ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2940/98

af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Indefrysning af bevillingerne paa visse budgetposter

Ifoelge mine oplysninger har Kommissionen besluttet at indefryse bevillingerne paa visse budgetposter, der yder stoette til projekter, som udfoeres af frivillige paa omraaderne udviklingsbistand, social velfaerd og menneskerettigheder.

Hvad er Kommissionens begrundelse for denne beslutning?

Vil den genoverveje sin holdning?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(23. november 1998)

Kommissionen henviser det aerede medlem til det svar, den gav paa hans skriftlige forespoergsel E-2128/98(1), hvori den i detaljer redegjorde for de naermere omstaendigheder i forbindelse med indefrysningen af bevillingerne paa visse budgetposter efter Domstolens dom af 12. maj 1998 i sag C 106/96.

(1) EFT C 142 af 21.5.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3894/98 af Karl-Heinz FLORENZ til Kommissionen. Direktiv 64/433/EØF om sundhedsmæssige problemer vedrørende handelen med fersk kød samt direktiv 86/469/EØF om kontrol med restkoncentrationer



EF-Tidende nr. C 182 af 28/06/1999 s. 0134



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3894/98 af Karl-Heinz Florenz (PPE) til Kommissionen (4. januar 1999) Om: Direktiv 64/433/EOEF om sundhedsmaessige problemer vedroerende handelen med fersk koed samt direktiv 86/469/EOEF om kontrol med restkoncentrationer Er Kommissionen enig i, at det er noedvendigt at aendre direktivet om fersk koed (64/433/EOEF)(1) ved, at der indfoejes en bestemmelse om, at heste kun maa slagtes, hvis disse er identificerbare, og der foreligger en laegemiddelbog som ledsagende dokumentation med henblik paa den maalrettede kontrol af restkoncentrationer? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (5. februar 1999) Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel E-1495/98 fra Heinz Kindermann(2). (1) EFT 121 af 29.7.1964, s. 2012. (2) EFT C 31 af 5.2.1999, s. 42.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3301/98

af Kenneth Coates (GUE/NGL) til Raadet

(10. november 1998)

Om: Adfaerdskodeks for vaabeneksport

Har et land med oenske om at eksportere vaaben ifoelge adfaerdskodeksen pligt til at hoere andre medlemslande, som har naegtet at godkende eksportlicenser?

Ville en forpligtelse til hoering af alle andre medlemslande goere processen mere aaben og yde stoerre sikkerhed mod hemmelige aftaler?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3689/98

af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen

(7. december 1998)

Om: Afbildninger paa euromoenter og -sedler

Ifoelge den relevante kommissaer, de Silguy, har Kommissionen gentagne gange erklaeret, at de unoejagtigheder, der maatte vaere i afbildningerne paa euromoenterne og -sedlerne, ville blive rettet i tide for ikke at kraenke EU-borgernes nationalfoelelse. En af de meget vaesentlige unoejagtigheder er ubestrideligt det forhold, at de graeske oeer ikke er afbildet paa euromoenterne, hvilket indlysende nok vil give anledning til tvivl og skuffelse hos de graeske borgere.

Ifoelge de foreliggende oplysninger (som ogsaa omtales i betaenkning af Soltwedel-Schaefer om tekniske specifikationer for euromoenter - A4-0401/98) er moentpraegningen allerede begyndt.

Kan Kommissionen oplyse, om der er rettet op paa de forskellige mangler og unoejagtigheder med hensyn til afbildningen af graeske oeer paa euromoenterne, for at de graeske EU-borgeres nationalfoelelse ikke bliver kraenket?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy

(25. januar 1999)

Som bekendt blev euromoenterne godkendt paa Det Europaeiske Raads moede i Amsterdam med forbehold af, at der blev foretaget en raekke mindre aendringer ifoelge krav fra medlemsstaterne.

Efter en droeftelse i det monetaere udvalg blev de reviderede design forelagt paa Raadets moede (Ecofin) den 17. november 1997. Efter at have modtaget Europa-Parlamentets udtalelse fastlagde Raadet med enstemmighed en faelles holdning vedroerende de tekniske specifikationer for euromoenterne.

