ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3492/98

af Luigi Moretti (NI) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Forurening af overfladevand

Ofte omfatter kloakanlaeggene i de beboede omraader ikke transport af overfladevand eller regnvand til renseanlaeggene, og derfor flyder dette vand ud i floder, aaer og soeer.

Saa vidt jeg kan se, findes der ikke love eller bestemmelser, som goer det obligatorisk at rense dette vand, inden det flyder ud i vandloebene.

I betragtning af, at dette vand er mere forurenende end kloakvandet, da de indeholder langt over 2010 affaldsgasser og tungmetaller, kan Kommissionen da oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at traeffe i denne forbindelse?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard

(12. januar 1999)

Det regnvand, der loeber paa de befaestede arealer kan opsamles separat fra de private husstandes og industriens spildevand i byomraadet (der er da tale om et saakaldt separatsystem) eller det kan opsamles i det samme kloaknet som det oevrige spildevand (der er da tale om et enhedssystem). To tredjedele af byomraaderne er forsynet med enhedssystemer. I henhold til Raadets direktiv 91/271/EOEF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand(1) skal medlemsstaterne sikre opsamling og rensning i et enhedssystem af blandingen af spildevand og regnvand fra befaestede arealer. Da det i praksis er umuligt at etablere kloaknet og rensningsanlaeg, der goer det muligt at rense alt spildevand i situationer med for eksempel exceptionelt kraftig nedboer, praeciseres det i direktivet, at medlemsstaterne skal traeffe beslutning om, hvilke foranstaltninger der skal ivaerksaettes til begraensning af forureningen som foelge af overloeb under skybrud. Saadanne foranstaltninger kan baseres paa fortyndingshastighed, rensningskapacitet i forhold til toervejrsafstroemningen eller kan fastsaette et bestemt acceptabelt antal overloeb pr. aar.

For saa vidt angaar direkte udledninger af regnvand fra separatsystemer, vil disse kunne reguleres af forslaget til Raadets direktiv om rammerne for Faellesskabets vandpolitiske foranstaltninger(2), hvori der tages hensyn til alle stoerre forureningskilder i forbindelse med hvert enkelt vandloebssystem.

(1) EFT L 135 af 30.5.1991.

(2) EFT C 108 af 7.4.1998.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3839/98

af Viviane Reding (PPE) til Kommissionen

(22. december 1998)

Om: Direktivforslag om levnedsmidler til saerlige medicinske formaal og etisk markedsfoering af modermaelkserstatninger til spaedboern

Direktiv 91/321/EOEF(1) og 92/52/EOEF(2) er resultatet af en utraettelig indsats fra Europa-Parlamentets side for at garantere etisk markedsfoering af modermaelkserstatninger. Det har saaledes hidtil vaeret muligt at undgaa gentagelser af tragiske fortilfaelde.

Det direktivforslag, som i oejeblikket er under udarbejdelse (dok. III/53/18/98 aendr.-1) udgoer en trussel mod de garantier, der ydes af de to ovennaevnte direktiver. Hvis modermaelkserstatninger omfattes af et direktiv, som daekker meget forskelligartede produkter, hvis sammensaetning kun er loeseligt defineret, faar de paagaeldende industrier mulighed for at omgaa de begraensninger med hensyn til reklame og etikettering, der er fastsat i direktiverne.

Kan Kommissionen tilslutte sig dette synspunkt? Hvorledes agter Kommissionen at hindre omgaaelse af den gaeldende europaeiske lovgivning paa omraadet under daekke af det nye direktiv?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Martin Bangemann

(27. januar 1999)

Det udkast til direktiv, det aerede medlem henviser til, omfatter produkter til saerlige medicinske formaal. I henhold til den definition, der indgaar i udkastet, er der her tale om saadanne produkter, som anvendes til "...ernaering af patienter med begraenset, forhindret eller forstyrret evne til at optage, fordoeje, absorbere, omsaette eller udskille normale levnedsmidler eller bestemte naeringsstoffer, som er indeholdt heri, eller metabolitter.." De kan ikke sidestilles med normal spaed- og smaaboernsernaering, som er omfattet af Raadets direktiv 91/321/EOEF og 92/52/EOEF, som gaelder for normale sunde spaedboern.

