SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2515/99

af Mikko Pesälä (ELDR) til Kommissionen

(22. december 1999)

Om: Hensyntagen til forarbejdningsprojekter i hørforslaget

Det forslag til EU's nye hørfiberforordning, som Kommissionen har udarbejdet, skaber problemer for Finland, da produktionen af spindhør foreslås fastlagt ud fra de tidligere nationale afgrødemængder. Dyrkningen af spindhør i Finland er hidtil foregået i mindre målestok.

Dyrkningen af spindhør i Finland befinder sig stadig i den indledende fase, der bevirker, at mængden af afgrøder i de seneste år har været begrænset, nemlig kun på et par tusinde hektar om året. Det finske landbrug gennemgår for øjeblikket en strukturændring, der bevirker, at de enkelte brug bliver nødt til at ændre deres produktion og finde nye rentable produktionsmetoder. Spindhør anses for at være et lovende alternativ, der passer godt til de finske forhold. Høsten pr. hektar er i Finland af samme størrelsesorden som i de bedste dyrkningsområder i EU, der medfører, at dyrkningen af spindhør forventes at stige betydeligt i fremtiden. Ifølge de finske hørproducenter er en kvoteordning noget af det værste, der på nuværende tidspunkt kan indtræffe. Der er i Finland for øjeblikket ved at blive opført i hvert fald tre forarbejdningsanlæg for spindhør. Disse anlæg har samlet brug for mindst 12.000-12.500 hektarer hør som råvare. Hvis Kommissionens nye hørforordning bliver gennemført i dens nuværende form, vil det fjerne enhver mulighed for at udvide den indenlandske dyrkning, og de nye anlæg bliver således afhængige af en importeret råvare. På denne baggrund vil det heller ikke være realistisk fortsat at udvikle den finske hørindustri.

Herudover er kravet i forslaget om, at de produkter, der er forarbejdet til fibre, kun må indeholde fem procent skæver, for strengt for den finske produktion af isoleringsmateriale.

Kommissionens forslag til støtte stiller også Finland dårligt på grund af den lave referencehøst, der anvendes og som til dels vil blive anvendt ved støtteberegningen. Der er planlagt forskellige former for forarbejdningsstøtte for lange og korte fibre, dog er fastsættelsen af forskellene mellem de enkelte fibertyper uklar, og anvendelsen er i vidt omfang den samme.

Hvordan vil Kommissionen tage hensyn til, at det ikke fuldt ud er muligt at skelne mellem hør af lange og korte fibre ved hjælp af de nuværende definitioner? Hvad agter Kommissionen at gøre for, at der også i Finland skabes gode forudsætninger for at dyrke og forarbejde spindhør? Hvordan vil Kommissionen sikre, at udviklingen af dyrkningen og forarbejdningen af hør og dens muligheder forbliver en del af det finske landbrug?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(20. januar 2000)

Igennem flere år er de tilsåede arealer med spindhør og hamp steget kraftigt uden en tilsvarende udvikling i produktionen eller den reelle markedsefterspørgsel efter disse produkter. Støtteordningen er blevet destabiliseret af billige hør- og hampafgrøder med et meget ringe udbytte, som praktisk taget kun er udviklet med henblik på at kunne opnå denne støtte.

Ud fra et lovgivningsmæssigt synspunkt er der i de seneste år truffet en lang række foranstaltninger med henblik på at skærpe kontrollen og forsøge at dæmme op for afgrøder med spekulationsformål. Af udviklingen i de tilsåede arealer fremgår det dog klart, at bestemmelserne ikke har opnået de ønskede resultater. De har især medført en meget kompliceret lovgivning på området.

Det reformforslag(1), som Kommissionen har fremlagt, har til formål at sanere sektoren, idet der ligeledes tages hensyn til de seneste års tekniske udvikling i sektoren, særlig hvad angår anvendelsesmulighederne. I den foreslåede ordning skal den økonomiske aktivitet for den traditionelle produktion af lange fibre til tekstilformål bevares, men det skal også være muligt for andre økonomisk levedygtige afsætningsmuligheder at finde stabile markeder. De finske hørproducenter vil således få mulighed for at udvikle denne afgrøde, i den udstrækning deres produktioner er tilpasset markedet. Derimod vil der blive dæmmet op for de afgrøder, som blot har til formål at opnå den høje støtte.

Forslaget tager således sigte på en tilpasning til markederne for de nye hør- og hampproduktioner, idet der også tages hensyn til nødvendigheden af en fortsat forenkling og budgetstramning, som i den fælles landbrugspolitik er blevet påbegyndt for mange andre sektorer. Under disse omstændigheder bliver det nødvendigt at indføre budgetstabilisatorer for at undgå enhver svigagtig forøgelse af de støtteberettigede mængder og dermed forhindre enhver risiko for ukontrollabel stigning i EU-udgifterne. Under hensyntagen til det nævnte behov for budgetstramning skal stabilisatorerne beregnes på grundlag af de tal, der så vidt muligt svarer til det reelle produktionsniveau snarere end på grundlag af udsigterne til ekspansion, som er vanskelige at vurdere.

Hvad angår differentieringen mellem korte og lange hørfibre, for hvilke de respektive markeder er klart adskilte, skal kriterierne for at skelne mellem dem ifølge forslaget fastsættes som led i gennemførelsesbestemmelserne, der senere skal indføres af Kommissionen. Omsætningen af de tekniske definitioner på lovgivningsplan kan faktisk bedre foretages i en forordning om gennemførelsesbestemmelser, da denne lettere kan ændres, så den kan tilpasses den eventuelle tekniske udvikling i sektoren.

(1) KOM(1999) 576 endelig udg.