ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3266/97 af María Estevan Bolea (PPE) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Forvaltning af farligt affald

Ifoelge EU's egne oplysninger frembringer medlemsstaterne hvert aar i alt 30 t (1992) farligt affald, hvoraf 16,5 mio t (55%) bortskaffes ved egnede behandlingsmetoder. I alt bortskaffes 7,5 mio t af dette farlige affald ved forbraending.

Hvor mange tons farligt affald forbraendes paa cementfabrikker i Europa? Vil Kommissionen oplyse om tallene for de enkelte medlemsstater?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (1. december 1997)

Forbraendingen af farligt affald som erstatningsbraendsel i industrianlaeg reguleres af Raadets direktiv 94/67/EF om forbraending af farligt affald ((EFT L 365 af 31.12.1994, s. 34. )). Ifoelge dette direktivs bestemmelser skal der indhentes tilladelse til ethvert forbraendingsanlaeg. Tilladelsen udstedes, hvis ansoegeren kan godtgoere, at graensevaerdierne opstillet i artikel 7 overholdes. Efter paabegyndelse af processen kraeves der desuden maalinger af emissionen i seks maaneder under de vaerst taenkelige driftsbetingelser for at godtgoere, at bestemmelserne i artikel 7 overholdes. Disse bestemmelser har vaeret gaeldende siden den 31. december 1996 for nye forbraendingsanlaeg, og de traeder i kraft fra juni 2000 for bestaaende forbraendingsanlaeg.

I de sidste ti aar har en oeget genvinding af energi fundet sted gennem forbraending af affald som erstatningsbraendsel. Dette sker for at reducere forbruget af primaere braendsler i industrien og isaer inden for cementfremstilling. Cementindustrien anvender en energiintensiv proces, hvor de primaere braendslers andel kan udgoere op til 35% af de samlede direkte produktionsomkostninger.

Kommissionen raader ikke over data om, hvor meget farligt affald der forbraendes som erstatningsbraendsler til cementfremstilling i Faellesskabet. Saadanne data vil blive omfattet af informationsudvekslingen om gennemfoerelsen af direktiv 94/67/EF, og de vil foerst staa til raadighed fra juni 2001 i henhold til direktiv 91/692/EOEF om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemfoerelse af en raekke miljoedirektiver ((EFT L 337 af 31.12.1991, s. 48. )).

Ifoelge de foreliggende data blev der i 1996 fremstillet cirka 170 mio. t cement. Idet der til fremstilling af et ton cement kraeves 120 kg »stenkulaekvivalenter«, blev der i 1996 brugt 20,4 mio. t stenkulaekvivalenter. Cirka 12% af det fossile braendsel blev erstattet af affald. Ud fra braendvaerdien skal der cirka 3 mio. t affald til at erstatte cirka 2,5 mio. t stenkulaekvivalenter. Det farlige affald andrager skoensmaessigt 40% af den samlede maengde. Ud fra denne beregning blev der i 1996 anvendt 1,2 mio. ton farligt affald som erstatningsbraendsel i Faellesskabets cementovne. Stoersteparten af det medforbraendte farlige affald var spildolie.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3256/97 af Riccardo Garosci (UPE) til Kommissionen (9. oktober 1997)

Om: Forhoejelse af momssatserne i Italien

Kan Kommissionen oplyse, hvilken holdning den vil indtage og eventuelt hvilke foranstaltninger den agter at traeffe over for den italienske regering, der for nylig har forhoejet momssatserne i skarp modstrid med EU-retningslinjerne om harmonisering af afgiftssatser?

Navnlig den italienske automobilsektor, som er en foregangssektor med hensyn til beskaeftigelse, boer stoettes ved at aabne mulighed for momsgodtgoerelse ved virksomheders koeb af biler.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (12. november 1997)

Ifoelge de foreliggende oplysninger er de nye italienske momsforanstaltninger fuldt ud i overensstemmelse med det sjette momsdirektiv 77/388/EOEF ((EFT L 145 af 13.6.1977. )), saerlig artikel 12, stk. 3(a), artikel 28, stk. 2 (i) og bilag H. Kommissionen ser med tilfredshed paa afskaffelsen af den saakaldte overgangssats (parking rate) som et skridt hen imod et mere enkelt og mere harmoniseret momssystem, som er mere i overensstemmelse med dens planer om et nyt faelles momssystem.

