ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3749/98 af Glyn FORD Færøernes selvstændighed



EF-Tidende nr. C 289 af 11/10/1999 s. 0083



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3749/98 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (11. december 1998) Om: Faeroeernes selvstaendighed Hvilke aftaler og traktater ville skulle genforhandles mellem Faeroeerne og EU, hvis Danmark indroemmer Faeroeerne selvstaendighed? Hvor lang tid ville det tage? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (10. februar 1999) Forholdet mellem Faellesskabet og Faeroeerne reguleres i oejeblikket af to grundlaeggende aftaler, hvoraf den ene omhandler fiskeri (Raadets forordning (EOEF) 2211/80 af 27. juni 1980 om indgaaelse af en fiskeriaftale mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, den danske regering og det faeroeske landsstyre(1)) og den anden handel (Raadets afgoerelse af 6. december 1996 om indgaaelse af en aftale mellem Det Europaeiske Faellesskab paa den ene side og Danmarks regering og Faeroeernes landsstyre paa den anden side(2)). De spoergsmaal, der inddrages i en eventuel genforhandling af disse aftaler, maa tages op, hvis og naar spoergsmaalet om Faeroeernes uafhaengighed bliver aktuelt. (1) EFT L 226 af 29.8.1980. (2) EFT L 53 af 22.2.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3104/98

af Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) til Kommissionen

(8. oktober 1998)

Om: Afviklingen af EU's eksportoverskud for svinekoed som foelge af kriserne i Asien og Rusland

I EU gav BSE-krisen anledning til en stigning i forbruget af svinekoed i aarene 1996-1998. Den positive forbrugsefterspoergsel tilskyndede til, at der blev produceret mere svinekoed. Dette medfoerte, at produktionen i EU steg med mere end 30 %, der svarer til den maengde, som EU aarligt eksporterer til Rusland. Nu er der lukket for det russiske marked. Forbrugsstigningen som foelge af BSE-krisen er ogsaa brudt. Derfor er overproduktionen i sektoren er et alvorligt problem, idet loesningen af problemet ved hjaelp af eksport kraever, at der findes nye eksportmarkeder i det samme omfang, som den aarlige eksport har udgjort til tredjelande.

Sektorens forvaltningskomite har foreslaaet, at stoetten til privat oplagring tages i brug. Denne stoette alene er ikke tilstraekkelig, idet der er brug mere effektive foranstaltninger til at afvikle sektorens produktionsoverskud. Man burde vaelge miljoestoette som et af midlerne til at nedbringe produktionen i de omraader, hvor de stoerste miljoetrusler findes. Salmonella er et problem i mange producentlande. I forbindelse med denne nedbringelse af produktionen boer man opstille et maal om at producere svinekoed af hoej kvalitet og reducere den produktion, hvor der findes salmonella.

Producentpriserne i svinesektoren er nu saa lave, at de kun daekker en del af produktionsomkostningerne. Derfor eksisterer der et alvorligt markedssvigt. Vi kan ikke tillade, at denne situation fortsaetter, da den foerer til omfattende konkurser i sektoren.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen traeffe og i givet fald ifoelge hvilken tidsplan for at fjerne overproduktionen i svinekoedssektoren og det deraf foelgende alvorlige markedssvigt?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(4. november 1998)

Det er rigtigt, at produktionen af svinekoed i EF er steget i forhold til 1997 (sandsynligvis med ca. 6 %). Denne overforsyning af koed skaber alvorlige markedsforstyrrelser, og problemerne paa eksportmarkederne har forvaerret situationen.

EF udfoerte i 1997 i alt 1,06 mio. tons svinekoed til tredjelande, hvoraf Rusland tegnede sig for 32 %. Efter den russiske krise begyndte i august, faldt udfoerslen fra EF hurtigt, men en genopretning er allerede undervejs, da nogle medlemsstater nu udfoerer til Rusland. Udviklingen i de senere uger viser, at udfoerslen til Fjernoesten igen er stigende, og at der er fundet nye afsaetningsmuligheder.

