DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/210

(2004/C 88 E/0218)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0764/04

af José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) til Kommissionen

(11. marts 2004)

Om: Anvendelse af førtiltrædelsesmidler

Kan Kommissionen oplyse, hvor mange revisioner der allerede er gennemført i de nye medlemsstater vedrørende den effektive anvendelse af førtiltrædelsesmidlerne?

Hvad er de væsentligste resultater?

Hvilke svagheder er der oftest konstateret vedrørende disse landes anvendelse af midlerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(30. april 2004)

Som svar på det ærede medlems første spørgsmål er det vigtigt at understrege, at revisionerne vedrørende førtiltrædelsesmidlerne hovedsagelig har taget sigte på forvaltningskontrol, og at de pågældende transaktioner henhører under kandidatlandenes decentraliserede ansvar (kandidatlandenes nationale myndigheder har i reglen fået overdraget forvaltningen af førtiltrædelsesmidlerne på et tidligt tidspunkt, så de kunne forberede sig til deres fremtidige forpligtelse til ansvarlig økonomisk forvaltning af fællesskabsmidlerne).

Der er udført to former for revision, nemlig enten afslutningsrevisioner, der går på transaktionernes korrekthed og lovlighed, eller såkaldte systemrevisioner.

Alle kontrakter, der finansieres som led i førtiltrædelsesbistanden og forvaltes af de nationale myndigheder i kandidatlandene, skal gennem Kommissionens forudgående kontrol indtil tiltrædelsesdatoen, hvorefter nye kontrakter, der indgås, normalt forvaltes fuldt ud af de nye medlemsstater selv ifølge det såkaldte EDIS-system (1) og uden Kommissionens forudgående kontrol.

Afslutningsrevisioner fungerer derfor i høj grad som et yderligere kontrollag over Kommissionens forudgående kontrol. Afslutningsrevisioner udføres pr. definition ved et programs afslutning og har for det meste vedrørt Phare-førtiltrædelsesbistand, da programmerne i forbindelse med det strukturpolitiske førtiltrædelsesinstrument (ISPA) og det særlige tiltrædelsesprogram for landbruget og udvikling af landdistrikterne (Sapard) først startede for forholdsvis nylig og endnu ikke er afsluttet. Programmer er ikke klar til afslutningsrevision før år n+4, idet n er programmeringsåret. Før 2000 blev der foretaget afslutningsrevisioner af 139 Phare-programmer. Siden 2001 er der foretaget afslutningsrevisioner af yderligere 149 Phare-programmer, især i perioden 1992-1999. Disse revisioner vil fortsætte.

Systemrevisioner går ud på at undersøge hele det system for forvaltning og kontrol af førtiltrædelses-bistand, som de nationale myndigheder i kandidatlandet har oprettet. Der er allerede foretaget fuldstændige systemrevisioner i forbindelse med EDIS-ansøgningerne vedrørende Phare i de fleste af de ti nye medlemsstater (knyttet til EDIS-kontrolprocessen). Disse vil i 2005 blive fulgt af Bulgarien og Rumænien. Der er også foretaget en systemrevision af de tyrkiske nationale myndigheder, før det blev besluttet at betro Tyrkiet den decentraliserede forvaltning af førtiltrædelsesstøtten.

Med hensyn til førtiltrædelsesbistand under ISPA er der indtil dato aflagt i alt 32 systemrevisionsbesøg (2). For tre landes vedkommende er der også aflagt EDIS-kontrolbesøg. Efter den 1. maj 2004 vil yderligere revisioner i de nye medlemsstater være omfattet af forordningen om Samhørighedsfonden.

Som det ærede medlem måske ved, har førtiltrædelsesinstrumentet Sapard altid hvilet på et fuldstændig decentraliseret grundlag, hvilket betyder, at der ikke er frigivet førtiltrædelsesmidler, før de nationale myndigheders kontorer efter omfattende systemrevisioner er blevet EDIS-akkrediteret. Revisioner af forvaltningsoverdragelse har dannet grundlag for Kommissionens beslutning om forvaltningsoverdragelse. Der er blevet foretaget i alt 21 revisioner af forvaltningsoverdragelse. Efter forvaltningsoverdragelsen blev der aflagt kontrolbesøg i fire lande. Desuden blev der for Sapards vedkommende foretaget finansielle revisioner i fire lande i 2002 og i otte lande i 2003. Disse revisioner tager sigte på de af Sapard-kontoret forelagte regnskabers integritet, nøjagtighed og pålidelighed og på Sapard-eurokontoen. Desuden blev der udført overensstemmelsesrevisioner i otte lande mellem september 2003 og marts 2004.

Med hensyn til de vigtigste resultater/mangler ligner de dem, man har konstateret i systemerne i de nuværende medlemsstater, og er af mindre betydning. F.eks. gælder de arkivering af udbudsmateriale i forbindelse med kontraktrevision, og her skal det lige nævnes, at sådanne revisioner finder sted nogle år efter kontraktindgåelsen. Ikke desto mindre er disse kontrakter på et tidligere stadium blevet forudgodkendt af Kommissionen. Systemrevisionerne har vist tegn på svagheder — der er blevet korrigeret i EDIS-akkrediteringsprocessen — såsom mangel på egnet personale eller uddannelse, begyndende gennemførelse af lokal intern revision og manglende forberedelse til de mere ikke-standardprægede kontrakter, f.eks. om parvist samarbejde, nuklear sikkerhed osv.

For så vidt angår Sapard, har svaghederne under revisionerne af forvaltningsoverdragelse været af mindre betydning. De kompetente myndigheder har fået en skrivelse med bemærkninger om disse svagheder, og Kommissionen har fulgt gennemførelsen af de tilsvarende anbefalinger op. De finansielle revisioner har medført anbefalinger om forvaltningen af Sapard-eurokontoen. I forbindelse med overensstemmelses-revisionerne har der i nogle tilfælde været konstateret mindre svagheder, som kandidatlandene er blevet orienteret om gennem observationer og anbefalinger.

(1) EDIS (udvidet centralt gennemførelsessystem) er en akkrediteringsproces, hvorved Kommissionen akkrediterer systemerne i de nationale kontorer, der forvalter førtiltrædelsesmidlerne, på nogenlunde samme måde som for Samhørighedsfondens og strukturfondenes vedkommende, idet der kan gives afkald på Kommissionens forudgående kontrol af udbud og kontraktindgåelse (og projektudvælgelse i tilfælde af tilskud). Før tiltrædelsen har alle lande gennemført en systemforbedringsproces og indgivet ansøgninger om akkreditering ifølge EDIS-processen (undtagen i nogle ISPA-tilfælde, hvor retsgrundlaget ændres ved tiltrædelsen).

(2) Alle tiltrædende lande, undtagen Cypern og Malta, samt desuden Bulgarien og Rumænien.