ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2535/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (24. juli 1997)

Om: Beslutning 94/730/EF om fastlaeggelse af forenklede procedurer for udsaetning i miljoeet af genetisk modificerede planter

Da jeg hverken er tilfreds med svaret paa skriftlig forespoergsel E-2394/96 ((EFT C 96 af 24.3.1997, s. 5. )) eller med det supplerende svar ((EFT C 60 af 25.2.1998, s. 5. )) fremsaetter jeg forespoergslen paa ny.

1. Hvoraf fremgaar det, at medlemsstaterne ogsaa ved anvendelse af »den forenklede procedure« har pligt til at sikre offentligheden »fyldestgoerende orientering«?

2. Hvor er det defineret, hvad der som led i »den forenklede procedure« skal forstaas ved »fyldestgoerende orientering«?

3. Paa hvilket tidspunkt og i hvilket omfang er denne orientering under henvisning til artikel 1, stk. 1, 1. punktum, i direktiv 90/220/EOEF ((EFT L 117 af 8.5.1990, s. 15. )) fyldestgoerende for den beroerte befolkning ved anvendelse af den »forenklede« procedure, og af hvilken bestemmelse fremgaar dette?

4. Hvornaar og i hvilket omfang bliver befolkningen orienteret efter proceduren i nr. 6.1. og 7. i bilaget til beslutning 94/730/EF ((EFT L 292 af 12.11.1994, s. 31. )) under henvisning til nr. 7.1. og 7.2.?

5. Hvornaar og hvor ofte er der blevet udsat blomkaal?

6. Hvordan paavises det, at der er opnaaet tilstraekkelig erfaring?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer paa skriftlige forespoergsler E-2535/97, E-2536/97, E-2537/97, E-2538/97, E-2539/97, E-2540/97 og E-2541/97 (4. september 1997)

Kommissionen beklager, at det aerede medlem ikke er tilfreds med de svar, der er afgivet paa syv skriftlige forespoergsler. Den beklager ogsaa, at de samme spoergsmaal blot er blevet stillet igen. Kommissionen mener, at den har besvaret dem omhyggeligt og korrekt.

Nogle af forespoergslerne er rettet til Parlamentet (»hvad var Parlamentets holdning til disse principper og regler?«). Andre er formuleret paa en saadan maade, at det aerede medlem naeppe kan forvente et svar (»hvorfor overtraadte Kommissionen med sin afgoerelse 97/730/EF artikel 145 i EF-traktaten?«).

Kommissionen opfylder omhyggeligt den forpligtelse, den i henhold til artikel 140 i EF-traktaten har til at besvare mundtlige og skriftlige spoergsmaal. Den besvarer spoergsmaal fra medlemmer, der som det aerede medlem stiller over 100 spoergsmaal paa et aar (1996) eller endog 46 spoergsmaal paa én dag (den 9. juni 1997). Imidlertid er det Kommissionen, der alene afgoer indholdet af sine svar.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1539/97 af Hiltrud Breyer (V) til Raadet (5. maj 1997)

Om: Fosforsyreesterforgiftninger som foelge af anvendelse af praeparatet »Tiguvon« (Fenthion) fra firmaet Bayer i Leverkusen

Det af firmaet Bayern i Leverkusen fremstillede loppemiddel Tiguvon (Fenthion) foreligger i forskellige koncentrationer. Tiguvon 10 anvendes til katte paa 2 kg og derover. Til hunde paa mellem 3 og 10 kg anbefales Tiguvon 20, mens hunde paa 10 kg og derover skal behandles med Tiguvon 20 G. Husdyrejere, som gentagne gange har behandlet deres husdyr med loppemidlet Tiguvon (Fenthion), har paadraget sig alvorlige fosforsyreforgiftninger. Da Kommissionen ikke kunne besvare min forespoergsel E-1470/96 ((EFT C 345 af 15.11.1996, s. 76. )) om dette emne, anmoder jeg indtraengende Raadet om svar paa foelgende spoergsmaal:

