ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3670/02

af Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(18. december 2002)

Om: Udgifter til bortskaffelse af affald i slagtelinjen ved slagtning af dyr

Hvilken fremgangsmåde har de forskellige medlemsstater anvendt efter kogalskabskrisen i forbindelse med bortskaffelsen af det affald (knogler), der fremkommer i slagtelinjen? Den spanske stat pålægger producenterne at medtage udgifterne på regningen og derved vælte dem over på forbrugerne i form af øgede priser, således at det bliver de endelige forbrugere, der finansierer bortskaffelsen af affaldet.

Der er tilsyneladende medlemsstater i Den Europæiske Union, der betaler udgifterne til bortskaffelse af affaldet direkte, hvilket giver disse staters producenter en fordel i forhold til producenterne i den spanske stat, da udgifterne ikke væltes over på priserne ved import inden for det indre marked, hvilket medfører urimelige konkurrenceforhold mellem medlemsstaterne.

Kan Kommissionen oplyse, om der findes nogen form for lovgivning på EU-plan, der pålægger alle medlemsstater at handle på samme måde, eller om dette spørgsmål tværtimod hører under medlemsstaternes kompetenceområde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. januar 2003)

I henhold til de nugældende fællesskabsbestemmelser(1) skal slagterierne og opskæringsvirksomhederne fjerne specificeret risikomateriale. Medlemsstaterne kan imidlertid beslutte at give særligt godkendte, kontrollerede og registrerede slagtere tilladelse til at fjerne rygsøjlen fra slagtekroppen eller dele af slagtekroppen.

Efter ikrafttrædelsen (pr. 1. januar 2003) af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i forbindelse med TSE-testede dyr og slagteriaffald(2) giver Kommissionen ikke længere tilladelse til statsstøtte til dækning af omkostningerne i forbindelse med bortskaffelse af slagteriaffald.

Undtagelsesvis og for at gøre det muligt for kødsektoren gradvis at integrere de højere omkostninger, der følger efter indførelsen af retsforskrifterne for TSE, vil Kommissionen godkende statsstøtte på op til 50 % til omkostningerne ved sikker bortskaffelse af specificeret risikomateriale og kød- og benmel, som ikke længere kan udnyttes kommercielt, der produceres i 2003.

Af samme grund vil Kommissionen godkende statsstøtte på 100 % til bortskaffelse af specificeret risikomateriale og kød- og benmel, som ikke længere kan udnyttes kommercielt, der produceres indtil disse rammebestemmelsers ikrafttrædelse.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier, EFT L 147 af 31.5.2001.

(2) EFT C 324 af 24.12.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2795/02

af Jan Dhaene (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. oktober 2002)

Om: Den europæiske mobilitetsuge og den europæiske bilfri dag

Den 22. september 2002 afholdtes der i 1300 europæiske byer og kommuner den europæiske bilfri dag. Denne dag indgår i den europæiske mobilitetsuge. Der er endnu ikke foretaget evaluering af projektet, men ifølge medierne og reaktionerne fra forskellige berørte synes initiativet at være blevet en stor succes. Således var hele Bruxelles-regionen bilfri. Dette gav anledning til megen ros og kun lidt modstand.

Vil Kommissionen venligst oplyse følgende:

- Hvad gør Kommissionen med den evaluering, der udarbejdes om denne europæiske kampagneuge?

- Hvor meget koster den europæiske mobilitetsuge og den europæiske bilfri dag Kommissionen?

- Overvejer Kommissionen at øge dette beløb fremover?

- Overvejer Kommissionen at udvide dette kampagnekoncept til en europæisk bilfri uge eller til oftere (månedlige eller kvartalsvise) europæiske bilfri dage?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(11. november 2002)

Evalueringen af 2002-udgaven af den europæiske bilfrie dag og den europæiske mobilitetsuge er i gang og drøftes med repræsentanter for medlemsstaterne, bynetværk, ikke-statslige organisationer og europæiske sammenslutninger, der støtter og udvikler dette initiativ sammen med Kommissionen.

De første resultater af evalueringen bl.a. resultaterne af en meningsmåling, der er foretaget i fire byer, der har været med til at organisere mobiltetsugen findes på initiativets netsted: www.mobilityweek-europe.org

De væsentligste udgifter til den europæiske mobilitetsuge beløber sig til 551 573 EUR, hvilket omfatter en støtte over 28 måneder, som indledtes den 1. januar 2002. Det arrangement, der markerede starten på den første europæiske mobilitetsuge den 16. september 2002 i Cinquantenaire-parken i Bruxelles, var organiseret af Kommissionen og kostede cirka 12 000 EUR.

