SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0283/96 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (15. februar 1996)

Om: »Home-Base-Status« for luftfartsselskaber

1. Medfoerer harmoniseringen af den europaeiske lufttrafik direkte konsekvenser for de gaeldende begraensninger for natflyvninger i tyske lufthavne?

2. Kan harmoniseringsbestemmelserne faa konsekvenser for luftfartsselskabernes »Home-Base-Status« i tyske lufthavne?

3. Gaelder der i bekraeftende fald forskellige bestemmelser for nationale og internationale selskaber?

4. Kan luftfartsselskaber i EU fremover ansoege om »Home-Base-Status« i flere lufthavne samtidig?

5. Hvilke andre retlige bestemmelser, som hidtil har vaeret gaeldende inden for luftfarten, aendres med harmoniseringen af EU-retten - fra hvornaar og hvordan praecis?

6. Hvilket spillerum bevarer de nationale regeringer til at indfoere forbud mod eller begraensning af natflyvninger?

7. Skal de gaeldende begraensninger for natflyvning fjernes som led i harmoniseringen?

8. Er der i bekraeftende fald fastsat tidsfrister?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (21. marts 1996)

Den 1. januar 1993 traadte tredje og endelige pakke foranstaltninger til liberalisering af Faellesskabets indre lufttransportmarked i kraft. I henhold til denne pakke skal et foretagende, der oensker at give lufttransportydelser have en licens, som skal udstedes af den medlemsstat, hvori det har sin hovedvirksomhed og eventuelle hovedkontor. Naar foretagendet har faaet en saadan licens, kan det drive lufttransport i hele Faellesskabet bortset fra et begraenset antal veldefinerede undtagelser. Dette betyder, at det ogsaa kan have betydelig virksomhed i lufthavne i andre medlemsstater.

Saavidt Kommissionen forstaar, betyder udtrykket »home base status« i modsaetning til hovedkontor det sted, hvor luftfartsselskabets maskiner regelmaessigt befinder sig og vedligeholdes. Med denne forstaaelse af udtrykket som grundlag maa det aerede medlems spoergsmaal besvares som foelger:

1. Medlemsstaterne har frihed til at fastsaette nationale bestemmelser om spaerretid i deres lufthavne, som dog skal overholde faellesskabslovens generelle principper, saerlig om ikke-diskrimination.

2. Paa grund af liberaliseringen af Faellesskabets indre lufttransportmarked kan det forekomme, at tyske lufthavne i fremtiden i stadig hoejere grad tjener som »home base« for luftfartsselskaber fra andre medlemsstater.

3. I henhold til den tredje pakkes anvendelsesomraade er enhver diskrimination af et luftfartsselskab paa grund af nationalitet forbudt. Tyske luftfartsselskaber maa derfor ikke behandles mere gunstigt end luftfartsselskaber fra andre medlemslande.

4. Ja.

5. Den tredje pakke fastsaetter faelles bestemmelser om udstedelse af licenser til luftfartsselskaber (Raadets forordning (EOEF) nr. 2407/92 ((EFT nr. L 240 af 24.08.1992.))), markedsadgang (Raadets forordning (EOEF) nr. 2408/921 (1)) og billetpriser og rater inden for luftfart (Raadets forordning (EOEF) nr. 2409/92 (1)). Disse bestemmelser, som omfatter fuldstaendige cabotagerettigheder pr. 1. april 1997, er direkte gaeldende i alle medlemsstater og erstatter modstridende bestemmelser paa baade nationalt og internationalt niveau. Faellesskabet har ogsaa vedtaget anden lovgivning om lufttransport, navnlig:

- tildeling af afgangs- og ankomsttider i EF's lufthavne (Raadets forordning (EOEF) nr. 95/93 ((EFT nr. L 14 af 22.01.1993.)),

- drift af edb-reservationssystemer i EF (Raadets forordning (EOEF) nr. 2299/89 ((EFT nr. L 220 af 29.07.1989.)) aendret af Raadets forordning (EOEF) nr. 3089/93 ((EFT nr. L 278 af 11.11.1993.)),

- en ordning om kompensation til ruteflypassagerer, der afvises (Raadets forordning (EOEF) nr. 295/91 ((EFT nr. L 36 af 8.2.1991.)),

- gensidig anerkendelse af licenser for cockpitpersonale (Raadets direktiv 91/670/EOEF ((EFT nr. L 373 af 31.12.1991.)),

- gradvis afvikling af stoejende fly (Raadets direktiv 92/14/EOEF ((EFT nr. L 76 af 23.3.1992.)),

- undersoegelse af ulykker og haendelser inden for civil luftfart (Raadets direktiv 94/56/EOEF ((EFT nr. L 319 af 12.12.1994.)),

- en Faellesskabsramme for certificering af fly, vedligeholdelsesforvaltning m.m. samt certificering af personale, der beskaeftiger sig med luftfartssikkerhed og luftfartsoperationer (Raadets forordning (EOEF) nr. 3922/91 ((EFT nr. L 373 af 31.12.1991.)).

6. til 8. Det aerede medlem bedes se pkt. 1 i ovennaevnte.