ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/135

(2004/C 84 E/0174)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4033/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om: Censurering af ordet »præservativ« i pressemeddelelse fra Europa-Kommissionen i anledning af Den Internationale Aids-dag efter anmodning fra formand Prodis kabinet

I ugebladet European Voice's nummer fra 11.-17. december 2003 hedder det i en artikel med titlen »Prodi forbyder præservativer i Kommissionen«, at der kort før det tidspunkt, hvor Kommissionens pressetjeneste skulle offentliggøre den officielle pressemeddelelse om Den internationale Aids-dag, kom et opkald fra formand Prodis kabinet, som beordrede pressetjenesten til at fjerne ordet »præservativ« i meddelelsen.

I svaret af 10. december 2003 på min forespørgsel E-3115/03 (1) anfører kommissær Patten, at man efter de seneste 15 års forskning, som delvist har været finansieret af EU, kan fastslå, at præservativer, når de bruges rigtigt, udgør et effektivt middel til at hindre overførsel af hiv, og det med en effektivitet på næsten 100 %.

Kan Kommissionen fortælle,

— om oplysningerne i European Voice er korrekte?

— hvorfor formand Prodis kabinet i så fald har ønsket at slette ordet »præservativ« fra pressemeddelelsen?

— hvad den politiske vurdering bag et ønske om at slette ordet »præservativ« i en officiel pressemeddelelse i anledning af Den Internationale Aids-dag er, såfremt da ikke Prodi-kabinettet ligger inde med videnskabelige oplysninger, der er i strid med Kommissionens?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(6. februar 2004)

Kommissionen har ikke anset det for nødvendigt at dementere oplysningerne i den nævnte avis, da Kommissionens holdning i denne sag længe har været klar.

Kommissionen henviser i denne forbindelse til sit svar på skriftlig forespørgsel E-3115/03 fra Maurizio Turco (2) og sin pressemeddelelse af 20. oktober 2003 med titlen »HIV/AIDS: European Research provides clear proof that HIV virus cannot pass through condoms« (3). Denne tekst, der fremsendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets sekretariat, indeholder resultater af forskningsprojekter, som Generaldirektoratet for Forskning har finansieret i 15 år. Alle de foreliggende oplysninger bekræfter, at præservativet er et yderst effektivt middel til at hindre overførsel af hiv-virus.

(1) Se side 50.

(2) Se side 50.

(3) http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/03/1410/0/RAPID&lg=EN&display=.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/623

(2004/C 78 E/0658)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3651/03

af Cees Bremmer (PPE-DE) og Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om: Dårlige arbejdsvilkår for personer på au pair-ophold i Nederlandene

Er Kommissionen bekendt med de dårlige arbejdsvilkår for 70 % af personer på au pair-ophold i Nederlandene, da disse personer skal udføre for meget og for hårdt husholdningsarbejde og passe børn i mere end de tilladte 30 timer pr. uge, hvilket fremgår af en snarligt kommende, men endnu ikke offentliggjort rapport fra det nederlandske justitsministerium (beretning i de Volkskrant den 25. november 2003)?

Er Kommissionen desuden bekendt med den uhæmmede vækst af formidlingsbureauer på Internettet, den manglende godkendelse for disse bureauer, de lange visumprocedurer og de høje omkostninger, hvorved mange bliver illegalt beskæftiget som au pair, således at deres rettigheder ikke respekteres i tilstrækkelig grad?

Er Kommissionen klar over, at disse vilkår ikke harmonerer med Kommissionens egen henstilling til medlemsstaterne om snarest muligt at undertegne og ratificere Europarådets europæiske au pair-konvention af 24. november 1969, hvori der fastlægges regler om bl.a. arbejdsvilkår og oprettelse af nationale samråds- og informationsstrukturer?

Kan Kommissionen undersøge, hvorvidt der også forekommer udnyttelse af personer på au pair-ophold i andre EU-medlemsstater?

Hvordan påtænker Kommissionen at imødegå denne praksis bl.a. på baggrund af den stigende uvished om sikringen af rettighederne for personer på au pair-ophold — rent bortset fra deres eget ansvar — og i betragtning af Kommissionens opgave om at fremme et nært samarbejde mellem medlemsstaterne på det sociale område (art. 136 i tilknytning til art. 140 i EF-traktaten)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(23. januar 2004)

Der findes ikke nogen specifik EU-lovgivning for au pairer. De betragtes derfor som arbejdstagere i henhold til definitionen i det land, de arbejder i, og de er generelt omfattet af de gældende arbejdsretlige direktiver.

Kommissionen har ved henstilling 85/64/EØF af 20. december 1984 (1) henstillet til medlemsstaterne at undertegne og ratificere Europarådets europæiske overenskomst af 24. november 1969 om au pair-ansættelse. At dømme ud fra de oplysninger, Kommissionen hidtil har modtaget om au pairers situation, har man ikke fundet det nødvendigt at tage yderligere konkrete skridt i sagen.

