ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0183/02

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2002)

Om: Økonomisk støtte til kulturelle institutioner i Grækenland

Som bekendt støtter Den Europæiske Union via EF-støtterammerne (EFSR) initiativer til fremme af kulturen i Grækenland.

Kan Kommissionen give præcise oplysninger om størrelse af de beløb, der siden 1994 er blevet bevilliget Grækenland til aktionsprogrammer, der vedrører kulturen, inden for rammerne af EFSR og strukturfondenes mål 3? Hvilke nøjere bestemte græske kulturelle institutioner og hvilke kulturelle programmer har fået økonomisk støtte, hvor stort har EU's bidrag været i hvert enkelt tilfælde, og hvor stor en del af disse beløb er blevet anvendt? I hvilke tilfælde har Kommissionen anmodet om tilbagebetaling af fællesskabsbevillingerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(3. april 2002)

I programmeringsperioden 1994-1999 har kulturområdet i Grækenland nydt godt af medfinansiering fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) gennem EF-støtterammerne som

led i delprogrammet Kultur under det operationelle program Turisme og kultur. Det samlede beløb, der er afsat til dette delprogram, androg 208,4 mio. EUR, hvoraf EF-bidraget udgjorde 135,9 mio. EUR. Ifølge oplysninger fra de græske myndigheder er der på nationalt plan disponeret over hele beløbet.

For programmeringsperioden 2000-2006 har EF-støtterammernes operationelle kulturprogram et samlet budget på 604,9 mio. EUR, hvoraf EFRU-bidraget udgør 414,3 mio. EUR. Dette program har som prioriterede felter beskyttelse og valorisering af kulturarven samt udvikling af moderne kultur.

Den Europæiske Union medfinansierer ikke projekter, men derimod regionale eller tværregionale udviklingsprogrammer. Det er de regionale og nationale forvaltningsmyndigheder og ikke Kommissionen, der får forelagt projekterne, og som har ansvaret for evalueringen og udvælgelsen af projekter og endelige modtagere. Førnævnte myndigheder skal opbevare data af hensyn til Kommissionens kontrolforanstaltninger. Kommissionen opfordrer derfor det ærede medlem til at henvende sig til det græske kulturministerium for at få præcise oplysninger om disse projekter.

Kommissionen foretager ingen inddrivelse af EF-midler inden for rammerne af disse programmer.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0067/02

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Rådet

(25. januar 2002)

Om: Formandskabets holdning til reformen af den fælles fiskeripolitik i 2002

Blandt det spanske formandskabs offentliggørelse af sine mål er der desværre ikke noget om dets syn på reformen af den fælles fiskeripolitik, som skal gennemføres i 2002.

Hvad er Rådets holdning til denne reform og navnlig til den fælles fiskeripolitiks tilpasning til EU's grundlæggende principper og dermed også til indførelse af fællesskabsregulering af fangstrettighederne og reformen af det såkaldte relative stabilitetsprincip, i kraft af hvilket der fortsat findes uantagelige privilegier og forskelsbehandling i EF-havet, mens EU's principper om lighed gælder for markedet for forbrugsvarer?

Svar

(25. juni 2002)

Som det ærede parlamentsmedlem måske erindrer, redegjorde minister Miguel Arias Cañete for det spanske formandskabs prioriteter for fiskerisektoren, da han havde foretræde for Europa-Parlamentets Fiskeriudvalg den 23. januar 2002.

For så vidt angår reformen af den fælles fiskeripolitik kan Rådet ikke udtale sig om det ærede parlamentsmedlems forespørgsel, da det endnu ikke har fået forelagt Kommissionens forslag.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0984/02

af Cristiana Muscardini (UEN) til Kommissionen

(15. april 2002)

Om: Direktiv om olieaffald

I direktiv 75/439/EØF(1) om ændring af direktiv 87/101/EØF(2) hedder det i artikel 3, stk. 1, følgende: medlemsstaterne træffer, når dette er muligt ud fra tekniske, økonomiske og organisatoriske hensyn, de nødvendige foranstaltninger for at prioritere behandling af olieaffald ved regenerering. Desværre er dette direktiv stadig ikke blevet gennemført af medlemsstaterne, som tilsyneladende ikke sørger for, at olien regenereres i stedet for at bortskaffes.

