SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0279/01

af Agnes Schierhuber (PPE-DE) til Kommissionen

(9. februar 2001)

Om: Antidumpingtold på importerede gødningsstoffer

I løbet af 2000 blev der indført antidumpingtold på gødningsstoffer (som f.eks. kaliumchlorid, ammoniumnitrat, urea osv.), der importeres fra østeuropæiske stater, herunder også nogle ansøgerlande.

1. Ændringerne af Europaaftalerne med de central- og østeuropæiske stater, der for en stor del allerede er trådt i kraft, vil føre til en yderligere liberalisering af handlen med landbrugsprodukter. Disse aftaler indeholder bl.a. en liste over produkter, der kan indføres i EU til nulsats.

Vil Kommissionen ved fastsættelsen af antidumpingtold på gødningsstoffer, et vigtigt hjælpestof i landbruget, tage hensyn til de faldende indkomster i landbruget i EU (i 1999 en tilbagegang på 4 %)?

2. Er indførelsen af antidumpingtold på gødningsstoffer fra ansøgerlandene efter Kommissionens opfattelse i overensstemmelse med de generelle liberaliseringstendenser og navnlig WTO-aftalerne? Er den gradvise afvikling af tolden på landbrugsprodukter og indførelse af told på andre produkter end landbrugsvarer forenelige med hinanden?

3. Hvordan harmonerer det med den såkaldte førtiltrædelsesstrategi med henblik på den planlagte udvidelse mod øst, at man på ny indfører told på industrivarer fra ansøgerlande?

Hvad er Kommissionens holdning til, at produktionen af kvælstofgødning i EU fra slutningen af 1999 til begyndelsen af 2000 er faldet med ca. 4,5 mio. t (dvs. over 20 % af produktionen i EU)?

4. Hvorfor lægger Kommissionen ved fastsættelsen af antidumpingtold f.eks. for ammoniumnitrat fra Polen og Ukraine en avance på 8 % til grund for sine beregninger, selv om en avance på 5 % blev anset for tilstrækkelig i domme afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol (f.eks. sager T-121/95 og C-46/98)? Hvilke fortjenester går Kommissionen ud fra i landbruget, der rammes af sådanne foranstaltninger?

5. I forhold til efteråret 1999 er priserne på kvælstofgødning i EU steget med næsten det dobbelte (situationen i efteråret 2000). Støtter antidumpingtolden efter Kommissionens opfattelse denne prisudvikling for kvælstofgødning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(17. april 2001)

1. Europaaftalerne med de associerede lande beskytter fuldt ud parternes ret til at bringe antidumpingtold i anvendelse når illoyal handelspraksis gør dette nødvendigt. For eksempel har artikel 29 i Europaaftalen med Polen følgende indhold: Fastslår en af parterne, at der finder dumping sted i samhandelen med den anden part efter artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel, kan den pågældende part træffe passende foranstaltninger over for denne praksis i overensstemmelse med aftalen om anvendelse af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel sammen med dertil knyttet intern lovgivning, på de betingelser og efter de procedurer, der er fastsat i artikel 33.

Hvad angår spørgsmålet om eventuelle virkninger på landbrugssektoren i Fællesskabet, fremsættes der kun forslag om told når dette er i hele Fællesskabets interesse, idet man søger at tage hensyn til samtlige berørte parter, såsom producenter, importører og brugere af den pågældende vare. I det her foreliggende tilfælde har alle parter haft lejlighed til at forelægge deres synspunkter. Det kan specielt nævnes at landbrugsorganisationerne konsekvent er blevet indbudt til at deltage i undersøgelserne. Herudover har Kommissionen givet parter der har udtrykt ønske herom, mulighed for at fremsætte deres synspunkter. Konklusionen blev imidlertid i det foreliggende tilfælde at virkningerne på landbrugssektoren ikke var så store at det var berettiget at indføre antidumpingtold.

2. Det bør understreges at nedsættelsen af toldsatserne på landbrugsvarer på ingen måde er knyttet til foranstaltninger til bekæmpelse af dumping. Formålet med antidumpingforanstaltninger er at afhjælpe de skadelige virkninger af dumping, hvor der optræder sådanne til trods for eksisterende toldsatser.

3. Som allerede påpeget er antidumpingforanstaltninger ikke i modstrid med Fællesskabets førtiltrædelsesstrategi, jf. Rådets erklæring i Essen i 1994. Hvad angår det anførte fald i Fællesskabets produktion af kvælstofgødning, har Kommissionen konstateret at der nogle år var et produktionsfald i visse af de

undersøgte tilfælde. Det blev dog konkluderet at dumpingen havde påført Fællesskabets industri en materiel skade. Havde der ikke været dumping, ville faldet i priser og i EF-industriens udbytte ikke have været nær så markant.

4. Kommissionen er ikke enig i det ærede medlems fortolkning af Domstolens afgørelser. I sag T-210/95 fastslog Retten i første instans følgende: Det følger heraf, at den fortjenstmargin, Rådet skal lægge til grund ved beregningen af den indikativpris, der kan afhjælpe skaden, skal begrænses til den fortjenstmargin, fællesskabsindustrien med rimelighed kan påregne under normale konkurrencevilkår uden dumpingimport. Det er den fremgangsmåde som Kommissionen har lagt til grund i hvert enkelt tilfælde, og den har for så vidt angår spørgsmålet om ammoniumnitrat fra Litauen, Polen og Ukraine resulteret i en vurderet fortjeneste på 8 % for Fællesskabets industri. Kommissionen har i denne forbindelse ikke pligt til at vurdere hvor stor en fortjenstmargin andre berørte parter såsom landbrugere har.

5. I den undersøgelsesperiode som blev lagt til grund i de tilfælde som det ærede medlem henviser til, var priserne på kvælstofgødning unormalt lave på grund af dumping fra tredjelande, hvilket påførte Fællesskabets industri store tab. Gødningsstoffer er varer der følger verdensmarkedstendensen for råvarer såsom gas. Det vil sige at de præges af kraftige prisfluktuationer. Dette er forklaringen på de fleste af de seneste prisstigninger. Samtidig hermed er det formålet med antidumpingtold at eliminere virkningerne af dumping på Fællesskabets marked. Det er derfor muligt at antidumpingforanstaltningerne kan have bidraget til den seneste prisstigning på kvælstofgødning.