Ved afbildningen af oeer paa 1 - og 2 - euromoenter og 10 - , 20 - og 50 - centmoenter er der fastsat et kriterium med et mindsteareal paa 2 500 km2. Det har resulteret i, at Kreta og andre europaeiske oeer er medtaget paa moenterne. Endvidere er afbildningen af Graekenland, bl.a. Khalkidikí og Peloponnes, blevet rettet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3616/98

af Nelly Maes (ARE) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Den davaerende ECHO-direktoers ansvar i ECHO-sagen

I svaret af 11. september 1998 paa foerste arbejdsdokument af Fabra Vallés, ordfoerer, (PE 226.913) om Kommissionens opfoelgning af Revisionsrettens saerberetning nr. 2/97 og ECHO-sagen anfoerer Kommissionen, at der kun er mistanke mod én tjenestemand, som i mellemtiden er blevet suspenderet. I Fabra Vallés arbejdsdokument stilles der ogsaa spoergsmaal om den nuvaerende ECHO-direktoers ansvar, eftersom denne direktoer den 3. juni 1998 havde sendt et takkebrev til det bedrageriske firma i ECHO-sagen.

Hvordan kan Kommissionen haevde, at den nuvaerende ECHO-direktoer ikke havde nogen grund til at naere mistanke mod det bedragerimistaenkte firma, eftersom der paa tidspunktet for brevets affattelse ikke var fremkommet "afgoerende" materiale om den i mellemtiden suspenderede tjenestemand?

Vil Kommissionen fastholde, at den nuvaerende ECHO-direktoer ikke var vidende om UCLAF-undersoegelsen, skoent undersoegelsespersonale fra UCLAF i februar 1998 udspurgte den i mellemtiden suspenderede tjenestemand meget indgaaende?

Vil Kommissionen ligeledes fastholde, at den nuvaerende ECHO-direktoer ikke var bekendt med UCLAF's forhoer af hans forgaenger og dennes davaerende assistent?

Kan Kommissionen tilslutte sig foelgende antagelse: Enten havde den nuvaerende ECHO-direktoer aabenbart slet ingen foeling med, hvad der foregik i hans tjenestegrene, eller ogsaa var han uforsigtig nok til den 3. juni 1998 at sende et takkebrev til det bedragerianklagede firma, uanset at UCLAF-rapporten om den igangvaerende efterforskning allerede forelaa medio maj?
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2830/98 af John McCARTIN til Kommissionen. Tilskud til svinekødsindustrien i Irland



EF-Tidende nr. C 182 af 28/06/1999 s. 0024



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2830/98 af John McCartin (PPE) til Kommissionen (28. september 1998) Om: Tilskud til svinekoedsindustrien i Irland Kan Kommissionen oplyse, hvor stort et tilskud der er blevet udbetalt til markedsfoering og forarbejdning af svinekoed i Irland i de seneste 15 aar, og hvorledes opdelingen har vaeret mellem Irlands og EU's bidrag? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (16. oktober 1998) Investeringsstoette (irske pund) til svinekoed i Irland >TABELPOSITION>
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3164/98

af Mathieu Grosch (PPE) til Kommissionen

(19. oktober 1998)

Om: Plejeforsikring

Domstolen har med sin "Molenaar-dom" af 5. marts 1998 (A3 - C160/96) fastslaaet, at forordning (EOEF) 1408/71(1), som gaelder for den lovpligtige sygeforsikring, skal anvendes paa den tyske plejeforsikring. I den forbindelse har Domstolen samtidig anfaegtet plejegodtgoerelsens karakter af tjenesteydelse og indplaceret den som eksportpligtig pengeydelse i tilfaelde af sygdom. Med Domstolens afgoerelse indfoeres der umiddelbart gaeldende ret. Afgoerelsen griber umiddelbart ind i eksisterende retsforhold med den konsekvens, at forsikrede under den tyske plejeforsikring i tilfaelde af ophold eller bopael i EU-landene og EOES ogsaa kan faa plejegodtgoerelse ud over en periode paa seks uger; til gennemfoerelse heraf er det ikke noedvendigt med retsakter fra den nationale lovgivningsmyndigheds side.

1. Er det korrekt, at modtagere af to forskellige pensioner fra to forskellige EU-stater er udelukket fra at faa plejegodtgoerelse i udlandet?

2. I bekraeftende fald, paa hvilket retsgrundlag sker dette?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(15. december 1998)

I sag C-160/96 Molenaar betragtede Domstolen de paagaeldende plejegodtgoerelser som kontantydelser i anledning af sygdom.