1. Kan Kommissionen give oplysninger om den nuværende situation vedrørende gennemførelsen af ovennævnte direktiv?

2. Anser Kommissionen det ikke for nødvendigt, i betragtning af de følger, som en sådan bestemmelse har for miljøet og borgernes helbred, at træffe nye mere effektive foranstaltninger med henblik på at fremme regeneration af olieaffald i stedet for bortskaffelse heraf?

3. Har Kommissionen kendskab til undersøgelser om regeneration af olie og gennemførelsen heraf, for så vidt angår omkostninger og fordele, og i bekræftende fald kan den give oplysninger om resultaterne?

(1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 23.

(2) EFT L 42 af 12.2.1987, s. 43.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. maj 2002)

1. Som led i sine forpligtelser i medfør af artikel 5 i Rådets direktiv 91/692/EØF af 23. december 1991 om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelse af en række miljødirektiver(1) (heriblandt Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald) er Kommissionen i færd med at udarbejde en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af forskellige affaldsdirektiver. Rapporten er baseret på de informationer, medlemsstaterne har indgivet via en række spørgeskemaer vedrørende tidsrummet 1998-2000. Rapporten vil specielt sammenfatte oplysningerne om den nuværende håndtering af olieaffald. Derudover har Kommissionen netop afsluttet en undersøgelse vedrørende bortskaffelse af olieaffald, som tilvejebringer oplysninger om den aktuelle praksis i medlemsstaterne. Denne undersøgelse med titlen Critical review of existing studies and life cycle analysis on the regeneration and incineration of waste oils kan downloades fra Kommissionens netsted på følgende adresse: http://www.europa.eu.int/comm/environment/waste/waste_oil.htm

2. Kommissionen arbejder aktivt med dette spørgsmål og har til hensigt at foretage en kritisk gennemgang af direktivet om bortskaffelse af olieaffald med det formål at tilpasse det til den tekniske og videnskabelige udvikling. Dog vil Kommissionen som følge af mere presserende opgaver, som lægger beslag på dens ressourcer, ikke fremlægge et sådant forslag i 2002.

3. Skønt der ikke er tale om nogen komplet cost-benefit-analyse, omfatter ovennævnte undersøgelse informationer om omkostningerne ved regenerering og dennes økonomiske gennemførlighed. Kommissionen har ikke kendskab til nogen komplet cost-benefit-analyse på dette område.

(1) EFT L 377 af 31.12.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1146/02

af Niels Busk (ELDR) til Kommissionen

(16. april 2002)

Om: Vandrammedirektivet

Finder Kommissionen, at landbrugets eventuelle udledninger af kvælstof og fosfor er omfattet af direktivet om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, hvorefter udledninger af prioriterede stoffer skal reduceres, og udledninger af prioriterede farlige stoffer skal ophøre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(23. maj 2002)

Selv om fosfor og kvælstof er omfattet af det vandpolitiske rammedirektiv(1), er ingen af dem prioriterede stoffer i henhold til beslutning nr. 2455/2001/EF(2). Kravet om reduktion og ophør gælder således ikke for disse stoffer.

Både fosfor og kvælstof nævnes dog i punkt 11 i det vandpolitiske rammedirektivs bilag VIII Vejledende liste over de vigtigste forurenende stoffer som stoffer som bidrager til eutrofiering. Medlemsstaterne skal derfor tage begge stoffer i betragtning, når de opstiller og gennemfører vandområdeplaner. Det betyder kort sagt, at der skal tages hensyn til afgørende belastninger og påvirkninger, når vandområderne karakteriseres (artikel 5), og hvis der er risiko for, at direktivets miljømålsætninger ikke kan opfyldes på grund af kvælstof- og fosforudledning fra landbrugsbedrifter og landbrugsaktiviteter, skal indsatsprogrammet (artikel 11) indeholde hensigtsmæssige foranstaltninger, der oplyses i vandområdeplanen (artikel 13). Det endelige mål er generelt set at opnå en god økologisk status, som defineres nærmere i bilag V, inden 2015 og imødegå virkningerne af eutrofiering.

