ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1776/97 af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen (27. maj 1997)

Om: Groenbog om nedsaettelse af arbejdstiden

Kommissionens medlem med ansvar for sociale anliggender og beskaeftigelse, Flynn, har forelagt Raadet (arbejds- og socialministrene) groenbogen om omlaegning af arbejdet. Med denne groenbog oensker Kommissionen at imoedekomme nogle af de forslag, Europa-Parlamentet fremsatte i Rocard-betaenkningen vedroerende nedsaettelse og omfordeling af arbejdstiden.

Kan Kommissionen goere naermere rede for denne groenbogs vej gennem institutionerne samt oplyse, inden for hvilken frist man kan regne med, at indholdet heri vil munde ud i konkrete forslag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (27. juni 1997)

Kommissionen vedtog groenbogen »Partnerskab - vejen til en ny tilrettelaeggelse af arbejdet« ((KOM(97) 128. )) den 16. april 1997. Som det blev tilkendegivet under debatten i Parlamentet den 17. september 1996 om Rocard- betaenkningen om arbejdstid, blev groenbogen udarbejdet som svar paa Parlamentets initiativ, selvom den, som allerede forudset dengang, placerer debatten i en stoerre sammenhaeng.

Groenbogen er udsendt i vide kredse. Formelt er den er blevet sendt til Parlamentet og andre faellesskabsinstitutioner og til organisationer, der repraesenterer arbejdsmarkedets parter paa europaeisk niveau. Hovedformaalet med groenbogen er at fremme en debat paa europaeisk plan om nye former for tilrettelaeggelse af arbejdet. Kommissionen ser isaer frem til debatten i Parlamentet.

Kommentarer til groenbogen skal foreligge inden den 30. november 1997. Herefter vil Kommissionen, i lyset af de modtagne kommentarer, traeffe afgoerelse om sagens videre forloeb.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1238/97 af Sebastiano Musumeci (NI) til Raadet (8. april 1997)

Om: Racisme i Tyskland rettet mod italienske statsborgere

Det er forfaerdende at erfare, at der i Tyskland endnu en gang begaas tydeligt racistiske voldshandlinger mod italienske statsborgere, og at den seneste af disse episoder skulle resultere i doeden for Antonio Melis, en 37-aarig indvandrer fra Sardinien, der blev draebt paa brutal vis i Caputh i Brandenburg.

Den lokale domstol og det lokale politi forsoeger at nedtone disse episoder og bagatelliserer eller afviser deres racistiske undertoner.

Denne genopblussen af kriminelle handlinger staar i grel modsaetning til de til stadighed hyldede principper med hensyn til solidaritet og tolerance, som Den Europaeiske Union bygger paa, og som er blevet gentaget adskillige gange i forskellige faellesskabsprogrammer, som medlemsstaterne har erklaeret at ville efterleve fuldt ud.

Agter Raadet paa denne baggrund hurtigt og bestemt at opfordre den tyske regering til at sikre den personlige vaerdighed og retten til livet og til arbejde for de italienske statsborgere, der i EU forsoeger at virkeliggoere det hoejt besungne unionsborgerskab?

Svar (14. juli 1997)

1. Raadet fordoemmer enhver voldshandling af den art, som omtales i den skriftlige forespoergsel. Imidlertid henhoerer retsforfoelgning af disse handlinger under medlemsstaternes ansvar.

2. Raadet minder om, at samtlige medlemsstater har ratificeret den europaeiske konvention til beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder, der blev undertegnet i Rom den 4. november 1950, og at de garanterer, at menneskerettighederne overholdes paa deres omraade.

3. For at fremme samarbejdet om bekaempelse af racisme og fremmedhad vedtog Raadet den 15. juli 1996 en faelles aktion paa grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europaeiske Union om bekaempelse af racisme og fremmedhad (EFT L 185 af 24.7.1996, s. 5).