Levnedsmidler til saerlige medicinske formaal er noedvendige i forbindelse med den fuldstaendige eller delvise ernaering af spaed- og smaaboern med medicinsk betingede ernaeringsmaessige saerbehov. Opfyldes disse krav ikke, kan det faa alvorlige, undertiden doedelige foelgevirkninger for disse boern. Det er derfor yderst vigtigt, at der er adgang til oplysninger vedroerende eksistensen og brugen af disse produkter. Direktivudkastet omfatter desuden de noedvendige bestemmelser om betryggende og hensigtsmaessig brug af disse produkter, ligesom det paa emballagen er obligatorisk at angive, at de paagaeldende produkter kun maa anvendes under laegetilsyn.

Kommissionen mener derfor, at det ikke er hensigtsmaessigt at paalaegge de samme restriktioner paa reklamer for og maerkning af disse produkter som dem, der gaelder for produkter, der er beregnet til sunde spaedboern og mindre smaaboern.

(1) EFT L 175 af 4.7.1991, s. 35.

(2) EFT L 179 af 1.7.1992, s. 129.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3731/98

af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen

(11. december 1998)

Om: Kraenkelse af faellesskabsdirektiverne om arbejdsvilkaar

Ifoelge en klage fra de ansattes raad i virksomheden "Andersen B. P. M. Ellas A. E.", kraenker arbejdsvilkaarene i denne virksomhed mindst to faellesskabsdirektiver, som vedroerer sundhed og sikkerhed paa arbejdspladsen, og der klages endvidere over problemer med udbetaling af de tillaeg, arbejdstagerne har ret til.

Mere konkret udviser arbejdstagerne symptomer paa udmattelse, fortsat sygdom og gentagne sammenbrud paa grund af stress, idet der kun sker overholdelse af de faerreste af bestemmelserne i direktiv 89/391/EOEF(1) og 75/117/EOEF(2) samt af bestemmelserne i den internationale arbejdskonvention nr. 135. Endvidere konstateres der uregelmaessigheder med udbetalingen af tillaeg til arbejdstagerne (f.eks. udbetales tillaegget for skaermarbejde paa 10 % af grundloennen ikke til alle de arbejdstagere, som har ret til det), hvad der skaber berettiget bitterhed og oproerthed blandt de ansatte.

Har Kommissionen kendskab til den manglende overholdelse af direktiverne i det ovennaevnte firma, og hvad har den til hensigt at goere for at faa de graeske myndigheder til at gribe ind og soerge for, at faellesskabslovgivningen bliver overholdt i alle de virksomheder, som udoever virksomhed paa graesk territorium og selvfoelgelig ogsaa i "Andersen B. P. M. Ellas"?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(5. februar 1999)

Kommissionen har for nylig modtaget en omfattende korrespondance om arbejdstagernes arbejdsvilkaar i virksomheden Andersen B. P. M. Ellas A. E. og er i oejeblikket ved at analysere oplysningerne.

Kommissionen drager paa grundlag af de befoejelser, den raader over i henhold til EF-traktaten, omsorg for, at faellesskabsretten anvendes korrekt.

(1) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

(2) EFT L 45 af 19.2.1975, s. 19.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3486/98

af Robin Teverson (ELDR) til Kommissionen

(25. november 1998)

Om: Normer for koedproduktion

Hvilke forslag har Kommissionen for at sikre, at koed importeret fra lande uden for Den Europaeiske Union opfylder Det Forenede Kongeriges normer for koedproduktion?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(11. januar 1999)

Normer for koedproduktion blev harmoniseret i EF ved Raadets direktiv 91/497/EOEF af 29. juli 1991 om aendring og kodificering af direktiv 64/433/EOEF om sundhedsmaessige problemer vedroerende handel med fersk koed inden for Faellesskabet med henblik paa at udvide dets anvendelsesomraade til ogsaa at omfatte produktion og afsaetning af fersk koed(1).

