ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/797

(2004/C 84 E/0893)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0468/04

af Richard Corbett (PSE) til Kommissionen

(23. februar 2004)

Om: Konkurrence inden for glassektoren

Er Kommissionen klar over, at EU's glasproducenter står over for to former for illoyal konkurrence? For det første skal de konkurrere med plastindustrien, som har fået fastsat langt lavere mål for genudnyttelse i emballerings- og affaldsdirektiverne end de mål, der er fastsat for glasindustrien. For det andet skal de konkurrere med glasproducenterne i tiltrædelsesstaterne, som på lang sigt er undtaget fra at skulle opfylde de standarder på miljøområdet, der følger af gennemførelsen af Kyoto-aftalen.

Vil Kommissionen bestræbe sig på at sikre, at gennemførelsen af disse ønskværdige direktiver ikke skaber illoyal konkurrence ved at give konkurrenterne mulighed for at undgå forpligtelser, som også de bør være underkastet på lige fod? Vil Kommissionen i givet fald foreslå den nødvendige afhjælpende lovgivning?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(31. marts 2004)

Genanvendelsesmålenes indflydelse på konkurrencen mellem forskellige emballagematerialer afhænger ikke af de specifikke målniveauer, men af omkostningerne ved genanvendelsen. Genanvendelsesomkostningerne pr. ton er væsentligt højere for plast end for glas, og genanvendelsen af glas sparer også flere omkostninger til anskaffelse af nye råmaterialer, end det er tilfældet for plast. Skønt genanvendelsesmålene er forskellige afhængig af materialetypen, er det af ovennævnte grunde vanskeligt at vurdere, om denne forskel får indflydelse på konkurrencen mellem materialerne, og hvilket materiale der tilfalder de gunstigste vilkår. Skulle denne påvirkning imidlertid være reel, formodes den at være lille sammenlignet med andre konkurrencepåvirkende faktorer som f.eks. produktionsomkostninger, forbrugerpræferencer osv.

Kommissionens forslag (1) til nye genanvendelsesmål byggede på den opfattelse, at alle emballagematerialer må bidrage til at mindske miljøpåvirkningen i kraft af genanvendelsesniveauer, der afspejler deres specifikke omkostninger og fordele. I forbindelse med lovgivningsprocessen drøftede Europa-Parlamentet og Rådet indgående niveauer for genanvendelsesmålene, og dette mundede ud i vedtagelsen af direktiv 2004/12/EF af 11. februar 2004 (2). Der konstateres for øjeblikket intet behov for at foreslå en ændring af målene.

EU-lovgivningen, som sætter Den Europæiske Union i stand til at opfylde sine forpligtelser i medfør af Kyoto-protokollen, indeholder ingen undtagelsesbestemmelser for tiltrædelseslandene.

(1) Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald, KOM(2004) 127 endelig udg.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/12/EF af 11. februar 2004 om ændring af direktiv 94/62/EF, EUT L 47 af 18.2.2004.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/209

(2004/C 84 E/0253)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0383/04

af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen

(12. februar 2004)

Om: Posttakster

Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen for at sikre, at postreglerne for breve mellem medlemsstaterne — og navnlig reglerne for e-stamp'et — er sammenlignelige trods valutakursforskelle?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(9. marts 2004)

Det ærede medlems spørgsmål vedrører sammenligneligheden af posttakster for grænseoverskridende forsendelser, specielt e-stamp'et.

EU-rammerne for posttjenester udgøres af direktiv 97/67/EF (1) (postdirektivet), der er ændret ved direktiv 2002/39/EF (2). Med dette direktiv blev der skabt en harmoniseret lovgivningsmæssig ramme baseret på generelle principper, der giver medlemsstaterne et stort råderum i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet.

For posttaksternes vedkommende er disse generelle principper fastlagt i artikel 12 og 13 i direktiv 97/67/EF.

I henhold til de generelle principper i artikel 12 skal taksterne for tjenester, der er omfattet af befordringspligten, være overkommelige, gennemsigtige og ikke-diskriminerende og stå i forhold til omkostningerne. I henhold til artikel 13 skal medlemsstaterne tilskynde deres befordringspligtige virksomheder til, at følgende principper overholdes i deres aftaler om terminalafgifter for grænseoverskridende post inden for Fællesskabet: terminalafgifterne skal fastsættes i forhold til omkostningerne ved håndtering og omdeling af den indgående grænseoverskridende post, vederlaget skal fastlægges i forhold til kvaliteten af de leverede tjenesteydelser, og terminalafgifterne skal være gennemsigtige og ikke diskriminerende.