Den europæiske bilfrie dag medfører ikke i sig selv nogen direkte udgifter for fællesskabsbudgettet i og med, at det er de lokale og nationale myndigheder samt andre aktører i de 37 deltagende lande, der står for afholdelsen heraf.

Der er ikke truffet nogen beslutning om finansieringen af dette initiativ i tiden efter april 2004.

I betragtning af, at dette initiativs videre skæbne bestemmes af samtlige medvirkende parter på grundlag af hver enkelts evaluering, kan Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt besvare sidste del af det ærede medlems skriftlige forespørgsel. Datoerne for den europæiske mobilitetsuge i 2003 er dog allerede nu fastsat. Den finder sted fra den 16. til den 22. september 2003.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2322/02

af Nirj Deva (PPE-DE) til Kommissionen

(26. juli 2002)

Om: Støtte til Europabevægelsen

Europabevægelsen modtager økonomisk støtte fra De Europæiske Fællesskabers budget.

1. Kan Kommissionen ud fra budgetposterne fra de seneste tre år gøre rede for, hvor mange midler, der er blevet stillet til rådighed for:

a) hvert af Europabevægelsens nationale afdelinger,

b) Europabevægelsens internationale sekretariat,

c) hver national afdeling af Young European Movement (YEM),

d) Agora,

e) andre enheder under Europabevægelsen?

2. Hvor mange midler er der blevet stillet til rådighed til:

a) publikationer, pr. titel,

b) offentlige møder,

c) særlige kampagner?

3. Hvilken støtte har de enkelte kommissionsmedlemmer ydet til dette netværk?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(21. november 2002)

Kommissionen sender gerne det ærede medlem og Parlamentets sekretariat tabellerne med de nærmere oplysninger om den støtte, som er tildelt Europabevægelsens nationale afdelinger med henblik på udarbejdelse af publikationer og afholdelse af møder og kampagner i 1998, 1999 og 2000, samt oplysningerne om den samlede støtte for 2001. Alle disse bevillinger er der indgået forpligtelser for under budgetpost B3-301.

Bevillinger til driftsomkostninger er opført under budgetpost A-3021, der omfatter tilskud til ekspertudvalg og organisationer, der fremmer den europæiske idé. I de seneste tre år er der foretaget betalinger til Europabevægelsens internationale sekretariat som følger:

>TABELPOSITION>

For så vidt angår Europabevægelsens medlemsorganisationer, er der de seneste tre år indgået forpligtelser for følgende beløb:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

Disse beløb udgør i alt 213 047 EUR.

Ud af dette beløb er 131 119 EUR bevilget under budgetpost A-3029, som dækker en del af internationale ikke-statslige ungdomsorganisationers driftsomkostninger.

Der er indgået forpligtelser for 81 928 EUR under budgetpost B3-1010 (Youth-programmet) til følgende to projekter:

1. Unge Europæiske Føderalister: Putting the Euro in Action Options for European Youth

- projektnummer: 2001-2275

- forpligtelse: 29 590 EUR

- type aktivitet: udveksling af unge nationale programmer

2. Det Europæiske Migrantforum: Empowering migrant and ethnic minority youth leaders

- projektnummer: 1999-1375

- forpligtelse: 52 338 EUR

- type aktivitet: kursus, som giver praktiske færdigheder til udvikling af aktiviteter for unge migranter og unge af anden etnisk oprindelse

Som det ærede medlem vil kunne forstå, støtter medlemmerne af Kommissionen en lang række organisationer og netværk, heriblandt Europabevægelsen, som informerer om Den Europæiske Union og kommunikerer med borgerne, således at de bliver i stand til at deltage i en dialog om europæiske spørgsmål. De enkelte medlemmer af Kommissionen beslutter naturligvis selv, hvor meget tid og energi de ønsker at bruge på disse aktiviteter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1280/01

af Esko Seppänen (GUE/NGL) til Rådet

(4. maj 2001)

Om: Mobilisering af krisestyringsenheder

Det Europæiske Råd har besluttet at oprette en såkaldt hurtig reaktionsstyrke med henblik på krisestyring inden udgangen af 2003. Hvad er Rådets holdning hertil, hvilken institution kan beslutte, om disse styrker skal indsættes, og hvem skal i givet fald udstede befalingen?

