SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3865/02

af Jules Maaten (ELDR)og Lousewies van der Laan (ELDR) til Rådet

(10. januar 2003)

Om: Indonesiens ad hoc-tribunaler for Østtimor

Erkender Rådet, at retssagerne om Østtimor som hævdet af De Forenede Nationers Højkommissær for Menneskerettigheder viser, at Indonesien ikke har taget ansvaret for forbrydelser mod menneskeheden i Østtimor?

Er Rådet klar over, at Indonesien udviste meget lidt samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelserne af omstændighederne ved den nederlandske statsborger Sander Thoenes' død i september 1999 og de britiske statsborgere Brian Peters' og Malcom Rennies død i 1975?

Vil Rådet opfordre De Forenede Nationer til at oprette et internationalt tribunal for Østtimor?

Vil Rådet blive part i dette internationale tribunal for Østtimor?

Svar

(21. juli 2003)

1. Rådet deler de ærede medlemmers bekymringer over den måde, det indonesiske ad hoc-tribunal fungerer på (tribunalet blev oprettet for at stille de personer for retten, som var ansvarlige for de alvorlige overtrædelser af menneskerettighederne i Østtimor i 1999), og over håndteringen af undersøgelsen af omstændighederne omkring Sander Thoenes', Brian Peters' og Malcolm Rennies død.

2. Siden ad hoc-tribunalet blev oprettet, har EU nøje fulgt dets procesførelse. EU beklager, at tribunalet med dets kompetence, der er begrænset i tid og rækkevidde, kun er i stand til at retsforfølge et begrænset antal gerningsmænd og hidtil ikke har kunnet afsløre de systematiske og omfattende brud på menneskerettighederne. Endvidere har EU ved flere lejligheder over for de indonesiske myndigheder gjort opmærksom på sine alvorlige bekymringer for, at kvaliteten af retsforfølgelsen og tribunalets procedurer ikke lever op til de internationale standarder. Da de første domme blev afsagt i august 2002, gav EU over for den indonesiske regering udtryk for sine bekymringer over, at procesførelsen ikke førte til, at der blev forelagt dokumentation for volden i Østtimor. EU noterede sig ligeledes, at kun få ofre blev indkaldt for at vidne, og at der ikke blev afgivet vidneudsagn af UNAMET og uafhængige observatører. EU påpegede, at der ikke var taget hensyn til vigtige beviser for at underbygge retssagerne, og gav udtryk for frygt for, at manglen på relevante vidneudsagn og beviser ville skade troværdigheden af rettens kendelser. Endelig udtrykte EU håb om, at rettens procesførelse i de følgende måneder ville overholde de internationale standarder for retssikkerhed. EU vil fortsat nøje følge rettens procesførelse og rejse spørgsmålet igen på passende vis over for den indonesiske regering i forbindelse med den politiske dialog.

3. Mordet på den nederlandske journalist Sander Thoenes er et af de bedst dokumenterede brud på menneskerettighederne, der blev begået kort efter folkeafstemningen i Østtimor. På trods af pres fra EU og andre internationale aktører tøver de kompetente myndigheder stadig med at indbringe sagen for retten. EU vil fortsat indtrængende henstille til de indonesiske myndigheder at gøre alt, hvad de kan, for at afslutte undersøgelserne af sagen vedrørende Sander Thoenes og så hurtigt som muligt stille de ansvarlige for retten og samarbejde med FN om efterforskningen af Malcolm Rennies og Brian Peters død i Balibo i 1975.

4. Rådet har ikke drøftet spørgsmålet om, hvorvidt De Forenede Nationer skal opfordres til at oprette et internationalt tribunal for Østtimor, og heller ikke dets eventuelle deltagelse i et sådant tribunal.