SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2163/00

af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen

(30. juni 2000)

Om: Foruroligende fald i vandressoucerne i Grækenland

På grund af det stadige fald i vandressourcerne, som har kunnet konstateres, samt erosionen af jordbunden er der nu tydelig risiko for ørkendannelse i Grækenland. Over 30 % af hele Grækenlands dyrkningsjord har mistet deres produktivitet alene på Attikas slette er der tale om 60 000 ha, som ikke længere kan give afgrøde. En anden følge af denne situation er, at indbyggerne i landdistrikterne forlader landbruget på grund af vandets uegnethed til vanding (brakvand eller saltvand) eller det totale fravær af vand. For visse områder i Grækenland, først og fremmest Thessalien, er udsigterne særlig foruroligende, idet grundvandsniveauet falder med en hastighed, der svinger mellem en halv og to meter om året. Andre områder, såsom Attika, Viotia, Ftiotida, Korinth, Argolida, Trizinia, Magnisia, Lakonia, Evia, Halkidiki og mange øer i Det Ioniske Hav og Ægæerhavet står over for lignende problemer. I Grækenland findes der imidlertid ikke nogen integreret ordning for forvaltning af vandressourcerne, hverken på lokalt/regionalt eller nationalt plan.

1. Hvilke oplysninger råder Kommissionen over med hensyn til de risici, som faldet i vandressourcerne i Grækenland medfører?

2. Er der stadig bevillinger til rådighed fra den anden fællesskabsstøtteramme til forvaltning af vandressourcerne, og hvis ja, hvorfor er de ikke blevet udbetalt?

3. Omfatter den tredje regionaludviklingsplan, som den græske regering har forelagt, indførelse af en integreret ordning for forvaltning af vandressourcerne over hele landet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(9. oktober 2000)

Den gældende EF-lovgivning på vandområdet omfatter kun de kvalitative og ikke de kvantitative aspekter. Derfor modtager Kommissionen ikke systematiske oplysninger fra medlemsstaterne om sidstnævnte aspekt. Denne situation kan blive ændret i fremtiden efter vedtagelsen af det nye rammedirektiv for vand.

Imidlertid har Det Europæiske Miljøagentur på basis af de disponible oplysninger og de data, som medlemsstaterne har fremsendt frivilligt, offentliggjort en række rapporter om kvalitet og mængder for så vidt angår grundvandet i Europa. Den seneste rapport er fra 1999. Disse rapporter bekræfter den generelle tendens, som det ærede medlem nævner, til at de underjordiske vandressourcer i Grækenland bliver stadigt mindre.

I øvrigt synes resultaterne af de forskningsprojekter, der er finansieret under det fjerde rammeprogram for Fællesskabets forskning samt under det igangværende femte rammeprogram, at bekræfte dette fald i vandressourcerne samt den meget store risiko for ørkendannelse, som jordbunden og økosystemerne er udsat for. Projekterne belyser i øvrigt de negative konsekvenser af den nuværende forvaltning af vandressourcerne i Grækenland og i andre Middelhavsregioner, og de anbefaler og opstiller konkrete eksempler på en integreret ordning for disse ressourcer. Disse resultater udgør kendsgerninger, som de nationale eller regionale myndigheder kan benytte i forvaltningen af deres respektive områder.

De strukturfondsmidler, der er afsat til Grækenland i EF-støtterammen i løbet af den foregående programmeringsperiode 1994-1999, er der disponeret fuldt ud over til projekter, der skal være afsluttet inden udgangen af 2001.

De operationelle programmer for den nuværende periode 2000-2006 er endnu ikke blevet formelt godkendt, men de planer, der for øjeblikket forhandles om, indeholder aktioner vedrørende forvaltning af vandressourcerne, fortrinsvis i de græske regioner, der er mest berørt af dette problem.

Kommissionen minder i øvrigt om, at de miljøforanstaltninger inden for landbruget, der medfinansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) inden for rammerne af udviklingsplanen for landdistrikterne for 2000-2006, indeholder aktioner vedrørende vandforvaltningen i forbindelse med nitratforureningen fra landbruget i Thessalien og i forbindelse med bevarelsen af våde biotoper i Natura 2000-nettet i Makedonien og Thrakien.