ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1648/03

af Kathleen Van Brempt (PSE) til Kommissionen

(12. maj 2003)

Om: Segway

For nylig blev Segway'en introduceret i Europa. Segway'en er en elektrisk scooter med to parallelt stillede hjul, som kan anvendes til i oprejst stilling at bevæge sig ad fortovet. Det nye transportmiddel har sandelig ikke manglet opmærksomhed i de belgiske medier. Også i USA lykkedes det firmaet takket være en veltilrettelagt mediekampagne at skabe stor opmærksomhed omkring Segway'en. Nu viser det sig imidlertid i USA, at Segway'en er årsagen til en del ulykker. Byen San Francisco har allerede forbudt køretøjet. Ud over San Francisco overvejer også Oakland, Santa Cruz og Sacramento et forbud mod anvendelse af Segway'en.

Hvordan bedømmer Kommissionen Segway'en?

Hvad er ifølge Kommissionen den rette plads for dette køretøj på gangstier eller på cykelstien?

Overvejer Kommissionen at undersøge sagen? I bekræftende fald overvejer den et forbud af anvendelse af Segway'en?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(12. juni 2003)

Fællesskabets direktiver om standardtypegodkendelse af motorkøretøjer, herunder Rådets direktiv 92/61/EØF af 30. juni 1992 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer(1) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF af 18. marts 2002(2) om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer, finder anvendelse på alle to- og trehjulede motordrevne køretøjer, som er bestemt til brug på vej, samt komponenter og separate tekniske enheder hertil. Som anført af producenten er Segway'en udstyret med to hjul og batteridrevet, og den er fremstillet hovedsagelig med henblik på kørsel på fortove og andre forgængerområder samt i bygninger, parker og andre offentlige områder, men den er ikke beregnet til kørsel på veje. Den falder derfor hverken inden for anvendelsesområdet for de ovennævnte fællesskabsdirektiver eller andre fællesskabsdirektiver vedrørende standardtypegodkendelse af motorkøretøjer.

Under alle omstændigheder har Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt til hensigt at foreslå lovgivning. Da denne transportform kun benyttes til transport over meget korte afstande, henhører dette spørgsmål snarere under lokale og nationale myndigheder.

(1) EFT L 225 af 10.8.1992.

(2) EFT L 124 af 9.5.2002.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1835/03

af Jean-Thomas Nordmann (ELDR) til Kommissionen

(26. maj 2003)

Om: Afgifter på alkohol i Irland

Den irske regering besluttede i december sidste år at øge told og afgifter på spiritus med 42 % på 2003-budgettet for Irland.

De irske told og skatter beløber sig til 39,25 EUR pr. liter ren alkohol, hvilket er det dobbelte af beskatningen på øl og cider (19,87 EUR pr. liter ren alkohol).

Omkring 90 % af den øl og cider, der konsumeres i Irland, er lokale produkter, mens en betragtelig del af spiritussen er importeret. Det gælder navnlig cognac, som Irland importerer omkring 2 mio. liter af.

På hvilket grundlag hviler denne diskrimination af spiritus, der konsumeres i Irland, navnlig af cognac, når for øvrigt spiritus, der eksporteres fra Irland som navnlig irsk whisky nyder fordel af en langt fra så høj afgift i de fleste europæiske lande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(20. juni 2003)

De punktafgiftssatser, som medlemsstaterne anvender for alkohol og alkoholholdige drikkevarer, skal respektere de minimumssatser, der er fastsat i direktiv 92/84/EØF(1) om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer. Ud over disse minimumssatser har medlemsstaterne principielt frihed til at fastsætte de punktafgiftssatser, som de ønsker at anvende for de forskellige typer af alkoholholdige drikkevarer. Dette direktiv forpligter således ikke medlemsstaterne til at fastsætte disse satser på sammenlignelige niveauer pr. grad af alkohol.

De skattesatser, som medlemsstaterene fastsætter, skal desuden respektere bestemmelserne i artikel 90 i EF-traktaten. Dette indebærer, at ingen medlemsstat, direkte eller indirekte, må pålægge produkter fra andre medlemsstater interne skatter eller afgifter, som er højere end de skatter og afgifter, som direkte eller indirekte pålægges tilsvarende nationale produkter. Endvidere må ingen medlemsstat pålægge produkter fra andre medllemsstater interne skatter eller afgifter af en sådan art, at de indirekte beskytter andre produkter.