Ifoelge denne fortolkning har alle, som er kun er ydelsesberettigede i henhold til en tysk pensionsordning, og som har bopael i en anden medlemsstat, ret til at faa plejegodtgoerelserne overfoert til denne anden medlemsstat (artikel 28 i Raadets forordning (EOEF) 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet(2). Naar det drejer sig om personer, der har ret til ydelser i henhold til to eller flere pensionsordninger, skal der foerst tages stilling til, hvilken medlemsstat der har pligt til at betale for de ydelser, der praesteres i tilfaelde af sygdom. Saafremt en person modtager en pension fra sit bopaelsland, er det bopaelslandet, der har betalingspligten (artikel 27).

Hvis en person bor i en medlemsstat uden at vaere pensionsberettiget, er det den medlemsstat, hvor den paagaeldende har vaeret forsikret i laengst tid, som skal afholde udgifterne til naturalydelser (artikel 28).

Under disse omstaendigheder kan det ikke udelukkes, at en person, som er ydelsesberettiget i henhold til en tysk pensionsordning, men som er bosat i en anden medlemsstat, f.eks. sit hjemland, ikke har ret til at overfoere plejegodtgoerelsen fra Tyskland, naar den paagaeldende ogsaa modtager en pension fra hjemlandet.

(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

(2) EFT L 149 af 5.7.1971.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2662/98

af Jan Andersson (PSE) til Kommissionen

(1. september 1998)

Om: Strukturstoette til stoerre byer

Stoette til saerlig udsatte omraader i stoerre byer er et helt nyt element i den europaeiske strukturpolitik. Anvendelsen af bestemmelserne for bystoette i Kommissionens forslag til et program for byer i Den Europaeiske Union bliver derfor til et noget uhensigtsmaessigt instrument i lande med en lille befolkning, der bor spredt, idet disse regler er beregnet til regioner og ikke til dele af byer. Kommissionen boer forsoege at goere undtagelser fra det fiktive kriterium om 100.000 indbyggere for en raekke omraader med et lavt befolkningstal.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan den agter at haandtere denne sag, saaledes at man kan undgaa den noget inkonsekvente saerbehandling, som forslaget for oejeblikket giver anledning til?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(8. oktober 1998)

I den indevaerende programmeringsperiode har Faellesskabet interveneret i stoerre byer, navnlig som led i programmerne under maal 1 (regioner med udviklingsefterslaeb) og maal 2 (regioner i industriel tilbagegang). Desuden er der under EF-initiativet URBAN gennemfoert saerlige programmer for vanskeligt stillede byomraader. I fremtiden oensker Kommissionen at udnytte de indvundne erfaringer og at udvide den almindelige stoette til at omfatte vanskeligt stillede byomraader under det nye maal 2.

De byomraader, der er stoetteberettigede under det nye maal 2 vil blive udvalgt paa grundlag af forslag fra medlemsstaterne og i overensstemmelse med kriterierne i den foreslaaede nye forordning om generelle bestemmelser for strukturfondene(1). Den foreslaaede forordning indeholder intet krav om et minimumsomraade saasom den graense paa 100 000 indbyggere, som det aerede medlem naevner. Det er derimod vigtigt, at det stoetteberettigede omraade er tilstraekkeligt stort til, at der er mulighed for at gennemfoere et regionalt udviklingsprogram; det er grunden til, at Kommissionen i sit forslag refererer til omraader, "som har et betydeligt befolkningstal eller daekker et betydeligt areal".

(1) KOM(98) 131 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3345/98

af Ulla Sandbaek (I-EDN) til Kommissionen

(16. november 1998)

Om: ICPD + 5

Vil Kommissionen, med henblik paa det kommende internationale forum ICPD + 5 (Haag, den 8.-12. februar 1999), hvor der vil blive foretaget en evaluering af gennemfoerelsen af ICPD's femaarige handlingsprogram, svare paa foelgende spoergsmaal:

1. Hvordan forbereder Kommissionen sig paa det internationale forum om ICPD + 5? Er der ved at blive udarbejdet dokumenter? Hvornaar vil de i bekraeftende fald blive stillet til raadighed for Parlamentets medlemmer?