EF-bestemmelser for indfoersel af fersk koed fra tredjelande blev fastlagt i Raadets direktiv 72/462/EOEF af 12. december 1972 om sundhedsmaessige og veterinaer-politimaessige problemer i forbindelse med indfoersel af kvaeg og svin samt fersk koed fra tredjelande(2). I direktivet er det fastsat, at indfoersel af koed skal opfylde EF-bestemmelserne.

(1) EFT L 268 af 24.9.1991.

(2) EFT L 302 af 31.12.1972.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3160/98

af Soeren Wibe (PSE) til Kommissionen

(19. oktober 1998)

Om: Retten til at forbyde import af koed, der er produceret med regelmaessig brug af antibiotika

Sverige har hidtil faaet lov til at beholde sine undtagelsesbestemmelser om forbud mod anvendelse af antibiotika i foder som vaekstfremmer.

Har Sverige ogsaa ret til at forbyde import af koed, der er produceret med regelmaessig brug af antibiotika?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler

(9. december 1998)

I henhold til bestemmelserne i tiltraedelsesaktens bilag XV har Sverige tilladelse til at bevare den lovgivning, der var gaeldende foer tiltraedelsen, til 31. december 1998, for saa vidt angaar forbud mod brug af en raekke tilsaetningsstoffer i dyrefoder, bl.a. antibiotika. I lyset af samstemmende rapporter fra baade forskere og internationale eller nationale organisationer om udviklingen af resistens over for antimikrobielle stoffer har Kommissionen paalagt det videnskabelige styringsudvalg at gennemfoere en tvaerfaglig undersoegelse af dette spoergsmaal. Kommissionen vil i paakommende tilfaelde stille forslag til foranstaltninger, som maatte vaere noedvendige i lyset af denne videnskabelige udtalelse.

Som det hedder i tiltraedelsesakten, kan disse undtagelser ikke faa nogen indvirkning paa den frie bevaegelighed for animalske produkter i Faellesskabet. Sverige kan derfor ikke forbyde import af koed, som stammer fra dyr, der har indtaget foder, som indeholder antibiotika, hvilket jo er tilladt i henhold til Raadets direktiv 70/524/EOEF af 23. november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer(1).

(1) EFT L 270 af 14.12.1970.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL P-3753/98

af Mair Morgan (PSE) til Kommissionen

(27. november 1998)

Om: Udgifter til informations- og kommunikationsaktiviteter i Det Forenede Kongerige

Kan Kommissionen paa baggrund af det svar paa min skriftlige forespoergsel P-3013/98(1), som jeg modtog den 18. november 1998 fra Oreja paa Kommissionens vegne, tilvejebringe en yderligere detaljeret oversigt over de bevillinger paa 3,3 mio ecu, der er afsat paa budgettet for 1998 til informations- og kommunikationsaktiviteter i Det Forenede Kongerige, herunder administrative udgifter, publikationer, repraesentation, osv.?

Kan Kommissionen desuden tilvejebringe en yderligere oversigt over, hvorledes de anslaaede udgifter paa 116.500 ecu i 1997 og 39.450 ecu i 1998 til informations- og kommunikationsaktiviteter i Wales blev anvendt?

Kan Kommissionen forklare, hvorfor der skete en saa stor nedskaering i udgifterne til informations- og kommunikationsudgifter i Det Forenede Kongerige mellem 1997 og 1998?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Marcelino Oreja

(5. februar 1999)

Driftsbudgettet paa 3.3 mio. ECU for Kommissionens repraesentation i London i l998, som det aerede medlem omtaler, omfatter en offentlig opinionsundersoegelse (135 464 ECU), udbredelse af oplysninger (639 382 ECU), direkte kommunikationsaktiviteter (292 586 ECU), kommunikationsaktiviteter via civilsamfundet (61 381 ECU), public relations (328 000 ECU), stoette (509 768 ECU) og kommunikationsaktiviteter via formidlingsdcentrene(1 341 009 ECU). Sidstnaevnte post kan underopdeles i relay Europe service contract (777 329 ECU), education relay (552 353 ECU) og Public information relay factfile for formidlingscentrene (11 327 ECU).

