ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0369/01

af Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) til Rådet

(14. februar 2001)

Om: Mindskelse af de byrder, der hviler på erhvervslivet

Vil formandskabet venligst give klare eksempler fra hver enkelt medlemsstat på specifikke fremskridt, der er gjort i forbindelse med punkt 14 i konklusionerne fra Lissabon-topmødet vedrørende indsatsen for at nedsætte erhvervslivets omkostninger og fjerne unødvendigt bureaukrati?

Svar

(31. maj 2001)

1. Det ærede parlamentsmedlems spørgsmål vedrører nogle af de konklusioner, som formandskabet drog efter Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000, nærmere betegnet følgende:

Virksomhedernes konkurrenceevne og dynamik afhænger direkte af, at der er et klima med regler, der begunstiger investeringer, innovation og iværksætterånd. Der er brug for en yderligere indsats for at nedsætte erhvervslivets omkostninger og fjerne unødvendigt bureaukrati, idet begge dele er specielt belastende for SMV'er. De europæiske institutioner, nationale regeringer og regionale og lokale myndigheder må fortsat være særlig opmærksomme på konsekvenserne af og omkostningerne ved gennemførelsen af foreslåede regler, og de bør videreføre dialogen med erhvervslivet og borgerne med henblik herpå. Der er også brug for en særlig indsats for at stimulere de vigtigste grænseflader i innovative net, dvs. grænsefladerne mellem virksomheder og finansielle markeder, FoU og uddannelsesinstitutioner, rådgivningstjenester og teknologiske markeder.

2. Denne målsætning udmøntes i en række foranstaltninger, der er nævnt i de pågældende konklusioner:

- en benchmarking, hvis første resultater blev forelagt i december 2000

- en meddelelse om et innovativt, åbent Europa præget af iværksætterånd

- det flerårige program for initiativ og iværksætterånd

- det europæiske charter for små virksomheder

- gennemgangen af EIB's og EIF's finansielle instrumenter.

Alle disse foranstaltninger er blevet iværksat inden for de frister, der blev fastsat af Det Europæiske Råd i Lissabon, og Europa-Parlamentet er blevet behørigt inddraget specielt i vedtagelsen af det flerårige program til fremme af initiativ og iværksætterånd, navnlig for små og mellemstore virksomheder (SMV) (2001-2005).

3. Med hensyn til resultaterne af medlemsstaternes initiativer skal det ærede parlamentsmedlem erindres om, at Kommissionen skal evaluere gennemførelsen af det flerårige program og forelægge Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget:

- en evalueringsrapport hvert andet år om de fremskridt, der er gjort med henblik på en samordnet hensyntagen til virksomhedspolitikken i alle fællesskabspolitikker og -programmer og iværksættelsen af det europæiske charter om små virksomheder samt

- en ekstern evalueringsrapport inden udgangen af december 2004.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1631/01

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(12. juni 2001)

Om: Hvidbogen om nye styreformer i EU

Vil Kommissionen forklare, hvad den har gjort for at sikre, at civilsamfundet høres fuldt ud i forbindelse med udarbejdelsen af hvidbogen om nye styreformer i EU?

Vil den i samme forbindelse forklare, hvilken rolle arbejdsgruppen om civilsamfundets deltagelse spiller?

Hvordan vil den sikre, at tidligere forslag fra civilsamfundet om, hvordan forbindelserne mellem EU og ngo'erne kan forbedres, vil blive inddraget i drøftelserne om hvidbogen om nye styreformer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(26. juli 2001)

Høring af alle interesserede parter, bl.a. civilsamfundet, har været en vigtig del af det forberedende arbejde med hvidbogen om nye styreformer i EU. I overensstemmelse med de nye styreformer vil der meget snart blive stillet en rapport om alle arbejdsgruppernes høringer i forbindelse med dette forberedende arbejde til rådighed for alle interesserede på netstedet Europa: (http://europa.eu.int/comm/governance/index_fr.htm).

Medlemmerne af arbejdsgruppen, der beskæftigede sig med høring af civilsamfundet og lokale aktører, har sammen foretaget høringer og hver for sig deltaget i arrangementer tilrettelagt af civilsamfundets aktører i forbindelse med forberedelsen af hvidbogen.