Ovennævnte principper gælder alle takster for tjenester, der er omfattet af befordringspligten, herunder e-stamp-takster.

I praksis kan der imidlertid være forskelle i omdelingsomkostningerne i medlemsstaterne, der kan være forskelle mellem takster for grænseoverskridende forsendelser og terminalafgifter (og dermed for taksten for e-stamps for grænseoverskridende tjenester), også selv om de er indrettet efter omkostningerne.

Hvad angår den faktiske opkrævning af taksterne, herunder gennem e-stamp'et, fastsættes det i direktivets artikel 8, at medlemsstaterne har ret til at udstede frimærker i overensstemmelse med deres nationale lovgivning.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet, EFT L 15 af 21.1.1998.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/39/EF af 10. juni 2002 om ændring af direktiv 97/67/EF for så vidt angår yderligere åbning af Fællesskabets marked for posttjenester, EFT L 176 af 5.7.2002.
1.

Har Kommissionen kendskab til, at der fra tidernes morgen har været værnepligt i Israel for mænd og kvinder, men at der i praksis har været mulighed for undtagelser for ortodokse jøder, ikke-jødiske indbyggere og mennesker, som selv oplyser, at de har fysiske eller psykiske problemer, medens andre indtil 2 002 havde ret til — i lighed med en tilsvarende ret i europæiske stater — at nægte at udføre militærtjeneste af samvittighedsgrunde?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/696

(2004/C 88 E/0715)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0409/04

af Carlos Coelho (PPE-DE) til Kommissionen

(6. februar 2004)

Om: Unionsborgerskabet og de tilhørende rettigheder

Med Amsterdam-traktaten blev definitionen af unionsborgerskabet udbygget, idet det blev tilføjet, at dette er et supplement til det nationale statsborgerskab, og det træder ikke i stedet for dette. Samtidig blev de tilhørende rettigheder konsolideret.

Senere blev alle de personlige, borgerlige og politiske rettigheder samt de økonomiske og sociale rettigheder, som borgerne i EU har, samlet i en enkelt tekst med vedtagelsen i 2000 (i Nice) af charteret om grundlæggende rettigheder.

Blandt disse rettigheder er valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet og til kommunale valg i den medlemsstat, hvor EU-borgeren har bopæl.

Jeg blev derfor yderst forbavset, da jeg takket være en skrivelse fra dr. Jason Azzopardi fra det maltesiske nationalistpartis internationale sekretariat fik kendskab til, at der finder en alvorlig overtrædelse af flere hundrede maltesiske borgeres rettigheder sted, idet de pågældende har fået afslag på deres anmodning om at stemme ved det forestående valg i juni til Europa-Parlamentet, fordi de midlertidigt er bosiddende uden for deres hjemland på grund af arbejde eller uddannelse.

Kan Kommissionen oplyse, om den har kendskab til denne situation? Hvordan stiller den sig til denne adfærd, som tilsyneladende er en klar overtrædelse af en rettighed, som alle borgerne i EU har?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(15. marts 2004)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel E-0118/04 fra Monica Frassoni og Daniel Cohn-Bendit (1).

(1) Se side 682.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/334

(2004/C 84 E/0393)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0203/04

af Alexander de Roo (Verts/ALE) og Bernd Lange (PSE) til Kommissionen

(29. januar 2004)

Om: Spansk lov om brændstofkvalitet — kongeligt dekret 1700/2003

I et nyt kongeligt dekret (Real Decreto 1700/2003), der implementerer direktiv 2003/17 (1) om kvaliteten af benzin og dieselolie, har den spanske regering bevidst afveget fra forskrifterne i fællesskabsbestemmelserne for kvaliteten af benzin ved at ændre flygtighedsspecifikationerne (Reid Vapor Pressure) i den nationale lovgivning.

Det spanske dekret afviger også fra jodspecifikationerne i den europæiske biodiesel RME-standard, der er fastsat under den europæiske standardiseringsorganisations auspicier.

Hvordan vil Kommissionen reagere på den spanske lov for at sikre, at EU's miljølovgivning anvendes ens i alle medlemslande?

Hvilken indflydelse vil ændringerne få på udstødningen for køretøjer og opnåelsen af målsætningerne i autoolieprogrammet om luftforurenende stoffer, og vil afvigelserne virke forvridende på det indre marked?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(8. marts 2004)

Kommissionen er allerede blevet gjort opmærksom på, at Spaniens nyligt vedtagne kongelige dekret (1700/2003) tilsyneladende afviger fra bestemmelserne i Parlamentets og Rådets direktiv 2003/17/EF af 3. marts 2003 om kvaliteten af benzin og dieselolie. På kortere sigt vil Kommissionen undersøge sagen med hensyn til de afvigelser fra forskrifterne i Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 (2) og fra den europæiske RME-standard for biodiesel, som det ærede medlem påpeger.

