DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/711

(2004/C 88 E/0732)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0811/04

af Enrique Monsonís Domingo (ELDR) og Joan Vallvé (ELDR) til Kommissionen

(15. marts 2004)

Om: Planteskadegørere i citrusfrugter

Den Europæiske Unions grænser er særdeles åbne over for indførsel af citrusprodukter fra tredjelande som følge af den dårlige kontrol ved grænsekontrolstederne samt manglen på inspektører, der er specialiserede i at kontrollere for karantænepligtige skadegørere i citrusfrugter.

Sidste sommer (2003) var det kun i Spanien, der blev fundet karantænepligtige skadegørere i citrusfrugter fra Brasilien og Argentina. I den forudgående sæson blev der importeret omkring 190 000 mio. tons citrusfrugter fra tredjelande, hvor Argentina og Brasilien var førende med henholdsvis 59 000 og 25 000 mio. tons. Ved inspektionerne blev der fundet tre forskellige karantænepligtige sygdomme, som ikke forekommer i den europæiske citrusdyrkning: Xanthomonas axonopodis pv. Citri, der forårsager kræft i citrusfrugterne, Guignardia citricarpa, der forårsager sorte pletter på frugternes skræl, og endelig svampesygdommen Elsinoe spp.

Der blev i alt afvist 993 mio. tons citrusfrugter fra Argentina og 2 226 mio. tons fra Brasilien. Resultatet af inspektionerne var, at Spanien afviste 83 forsendelser fra disse to lande. Endelig forbød det spanske Ministerium for Landbrug, Fiskeri og Fødevarer i henhold til den ministerielle bekendtgørelse APA/3151/2003 import af citrusfrugter fra begge disse lande. Den Stående Komité for Plantesundhed har modtaget en anmodning om at udvide dette forbud til også at omfatte resten af EU, og komitéen vil træffe afgørelse herom den 22. og 23. marts 2004.

Kan Kommissionen oplyse, om man planlægger et forbud i EU mod import af citrusfrugter fra Argentina og Brasilien i forbindelse med den kommende sæson for citrusfrugter på den sydlige halvkugle. Hvis ikke der foranstaltes et forbud, er der så planer om at indføre en særlig importprotokol? I tilfælde af, at der indføres en særlig importprotokol, er der da planer om at kræve kontrol på oprindelsesstedet med deltagelse af europæiske inspektører og om at indføre et sporbarhedssystem? Hvilke foranstaltninger har man til hensigt at indføre med henblik på at undgå indførsel af karantænepligtige skadegørere og sygdomme i citrusfrugter i EU? Er der planer om at udpege bestemte europæiske havne til indførsel af frugt og grøntsager fra tredjelande, hvor der vil være inspektører, der er kvalificerede til at bestemme forekomsten af sådanne skadegørere og/eller sygdomme?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(23. april 2004)

Kommissionen kan oplyse det ærede medlem om, at den ikke har aktuelle planer om at forbyde import af citrusfrugter fra Argentina og Brasilien til EU i det kommende produktionsår.

På et møde i Den Stående Komité for Plantesundhed i marts 2004 præsenterede Kommissionen medlemsstaterne for et udkast til beslutning om midlertidige hasteforanstaltninger for så vidt angår visse citrusfrugter med oprindelse i Argentina eller Brasilien. Det må være dette beslutningsudkast, det ærede medlem omtaler som »en særlig importprotokol«.

Hovedelementerne i udkastet, som førnævnte komité netop har afgivet positiv udtalelse om, og som nu skal vedtages af Kommissionen, er som følger: Frugter af Citrus L, Fortunella Swingle, Poncirus Raf. og hybrider heraf (i det følgende benævnt »citrusfrugter«) med oprindelse i Argentina eller Brasilien skal kun kunne føres ind på EU's område, hvis de opfylder et af følgende to sæt særlige betingelser:

— frugterne har oprindelse i et område, der er anerkendt som værende fri for Xanthomonas campetris eller Guignardia citricarpa, og dette er anført på plantesundhedscertifikatet, eller

— der er ikke ved officiel kontrol iagttaget symptomer på de to sygdomme på produktionsstedet siden begyndelsen af den sidste, afsluttede vækstperiode, og produktionsstedet, emballeringsanlæggene, eksportører og andre erhvervsdrivende, der er involveret i håndteringen, er officielt registreret til formålet. Ud over disse betingelser gælder det for Xanthomonas campestris' vedkommende desuden, at det i overensstemmelse med en officiel kontrol- og undersøgelsesordning, som omfatter passende test, skal være godtgjort, at de frugter, der er høstet på produktionsstedet, er fri for denne skadegører, og at frugterne er blevet underkastet en passende behandling, som skal være specificeret i plantesundhedscertifikatet.

Dertil kommer, at de pågældende frugter kun vil kunne føres ind i EU, hvis de har oprindelse i et produktionssystem, som gør det muligt at spore frugterne fra produktionsstedet til det sted, hvorfra frugterne eksporteres til EU, idet oplysningerne i dette produktionssystem vil skulle fremlægges for Kommissionen.

Endelig vil medlemsstater, der importerer citrusfrugter med oprindelse i Argentina eller Brasilien, skulle sende Kommissionen og de andre medlemsstater en udførlig teknisk rapport om resultaterne af den plantesundhedskontrol, der er foretaget af disse citrusfrugter. Kommissionen vil løbende følge situationens udvikling i eksportåret 2004. Hvis foranstaltningerne ikke er tilstrækkelige til at forhindre, at de pågældende sygdomme slæbes ind i EU, eller hvis reglerne ikke er blevet overholdt, vil Kommissionen kunne træffe strengere eller alternative foranstaltninger i overensstemmelse med gældende lovgivning på plantesundhedsområdet (artikel 16, stk. 3, i direktiv 2000/29/EF (1)).

De foreslåede foranstaltninger vil efter Kommissionens vurdering begrænse indslæbningen i EU af karantænepligtige parasitter og sygdomme i citrusfrugter mest muligt.

Planer om, at inspektører fra Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret skal foretage kontrol på oprindelsesstedet, er til gengæld ikke i støbeskeen. Man kunne dog forestille sig, at kontoret inden for den nærmeste fremtid gennemfører et kontrolbesøg i de pågældende to tredjelande og ser nærmere på produktionsvilkårene og betingelserne for eksport til EU af citrusfrugter samt anvendelsen af den nye ordning, der er indført, jf. ovennævnte udkast til beslutning.

Endelig skal det oplyses, at der heller ikke er planer om at udpege bestemte europæiske havne, hvor der skal gennemføres særlig, specifik kontrol af frugt og grøntsager fra tredjelande.

(1) Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet (EFT L 169 af 10.7.2000). Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2003/116/EF (EUT L 321 af 6.12.2003).