SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0126/02

af Sebastiano Musumeci (UEN) til Kommissionen

(24. januar 2002)

Om: Manglende vedtagelse af en omstruktureringsplan for luftruterne

Fastlæggelsen af de nuværende luftruter i Europa går tilbage til 50'erne og er derfor uegnet til de nuværende forhold i lufttrafikken. Dette fører til uudholdelige situationer med stadig overbelastning og vedvarende forsinkelser.

For at afhjælpe denne kritiske situation har Eurocontrol udarbejdet en infrastrukturel omstruktureringsplan, som skulle have været operativ inden udgangen af 2001.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse følgende:

- hvorfor har Eurocontrol endnu ikke sørget for at færdiggøre omstruktureringsplanen for luftruterne?

- hvilke foranstaltninger har Kommissionen iværksat eller agter at iværksætte for på ny at skabe sikre forhold og stabil lufttrafik?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(15. februar 2002)

Luftrutenettet i Europa bygger på en struktur, som blev defineret i 50'erne i henhold til trafikstrømmene på dette tidspunkt. Efter fastlæggelse af nettet, er det blevet revideret flere gange på en måde, der afspejler udviklingen i lufttrafikken og den teknologiske kapacitet hos både fly og apparater til kontrol af lufttrafikken.

Nettet revideres og offentliggøres på nuværende tidspunkt to gange om året. Der kan endvidere være tale om mere radikale ændringer, når de nye driftskoncepter indføres(1). Omstrukturering af luftrutenettet foregår på grundlag af forslag fra de forskellige medlemsstater den enkelte medlemsstat fremsætter forslag om luftrummet over sit territorium og koordineres af Eurocontrol, som er en international organisation med teknisk kompetence inden for flyvekontrol, og som har fået til opgave at løse problemer mellem medlemsstaterne, når det drejer sig om grænseoverskridende ruter.

Trods forbedringer af nettet, kan den nuværende tilrettelæggelse og struktur ikke løse problemerne forbundet med nationale interesser, enten det drejer sig om økonomiske eller militære interesser. Vedrørende militære interesser, skal medlemsstaterne tage hensyn til, at mange dele af luftrummet er reserveret eksklusivt til militærbrug. Dette tvinger bestemte flyvninger til at foregå ad forud definerede korridorer, således at der skabes flaskehalse, eller at flyve udenom de reserverede luftrum eller luftrum med ringe kapacitet, hvilet øger flyvedistancen. De tekniske forklaringer af denne situation foreligger i en undersøgelse om forvaltning af det disponible luftrum på Kommissionens netsted(2).

Forslagene i pakken om det fælles luftrum(3) som for øjeblikket drøftes i Parlamentet og i Rådet, har til formål at afhjælpe denne ineffektive situation. Den indeholder mekanismer til tilrettelæggelse og forvaltning af luftrummet, som letter indførelsen af direkte ruter med henblik på optimal udnyttelse af EF's luftrum fra et økonomisk og miljømæssigt synspunkt (med en nedskæring af brændstofforbruget på op til 15 %).

Dette foregår i de øvre luftrum (over 8 550 m) og omfatter:

- øget samarbejde mellem de civil og de militære myndigheder med henblik på at minimere påvirkningen for de luftveje, der er beliggende i luftrum, der er reserveret til militært brug

- omstrukturering af de dele af luftrummet, der kontrolleres af lufttrafikkontrolcentre alt efter den optimale størrelse for en effektiv luftrutestruktur, som muliggør en sikker og flydende afvikling af lufttrafikken.

(1) Det var tilfældet i 1999, da et nyt navigationskoncept for fly blev installeret (Basic Area Navigation (B-RNAV)) og i år med nedskæring til det halve af den vertikale afstand mellem fly i over 8 700 m højde (reduced vertical separation minima (RVSM)).

(2) http://europa.eu.int/comm/transport/themes/air/english/single_eur_sky_en.html.

(3) KOM(2001) 564 endelig/2.