I hvilket omfang har man for Tiguvons vedkommende undersoegt vekselvirkningerne med andre cholinesterasehaemmende midler og virkningerne paa mennesker og dyr? Hvilke midler er kompatible? Hvordan advares dyreejere mod eventuelle synergister for Fenthion og andre fosforsyrederivater?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler nr. E-1533/97, E-1535/97, E-1537/97, E-1539/97, E-1541/97, E-1543/97, E-1545/97 og E-1547/97 (25. september 1997)

Raadet har endnu ikke faaet forelagt noget dokument fra Kommissionen, som direkte beroerer de talrige problemer, som det aerede parlamentsmedlem naevner. Raadet henleder imidlertid det aerede medlems opmaerksomhed paa, at der paa nuvaerende tidspunkt endnu ikke er nogen faellesskabsharmonisering vedroerende disse produkters status, der efter medlemsstaternes skoen behandles bl.a. som laegemiddel eller biocid. Raadet vil imidlertid gerne bemaerke foelgende med hensyn til visse aspekter af det aerede medlems spoergsmaal:

- I bilag I til nittende tilpasning til den tekniske og videnskabelige udvikling ((EFT L 258 af 11.10.1993, s. 29.)) af direktiv 67/548/EOEF om tilnaermelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer er FENTHION naevnt under nummeret 015-048-00-8 ((EFT L 258 A af 16.10.1993, s. 212.)).

- Det fremgaar af faelles holdning fastlagt af Raadet med henblik paa vedtagelse af et kommende direktiv om markedsfoering af biocidholdige stoffer ((Raadets faelles holdning af 20.12.1996, EFT C 69 af 5.3.1997, s. 13.)), hvis bilag V bl.a. omfatter skadedyrsbekaempelsesmidler, at disse produkter foerst kan markedsfoeres, naar deres aktive stoffer er opfoert paa en EF-positivliste og efter en gundig vurdering af stoffets eventuelle risiko navnlig for menneskers sundhed.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2517/97 af Gerhard Schmid (PSE) til Kommissionen (22. juli 1997)

Om: Erstatning for dyreforsoeg

Fraunhofer-Arbejdsgruppen om Toksikologi og Miljoemedicin i Hamburg har sammen med Det Teknomedicinske Selskab for Medicinsk Teknologi (GmbH) i Castrop-Rauxel udviklet en metode, hvorefter slagteaffald (svinehaler) anvendes til kosmetiktester. Dermed skal dyreforsoeg goeres overfloedige.

1. Har Kommissionen kendskab til denne metode?

2. Har Kommissionen stoettet projektet med EU-midler?

3. Hvorledes bedoemmer Kommissionen disse udviklingsresultater?

4. Mener Kommissionen, at dyreforsoeg inden for kosmetikindustrien dermed bliver overfloedige?

5. Vil Kommissionen tage hoejde for denne udvikling i forbindelse med fremtidige retsregler?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann (10. september 1997)

Kommissionen har ikke hidtil haft kendskab til muligheden for at benytte svinehaler som erstatning for forsoeg udfoert paa levende dyr med henblik paa at afproeve kosmetiske midlers eller disses bestanddeles effektivitet. Foelgelig har den heller ikke haft lejlighed til - i form af en tildeling af faellesskabsmidler - at yde stoette til udvikling af saadanne metoder, som fremover vil kunne blive alternative metoder. Kommissionen, hvis indstilling til dette spoergsmaal er velkendt, holder sig loebende underrettet om alle tiltag paa dette omraade, som vil kunne bidrage til udvikling af alternative metoder som dernaest kan valideres ved det europaeiske center for validering af alternative metoder (ECVAM) og siden godkendes inden for rammerne af Organisationen for OEkonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), i overensstemmelse med aanden i Raadets direktiv 93/35/EOEF om den sjette aendring af Raadets direktiv 76/68/EOEF om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler ((EFT L 151 af 23.6.1993, s. 32. )), hvis sigte er at forbyde dyreforsoeg i forbindelse med kosmetiske produkter.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2566/97 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (24. juli 1997)

Om: Skoler »der giver de unge en ny chance«

Ifoelge EUROPE Nr. 6988 af 5. juni 1997 er der oprettet seks skoler »der giver de unge en ny chance« i forskellige regioner i EU. En af dem er oprettet i Attika i Graekenland.

