DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/66

(2004/C 88 E/0072)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2089/03

af José Gil-Robles Gil-Delgado (PPE-DE) til Kommissionen

(24. juni 2003)

Om: Definition af støtten til ikke-statslige organisationer til bekæmpelse af tortur i budgetmæssig sammenhæng

Siden 1993 har Europa-Parlamentet ydet støtte til torturofre over hele verden. Med henblik herpå er der oprettet to budgetposter — én vedrørende tredjelande (B7-70) og én vedrørende Den Europæiske Union (B5-813). Takket være støtten fra Den Europæiske Union har det været muligt at opretholde og udvikle hjælpeprogrammer i de fleste lande i verden, både til gavn for torturofre i deres hjemlande, flygtninge og for de personer, der lever i asyl.

Kommissionen har besluttet at øge sin indsats på dette område. Europa-Parlamentet støtter denne beslutning, men anfører, at et sådant initiativ umiddelbart vil indvirke på de allerede eksisterende ofres situation, da der ikke er afsat nye bevillinger til dem, og mange centre, som er afhængige af EU-støtten, vil derfor være tvunget til at lukke.

Hvilke reelle følger vil en sådan politisk holdningsændring få? Er bistand og forebyggelse to forskellige strategier? Hvor vidtrækkende er Kommissionens beslutning? Er EU-støtten tilstrækkelig til forebyggelse og afhjælpning, eller vil det være nødvendigt at øge de opførte bevillinger? Hvilke planer har Kommissionen desangående?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(28. juli 2003)

Kommissionen har besluttet at anlægge en mere langfristet strategi for de finansieringsmidler der ydes via Det Europæiske Initiativ for Demokrati og Beskyttelse af Menneskerettighederne (EIDHR); i Kommissionens meddelelse om menneskerettigheder og demokratisering, som blev offentliggjort i maj 2001 (1), er der udpeget fire indsatsområder, hvortil der vil blive ydet støtte gennem EIDHR, bl.a. forebyggelse af tortur og behandling af torturofre. Kommissionen har, i overensstemmelse med ønsket om at fokusere de begrænsede midler mere effektivt, understreget at EU så vidt muligt bør søge at forebygge tortur. I den efterfølgende planlægning af Det Europæiske Initiativ for Demokrati og Beskyttelse af Menneskerettighederne (EIDHR) blev det fastsat at man i finansieringen på længere sigt burde prioritere forebyggelse af tortur.

Sideløbende med nedskæringen af midlerne til behandlingscentrene er der gennemført foranstaltninger der med tiden skal gøre disse centre mindre afhængige af EF-finansiering, idet de tilskyndes til at skaffe sig midler fra anden side. Til eksempel kan nævnes 2001-forslagsindkaldelsen, hvori støtteprocenten for behandlingsprojekter var nedskåret til 60 % for centre i EU og til 80 % for projekter uden for EU. Disse tal blev i 2002 yderligere reduceret til henholdsvis 50 % og 75 %. En vigtig faktor i denne forbindelse er spørgsmålet om hvor stor betydning bæredygtighedsaspektet tillægges i vurderingsprocessen. Det bør endvidere nævnes at der i 2001 og 2002 eksplicit kunne søges om finansiering til institutionsstyrkelse, og hermed også til udvikling af fundraising-kapaciteten.

Denne proces blev videreført i 2002-forslagsindkaldelsen. I denne indkaldelse, som omfattede 25 mio. EUR, og som vedrørte finansiering af torturforebyggelsesprojekter og behandlingscentre, var det planlagt at midlerne skulle fordeles mellem de to aktiviteter i forholdet 1:2. De forelagte projekter blev vurderet af to eksporter, begge med erfaring i torturspørgsmål. Efter opstilling i rangfølge på grundlag af et pointsystem blev projekterne udvalgt på en sådan måde at der var en rimelig geografisk fordeling i det foreslåede arbejde.

De projekter, der blev forelagt af de EU-baserede behandlingscentre (budgetkonto B5-813), var af så god kvalitet at resultatet var at den planlagte fordeling kunne overholdes. Desværre gav bedømmelsen af de projekter, som blev forelagt af centre med basis uden for EU, ret dårlige resultater (undertiden under det fastsatte minimum), og det var således ikke muligt at udvælge tilstrækkeligt mange behandlingsprojekter til at den planlagte l:2-fordeling kunne overholdes. Der bevilgedes ca. 4,5 mio. EUR til centre uden for EU (for tidsrummet 2002-2003) og ca. 8 mio. EUR til torturforebyggelsesprojekter. Der bevilgedes ca. 4 mio. EUR til behandlingscentre i EU og 2 mio. EUR til projekter, inkl. projekter til støtte for torturofre.

Spørgsmålet om, hvorvidt nogle centre tvinges til at lukke hvis de ikke får støtte fra EU, må ses på baggrund af den politiske beslutning om at prioritere forebyggelse højere end behandling, samt de ovenfor beskrevne foranstaltninger der følger af denne politiske ændring. Grundlaget for al støtte til behandlingscentre er konkurrencereglerne, som har til formål at sikre en optimal udnyttelse af EU's skattemidler. Dette indebærer at kun de bedste forslag — og naturligvis kun forslag hvis kvalitet opfylder minimumskravene — finansieres.

I 2003 offentliggøres der endnu en forslagsindkaldelse med sigte på behandlingscentre i EU. Grundlaget for denne indkaldelse, der indebærer en finansiering på 11,5 mio. EUR, er budgetkonto Β5-813 (på basis af 2003- og 2004-budgettet, forudsat at udnyttelsen af 2004-midlerne også godkendes).

Kommissionen, som for tiden overvejer hvordan Det Europæiske Initiativ for Demokrati og Beskyttelse af Menneskerettighederne skal planlægges med sigte på 2004 og senere, afholdt den 14. juli 2003 et særligt seminar for de ikke-statslige organisationer for at høre deltagernes mening om prioriteringen af de forskellige områder, og dermed også torturområdet.

(1) KOM(2001) 252 endelig udg.