Saa laenge udsigterne for udfoerslen saa daarlige ud, blev det ikke anset for effektivt at forhoeje eksportrestitutionerne. Nu da eksportudsigterne igen ser bedre ud, er eksportrestitutionerne for slagtekroppe og udskaeringer blevet forhoejet med virkning fra den 15. oktober 1998. Eksportrestitutioner og stoette til privat oplagring er de eneste markedsstoetteforanstaltninger, der er fastsat i den faelles markedsordning for svinekoed. De er begge i brug for tiden.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3353/98

af Maartje van Putten (PSE) til Kommissionen

(16. november 1998)

Om: Krydsning af transgene planter med beslaegtede ikke-transgene foderplanter

Er Kommissionen klar over muligheden af, at der gennemfoeres markeksperimenter med transgene planter, idet der goeres brug af genstrukturer, der ved forbrug rummer en mulig fare for follkesundheden?

Er Kommissionen klar over muligheden af, at saadanne genstrukturer ved krydsning utilsigtet kan havne i ikke-transgene, beslaegtede foderplanter?

Agter Kommissionen som led i aendringen af direktiv 90/220(1) at vedtage bestemmelser, der forhindrer krydsning ved markeksperimenter, saa laenge der ikke er garanti for foedevaresikkerheden af genstrukturer og ekspressionsprodukter i forskellige varieteter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(8. januar 1999)

Direktiv 90/220/EOEF om udsaetning i miljoeet af genetisk modificerede organismer (GMO'er) indeholder bestemmelser om udsaetning af GMO'er i forsknings- og udviklingsoejemed (markforsoeg). I henhold til direktivet er medlemsstaterne forpligtet til at sikre, at alle passende foranstaltninger traeffes for at undgaa negative virkninger paa sundhed og miljoe som foelge af udsaetning af GMO'er.

Udsaetning af genetisk modificerede organismer i forsknings- og udviklingsoejemed tillades kun efter en tilbundsgaaende risikovurdering. I henhold til direktivet tages der i risikovurderingen hensyn til alle de spoergsmaal, det aerede medlem naevner. Tilladelse til udsaetning af GMO'er gives kun, hvis der ikke er grund til at tro, at udsaetningen vil have negative virkninger paa sundhed og miljoe. Hvis det paa grundlag af risikovurderingen skoennes noedvendigt at kraeve foranstaltninger til minimering af genoverfoersel, som f.eks. en isoleringsafstand, knyttes dette som en betingelse til tilladelsen.

Siden 1986 har Kommissionen brugt 31 mio. ECU paa forskning i biosikkerhed, herunder i sundheds- og miljoerisici i forbindelse med GMO'er. Resultaterne af denne forskning viser, at gensplejsningsteknologien ikke i sig selv er farlig. Eventuelle risici som foelge af anvendelsen af denne teknologi afhaenger af, hvilke egenskaber der tilfoeres planten. Resultaterne af denne forskning vil bidrage til at opbygge det videnskabelige grundlag, der er en forudsaetning for en fuldstaendig og fyldestgoerende vurdering af GMO'er.

I artikel 4, stk. 3, hedder det, myndighederne soerger for tilsyn og andre kontrolforanstaltninger for at sikre, at direktivet og tilladelser udstedt i henhold til direktivet overholdes.

Kommissionens forslag til aendring af direktiv 90/220/EOEF(2) tager sigte paa at bevare den hoeje standard for risikovurdering af udsaetning og dermed garantere sikkerhed for miljoe og sundhed. Det tager ogsaa sigte paa at harmonisere risikovurderingen og skabe stoerre effektivitet og aabenhed, saa der paa lang sigt kan opbygges tillid hos befolkningen til lovgivningen paa dette omraade.

(1) EFT L 117 af 8.5.1990 s. 15.

(2) KOM(98) 85 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3346/98

af Kyoesti Virrankoski (ELDR) til Kommissionen

(16. november 1998)

Om: Handyrspraemie og en bortkommet anmeldelse

I Finland skal producenten foere et register over kreaturer paa bedriften. I registret skal bl.a. anfoeres foedselstidspunktet for al kvaeg og numrene paa oeremaerkerne. Herudover skal producenten sende oplysningerne til den statistiske central, der forvaltes af landbrugsmyndighederne. Der udsendes ingen meddelelse om modtagelsen af de indsendte oplysninger.