Irlands beslutning om i nær fremtid at anvende en meget højere afgift pr. grad af alkohol for øl og cider synes ikke at være i strid med artikel 90 i EF-traktaten, som denne fortolkes af Domstolen(2). Den nye skattesats gælder både for spiritus fremstillet i Irland og for spiritus importeret til Irland fra andre medlemsstater. Eftersom Irland selv er en betydelig producent af spiritus, synes den højere skattesats for spiritus ikke at være en ulovlig beskyttelse af andre alkoholholdige drikkevarer, som fremstilles i Irland, så som øl og cider.

Kommissionen har i nær fremtid til hensigt at fremlægge en rapport om de punktafgiftssatser, som anvendes for alkohol og alkoholholdige drikkevarer. Denne rapport, som skal forelægges i henhold til artikel 8 i direktiv 92/84/EØF, vil bl.a. behandle konkurrencen mellem de forskellige kategorier af alkoholholdige drikkevarer.

(1) Rådets direktiv 92/84/EØF af 19. oktober 1992, EFT L 316 af 31.10.1992.

(2) Se navnlig Domstolens domme i sagerne C-170/78 og C-166/98.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1851/03

af Concepció Ferrer (PPE-DE) til Kommissionen

(26. maj 2003)

Om: Foranstaltninger til forebyggelse af SARS (Severe Acute Respiratory Syndrome) tekstiler

Arbejdstagerne i de tekstilvirksomheder, som ved fremstillingen anvender råmaterialer i form af fibre, garn og vævede stoffer med oprindelse i Kina og Hongkong, er foruroligede over SARS (Severe Acute Respiratory Syndrome). Der er ingen viden om, hvorvidt virussen er i stand til at overleve og blive overført via materialer som garn, vævede stoffer eller undertøj.

Kan Kommissionen gøre rede for, hvilke sundhedsrisici der kan være ved håndtering af importerede varer for de arbejdstagere og forbrugere, som kommer i kontakt med dem?

Kan Kommissionen også gøre rede for, hvilke foranstaltninger den træffer i forbindelse med tekstilprodukter i toldtariffens kapitel XI samt gaze og kompresser i nummer 3005.90.31?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(27. juni 2003)

Kommissionen har sammen med medlemsstaterne indtaget en aktiv og førende rolle i forbindelse med udbruddet af svær akut respiratorisk syndrom (SARS).

Dette arbejde har fundet sted inden for rammerne af EU's net til epidemiologisk overvågning af og kontrol med overførbare sygdomme i Fællesskabet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2119/98/EF af 24. september 1998 om oprettelse af et net til epidemiologisk overvågning af og kontrol med overførbare sygdomme i Fællesskabet(1). Dette net har givet mulighed for en både effektiv og hurtig udveksling af information inden for EU og for en koordineret indsats, som både EFTA-landene og kandidatlandene har deltaget i sammen med Verdenssundhedsorganisationen (WHO). Rådet bakkede på sin ekstraordinære samling om SARS (6. maj 2003) op omkring denne metode, som også blev bekræftet af Rådet (sundhed) (2. juni 2003).

Ifølge oplysningerne fra Verdenssundhedsorganisationen (11. april 2003: Information to Member States regarding goods and animals arriving from SARS-affected areas tilgængelig på: http://www.who.int/csr/sars/en) findes der indtil videre ingen epidemiologiske data, der påviser, at kontakten med varer, produkter eller dyr, der importeres fra SARS-ramte områder, kan være en kilde til SARS-smitte for mennesker. Kommissionen har på nuværende tidspunkt ikke kendskab til, at varer, der importeres fra SARS-ramte områder, udgør en sundhedsfare.

(1) EFT L 268 af 3.10.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0991/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(27. marts 2003)

Om: Ancona Kommunes udnyttelse af midler fra det decentraliserede samarbejdsprogram

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Ancona Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til støtte for bæredygtige udviklingsaktioner og -initiativer iværksat af fællesskabsoperatører i samarbejde med udviklingslandene.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Ancona Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra det decentraliserede samarbejdsprogram?