Ovennaevnte tal daekker Kommissionens repraesentationsudgifter i hele Det Forenede Kongerige, inklusive Wales, Skotland og Nordirland. Dette omfatter baade publikationer, det nationale net af formidlingscentre, oplagring, distribution og det mobile informationscenter. Eftersom Wales, Skotland og Nordirland i oevrigt ogsaa har deres egen repraesentation, har de et budget til maalrettede politiske aktiviteter og information. Udgifterne i Wales for 1998 (i ECU, med 1997-tallene anfoert i parentes) bestaar i direkte kommunikationsaktiviteter 13 691 (86 486), kommunikationsaktiviteter via civilsamfundet 5000 (-), kommunikationsaktiviteter via formidlingscentrene (uddannelse) 43 265 (39 044), public relations (8 700 (1 608), stoette 1700 (2000) og udbredelse af oplysninger (undertitel paa 1997-budgettet) 0 (1710). De samlede udgifter i 1998 androg saaledes 72 356 (i 1997 i alt 130 848).

Forskellen mellem udgifterne i 1997 og 1998, som det aerede medlem henviser til, skyldes forberedelsen af det britiske formandskab for Raadet, hvorunder Faellesskabets image naturligt blev forbedret. Dette medfoerte en vaesentlig stigning i antallet og arten af de opgaver, der udfoertes af Kommissionens repraesentation under formandskabet. Der blev ydet mange bevillinger til 1997-budgettet, som der foerst blev disponeret over i 1998.

(1) Se side 22.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3550/98

af Katerina Daskalaki (UPE) til Raadet

(1. december 1998)

Om: Trussel mod mindesmaerkerne i Kossifopedi

I den internationale presse goeres der stadigt oftere opmaerksom paa faren for uigenkaldelig oedelaeggelse af de meget betydningsfulde mindesmaerker i Kossifopedi. Det drejer sig om romanske mindesmaerker, kristne klostre med sjaeldne inskriptioner og ikoner, moskeer af saerlig arkitektonisk vaerdi osv.

Paa et tidligere spoergsmaal har Kommissionen svaret, at den ikke har kompetence paa omraadet, og henviste spoergsmaalet til Raadet.

Kan Raadet derfor oplyse, om den har kendskab til sagen, og om det vil efterproeve eventuelle kraenkelser ved f.eks. at nedsaette en delegation, der skal vurdere situationen, eller har det til hensigt at rette henvendelse til de lokale ansvarlige myndigheder?

Svar

(9. marts 1999)

1. I artikel 128 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab hedder det bl.a.:

"Faellesskabet og dets medlemsstater fremmer samarbejdet med tredjelande og med de internationale organisationer, der beskaeftiger sig med kulturelle forhold [...]"

For at denne bestemmelse kan gennemfoeres for Faellesskabets vedkommende, hvis indsats paa det kulturelle omraade begraenser sig til at stoette og supplere medlemsstaternes aktioner, skal Kommissionen forelaegge et forslag for Europa-Parlamentet og Raadet. Da Parlamentet og Raadet ikke har faaet forelagt et saadant forslag vedroerende det aerede parlamentsmedlems spoergsmaal, kan de formelt ikke foretage sig noget i den forbindelse.

2. Raadet er dog bevidst om de trusler, den historiske arv i Kosovo udsaettes for. Den Europaeiske Union er flere gange i sine forslag om Kosovos fremtidige status, navnlig som led i Kontaktgruppens arbejde, kommet ind paa spoergsmaalet om beskyttelse af steder og monumenter af stor kulturel og/eller religioes vaerdi. Raadet haaber, at disse henvendelser vil bidrage til at loese den oejeblikkelige krise og beskytte de historiske bygninger i Kosovo.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3664/98

af José García-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen

(7. december 1998)

Om: Varemaerkeforfalskning og piratkopiering

Kommissionen annoncerede den 22. oktober 1998 offentliggoerelsen af groenbogen om bekaempelse af varemaerkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked, som er det indledende skridt til en omfattende hoering af de interesserede kredse i medlemsstaterne om dette emne.

