DA Den Europæiske Unions Tidende CE 33/256

(2004/C 33 E/265)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2375/03

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(16. juli 2003)

Om: Edderfugle trues af hjertemuslingefiskeri

Ifølge en artikel i NRC-Handelsblad af 5. juli 2003 er der nu ført bevis for, at det kommercielle, mekaniske muslingefiskeri har negative følger for de fugle i Vadehavet, der lever af muslinger. En gruppe biologer har konstateret et signifikant fald i antallet af edderfugle (Somateria Mollissima) på ikke mindre end 50 %.

»Waddenvereniging« mener, at det mekaniske hjertemuslingefiskeri ødelægger hele økosystemet på grund af gennempløjningen af havbunden.

»Waddenvereniging« og »Vogelbescherming Nederland« (hhv. den nederlandske vadehavsforening og fugleværnsforening) kræver, at hjertemuslingefiskeriet i Vadehavet bringes til ophør for at hindre, at edderfuglene dør i så stort omfang. I vinteren 1999/2000 blev der optalt 21 000 døde fugle. Den seneste forskning viser, at der er en direkte forbindelse mellem manglen på muslinger og det forhold, at edderfuglene dør. Der er ikke ført bevis for teorien om, at parasitter skulle være årsag til fænomenet.

Ifølge artikel 6, stk 2, i direktiv 92/43/EØF (1) træffer medlemsstaterne passende foranstaltninger for at undgå forringelse af naturtyperne og levestederne for arterne i de særlige bevaringsområder samt forstyrrelser af de arter, for hvilke områderne er udpeget, for så vidt disse forstyrrelser har betydelige konsekvenser for dette direktivs målsætninger.

Denne retsforskrift gælder for de igangværende aktiviteter i de særlige bevaringsområder, som kan indvirke på beskyttelsen af vilde fugle. Anvendelsen heraf kan medføre en nødvendig justering af disse aktiviteter, eller at de må bringes til ophør.

Deler Kommissionen min opfattelse, nemlig at den nye viden bør resultere i foranstaltninger til beskyttelse af beskyttede fuglearter i dette fugledirektivområde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(29. august 2003)

I 2001 indledte Kommissionen to sager, hvoraf den ene vedrørte en plangodkendelse i forbindelse med bl.a. industrielt fiskeri efter skaldyr samt militære aktiviteter i Vadehavet (sag 2001/2164), og den anden direkte vedrørte de ugunstige følger af skaldyrfiskeriet i Vadehavet for populationerne af vilde fugle (sag 2001/4491). Vadehavet er af Nederlandene udpeget som et særligt beskyttet område i henhold til Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2) (fugledirektivet) og er foreslået udpeget som lokalitet af fællesskabsbetydning i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (3) (habitatdirektivet). Sagerne gælder Nederlandenes mulige overtrædelse af habitatdirektivets artikel 6, stk 2, 3 og 4, som ifølge samme direktivs artikel 7 også gælder for de særligt beskyttede områder i henhold til fugledirektivet.

Behandlingen af disse to sager er i fuld gang. Den mulige etablering af en klar årsagssammenhæng mellem skaldyrfiskeriet og de rapporterede dødsfald blandt vilde fugle er af afgørende betydning i denne sag. Kommissionen vil medtage de informationer, det ærede medlem er fremkommet med, i sin vurdering for at kunne fastslå, om kravene i fugle- og habitat-direktivet er blevet opfyldt fra nederlandsk side.

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(2) EFT L 103 af 25.4.1979.

(3) EFT L 206 af 22.7.1992.