2. om Ancona Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnierpå skriftlige forespørgsler E-0831/03, E-0893/03, E-0991/03, E-0992/03,E-0993/03, E-0994/03, E-0995/03, E-0996/03, E-0997/03, E-0998/03,E-0999/03, E-1000/03, E-1001/03, E-1002/03 og E-1003/03

(6. maj 2003)

EU's vigtigste programmer for decentralt samarbejde er dem, der medfinansieres inden for enhedsprogrammeringsdokumenterne eller Interreg-programmerne under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU).

Kommissionen henviser desangående det ærede medlem til svarene på skriftlig forespørgsel nr. E-0834/03, E-1118/03, E-1119/03, E-1120/03, E-1121/03, E-1122/03, E-1123/03, E-1124/03 og E-1125/03. For Interreg-samarbejdsprogrammerne er den myndighed, der er ansvarlig for koordineringen på nationalt plan, Ministeriet for Infrastruktur og Transport.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0764/03

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(12. marts 2003)

Om: Bifangster af hvaler

Kan Kommissionen love, at den vil gøre en indsats for at sikre, at de foranstaltninger, der foreslås i Kommissionens arbejdsdokument om bifangster, vil blive gennemført i vinteren 2003-2004? Forslagene vedrører vigtige områder som f.eks. begrænsning af anvendelsen af bestemte former for fiskeudstyr, obligatorisk anvendelse af akustiske skræmmeanordninger til bestemte former for hildingsnetfiskeri, ordninger til at kontrollere bifangster af hvaler om bord på skibe, der skal arrangeres af medlemsstaterne med henblik på alle registrerede fartøjer samt generel kontrol med bifangster af hvaler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(24. april 2003)

Kommissionen vil gøre sit bedste for hurtigst muligt at foreslå beskyttelsesforanstaltninger for at undgå, at hvaler tages som bifangster under fiskeri. Den regner med at have forslagene klar inden sommerpausen 2003.

Det er dog Ministerrådet, der efter høring af Parlamentet endeligt vedtager sådanne EF-forskrifter.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1050/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om: Livorno Kommunes udnyttelse af midler fra Life III, femte handlingsprogram inden for miljøet og bæredygtig udvikling og uddannelses- og oplysningsaktioner på miljøområdet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Livorno Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til bevarelse og beskyttelse af miljøet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Livorno Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Life III, femte handlingsprogram inden for miljøet og bæredygtig udvikling og uddannelses- og oplysningsaktioner på miljøområdet?

2. om Livorno Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-0835/03, E-0887/03, E-1047/03, E-1048/03,E-1049/03, E-1050/03, E-1051/03, E-1052/03, E-1053/03, E-1054/03,E-1055/03, E-1056/03, E-1057/03, E-1058/03 og E-1059/03

(5. maj 2003)

Som svar på ovennævnte forespørgsler kan Kommissionen oplyse det ærede medlem om, at kommunerne Frosinone, Fiumicino, Ancona, Carrara, Livorno, Macerata, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Siena og Terni ikke indsendte projekter med henblik på samfinansiering under LIFE III-programmet. Dette omfatter udvælgelsen for 2003.

Firenze kommune indsendte to projekter til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2002, der ikke modtog finansiering. Den indsendte ingen projekter i 2000 og 2003.

Massa kommune indsendte et projekt til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2000, som ikke blev finansieret. Den indsendte ingen projekter i 2002 og 2003.

Prato kommune sendte ingen projekter til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2000 og 2002. Den forelagde et projekt i 2003; evalueringsproceduren er i gang og vil blive færdiggjort inden september 2003.

Der er ikke afsat fællesskabsmidler i det sjette miljøhandlingsprogram.

For så vidt angår miljøuddannelse og informationskampagner, har ingen af de kommuner, som det ærede medlem nævnte, modtaget fællesskabsmidler siden 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1055/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om: Pisa Kommunes udnyttelse af midler fra Life III, femte handlingsprogram inden for miljøet og bæredygtig udvikling og uddannelses- og oplysningsaktioner på miljøområdet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Pisa Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til bevarelse og beskyttelse af miljøet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Pisa Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Life III, femte handlingsprogram inden for miljøet og bæredygtig udvikling og uddannelses- og oplysningsaktioner på miljøområdet?

