SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3894/00

af Robert Goebbels (PSE) til Kommissionen

(13. december 2000)

Om: Indvirkningen på beskæftigelsen af et udkast til forordning om offentlige tjenester inden for passagerbefordring

Kommissionen har i sin deregulerings-iver indledt en ny etape ved at foreslå, at passagerbefordringen under de offentlige tjenester skal udliciteres hvert femte år.

Ifølge udtalelser fra kommissær Loyala de Palacio skal den foreslåede reform sikre, at operatørerne under den offentlige transport i højere grad udsættes for konkurrence for at give passagererne de bedste ydelser, kontrollere prisudviklingen og tilvejebringe et maksimalt sikkerhedsniveau.

På denne måde har kommissær de Palacio skabt en ny gruppe uforenelige aspekter. Den påtænkte konkurrence mellem den offentlige transports operatører vil ske på bekostning af denne, og den vil uundgåeligt medføre kvalitetsforringelser i de tilbudte ydelser (lukning af ikke-rentable linjer, reducerede tilbud osv.), og gå ud over sikkerheden (mindre kvalificeret, underbetalt og nødvendigvis mindre motiveret personale).

I en lang række lande har byer eller kommunesammenslutninger gennem længere tid tilbudt fælles transportydelser under deres egen forvaltning. De ansatte har ofte status som tjenestemænd eller kommunalt ansatte. En konkurrence mellem disse tjenesteydelser og private transportfirmaer ville generelt medføre en udelukkelse af den kommunale forvaltning, hvori personalet har en fastlagt status, mens en privat arbejdsgiver kan ansætte personale, der ikke har nogen anciennitet (og som ofte betales dårligere).

Når Kommissionen foreslår, at byer og andre offentlige enheder mindst hvert femte år skal udlicitere de offentlige transportydelser (hvis værdi overskrider 800 000 pr. år), er den da klar over, at den således vil tvinge disse offentlige enheder til at nedlægge deres egne tjenesteydelser og afskedige deres ansatte?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(5. marts 2001)

Kommissionen henleder det ærede medlems opmærksomhed på, at det i henhold til artikel 9, stk. 3, i Kommissionens forslag af 26. juli 2000 til en forordning om offentlige tjenester inden for offentlig transport(1) er sikret, at myndighederne vil kunne beskytte deres ansatte medarbejdere, når kontrakterne skifter hænder. I enkelte tilfælde er denne beskyttelse allerede sikret i kraft af Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter(2). Kommissionens forslag gør det muligt for myndighederne at insistere på dette beskyttelsesniveau, selv når dette ikke udtrykkeligt kræves i henhold til fællesskabsretten. Det indeholder afgjort ingen bestemmelser om, at myndighederne skal afskedige deres nuværende personale.

I henhold til Kommissionens forslag kræves det ikke, at myndighederne giver kontrakter til den tilbudsgiver, der afgiver det billigste bud. Myndighederne kan indgå kontrakter på grundlag af kvalitet og ikke blot pris. I forslaget opregnes en række kvalitets- og sikkerhedsmæssige kriterier, som der skal tages hensyn til ved indgåelsen af kontrakter.

Interne virksomheder er fortsat firmaer i henhold til fællesskabslovgivningen. De falder ind under fællesskabsbestemmelserne om statsstøtte og eneret. Men med de mange multinationale firmaer, der opstår, har misbrug af disse bestemmelser nu fået en fællesskabsomspændende dimension. Kommissionen har ikke til hensigt at sætte en stopper for de interne offentlige transportoperationer eller andre offentligt ejede firmaer. Det fremgår slet og ret af forslaget, at disse firmaer som alle andre fra tid til anden skal kunne godtgøre, at de fortsat er de bedste med hensyn til at betjene det pågældende område og samfund. Denne fremgangsmåde er fordelagtig for passagererne, og den fremmer retssikkerheden.

(1) EFT C 365 E af 19.12.2000.

(2) EFT L 61 af 5.3.1977, som ændret ved Rådets direktiv 98/50/EF af 29. juni 1998 (EFT L 201 af 17.7.1998).