2. Vil Kommissionen i anledning af Haag-forummet oplyse, hvor langt den er naaet med den kommende meddelelse til Europa-Parlamentet og Raadet om sundhed i forbindelse med svangerskab?

3. Hvordan agter Kommissionen at koordinere og videregive oplysninger til Parlamentet og Raadet i perioden frem til ICPD + 5?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Manuel Marín

(9. december 1998)

1. Kommissionen anser ICPD +5 - processen for meget nyttig og har planer om at deltage i det internationale forum i Haag. Kommissionen er tillige i faerd med at sikre finansiel stoette til det ngo-forum, der skal finde sted i Haag umiddelbart forud for det internationale forum i februar 1999.

En omfattende rapport om Faellesskabets stoette (1994-1998) ud fra de maalsaetninger, der blev opnaaet enighed om paa den internationale konference om befolkning og udvikling (ICPO), er under udarbejdelse og paaregnes udsendt i loebet af januar 1999. Denne rapport rummer en skitsering af Kommissionens politik og strategi samt en oversigt over de mange projekter og programmer, der er blevet stoettet, lige fra forskning til levering af tjenesteydelser.

2. En meddelelse fra Kommissionen om befolkning og reproduktiv sundhed i udviklingslandene er for oejeblikket under udarbejdelse. Efter at Kommissionen har godkendt den, hvilket forventes at ske i foerste halvdel af 1999, vil den blive fremsendt til Raadet og Parlamentet til videre droeftelse.

Kommissionen er desuden i gang med at bistaa Raadets kommende tyske formandskab med at tilrettelaegge en ngo-rundbordskonference om befolkning, reproduktiv sundhed og udvikling, der skal afholdes i Bruxelles den 21. og 22. januar 1999. Denne konference vil give yderligere mulighed for at droefte, hvilke fremskridt der kan goeres med problemerne omkring reproduktiv sundhed og ngo'ernes rolle i forbindelse med den fremtidige indsats paa dette omraade.

3. Ud over ovennaevnte rapport vil Kommissionen inden aarets udgang fremlaegge en detaljeret beretning, stilet til Parlamentet og Raadet, om befolkningspolitik og -planlaegning i udviklingslandene. En yderligere informationsformidling mellem Parlamentet, Raad og Kommission er sikret gennem de eksisterende kanaler, dvs. de tre institutioners forskellige fora for udviklingsspoergsmaal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3027/98

af Miguel Arias Cañete (PPE) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Adgang til stillinger i kategori A/LA for folk med spanske eksamensbeviser for laengerevarende studier

Kommissaer Liikanen har i sit svar af 10. februar 1998 paa skriftlig forespoergsel E-4186/97(1) fra Barbara Duehrkop givet udtryk for, at for at give adgang til offentlig ansaettelse i kategori A/LA paa europaeisk plan godkender Kommissionen spanske eksamensbeviser, der giver adgang til at studere en doktorgrad. Hvorfor har Kommissionen ikke angivet dette krav i nogen af meddelelserne om almindelige udvaelgelsesproever til besaettelse af offentlige stillinger i kategori A/LA paa europaeisk plan?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(5. november 1998)

Som Kommissionen ganske rigtigt anfoerte i sit svar paa skriftlig forespoergsel E-4186/97 fra Bárbara Duehrkop Duehrkop(2), kraever Kommissionen, at de spanske ansoegere til udvaelgelsesproever for kategori A/LA har afsluttet en kandidatuddannelse, som giver adgang til licentiatstudier og doktorgrad.

Paa nuvaerende tidspunkt staar der i Kommissionens meddelelser om udvaelgelsesproever for kategori A/LA, at ansoegerne skal have en afsluttet kandidatuddannelse fra et universitet eller en anden hoejere laereanstalt. Der staar ogsaa, at "udvaelgelseskomitéen tager hensyn til de forskelle, der er mellem medlemsstaternes uddannelsessystemer". Meddelelserne om udvaelgelsesproeverne indeholder desuden en vejledning for ansoegerne, hvor der i afsnittet om uddannelse og eksamensbeviser goeres opmaerksom paa, at ansoegerens uddannelsesniveau kontrolleres og vurderes af udvaelgelseskomitéen og eventuelt af eksperter i undervisningssystemet i det land, ansoegeren har taget sin eksamen i.

