SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2450/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. september 2001)

Om: Forskellige vurderinger i sagen om uberettiget udbetalte midler og den uventede tilbagesøgning af nederlandske ESF-midler

1. Kan Kommissionen på baggrund af meningsforskellene mellem den nederlandske regering og Kommissionen om tilbagesøgningen af 447 mio. HFL (ca. 200 mio. EUR) af den støtte, der i perioden 1994-96 blev givet ud i Nederlandene inden for rammerne af Den Europæiske Socialfond, oplyse, om bestemmelserne om anvendelsen af ESF-midler skal forstås således, at det endelige ansvar for kontrollen og den korrekte anvendelse påhviler den medlemsstat, der modtager midlerne?

2. Hvis det endelige ansvar påhviler regeringen i den pågældende medlemsstat, betyder det så, at denne er sikret mod tilbagesøgning, hvis den er af den opfattelse, at anvendelsen er sket i overensstemmelse med de gældende bestemmelser, eller bevarer Kommissionen under alle omstændigheder muligheden for bagefter selv at overtage det endelige ansvar og på dette grundlag flere år senere tage skridt til tilbagesøgning af midler, som efter den pågældende regerings vurdering er givet ud i god tro?

3. Hvordan kan man opnå, at Kommissionen og regeringen i den pågældende medlemsstat på et så tidligt stadium som muligt, og senest et år efter udløbet af det regnskabsår, hvor udgifterne har været afholdt, når til enighed om en korrekt anvendelse af ESF-midler, således at man undgår, at Kommissionen senere tilbagesøger midler, som den pågældende medlemsstat eller dens kompetente myndigheder tidligere definitivt har anset for at være givet korrekt ud og i overensstemmelse med reglerne?

4. Er Kommissionen på baggrund af, at medlemsstaterne for det meste betragter EU-midler som frit disponible inden for den sektor, de er blevet tildelt, parat til at skærpe afgrænsningen af ansvaret for de finansielle midler, hvor enhver på forhånd er fuldstændig klar over, om de kan anvendes til formål, hvor det endelige ansvar påhviler den pågældende medlemsstat, eller om de kun kan anvendes til formål, hvor Den Europæiske Union selv kontrollerer anvendelsen og overtager ansvaret, fordi det endelige ansvar påhviler den selv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(17. oktober 2001)

I henhold til artikel 23, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88(1) er det i første instans medlemsstaten, som er ansvarlig for den korrekte anvendelse af strukturfondene.

2. Kommissionen, der i sidste ende har ansvaret, har altid mulighed for igen at henvende sig til medlemsstaten, når der fremkommer beviser, der rejser tvivl om, at midlerne er anvendt korrekt. Hvis dette er tilfældet, skal der ske en finansiel korrektion, som kan føre til en tilbagebetaling.

3. Kommissionen er nødt til at kunne kræve penge tilbage under og efter afslutningen af programmeringsperioden, hvis der fremkommer beviser, der rejser tvivl om, at midlerne er anvendt korrekt. I perioden 2000-2006 er betalingssystemet ændret væsentligt. Der gives ikke længere forskud fra Kommissionen til medlemsstaterne med undtagelse af et samlet beløb på 7 %, der betales i begyndelsen af perioden. Kommissionen tilbagebetaler kun de reelle udgifter, når de er afholdt og anmeldt af medlemsstaten. Dette nye regelsæt burde hindre meget store tilbagebetalinger.

4. Forordningen om strukturfondene(2), som har været drøftet og er blevet godkendt af medlemsstaterne, er helt klar med hensyn til medlemsstatens og Kommissionens ansvarsområder. De penge, der gives i støtte i henhold til forordningen om strukturfondene, er udelukkende øremærket til de formål, der er fastlagt i forordningerne om strukturfondene og i programmeringsdokumenterne.

(1) Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter, EFT L 374 af 31.12.1988.

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.