Situationen er mere uklar hvad angaar fradrag af den indgaaende moms paa nye biler. Kommissionen er i faerd med at undersoege, om de nye bestemmelser er forenelige med EU-lovgivningen. Det skal i denne forbindelse bemaerkes, at Kommissionen ogsaa arbejder paa et udkast til et raadsdirektiv, der tager sigte paa at opnaa en stoerre grad af harmonisering paa dette omraade, da nogle medlemsstater i henhold til det 6. momsdirektiv tillader fradrag af indgaaende skat, medens andre ikke goer.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3307/97 af Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Budgetkontoen »Beskaeftigelse og vaekst«

Paa budgettet for 1997 (budgetkonto B-040) er der opfoert 25 mio ecu under reserverne til ELISE-programmet, den europaeiske laanegarantiordning for beskaeftigelse. Det er imidlertid endnu ikke lykkedes Raadet at naa til enighed om ELISE-programmet, isaer fordi regeringerne i OEstrig, Nederlandene og Forbundsrepublikken Tyskland er af den opfattelse, at ordningen er i modstrid med subsidiaritetsprincippet og betyder illoyal konkurrence i forhold til deres egne forskrifter.

Hvad sker der med de 25 mio ecu, der er opfoert under reserverne? Vil pengene blive brugt til initiativer paa linje med budgetkontoen »Beskaeftigelse og vaekst« (B5-322)? Eller vil de ifoelge paastande fra visse sider blive anvendt til bekaempelse af svinepest?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (3. december 1997)

De 25 mio. ECU der er opfoert paa reserven for budgetposten »Vaekst og beskaeftigelse«, er omfattet af den samlede overfoersel (overfoersel nr. 47/97) til afbalancering af bevillingerne i slutningen af indevaerende regnskabsaar. Det er foreslaaet at overfoere et samlet beloeb paa 65,5 mio. ECU inden for udgiftsomraade 3 »Interne politikker«, uden at der er en direkte forbindelse mellem de beloeb der tages fra visse poster og saettes ind paa andre. Den globale overfoersel paa 26 mio. ECU skal absorbere den negative reserve for det fjerde rammeprogram for forskning.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3402/97 af Freddy Blak (PSE) til Kommissionen (16. oktober 1997)

Om: Aktiviteter udelukket fra arbejdstidsdirektivet

1. Af Kommissionens hvidbog (KOM 97/334) om sektorer og aktiviteter, der er udelukket fra arbejdsdirektivet 93/104/EF ((EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18. )), fremgaar det, at det ikke-mobile personale paa transportomraadet er undtaget fra det generelle direktivs anvendelsesomraade. Er Kommissionen opmaerksom paa, at dette medfoerer ulige konkurrenceforhold mellem den egentlige transportsektor og industrivirksomheder, der har med transport at goere?

2. Kan Kommissionen uddybe, hvorvidt den er af den opfattelse, at det er rimeligt, at eksempelvis en speditoer i en transportafdeling i en industrivirksomhed er omfattet af arbejdsdirektivet, mens en speditoer ansat i en transportafdeling i transportsektoren ikke er omfattet af arbejdstidsdirektivet?

3. Hvilke initiativer vil Kommissionen tage paa det naevnte omraade for eventuelt at rette op paa dette misforhold ved at skabe lige konkurrencevilkaar og bedre forhold for de ansatte i transportsektoren?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn (28. november 1997)

I hvidbogen om sektorer og aktiviteter, der er udelukket fra arbejdstidsdirektivet, Raadets direktiv 93/104/EF af 22. februar 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelaeggelse af arbejdstiden, konstaterer Kommissionen faktisk (punkt 14), at »maaden, hvorpaa undtagelserne er formuleret, er blevet fortolket, som om alle arbejdstagere i transport-... sektoren er udelukket fra direktivet, ogsaa selvom de ikke skal vaere vaek hjemmefra«. I hvidbogen siges det endvidere, at »Kommissionen mener, at dette boer afklares, da der ikke er nogen objektiv begrundelse for at forskelsbehandle disse »ikke-mobile« ansatte i forhold til de ansatte, der udfoerer tilsvarende opgaver i andre sektorer«.