For et aar siden i januar indsendte en finsk producent til den statistiske central en skrivelse, der forsvandt. I marts indsendte han en ansoegning om handyrspraemie, som blev afslaaet i oktober, da den statistiske central ikke var i besiddelse af oplysninger om de paagaeldende dyr, idet skrivelsen jo var bortkommet. Der blev foretaget en kontrol paa bedriften, hvoraf det fremgik, at dyrene eksisterede, og at de var anfoert i det kreaturregister, der blev foert paa bedriften. Kreaturerne er siden hen blevet solgt, men handyrspraemien er ikke blevet tildelt, og producenten har ikke faaet stoetten. Der er blevet indsendt en klage over sagen, der stadig behandles. Kan Kommissionen paa baggrund af ovenstaaende oplyse:

Udbetales handyrspraemien paa grundlag af det producerede oksekoed paa bedriften eller naar anmeldelsesskrivelsen er naaet frem til den statistiske central?

Har kreaturregistret, der foeres paa bedriften, og den kontrol, der foretages paa stedet, ingen betydning?

Hvad agter Kommissionen at goere for, at den finske producents retssikkerhed ogsaa sikres, naar postvaesenet eller den statistiske central ikke kan finde anmeldelsesskrivelsen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(15. december 1998)

Ifoelge EF-bestemmelserne baade paa veterinaeromraadet og vedroerende praemieordningen for kvaeg skal producenterne loebende foere registre over deres kvaegbesaetninger og dyrenes bevaegelser til og fra bedrifterne. Kvaegfoedsler og -bevaegelser skal meddeles til den nationale database. Disse krav skal give sikkerhed for, at kvaeget opfylder sundheds- og praemiebetingelserne.

Overholdelsen af reglerne sikres ved kontrol foretaget af myndighederne i de enkelte medlemsstater. Kontrollen til konstatering af, om kvaeget er praemieberettiget, vil normalt omfatte en gennemgang af besaetningsregistre og handelsdokumenter. I betragtning af behovet for at bekaempe svig og uregelmaessigheder omfatter EF-bestemmelserne naturligvis ogsaa sanktioner og straffeforanstaltninger for manglende overholdelse, men disse skal staa i rimeligt forhold til de begaaede overtraedelser.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3984/98

af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Raadet

(4. januar 1999)

Om: Folkeafstemning om Vestsaharas uafhaengighed

Det lykkedes FN's generalsekretaer, Kofi Annan, under dennes sidste besoeg i flygtningelejrene i Vestsahara i begyndelsen af december 1998 at skaffe en af hindringerne for forberedelserne til folkeafstemningen om Vestsaharas uafhaengighed af vejen, idet Polisario gik med til, at flere tusinde vil kunne vaelge, om de vil opfoeres paa valglisten for denne folkeafstemning, som skal afholdes i 1999.

Trods dette betydelige skridt goer den marrokanske regering fortsat indsigelse, hvilket vil kunne foere til, at Kofi Annans indsats undergraves og ikke bliver den succes, man forventer.

Mener Raadet ikke, at Den Europaeiske Union, der gaar ind for at udvikle en Middelhavspolitik, boer engagere sig langt mere aktivt i et forsoeg paa at overvinde de forskellige hindringer og vanskeligheder, saaledes at folkeafstemningen om Vestsaharas uafhaengighed vil kunne afholdes i 1999 uden yderligere forsinkelser?

Svar

(29. marts 1999)

Raadet er allerede taet involveret i De Forenede Nationers igangvaerende arbejde med at fjerne hindringerne for forberedelsen af den folkeafstemning om Vestsaharas selvbestemmelsesret, der skal finde sted i loebet af 1999.

Raadet har fulgt og overvaaget udviklingen gennem sine medlemsstaters aktiviteter baade i omraadet og i FN i New York; det har regelmaessigt droeftet FN's initiativer i omraadet inden for rammerne af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik, i saerdeleshed i den kompetente raadsarbejdsgruppe.