På længere sigt vil Kommissionen som led i sin revision af direktiv 2003/17/EF undersøge, om specifikationerne for benzin og diesel er forenelige med den voksende brug af biobrændstoffer i transportsektoren. Revisionen skal bl.a. undersøge spørgsmålet om flygtighedsspecifikationerne for benzin på baggrund af den voksende brug af ethanol, eventuelle virkninger på målsætningerne for luftkvalitet og eventuelle problemer, der kan berøre motorkøretøjers køreegenskaber. Kommissionen vil samtidig tage hensyn til omkostninger og fordele ved eventuelle ændringer af specifikationerne og sikre, at der ikke sker forvridninger på det indre marked. Den vil tage hensyn til det for nyligt vedtagne biobrændstofdirektiv (direktiv 2003/30/EF (3)), som pålægger medlemsstaterne at opstille målsætninger for brugen af biobrændstoffer og understreger behovet for at tilpasse standarderne, så dette kan lade sig gøre. Som det fremgår af artikel 9 i direktiv 2003/17/EF skal denne revision være færdig inden slutningen af 2005.

Så længe Rådet og Parlamentet ikke som følge af denne revision har vedtaget noget forslag om at ændre lovgivningen, skal bestemmelserne i direktiv 2003/17/EF overholdes og anvendes af medlemsstaterne. Kommissionen har derfor indledt procedure over for Spanien i forbindelse med det problem, det ærede medlem har påpeget.

(1) EUT L 76 af 22.3.2003, s. 10.

(2) EFT L 350 af 28.12.1998, senest ændret ved direktiv 2003/17/EC, EUT L 76 af 22.3.2003.

(3) EUT L 123 af 17.5.2003.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/627

(2004/C 84 E/0702)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0554/04

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(26. februar 2004)

Om: Betalt forældreorlov

Hvilke foranstaltninger har Kommissionen truffet som opfølgning på punkt 10 i Europa-Parlamentets beslutning (P5-TA(2003)0369) af 3. september 2003 om resultattavle for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, hvori Parlamentet opfordrede Kommissionen til at forelægge et forslag til direktiv på grundlag af traktatens artikel 141, stk. 3, om betalt forældreorlov?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/367

(2004/C 84 E/0425)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0345/04

af Eluned Morgan (PSE) til Kommissionen

(10. februar 2004)

Om: Transeuropæiske transportnet

Er Kommissionen enig i, at der i forbindelse med udviklingen af transeuropæiske transportnet skal tages højde for de eksisterende naturområder såsom Natura 2000-områderne?

Agter Kommissionen at gennemføre en fuld strategisk vurdering af indvirkningen på miljøet med henblik på at sikre, at de negative konsekvenser for miljøet begrænses til et minimum?

Svar givet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(29. marts 2004)

Ved udbygningen af det transeuropæiske transportnet (TEN-T) tages der hensyn til eksisterende naturområder og Natura 2000-områder på følgende måde:

— Ud fra beslutning nr. 1692/96/EF om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (1), der er ved at blive revideret af Europa-Parlamentet og Rådet, er det klart, at alle TEN-T-projekter fuldt ud skal overholde EU's miljølovgivning. I henhold til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (2), skal medlemsstaterne lade foretage en miljøvurdering. Hvad angår planer og programmer, skal de inden juli 2004 gennemføre Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (3). Efter artikel 6 i habitatdirektivet (4) skal medlemsstaterne også vurdere planers (og projekters) eventuelle indvirkning på Natura 2000-områder.

— Kommissionen gennemførte den 1. oktober 2003 (5) en tilbundsgående vurdering af indvirkningen på miljøet af sit forslag om revision af TEN-T-retninglinjerne, herunder en evaluering af de miljømæssige, økonomiske og samfundsmæssige virkninger; heri var der taget hensyn til samspillet mellem projekter, korridorer og transportmåder, men også trafik- og økonomiprognoser for alternative løsninger. Undersøgelsen indeholdt derudover analyser vedrørende de højtprioriterede projekters beliggenhed i nærheden af Natura 2000-områder.

