SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2658/00

af Antonio Tajani (PPE-DE), Guido Podestà (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE) og Renato Brunetta (PPE-DE) til Kommissionen

(1. september 2000)

Om: Overtrædelsesprocedure over for Italien på grund af mangelfuld gennemførelse af direktiv 97/67/EF

Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence har på postområdet indledt overtrædelsesprocedure over for Italien i henhold til traktatens artikel 86, stk. 3, på grundlag af en klage fra det statslige nederlandske postselskab TNT Post Group (TPG). Klagen vedrører den mangelfulde gennemførelse af direktiv 97/67/EF(1) og tager sigte på at begrænse den økonomiske dækning af den universelle posttjeneste i Italien. Formålet med overtrædelsesproceduren er at nå frem til samme resultat som det, der søges nået med Kommissionens forslag til andet postdirektiv, som endnu ikke er blevet forlagt Europa-Parlamentet.

To og et halvt år efter udstedelsen af direktiv 97/67/EF er dette endnu ikke blevet gennemført af Nederlandene, der i sin egen lovgivning fortsat reserverer TPG et alt for stort område i forhold til det reelle behov for universel tjeneste. Takket være offentlige midler har TPG iværksat en ekspansionsstrategi, især i Italien.

Det af Kommissionen forelagte direktivforslag går i den af den nederlandske regering ønskede retning, dvs. i retning af en liberalisering af posttjenesten med henblik på direkte at begunstige Nederlandenes eget offentlige selskab, således som det fremgår af et dokument fra den rådgivende komité for transport, offentlige arbejder og vand, som er blevet forelagt statssekretæren.

Der ville således opstå et paradoks, som udelukkende ville være til TPG's fordel, nemlig en situation med unfair konkurrence, hvor det offentlige selskab, som er forpligtet til at yde universel tjeneste, skal afholde udgifterne, mens det private selskab kan skumme markedet og på grundlag af markedslogikker udvælge de mest værdifulde og rige efterspørgselsområder.

Kan Kommissionen derfor:

- kontrollere rigtigheden af ovenstående oplysninger?

- oplyse, hvad der får den til at ønske at fremskynde liberaliseringsfaserne netop i Italien, hvor TPG allerede i dag tegner sig for en tredjedel af Poste Italianes omsætning?

- oplyse, hvad der får den til at mene, at tjenester, der anses for universelle og er reserveret det offentlige postselskab i andre medlemsstater, bør liberaliseres i Italien?

- oplyse, af hvilke årsager man har valgt at gå frem efter traktatens artikel 86, stk. 3, og ikke efter den tidligere artikel 226, som åbner mulighed for en indsigelsesprocedure mellem den stat, over for hvilken der er indledt overtrædelsesprocedure, og Kommissionen, en procedure der har været benyttet over for andre medlemsstater i lignende sager?

- undersøge, om disse afgørelser over for Italien ville medføre en uretfærdig begrænsning af italienske statsborgeres rettigheder i forhold til andre europæiske statsborgeres rettigheder?

- oplyse, om den agter at indlede overtrædelsesprocedure over for Nederlandene med henblik på tilbagesøgning af den uretmæssigt udbetalte nationale støtte til TNT Post Group (TPG)?

(1) EFT L 15 af 21.1.1998, s. 14.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(23. oktober 2000)

Den procedure mod Italien for overtrædelse af EF-traktatens artikel 86 (tidligere artikel 90) i forbindelse med artikel 82 (tidligere artikel 86) vedrører en udvidelse af det universelle brevpostmonopol til at omfatte en række særlige tillægstjenester, der tilbydes af private operatører i Italien. Kommissionen besluttede at indlede overtrædelsesproceduren, efter at den havde modtaget adskillige klager fra små og mellemstore private operatører, der drev posttjenester i Italien i et system med fri konkurrence. Det er korrekt, at TNT Postal Group også har indgivet en klage, men hovedformålet med indeværende procedure er at sikre, at nye tjenester eller tillægstjenester, der tidligere blev ydet af disse små og mellemstore italienske operatører i et system med fri konkurrence, ikke indgår i det universelle postmonopol, der kun er forbeholdt én leverandør, nemlig monopolindehaveren. Med indledningen af denne procedure handlede Kommissionen naturligvis med henblik på at sikre dette system af fri konkurrence i Italien og ikke for at fremme én bestemt postbefordrers kommercielle interesser.