2. om Pisa Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-0835/03, E-0887/03, E-1047/03, E-1048/03,E-1049/03, E-1050/03, E-1051/03, E-1052/03, E-1053/03, E-1054/03,E-1055/03, E-1056/03, E-1057/03, E-1058/03 og E-1059/03

(5. maj 2003)

Som svar på ovennævnte forespørgsler kan Kommissionen oplyse det ærede medlem om, at kommunerne Frosinone, Fiumicino, Ancona, Carrara, Livorno, Macerata, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Siena og Terni ikke indsendte projekter med henblik på samfinansiering under LIFE III-programmet. Dette omfatter udvælgelsen for 2003.

Firenze kommune indsendte to projekter til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2002, der ikke modtog finansiering. Den indsendte ingen projekter i 2000 og 2003.

Massa kommune indsendte et projekt til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2000, som ikke blev finansieret. Den indsendte ingen projekter i 2002 og 2003.

Prato kommune sendte ingen projekter til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2000 og 2002. Den forelagde et projekt i 2003; evalueringsproceduren er i gang og vil blive færdiggjort inden september 2003.

Der er ikke afsat fællesskabsmidler i det sjette miljøhandlingsprogram.

For så vidt angår miljøuddannelse og informationskampagner, har ingen af de kommuner, som det ærede medlem nævnte, modtaget fællesskabsmidler siden 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1048/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(28. marts 2003)

Om: Carrara Kommunes udnyttelse af midler fra Life III, femte handlingsprogram inden for miljøet og bæredygtig udvikling og uddannelses- og oplysningsaktioner på miljøområdet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Navnlig visse lokale myndigheder, herunder f.eks. Carrara Kommune, har hårdt brug for at udnytte EU-midlerne til bevarelse og beskyttelse af miljøet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse

1. om Carrara Kommune har forelagt projekter i håb om at opnå støtte fra Life III, femte handlingsprogram inden for miljøet og bæredygtig udvikling og uddannelses- og oplysningsaktioner på miljøområdet?

2. om Carrara Kommune har fået bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-0835/03, E-0887/03, E-1047/03, E-1048/03,E-1049/03, E-1050/03, E-1051/03, E-1052/03, E-1053/03, E-1054/03,E-1055/03, E-1056/03, E-1057/03, E-1058/03 og E-1059/03

(5. maj 2003)

Som svar på ovennævnte forespørgsler kan Kommissionen oplyse det ærede medlem om, at kommunerne Frosinone, Fiumicino, Ancona, Carrara, Livorno, Macerata, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Siena og Terni ikke indsendte projekter med henblik på samfinansiering under LIFE III-programmet. Dette omfatter udvælgelsen for 2003.

Firenze kommune indsendte to projekter til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2002, der ikke modtog finansiering. Den indsendte ingen projekter i 2000 og 2003.

Massa kommune indsendte et projekt til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2000, som ikke blev finansieret. Den indsendte ingen projekter i 2002 og 2003.

Prato kommune sendte ingen projekter til samfinansiering under LIFE III-programmet i 2000 og 2002. Den forelagde et projekt i 2003; evalueringsproceduren er i gang og vil blive færdiggjort inden september 2003.

Der er ikke afsat fællesskabsmidler i det sjette miljøhandlingsprogram.

For så vidt angår miljøuddannelse og informationskampagner, har ingen af de kommuner, som det ærede medlem nævnte, modtaget fællesskabsmidler siden 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0801/03

af Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (NI) til Kommissionen

(17. marts 2003)

Om: Ytringsfrihed

Euskaldunon Egunkaria, det eneste dagblad i verden på euskara (baskisk), blev i sidste uge lukket som følge af en kendelse fra Audiencia Nacional, en domstol i Madrid, der tager sig af sager, som har tilknytning til storkriminalitet. Ifølge domstolen tilhører eller samarbejder Egunkaria med ETA.

Egunkaria blev grundlagt i 1990 efter indsamling af 150 mio. pesetas (900 000 EUR) under en folkekampagne. Lørdag den 22. februar fandt der en stor demonstration sted i Donostias gader (San Sebastian). Demonstranter viftede med en avis ved navn EGUNERO, der udgives af journalister fra Egunkaria. Den første dag blev der solgt 50 000 aviser, den følgende 75 000. Demonstrationens størrelse og antallet af solgte EGUNERO-aviser viser baskernes samfundsmæssige engagement og klare solidaritet med avisen.

Finder Kommissionen, at de spanske myndigheders lukning af den baskiske avis respekterer de grundlæggende principper, der kendetegner en demokratisk stat?

Vil Kommissionen tilskynde de spanske myndigheder til omgående at genåbne avisen?