Det fastslaas endvidere i hvidbogen (punkt 17), at »selvom maalet maa vaere at beskytte sikkerhed og sundhed, er Kommissionen opmaerksom paa foelgerne af eventuelle konkurrencefordrejninger og noedvendigheden af at sikre transportsikkerheden«, og »dette er grunden til, at Kommissionen i denne hvidbog gaar ind for en integreret model for gennemfoerelsen af Faellesskabets transport- og socialpolitik«.

For at afhjaelpe denne situation foreslaar Kommissionen blandt andet, at alle bestemmelserne i direktiv 93/104/EF udstraekkes til at omfatte alle ikke-mobile arbejdstagere, samt at samtlige undtagelser tilpasses i den udstraekning, det er relevant.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3512/97 af Honório Novo (GUE/NGL) til Kommissionen (12. november 1997)

Om: Reklamekampagne for druesaft i Den Europaeiske Union

Kommissionen vil som bekendt finansiere en ny reklamekampagne for druesaft i fem medlemsstater med et samlet budget paa 6,4 mio ecu (2 mio ecu til Tyskland, 1,7 mio ecu til Frankrig, 1,5 mio ecu til Spanien, 0,6 mio ecu til OEstrig og et lignende beloeb til Nederlandene).

Denne stoette vil give vinproducenterne i de fem lande en merindtaegt, som vil goere det muligt for dem at udnytte eventuelle produktionsoverskud bedre og saaledes begraense maengden af druer til destillation.

Der foreligger ingen oplysninger om en udvidelse af den nye kampagne til at omfatte andre medlemsstater, navnlig Portugal.

Vil Kommissionen paa baggrund heraf oplyse, om finansieringen af den nye reklamekampagne for druesaft kun vil omfatte ovennaevnte fem lande, eller om den vil kunne udvides til andre medlemsstater?

Vil Kommissionen i bekraeftende fald oplyse, om der fra Portugal er indgivet ansoegninger om stoette til konkrete projekter?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (26. november 1997)

Kommissionen vil gerne informere det aerede medlem om, at ifoelge artikel 1 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3461/85 af 9. december 1985 om afholdelse af salgskampagner til fremme af forbruget af druesaft ((EFT L 332 af 10.12.1985. )) kan salgskampagner til fremme af forbruget af EF-druesaft afholdes i de medlemsstater, hvor:

»- udsigten til at oege afsaetningen af druesaft er gunstigst

- de eksisterende afsaetningsvilkaar muliggoer en hurtig tilpasning af udbuddet til den oegede efterspoergsel som foelge af de paagaeldende kampagner.«.

Ifoelge stk. 2 i samme artikel kan det efter forvaltningskomitéproceduren hvert produktionsaar bestemmes:

»- i hvilke medlemsstater der skal gennemfoeres salgskampagner

- hvilket samlet beloeb der skal afsaettes til finansiering af salgskampagner i hver af disse medlemsstater.«.

Hidtil har Portugal ikke udtrykt interesse for salgskampagner inden for denne sektor. Naturligvis ville Portugal, hvis ovennaevnte betingelser var opfyldt, og landet anmodede herom, kunne nyde godt af EF-finansiering af senere salgskampagner.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2426/97 af José Happart (PSE) til Kommissionen (11. juli 1997)

Om: Konsekvenser af ansvarsfordelingen i beretningen fra Det Midlertidige Undersoegelsesudvalg om BSE

Det har vist sig, at Marchant, Bradley og Hoelgaard hver paa sit omraade har et ansvar for udbredelsen af denne sygdom.