Foruden det vandpolitiske rammedirektiv behandler også nitratdirektivet fra 1991(3) virkningerne af nitrater fra landbruget. Medlemsstaterne skal udpege de områder, hvor nitratindholdet i grundvandet er stort, eller hvor overfladevandet er udsat for eutrofiering. I sådanne sårbare zoner skal der træffes obligatoriske foranstaltninger, heriblandt obligatorisk minimal oplagringskapacitet til husdyrgødning og sæson- og lokalitetsbetingede begrænsninger for anvendelse af naturgødning og kvælstofholdig kunstgødning.

(1) Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327 af 22.12.2000).

(2) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2455/2001 af 20. november 2001 om vedtagelse af en liste over prioriterede stoffer inden for vandpolitik og om ændring af direktiv 2000/60/EF (EFT L 331 af 15.12.2001).

(3) Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (EFT L 375 af 31.12.1991).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0363/02

af Eurig Wyn (Verts/ALE) til Rådet

(22. februar 2002)

Om: Menneskerettighedsspørgsmål i Vietnam

Troende i Vietnam lider under de statslige myndigheders undertrykkelse. Pastor Nguyen Hong Quang, som er formand for den administrative komité for det vietnamesiske evangeliske mennonit-samfund og leder mange projekter med henblik på at hjælpe de fattige og nødlidende, er ofte blevet udsat for intimidering og forfølgelse. Dette er et forsøg fra myndighedernes side på at forhindre pastoren og hans grupper i at udøve såvel religiøse som sociale aktiviteter.

I oktober 2001 fik pastor Quang et ultimatum om at ophøre med sine kirkeaktiviteter fra sit hjem/center i Binh Khanh ward i Ho Chi Minh City.

Er Rådet enigt i, at artikel 18 i Menneskerettighedserklæringen og Den Internationale Konvention om Borgerlige og Politiske Rettigheder, som giver borgerne ret til at nyde de grundlæggende rettigheder om religionsfrihed, ytrings- og forsamlingsfrihed på denne baggrund ikke overholdes?

Er Rådet da enigt i, at der bør tages skridt til at sikre, at enhver vietnamesisk borger kan forvente at nyde godt af disse grundlæggende

Svar

(25. juni 2002)

Rådet henviser det ærede parlamentsmedlem til sit svar på forespørgsel E-0145/02 fra Christine De Veyrac, hvori Rådet minder om sin principielle holdning til spørgsmålet om respekt for de omtalte rettigheder, specielt i forbindelse med Vietnam.

Desuden skal Rådet gøre det ærede parlamentsmedlem opmærksom på, at EU's Menneskerettighedsgruppe i Hanoi forelagde pastor Quangs sag for den vietnamesiske regering på et møde den 5. marts, som et led i den officielle dialog om menneskerettigheder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0341/02

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Rådet

(12. februar 2002)

Om: Indførelse af fast told for bananer

Formanden for sammenslutningen af landbrugere og kvægavlere på Tenerife, ASAGA, Fernando Jiménez, forelagde for nylig den spanske minister for landbrug, kvægavl og fiskeri et krav fra banansektoren på De Kanariske Øer om, at der i forbindelse med det spanske formandskab blev truffet de fornødne foranstaltninger for at undgå indførelsen af den faste told på bananer, der er fastsat til 2006, under hensyntagen til de negative følgevirkninger, som dette vil få for denne kanariske frugt.

Hvad mener Rådet om dette krav?

Svar

(25. juni 2002)

I henhold til artikel 16, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 404/93 om den fælles markedsordning for bananer, som ændret ved forordning (EF) nr. 2587/2001 af 19. december 2001, gælder den nuværende ordning for indførsel af bananer indtil satsen i den fælles toldtarif for disse produkter træder i kraft, dog senest den 1. januar 2006, idet denne sats fastsættes efter proceduren i artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel.