I den faelles aktion erindrer Raadet specielt om, at ytringsfriheden indebaerer forpligtelser og ansvar, navnlig respekt for andres rettigheder, som sastsat i artikel 19 i De Forenede Nationers internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder af 19. december 1966.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1369/97 af Abdelkader Mohamed Ali (GUE/NGL) til Kommissionen (21. april 1997)

Om: Afskaffelse af eksportrestitutionerne for maelk og mejeriprodukter, der sendes til Ceuta og Melilla

Kommissionens forordning (EF) nr. 756/96 ((EFT L 103 af 26.4.1996, s. 13. )) fastsaetter ikke eksportrestitutioner for produkter under KN-kode 0406, der sendes til Ceuta og Melilla. I betragtning af disse omraaders oelignende karakter er der et problem med fordyrelse af de produkter, der sendes dertil, en omstaendighed, som forstaerkes for de allermest noedvendige produkter. Andre omraader af lignende karakter har saerlige ordninger for forsyning med basisprodukter.

At restitutionerne ikke findes, medfoerer en fordyrelse af disse basisprodukter og paavirker i forlaengelse heraf aktiviteten i servicesektoren. Denne situation er saerlig alvorlig, eftersom Melillas bruttonationalprodukt er et af de laveste i Den Europaeiske Union, og omraadet har en af de hoejeste arbejdsloeshedsprocenter.

Overvejer Kommissionen i lyset af disse forhold at indfoere eksportrestitutioner for produkter under KN-kode 0406, der sendes til Ceuta og Melilla?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (23. maj 1997)

Det aerede medlem henvises til svaret paa skriftlig forespoergsel E-2836/96 fra Vincenzo Viola og andre ((EFT C 91 af 20.3.1997. )), hvor Kommissionen gjorde detaljeret rede for de bindinger, der foelger af den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT), og oplyste om de instrumenter, der staar til dens raadighed med henblik paa dels at overholde forpligtelserne i denne aftale, dels i videst muligt omfang opretholde Faellesskabets eksport i den internationale handel med mejeriprodukter. Endvidere anfoeres ligeledes de kriterier, der skal laegges til grund for differentiering og eventuelt afskaffelse af restitutionerne til visse bestemmelsessteder.

Det skal desuden anfoeres, at en eventuel genindfoerelse af restitutioner for Ceuta og Melilla ikke ville have nogen saerlig gunstig indvirkning paa fordyrelsen af disse produkter eller aktiviteten i servicesektoren som foelge af den store nedsaettelse af restitutionerne for ost, der er sket siden da.

Paa denne baggrund ser Kommissionen sig ikke i stand til at genindfoere restitutioner for produkter henhoerende under KN-kode 0406, der sendes til Ceuta og Melilla.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1674/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (20. maj 1997)

Om: Undergrundsbane C i Rom

Jeg har allerede fremsat to forespoergsler om ovennaevnte emne, nemlig i maj 1996 (E-1508/96 ((EFT C 356 af 25.11.1996, s. 48.))) og i marts 1997 (E-1271/97 ((EFT C 373 af 9.12.1997, s. 98.))), hvor jeg gjorde opmaerksom paa Rom kommunes manglende overholdelse af EU-direktivet om vurdering af visse offentlige projekters indvirkning paa miljoeet i forbindelse med opfoerelsen af undergrundsbane C i Rom.

Paa trods af de enorme tekniske vanskeligheder i forbindelse med faerdiggoerelsen af arbejdet inden 2000 har Rom kommune imidlertid givet udtryk for, at den agter at gaa i gang med det definitive projekt, der i sin tid blev forelagt, som bl.a. er indeholdt i planen over arbejder med henblik paa aarhundredeskiftet, hvortil Den Europaeiske Investeringsbank allerede har bebudet en stoette paa 1.400 mia lire.