Kan Kommissionen oplyse foelgende:

1. Over hvilket program finansieres denne aktion og hvordan?

2. Hvordan har ovennaevnte projekt i Attika udviklet sig, og hvem er maalgruppen?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Édith Cresson (8. september 1997)

1. Kommissionen vil yde teknisk assistance til projektledere i tre kommuner (Athen, Peristeri og Nikea) ved at udpege en konsulent, der skal finde frem til de oekonomiske midler, der findes paa lokalt, nationalt og faellesskabsplan. Paa faellesskabsplan vil der, afhaengig af hvilken form for udgifter der er tale om, blive soegt om midler fra under Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) maal 1 og fra Den Europaeiske Socialfond (ESF) maal 3 og 4. De almindeligt gaeldende programmer og procedurer for strukturfondene vil blive fulgt. Der eksisterer ikke nogen saerskilt budgetpost for disse pilotprojekter.

2. Pilotprojekterne har til formaal at give unge arbejdsloese, der mangler grundlaeggende faerdigheder og eksamensbeviser, nye muligheder for at blive integreret fagligt og socialt. Dette skal ske gennem uddannelse af unge, der har klaret sig daarligt i skolen, og som nu er over den skolepligtige alder. Kommissionen har indtil videre arbejdet ud fra et princip om, at der skulle ivaerksaettes ét projekt for hver medlemsstat og har i et snaevert samarbejde med de forskellige medlemsstater fundet frem til projekter i Frankrig (Marseille), Spanien (Bilbao), Finland (Haemeenlinna), Tyskland (Halle), Portugal (Seixal), Graekenland (Attika), Nederlandene (Heerlen) og Danmark (Ribe). Kommissionen er ogsaa i gang med at oprette et europaeisk netvaerk for udveksling af informationer, saaledes at der sker en udveksling af erfaringer mellem de enkelte pilotprojekter, og saaledes at erfaringerne fra pilotprojekterne udveksles med medlemsstaternes erfaringer fra andre gode initiativer paa dette omraade.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2095/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (19. juni 1997)

Om: Elektronisk skrot

1. Hvilke initiativer er der taget med henblik paa at undgaa giftige stoffer i elektronisk skrot, herunder f.eks. brandsikringsmidler eller tungmetaller?

2. a) Hvor mange anlaeg findes der i EU, der har lov til at forarbejde brandsikret materiale paa halogenbasis?

2. b) Findes der et tilstraekkeligt antal af saadanne anlaeg?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (9. september 1997)

1. I dag findes der paa faellesskabsplan ingen lovgivning, som specifikt omfatter forebyggelse af de giftstoffer, der foraarsager saerlige miljoeproblemer ved bortskaffelse.

Kommissionen kender dog til en raekke nationale forskningsprojekter, som omfatter enkelte tungmetaller, for eksempel kviksoelv, eller halogenerede brandhaemmende stoffer, som anvendes i elektroniske produkter. Man undersoeger miljoevirkningerne af saadanne materialer i elektronikskrot, men ogsaa mulighederne for at erstatte dem med andre materialer i nye apparater.

2. a. Brandsikret materiale paa halogenbasis vil alt afhaengigt af dets konkrete sammensaetning kunne klassificeres som farligt affald i henhold til artikel 1, stk. 4, i Raadets direktiv 91/689/EOEF ((EFT L 377 af 31.12.1991, s. 20. )) om farligt affald. I saa fald vil artikel 8 i samme direktiv kunne finde anvendelse paa disse materialer. Ifoelge dens bestemmelser skal medlemsstaterne sende oplysninger til Kommissionen om de anlaeg, der varetager bortskaffelse og/eller nyttiggoerelse af farligt affald hovedsagelig for andres regning, og som kan forventes at skulle udgoere en del af det integrerede net, der er omtalt i artikel 5 i Raadets direktiv 75/442/EOEF ((EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39. )).