Svar

(21. november 2001)

Med det overordnede mål, som blev bebudet på mødet i Det Europæiske Råd i Helsingfors i december 1999, blev der opstillet et aftalt, frivilligt kapacitetsmål

med henblik på at sikre effektiv kapacitet til at udføre alle Petersberg-opgaverne. Målet er at tilvejebringe autonome, militære styrker på op til 15 brigader eller 50 000 til 60 000 personer, som kan indsættes med 60 dages varsel i op til et år, og som skal stå til rådighed i 2003. Som det er blevet nævnt i konklusionerne fra de efterfølgende møder i Det Europæiske Råd, udgør disse styrker (den såkaldte hurtige udrykningsstyrke) ikke nogen stående, europæisk hær. Beslutningen om at deltage i en operation træffes fortsat suverænt af den enkelte medlemsstat.

Ved siden af kapaciteten til militær krisestyring er EU også i færd med at udvikle kapacitet til civil krisestyring i overensstemmelse med mandatet fra Det Europæiske Råd i Feira. I 2003 skulle medlemsstaterne bl.a. være i stand til at stille 5 000 politibetjente til rådighed til internationale operationer til konfliktforebyggelse og krisestyring og, inden for dette overordnede mål, være i stand til at sammensætte en styrke på 1 000 politibetjente, som kan indsættes inden for 30 dage.

Afgørelser om indsættelse af væbnede styrker i forbindelse med krisestyring under EU-ledede militære operationer, uanset om de gør brug af NATO-aktiver eller ej, træffes af Rådet i overensstemmelse med artikel 23 i EU-traktaten.

Rådet udnævner ligeledes den øverstbefalende for operationen. Under alle omstændigheder, og dette gælder også operationer, der inddrager NATO-aktiver og -kapaciteter, såvel som valget af hele eller dele af komandokæden (f.eks. den øverstbefalende for operationen og de øverstbefalende for styrkerne), vil hele komandokæden til enhver tid være underlagt Rådets/rådsorganernes (Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité) politiske kontrol og strategiske ledelse.

Medlemsstaterne bestemmer selv i hvert enkelt tilfælde, om de vil bidrage med tropper til en bestemt krisestyringsoperation.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2235/01

af Glenys Kinnock (PSE) til Kommissionen

(26. juli 2001)

Om: Socialsikringslovgivning

Kan Kommissionen oplyse, om arbejdstagere i andre medlemsstater ligesom i Det Forenede Kongerige er berettiget til sociale ydelser, hvis de er i stand til arbejde, står til rådighed for arbejdsmarkedet og aktivt søger arbejde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(6. september 2001)

Der ydes arbejdsløshedsunderstøttelse i alle medlemsstater, men kriterierne for berettigelse varierer. Der findes en udførlig beskrivelse af de kriterier, der anvendes i de enkelte medlemsstater i kapitel 10 i Kommissionens Missoc-system (et gensidigt informationssystem om socialbeskyttelse)(1).

De to første kriterier for berettigelse, som det ærede medlem nævner, dvs. at være i stand til at arbejde og at stå til rådighed for arbejdsmarkedet, anvendes i næsten alle medlemsstaterne. Det tredje kriterium, nemlig aktivt at søge arbejde, kan imidlertid være gennemført på forskellige måder (f.eks. er formuleringen i Irland at søge arbejde i realiteten, hvorimod arbejdsløse i andre medlemsstater som f.eks. Belgien skal være registreret som jobsøgende).

(1) http://europa.eu.int/comm/employment_social/missoc2000/index_chapitre10_en.htm.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3835/98

af Gerhard Hager (NI) til Kommissionen

(7. december 1998)

Om: Jordsammenlaegning i OEstrig

I OEstrig gennemfoeres for tiden bl.a. i Natura 2000-omraadet (nr. AD 1201000/Nr. AD 1201A00 - Raabs an der Thaya) jordsammenlaegning og udstykning med henblik paa produktionsstigning. Ifoelge mine oplysninger findes der talrige grunde, der taler for en uforenelighed af denne jordsammenlaegning med eksisterende EU-direktiver (fuglebeskyttelsesdirektiv 79/409/EOEF, FFH 92/43/EOEF(1). De ansvarlige myndigheder begrunder det retmaessige i deres fremgangsmaade ved at henvise til jordloven i Niederoesterreich.

Har Kommissionen kendskab til dette forhold?

I bekraeftende fald, hvad har den foretaget i dette spoergsmaal?