Kommissionen bedes oplyse:

1. om den den 4.12.1996 sendte borgmesteren for Rom kommune en meddelelse eller anmodning vedroerende dette emne, og i bekraeftende fald bedes den offentliggoere indholdet heraf;

2. om det er rigtigt, at selskabet PRAGMA aps., med hovedsaede i via Salaria 290 i Rom, har faaet til opgave af Rom kommune (eller af Co. Tra.L. eller en anden organisation) at foretage opionsundersoegelser om undergrundsbane C;

3. om den, i betragtning af at disse undersoegelser indledtes i slutningen af marts 1997, ikke mener, at denne undersoegelse er i modstrid med aanden i direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.)) som aendret af direktiv 97/11/EF ((EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.)), som bl.a. fastsaetter, at borgerne boer inddrages i hele forvaltningens beslutningsproces.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (16. juni 1997)

For saa vidt angaar offentliggoerelsen af det brev, der blev sendt til de italienske myndigheder, indgaar dette som led i en undersoegelse, som muligvis kan foere til en overtraedelsesprocedure mod Italien paa grund af dette lands manglende overholdelse af faellesskabsbestemmelserne i medfoer af EF-traktatens artikel 169; det har derfor status som fortrolig meddelelse.

Det aerede medlem vil under alle omstaendigheder blive underrettet om indholdet i de italienske myndigheders svar, naar Kommissionen har faaet dette i haende.

Hvad angaar spoergsmaalet angaaende selskabet PRAGMA, er Kommissionen ikke orienteret om de forhold, det aerede medlem har fremfoert.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1061/97 af Jean-Claude Martinez (NI) til Kommissionen (19. marts 1997)

Om: Belgiske landbrugeres koeb af landbrugsjord i Frankrig

Belgiske landbrugere, som koeber landbrugsjord i Frankrig, betaler for denne landbrugsjord hverken MSA-bidrag eller nogen form for ydelser eller skatter.

Set fra fransk side betragtes disse belgiske landbrugere som havende deres bedrifter i Belgien, hvorfor de skal betale skatter og ydelser i Belgien; set fra belgisk side er denne landbrugsjord underkastet fransk lovgivning, eftersom den ligger i Frankrig. Paa baggrund af denne aabenbare ulighed med hensyn til offentlige ydelser og denne konkurrencefordrejning, hvad agter Kommissionen da at goere for at raade bod paa denne ulighed?

En anden konsekvens af denne situation: de belgiske landbrugere kan tilbyde de franske grundejere meget hoeje overtagelsespriser og saaledes erhverve landbrugsjord meget billigt, da de ved, at de i henhold til gaeldende bestemmelser vil nyde godt af yderst gunstige driftsbetingelser.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (10. juni 1997)

Den beskatningsmaessige situation for belgiske landbrugere, der har bedrifter i Frankrig, men som bevarer deres skattemaessige hjemsted i Belgien, er reguleret ved den mellem disse medlemsstater den 10. marts 1964 indgaaede aftale, som aendret ved tilfoejelse af 15. februar 1971. I henhold til aftalens artikel 3 beskattes indkomster fra fast ejendom, herunder landbrugsbedrifter, uanset hvorledes disse drives, udelukkende i den medlemsstat, hvor de paagaeldende jorder ligger. Disse belgiske landbrugere indkomstbeskattes derfor i Frankrig som ikke-bosiddende af den indkomst, de har fra de jorder, de dyrker i Frankrig. Naturligvis beskattes samtlige deres oevrige indkomster i den medlemsstat, hvor de bor, dvs. Belgien. Under disse omstaendigheder anlaegger Kommissionen den betragtning, at belgiske landbrugere, der har bedrifter i Frankrig, ikke har urimelige skattefordele i henhold til almindelig ret.

Kommissionen staar imidlertid til raadighed for det aerede medlem med henblik paa at undersoege saerlige tilfaelde, han maatte give naermere oplysninger om.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1879/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (2. juni 1997)

Om: Den sociale dialogs udvikling og fremtid

Der henvises til »meddelelse fra Kommissionen om udviklingen af den sociale dialog paa faellesskabsplan« (KOM(96)0448).

Paa baggrund af de omfattende politiske aendringer, der er i vente for Den Europaeiske Union, mener Kommissionen, at det er paa tide at indlede en dybtgaaende overvejelse om strukturerne for den sociale dialog paa faellesskabsplan.

