SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1375/03

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(15. april 2003)

Om: Strålingsfare for minearbejdere i heterogenitminerne i Shinkolobwe

Ifølge flere kilder i de internationale medier graver congolesiske unge uden sikkerhedsudstyr i regionen Shinkolobwe efter radioaktiv koboltmalm af den type, der kaldes heterogenit. Malmen forekommer i tidligere uranminer, som af den daværende Union Minière efter lukningen blev afdækket med et lag beton. Det skete for at beskytte omgivelserne mod den radioaktive forurening, som kunne slippe ud af minen.

Under Kabilastyret er minerne imidlertid genåbnet for at udvinde heterogenit, som er et meget billigt råmateriale for kobolt, og som viser sig at være meget konkurrencedygtig på verdensmarkedet. Det er unge mennesker, der udfører arbejdet under forhold, som de selv betegnet som slaveri. Dertil kommer, at minelaboratoriet Alex Stewart i prøver fra Shinkolobwe har påvist en høj koncentration af det højradioaktive uran-235. Det betyder ikke blot en risiko for minearbejderne, men også for de omkringboende på de steder, hvor malmen deponeres. F.eks. i byen Lisaki ligger der oplagret tonsvis af uranholdigt malm.

Er Kommissionen orienteret om situationen i Shinkolobwe i det sydøstlige Congo?

Hvilke initiativer kan Kommissionen tage for at identificere de ansvarlige for disse alvorlige forhold?

Hvad agter Kommissionen at gøre yderligere i denne sag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(11. juni 2003)

Kommissionen er underrettet om at der i Shinkolobwe-minen udvindes radioaktiv malm uden beskyttelsesudstyr, og at denne aktivitet indebærer en fare for den omkringboende befolkning. Dette problem er en følge af sammenbruddet i forvaltningen af naturressourcerne i Den Demokratiske Republik Congo. Shinkolobwe-uranminen, som tilhører Gécamines og dermed er statsejet, har været lukket siden 1969. Det er imidlertid ikke en hemmelighed for nogen at der nu illegalt udvindes malm i denne mine.

Det må ikke glemmes at Den Demokratiske Republik Congo først nu så småt er begyndt at komme på fode igen efter en langvarig krig som har lagt hele samfundet og dets økonomi og institutioner i grus. Blandt de store strukturproblemer landet kæmper med, kan nævnes det arbejde som må gennemføres for at genvinde den fulde kontrol over hele territoriet, genforene administrationen, etablere et effektivt statsapparat som kan sikre varig stabilitet, og forbedre hele den congolesiske befolknings udviklingsniveau.

På baggrund af de vanskelige forhold efter konflikten har Kommissionen sat sig følgende sigte på kort og mellemlangt sigt:

- at støtte staten i genopbygningsarbejdet. Kommissionen har derfor afsat 16 mio. EUR under 8. EUF i institutionsstøtte til de vigtigste administrationsområder og ministerier; der er ydermere afsat 28 mio. EUR til retsvæsenet som led i 6. EUF. Inden for rammerne af 9. EUF er der afsat 10 mio. EUR i institutionsstøtte

- at bidrage til at retablere sundhedsplejen: på grund af krigen er 37 % af befolkningen uden basal sundhedspleje, og dødeligheden er kraftigt stigende.

Disse behov må komme i første række, og da der kun står et begrænset beløb til rådighed for Den Demokratiske Republik Congo, kan Kommissionen ikke tage sig af alle de problemer der opstår når statsapparatet svigter. Den håber dog at problemer af den art som er opstået i Shinkolobwe, vil blive løst når først statsapparatet er bragt på fode igen inden for rammerne af samarbejdet mellem EU og Congo. Samarbejdet mellem Kommissionen og Congo indebærer ingen beføjelser til at gribe ind over for de personer som er ansvarlige for dette problem.