Paa linje med sin fortsatte stoette til De Forenede Nationers generalsekretaers indsats for at sikre en retfaerdig og varig loesning for Vestsahara og efter generalsekretaerens besoeg i omraadet udsendte formandskabet den 29. december 1998 en erklaering paa Den Europaeiske Unions vegne, hvori Unionen:

- stoetter den fredsplan for Vestsahara, der er foreslaaet af FN's generalsekretaer;

- noterer sig, at der er identificeret mere end 147 000 personer, der er berettiget til at deltage i folkeafstemningen; men er samtidig betaenkelig ved de fortsatte uoverensstemmelser i spoergsmaalet om de tre stammegrupperinger;

- hilser den voldgift velkommen, som FN's generalsekretaer har forelagt parterne for at faa genoptaget identifikationsprocessen.

Denne erklaering opfordrede ogsaa parterne til at formalisere UNHCR's tilstedevaerelse i omraadet og til at indgaa protokollen om repatriering af flygtninge; endelig opfordrede den til en hurtig undertegnelse af SOFA-aftalen (status-of-forces agreement) vedroerende MINURSO (De Forenede Nationers mission til gennemfoerelse af en folkeafstemning i Vestsahara).

Den Europaeiske Union har derfor med stor interesse erfaret, at Marokkos regering i mellemtiden har undertegnet SOFA-aftalen og haaber, at dette skridt vil foere til yderligere fremskridt hen imod maalet om afholdelse af en folkeafstemning om selvbestemmelse. EU er parat til at stoette FN-processen i denne kritiske fase.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3761/98

af Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Fiskeriaftale mellem EU og Den Islamiske Republik Mauretanien

Fiskeriaftalen mellem EU og Mauretanien loeber indtil den 31. juli 2001.

For at skabe et overblik over udviklingen af aftalen bedes Kommissionen oplyse foelgende:

1. Hvor mange licenser for de forskellige typer fartoejer og fisk er der ifoelge aftalen afsat til Portugal?

2. Hvor mange licenser og til hvilke kategorier har portugiske fartoejer hidtil ansoegt om?

3. Hvilke maengder fisk (i tons) er der blevet fanget inden for rammerne af de licenser, der faktisk er blevet soegt om?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino

(1. februar 1999)

Fiskeriaftalen mellem Faellesskabet og Mauretanien traadte i kraft den 1. august 1996. Den er baseret paa en ordning med kvartaarlige fiskerilicenser. Udnyttelsen af Portugals fangstmuligheder (udtrykt i bruttoregistertons (BRT) og antal fartoejer) fremgaar af nedenstaaende oversigt:

>TABELPOSITION>

De fiskerfartoejer, som har opnaaet en licens, har oplyst om foelgende fangster i aftalens andet aar (1.8.1997/31.7.1998): 217,65 tons krebsdyr bortset fra languster, 317,20 tons andre demersale arter end kulmule, fisket med andre redskaber end trawl, og 4,58 tons for saa vidt angaar stangfiskerfartoejer til tunfiskeri og langlinefartoejer med flydeline.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3291/98

af Jesús Cabezón Alonso (PSE) til Kommissionen

(9. november 1998)

Om: Vold i hjemmet

Mishandling af og vold mod kvinder i parforhold er et stadig stoerre problem. I nogle medlemsstater foeres der en tilbundsgaaende samfundsdebat herom, hvor spoergsmaalet behandles enten som enkeltstaaende problem eller kaedes sammen med andre former for vold i hjemmet (mishandling af boern).

Hvilke initiativer (i form af undersoegelser eller aktioner) agter Kommissionen at tage og/eller har den taget paa dette omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Anita Gradin

(7. januar 1999)

Kommissionen er opmaerksom paa den omfattende vold, der udoeves mod navnlig kvinder og boern baade i og uden for hjemmet, og maa desvaerre med udgangspunkt i forskellige nationale statistikker medgive, at der er tale om et yderst udbredt faenomen, der antager alarmerende proportioner, og som udgoer et aabenlyst brud paa grundlaeggende personlige rettigheder.

At vold mod kvinder og boern i hjemmet er et stadig tilbagevendende faenomen, boer give stof til eftertanke i forbindelse med udarbejdelsen af medlemsstaternes lovgivning. Visse medlemsstater har allerede truffet saerlige foranstaltninger i forbindelse med vold i hjemmet, herunder voldtaegt i aegteskabet.

