SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1849/99

af Karl von Wogau (PPE-DE) til Kommissionen

(13. oktober 1999)

Om: Vildledende reklame inden for EU

Har Kommissionen kendskab til, at ældre mennesker i stigende omfang får skriftlige henvendelser fra firmaer, der lover lotterigevinster, som i virkeligheden aldrig udbetales? Samtidig med svarskrivelserne skal der afgives en prøvebestilling. Prøvebestillingerne iværksættes, og der opkræves betaling. Mange af disse skrivelser kommer fra Belgien, Nederlandene og Østrig, hvilket vanskeliggør muligheden for at gå rettens vej.

Hvilke muligheder er der efter Kommissionens opfattelse for at imødegå denne praksis?

En skrivelse, som spørgeren har fået forelagt, beviser, at firmaerne er organiseret over alt i Europa. I dette foreliggende tilfælde er posten frankeret i Nederlandene, og et belgisk bilfirma og et belgisk postordrefirma er involveret. Modtageren har bopæl i Forbundsrepublikken Tyskland. Som regel sker forsendelsen fra et tysk lager. Den tyske leverandør kan herefter uden problemer gå rettens vej, når købsprisen opkræves i Forbundsrepublikken Tyskland.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(30. november 1999)

Civilretsligt set kan den praksis, som det ærede medlem tager afstand fra, falde ind under bestemmelserne i Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om vildledende reklame(1). Dette synes i den foreliggende sag at være tilfældet, da gevinsten er omtalt i salgsmaterialet. Direktivet er allerede gennemført i alle medlemsstater, og derfor skal de gældende nationale bestemmelser anvendes. Det er interessant at bemærke, at straffen i visse medlemsstater er, at forbrugeren ganske enkelt kan få udleveret sin gevinst uden yderligere forpligtelser. Strafferetsligt set gælder kun national lovgivning.

I øvrigt skal det oplyses, at medlemsstaterne i fremtiden efter vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/27/EF af 19. maj 1998 om søgsmål med påstand om forbud på området beskyttelse af forbrugernes interesser(2) har mulighed for at udpege de domstole eller administrative myndigheder, der har kompetence til at træffe afgørelse i sager, der er indbragt af uafhængige offentlige organer, som specielt har fået til opgave at beskytte forbrugernes kollektive interesser, eller af organisationer, der har til formål at beskytte forbrugernes kollektive interesser, hvor hensigten med søgsmålet er at kræve, at overtrædelsen af de i bilaget til direktivet nævnte direktiver bringes til ophør, eller at der nedlægges forbud mod den, uden at det berører den internationale privatret med hensyn til lovvalg. Sidste frist for gennemførelse af dette direktiv er den 31. december 2000.

Forbrugere, der ønsker at klage over formodet uærlige handelsmetoder, kan dog henvende sig til International marketing supervision network (IMSN).

IMSN er et uformelt netværk bestående af myndigheder, som har til opgave at håndhæve lovgivningen i forbindelse med handelsmetoderne i over 20 lande, hvoraf størstedelen er medlemmer af OECD (Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling). Netværket udbreder information om grænseoverskridende samhandel, som kan indvirke på forbrugernes interesser, og opfordrer til internationalt samarbejde mellem de myndigheder, der håndhæver lovene.

I 1999 dannede de europæiske medlemmer af IMSN (herunder alle EU-medlemsstaterne) en undergruppe IMSN-Europe, hvor Kommissionen er repræsenteret ved generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse. Der kan rettes henvendelse til IMSN på internetadressen http://www.ari.net/imsn, hvor man også kan finde organisationens adresser i hver enkelt medlemsstat.

(1) EFT L 250 af 19.9.1984.

(2) EFT L 166 af 11.6.1998.