SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0643/00

af Sergio Berlato (UEN) til Kommissionen

(28. februar 2000)

Om: Fjerkræinfluenza

Fjerkræsektoren i Italien har i ca. 1 år været ramt af fjerkræinfluenza, hvilket har ført til en økonomisk og produktionsmæssig krise af uhørt omfang.

Fjerkræsektoren, der ikke kun omfatter opdrættere, men også en lang række afledte virksomheder, og som beskæftiger adskillige tusind mennesker, hvis familier også er afhængige af den, er tvunget i knæ på grund af standsningen af produktion, forarbejdning og markedsføring i hele sektoren.

Den eneste hjælp, der er stillet i udsigt, er erstatning for de direkte skader, dvs. for de nedslagtede dyr og destruerede æg.

Hele branchen er ramt af produktionsstoppet, men har ikke udsigt til hjælp, skønt sektoren aldrig har modtaget ret megen offentlig støtte.

H 7-virussen har nu været konstateret i Italien i ca. 1 år, men man kan ikke forhindre, at den breder sig til de øvrige europæiske lande ved at udslette en hel produktionssektor, som hidtil har været garant for sikkerhed og kvalitet i produktionen af fjerkrækød og æg.

Produktionsstoppet medfører tab af afsætningskontrakter og usikkerhed om sektorens produktionsmæssige fremtid.

På denne baggrund anmodes Kommissionen om følgende: En ændring af direktiv 92/40 af 19. maj 1992(1), således at der indføres en nødvendig, målrettet, kontrolleret og effektiv vaccination, der kan fremme genoptagelse af fjerkræavlen og hindre, at en så alvorlig situation gentager sig.

Passende EU-foranstaltninger bl.a. af finansiel art til afhjælpning af den krise, der har ramt hele fjerkræsektoren i Italien; disse foranstaltninger bør ikke begrænses til erstatning for de direkte skader, men bør også sikre redskaber, der giver mulighed for, at hele sektoren igen kan blive produktiv og konkurrencedygtig.

(1) EFT L 167 af 22.6.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(10. april 2000)

Kommissionen har med stor bekymring fulgt fjerkræinfluenzaepidemien i Italien. Situationen er blevet drøftet og undersøgt på hvert møde i Den Stående Veterinærkomité siden december 1999. Indtil midten af marts har der været 368 udbrud, og 15,2 mio. stykker fjerkræ har måttet destrueres. Kommissionens tjenestegrene aflagde besøg på stedet i begyndelsen af januar og igen i midten af februar for at vurdere situationen. Foranstaltningerne i Rådets direktiv 92/40/EØF om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza og andre foranstaltninger ud over bestemmelserne i dette direktiv, som de italienske myndigheder har truffet, blev anerkendt og syntes tilstrækkelige til at forhindre sygdommens spredning til andre medlemsstater. Den italienske indsats for at udrydde sygdommen anerkendtes af medlemsstaterne, da antallet af nye udbrud pr. uge er faldet betydeligt, og sygdommen forbliver mere eller mindre begrænset til de tidligere ramte regioner. For at styrke de nationale foranstaltninger vedtog Kommissionen den 22. februar 2000 beslutning 2000/149/EF(1), ifølge hvilken der fastsættes yderligere krav med hensyn til rengøring og desinfektion på bedrifterne og af alle transportmidler, der anvendes i fjerkræsektoren, emballagemateriale til æg og regler for personale og andre, der kommer i nær kontakt med fjerkræ.