Har disse personer fortsat deres oprindelige arbejdsomraade i Kommissionen?

Hvorledes er deres nuvaerende situation (loenklasse, arbejde og ansvar)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (11. november 1997)

Hoelgaard, der er dansk statsborger, har siden den 1. september 1997 vaeret direktoer for direktoratet for markedsordningerne for vegetabilske produkter under Generaldirektoratet for Landbrug.

Marchant, der er britisk statsborger og midlertidigt ansat i loenklasse A4 med en ikke-tidsbegraenset kontrakt, har siden den 1. oktober 1997 vaeret tilknyttet Generaldirektoratet for Miljoe og arbejder i afdeling D.2.

Bradley er en britisk videnskabsmand, som arbejder i afdelingen for patologi paa det centrale veterinaerlaboratorium i New Haw (Det Forenede Kongerige). Han var medlem af Den Videnskabelige Veterinaerkomité og har aldrig vaeret ansat i Kommissionen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3370/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (22. oktober 1997)

Om: AAbning af en grube i Pittolo (PC) i Italien

Er Kommissionen bekendt med, at man i Pittolo i provinsen Piacenza i et omraade med beboelser og foedevareforretninger er i faerd med at goere forberedelser til at aabne et brud?

Et initiativ af denne type vil helt klart faa miljoemaessige foelger og skabe gener for beboerne i form af oeget stoejforurening og stoerre trafiktaethed.

Agter Kommissionen at undersoege, om initiativet strider mod EU-bestemmelserne paa dette omraade?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (13. november 1997)

Kommissionen kender intet til de forhold, det aerede medlem naevner.

Den vil rette henvendelse til de italienske myndigheder med henblik paa at indhente disses kommentarer og skal ikke undlade at sikre, at faellesskabslovgivningen overholdes.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3092/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (2. oktober 1997)

Om: Medicinske behandlingsmuligheder for alvorligt kemikaliehandicappede

1. Stilles der i de enkelte EU-lande forskningsbevillinger til raadighed til forskning i sygdomme, der skyldes kemikalier?

- I benaegtende fald, hvorfor ikke, navnlig paa den baggrund, at denne forskning intensiveres i USA?

- I bekraeftende fald, hvor stort i beloeb i forskningsbevillinger er der stillet til raadighed?

2. Vil disse forskningsbevillinger blive uddelt til uafhaengige institutter?

3. Er penge fra industrien involveret i denne forskning?

4. I hvilket europaeisk land er overfoelsomhed over for kemikalier anerkendt som et alvorligt handicap ligesom i USA?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Edith Cresson (11. november 1997)

1.-3. Kommissionen har ingen oplysninger om, hvorvidt der udover de counterpart-midler, som stilles til raadighed af deltagerne i faellesskabsforskningsprojekter, stilles forskningsmidler til raadighed af offentlige eller private organer i medlemsstaterne for at forske i sygdomme foraarsaget af kemikalier. Kommissionen er derfor heller ikke i stand til at besvare forespoergslerne om kilder til og tildelinger af den type finansiering i medlemsstaterne.

Inden for rammerne af saerprogrammet for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, inden for biomedicin, forskning og sundhed ((EFT L 361 af 31.12.1994. )), saerligt inden for arbejdsmedicin og miljoe finansieres projekter i sammenhaeng med sygdomme foraarsaget af kemikalier. Biomed 2-budgettet for sundhed paa arbejdspladsen beloeber sig til 11 mio. ECU.

Da Faellesskabet kun finansierer en del af projektomkostningerne, fremskaffes den resterende del af deltagerne. Den type forskning stoettes efter indkaldelse af forslag og evaluering af uafhaengige eksperter. Alle juridiske personer (virksomheder, forskningscentre og universiteter) ((Raadets afgoerelse af 21.11.1994 om reglerne for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i Det Europaeiske Faellesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner (EFT L 306 af 30.11.1994). )) i Faellesskabet og de associerede stater kan ansoege.