I benaegtende fald, hvad agter den at goere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(13. januar 1999)

Kommissionen er klar over disse forhold. Den har modtaget en klage og er nu i gang med naermere at vurdere denne. Den vil orientere klageren herom i overensstemmelse hermed.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2163/98

af Ian White (PSE) til Kommissionen

(13. juli 1998)

Om: Erstatning for bortkommen bagage

I Warszawa-konventionen fra 1929 laegges der tilsyneladende op til ansvarsforflygtigelse fra luftfartsselskabernes side, hvad angaar udbetaling af erstatning for bortkommen bagage. I Det Forenede Kongerige er passagerernes situation blevet forringet yderligere ved Carriage by Air Road Act 1979, som begraenser erstatningspligten til 17 SDR i erstatningssager, der afgoeres efter den 1. december 1997, saaledes at udbetalingen efter den anslaaede vaegt i kg ikke daekker meget mere end prisen for en mistet kuffert. Dette betyder, at flypassagerer slet ikke har fyldestgoerende muligheder for at goere krav gaeldende mod det ansvarlige luftfartsselskab.

Agter Kommissionen at gribe ind over for dette problem?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(30. september 1998)

Kommissionen er enig i, at den nuvaerende erstatningsansvarsordning for baade bagage og fragt er foraeldet og saerdeles indviklet. En raekke forsoeg paa at faa ajourfoert Warszawa-konventionen fra 1929 er strandet, hovedsageligt fordi man hidtil aldrig har kunnet naa opnaa det paakraevede antal underskriverstater, for at kunne ratificere den saakaldte "Montreal-protokol nr. 4".

Et nyt udkast til en konvention om samording af en raekke bestemmelser vedroerende international lufttransport er ved at blive udarbejdet i Den Internationale Organisation for Civil Luftfart (ICAO). Bagage og fragt indgaar ogsaa i dette arbejde, og det er Kommissionens opfattelse, at Faellesskabet boer afvente resultaterne af dette, inden det tager stilling til behovet for yderligere faellesskabslovgivning paa dette omraade.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 4070/98 af John CUSHNAHAN til Kommissionen. Misvisende etikettering



EF-Tidende nr. C 207 af 21/07/1999 s. 0164



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-4070/98 af John Cushnahan (PPE) til Kommissionen (4. januar 1999) Om: Misvisende etikettering Er Kommissionen klar over, at der i Irland importeres store maengder fjerkrae- og svinekoedsprodukter, som gennem mangelfuld og misvisende etikettering markedsfoeres som vaerende irske? Vil Kommissionen undersoege sagen? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (29. januar 1999) Kommissionen har ingen oplysninger vedroerende de forhold, det aerede medlem naevner. I henhold til artikel 2 i Raadets direktiv 79/112/EOEF af 18. december 1978(1) om maerkning af og repraesentationsmaader for levnedsmidler er det naermere specificeret, at maerkning af levnedsmidler ikke maa vaere af en saadan art, at den vildleder koeberen, isaer med hensyn til disse levnedsmidlers oprindelsessted eller det sted, de kommer fra. Overholdelsen af denne bestemmelse henhoerer under medlemsstaternes kompetente kontrolmyndigheder. I det foreliggende tilfaelde skal undersoegelsen derfor foretages af de irske kontrolmyndigheder. (1) EFT L 33 af 8.2.1979.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/808

(2004/C 84 E/0902)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0548/04

af Jan Mulder (ELDR) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om: Pligt til at holde fjerkræ indendørs

Ledelsen af den nederlandske producent- og forbrugerorganisation for fjerkræ og æg vedtog den 12. februar 2004 at gøre det obligatorisk at holde kyllinger, kalkuner og ænder indendørs på fjerkræfarmene. Denne præventive foranstaltning skal bidrage til at hindre infektion med fugleinfluenzaen under de igangværende fugletræk, der varer til slutningen af april.

1. Mener Kommissionen ikke, at denne foranstaltning omgående bør gøres obligatorisk i hele Den Europæiske Union på grund af fugletrækkets grænseoverskridende karakter?

2. Har Kommissionen til hensigt at opfordre hobby-fjerkræholdere til at træffe samme foranstaltninger?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(7. april 2004)

Den nederlandske producent- og forbrugerorganisation for fjerkræ og æg — Productschap Pluimvee en Eieren (PPE) — har, efter hvad Kommissionen har fået oplyst, spurgt de nederlandske myndigheder, om obligatorisk indespærring af fjerkræ betragtes som en nødvendig veterinær foranstaltning med henblik på at forebygge aviær influenzainfektion fra fugletræk. De nederlandske myndigheder har overvejet spørgsmålet, men har efter en afvejning af fordelene og ulemperne ikke udsendt påbud om obligatorisk indespærring af fjerkræ.