Hvilke foelger har dette faenomen efter Kommissionens opfattelse for den europaeiske oekonomi?
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3165/98

af Mathieu Grosch (PPE) til Kommissionen

(19. oktober 1998)

Om: Stoette til graensegaengere i tilfaelde af karriereafbrydelse

En kvindelig graensegaenger, der arbejder i Forbundsrepublikken Tyskland, kan soege om moderskabsydelse og foraeldreorlov i Forbundsrepublikken Tyskland, ogsaa selv om den paagaeldende har bopael i Belgien. Derimod er der et problem for graensegaengere fra Forbundsrepublikken Tyskland, der som arbejdstagere har beskaeftigelse i Belgien og ansoeger om afbrydelse af karriereforloebet med henblik paa at varetage opdragelsen af deres barn. Hvis den paagaeldende person boede i Belgien, ville den paagaeldende af arbejdsformidlingen i Belgien direkte faa udbetalt stoette til denne afbrydelse af karriereforloebet. Men da den paagaeldende person i dette tilfaelde har bopael i Forbundsrepublikken Tyskland, faar den paagaeldende ikke denne ydelse.

Er denne foranstaltning i uoverensstemmelse med arbejdstagernes frie bevaegelighed inden for Faellesskabet eller i modstrid med anvendelsen af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, der flytter inden for Faellesskabet?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Pádraig Flynn

(15. december 1998)

Kommissionen er opmaerksom paa problemet med graensearbejdere, som arbejder i Belgien, men fordi de har bopael i en anden medlemsstat, naegtes ret til familieydelser fra den belgiske stat i tilfaelde af orlov.

Kommissionen har rettet henvendelse til den belgiske stat for at faa en forklaring paa, hvorfor de belgiske myndigheder naegter graensearbejderne ret til saadanne ydelser.

Kommissionen traeffer afgoerelse om, hvad der videre skal ske i sagen, saa snart den har faaet svar fra de belgiske myndigheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3603/98

af Luciano Vecchi (PSE) til Kommissionen

(3. december 1998)

Om: Samfinansiering af europaeiske ikke-statslige organisationers projekter i Sydafrika

Efter udviklingen af den politiske situation i Den Sydafrikanske Republik er stoette fra Den Europaeiske Union i flere aar ydet direkte til de sydafrikanske modtagere (offentlige myndigheder, virksomheder, folkelige sammenslutninger osv.).

Efter en periode, hvor de europaeiske ikke-statslige organisationer ikke har haft noget faellesskabsstoetteinstrument til gennemfoerelsen af projekter i Sydafrika, meddelte Kommissionen for nogen tid siden, at den var villig til igen at give dem mulighed herfor under budgetkonto B7-6000 (Samfinansiering af ikke-statslige organisationers projekter).

1. Kan europaeiske ikke-statslige organisationer forelaegge sydafrikanske udviklingsprojekter under budgetkonto B7-6000?

2. Hvilke udviklingsprojekter blev finansieret i 1996, 1997, og 1998?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(20. januar 1999)

Kommissionen bekraefter, at europaeiske ikke-statslige organisationer (NGO'er) kan forelaegge projekter, der skal gennemfoeres i Sydafrika ved samfinansiering under budgetkonto B7-6000.

Der blev ikke finansieret nogen projekter under denne budgetkonto i 1996.

I 1997 bevilgede Faellesskabet 499 153 euro til et projekt fra en europaeisk NGO til selvhjaelpsgrupper i landomraader i provinsen Kwazulu Natal. I 1998 blev der ydet EU-stoette til tre projekter fra europaeiske NGO'er til et samlet beloeb af 861 920 euro inden for omraaderne boligpolitik og byggeri, udvikling af smaa virksomheder og laese- og skriveundervisning for aeldre.

Elleve projekter forelagt af 10 europaeiske NGO'er til i alt 4,5 mio. euro er under behandling for godkendelse i 1999 inden for omraader som hjaelp til unge, fredsbevarende foranstaltninger, faglig uddannelse, ligeret for kvinder og maend, selvhjaelp i landbrugsomraader og stoette til smaa virksomheder.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3889/98

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(4. januar 1999)

Om: EU-dokumentsamling om tropisk skovbrug

I november 1998 modtog Europa-Parlamentets medlemmer et eksemplar af en 400 sider lang dokumentsamling om EU-stoette til tropisk skovbrug trykt paa kunsttrykpapir i A4-format.

