nye arbejdspladser. Overvaagningsudvalget besluttede at stoette to projekter: Xanadu og the Imperial War museum. Det begrundede sin beslutning med, at man med disse projekter bedst kunne naa de maal, der var fastsat i det samlede programmeringsdokument. De to projekter fik seks maaneder til at bevise deres gennemfoerlighed inden for programmets loebetid. Herefter vil overvaagningsudvalget enten bekraefte sin godkendelse af projekterne eller overveje de to andre projekter Union Street cultural quarter og the Manchester Museums project, som begge er blevet placeret paa en reserveliste.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 406/98 af Phillip WHITEHEAD til Kommissionen. Ordninger med fastsatte mængder



EF-Tidende nr. C 310 af 09/10/1998 s. 0059



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0406/98 af Phillip Whitehead (PSE) til Kommissionen (24. februar 1998) Om: Ordninger med fastsatte maengder Hvilke medlemsstater har en ordning med fastsatte maengder, som er blevet undersoegt, og hvorfor Kommissionen var af den opfattelse, at eksistensen af en ordning med fastsatte maengder paa det britiske broedmarked var en trussel for den vigtigste interne faellesskabshandel? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (23. april 1998) Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0939/98 af Reimer Boege (PPE) til Kommissionen (30. marts 1998)

Om: Import og eksport af landbrugsprodukter mellem EU og de central- og oesteuropaeiske lande

Kan Kommissionen oplyse, i hvilken stoerrelsesorden maelk, koed, korn og kartofter i 1994, 1995, 1996 og 1997 uden afgifter og paa toldmaessigt gunstige vilkaar naaede til EU fra de central- og oesteuropaeiske lande?

Kan Kommissionen oplyse, i hvilken stoerrelsesorden EU i 1994, 1995, 1996 og 1997 eksporterede maelk, koed, korn og kartofter til de enkelte central- og oesteuropaeiske lande?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (22. april 1998)

Et skema med de oenskede oplysninger sendes direkte til det aerede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0650/98 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (10. marts 1998)

Om: Faengsling af en kurdisk leder i Tyrkiet

Hamdi Turanli, leder af Det Nordlige Kurdistans Demokratiske Parti (PDK) blev den 13. januar 1997 arresteret af de tyrkiske myndigheder og sat i faengsel i Ankara. Turanli er blevet idoemt 22 aars faengsel og lider af kraeft, som kraever konstant laegebehandling.

Den 16. januar kraevede Amnesty International ham loesladt, og den tyske udenrigsminister, Kinkel, skred ind (via den tyske ambassade i Ankara) for at faa loesladt den kurdiske leder, der samtidig med det tyrkiske ogsaa har tysk statsborgerskab.

Hvad er Kommissionens officielle holdning i dette spoergsmaal? Hvordan agter Kommissionen at skride ind over for de tyrkiske myndigheder for at faa loesladt den kraeftsyge forkaemper for Kurdistan og faa Tyrkiet til at holde op med at benytte denne umenneskelige praksis med at terrorisere de kurdere, der lever i landet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (20. april 1998)

Kommissionen er underrettet om Hamdi Turanlis sag. Han blev midlertidigt loesladt den 26. februar 1998.

I alle sine kontakter med de tyrkiske myndigheder insisterer Kommissionen over for sine samtalepartnere paa, at det er noedvendigt at forbedre menneskerettighedssituationen og viderefoere demokratiseringsprocessen i landet. Kommissionen agter at fortsaette hermed til trods for, at den tyrkiske regering har besluttet at suspendere enhver politisk dialog.

Hvad saerlig angaar situationen i det sydoestlige Tyrkiet, har Kommissionen flere gange peget paa, at der maa findes en civil og ikke militaer loesning paa problemet, og at bekaempelsen af terrorisme maa ske under overholdelse af retsstatsprincipperne og menneskerettighederne. Kommissionen agter desuden at bidrage til den sociooekonomiske udvikling i denne region gennem finansiering af projekter af denne type inden for rammerne af MEDA-programmet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1327/98 af Rolf Berend (PPE) til Raadet (28. april 1998)

Om: Gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for laerere i EU

Er en tysk laerereksamen anerkendt som en fuldgyldig afsluttende eksamen i EU, og har indehaveren af et tilsvarende eksamensbevis ret til at arbejde som laerer i andre EU-medlemsstater?

Gaelder dette ogsaa for laerere, der arbejder i de nye tyske delstater, og som har taget deres eksamen i det tidligere DDR og nu har mange aars praktisk erfaring?

Svar (13.-14. juli 1998)

For at goere det lettere i praksis at udoeve den frie bevaegelighed, som er knaesat i EF-traktaten, er der paa faellesskabsplan vedtaget flere retlige instrumenter om erhvervsmaessig anerkendelse af eksamensbeviser.

I henhold til EF-traktatens artikel 155 drager Kommissionen omsorg for gennemfoerelse af de bestemmelser, som med hjemmel i traktaten traeffes af institutionerne, og Raadet henviser derfor det aerede parlamentsmedlem til Kommissionens svar paa det aerede parlamentsmedlems skriftlige forespoergsel nr. 1326/98 om samme emne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 154/98 af John IVERSEN til Kommissionen. Tobaksproduktion i Andorra



EF-Tidende nr. C 310 af 09/10/1998 s. 0029



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0154/98 af John Iversen (PSE) til Kommissionen (2. februar 1998) Om: Tobaksproduktion i Andorra Vil Kommissionen oplyse, hvor meget EU udbetaler i stoette til urentabel og usund tobaksproduktion i Andorra? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (5. marts 1998) Kommissionen kan oplyse det aerede medlem om, at da Andorra ikke er en medlemsstat, er landets tobaksproduktion ikke omfattet af den faelles markedsordning for raatobak, og EU yder derfor ikke nogen stoette.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0632/98 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (9. marts 1998)

Om: Eksport af levende kvaeg fra EU til tredjelande

Kan Kommissionen i fortsaettelse af Fischlers svar paa Kommmissionens vegne af 7. november 1997 paa skriftlig forespoergsel E-3253/97 ((EFT C 134 af 30.4.1998, s. 127. )) oplyse:

1. Hvor meget levende kvaeg blev der eksporteret fra EU til tredjelande i 1997?

2. Hvor meget levende kvaeg blev der eksporteret fra de enkelte medlemsstater til de enkelte importerende tredjelande i (i) 1996 og (ii) 1997?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (6. april 1998)

1. Det endelige tal for 1997 foreligger endnu ikke. Et overslag paa grundlag af licensansoegningerne viser dog, at Faellesskabet udfoerte 271 483 levende dyr med eksportrestitutioner.

2. I 1996 udfoerte Faellesskabet 497 491 levende dyr. 79% af udfoerslen fra Faellesskabet gik til Libanon (134 686 dyr), Egypten (112 339 dyr), Tyrkiet (109 407 dyr) og Libyen (38 346 dyr).

De stoerste EF-eksportoerer af levende dyr var Tyskland (180 186 dyr), Irland (144 052 dyr) og Frankrig (92 869 dyr), som tilsammen tegnede sig for 84% af den samlede udfoersel fra Faellesskabet.

Eksporttallene for 1996, der viser, hvor meget levende kvaeg der blev udfoert fra hver medlemsstat til hvert tredjeland, sendes direkte til det aerede medlem og Parlamentets sekretariat.