Rådet kan derfor kun tage stilling til en eventuel ændring af denne bestemmelse på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet. En sådan ændring er ikke på dagsordenen.

Det kan i øvrigt være hensigtsmæssigt at minde om de omstændigheder, der på internationalt plan gik forud for vedtagelsen af den nuværende ordning, og nødvendigheden af at bilægge tvisten med tredjelande, herunder navnlig De Forenede Stater og Ecuador, og samtidig beskytte dels EF-producenterne og dels importen fra AVS-staterne, som Fællesskabet har bindende aftaler med, på en måde der er forenelig med Fællesskabets forpligtelser i WTO.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0757/02

af Giuseppe Di Lello Finuoli (GUE/NGL) til Rådet

(19. marts 2002)

Om: Udtalelser fra Umberto Bossi

Den italienske minister for institutionelle reformer, Umberto Bossi, har for nylig defineret Den Europæiske Union som en stalinistisk union, der bør modarbejdes, og som man bør tage afstand fra, en slags fork-land (et billedligt og nedværdigende udtryk, der skal angive, at Unionen støtter handlinger, der går imod de personlige grundlæggende frihedsrettigheder). Andre talsmænd fra regeringen støtter disse uheldige udtalelser eller undlader at modsætte sig dem.

Den italienske ministerpræsident, Silvio Berlusconi, der i øvrigt også midlertidigt er Italiens udenrigsminister, var til stede under kongressen i Lega Nord, hvor Umberto Bossi fremsatte sine beskyldninger og angreb mod hele Det Europæiske Fællesskab. Berlusconi undlod ikke blot at reagere på disse beskyldninger, men med sin tavshed og sit smilende samtykke støttede han reelt udtalelserne fra Bossi.

Denne holdning hos de højeststående medlemmer af den italienske regering kan vække tvivl om Italiens reelle vilje til at samarbejde loyalt i den europæiske opbygning.

I henhold til disse udtalelser vil Italien kunne undlade at lette Fællesskabet i gennemførelsen af dets opgaver og enten direkte eller gennem en manglende indsats træffe foranstaltninger, der kan bringe virkeliggørelsen af denne traktats målsætning i fare (art. 10).

Hvilke initiativer agter Rådet at tage for at afklare denne situation?

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler P-0748/02, P-0756/02, P-0757/02 og P-0779/02

(26. juni 2002)

Rådet skal hermed meddele de ærede parlamentsmedlemmer, at det normalt ikke kommenterer udtalelser fra politikere.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1026/02

af Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) til Kommissionen

(16. april 2002)

Om: Diskriminering ved indførelse af lokale miljøbestemmelser i fire svenske byer

Den 1. januar i år indførte fire svenske byer Stockholm, Malmö, Göteborg og Lund en ny miljøbestemmelse. Den vedrører motorkøretøjer på 3,5 ton med dieselmotor og gælder også for udenlandske køretøjer. Køretøjer med en motor i henhold til europæiske normer opfylder ikke kravene i de nye miljøbestemmelser og må følgelig kun i begrænset omfang køre i disse byer. Ejerne af disse køretøjer er forpligtet til at få indbygget et filter, der kun kan fås i Sverige, hvorefter køretøjet kun kan benytte speciel diesel. I praksis medfører dette, at kun lokale rejsebusser og virksomheder kører og opererer i disse byer.

Er Kommissionen af den opfattelse, at denne situation er i modstrid med EU-traktatens bestemmelser, navnlig de grundlæggende frihedsrettigheder?

Hvorledes agter Kommissionen at reagere på denne situation, såfremt den er i modstrid med EU-traktatens bestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(12. juni 2002)

Kommissionen er ikke bekendt med de foranstaltninger, som det ærede medlem omtaler. Den vil forhøre sig hos de svenske myndigheder for at få nærmere oplysninger om eventuelle problemer, foranstaltningerne måtte have skabt.