— Inden der ydes EU-finansiering, sikrer Kommissionen sig, at der foreligger bevis for, at EU-miljø-lovgivningen er blevet overholdt. Til dette formål har Kommissionen siden 2001 i forbindelse med tildelingen til TEN-budgettet forlangt en særlig erklæring fra den nationale myndighed, der er ansvarlig for overvågningen af Natura 2000-områder, og som i erklæringen skal bekræfte, at den i artikel 6 i habitatdirektivet fastsatte procedure er fulgt.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning Nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet, EFT L 228 af 9.9.1996.

(2) EFT L 175 af 5.7.1985 ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, EFT L 73 af 14.3.1997.

(3) Directive 2001/42/EF of the Parliament and of the Council of 27. juni 2001, EFT L 197 af 21.7.2001.

(4) Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT L 206 af 22.7.1992.

(5) Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene SEC(2003) 1060 (findes kun på EN og FR).
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/924

(2004/C 78 E/0977)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0064/04

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(20. januar 2004)

Om: Den alarmerende stigning i arbejdsløsheden i Galicien: 7 465 nye arbejdsløse i løbet af december 2003 ud af de 23 419 nye arbejdsløse i hele den spanske stat, idet arbejdsløsheden i Galicien allerede er oppe på 12,36 %

Den drastiske stigning i arbejdsløsheden i Spanien i december 2003 med 23 419 nye arbejdsløse er den værste, der er sket i løbet af de sidste ti år. I Galicien er der kommet 7 465 nye arbejdsløse, som udgør 32 % af alle nye arbejdsløse i Spanien, selvom Galiciens indbyggere kun udgør 7 % af den samlede spanske befolkning. Den galiciske arbejdsløshed er nu nået op på 12,36 %. Denne negative udvikling, der endnu en gang viser, at der er en sammenhæng mellem det lave indkomstniveau og arbejdsløsheden, kræver særlige foranstaltninger, der tager fat på begge de alvorlige problemer samtidig, navnlig i mål 1-områder såsom Galicien.

Har Kommissionen kendskab til denne negative udvikling i arbejdsløsheden i Galicien? Agter Kommissionen at overveje særlige udviklingsforanstaltninger til bekæmpelse af arbejdsløsheden i samarbejde med de galiciske og de spanske myndigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(10. februar 2004)

Kommissionen følger nøje beskæftigelsessituationens udvikling i alle de autonome spanske regioner.

Med hensyn til Galicien har de regionale myndigheder forelagt Kommissionen en regionaludviklingsplan inden for rammerne af progammeringsperioden 2000-2006, der afspejler regionens muligheder og svagheder, herunder beskæftigelsesforanstaltninger. For at støtte denne plan har Kommissionen besluttet at deltage aktivt i Galiciens udvikling ved at medfinansiere et operationelt program, som integreres i løbet af perioden 2000-2006. Dette program henhører under den fællesskabsstøtteramme, der fastlægger udviklingsstrategien for de spanske regioner, der omfattes af mål 1, herunder skabelse og opretholdelse af beskæftigelse.

Strukturfondenes deltagelse beløber sig til 3 430 mio. EUR4 ud af et samlet budget på 5 087 mio. EUR, med følgende fordeling på fondene:

(i millioner EUR) EF-støtte EFRU ESF EUGFL Samlet: 3 430,058 2 335,7 392 702 358 100,00 % 68,10 % 11,43 % 20,48 %

Dette operationelle program kan tilpasses, alt efter hvordan arbejdsmarkedssituationen i regionen udvikler sig. I den forbindelse er midtvejsevalueringen i henhold til artikel 42 i forordning (EF) nr. 1260/1999 (1) netop blevet udarbejdet. På grundlag af dette vil man gå i gang med om nødvendigt at tilpasse programmet og vedtage eventuelle omprogrammeringer.

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene, EFT L 161 af 26.6.1999.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/172

(2004/C 88 E/0180)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0214/04

af Giles Chichester (PPE-DE) til Kommissionen

(30. januar 2004)

Om: Detaljerede oplysninger om EU-støtte til Den Palæstinensiske Myndighed

Flere af mine vælgere har skrevet til mig for at give udtryk for deres bekymringer over den meget omtalte tvivl om Den Palæstinensiske Myndigheds anvendelse af EU-støtte. Der har hidtil manglet detaljerede oplysninger og en detaljeret redegørelse for anvendelsen af de midler, EU stiller til rådighed for Den Palæstinensiske Myndighed, som enten kunne bestyrke eller afkræfte påstandene.