Selv om medlemsstaterne allerede tidligere har vaeret forpligtet til at afgive saadanne oplysninger inden den 12. december 1994, har Kommissionen dog indtil nu kun modtaget informationer om anlaeg i Nederlandene, Tyskland, Finland og Spanien. Intet af disse anlaeg er specialiseret i behandling af halogenerede brandhaemmende stoffer. Kommissionen raader i dag ikke over oplysninger om anlaeg, der har en saerlig godkendelse til behandling af halogenerede brandhaemmende stoffer.

2. b. I mangel af noejagtig viden om antallet af anlaeg, som er specialiseret i behandling af halogenerede brandhaemmende materialer, kan det paa indevaerende tidspunkt ikke fastslaas, om der findes tilstraekkelig mange af disse anlaeg.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2093/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (19. juni 1997)

Om: UNGASS-konferencen den 23.-27. juni 1997

Ved hjaelp af hvilke foranstaltninger vil EU gennemfoere sin maalsaetning med at reducere CO2-emissionerne inden for transport og landbrug?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (4. september 1997)

Paa transportomraadet ventes det stoerste bidrag til reduktion af CO2-emissionerne at komme fra gennemfoerelsen af EUs strategi til mindskelse af CO2 fra personbiler ((KOM(95) 689 endelig udg.; Raadets konklusioner af 25. juni 1996. )). Et yderligere bidrag vil kunne komme fra en mindskelse af trafikken i byomraader og forbedring af vejgodstransporten (bedre logistik). Der er endvidere foranstaltninger paa lang sigt, bl.a. bestraebelser paa at skifte transportform, navnlig fra vej til jernbane, fremme af kystnaer skibstransport, trafikstyringsprogrammer, fair og effektiv prissaetning samt en raekke andre tiltag.

Det stoerste problem med hensyn til emissionerne fra landbruget er udslippet af methan, som kan udtrykkes i CO2-aekvivalent. Den faelles landbrugspolitik har generelt sat en stopper for udvidelsen i visse husdyrsektorer, hvorved der er sket en stabilisering af methan-emissionerne fra husdyrholdet. I oksekoedsektoren har produktionen vaeret stagnerende siden 1992 som foelge af en nedskaering af antallet af koeer. I mejerisektoren har produktionen vaeret stabil siden kvoteordningen blev indfoert i 1984, med en meget betydelig nedgang i antallet af malkekoeer. I faaresektoren standsede den langvarige opadgaaende tendens i 1992 med indfoerelsen af en praemiekvoteordning. Siden da har produktionen holdt sig stabil og antallet af faar er skaaret staerkt ned. I fjerkrae- og svinesektoren har der vaeret en konstant stigning i antallet af dyr og i produktionen som foelge af stigende efterspoergsel og til dels som foelge af de mere konkurrencedygtige kornpriser siden landbrugsreformen i 1992. Den faelles landbrugspolitik indeholder ikke specifikke foranstaltninger, der udelukkende tager sigte paa at reducere CO2-emissionerne. Produktionsbegraensninger og mindskede kvaeg- og faarebesaetninger vil imidlertid foere til en reduktion i de samlede drivhusgasemissioner (herunder methan) fra landbruget.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1799/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (28. maj 1997)

Om: Skattemaessig forskel paa det graeske og de oevrige EU-landes bilmarkeder

I Graekenland har man med lov 2459/97 afskaffet skattefritagelsen ved import af et motorkoeretoej for en enkelt kategori af repatrierede graekere, nemlig dem der vender tilbage for at bosaette sig endeligt i Graekenland efter at have arbejdet som udsendte eller i frie ansaettelsesforhold i udlandet i over to paa hinanden foelgende aar.