Kommissionen stoetter under hensyntagen til overholdelsen af naerhedsprincippet bekaempelsen af vold mod kvinder gennem en ligestillingspolitik, hvis elementer soeges indarbejdet i alle Faellesskabets politikker, programmer og foranstaltninger, saaledes at kvinder i fuldt omfang kan goere brug af deres rettigheder, herunder retten til at leve i sikkerhed og frihed.

Gennem DAPHNE-initiativet stoetter Kommissionen saaledes en raekke tvaernationale projekter, der er centreret om denne problematik, og hvor maalsaetningen er at gennemfoere aktioner til forebyggelse af vold, herunder vold i hjemmet, og yde stoette til ofrene for vold gennem udveksling af information og erfaringer.

Kommissionen har i oevrigt vedtaget det fleraarige DAPHNE-program (2000-2004)(1), der skal stoette ovennaevnte undersoegelser og foranstaltninger i naert samarbejde med relevante organisationer og lokale og nationale myndigheder.

Desuden agter Kommissionen i samarbejde med Parlamentet, medlemsstaterne (navnlig dem, der udoever formandskabet i Raadet) og relevante organisationer i 1999 at arrangere saerlige begivenheder i stil med 0-tolerance kampagner for vold. Der blev afholdt en foerste konference i Wien fra den 1. til den 4. december 1998. Temaet for konferencen var politiets rolle i bekaempelsen af vold mod kvinder. Der er planlagt endnu en konference i foraaret 1999. Den arrangeres af det tyske formandskab i Raadet i samarbejde med Kommissionen.

(1) EFT C 259 af 18.8.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3206/98

af Nuala Ahern (V) til Kommissionen

(16. oktober 1998)

Om: Samkoeringslinjen for elektricitet mellem Skotland og Nordirland

Ifoelge mine oplysninger er GD XVI ved at udarbejde en rapport til det naeste moede i SPD-overvaagningsudvalget, der vil finde sted i slutningen af november i Belfast. Vil Kommissionen sikre, at SPD-overvaagningsudvalget for samkoeringslinjen mellem Skotland og Nordirland venter med at traeffe afgoerelse om samkoeringslinjen, indtil den nordirske tilsynsmyndighed OFREG har offentliggjort sin egen rapport? Vil Kommissionen sikre, at der foerst udbetales EFRU-stoette, naar alle parter har godkendt den seneste oekonomiske analyse af samkoeringslinjen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Monika Wulf-Mathies

(11. november 1998)

Projektet vedroerende samkoeringslinjen for elektricitet er en del af det samlede programmeringsdokument (SPD) for Nordirland (1994-1999), som er vedtaget af Kommissionen og myndighederne i Nordirland. Motivationen for at medtage dette projekt var hovedsagelig strategisk, ikke saa meget oekonomisk. Prioritet 3 i SPD omfatter en begraensning af konsekvenserne af et lands placering som randomraade, hvor formaalet er at sikre stoerre elforsyningssikkerhed i Nordirland, bidrage til at sprede Nordirlands energikilder, bryde Nordirlands elsystems isolation og loese Nordirlands elforsyningsproblemer foraarsaget af landets placering i et randomraade.

Parlamentet og Raadet har anerkendt dette projekt som et projekt af faelles interesse under det transeuropaeiske net paa energiomraadet, som sigter mod at styrke den oekonomiske og sociale samhoerighed og goere Faellesskabets energiforsyning mere sikker og paalidelig; det fremgaar af Parlamentets og Raadets beslutning nr. 1254/96/EF af 5. juni 1996(1).

Med hensyn til bidraget fra generaldirektoeren for elforsyning for Nordirland (myndigheden) kan det bemaerkes, at resultaterne af den foerste oekonomiske vurdering blev offentliggjort i juni 1995, hvor man konkluderede, at Northern Ireland Electricity med gennemfoerelsen af projektet fortsat ville opfylde sine oekonomiske koebsforpligtelser. Myndigheden paabegyndte den anden oekonomiske vurdering af projektet i januar 1998 for at undersoege, om denne konklusion stadig gaelder. Myndigheden er uafhaengig og bestemmer selv, hvornaar og hvordan han goer sine konklusioner offentligt tilgaengelige.