I mellemtiden skal Kommissionen anmode det ærede medlem om at fremsende mere udførlige oplysninger om foranstaltningerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0779/02

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Rådet

(19. marts 2002)

Om: Udtalelser fra den italienske regering i modstrid med den demokratiske ramme for charteret om de grundlæggende rettigheder

I forbindelse med den nyligt afholdte kongres i Lega Nord, et parti, der er repræsenteret i den italienske regering med 3 vigtige ministerier, fremsatte partisekretær Umberto Bossi, Berlusconi-regeringens minister for institutionelle reformer, udtalelser med et meget alvorligt politisk indhold, der er i modstrid med de demokratiske principper i traktaterne og i charteret om de grundlæggende rettigheder.

Der er således ikke tale om berettigede om end uacceptable antieuropæiske synspunkter. Udtalelserne fra Berlusconi-regeringens ministre på den omtalte kongres i Lega Nord, som ikke samtidig blev modsagt af ministerpræsidenten, Silvio Berlusconi, men dermed støttet denne, er en åbenlys krænkelse af de principper, Den Europæiske Union bygger på, og som er fastlagt i artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union.

Mener Rådet ikke, at f.eks. blot følgende udtalelse fra Bossi: Det europæiske charter om grundlæggende rettigheder var et ønske fra sammenslutningen af frimurere, fascister, nazister og kommunister er en anklage imod de principper, der er fastlagt i charteret, og ikke blot en grov og voldsom kritik af dette?

Mener det ikke, at den manglende kritik af disse udtalelser fra ministerpræsident Silvio Berlusconi, som var til stede på kongressen i Lega Nord, betyder, at hele den italienske regering står bag disse antidemokratiske, voldsomme og uværdige udtalelser?

Anser Rådet det ikke for nødvendigt at indlede proceduren i TEU-traktatens artikel 7 imod Italien?

Samlet svarpå skriftlige forespørgsler P-0748/02, P-0756/02, P-0757/02 og P-0779/02

(26. juni 2002)

Rådet skal hermed meddele de ærede parlamentsmedlemmer, at det normalt ikke kommenterer udtalelser fra politikere.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0771/02

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(19. marts 2002)

Om: Medlemsstaternes udnyttelse af de muligheder, der er indeholdt i forordningen om miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget (EØF) 2078/92

Kan Kommissionen oplyse, i hvor stort omfang de enkelte medlemsstater har udnyttet de muligheder, der gives ved forordning (EØF) 2078/92(1) (antal støtteberettigede, antal arealer, andel af støtteberettigede, andel af arealer og støttebeløb), idet den forelægger de relevante sammenlignende oplysninger for de sidste fem år?

(1) EFT L 215 af 30.7.1992, s. 85.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. april 2002)

I 1998 udarbejdede Kommissionen et arbejdsdokument om gennemførelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 af 30. juni 1992 om miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget samt om naturpleje med titlen Status over anvendelsen af forordning (EØF) nr. 2078/92: Evaluering af programmerne for miljøvenligt landbrug. Det står på Generaldirektoratet for Landbrugs hjemmeside under http://europa.eu.int/comm/agriculture/envir/programs/index_en.htm. Det indeholder en detaljeret beskrivelse og analyse af anvendelsen af foranstaltninger for miljøvenligt landbrug fra 1993.

For den indeværende programmeringsperiode 2000-2006 (Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 er blevet ophævet og indgår nu i forordningen om landdistriktsudvikling i almindelighed, Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(1)) er en mere detaljeret overvågning blevet aftalt med medlemsstaterne. Kommissionen vil forelægge en første sammenfattende rapport om gennemførelsen af planerne for udvikling af landdistrikterne (herunder miljøvenligt landbrug) i anden halvdel af 2002.

Hvad angår de første oplysninger om den seneste udvikling i udgifterne til miljøvenligt landbrug, vil en tabel, hvori de årlige udgifter for EUGFL, Garantisektionen, og medlemsstaterne i perioden 1994-999 (afholdt) sammenlignes med de planlagte udgifter for perioden 2000-2006 opdelt på de enkelte medlemsstater, blive tilsendt det ærede medlem og Parlamentets sekretariat.