Proceduren mod Italien tager ikke sigte på at foregribe yderligere liberalisering af det italienske postbefordringsmarked, men på at bevare det konkurrencemæssige marked, der eksisterede i Italien forud for ikrafttrædelsen af beslutning nr. 261/99. Derfor tager proceduren ikke sigte på at liberalisere disse tjenester, men på at håndhæve konkurrencereglerne i EF-traktatens artikel 81ff. (tidligere artikel 85ff.). Ifølge artikel 82 i EF-traktaten er der i henhold til denne artikel tale om misbrug, hvis en virksomhed med en dominerende stilling på et bestemt marked uden tvingende grund forbeholder sig selv andre aktiviteter på særskilte og tilstødende markeder, selv om disse aktiviteter også kunne udføres af en anden virksomhed som led i dens aktiviteter på dette særskilte og tilstødende marked(1). Hvis en offentlig virksomhed eller en virksomhed, som staten har indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder, har en dominerende stilling, der udvides på grund af en statslig foranstaltning, kan en sådan foranstaltning indebære overtrædelse af EF-traktatens artikel 86 i forbindelse med artikel 82, hvis den ikke er berettiget i medfør af artikel 86, stk. 2. Under disse omstændigheder er det berettiget at iværksætte proceduren efter EF-traktatens artikel 86, stk. 3, hvori det hedder: Kommissionen påser, at bestemmelserne i denne artikel bringes i anvendelse, og meddeler, såfremt det er påkrævet, medlemsstaterne passende direktiver eller beslutninger.

Kommissionens undersøgelse i henhold til EF-traktatens konkurrenceregler af adskillige klager over den italienske beslutning nr. 261/99 afslører, at postmonopolets rækkevidde i praksis udvides til at omfatte en række særlige tillægstjenester til fordel for monopolindehaveren. Disse særtjenester blev tidligere ydet af private operatører i konkurrence med monopolindehaveren. De omhandlede tillægstjenester omfatter særlige serviceydelser, som for eksempel (i) flere leveringsforsøg, (ii) levering på flere alternative adresser, (iii) tracking and tracing i hele transitfasen, (iv) levering efter særlig aftale og (v) registrering og ajourføring af mailinglister.

Kommissionen er indledningsvis af den opfattelse, at en sådan udvidelse ikke kan begrundes med undtagelsen i EF-traktatens artikel 86, stk. 2, fortolket på baggrund af postdirektivet af 1997(2). Direktivet fastsætter, at der ikke er nogen begrundelse for at give monopolindehaveren eneret på tjenester, der ikke er en del af de universelle tjenester. Proceduren tager derfor ikke sigte på at foregribe yderligere liberalisering af det italienske postbefordringsmarked, men på at bevare det konkurrencemæssige marked, der eksisterede i Italien forud for ikrafttrædelsen af beslutning nr. 261/99. Kommissionen er nu i færd med at analysere den italienske regerings svar på åbningsskrivelsen samt bemærkningerne fra det italienske postvæsen.

Den igangværende procedure diskriminerer ikke Italien i forhold til andre medlemsstater, da samme synspunkt vil kunne anlægges over for monopolindehavere i andre medlemsstater.

Overtrædelsesproceduren påvirker på ingen måde italienske borgeres ret til at drage fordel af en befordringspligtig posttjeneste og stiller ikke den italienske forbruger dårligere i sammenligning med forbrugere i andre medlemsstater. Formålet med Kommissionens procedurer er ikke at reducere antallet af disponible posttjenester i de medlemsstater, men derimod at sikre forbrugerne de bedste muligheder for at vælge nye tjenester og tillægstjenester fra private operatører eller fra den befordringspligtige virksomhed. Kommissionens indgriben i postsektoren har aldrig resulteret i en reduktion af disponible tjenester, men i bevarelse eller forøgelse af konkurrencen og dermed af forbrugerens udvalg af posttjenester.

Med hensyn til valg af EF-traktatens artikel 86, stk. 3, til at danne grundlag for proceduren understreges det, at proceduren vedrører den italienske stats eventuelle overtrædelse af konkurrencereglerne og ikke Italiens manglende gennemførelse af postdirektivet fra 1997.

Med hensyn til den påståede statsstøtte, som Nederlandene yder til TPG, har Kommissionen indledt en undersøgelse af sagen, idet der er rettet anmodning om oplysninger til de nederlandske myndigheder. Myndighederne har svaret og leveret de ønskede oplysninger. Kommissionen er i øjeblikket i gang med en analyse af de modtagne oplysninger. På nuværende tidspunkt kan Kommissionen ikke forudsige resultatet af denne undersøgelse.

(1) Se sag 311/84, CBEM, Sml. 1985, s. 3261.

(2) Se begrundelse nr. 21 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet, EFT L 15 af 21.1.1998: nye tjenester (i forhold til de traditionelle) og dokumentudveksling er ikke omfattet af befordringspligten, og der er derfor ingen begrundelse for at give de befordringspligtige virksomheder eneret til disse tjenester.