Da Kommissionen i henhold til traktaten (artikel 118 B) formelt er forpligtet til at arbejde for at udvikle den sociale dialog mellem arbejdsgivere og arbejdstagere (arbejdsmarkedets parter) paa europaeisk plan, og det i henhold til den aftale, der er knyttet som bilag til protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken i traktaten om Den Europaeiske Union (aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken) er Kommissionens opgave at fremme konsultationen af arbejdsmarkedets parter paa faellesskabsplan og traeffe alle noedvendige foranstaltninger med henblik paa at lette dialogen mellem dem, sigter Kommissionen derfor med den foreliggende meddelelse paa at finde frem til metoder og instrumenter, der kan styrke den sociale dialog og goere den mere fleksibel samt i hoejere grad involvere arbejdsmarkedsparterne i formuleringen og gennemfoerelsen af EU-politikkerne, isaer i relation til beskaeftigelse og oekonomisk vaekst.

Hvad angaar dialogen i forbindelse med protokollen om socialpolitikken mener vi, at den frist paa seks uger, som Kommissionen har fastsat for svarene fra arbejdsmarkedets parter paa dens spoergsmaal, er for kort. Kommissionen anmodes om at forlaenge denne frist til 8-10 uger.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (2. juli 1997)

Spoergsmaalet om den tidsfrist, som er fastsat for svarene fra arbejdsmarkedets parter i forbindelse med konsultationer paa grundlag af aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, behandles noeje i Kommissionens meddelelse om udviklingen af den sociale dialog paa faellesskabsplan ((KOM(96) 448 endelig udg. )).

Kommissionen foreslaar i meddelelsen, at den generelle seksugers frist bevares, samtidig med at tidsfristen for konsultationerne goeres mere fleksibel og fastsaettes af Kommissionen sag for sag under hensyntagen til emnets karakter og kompleksitet.

Man boer holde sig for oeje, at formaalet med konsultationerne er at forbedre beslutningsprocessen paa faellesskabsplan. Adskillige aspekter taler for, at der boer opretholdes en vejledende tidsfrist paa seks uger. Det drejer sig om dels at undgaa, at lovgivningsprocessen forsinkes for meget, dels at tage hensyn til de oensker, som arbejdsmarkedets parter generelt giver udtryk for.

Dertil kommer, at det i forbindelse med tidligere konsultationer har kunnet konstateres, at arbejdsmarkedets parter har vaeret i stand til at overholde fristen paa seks uger. Paa baggrund af ovenstaaende og i lyset af de bidrag, som arbejdsmarkedets parter har leveret under hoeringen om meddelelsen om udviklingen af den sociale dialog paa faellesskabsplan, agter Kommissionen at bibeholde sin hidtidige fremgangsmaade.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2042/97 af Bill MILLER til Kommissionen. Velgørenhedsorganisationer



EF-Tidende nr. C 391 af 23/12/1997 s. 0152



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2042/97 af Bill Miller (PSE) til Kommissionen (13. juni 1997) Om: Velgoerenhedsorganisationer Har Kommissionen nogle planer om at indfoere bestemmelser i EU til begraensning af de upaalidige velgoerenhedsorganisationers aktiviteter? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Christos Papoutsis (16. juli 1997) Spoergsmaalet hoerer ikke under Faellesskabets kompetence.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1181/97 af Gianni Tamino (V) til Kommissionen (3. april 1997)

Om: EU-stoette til strudseslagteri i Raiano (Italien)

Ifoelge en artikel i dagbladet »Il Messaggero« af 3. marts 1997 er arbejdet gaaet i gang med at etablere de foerste italienske anlaeg til slagtning af strudse i Italien i byen Raiano (L'Aquila) med »en investering paa fem mia lire, hvoraf 70% bestaar af laan til lempelige vilkaar fra EU og staten«.

Kan Kommissionen bekraefte disse oplysninger og meddele, under hvilket kapitel og med hvilke begrundelser denne stoette skulle vaere givet?