Paa grund af de mangeartede studier, eksamensbeviser og grader i de 15 medlemsstater soerger Kommissionen for at benytte sig af ensartede kriterier, som kan anvendes paa hele Faellesskabet.

Under alle omstaendigheder har Kommissionen for fremover at undgaa enhver form for uklarheder medtaget saetningen "generelt gaelder det, at der skal vaere opnaaet eksamensbevis for en kandidateksamen eller tilsvarende uddannelse, der kan give adgang til et licentiatstudium" i meddelelserne om de seneste almindelige udvaelgelsesproever KOM/A/8/98 til KOM/A/12/98.

(1) EFT C 304 af 2.10.1998, s. 15.

(2) EFT C 304 af 2.10.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3192/98

af Arthur Newens (PSE) til Kommissionen

(27. oktober 1998)

Om: Samhandelen med landene i det tidligere Sovjetunionen

Vil Kommissionen oplyse, hvordan samhandelen mellem hver enkelt af staterne i det tidligere Sovjetunionen og de enkelte EU-medlemsstater har udviklet sig aar for aar siden Sovjetunionens oploesning?

Samlet svar

afgivet paa Kommissionens vegne af Hans van den Broek paa skriftlige forespoergsler E-3191/98 og E-3192/98

(16. december 1998)

Siden 1991 har EF via TACIS-programmet ydet isaer faglig bistand til landene i det tidligere Sovjetunionen. I 1996 opfyldte ogsaa Mongoliet betingelserne for at modtage bistand fra TACIS. Programmet er blevet gennemfoert ved hjaelp af nationale programmer udarbejdet i samraad med de enkelte partnerstater samt via et mellemstatligt program, som skal loese tvaernationale spoergsmaal saasom miljoe. Der er blevet oprettet projekter i en raekke noeglesektorer. I 1996 blev raadsforordningen om gennemfoerelsen af TACIS-programmet aendret (Raadets forordning (Euratom, EF) nr. 1279/96 af 25. juni 1996 om bistand til den oekonomiske reform- og genopretningsproces i de nye uafhaengige stater og Mongoliet(1)) blandt andet med henblik paa at goere det muligt, i begraenset omfang, at yde bistand i form af investeringer. Dette er foreloebig begraenset til investeringer i mindre infrastruktur i forbindelse med graensepassagefaciliteter og finansiering af selskabskapital til smaa og mellemstore virksomheder.

Kommissionen har endvidere reageret paa presserende behov i De Nye Uafhaengige Stater (NIS) og Mongoliet gennem ydelse af humanitaer bistand. Denne bistand beloeb sig mellem 1993 og 1997 sig til 313 mio ECU og var isaer koncentreret om de alvorlige humanitaere kriser i foelgende tre omraader: det sydlige Kaukasus, omfattende Aserbajdsjan, Armenien and Georgien, Tjetjenien i Rusland og Centralasien omfattende Kirgisistan og Tadsjikistan.

Paalidelige data for samhandlen med NIS foreligger kun i begraenset omfang. I de foerste aar efter Sovjetunionens sammenbrud forelaa der ingen oplysninger om flere af landene. De mest paalidelige og udfoerlige tal refererer til handlen med Rusland, som er EU's absolut vigtigste handelspartner i dette omraade. Rusland tegnede sig for eksempel i 1996 for 81 % af NIS-landenes samlede eksport. For de fleste NIS-landes vedkommende foregik den stoerste del af handelen med andre NIS-lande.

Kommission sender det aerede medlem og Parlamentets sekretariat en oversigt over den samlede faglige bistand, der er ydet til hver af de tidligere sovjetrepublikker i forbindelse med TACIS-programmet i perioden 1991-1997, en oversigt over den samlede TACIS-stoette pr. sektor, en oversigt over den humanitaere hjaelp, der er ydet til hvert land mellem 1991 og 1997, en oversigt over humanitaer hjaelp per sektor mellem 1991 og 1997, data for samhandelen mellem EU og NUS og for handelsbalancen mellem Rusland og EU.

(1) EFT L 165 af 4.7.1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2178/98

af Angela Sierra González (GUE/NGL) til Kommissionen

(10. juli 1998)

Om: Sekter i EU

For nylig afsloerede det spanske politi paa De Kanariske OEer tilstedevaerelsen af en gruppe tilhaengere af sekten "Soltemplets Orden".