Rådets direktiv 92/40/EØF fastsætter fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza. Dets bestemmelser definerer klart sygdomsfremkalderen og fastsætter, hvilke bekæmpelses- og udryddelsesforanstaltninger der skal træffes i tilfælde af udbrud. I nødsituationer omfatter foranstaltningerne potentiel anvendelse af vaccination som supplement til de primære bekæmpelsesforanstaltninger. Disse består i aflivning af fjerkræ, der viser tegn på sygdommen, fjerkræ, der mistænkes for at være smittet med den på den ramte bedrift, og fjerkræ i andre flokke, der har været udsat for smitte, samt bevægelsesrestriktioner for levende fjerkræ og fjerkræprodukter for at undgå mulig spredning af virusen. Ansvaret for gennemførelsen af bekæmpelsesforanstaltninger påhviler medlemsstaterne. Det betyder, at en medlemsstat nøje må vurdere sygdommens udvikling og de trufne bekæmpelsesforanstaltningers virkning, inden vaccination påbegyndes. Beslutningen om at indføre nødvaccination i forbindelse med et udbrud kan imidlertid træffes af den pågældende medlemsstat efter underretning af Kommissionen, såfremt det ikke skader Fællesskabets grundlæggende interesser. En sådan beslutning ville straks blive taget op til fornyet undersøgelse i Den Stående Veterinærkomité. Det skal i den sammenhæng understreges, at vaccination kan forebygge de kliniske sygdomstegn, men ikke forhindre spredning af den naturligt forekommende virus. Desuden vil denne epidemiologiske situation og fjerkræbestandenes sundhedstilstand kræve visse bevægelsesrestriktioner for fjerkræ, der holdes i områder, hvor der foretages vaccination.

Med hensyn til finansiel støtte fra Fællesskabet i tilfælde af en fjerkræinfluenzaepidemi yder Fællesskabet et finansielt tilskud i henhold til Rådets beslutning 90/424/EØF om visse udgifter på veterinærområdet(2). Denne støtte dækker indtil 50 % af medlemsstatens udgifter til at godtgøre ejerne for destruktion af dyr, kontamineret foder, kontaminerede materialer og rengøring og desinfektion af bedrifterne.

Fællesskabets finansielle bidrag til udryddelse af sygdommen ydes på betingelse af, at alle bekæmpelsesforanstaltningerne gennemføres øjeblikkeligt og korrekt. Kommissionen vil så træffe beslutning om den særlige støtte efter udtalelse fra Den Stående Veterinærkomité.

Hvad angår fjerkræindustriens fremtid i Italien er det klart, at branchen på ny bør vurdere fordelene og ulemperne ved at producere fjerkræ i områder med en høj fjerkrækoncentration. Det har i nogen tid været erkendt, at der i områder med en høj dyretæthed er mangfoldige potentielle risikofaktorer, der hæmmer en hurtig udryddelse af virussygdomme. Uerkendt virusreplikation i flokke, der har direkte eller indirekte kontakt med smittede flokke, kan føre til yderligere virusspredning og nye udbrud i og uden for begrænsede områder.

For at undgå større epidemier i fremtiden er det vigtigt, at der er velafprøvede katastrofeplaner, en klar bevidsthed om sygdomme og en registrering af bevægelserne, ligesom alle, der er involveret i fjerkræindustrien, må være fuldt ud indstillet på at medvirke til forebyggelse af spredning og til bekæmpelse af smitsomme sygdomme.

Det betyder på den ene side, at landbrugere, dyrlæger, fangere, transportører af levende dyr, foderleverandører og andre i nær kontakt med fjerkræ må acceptere og udvise stor selvdisciplin i deres arbejde for at sikre, at virus ikke spredes fra gård til gård. På den anden side må beslutningstagerne inden for den animalske produktion og fødevareindustrien tage deres strukturer og politik op til fornyet overvejelse på baggrund af den nuværende epidemi.

Efter vedtagelsen af Rådets direktiv 92/40/EØF har der kun været sporadiske tilfælde med undtagelse af den aktuelle epidemi i Norditalien. Bistået af Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel vil Kommissionen vurdere bestemmelserne i Rådets direktiv 92/40/EØF, og den vil om nødvendigt forelægge Rådet et forslag med det formål at sikre, at bestemmelserne afspejler den senest foreliggende viden om aviær influenzas epidemiologi og de mest effektive bekæmpelsesforanstaltninger, der kan tages i anvendelse.

(1) EFT L 50 af 23.2.2000.

(2) EFT L 224 af 18.8.1990.