Kommissionen er enig i, at foranstaltninger til forebyggelse og kontrol af aviær influenza skal være risikobaseret, men finder, at risikostyringsforanstaltninger skal tage hensyn til både fordele og ulemper. Foranstaltninger, der har til formål at begrænse kontakten mellem vilde fugle på træk og tamfjerkræ, og biologiske sikkerhedsforanstaltninger på fjerkræbrug, herunder hobbybrug, bør i princippet mindske risikoen for overførsel af aviær influenzavirus. Denne sygdoms epidemiologi er imidlertid kompleks, og der er stadig mange ukendte faktorer. Der er heller ikke tilstrækkelig viden og erfaring til, at det kan afgøres, om fordelene med hensyn til mindskelse af risikoen for vilde fugles infektion af fjerkræ gennem en drastisk foranstaltning som indespærring af fjerkræ i hele Fællesskabet opvejer de uønskede miljømæssige og sociale konsekvenser og den eventuelle negative indvirkning på dyrevelfærden.

For at opnå mere viden om disse spørgsmål har Kommissionen i overensstemmelse med udtalelserne fra Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel koordineret og finansielt støttet en undersøgelse i medlemsstaterne med henblik på at vurdere prævalensen og udbredelsen af aviær influenza blandt vilde fugle og fjerkræ, herunder navnlig med hensyn til lavpatogen aviær influenza. Denne undersøgelse blev gennemført i 2003 og vil blive gentaget i 2004. Kommissionen vil eventuelt fremlægge forslag til Fællesskabets politik for aviær influenza på baggrund af resultaterne af disse undersøgelser.
I henhold til artikel 58, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere kan medlemsstaterne beslutte at anvende enkeltbetalingsordningen på regionalt plan indtil den 1. august i året forud for det første år, hvor enkeltbetalingsordningen er blevet anvendt. På nuværende stadium er Kommissionen ikke helt klar over, under hvilke betingelser medlemsstaterne vil anvende enkeltbetalingsordningen på regionalt plan.

Kommissionen er heller ikke på nuværende tidspunkt i stand til at angive de forventede hektarpræmier for de nye medlemsstater. Den midlertidige generelle arealbetalingsordning er defineret som det samlede budget for direkte betalinger i et år, divideret med det støtteberettigede areal. Heller ikke de nationale rammebeløb og de arealer, der er støtteberettigede under den generelle arealbetalingsordning, er endnu blevet bestemt.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/360

(2004/C 84 E/0418)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0324/04

af W.G. van Velzen (PPE-DE) til Kommissionen

(3. februar 2004)

Om: Ny belgisk afgift for nederlandske og tyske eldistributionsselskaber for benyttelse af det belgiske højspændingsnet ved import af elektricitet fra Frankrig

I en artikel i »Financieel Dagblad« af 20. januar 2004 står der, at Belgien har pålagt nederlandske og tyske eldistributionsselskaber en ny afgift for benyttelse af det belgiske højspændingsnet ved import af elektricitet fra Frankrig.

1. Har Kommissionen kendskab til denne beretning, og har indholdet af denne artikel i »Financieel Dagblad« sin rigtighed?

2. Mener Kommissionen, at Belgien har lov til at opkræve en ny afgift for Nederlandenes og Tysklands benyttelse af det belgiske højspændingsnet, og i bekræftende fald på grundlag af hvilken artikel?

3. I benægtende fald hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe i dette tilfælde?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(4. marts 2004)

Efter at have undersøgt sagen nærmere kan Kommissionen konstatere, at den belgiske forbundsregering ganske rigtigt har til hensigt at opkræve en særlig afgift for grænseoverskridende transit af elektricitet.

Der er således endnu kun tale om en hensigt.

Hvis afgiften skulle blive indført, og netoperatøren dermed vil skulle opkræve en sådan afgift, vil Kommissionen naturligvis som sædvanlig undersøge, om afgiften er forenelig med det indre marked og med den indbyrdes TSO-kompensationsordning, der for nylig er blevet indført. Denne ordning gør det for første gang muligt at fjerne alle afgifter på individuelle transaktioner inden for EU. Endelig vil Kommissionen undersøge, om afgiften fra og med den 1. juli 2004 er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003 af 26. juni 2003 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling (1).

Der erindres om, at »særlige netafgifter på individuelle anmeldte transittransaktioner« ikke er tilladte, jf. forordningens artikel 4, stk. 5.

Kommissionen følger udviklingen nøje og vil gøre sit bedste for at forhindre indførelsen af nationale foranstaltninger, som vil kunne påvirke samhandelen inden for Fællesskabet.

(1) EUT L 176 af 15.7.2003.