Finder Kommissionen, at isolationsfængslingen af de tilbageholdte journalister og beslaglæggelsen af deres papirer er i overensstemmelse med respekten for menneskerettighederne og pressefriheden?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af António Vitorinopå skriftlige forespørgsler E-0641/03, E-0672/03 og E-0801/03

(30. april 2003)

Lukningen af dagbladet Egunkaria er sket som følge af en retsafgørelse. Da den dømmende magt i vore demokratiske retsstater er uafhængig af den udøvende magt, kan de dømmende instansers afgørelser ikke underkastes nogen form for politisk kontrol. Derfor udtaler Kommissionen sig ikke om afgørelser, der er truffet af en domstol.

Retssystemerne i alle EU-medlemsstater indeholder i overensstemmelse med kravene i den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder de processuelle garantier, der er nødvendige for en fysisk eller juridisk person, der tiltales eller retsforfølges. I denne forbindelse bør man minde om, at hvis en person finder, at hans eller hendes grundlæggende rettigheder er blevet krænket, kan den pågældende indbringe sagen for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, når alle nationale retsmidler er udtømt.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0498/03

af Jules Maaten (ELDR) til Rådet

(21. februar 2003)

Om: De texanske myndigheders udtalelse om at ignorere Den Internationale Domstols afgørelse i sagen om henrettelse af tre mexicanere

1. Har Rådet kendskab til afgørelsen fra FN's Internationale Domstol om, at Texas (USA) bør afstå fra henrettelsen af tre mexicanere, og at de texanske myndigheders reaktion er at ignorere afgørelsen?

2. Er Rådet klar over, at der her er tale om en flerdobbelt krænkelse af Wien-konventionen om konsulære forbindelser? At der i den specifikke sag er tale om undladelse af at yde statsborgere fra et andet land konsulær bistand?

3. Kan Rådet oplyse, hvordan det omgås med Den Internationale Domstols afgørelse, og hvilke skridt det græske formandskab vil tage for at hindre henrettelserne?

4. Har Rådet gjort sig klart, at krænkelserne af Wien-konventionen kan få følger for de statsborgere fra EU-medlemsstater, der i øjeblikket sidder fængslet i USA, eller for de borgere, der i fremtiden anholdes i USA?

5. Vil Rådet gøre de amerikanske myndigheder opmærksom på, at forpligtelserne i medfør af Wien-konventionen, herunder til at yde konsulær bistand, i fuldt omfang gælder for statsborgere fra EU-medlemsstaterne?

Svar

(22. juli 2003)

Rådet har kendskab til Den Internationale Domstols (ICJ) foreløbige kendelse af 5. februar 2003 i sagen om Avena og andre mexicanske statsborgere (Mexico mod Amerikas Forenede Stater).

Rådet er klar over konsekvenserne af denne sag for anvendelsen af Wienerkonventionen om konsulære forbindelser. Eftersom ovennævnte kendelse kun er en foreløbig dom, og der endnu ikke er truffet endelig dom i sagen, finder Rådet det imidlertid for tidligt at foregribe, hvilke brud på Wienerkonventionen ICJ eventuelt vil fastslå i sin endelige dom, om nogen overhovedet.

Rådet minder om, at i henhold til artikel 94 i De Forenede Nationers pagt skal parterne i denne afgørelse (i det foreliggende tilfælde Mexico og USA) efterkomme ICJ's dom. Endvidere er det i artikel 94, stk. 2, i FN's pagt fastsat, at hvis en part i en sag undlader at opfylde sine forpligtelser i henhold til en dom, som Domstolen har afsagt, kan modparten indbringe sagen for Sikkerhedsrådet, som kan fremsætte forslag eller tage beslutning om de forholdsregler, der bør tages for at bringe dommen til udførelse.

Rådet har i lang tid været optaget af konsekvenserne af brud på Wienerkonventionen om konsulære forbindelser, både for EU- og ikke-EU-borgere, og dets holdning til dette spørgsmål er offentliggjort i EU's retningslinjer vedrørende dødsstraf, afdeling III, Minimumsstandarder, punkt v). Det er faktisk så optaget af dette spørgsmål i dødsstrafsager i USA, at det overvejer muligheden af at udarbejde et amicus curiae-indlæg vedrørende brud på retten til konsulær adgang med henblik på intervention i fremtidige sager i USA.