De vigtigste budskaber fra ngo'erne findes i høringsrapporten. Der er taget behørigt hensyn til dem ved udarbejdelsen af henstillingerne i hvidbogen om nye styreformer i EU.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1202/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. april 2001)

Om: Risici for kulturmindesmærker på grund af byggeri

Som led i De Olympiske Lege er det planlagt, at der skal opføres et bordtennisanlæg med et samlet areal på 32 000 m2 på grænsen mellem Galatsi og Nea Ionia og meget tæt på kirken Evmorfi Ekklisia fra det 12. århundrede, som betegnes som et kulturmindesmærke af en sjælden art med udsøgte kalkmalerier.

Tilsynsmyndigheden for byzantinske mindesmærker protesterer, idet den karakteriserer dette forehavende som et brutalt indgreb og er foruroliget, fordi projektet udover den æstetiske forringelse af stedet, som brugen af bygningen med de 6 000 tilskuerpladser og de tusindvis af biler vil medføre, også vil få negative virkninger for sikkerheden og forøge forureningen af mindesmærket.

1. Hvordan vil Kommissionen skride ind for at redde mindesmærket og dette område, som er blevet betegnet som genplantningsområde?

2. Er der ved undersøgelsen af de miljømæssige virkninger blevet taget hensyn til projektets negative indvirkning på dette mindesmærke tilhørende kulturarven? Har Kommissionen overvejet alternative forslag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. juli 2001)

Ifølge artikel 151 (tidl. artikel 128) i EF-traktaten har Fællesskabet kompetence til at fremme det kulturelle samarbejde mellem medlemsstaterne og om nødvendigt støtte og udbygge medlemsstaternes indsats på følgende områder:

- forbedring af kendskabet til og formidlingen af de europæiske folkeslags kultur og historie

- bevarelse og beskyttelse af den kulturarv, der er af europæisk betydning

- ikke-kommercielle kulturudvekslinger

- kunstneriske og litterære frembringelser, herunder i den audiovisuelle sektor.

Følgelig henhører det spørgsmål, det ærede medlem har bragt på bane med sin forespørgsel, ikke under Fællesskabs kompetence, men udelukkende under den pågældende medlemsstats.

For så vidt angår de miljømæssige aspekter, findes der i Rådets direktiv 85/337/EØF som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF(1) ingen præcise referencer til anlæg af den nævnte art. Dog har Kommissionen ud fra den betragtning, at det pågældende projekt kunne betragtes som anlægsarbejder i byzoner (bilag II, punkt 10 b, i direktivet), den 15. februar 2001 henvendt sig til de græske myndigheder og anmodet disse om nærmere oplysninger om den igangværende miljøindvirkningsvurdering i forbindelse med projektet.

De græske myndigheder har endnu ikke besvaret dette brev.

(1) Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, EFT L 73 af 14.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1548/01

af Emilia Müller (PPE-DE) til Kommissionen

(28. maj 2001)

Om: Etablering af yachthavne i Grækenland

1. Udbetales der støtte fra Regionalfonden eller andre EU-fonde til etablering af yachthavne (herunder relevant infrastruktur og turistfaciliteter) i foretrukne - men samtidig turistmæssigt underudviklede - sejlsportsområder i Grækenland?

2. Såfremt det var muligt at få støtte til en sådan investering, hvilke betingelser ville der så gælde? Hvilke betingelser gælder der konkret for en tysk investor?

3. Hvor kan man få oplysninger, og til hvilke instanser skal ansøgningerne indgives.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(23. juli 2001)

Havneinfrastrukturer for lystfartøjer (lystbådehavne/marinaer) kan medfinansieres under det operationelle konkurrenceevneprogram i EU-støtterammen for Grækenland i programmeringsperioden 2000-2006.