Da der ikke findes nogen saerlige bestemmelser om beskyttelse af strudse under avl og i slagterier, mener Kommissionen ikke, at der er en konkret risiko for disse dyrs velfaerd, hvis man tillader en saadan virksomhed?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (22. maj 1997)

I henhold til Kommissionens egne oplysninger og oplysninger fra de italienske (regionale og nationale) myndigheder er der ikke blevet finansieret nogen investering under strukturfondene til et strudseslagteri i Abruzzo. Hvis det aerede medlem raader over mere praecise oplysninger, vil Kommissionen tage spoergsmaalet op igen paa passende maade.

I forbindelse med denne form for avl, der kan udgoere en oekonomisk nicheaktivitet til supplement af landbrugsindkomsten, skal der imidlertid tages hensyn til denne arts specifikke krav og til bestemmelserne om dyrevelfaerd. Ved enhver form for opdraet og forarbejdning af den heraf foelgende produktion skal hygiejne- og sundhedsreglerne for koedproduktion paa EU-niveau og paa nationalt niveau naturligvis overholdes.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1769/97 af Iñigo Méndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (27. maj 1997)

Om: Hindringer for samhandelen med Kina

Endnu en gang har europaeiske firmaer protesteret mod de hindringer, de kinesiske myndigheder har lagt i vejen for handelssamarbejdet med Kina, og som fortsat vanskeliggoer dette samarbejde, nemlig hoeje toldsatser, kvantitative restriktioner, kraenkelse af ophavsretten osv.

Hvorledes agter Kommissionen at forholde sig i denne sag?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Sir Leon Brittan (17. juni 1997)

Folkerepublikken Kina er en handelspartner, hvis marked er attraktivt, men samtidig vanskeligt tilgaengeligt for Faellesskabets entreprenoerer og investorer.

Baade Kommissionen og Kina oensker at integrere Kinas oekonomi i den aabne multilaterale ordning, som Verdenshandelsorganisationen (WTO) garanterer. Uden at afvente en tilfredsstillende konklusion paa forhandlingerne herom tager Kommissionen regelmaessigt spoergsmaalet om de vanskeligheder, der er forbundet med at faa adgang til det kinesiske marked, op med de kinesiske myndigheder i den bilaterale dialog.

Kommissionen har til hensigt at fortsaette bestraebelserne paa disse to punkter. Der har nemlig i de sidste maaneder vaeret store fremskridt, omend stadig utilstraekkelige, med hensyn til en aabning af det kinesiske marked for europaeiske entreprenoerer og investorer. De sidste forhandlingsmoeder om Kinas tiltraedelse af WTO har givet haab om fremskridt med hensyn til reduktion af toldsatserne, afskaffelse af kvoter, liberalisering af betingelserne for udstedelse af licenser for etablering af servicevirksomheder, og ivaerksaettelse af mere effektive bestemmelser til beskyttelse af ophavsretten. Faellesskabet forventer af sin kinesiske partner, at disse tilsagn om liberalisering bliver bekraeftet i de kommende maaneder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1569/97 af Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen (6. maj 1997)

Om: Definition af fangstkvoterne for ansjoser

Fangstkvoten for ansjoser for indevaerende aar og fordelingen heraf mellem Spanien, Frankrig og Portugal er fastlagt i en forordning, som giver Frankrig mulighed for adgang til en del af den portugisiske kvote.

Hvad berettiger Kommissionen til at give Frankrig adgang til en del af den portugisiske kvote? Paa hvilke betingelser kan Frankrig udnytte den paagaeldende del af kvoten? Vil Portugals godkendte kvote blive bibeholdt i de foelgende aar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (2. juni 1997)

Under forhandlingerne om integreringen af Spanien og Portugal i den faelles fiskeripolitik, som foerte til vedtagelsen af Raadets forordning nr. 1275/94 ((EFT L 140 af 3.6.1994. )) og derefter forordning (EF) nr. 685/95 ((EFT L 71 af 31.3.1995. )), aftalte Portugal og Frankrig at udveksle en del af deres kvoter. De aftalte ogsaa at forlaenge disse udvekslinger stiltiende indtil 2002. Dette afspejles i artikel 11 i forordning (EF) nr. 685/95.