Den endelige beslutning om, hvorvidt projektet om samkoering viderefoeres, skal ikke traeffes af Kommissionen alene. Den vil blive truffet sammen med myndighederne i Nordirland i forbindelse med moederne i SPD-tilsynsudvalget. Tilsynsudvalget vil sikre, at alle relevante procedurer er overholdt (fx at der er indhentet planlaegningstilladelse baade i Skotland og Nordirland), og at der er taget hensyn til alle relevante faktorer, hvor myndighedens synspunkter er vigtige. Som anfoert ovenfor kan dette projekt imidlertid ikke alene vurderes ud fra oekonomiske kriterier. Det er bestemt haabet, at det medfoerer oekonomiske fordele for forbrugerne i Nordirland, men andre faktorer kommer ogsaa ind i billedet.

(1) EFT L 161 af 29.6.1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3930/98

af Graham Mather (PPE) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: Emissionsgraensevaerdier for motorcykler

Den europaeiske forening af motorcykelfabrikanter, ACEM, har for nylig forelagt Kommissionen en undersoegelse om motorcyklers udstoedningsgasser.

Kan Kommissionen oplyse, hvordan denne rapport er blevet behandlet, kort redegoere for, hvilke andre dokumenter der er blevet forelagt til behandling som led i droeftelserne om emissionsgraensevaerdier for motorcykler, og redegoere for sine nuvaerende overvejelser om dette spoergsmaal?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(26. februar 1999)

ACEM (den europaeiske forening af motorcykelfabrikanter) sendte den 18. marts 1998 Kommissionen sin endelige rapport om sit forskningsprogram om forurening fra motorcykler.

Denne rapport, som var udarbejdet paa anmodning af Kommissionen, redegoer for omkostninger og effektivitet i forbindelse med forskellige teknologier til nedbringelse af forurenende emissioner fra motorcykler frem til 2002/2005 med henblik paa anvendelse af artikel 5 i direktiv 97/24/EF af 17. juni 1997 om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne koeretoejer(1).

Paa Kommissionens opfordring forelagde ACEM resultaterne af sit arbejde for en ekspertgruppe i maj- juni 1998, hvorefter Kommissionen besluttede at foretage en raekke supplerende undersoegelser i den hensigt at anvende programmets basisoplysninger til at udarbejde forskellige scenarier for fremtidig lovgivning og - som led i Auto-/Oil-II-programmet - sammenligne dem med andre foranstaltninger til at nedbringe luftforurening fra andre motorkoeretoejer.

Kommissionen agter at afslutte dette indledende arbejde i begyndelsen af 1999 og fremsaette et forslag senere paa aaret.

(1) EFT L 226 af 18.8.1997.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-4028/98

af Leonie van Bladel (UPE) til Kommissionen

(8. januar 1999)

Om: Omkostninger i forbindelse med indfoerelsen af euroen

1. Har Kommissionen kendskab til, at nederlandske banker i forbindelse med indfoerelsen af euroen vil beregne sig et gebyr paa fem gylden fra deres kunder, hver gang de bruger betalings- eller kreditkort med pinkode i udlandet?

2. Har Kommissionen endvidere kendskab til, at bankerne ved betaling med betalings-eller kreditkort med pinkode i indlandet vil beregne sig et gebyr paa fem cent pr. gang?

3. Har Kommissionen gjort sig klart, at bankkunder isaer paa grund af gebyret paa fem gylden pr. gang i udlandet vil se sig noedsaget til at haeve stoerre beloeb for at spare omkostninger, da et beloeb paa en gange femhundrede gylden jo koster fem gylden i haevegebyr, medens fem gang ethundrede gylden vil koste femogtyve gylden i gebyr?

4. Er Kommissionen ikke enig i, at det ikke er befordrende for borgernes sikkerhed, at de haever stoerre beloeb i udlandet for at spare omkostninger?

5. Vil Kommissionen i betragtning af den ensartede sats, bankerne vil beregne sig, undersoege, om der er tale om karteldannelse eller misbrug af en dominerende stilling fra bankernes side?

6. Hvilke modforholdsregler vil Kommissionen i bekraeftende fald tage?