4. Kemisk hyper-reaktivitet defineres som en uforklarlig forhoejet reaktion paa kemikalier i doser langt under, hvad flertallet reagerer over for, og kaldes ofte (eller forbindes med) multipel kemisk overfoelsomhed (MCS), kronisk traethed (CFS), indeklimasyge (SBS) eller kemisk hypersensibilitet. Der savnes ubestridelige videnskabelige beviser for specifikke stoffers paavirkning af sundhedstilstanden.

Kommissionen er klar over, at nogle medlemsstater indsamler eksponerings- eller haendelsesrelaterede oplysninger fra industrier, erhverv og husholdninger eller sager paa grundlag af forbrugsprodukter. Andre medlemsstater raader over have patientrelaterede oplysninger, som ikke er offentliggjort, men som kan anvendes til at inspirere debatten eller opstille hypoteser, som kan bearbejdes videnskabeligt.

Kommissionen har ikke kendskab til, at nogle medlemsstater skulle tildele invalidestatus paa grundlag af omstaendigheder som f.eks. MCS.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3194/97 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (16. oktober 1997)

Om: Harmonisering af vaegtafgifter

Har Kommissionen planer om at benytte sine harmoniseringsbefoejelser til at indfoere faelles vaegtafgifter for hele EU?

Kan den bekraefte forlydender om, at indtaegterne fra en saadan afgift ville gaa til vejforbedringer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Neil Kinnock (21. november 1997)

I juli 1996 fremlagde Kommissionen et forslag til direktiv om afgifter paa tunge godskoeretoejer for benyttelse af visse infrastrukturer ((EFT C 59 af 26.2.1997. )); heri fastsaettes der et mere velvalgt og harmoniseret vejafgiftssystem (koeretoejsafgifter, vejafgifter og brugsafgifter) end det, der for oejeblikket anvendes i medfoer af direktiv 93/89/EOEF af 25. oktober 1993 om opkraevning i medlemsstaterne af afgifter paa visse koeretoejer, der anvendes til vejgodstransport, samt af vejafgifter og brugsafgifter for benyttelse af visse infrastrukturer ((EFT L 279 af 12.11.1993. )). Dette 1996-forslag behandles for oejeblikket i Raadet og Europa-Parlamentet.

Kommissionen har vaeret af den opfattelse, at det - i overensstemmelse med naerhedsprincippet - er op til medlemsstaterne at beslutte, hvordan provenuet fra koeretoejs- og brugsafgifter skal anvendes, og at der ikke er brug for at oeremaerke det til investering i transportinfrastruktur. Da der imidlertid er behov for at skaffe midler til at udvikle et effektivt og miljoevenligt transportsystem og skabe en tydeligere sammenhaeng mellem afgifter og omkostninger, er Kommissionen nu i faerd med at overveje, om der ikke gradvis boer indfoeres nye afgiftsinstrumenter i stedet for de nuvaerende koeretoejs- og brugsafgifter, og hvis ja, hvordan provenuet fra saadanne instrumenter da kan oeremaerkes til infrastrukturudvikling. Hvis disse overvejelser munder ud i konkrete aendringsforslag, vil de foreslaaede aendringer naturligvis stadig skulle vaere i overensstemmelse med naerhedsprincippet.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3192/97 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (16. oktober 1997)

Om: Menneskerettigheder i Tyrkiet

Har Kommissionen kendskab til det tyrkiske indenrigsministeriums dokument nr. B050HID0000073/472 fra januar 1997, som indeholder et program, hvormed formaalet er at forhindre ikke-statslige organisationer, der rapporterer om menneskerettigheder, i at udfoere deres arbejde?

Det hedder i dokumentet, at parlamentarikere, repraesentanter for religioese retninger, pressefolk og navnlig medlemmer af ikke-statslige organisationer som f.eks. International Human Rights og Amnesty International, som eventuelt rejser ind i landet med det formaal at indsamle propagandamateriale, boer gelejdes paa hensigtsmaessig vis og overvaages, og at der i dette oejemed boer goeres brug af Diyarbakir-pressekontoret.

