SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1848/01

af Angelika Niebler (PPE-DE) til Kommissionen

(26. juni 2001)

Om: Anvendelse af geodata i Den Europæiske Unions medlemsstater

Geodata (stedsbestemte og geografisk relaterede data til beskrivelse af et lands forhold) udgør en væsentlig bestanddel af den viden, der er til rådighed inden for den moderne informations- og kommunikationsvidenskab. Der er behov for disse data på alle niveauer inden for forvaltning, økonomi og videnskab, og borgerne har ligeledes brug for dem. De danner grundlaget for planlægningen på en lang række områder som f.eks. i forbindelse med infrastrukturprojekter i energi-, vandforsynings- og telekommunikationssektoren, affaldshåndtering, telematik, miljø- og naturbeskyttelse samt i forsikringssektoren. Geodata er på internationalt plan et økonomisk gode, der får stadig større betydning. Deres tilgængelighed er en afgørende forudsætning for etablerings- og investeringsafgørelser. De Forenede Stater støtter opbygningen af en geodatainfrastruktur med 7 mia. USD om året.

1. I hvor høj grad iagttager Kommissionen den praksis, der følges og udviklingen i medlemsstaterne med hensyn til indsamling af geodata og deres formidling til interesserede personer (adgang til dataene)?

2. Mener Kommissionen ikke, at det med henblik på at tilvejebringe et indre marked for geodata ville være nødvendigt at fastsætte mindstekrav i hele EU for, hvordan geodata skal indsamles og formidles på en gennemskuelig måde?

3. Bør samarbejdet mellem de myndigheder, der varetager forvaltningen af geodata i medlemsstaterne, efter Kommissionens opfattelse forbedres? Kunne der ydes EU-støtte hertil?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(18. september 2001)

1. Kommissionen har til eget brug etableret en base over geografiske referencedata (GISCO), der er tilgængelig for samtlige tjenestegrene, og som anvendes af Det Fælles Forskningscenter i Ispra og Det Europæiske Miljøagentur. Denne base indeholder topografiske data og tematiske oplysninger af almen interesse i målestok mellem 1:100 000 og 1:10 000 000. Oplysningerne stammer fra forskellige kilder. Omridsene af de kommunale administrative enheder er blevet harmoniserede og leveres af kartografiagenturerne, der har oprettet en struktur (Eurogeographics - http://www.eurogeographics.org), hvis opgave er at koordinere og udforme europæiske produkter (metadatasystemer, topografiske referencebaser osv.).

Ud over denne aktivitet hverken følger eller deltager Kommissionen i praksis i medlemsstaterne for registrering og indsamling af geodata.

2. og 3. Kommissionen har aktuelt iværksat en række initiativer, der på forskellig vis bidrager til støtte for og fremme af geodata, og som på mellemlang sigt vil føre til etableringen af en europæisk infrastruktur for geografisk information.

To fællesskabsprogrammer, Information Society Technologies (der indgår i det femte rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, og eContent (European Digital Content on Global Networks), der er en del af eEurope-initiativet, støtter aktiviteter i forbindelse med teknologisk forskning og produktion, offentliggørelse og anvendelse af europæisk digitalt indhold. Begge disse programmer fokuserer specifikt på geodata, med særlig hensyntagen til emner som metadata, interoperabilitet, standarder, referencedata, adgang til og brug af data. I forbindelse med Information Society Technologies-programmet er der planlagt en særlig indkaldelse af forslag om brug af geodata; de i denne forbindelse udvalgte projekter vil løbe i de kommende år og derigennem, sammen med allerede igangværende projekter, væsentligt bidrage til etableringen af en geodata-vision i EU. Også eContent-programmet, der omfatter perioden 2001-2004, vil gennem de udvalgte projekter forbedre adgangen til og udnyttelsen af information fra den offentlige sektor.

En kommende meddelelse fra Kommissionen, der følger op på grønbogen Information i den offentlige sektor: en vigtig ressource for Europa(1), der blev vedtaget den 20. januar 1999, vil nærmere definere EU-initiativer og -rammer for geodata som del af den mere generelle information fra den offentlige sektor. Meddelelsen med titlen eEurope 2002: Et europæisk retsgrundlag til udnyttelse af offentlig information, bygger på reaktionerne på førnævnte grønbog, de erfaringer, der er indhentet i løbet af de seneste to år, et samordnet sæt af foranstaltninger, herunder også forslag til lovmæssige rammer for udnyttelsen af information fra den offentlige sektor, en ajourføring af EU-institutionernes politikker om udnyttelsen af EU-information, samt etablering af en arbejdsgruppe til fremme af digitale offentlige data. Meddelelsen er stadig under drøftelse, og i disse drøftelser indgår en indgående analyse af hvilken rolle, Kommissionen skal spille, under hensyntagen til på den ene side dens koordinerende rolle, og på den anden side respekten for subsidiaritetsprincipperne.

Mere specifikt fastlægger visse lovgivningsinitiativer bestemmelserne for medlemsstaternes indsamling af og videresendelse til Kommissionen af geodata. Denne rammelovgivning, der aktuelt vedrører specifikke områder (f.eks. miljø), bidrager til etableringen af fælles EU-bestemmelser.

Endelig har Kommissionen selv siden slutningen af 1999 rådet over en tværtjenstlig gruppe for brug af geodata i Kommissionen, COGI (Komiteen

for geografiske oplysninger). Dens mandat, at samordne brugen af geodata i Kommissionens tjenestegrene for derigennem af forbedre effektivitet og lønsomhed af EU's kontrolfunktioner, der kræver en spatiel analyse af EU's territorium på europæisk og globalt niveau kan, selv om det i første række er rettet mod Kommissionens interne behov, klart bidrage til etablering af rammerne for en europæisk infrastruktur for spatielle data blandt komiteens beslutninger kan vedtagelsen af en fælles standard for metadata og et fælles referencesystem betragtes som de første skridt mod definitionen af et integreret geografisk informationslandskab for Europa.

(1) KOM(98) 585 endelig udg.