DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/895

(2004/C 78 E/0946)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-4023/03

af Jean-Louis Bernié (EDD) til Kommissionen

(5. januar 2004)

Om: Natura 2000

I sin dom af 19. januar 1994 (sag C-435/92) fastslår Domstolen, at »enhver form for jagt vil kunne forstyrre vildtlevende dyr og i mange tilfælde, uafhængigt af hvor mange eksemplarer af vedkommende arter der dræbes, vil kunne være bestemmende for disses muligheder for fortsat beståen (…) Disse forstyrrelser indvirker negativt på det enkelte eksemplars energiforbrug og dødeligheden for alle de berørte bestande.«

I sin begrundede udtalelse til Frankrig af 13. september 1994 fastslår Kommissionen, at artikel 7 ikke tillader jagt inden for et særligt beskyttet område. Jagtudøvelse indvirker uundgåeligt på fuglenes levebetingelser, også selv om det garanteres, at fuglene ikke slås ihjel. Klapjagt, skydning samt jægernes og deres hundes tilstedeværelse er uforenelige med de mål om reproduktion og overlevelse, der er fastsat i artikel 4.

Kommissionen minder i denne forbindelse om, at målet med den finansielle støtte, der er tildelt Frankrig til udlæggelse af særligt beskyttede områder, er hurtigt at skabe naturlige reservater uden jagt.

Endelig påpeger Kommissionen, at jagtudøvelse inden for disse områder efter dens mening under ingen omstændigheder kan forsvares med bydende nødvendige hensyn til væsentlige samfundsinteresser, som omhandlet i artikel 6, stk. 4, i direktiv 92/43/EØF (1).

Både Kommissionen og medlemsstaterne fastholder imidlertid, at jagt fortsat kan finde sted i Natura 2000-nettet, hvor forstyrrelser ellers ikke er tilladt.

Hvilke retsgrundlag og hvilke retspraksisser anvender Kommissionen for at begrunde, at jagt og beskyttede områder er forenelige størrelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(5. februar 2004)

Beskyttelsesforanstaltningerne for Natura 2000-lokaliteter, jf. artikel 6 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, er udformet, så de gælder generelt. Der er ingen særlige bestemmelser vedrørende jagt i forhold til Natura 2000. For jagtudøvelse er det derfor nødvendigt at anvende de generelle principper, der også gælder for andre menneskelige aktiviteter, der potentielt kan være til skade for bevaringsmålsætningerne for en lokalitet.

Der er ingen specifik fællesskabsretspraksis med hensyn til jagt og Natura 2000-lokaliteter. For så vidt den eksisterende retspraksis er relevant for den almindelige beskyttelsesordning for Natura 2000, har Kommissionen søgt at lade dette afspejle sig i dens vejledende dokument om bestemmelserne i artikel 6 i direktiv 92/43/EØF (2). Den tager også hensyn til anden retspraksis, som er kommet til efter offentliggørelsen af dette dokument. Det ærede medlem henvises desuden til det nye vejledende dokument om jagt, som omtaler dette emne (3).

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(2) Forvaltning af Natura 2000-områder. Artikel 6 i habitatdirektivet 92/43/EØF. Kan findes på http://europa.eu.int/ comm/environment/nature/legis.htm.

(3) Vejledende dokument om jagt på grundlag af Rådets direktiv 79/409/EØF om beskyttelse af vilde fugle. Kan findes på http://europa.eu.int/comm/environment/nature/sustainable_hunting.htm.