SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3145/02

af Theresa Zabell (PPE-DE) til Kommissionen

(4. november 2002)

Om: Fakturering af telefonsamtaler, der bliver afbrudt på grund af svigtende mobiltelefoninet

Mange EU-borgere kommer dagligt ud for, at en mobiltelefonforbindelse, der er etableret, afbrydes på grund af svigtende dækning eller overbelastning af antennerne, hvilket gør det nødvendigt at ringe op igen og fortsætte samtalen med den berømte sætning: Undskyld, vi blev afbrudt, kan du nu høre mig?

Foruden det besværlige i at føre en telefonsamtale i afsnit er dette også forbundet med en anden ulempe, nemlig omkostningerne ved at genetablere forbindelsen. Efter tre minutters samtale uden afbrydelse afkræves man prisen for de 180 sekunder, man har brugt, foruden prisen for ét enkelt opkald, hvorimod flere afbrudte samtaler kan medføre, at udgifterne til etablering af forbindelsen overstiger prisen for selve samtaletiden.

Disse operatørsvigt kan let spores i de månedlige telefonregninger. Når der på regningen figurerer tre på hinanden følgende opkald til samme nummer inden for tre minutter, kan det kun skyldes et svigt fra telefonselskabets side og ikke, at brugeren har ønsket at føre en samtale med afbrydelser for at skabe spænding.

Ved henvendelse til operatørerne er jeg blevet meddelt, at brugerrettighederne før i tiden blev respekteret, og at brugerne ikke skulle betale for flere på hinanden følgende opkald til det samme nummer, fordi disse kunne tilskrives netsvigt. Nu går man ud fra, at dækningen er god, og alt kommer på regningen. Hvis man gav sig til at lægge alle disse fejlagtigt fakturerede beløb sammen, ville man få sig en overraskelse.

Er der mulighed for at harmonisere EU's mobiltelefonioperatører med henblik på at sikre, at mobiltelefonbrugere ikke kommer til at betale for netsvigt og ikke afkræves betaling for flere på hinanden følgende opkald til samme nummer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af af Erkki Liikanen

(11. december 2002)

Hverken Fællesskabets nuværende rammelovgivning for telekommunikation eller Fællesskabets nye rammelovgivning for elektronisk kommunikation, som skal anvendes af medlemsstaterne fra den 25. juli 2003, indeholder særlige bestemmelser for fakturering af genopkald til det samme nummer, som skyldes svigt i mobiltelefonnettet.

Nationale regler, der vedtages på dette område vil imidlertid sandsynligvis være særlige regler for forbrugerbeskyttelse i kommunikationssektoren, da de kan knyttes som betingelse til en generel tilladelse, forudsat de er objektivt begrundede og forholdsmæssigt afpassede(1). De nationale myndigheder har ifølge den nye rammelovgivning også mulighed for at indføje svigt i mobiltelefonnettet som paramenter i eventuelle krav om måling af servicekvaliteten, som pålægges de pågældende operatører(2), selv om dette ikke vil få nogen direkte indflydelse på faktureringen af de berørte opkald.

Kommissionen vil gerne påpege, at der, selv om afbrudte forbindelser i mange tilfælde kan skyldes netsvigt, som mobilnetoperatøren med rette kan holdes ansvarlig for, er mange andre tilfælde, hvor forbindelsen kan blive afbrudt, uden at operatøren kan holdes ansvarlig, f.eks. fordi den opkaldende kommer ind i et hus eller en bygning, som mobilsignalet ikke kan trænge ind i. Mobiloperatørerne er ikke juridisk forpligtet til at garantere uafbrudt dækning alle steder og under alle omstændigheder, selv om tjenesternes pålidelighed og kvalitet og prisberegningen af dem bør være et vigtigt led i konkurrencestrategien.

Alligevel mener Kommissionen, at dette spørgsmål med fordel kunne drøftes med medlemsstaterne i det kommunikationsudvalg, som er blevet nedsat i forbindelse med Fællesskabets nye rammebestemmelser(3). Kommissionen vil aflægge rapport til Parlamentet om resultatet af disse drøftelser i overensstemmelse med de vedtagne ordninger for dette udvalgs mødereferater.

(1) Se f.eks. punkt 3.1 i bilaget til Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester, EFT L 117 af 7.5.1997, som er led i de nuværende rammebestemmelser, og punkt A.8 i bilaget til Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikaitonsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet), EFT L 108 af 24.4.2002, som er led i de nye rammebestemmelser.

(2) Se artikel 22, stk. 2, i Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet), EFT L 108 af 24.4.2002.

(3) Se artikel 22 i Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet), EFT L 108 af 24.4.2002.