Endvidere paalaegges der saerlig forbrugsafgift og moms, hvis stoerrelse er afhaengig af den dato, hvorpaa ejerne tog fast bopael i Graekenland. Datoen for udstedelsen af det flyttebevis, som toldmyndighederne kraever, er i denne forbindelse afgoerende, og ved afgiftsberegningen overses saaledes fuldstaendig det faktum, at den brugte personvogn ikke er koebt i Graekenland, og at den allerede har vaeret indregistreret i en anden medlemsstat, og endvidere tager man ved beregningen af afgiftsbeloebet overhovedet ikke hensyn til, at vognens vaerdi i mellemtiden er faldet.

Kan Kommissionen oplyse, hvorvidt den har mulighed for at traeffe foranstaltninger med henblik paa at afskaffe disse afgifter, idet de beroerte ikke ville have koebt disse motorkoeretoejer, hvis de paa forhaand vidste, at de skulle betale disse afgifter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (10. juli 1997)

Det aerede medlem henviser til en situation, hvor fysiske personer, der har anskaffet sig en personbil og betalt moms i den medlemsstat, hvor de har haft deres »saedvanlige opholdssted«, har flyttet denne personbil til en anden medlemsstat, hvor de har til hensigt at etablere nyt »saedvanligt opholdssted«.

I henhold til faellesskabsreglerne i det sjette momsdirektiv (77/388/EOEF) ((EFT L 145 af 13.6.1977. )) skal der ikke opkraeves ny moms i et saadant tilfaelde.

Hvis det aerede medlem har kendskab til specifikke tilfaelde, vil Kommissionen gerne undersoege dem. Den vil naturligvis ikke undlade at traeffe de fornoedne forholdsregler, hvis det skulle vise sig, at principperne i faellesskabsretten ikke er blevet overholdt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2508/97 af Ernesto Caccavale (UPE) til Kommissionen (22. juli 1997)

Om: Bureaukratiske og finansielle hindringer fra den italienske regerings side over for modtagere af midler fra ESF, ADAPT, NOW - HORIZON - YOUTHSTART

Ved en sammenligning viser det sig, at Italien aabenbart er det eneste EU-land, som stiller finansielle betingelser i form af bankkautioner over for de modtagere (naesten altid non-profit-foretagender), af midler fra den europaeiske socialfond, ADAPT-programmet og beskaeftigelsesinitiativerne (NOW HORIZON-YOUTHSTART).

I et notat af 9. maj 1997 oplyste den italienske arbejdsminister, at der ogsaa skulle stilles bankgaranti for udbetaling af EU-midler.

Vil Kommissionen ufortoevet afklare, hvorvidt den obligatoriske bankgaranti, som den italienske stat stiller som krav for udbetaling af EU-midler, er lovlig og i overensstemmelse med traktaterne?

Vil Kommissionen desuden én gang for alle fastslaa, om ogsaa andre EU-lande anvender samme fremgangsmaade?

Vil Kommissionen endelig opfordre den italienske stat til at goere en ende paa denne praksis, som er en vaesentlig hindring for de maalsaetninger, som Kommissionen selv har fastsat for Den Europaeiske Socialfond og beskaeftigelsesinitiativerne?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (9. september 1997)

En beslutning om at goere udbetalingen af nationale midler og faellesskabsmidler afhaengig af, at der stilles en bankgaranti, er et nationalt anliggende.

En saadan procedure er principielt ikke i strid med faellesskabslovgivningen.

Det er kun i Italien, at der generelt stilles krav om bankgaranti. De oevrige medlemsstater har fastsat beskyttelsesforanstaltninger i forbindelse med laangivning.