Kan Kommissionen bekraefte, at EU-dokumentsamlingen om tropisk skovbrug er fremstillet af genbrugspapir?

Ved Kommissionen, hvor mange traeer der er brugt til fremstillingen af hele oplaget af denne publikation?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af João de Deus Pinheiro

(21. januar 1999)

Kommissionen og Overseas Development Institute har i faellesskab udgivet EU Tropical Forestry Sourcebook. Denne publikation er fremstillet fuldt ud af genbrugspapir (sylvan coat).

Det er ikke muligt at beregne, hvor mange traeer der er medgaaet, da genbrugspapir fremstilles af papirmasse paa en maade, der goer dette umuligt.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3363/98

af Viviane Reding (PPE) til Kommissionen

(16. november 1998)

Om: Qualibat - fransk hindring for frie tjenesteydelser inden for offentlige bygningsudbud

Inden for rammerne af offentlige udbud er det normalt, at bygherren og den ordregivende myndighed anmoder de ansoegende virksomheder om at fremsende visse vigtige oplysninger for udbuddet, som isaer skal sikre kvaliteten af ydelserne fra den paagaeldende virksomhed.

Denne procedure, som er forholdsvis gennemsigtig, udvides imidlertid ofte af de ordregivende myndigheder, idet disse indfoerer yderligere minimumsbetingelser, f.eks. at virksomhedens ydelser skal vaere i overensstemmelse med kvalifikationsbeviser udstedt af den franske erhvervsorganisation "Qualibat" (under ministeriet for infrastruktur). Udenlandske virksomheder uden saede i Frankrig udelukkes automatisk fra kvalifikationen "Qualibat" og er saaledes betydeligt forfordelte i konkurrencemaessig henseende. Selv om kvalifikationsbeviset "Qualibat" strengt taget ikke er obligatorisk for at kunne deltage i et udbud, staar luxembourgske virksomheder over for manglende gennemsigtighed i relation til de bekendtgoerelser, som de ordregivende myndigheder udsteder. I praksis begraenses disse virksomheders manoevremargen, hvis de oensker adgang til offentlige markeder i Frankrig.

Har Kommissionen kendskab til disse hindringer for frie tjenesteydelser? Hvad agter Kommissionen at goere for at undgaa, at dette under daekke af kvalitetsgarantier laegger hindringer i vejen for den fri bevaegelighed for tjenesteydelser?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti

(14. januar 1999)

Kommissionen er bekendt med det problem, det aerede medlem naevner. Problematikken daekker i virkeligheden over to forskellige situationer.

I de tilfaelde, hvor der ikke eksisterer EU- eller internationale standarder, der daekker det paagaeldende udbudsomraade, kan den ordregivende myndighed stoette sig til organisationer som "Qualibat" og "Qualiferlec", hvis det praeciseres, at der kun er tale om retningslinjer, og at myndighederne altid accepterer kvalifikationsbeviser udstedt af andre medlemsstaters myndigheder. Hvis ikke disse regler overholdes, er der tale om en overtraedelse af faellesskabsreglerne om fri udveksling af tjenesteydelser og princippet om gensidig anerkendelse i henhold til Domstolens udlaegning af bestemmelserne.

I de tilfaelde, hvor EU- eller internationale standarder daekker det paagaeldende udbudsomraade, skal de ordregivende myndigheder i henhold til faellesskabsdirektiverne om afgivelse af ordrer i forbindelse med offentlige arbejder overholde disse. Endvidere skal ordregivende myndigheder i henhold til ovennaevnte princip om gensidig anerkendelse ogsaa acceptere kvalifikationsbeviser fra organisationer i andre medlemsstater.

Kommissionen har indbragt dette spoergsmaal for Domstolen (sag nr. C-225/98 Kommissionen mod Frankrig, der endnu ikke er afsluttet).