Investeringsstøtten ydes efter græsk lov nr. 2601/98 (støtteordning), som fastsætter de nærmere regler for ydelse af støtte. Tilvejebringelsen af de pågældende infrastrukturer medfinansieres udelukkende i sin egenskab af private investeringer, idet Den Europæiske Fond for Regionaludvikling kun medfinansierer en del af de offentlige udgifter under ovennævnte lov. Alle forslag fra private investorer kan efter evaluering komme i betragtning til eventuel medfinansiering. Det er de relevante nationale myndigheder, der har ansvaret for at udvælge de enkelte projekter, og ikke Kommissionen.

I den forbindelse skal det nævnes, at det ærede medlem kan få nærmere oplysninger hos forvaltningsmyndigheden for det operationelle konkurrenceevneprogram i Athen (Semitelou Street 6).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1137/01

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(10. april 2001)

Om: Den europæiske beskæftigelsespolitik

De seneste ændringer i ordningen for transferbeløb for fodboldspillere fastlår, at professionelle fodboldspillere nu har forskellige rettigheder afhængig af deres alder, idet der udbetales et større transferbeløb for spillere under 23 år.

Hvordan kan værdien afhængig af arbejdstageres alder forenes med anden europæisk beskæftigelseslovgivning? Vil den danne præcedens for andre beskæftigelsessektorer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(21. juni 2001)

Kommissionen skal først minde om, at Domstolen med Bosman-dommen anerkendte, at det er legitimt at tilskynde til ansættelse og træning af unge spillere, og at dette kan berettige en hindring af arbejdstagernes frie bevægelighed.

Ifølge de generelle principper, der blev fastlagt som et resultat af drøftelserne mellem Kommissionen og FIFA/UEFA om FIFA's transferregler i international fodbold, skulle der for spillere under 23 år oprettes en træningskompensationsordning for at opmuntre og belønne træningsindsatsen i klubberne, navnlig de små klubber.

Det beløb, der udbetales ifølge ordningen, skal specifikt dække udgifter til den træning, som de unge spillere har nydt godt af. Eftersom udbetaling af denne kompensation sker i en anden sammenhæng, kan man ikke tale om forskelsbehandling.

I og med at ordningen tager sigte på at dække sportens særlige behov, vil den ikke kunne danne præcedens for andre beskæftigelsessektorer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0698/01

af Eurig Wyn (Verts/ALE) til Kommissionen

(8. marts 2001)

Om: Direktivet om fysiske agenser

Kan Kommissionen oplyse, om den agter at forelægge et direktiv om fysiske agenser?

Finder Kommissionen ikke, at indførelsen af dette direktiv ville stille urimelige krav til de beskæftigede inden for landbruget, hvis der af sundheds- og sikkerhedsgrunde blev indført nye begrænsninger for brugen af køretøjer på landbrugsejendomme?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou på skriftlige forespørgsler E-0698/01 og E-0968/01

(8. maj 2001)

Kommissionen vedtog i december 1992 et forslag til et direktiv om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med arbejdstagernes udsættelse for risici på grund af fysiske agenser(1). På baggrund af udtalelserne fra Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg forelagde Kommissionen et ændret forslag i juli 1994(2).

Det vigtigste element i forslaget var at fastlægge de overordnede rammer for alle kategorier af fysiske agenser med henblik på at tilvejebringe en klar og sammenhængende forebyggelsesstrategi, som kan beskytte sikkerheden og sundheden for de arbejdstagere, som er udsat for disse agenser.

Forslaget omhandler de fysiske agenser, for hvilke der foreligger tilstrækkeligt videnskabeligt bevis til at berettige fællesskabsforanstaltninger: støj (risikoen for høreskader); vibrationer (risikoen for skader på hånden, armen og hele kroppen); elektromagnetiske felter og optisk stråling (risikoen for sundhedsskader på grund af strømme i kroppen, stød og forbrændinger samt på grund af udsættelse for termisk energi).

Kommissionens forslag hverken begrænser brugen af køretøjer på landbrugsejendomme eller fastlægger emissionsgrænseværdier for maskiner.

Derudover viser den socioøkonomiske konsekvensundersøgelse, som Kommissionen udførte, da forslaget blev udarbejdet, ikke, at landmændene pålægges nogen urimelig byrde, når de gennemfører de beskrevne forebyggelsesforanstaltninger.

