SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3012/02

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(23. oktober 2002)

Om: Regnskabsaflæggelse for den fælles landbrugspolitik

Der er et system med fælles ansvar mellem Kommissionen og medlemsstaterne, men bliver det aldrig muligt at udarbejde et ordentligt system for regnskabsføring og ansvarlighed? Er det muligt i forbindelse med den fælles landbrugspolitik at sige, hvor EU-støtten befinder sig på et givet tidspunkt?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(28. november 2002)

Metoden til gennemførelse af budgettet ved ansvarsdeling mellem Kommissionen og medlemsstaterne er udtrykkeligt fastsat i den nuværende og den nye finansforordning(1). Gennemførelsesforanstaltningerne overlades til medlemsstaterne, og Kommissionen kan uddelegere foranstaltninger til budgetgennemførelse

til gennemførelsesorganer, som er defineret på en sådan måde, at Kommissionen kan opretholde kontrollen med gennemførelsen og føre tilsyn med aktiviteterne. Kommissionen skal anvende regnskabsafslutningsprocedurer og passende mekanismer til finansielle korrektioner for at sikre, at midlerne anvendes i overensstemmelse med de gældende finansielle regler.

Anvendelsen af finansielle ressourcer til den fælles landbrugspolitik via Garantisektionen under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond (EUGFL) sker derfor i fuld overensstemmelse med de bestemmelser, der er fastsat i finansforordningen, herunder vedrørende bogføring og ansvarlighed.

Der blev i 1996 iværksat en reform af regnskabsafslutningsproceduren for EUGFL's Garantisektion.

De vigtigste træk ved den reformerede ordning er medlemsstaternes godkendelse af betalingsorganer og en årlig certificering af deres regnskaber, der foretages af et organ udpeget af medlemsstaterne, og som munder i en regnskabsafslutningsbeslutning, der træffes i april det følgende år. Af certifikatet skal det fremgå, om certiferingsorganet i rimeligt omfang har kunnet sikre sig, at betalingsorganets regnskaber er pålidelige, fuldstændige og rigtige. Betalingernes overensstemmelse med EU's regler kontrolleres kun for så vidt angår betalingsorganets administrative evne til at sikre, at der er en sådan overensstemmelse, inden der foretages betalinger. Korrektioner baseret på Kommissionens egen kontrol af overensstemmelsen er omfattet af senere overensstemmelsesbeslutninger. Medlemsstaterne har mulighed for at klage over korrektioner, der foreslås af Kommissionen, over for forligsorganet, og uanset om de vælger at gøre dette eller ej, har de ret til at appellere til EF-Domstolen.

I sin rapport af 30. november 2000 konkluderede Revisionsretten, at godkendelses- og certificeringskravene har medført en betydeligt større ansvarlighed hos medlemsstaterne for så vidt angår EUGFL-midler, selvom der stadig kan opnås forbedringer på begge områder.

Hvad angår budgetgennemførelsen, fremlægger Kommissionen en månedlig finansiel rapport for budgetmyndighederne som led i det såkaldte varslingssystem. Denne rapport indeholder en detaljeret analyse af de udgifter, medlemsstaterne har oplyst, på grundlag af den forventede profil. Bogføringssystemet omfatter desuden en årlig kontoplan, som dækker ca. 2000 separate budgetposter og på ethvert tidspunkt gør det muligt at identificere de samlede månedlige betalinger til medlemsstaterne med månedlige intervaller.

(1) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, EFT L 248 af 16.9.2002.