SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0754/02

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(18. marts 2002)

Om: Ulovlig indvandring på De Kanariske Øer

De Kanariske Øer har, fordi de udgør en af EU's eksterne grænser og ligger tæt ved det afrikanske kontinent, i de seneste tre år udviklet sig til indrejsepunkt for ulovlige indvandrere, der ønsker at komme ind på EU's område. Det er almindelig kendt, at indvandrercentrene på disse øer ikke råder over de sociale og sanitære forhold, der skal til for at løse opgaverne i forbindelse med denne ulovlige indvandring. Dette har ført til dramatiske situationer, der har resulteret i anmeldelser fra forskelligt hold og har vakt stor samfundsmæssig bekymring og uro.

Det er de centrale spanske myndigheder, der har beføjelse på indvandrerområdet, og det forlyder fra forskelligt hold, at den spanske regering trods gentagne påmindelser og protester fra den kanariske regionalregering overtræder de mest elementære menneskerettighedsbestemmelser, fordi de ikke har stillet modtagelsescentre til rådighed for indvandrerne, hvor blot de mest beskedne og elementære krav til hygiejne og sanitære forhold er opfyldt, og fordi de heller ikke har bragt den spanske udlændingelov i anvendelse.

Har Kommissionen kendskab til disse ureglementerede forhold for indvandrere, og hvilke forholdsregler agter den i givet fald at træffe for at få de ansvarlige spanske myndigheder til at overholde de på fællesskabsplan indgåede aftaler om indvandring og menneskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(13. maj 2002)

Det ærede medlems spørgsmål illustrerer det presserende behov for at mindske den ulovlige indvandring mest muligt. Kommissionen har taget en række skridt med henblik på at indføre en bred fællesskabspolitik på dette område, som beskrevet i dens meddelelse om en fælles politik mod ulovlig indvandring af 15. november 2001(1). På grundlag af meddelelsen om ulovlig indvandring vedtog Rådet den 28. februar 2002 en omfattende plan til bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskehandel.

Da tredjelandsstatsborgere, der ankommer til medlemsstaternes område, kan blive asylansøgere, er det ligeledes vigtigt at indføre et fælles europæisk asylsystem. Kommissionen har allerede fremsat en række forslag med henblik på at indføre fælles bestemmelser på asylområdet, og to af disse forslag er særlig relevante i forhold til det ærede medlems spørgsmål. For det første fremlagde Kommissionen i april 2001 et forslag til direktiv om modtagelse af tredjelandsstatsborgere, der, selv om de er indrejst ulovligt, har ret til at forblive i Fællesskabet, fordi de har indgivet en asylansøgning(2). Ifølge dette forslag, som muligvis vil blive godkendt af Rådet i den nærmeste fremtid, skal medlemsstaterne sikre asylansøgerne passende leve- og sundhedsforhold og sørge for, at deres grundlæggende rettigheder beskyttes.

For det andet defineres de rettigheder og ydelser, som tredjelandsstatsborgere, der har opnået flygtningestatus eller en anden form for international beskyttelse, skal nyde, i det forslag til direktiv(3), som Kommissionen fremlagde i september 2001.

Endelig skal det med hensyn til De Kanariske Øers særlige geografiske beliggenhed understreges, at migrationseksperter fra Marokko og EU deltager i en løbende dialog på grundlag af associeringsaftalen mellem EU og Marokko, som trådte i kraft i marts 2000. Begge sider er enige om, at der er et presserende behov for at finde en løsning på de voksende migrationsstrømme fra Nordafrika til EU.

(1) KOM(2001) 672 endelig udg.

(2) EFT C 213 E af 31.7.2001.

(3) EFT C 51 E af 26.2.2002.