(1) EFT C 77 af 18.3.1993.

(2) KOM(94) 284 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0638/01

af Theresa Villiers (PPE-DE) til Rådet

(8. marts 2001)

Om: Støtte til lærebøger

1. Kan Rådet oplyse, om der er anvendt EU-midler til at finansiere følgende lærebøger:

- Vort arabiske sprog, 3.-5. klassetrin, del 2

- Islamisk uddannelse, 3.-9. klassetrin

- Læsebog og litterære tekster, 4.-8. klassetrin

- Moderne arabisk historie og aktuelle problemer

- Palæstinensisk national uddannelse, 3. klassetrin

- Islamisk kultur, 5.-8. klassetrin

- Den arabiske verdens geografi?

2. Hvilken budgetpost blev i bekræftende fald anvendt til at finansiere disse projekter?

3. Vil Rådet sikre, at der ikke anvendes EU-midler til at finansiere lærebøger, som indeholder antisemitiske udsagn?

Som eksempler på sådanne udsagn i ovennævnte lærebøger kan nævnes:

I mange tilfælde handlede disse jøder i overensstemmelse med den list og svig, der præger dem, og de ansporer til krige (Islamisk uddannelse, 9. klassetrin, s. 78).

Hvad kan vi gøre for at redde Jerusalem og befri den fra den tyvagtige fjende? (Læsebog og litterære tekster, 8. klassetrin, s. 99).

Jeg lærer heraf: Jeg tror, at jøderne er fjender af profeterne og de troende. (Islamisk uddannelse, 4. klassetrin, del 1, s. 67).

Svar

(30. maj 2001)

Rådet beklager principielt, at undervisningssystemer anvendes til at fremme intolerance og fordomme. Det gør imidlertid opmærksom på, at projekter til støtte for Den Palæstinensiske Myndighed finansieres af Kommissionen, som faktisk har givet et samlet svar dateret den 12. december 2000 (på forespørgsel P-3612/00, P-3643/00 og E-3652/00) med hensyn til finansiering af fremstilling og distribution af skolebøger i de områder, der hører under Den Palæstinensiske Myndighed.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0766/01

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(13. marts 2001)

Om: Chartret om grundlæggende rettigheder (eksisterende rettigheder eller skabelse af nye rettigheder)

Er Kommissionen under henvisning til kommissionsmedlem Vitorinos svar på skriftlig forespørgsel P-3997/00(1), hvori han erklærede, at chartret synliggør de grundlæggende rettigheder for borgerne, som de allerede er i besiddelse af, men som i nogle tilfælde er skjult i mange forskellige instrumenter, som ikke nemt er tilgængelige for almindelige borgere, af den opfattelse, at dette gælder for alle de borgerlige rettigheder, der er opført i chartret om grundlæggende rettigheder, og, i bekræftende fald, kan den anføre det gældende retsgrundlag i de konsoliderede traktater for hver af de følgende rettigheder:

- retten til ikke-forskelsbehandling på grund af sprog (færdighed) (artikel 21);

- børns ret til, at deres synspunkter tages alvorligt i forhold, der vedrører dem, i overensstemmelse med deres alder og modenhed (artikel 24);

- arbejdstageres ret til at indgå kollektive overenskomster (artikel 28);

- retten til at kunne gøre brug af en gratis arbejdsformidlingstjeneste (artikel 29);

- ret til betalt barselsorlov (artikel 33);

- retten til ikke at blive retsforfulgt eller straffet to gange for en lovovertrædelse, for hvilken man allerede er blevet endeligt frikendt eller domfældt inden for Unionen i overensstemmelse med lovgivningen (artikel 50) (navnlig i betragtning af artikel 4.2 i protokol nr. 7 til konventionen om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende rettigheder, som ændret ved protokol nr. 11, der tillader dette i særlige tilfælde?

(1) EFT C 174 E af 19.6.2001, s. 212.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(19. april 2001)

Kommissionen skal henlede det ærede medlems opmærksomhed på de forklaringer vedrørende chartret om grundlæggende rettigheder, der findes i det dokument af 11. oktober 2000, som er udgivet under betegnelsen Charte 4473/00 (Convent 49) Rådet for Unionen.