Denne gruppe af personer, der hovedsagelig bestod af tyske statsborgere, havde planer om at begaa selvmord paa oeen forud for den forventede "jordens undergang".

Denne begivenhed har igen aktualiseret fremkomsten af "selvdestruktive" sekteriske grupper i forbindelse med aartusindskiftet, udover de sekter, der hverver sine tilhaengere for deres lederes egen vindings skyld.

De Kanariske OEer er en af de autonome regioner inden for den spanske stat, hvor der findes et stoerre antal grupper af denne type, idet der anslaas at vaere omkring 300 ud af ca. 3.000 i hele Spanien. Det er mere end 250.000 personer, der er tilknyttet grupper af denne art i Spanien.

Problemets stigende omfang goer det noedvendigt at vedtage foranstaltninger, der skal gribe ind over for aarsagerne til disse adfaerdsmoenstre og over for organisationer, som i ly af foreningsfriheden gennemfoerer rekrutteringskampagner og "hjernevask" af sine medlemmer.

Samtidig er det noedvendigt at samordne denne type foranstaltninger med en absolut garanti for, at enhver persons ret til frit at danne foreninger og til at taenke frit bevares.

Har Kommissionen kendskab til ovennaevnte tilfaelde og denne gruppes tilknytning til sekten "Soltemplets Orden"?

Hvilken type foranstaltninger overvejer Kommissionen at traeffe for at undgaa fremkomsten af disse "selvdestruktive" grupper inden for Den Europaeiske Union?

Mener Kommissionen, at det er noedvendigt at vedtage foranstaltninger af retlig karakter paa internationalt plan, der kan begraense udbredelsen af disse grupper inden for Den Europaeiske Union?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(17. september 1998)

Kommisisonen er ikke blevet officielt underrettet om de begivenheder,det aerede medlem omtaler.

Der kan eventuelt traeffes foranstaltninger i henhold til afsnit VI i traktaten om Den Europaeiske Union for at forbedre det retslige og politimaessige samarbejde paa dette omraade, men som bestemmelserne i afsnit VI er formuleret i oejeblikket, er det medlemsstaterne, der skal tage initiativ til saadanne foranstaltninger paa EU-plan. Kommissionen har ingen initiativret paa omraadet.

Endvidere er saadanne gruppers aktiviteter undergivet den relevante nationale lovgivning, f.eks. beskatningslove og familie- og arbejdsretlige bestemmelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3249/98

af Luigi Moretti (NI) til Kommissionen

(20. oktober 1998)

Om: Beskatning af vaerdipapirer i Italien

I artikel 8, stk. 5 i Den Italienske Republiks lovdekret nr. 461 af 21. november 1997 om aendring af artikel 10b i lov nr. 77 af 23. marts 1983 indfoeres der med de nye stk. 4 og 5 om vaerdipapirer, der opbevares i andre EU-medlemsstater, et skatte- og afgiftssystem, som er anderledes og strengere end det tilsvarende for vaerdipapirer, der opbevares i Italien.

Er denne praksis i overensstemmelse med faellesskabslovgivningen, navnlig ud fra principperne om frie kapitalbevaegelser og fri konkurrence?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. december 1998)

Paa grundlag af den af det aerede medlem omtalte lov ser det ud til, at den saerlige beskatningsordning paa 12,5 % gaelder for afkast af vaerdipapirer i investeringsfonde i andre medlemsstater, der indehaves af personer med bopael i Italien, uanset om papirerne opbevares i eller uden for Italien.

Den paagaeldende lovgivning synes ikke at tillade, at en person med bopael i Italien faar en skattekredit svarende til den udenlandske skat, der betales ud af midlerne i en anden medlemsstat, naar den saerlige beskatningsordning finder anvendelse. Opbevares vaerdipapirerne imidlertid i udlandet, ser det ud til, at den italienske lovgivning tillader, at der bevilges en saadan skattekredit, dersom skatteyderen giver afkald paa at benytte sig af den saerlige beskatningsordning og lader afkastet af midlerne beskatte efter den almindelige progressive indkomstskatteskala.

Kommissionen vil indhente yderligere oplysninger om den af det aerede medlem omtalte lovgivning, og den vil foretage en grundig undersoegelse af denne bl.a. med henblik paa at vurdere, om den italienske lovgivning paa ovennaevnte punkt er forenelig med EF-retten.