SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3172/02

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(30. oktober 2002)

Om: Stærkt fiskeriafhængige regioner, relativ stabilitet og adgang til fiskeressourcer

Kommissionen undgår i sine svar på mine forespørgsler E-0650/02(1), E-2096/02, E-2097/02 og E-2098/02(2) at udtale sig om de konkrete spørgsmål, jeg har stillet den, hvilket tvinger mig til at atter at vende tilbage til dette tema. Jeg har først og fremmest været interesseret i at få oplyst, hvilke kriterier en europæisk region skal opfylde for at blive klassificeret som stærkt afhængig af fiskeri, for så vidt angår fordeling af fiskerimuligheder, og om ikke Kommissionen mener, at det i overensstemmelse med det fællesskabsretlige princip om progressivitet er nødvendigt at ajourføre listen over regioner, der er stærkt afhængige af fiskeri, efter at den nuværende har været gældende i 20 år, og at medtage nye regioner, der er afhængige af fiskeriet, i betragtning af at der flere gange er blevet optaget nye medlemsstater som

f.eks. Spanien og Portugal. Kommissionen udtaler sig imidlertid ikke herom, men nøjes med blot at anføre, at begrebet fiskeriafhængighed er defineret i artikel 4, stk. 8, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999(3), som omhandler strukturstøtte til fiskerisektoren i mål 2-regioner. Det forekommer ikke i de rådsforordninger, der omhandler fordelingen af fiskerimulighederne på EU-plan og disses underopdeling på de nationale kvoter, der tildeles medlemsstaterne. Rådet tilkendegav udtrykkeligt i sin Haag-resolution af 3. november 1976, at det ved anvendelse af den fælles fiskeripolitik var nødvendigt at tage hensyn til vitale behov i lokalsamfund, der er afhængige af fiskeri. På linje hermed fastsatte Rådet i sin erklæring af 30. maj 1980 udtrykkeligt kriterierne for fordeling af kvoter mellem medlemsstaterne, nemlig den traditionelle fiskerivirksomhed, de specielle behov i de regioner, hvis befolknig er særlig afhængig af fiskeri og tabet af fangstmuligheder i tredjelandes farvand. Disse kriterier udgør grundlaget for fordeling af fiskekvoter inden for den såkaldte relative stabilitet. I henhold til disse kriterier blev Grønland, Irland og den nordlige del af Storbritannien erklæret for stærkt afhængige af fiskeri og har siden kunnet nyde godt af det såkaldte princip om relativ stabilitet. Denne ordning er løbet videre indtil i dag uden nogen form for ændringer, og uden at der er blevet medtaget nye zoner i de forskellige grundforordninger.

Mener Kommissionen ikke, at begrebet stærkt fiskeriafhængig region ikke udelukkende behandles i forordning (EF) nr. 1260/1999 om strukturfondene, men at det allerede tidligere er blevet inddraget af Rådet i forbindelse med fordelingen af fiskerimuligheder, hvilket i dag afspejles i betragtningerne til Rådets gældende forordning (EØF) nr. 3760/92(4)?

Mener Rådet ikke, at en region som Galicien som Kommissionen i sine svar til mig har anerkendt som stærkt fiskeriafhængig på grundlag af betingelserne for Rådets fordeling af fiskerimuligheder i 1980 også burde indgå i en ny fordeling af fiskerimulighederne efter udløb af tiltrædelsesaktens overgangsperiode, især efter tabet af fangstpladser i tredjelandes, som f.eks. Marokkos, farvande?

(1) EFT C 229 E af 26.9.2002, s. 114.

(2) EFT C 28 E af 6.2.2003, s. 182 og 183.

(3) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

(4) EFT L 389 af 31.12.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. december 2002)

Kommissionen er opmærksom på, at de oprindelig fordelingsnøgler, der blev vedtaget i 1983 for et antal bestande tog hensyn til de særlige omstændigheder, der gjorde sig gældende for visse af EU's kystområder. Begrebet fiskeriafhængige områder findes i den gældende EU-lovgivning kun i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999(1), der omhandler Det Finansielle Instrument for Udvikling af Fiskeriet, og som sådan derfor ikke har noget at gøre med kvotafordeling. I grundforordningen om den fælles fiskeripolitik(2) er der i bestemmelserne om tildeling af fiskerimuligheder (artikel 8) ikke tale om fiskeriafhængige områder. Den spanske tiltrædelsesakt indeholder heller ingen bestemmelser om, at de eksisterende tildelinger skal tages op til revision efter udløbet af overgangsperioden. Der findes således intet retsgrundlag for en revision af definitionen af fiskeriafhængige områder med henblik på at genåbne debatten om de eksisterende fordelingsnøgler.

Rådet har vide muligheder for at skønne, hvilke faktorer der skal tages hensyn til ved vedtagelsen af fordelingsnøgler. Begrebet fiskeriafhængige områder har imidlertid aldrig været brugt til at genoptage debatten om de kvotefordelinger, der blev fastsat i 1983 eller senere.

På den anden side skal der i henhold til artikel 8 i forordning 3760/92 tages hensyn til medlemsstaternes interesser, når der fastsættes nye fiskerimuligheder.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.

(2) Rådets forordninng (EF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en fællesskabsordning for fiskeri og akvakurtur, EFT L 389 af 31.12.1992.