Kan Kommissionen paa baggrund af dens nylige meddelelse, hvori den opfordrer til samarbejde med tyrkiske ikke-statslige organisationer, der arbejder for forbedringer paa menneskerettighedsomraadet, oplyse, hvilke forsikringer den har modtaget om, at ovenstaaende ikke laengere er den tyrkiske regerings politik?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (6. november 1997)

Der henvises til Kommissionens svar paa det aerede medlems skriftlige forespoergsel E-2998/97 ((EFT C 117 af 16.4.1998, s. 124. )).
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2956/97 af Patricia McKenna (V) til Raadet (16. september 1997)

Om: Chikane mod det europaeiske fredstog i Tyrkiet

Der er indloebet talrige rapporter om, at de personer, der deltager i Musa Ansers europaeiske fredstog, som agiterer for at bringe de tyrkiske myndigheders undertrykkelse af det kurdiske folk til ophoer, har vaeret udsat for chikane og trusler fra politiets side.

I hundredvis af personer tilbageholdtes efter et fredsrally i Istanbul for nylig, en fredskonvoj bestaaende af syv busser blev stoppet i Urfa, mens den var paa vej til Diyarbakir, og deltagere, der steg ud af busserne for at gaa ind paa en servicestation naer Birecik, blev efter forlydende angrebet af politiet, og tre af dem maatte behandles for kvaestelser.

I en rapport fra den 2. september 1997 oplystes det, at fredskonvojen var blevet tvunget tilbage til Istanbul, at deltagerne ikke maa standse ved servicestationer, og at de hele tiden skal foelge politieskorten.

Desuden er der rapporteret om chikane mod menneskerettighedsaktivister i Diyarbakir. To britiske aktivister, hvoraf den ene er Michael Feeney, kardinal Basil Humes raadgiver i flygtningeanliggender, er i realiteten blevet holdt i husarrest paa deres hotel.

Har Raadet vaeret i kontakt med de tyrkiske myndigheder vedroerende de ovenfor omhandlede tildragelser? Hvilke foranstaltninger agter det at traeffe?

Svar (22. december 1997)

Raadet beklager de tildragelser, det aerede parlamentsmedlem naevner, og understreger, at det tillaegger det overordentlig stor betydning, at menneskerettighederne og demokratiet respekteres i Tyrkiet, og viger ikke tilbage for under sine kontakter med de tyrkiske myndigheder at fordoemme enhver form for kraenkelse paa dette omraade.

For saa vidt angaar fredskonvojen rejste Raadets formand den 1. september 1997 i Ankara spoergsmaalet om den behandling, konvojen havde vaeret udsat for. Den tyrkiske regering begrundede behandlingen af konvojen, herunder afslaget paa at lade den fortsaette til Ankara, i hensynet til den offentlige orden. Der er ingen tvivl om, at de tyrkiske myndigheder har haandteret denne situation daarligt. De er ikke uvidende om, at deres optraeden har vakt berettiget harme i Den Europaeiske Union.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3322/97 af Esko Seppaenen (GUE/NGL) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Trussel mod Tana-flodens enestaaende bestand af vildlaks fra det norske lakseopdraet i kasser

Den norske stat har trodset henstillinger fra de regionale myndigheder og den finsk-norske graenseflodskommission og givet tilladelse til et omfattende opdraet af laks i kasser i Tana-fjorden.

Med denne tilladelse har den norske stat udvist grov uansvarlighed. Opdraettet i Tana-fjorden oeger faren for spredning af laksesygdomme og for skader paa vildlaksens arvemasse. Hvis vildlaksebestanden oedelaegges, kan det faa umaadelige konsekvenser for hele Tana-dalen.

Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at traeffe for at afvaerge, at den norske laks - der tegner sig for den stoerste markedsandel i EU - udsaetter Tana-fjorden for miljoefarer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino (27. november 1997)

Det aerede medlem henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel P-2907/97 fra Heidi Anneli Hautala ((Se side 35. )).