SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2628/02

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. september 2002)

Om: Kraftig prisstigninger på varer i Grækenland

Efter indførelsen af euroen er der i Grækenland samt i andre medlemsstater konstateret en betydelig og vedvarende stigning i priser på alle basisvarer samt for offentlige og private tjenesteydelser. Dette fører til, at arbejdstagere og borgere, hvis indtægter skrumper stadig mere ind, boykotter markedet.

Det ansvarlige kommissionsmedlem Solbes Mira har i sit svar på en tidligere forespørgsel (E-2639/01(1)) forklaret, at omstillingen til euroen i kort tid kun vil medføre en marginal fordyrelse, men på mellemlang sigt dog bidrage til bedre priskontrol.

1. Har Kommissionen undersøgt, hvad disse kraftige prisstigninger i Grækenland skyldes? Har der fundet tilsvarende spekulationsprisstigninger sted i andre medlemsstater?

2. Har Kommissionen undersøgt, om disse prisforhøjelser påvirker det forbrugerprisindeks, medlemsstaterne udarbejder?

3. Undersøger forslag i lig med det forslag, der er kommet fra Italien, om at udstede en pengeseddel til en værdi af en euro? Hvorledes agter den at sikre stabiliteten for de indtægter, som rammes af disse spekulationsprisforhøjelser og ikke stiger?

(1) EFT C 115 E af 16.5.2002, s. 136.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(22. oktober 2002)

1. I den generelle vurdering af den økonomiske situation i medlemsstaterne og i sine makroøkonomiske prognoser overvåger Kommissionen jævnligt prisudviklingen, hovedsageligt ved brug af det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP), som skal sikre et rimeligt sammenligningsgrundlag mellem medlemsstaterne, og tillige ved hjælp af andre indeks, der udarbejdes på nationalt plan. I de sidste måneder af 2001 og første kvartal af 2002 blev der i Grækenland konstateret øgede prisstigninger, både i HICP og i CPI (det nationale forbrugerprisindeks). Blandt de faktorer, der havde indflydelse på prisudviklingen i denne periode, kan nævnes de langvarige dårlige vejrforhold, der medførte en usædvanlig stigning i prisen på uforarbejdede levnedsmidler, især frisk frugt og grønt. Ifølge visse nationale undersøgelser kan oprunding af priser på varer og tjenesteydelser efter indførelsen af eurokontanter den 1. januar 2002 også have medvirket til en stigning i forbrugerpriserne. Imidlertid kan der konstateres en lavere stigningstakt i de fleste indeks i andet kvartal af 2002, som skyldes den langsommere udvikling i de underliggende indeks. Denne positive udvikling fortsætter muligvis i resten af 2002, selv om der er usikkerhed på grund af den eksterne udvikling, især i oliepriserne. Generelt har overgangen til euro tilsyneladende medført en begrænset inflationsstigning på aggregeret niveau. I visse medlemsstater udviser en række vare- og tjenestekategorier dog højere inflation end forventet. Dette fænomen har næret offentlighedens opfattelse af, at der har været højere inflation på aggregeret niveau.

2. Hver måned modtager Eurostat fra den nationale statistiktjeneste i Grækenland et sæt prisindeks for forbrugervarer og -tjenesteydelser på grundlag af harmoniserede definitioner og regler. Eurostat har udstedt klare retningslinjer for, hvordan det harmoniserede forbrugerprisindeks burde beregnes i euroområdet ved overgangen til euro. Grækenland har fulgt disse retningslinjer. Eurostats egne offentliggjorte analyser af inflationen i forbindelse med overgangen er baseret på oplysninger fra euroområdet som helhed og ikke på enkelte medlemsstater. Eurostat har ikke gennemført særlige undersøgelser af årsagerne til de seneste prisstigninger i Grækenland eller i andre medlemsstater i euroområdet.

3. Det er udelukkende Den Europæiske Centralbank, der afgør, hvilken pålydende værdi sedlerne skal have. Beslutningen om at udstede syv sedler med en pålydende værdi fra 5 til 500 EUR blev truffet efter fire års indgående drøftelser i arbejdsgruppen vedrørende trykning og udstedelse af europæiske pengesedler, som blev oprettet i 1992 af Centralbankchefkomitéen. De Eurobarometer-undersøgelser, der er foretaget siden begyndelsen af 2002, viser, at sedlerne er blevet vel modtaget af EU-borgerne, og at der ikke er noget ønske om at ændre de pålydende værdier. Ideen om at udstede sedler med en pålydende værdi af en eller to EUR har i øvrigt ikke fået reel støtte fra nogen medlemsstater (bortset fra Grækenland og Italien), men er tværtimod ofte stødt på stærk modstand (f.eks. er 68 % af franskmændene imod).