Betingelsen for overfoerslen af en del af ansjoskvoten er, at den udelukkende skal tages i farvande under fransk overhoejhed eller jurisdiktion.

Hvad angaar opretholdelsen af ansjoskvoten for Portugal ser Kommissionen for oejeblikket ikke nogen objektiv grund til at aendre stoerrelsen af den samlede tilladte fangst (TAC) og dermed af den portugisiske kvote.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2000/97 af Caroline JACKSON til Kommissionen. Oplysninger om størrelsen af EF's støtte til Bath og North East Somerset siden juni 1994



EF-Tidende nr. C 391 af 23/12/1997 s. 0148



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2000/97 af Caroline Jackson (PPE) til Kommissionen (9. juni 1997) Om: Oplysninger om stoerrelsen af EF's stoette til Bath og North East Somerset siden juni 1994 Kan Kommissionen oplyse, hvor stor stoette Faellesskabet siden juni 1994 i alt har udbetalt til Bath-omraadet og North East Somerset under: 1. Den Europaeiske Socialfond? 2. det fjerde rammeprogram for forskning? 3. faellesskabsprogrammer paa miljoe- og energiomraaderne? 4. EUGFL, Udviklingssektionen og Garantisektionen? 5. andre faellesskabsprogrammer? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (27. juni 1997) Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1173/97 af Carmen Díez de Rivera Icaza (PSE) til Kommissionen (3. april 1997)

Om: Maelk og BSE

Kan Kommissionen oplyse,

1. hvorfor det stadig er tilladt at bruge, ogsaa til boern, maelk og maelkeprodukter fra lande, hvor der er registret tilfaelde af BSE?

2. om det ikke kan fremgaa af indpakningen og etiketteringen af maelkepulver og andre foedemidler til boern, hvor de forskellige ingredienser kommer fra?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (27. maj 1997)

Rapporten fra 1996 om en hoering af Verdenssundhedsorganisationen om risikoen for folkesundheden ved transmissibel spongiform encephalopati hos mennesker og dyr angiver, at maelk og maelkeprodukter kan betragtes som sunde for forbrugerne, selv i lande med en stor forekomst af bovin spongiform encephalopati.

Den Videnskabelige Veterinaerkomité, som, efter anmodning fra Kommissionen, har vurderet den mulige risiko for overfoersel af bovin spongiform encephalopati til mennesker og dyr fra raamaelk, maelk og maelkeprodukter fra koeer, har konkluderet, at maelk fra koeer i god helbredstilstand saavel som produkter produceret paa grundlag af denne maelk, der ikke indeholder tilsaetningsstoffer af animalsk oprindelse, uden risiko kan indtages i en hvilken som helst form og af en hvilken som helst dyrerace. Der foreligger ikke noget bevis for, at maelk overfoerer bovin spongiform encephalopati, og Den Videnskabelige Veterinaerkomité har bedoemt risikoen ved indtagelse af maelk som ubetydelig.

Paa grundlag af disse udtalelser har forbruget af maelk og maelkeprodukter aldrig vaeret underkastet restriktioner.

Den gaeldende faellesskabslovgivning indeholder ikke krav om systematisk oprindelsesmaerkning af levnedsmidler, herunder maelkepulver og de oevrige spaedboernsprodukter. I artikel 3, stk. 1, afsnit 7, i direktiv 79/112/EOEF ((EFT L 33 af 8.2.1979. )) hedder det saaledes, at oprindelsen kun skal angives paa maerkningen, hvis udeladelsen af denne oplysning vil kunne vildlede forbrugeren med hensyn til levnedsmidlets oprindelse.

I betragtning af udtalelsen fra Den Videnskabelige Veterinaerkomté har Kommissionen ikke planer om at aendre lovgivningen ved at indfoere krav om angivelse af oprindelsen af visse ingredienser, som f.eks. maelk, paa maerkningen af levnedsmidler, som indeholder denne type ingredienser. Fabrikanten eller emballagevirksomheden kan naturligvis paa frivilligt grundlag anfoere oprindelsen for hele eller dele af et levnedsmiddel.