SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0740/01

af Gilles Savary (PSE) til Kommissionen

(9. marts 2001)

Om: Moms og røntgenapparater

Mener Kommissionen, at det tekniske standardbeløb, der opkræves af socialsikringsinstitutionerne for generel scanning og MR-scanning, er fritaget for moms i henhold til artikel artikel 13. A, stk. 1, litra b) og c), i direktiv 77/388(1) af 15. maj 1977 (det såkaldte sjette momsdirektiv) om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter?

Afhænger momsbehandlingen af, om ejeren af apparaturet er en juridisk struktur med handelsformål (A/S, ApS, I/S) eller ej (société civile de moyens (ikke-erhvervsdrivende samvirke))?

(1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(31. maj 2001)

Artikel 13 A(1)(b) i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. januar 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag momsfritager hospitalsbehandling og pleje samt transaktioner i nær tilknytning hertil, udført af offentligretlige organer, eller under sociale betingelser svarende til dem, der gælder for sådanne organer, af hospitaler, centre for lægebehandling og diagnostik og andre lignende behørigt anerkendte institutioner. Artikel 13 A(2) giver medlemsstaterne mulighed for at opstille visse betingelser for meddelelse af fritagelse, for så vidt angår andre organer end offentligretlige. Desuden momsfritager artikel 13 A(1)(c) behandling af personer som led i udøvelse af lægegerning og dertil knyttede erhverv, som fastsat af den pågældende medlemsstat.

Skønt disse fritagelser stort set er de samme i alle medlemsstater, overlades det til de nationale regeringer at fastlægge deres nøjagtige omfang. Det skyldes, at sundhedssystemets beskaffenhed varierer fra det ene land til det andet. Som følge heraf varierer også momsfritagelsen som helhed en lille smule rundt om i Fællesskabet.

Ydelsen af en generel scanning eller en ME-scanning til en patient falder inden for disse fritagelser, forudsat at det er en tjenesteydelse, der leveres af en af de institutioner, der kommer i betragtning i henhold til direktivets artikel 6. I nogle medlemsstater, hvor en patient får stillet en diagnose, kan denne patient blive stillet over for kravet om at betale en del af honoraret for undersøgelsen, medens hovedparten af udgifterne betales af vedkommendes sygeforsikring. Men det forhold, at der kommer en tredjepart ind i sagen, berører ikke fritagelsen.

Hvis diagnosen stilles af en anden instans end et offentligretligt organ, afhænger ydelsens momsplighed af, om den leveres under sociale betingelser svarende til dem, der gælder for offentligretlige organer, og om den pågældende medlemsstat har opstillet betingelser i overensstemmelse med artikel 13 A(2). Disse betingelser omfatter f.eks.: almennyttige formål; vederlagsfri forvaltning; godkendte priser; usandsynligheden af en konkurrencefordrejende virkning.

Det er derfor muligt, at en juridisk struktur, der er involveret i kommercielle aktiviteter med henblik på profit, kan udelukkes fra momsfritagelse i visse medlemsstater i henhold til bestemmelserne i disse artikler i sjette momsdirektiv.