Beslutningen om at indfoere et system med bankgaranti hoerer under medlemsstaternes juridiske kompetence.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2079/97 af Mair MORGAN til Kommissionen. Ekspertgrupper



EF-Tidende nr. C 060 af 25/02/1998 s. 0091



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2079/97 af Mair Morgan (PSE) til Kommissionen (19. juni 1997) Om: Ekspertgrupper Hvor mange ekspert- og raadgivningsgrupper anvender Kommissionen i alt og i de enkelte generaldirektorater? Hvor mange af disse grupper anvendes til projektudvaelgelse? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (31. juli 1997) Kommissionen skal henvise det aerede medlem til den fortegnelse over udvalg, der er offentliggjort i bilag I til det almindelige budget for EU for regnskabsaaret 1997, samt til det notat om driften af udvalgene i 1995, som blev sendt til Parlamentet den 28. juni 1996.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2062/97 af Mark Watts (PSE) til Kommissionen (16. juni 1997)

Om: 24-timers rejsetilladelse for personer, der rejser til Frankrig og/eller Belgien for en dag

Indtil for ret nylig var det i Det Forenede Kongerige muligt at faa en 24-timers rejsetilladelse, som satte indehaveren i stand til at rejse til Frankrig og/eller Belgien for en dag uden noedvendigvis at skulle vaere i besiddelse af et fuldgyldigt britisk pas. Disse tilladelser udstedes nu ikke laengere, hvilket har betydelige konsekvenser for virksomheder i London og den sydoestlige del af England, som arrangerer dagture.

Kan Kommissionen oplyse, om der er mulighed for at genindfoere denne indroemmelse, og hvad den sandsynlige tidsplan i bekraeftende fald ville vaere?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (24. juli 1997)

EU-retten ((Artikel 2 og 3 i direktiv 68/360/EOEF om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for Faellesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer - Specialudgave 1968 (II), s. 13. )) foreskriver, at EU-borgere kan rejse ind i og tage ophold i en anden medlemsstat mod forevisning af et identitetsdokument (identitetskort eller gyldigt pas). Medlemsstaterne udsteder eller forlaenger i overensstemmelse med deres lovgivning deres statsborgeres identitetskort eller pas. Passet skal mindst vaere gyldigt for samtlige medlemsstater og de gennemrejselande, som ligger umiddelbart mellem disse. Saafremt udrejse kun kan finde sted med pas. skal dette vaere udstedt med gyldighed i mindst fem aar.

Nogle medlemsstater har tidligere underskrevet bilaterale aftaler, og saaledes er den britiske rejsetilladelse blevet anerkendt som gyldigt rejsedokument for en kortere periode. Disse aftaler blev udelukkende forhandlet og underskrevet af de involverede medlemsstater, og derfor er de enekompetente til at ophaeve dem.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2151/97 af Hiltrud BREYER til Kommissionen. Novel Food-forordning (EF) nr. 258/97 - Mærkningens indhold



EF-Tidende nr. C 060 af 25/02/1998 s. 0109



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2151/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (23. juni 1997) Om: Novel Food-forordning (EF) nr. 258/97 - Maerkningens indhold Hvilken slags oplysninger skal fremgaa af maerkningen, og hvilken form skal de have? Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann paa skriftlige forespoergsler E-2113/97, E-2115/97, E-2117/97, E-2119/97, E-2121/97, E-2123/97, E-2127/97, E-2129/97, E-2131/97, E-2133/97, E-2135/97, E-2137/97, E-2139/97, E-2141/97, E-2143/97, E-2145/97, E-2147/97, E-2149/97, E-2151/97, E-2153/97, E-2155/97, E-2157/97, E-2159/97, E-2161/97, E-2163/97, E-2165/97, E-2167/97, E-2169/97, E-2171/97, E-2173/97, E-2175/97, E-2177/97, E-2179/97, E-2181/97, E-2183/97, E-2185/97, E-2187/97, E-2189/97, E-2191/97, E-2193/97, E-2195/97, E-2197/97, E-2199/97, E-2201/97, E-2203/97 og E-2205/97 (17. september 1997) Kommssionen er i faerd med at indhente de oplysninger, der er noedvendige for at besvare spoergsmaalet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, saa snart det foreligger.