Kan Kommissionen i betragtning af de vedvarende påstande om misbrug af EU-støtte til Den Palæstinensiske Myndighed og den fortrolige karakter af arbejdet i den arbejdsgruppe under Europa-Parlamentet, der undersøger denne sag, oplyse, a) hvor stor EU-støtte der er ydet til Den Palæstinensiske Myndighed i de sidste tre år, b) hvilket formål støtten i enkeltheder har skullet anvendes til (som angivet i ansøgningen fra Den Palæstinensiske Myndighed), og c) hvor store beløb der forventes anvendt i perioden 2003-2004?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(10. marts 2004)

EU's samlede bistand (ud over medlemsstaternes bistand) til Vestbredden og Gaza, herunder humanitær bistand, fødevarehjælp og støtte til NGO'er, har for de sidste tre år været følgende (forpligtelser). For år 2000: 225,86 mio. EUR, for år 2001: 149,39mio.EUR og for år 2002: 326,31 mio. EUR. Dette omfatter humanitær bistand til fordel for palæstinensiske flygtninge i Jordan, Libanon og Syrien.

EU's finansielle bistand i de sidste fem år har tilstræbt en balance mellem kortsigtet nødhjælp og en mere strategisk fremadrettet udviklingsbistand som forberedelse til en fremtidig demokratisk palæstinensisk stat.

EU's samlede bistand (ud over medlemsstaternes bistand) til Vestbredden og Gaza, herunder humanitær bistand, fødevarehjæp og støtte til NGO'er, udgjorde i 2003 255,78 mio. EUR. Dette omfatter humanitær bistand til fordel for palæstinensiske flygtninge i Jordan, Libanon og Syrien. Programmet for 2004 er endnu ikke færdiggjort, men støttens størrelse vil svare til de seneste års støtte.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/496

(2004/C 88 E/0508)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0341/04

af Philip Claeys (NI) til Kommissionen

(4. februar 2004)

Om: Inførelse af en etiket »made in the EU«

Ifølge forlydender overvejer Kommissionen at indføre en etiket at typen »made in the EU«.

Har disse informationer sin rigtighed? I bekræftende fald hvornår vil der blive offentliggjort et konkret forslag?

Hvilken merværdi vil en europæisk etiket have i forhold til medlemsstaternes nationale etiketter?

Har man allerede rådført sig med repræsentative repræsentanter for erhvervssektorerne? I bekræftende fald hvorledes er reaktionerne herpå?

Vil en europæisk etiket kunne kombineres med en national etiket?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(2. marts 2004)

Da nogle erhvervssektorer og medlemsstater havde udvist en fornyet interesse for en EU-forordning om oprindelsesmærkning, valgte Kommissionen at udarbejde et arbejdsdokument, som beskrev virkningerne af en sådan ordning, og den forelagde dette for artikel 133-udvalget den 19. december 2003 med henblik på at lægge op til en debat om dette emne. På nuværende tidspunkt har Kommissionen ikke forelagt noget konkret forslag, men i stedet opfordret medlemsstaterne til at drøfte dette spørgsmål på nationalt plan.

Dokumentet — der kan findes på Kommissionens websted »External Trade« — giver et overblik over argumenterne for og imod en oprindelsesmærkning med »made in the EU« og skitserer de muligheder, der kunne overvejes, nemlig:

— En helt frivillig oprindelsesmærkning, såvel for importerede produkter som for hjemmemarkeds-produkter.

— En blandet ordning med tvungen oprindelsesmærkning for importerede produkter og frivillig mærkning for hjemmemarkedsprodukter.

— Den tredje mulighed med tvungen oprindelsesmærkning, såvel for importerede produkter som for hjemmemarkedsprodukter.

Dokumentet behandler ikke specielt spørgsmålet vedrørende nationale ordninger for oprindelsesmærkning, og det er værd at understrege, at der ikke er fremsat noget forslag, som sætter spørgsmålstegn ved en fortsat anvendelse heraf. Det er op til alle berørte parter, såvel på nationalt plan som på EU-plan, at overveje, om de har en interesse i, at der udarbejdes en EU-forordning om oprindelsesmærkning, herunder også i den merværdi, som et krav om mærkning med »made in the EU« kunne indebære, og, hvis de ønsker en ændring af den nuværende situation, at overveje arten og anvendelsesområdet for en eventuel forordning.

Kommissionen har allerede kontaktet forskellige repræsentanter for erhvervslivet og forbrugerne, og modtager nu deres bemærkninger og forslag. I betragtning af konsultationernes nuværende stade, vil Kommissionen måske kunne forelægge resultaterne heraf for Rådet og Europa-Parlamentet ved udgangen af marts 2004, selv om der eventuelt kan blive behov for en længere periode.