Der er fri adgang til dokumenter på Rådets internetsted for arbejder i den forsamling, der har udarbejdet chartret(1). Kommissionen oversender en kopi til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat.

Dokumentet, der er udarbejdet på ansvar af forsamlingens formandskab, har til formål at forklare chartrets bestemmelser, idet det for hver rettighed angives, hvilken kilde chartret bygger på, såsom forfatningsmæssige traditioner og internationale forpligtelser, der er fælles for medlemsstaterne, traktaten om Den Europæiske Union og fællesskabstraktaterne, Den Europæiske Konvention om Beskyttelse af Menneskerettighederne og de Grundlæggende Frihedsrettigheder, de af Fællesskabet og Europarådet vedtagne socialpagter og EF-Domstolens og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis.

Kommissionen henviser det ærede medlem til dette dokument, der giver et nøjagtigt svar for hver af de rettigheder, han omtaler.

(1) http://ue.eu.int/df/default.asp.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1156/01

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(10. april 2001)

Om: Tunfileter

EU har over for Mexico forpligtet sig til som led i frihandelsaftalen at undersøge muligheden for at åbne et kontingent for tunfileter med præferencetoldsats inden 1. september 2001.

1. Er åbningen af dette nye kontingent for tunfileter fra Mexico efter Kommissionens opfattelse nødvendig?

2. På hvilket stade befinder forhandlingerne sig?

3. Har Kommissionen foretaget en analyse af de følger, som den eventuelle åbning af ovennævnte kontingent vil få for EU's flåde og tunforarbejdningsindustri?

4. Har Kommissionen evalueret konsekvenserne af kontingentets åbning for den europæiske tunkonservesindustri og tunfiskerflåden?

5. Mener Kommissionen ikke, at åbningen af et nyt kontingent for tunfileter med præferencetoldsats i høj grad vil kunne skade situationen i den europæiske industri på grund af muligheden for, at der etableres nye tunforarbejdningsvirksomheder i flere medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(17. maj 2001)

I henhold til artikel 10, stk. 5, i afgørelse nr. 2/2000 truffet af Det Fælles Råd EF-Mexico(1), er Kommissionen forpligtet til at indlede drøftelser herom med de mexicanske myndigheder senest den 1. september 2001. På baggrund af den aktuelle ordning for import af tunfiskefileter til EU, der bl.a. omfatter et autonomt erga omnes-kontingent, finder Kommissionen det ikke nødvendigt at åbne et nyt kontingent for tunfiskefileter med oprindelse i Mexico.

Kommissionen er klar over de frister, der er fastsat i aftalen, men har endnu indledt forhandlinger herom. Kommissionen har dog til hensigt at opfylde de forpligtelser, den har indgået i henhold til aftalen og især ovennævnte afgørelse.

Kommissionen henleder det ærede medlems opmærksomhed på opgørelsen over EU-markedets forsyning med tunfiskefileter, som han modtog et eksemplar af den 7. januar 2000. Punkt 3.6.3 i undersøgelsen omhandler specielt Mexico. Kommissionen finder det ikke hensigtsmæssigt at foretage nye undersøgelser på nuværende tidspunkt.

I ovennævnte undersøgelse er det vurderet, hvilke virkninger det vil få, hvis der åbnes et toldkontingent for tunfiskefileter. Ved vurderingen er der taget højde for alle mulige forsyningskilder, herunder også Mexico.

Den nugældende ordning, som er nævnt i punkt 1, skulle ikke få nogen indflydelse på EU's industri.

(1) EFT L 157 af 30.6.2000 og EFT L 245 af 29.9.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0720/01

af Frédérique Ries (ELDR) til Kommissionen

(9. marts 2001)

Om: Bortførelse af børn over landegrænser og tilfældet med parret Limet og de Brouwers børn i Kenya

I 1994 forlod Marie de Brouwer, en belgisk statsborger, Belgien for at begynde et nyt liv i Kenya og skiltes fra sin mand og sine tre børn.