(1) EFT L 160 af 26.6.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0617/02

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(6. marts 2002)

Om: Regionale innovationsprogrammer

I henhold til Inforegio/News fra januar 2002 har Kommissionen afsluttet forhandlingerne om 58 regionale innovationsprogrammer.

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange innovationsprogrammer der er blevet forkastet i Spanien og hvorfor?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(5. april 2002)

Af de 18 spanske forslag til regionale innovationsprogrammer, som Kommissionen fik forelagt før den 31. maj 2001, er 17 godkendt eller ved at blive det til et beløb på over 80 mio. EUR, svarende til en EU-medfinansiering på over 45 mio. EUR.

Det forslag, som ikke blev godkendt, fandtes ikke at være af tilstrækkelig kvalitet sammenholdt med de ti kriterier, der er offentliggjort i Kommissionens meddelelse(1), idet den vægt, der lægges på kommunikationsinfrastrukturer mere svarer til et traditionelt operationelt program end til et program, der er virkeligt nyskabende.

(1) Regionerne i den nye økonomi Retningslinjerne for EFRU's nyskabende aktioner for 2000-2006 KOM(2001) 60 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0021/02

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(21. januar 2002)

Om: Veterinærlægemidler

Den foreslåede ændring af artikel 67 i direktiv 2001/82/EF(1) om veterinærlægemidler vil bevirke, at alle præparater til husdyrbesætninger og heste kun vil være tilgængelige efter dyrelægeordination.

Har Kommissionen forelagt nogen beviser for, at Det Forenede Kongeriges nuværende regler vedrørende udlevering af veterinærlægemidler er ineffektive?

Kan Kommissionen ligeledes forelægge beviser for, at det ville være en fordel at ændre den nuværende lovgivning?

(1) EFT L 311 af 28.11.2001, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(21. februar 2002)

Kommissionen henviser det ærede medlem til dens svar på skriftlig forespørgsel E-2913/01 stillet af David Bowe(1) og E-3323/01 stillet af Eurig Wyn(2).

Kommissionen fastholder, at dens forslag til ændring af lægemiddellovgivningen på veterinærområdet bl.a. vedrører bestemmelserne om recept, men ikke udlevering. Hvorvidt en given national udleveringsordning er effektiv eller ej, er der ikke taget stilling til i denne forbindelse. Kommissionen er dog i færd med at vurdere, om de nugældende britiske regler, hvorefter en lang række veterinærlægemidler kan fås uden recept, er i overensstemmelse med de gældende fællesskabsregler, særlig artikel 67 i Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler.

Formålet med i nævnte artikel at erstatte det nuværende krav om recept for lægemidler, med hensyn til hvilke dyrlægen skal træffe særlige forholdsregler for at undgå enhver unødig risiko for [] forbrugeren af levnedsmidler, der er fremstillet af de behandlede dyr med et krav om recept for veterinærlægemidler til fødevareproducerende dyr er at opnå en fuld harmonisering af de pågældende veterinærlægemidlers retlige status i medlemsstaterne. Det vil desuden fuldende de fællesskabsretlige rammer og sikre en omfattende sporbarhed og registrering af receptudstedelse, udlevering og slutbrug af veterinærlægemidler til fødevareproducerende dyr. Det er i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i Rådets direktiv 96/23/EF af 29. april 1996 om kontrolforanstaltninger, der skal iværksættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkter heraf og om ophævelse af direktiv 85/358/EØF og 86/469/EØF og beslutning 89/187/EØF og 91/664/EØF(3), særlig artikel 10, og er også i tråd med ansvaret i tilfælde af upassende brug af lægemidler. Hovedformålet med denne ændring er at sikre forbrugernes beskyttelse til størst mulig gavn for dyrs sundhed og velfærd.

(1) EFT C 93 E af 18.4.2002, s. 209.

(2) EFT C 115 E af 16.5.2002, s. 253.

(3) EFT L 125 af 23.5.1996.