SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2517/01

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(14. september 2001)

Om: For høj koncentration af giftige stoffer i akvatiske økosystemer i Grækenland

Ved en undersøgelse af 32 akvatiske økosystemer i Grækenland foretaget af Aristoteles-universitetet i Thessaloniki i perioden 1999-2000 blev der i ni søer (Volvi, Doirani, Mikri Prespa, Vistonida, Amvrakia, Zazari, Koronia, Kastoria og Ioannina) konstateret koncentrationer af giftige stoffer, der lå over de grænseværdier, der er fastsat af Verdenssundhedsorganisationen.

1. Er Kommissionen informeret om dette problem, og hvordan kan dette imødegås inden for rammerne af fællesskabslovgivningen?

2. Hvilke risici medfører denne høje koncentration af giftige stoffer i de akvatiske økosystemer for befolkningens sundhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(29. oktober 2001)

1. Under henvisning til den forskning, som er udført for græske akvatiske økosystemer, har Kommissionen kendskab til problemer med vandkvaliteten i Grækenland, for så vidt at eutrofieringsproblemerne i græske vandområder er velkendte. Den foreliggende skriftlige forespørgsel omhandler imidlertid giftige arter (blågrønalger i ferskvand), som der kun foreligger få oplysninger om, og drikkevands- og badeområder undersøges for tiden i adskillige medlemsstater.

Fællesskabslovgivningen inddrager problemer med vandkvaliteten i adskillige direktiver, som f.eks. overfladevandsdirektivet, direktivet om rensning af byspildevand, nitratdirektivet(1) m.fl. Med disse direktiver tilstræbes et bestemt vandkvalitetsniveau såvel som en begrænsning af indvirkningen på vandområder af især næringsstoffer og farlige stoffer.

Der er ikke fastsat grænseværdier for toksiner i den gældende fællesskabslovgivning, idet problemet endnu ikke var blevet undersøgt, og der ikke var udviklet overvågningsmetoder på det tidspunkt, hvor direktiverne blev vedtaget.

Bestemmelserne i de ovennævnte direktiver kan i den forstand betragtes som foranstaltninger ved kilden, da de beskytter mod fænomener som dårlig vandkvalitet og eutrofiering, der er årsagen til de negative miljøvirkninger dvs. forekomsten af giftige alger i høje koncentrationer. Disse blågrønne alger trives navnlig ved højt phosphorindhold, der hovedsagelig stammer fra by- og industrispildevand samt landbruget.

Der er drøftelser i gang mellem Kommissionen og de græske myndigheder om disses gennemgang og udvidelse af følsomme områder (i henhold til byspildevandsdirektivet) og sårbare zoner (i henhold til nitratdirektivet). En forbedring på dette område ville føre til strengere bestemmelser i truede områder, og det vil udgøre en betydelig forbedring af bekæmpelsen af eutrofiering og nitratproblemer i overfladevands- og grundvandsområder. Denne generelle forbedring af vandkvaliteten ville også løse problemet med høje toksinkoncentrationer, eftersom disse er en følge af eutrofieringen.

I det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (1998-2002), er der taget initiativ til at opbygge et europadækkende netværk vedrørende algetoksiner. Desuden er der lanceret et forskningsprojekt (Photox) vedrørende udviklingen af en ny teknologi til photokatalytisk destruktion af cyanotoksiner. Efter at have vurderet problemet på EU-niveau og de eksisterende og avancerede teknologiers potentiale til at overvåge og fjerne cyanotoksiner fra vand vil Fællesskabet inden for denne ramme fastsætte retningslinjer for foranstaltninger mod toksiner i akvatiske økosystemer, og om nødvendigt bør der opstilles grænseværdier for toksiner i den fremtidige fællesskabslovgivning.

Det er værd at nævne, at i foranstaltningerne vedrørende miljøvenligt landbrug under planen for udvikling af landdistrikterne i 2000-2006 for Grækenland (Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(2)) er der planlagt specifikke aktiviteter i nogle Natura 2000-områder i det nordlige Grækenland, og herunder søerne Vistonida og Koronia, hvor der stilles krav om ekstensive landbrugsformer, som tilstræber at øge artsmangfoldigheden. Disse aktiviteter forventes også at gavne vandkvaliteten i disse søer, idet de vil bidrage til at mindske forureningen fra landbruget.

2. Risici for befolkningens sundheds forekommer, så snart toksinkoncentrationen overstiger Verdenssundhedsorganisationens (WHO's) grænseværdier (dvs. 1 mikrogram (µg)/microcystin pr. liter (/l)). Microcystin er toksisk over for celler, idet det skader enzymaktiviteten. I mennesker påvirker det hovedsagelig leverceller. Dækkes det daglige drikkevandsforbrug med vand, hvor grænseværdierne for Microcystin er overskredet, kan dette føre til akut forgiftning (leverblødning). Badning i vand, der er forurenet med høje koncentrationer af toksiner, udgør navnlig en risiko for småbørn og børn.

Hvis der konstateres høje toksinkoncentrationer, bør de lokale myndigheder gribe ind med henblik på at minimere risiciene for befolkningens sundhed (ingen drikkevandsudvinding, oplysning til borgerne, advarselstavler på stedet, overvågning af vandområdernes toksinkoncentrationer, mv.).

Det må dog også nævnes, at algeopblomstringer af cyanobakterier ikke nødvendigvis medfører høje koncentrationer af toksiner, eftersom kun visse arter producerer toksiner. På den anden side står det på nuværende tidspunkt ikke helt klart, om andre toksiner, som udgør en betydelig sundhedsrisiko for befolkningen, kunne være produceret af alger.

(1) Rådets direktiv 75/440/EØF af 16. juni 1975 om kvalitetskrav til overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne, EFT L 194 af 25.7.1975. Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, EFT L 135 af 30.5.1991. Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, EFT L 375 af 31.12.1991.

(2) EFT L 160 af 26.6.1999.