Faren, Olivier Limet, fik forældremyndigheden over de tre børn, hvilket blev bekræftet af appelretten i Bruxelles i 1997.

Marie de Brouwer, som i mellemtiden var blevet kenyansk statsborger, har siden den 9. august 1998 nægtet at sende børnene tilbage til deres far, og har hindret enhver kontakt mellem børnene på den ene side og deres far og nære slægtninge i Belgien på den anden.

De belgiske domstole har udstedt en international arrestordre mod Marie de Brouwer og en udleveringsordre mod hende på grund af gidseltagning. De har også dømt hende til fængselsstraf.

Myndighederne i Kenya har gennem deres justitsministerium gjort indsigelser mod de belgiske domstoles afgørelse og har sat børnene under den kenyanske domstols beskyttelse.

De tre børn har ikke set deres far siden sommeren 1998.

Kan denne sag bringes på tale under møder med kenyanske embedsmænd på alle niveauer, og vil de kenyanske myndigheder kunne opfordres til at gøre deres yderste for at bringe denne sag til en tilfredsstillende løsning for alle berørte parter i overensstemmelse med konventionen om barnets rettigheder, ifølge hvilken hvert barn har ret til at opretholde direkte kontakt med begge forældre, hvis det er skilt fra den ene eller begge forældreparter?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(7. maj 2001)

Det ærede medlem henviser til rettighederne, som gælder for børn, der er skilt fra den ene eller begge forældreparter, til at opretholde et personligt forhold og direkte kontakt med begge forældre på regelmæssig basis, undtagen hvis det er i strid med barnets tarv. Disse rettigheder er fastsat i artikel 24, stk. 3, i EU-charteret om grundlæggende rettigheder(1), der er baseret på artikel 9 i De Forenede Nationers Konvention om Barnets Rettigheder (1989).

Den er et udtryk for det generelle princip, at barnets tarv bør være det primære i alle beslutninger vedrørende barnet. Endvidere er der under Konventionen om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (1980) etableret en samarbejdsordning mellem myndighederne med henblik på børns tilbagevenden, i tilfælde hvor de uretmæssigt er blevet fjernet. Kenya er imidlertid ikke part i denne konvention.

Formanden for Kommissionen rejste spørgsmålet om Limet/de Brouwer-børnene under præsident Mois besøg i Bruxelles i oktober 1999. Kommissionen har imidlertid ikke noget retsgrundlag i fællesskabslovgivningen til at forfølge denne sag og kan kun håbe, at de ansvarlige myndigheder i Belgien og Kenya når et tilfredsstillende resultat.

(1) EFT C 364 af 18.12.2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1313/01

af Gunilla Carlsson (PPE-DE) til Kommissionen

(19. april 2001)

Om: Vinskatterne i Sverige

Kommissionen har tidligere opfordret Sverige til at sænke skatten på vin. Den svenske regering havde ambitioner om at følge denne opfordring, men efter en aftale, der er indgået mellem regeringen og dens støttepartier i Riksdagen, står det klart, at skatten ikke vil blive sænket.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at få Sverige til at følge opfordringen til at sænke skatten på vin?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(1. august 2001)

Kommissionen kan meddele det ærede medlem at Sverige for nylig har fået tilsendt en begrundet udtalelse om forskellige aspekter af landets lovgivning for beskatning af vin og øl som Kommissionen finder uforenelige med traktaten. Kommissionen skønner således at det svenske afgiftssystem indebærer en traktatsstridig forskelsbehandling ved at afgiften på vin er højere end på øl, hvilket indebærer en direkte beskyttelse af øl (som er et indenlandsk produkt) mod konkurrencen fra vin (som produceres i de øvrige medlemsstater).

Det er nu op til Sverige at træffe passende foranstaltninger til at imødekomme Kommissionens begrundede udtalelse. Kommissionen forbeholder sig ret til at gøre brug af alle de midler som traktaten stiller til dens rådighed - og herunder også at indbringe sagen for Domstolen - for at sikre at Fællesskabets lovgivning håndhæves korrekt.