SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1533/02

af Giovanni Pittella (PSE) til Kommissionen

(3. juni 2002)

Om: Lov mod tosprogethed i Hessen

- I den tyske delstat Hessen gælder der en lov, som blev vedtaget den 17. juni 1992 af delstatsregeringen SPD-De Grønne med det formål at bevare standarden i skolerne. Denne lov har bl.a. tjent til at fremme tosprogetheden.

- En ny lov er for nylig blevet foreslået, som vil have den virkning, at den berøver de udenlandske børn deres ret til at holde deres oprindelsessprog ved lige, og i henhold til hvilken deres modersmål og deres potentielle tosprogethed ikke betragtes som en ressource, der bør udnyttes.

- Selv om det påvises i kompetente undersøgelser, hvor vigtig bevarelse af oprindelsessprog og -kultur er for den personlige udvikling og integrationsprocessen, ønsker delstatsregeringen i Hessen, at oprindelseslandene påtager sig det finansielle ansvar herfor. Dette vil placere en enorm stor finansiel og organisatorisk byrde på de konsulære repræsentanter, mindske de pågældende sprogs prestige og svække disse sprogs retsstilling som et akademisk fag.

- I forbindelse med konferencen om integration og muligheder for indvandrere i Hessen, som regeringen arrangerede den 26. november 2001 i Wiesbaden, udtalte ministerpræsident Koch følgende: Vi er i Tyskland. Her er der kun et sprog, nemlig tysk. Hjemme kan udenlandske familier tale det sprog, de måtte ønske, men på gaden og i skolen er det kun tysk, der tales. Dette er den eneste vej til integration.

- Den ny lov vil føre til alvorlige problemer: Hvis det kræves, at børnene lærer tysk før de begynder i skolen, vil udenlandske forældre få skylden for, at deres børn eventuelt ikke har lært sproget. Men ofte har indvandrerfamilier ikke råd til at betale sprogkurser.

- Endvidere er det pågældende lovforslag en overtrædelse af Rådets direktiv 77/486/EØF af 7. juli 1977 samt Det Europæiske Charter om Grundlæggende Rettigheder og Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.

Vil Kommissionen gøre alt, hvad den kan for at forhindre vedtagelsen af en lov, som åbenlyst er i strid med den europæiske lovgivning og den tyske forfatning, og som sandsynligvis vil føre til en lang juridisk og politisk strid?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(23. juli 2002)

Kommissionen har gentagne gange fremhævet, at den mener, at sprogkundskaber er berigende for ikke blot den personlige udvikling, men også for det europæiske samfund som helhed.

Som tidligere nævnt i svaret til det ærede medlems skriftlige forespørgsel E-1336/02(1) erkender Kommissionen fuldt ud, at der er problemer forbundet med at undervise vandrende arbejdstageres børn, og den forsøger aktivt at løse disse problemer i samarbejde med medlemsstaterne.

Med hensyn til lovforslaget fra den tyske forbundsstat Hessen, som det ærede medlem omtaler, skal Kommissionen understrege, at den ikke ønsker at fremsætte bemærkninger til lovforslag, der endnu ikke er vedtaget, og som endnu ikke er trådt i kraft.

Kommissionen gør imidlertid i denne forbindelse opmærksom på bestemmelserne i EF-traktatens artikel 149, stk. 1, hvori det hedder:

Fællesskabet bidrager til udviklingen af et højt uddannelsesniveau ved at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og om nødvendigt at støtte og supplere disses indsats, med fuld respekt for medlemsstaternes ansvar for undervisningsindholdet og opbygningen af uddannelsessystemerne samt deres kulturelle og sproglige mangfoldighed.

(1) EFT C 277 E af 14.11.2002, s. 189.