SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3573/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Politiske fanger i Usbekistan

I slutningen af november aflagde en fællesskabsdelegation under ledelse af Kommissionens Generaldirektorat for Eksterne Forbindelser og lederen af Kontoret for Forbindelserne med de Centralasiatiske og Kaukasiske Lande, Cornelius Wittebrood, et besøg i Usbekistan. Delegationen drøftede økonomiske samt sociale og politiske forbindelser mellem Unionen og Usbekistan. Der var enighed om at forbedre forbindelserne på alle disse områder.

Den 28. november 2001 blev den usbekiske leder af den demokratiske opposition, Muhammed Salih (ERK) arresteret i Prag lufthavn. Dette skete på grundlag af en international arrestordre udstedt af de usbekiske myndigheder. Salih, der er anerkendt som politisk flygtning i Norge, var få dage tidligere min gæst i Europa-Parlamentet. Den usbekiske ledelse beskylder Salih for at være ansvarlig for bombeattentaterne mod de usbekiske myndigheder. Han skyld er aldrig dokumenteret. Salih kunne flygte, men ifølge Amnesty International og Human Rights Watch er der stadig 7-8000 politiske flygtninge i hans hjemland. AI og HRW kritiserer dette forhold. Da Tasjkent betragtes som en forbundsfælle i kampen mod terror, har regimet frie hænder i Usbekistan.

1. Er Kommissionen bekendt med, at der er tusindvis af politiske fanger i Usbekistan? Har delegationen beskæftiget sig med dette spørgsmål under besøget i landet? Hvorledes reagerede de usbekiske myndigheder i bekræftende fald? I benægtende fald: Hvorfor ikke?

2. Har Kommissionen nu fra ansøgerlandet Tjekkiet modtaget oplysninger om de omstændigheder, under hvilke Salih blev pågrebet? Har den i benægtende fald til hensigt at anmode om sådanne oplysninger?

3. Har Kommissionen taget kontakt til de usbekiske myndigheder i forbindelse med arrestationen af oppositionslederen, Salih? Hvorledes var reaktionen fra Tasjkent i bekræftende fald? Har Kommissionen i benægtende fald til hensigt at gøre det?

4. Vil Kommissionen fortsat støtte og fremme handelsforbindelserne mellem Usbekistan og EU, hvis landet ikke ændrer sin holdning til den demokratisk-politiske opposition?

5. Vil Kommissionen give eventuelle europæiske investorer oplysninger om menneskerettighedssituationen i Usbekistan? I benægtende fald: Hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(18. februar 2002)

Kommissionen har opmærksomt fulgt de seneste begivenheder vedrørende Mohammed Salih under dennes ophold i Tjekkiet. Kommissionens delegation i Prag blev omgående underrettet om arrestationen af Mohammed Salih og menneskerettighedsorganisationernes holdning hertil. Den har rejst spørgsmålet under et møde mellem EU-ambassadørerne i Tjekkiet. Der er ligeledes taget kontakt til Norges ambassadør i Prag, som har bekræftet, at den norske regering støtter Mohammed Salih, og at han var i kontakt med de tjekkiske myndigheder vedrørende dette spørgsmål. Delegationen har endvidere fået oplyst, at præsident Havel personligt var opmærksom på denne sag. Efter aftale med EU's formandskab blev det besluttet, at der kun skulle skrides ind, hvis de igangværende initiativer ikke førte til noget resultat. Kommissionen har med tilfredshed konstateret, at problemet er blevet løst.

Kommissionen er udmærket klar over menneskerettighedssituationen i Usbekistan. Dette spørgsmål blev taget op under det sidste møde i Samarbejdsudvalget, som fandt sted i Tasjkent den 23. november 2001. Kommissionen rejser, som den har forpligtet sig til det, spørgsmålet, hver gang den har kontakt med de usbekiske myndigheder. Under det besøg, der i november 2001 blev aflagt i Bruxelles af den usbekiske trojka, ledet af Usbekistans udenrigsminister Abdulaziz Kamilov, som også mødtes med Parlamentets Udvalg om Udenrigs- og Sikkerhedsanliggender, rejste Kommissionen endnu engang spørgsmålet om menneskerettigheder og demokratisering i Usbekistan. De usbekiske myndigheders svar har indtil for nylig ikke udviklet sig synderligt og svarede til det svar, Parlamentets delegation fik af det parlamentariske udvalg, der er nedsat i henhold til partnerskabs- og samarbejdsaftalen, under mødet i Tasjkent i juni 2001.

Under mødet i Samarbejdsrådet i Bruxelles den 29. januar 2002 blev emnet på ny taget op af både Rådets formandskab og Kommissionen. Det ser ud til, at der er ved at ske en udvikling. Abdulaziz Kamilov accepterede for første gang at drøfte menneskerettighedsspørgsmålet uden som tidligere at give udtryk for irritation. Han præciserede, at hans regering aktivt søgte at forbedre situationen, men at den demokratiske overgangsproces var langsom, da Usbekistan i 70 år havde været under sovjetisk dominans og kultur. De usbekiske myndigheder har allerede truffet konkrete foranstaltninger. Abdulaziz Kamilov udtrykte f.eks. tilfredshed med iværksættelsen af aftalen med Internationale Røde Kors vedrørende fængselsbesøg. Han påpegede, at regeringen ville udvide aftalens anvendelsesområde til at omfatte alle former for tilbageholdelsessteder. Han pegede også på, at Ombudsmanden spiller en stadig mere aktiv rolle med hensyn til behandlingen af menneskerettigheder i Usbekistan.

Endelig ønsker Kommissionen at henlede det ærede medlems opmærksomhed på, at Kommissionen regelmæssigt tager de problemer, der i forespørgslen henvises til, op på de møder, der afholdes i Usbekistan med de europæiske investorer. Der lægges specielt vægt på de usbekiske myndigheders (særligt de retlige myndigheders) respekt for retsstaten, idet dette er af stor betydning for de private erhvervsdrivende.