(1) EFT L 24 af 29.1.1985.
2.

Navigationsstyrede satellitsystemer udbyder signaler, der er åbne for alle brugere (såkaldt »åbne tjenester« (Open service) i Galileos tilfælde) og sikrede signaler (såkaldt »offentlige regulerede tjenester« (Public Regulated Service) i Galileos tilfælde). Det er teknisk set muligt at forstyrre alle former for navigationssignaler uanset deres frekvens, og det er ligeledes muligt kun at forstyrre de åbne signaler, medens man opretholder adgangen til de sikrede systemer, idet de sender på forskellige frekvenser. Hvad angår Galileos åbne signaler pågår der drøftelser med USA for at finde frem til den mest effektive standard til Galileos og det fremtidige GPS III-projekts åbne signaler med henblik på at sikre brugerne så effektive tjenester som muligt. Disse drøftelser har til formål at sikre fuld interoperabilitet mellem de to systemer og sikre en de facto verdensomspændende standard for satellitnavigation. Man kan i den forbindelse glæde sig over, at USA hvad angår åbne og kommercielle tjenester er villig til at anvende de samme frekvenser som Galileo, hvilket giver det europæiske program en afgørende fordel for dets anvendelse i resten af verden.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/481

(2004/C 84 E/0558)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2154/03

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(24. juni 2003)

Om: Forsinkelser med hensyn til udbetaling af støtte til SMV-projekter

Formålet med det femte og sjette forskningsrammeprogram er bl.a. at fremme innovationsprojekter. På baggrund heraf har Kommissionen anmodet interesserede parter om at indsende forslag til sådanne projekter under referencenummer INN/01/02. Sidste frist for indsendelse af forslag var den 15. marts 2002. Efter vurderingen af forslagene blev der i juni 2002 givet tilsagn om støtte til 31 projekter. Ved udgangen af december 2002 var der dog kun blevet indgået fire kontrakter.

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor der for 27 ud af 31 projekters vedkommende mere end et år efter Kommissionens tilsagn om støtte endnu ikke er blevet indgået nogen kontrakter, og hvornår Kommissionen agter at indgå disse?

Er Kommissionen enig med mig i, at der med sådanne forsinkelser er betydelig risiko for, at visse projekter ikke bliver gennemført? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i bekræftende fald iværksætte for at sikre, at eventuelle negative følger af sådanne forsinkelser bliver så ubetydelige som muligt?

Hvor mange projekter er der tale om inden for det femte og sjette forskningsrammeprogram, hvor vurderingen heraf blev afsluttet for mindst et år siden, men hvor der endnu ikke er blevet undertegnet nogen kontrakt?

Ved udgangen af maj 2003 kunne der under posten forskning og teknologisk udvikling konstateres manglende udbetalinger til en værdi af 7 mia. EUR. Kan Kommissionen oplyse, hvornår den senest forventer at udbetale disse beløb, hvilke foranstaltninger den i den forbindelse agter at iværksætte, og om der er risiko for, at en del af disse midler annulleres? Vil der i den sammenhæng også ske forsinkelser med hensyn til betalingen af regninger for igangværende projekter? Hvor mange tilfælde (absolut og relativ andel af alle igangværende projekter) vil der i bekræftende fald være tale om, og hvad er årsagen hertil?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(18. september 2003)

Som svar på punkt 3 i den skriftlige forespørgsel fra det ærede medlem fremlægges i det nedenstående en oversigt over de forskningskontrakter, som endnu ikke er blevet undertegnet, og for hvilke evalueringen er blevet gennemført for over et år siden.

Oversigten vedrører kun det femte FTU-rammeprogram. Spørgsmålet er ikke relevant for gennemførelsen af det sjette rammeprogram, som først er blevet iværksat ved udgangen af 2002.

— Ti individuelle stipendier inden for området »Den menneskelige faktor og mobilitet«

— Tyve CRAFT-projekter inden for området industrielle teknologier

— To projekter inden for miljøområdet

— Fire projekter inden for området »Samfund og videnøknomi«

I de fleste tilfælde kan forsinkelserne henføres til kontrahenterne (kontrahent under afvikling, tilbagetrækning, ændring af sammensætning, der kræver en ny registrering, osv.) eller manglende stabilitet inden for konsortierne (konkurs, ændring af prioriteter, ændring af partnere eller koordinator osv.)
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/406

(2004/C 88 E/0412)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2370/03

af Anna Karamanou (PSE) til Kommissionen

(16. juli 2003)

Om: Britiske soldaters gruppevoldtægt af kvinder i Kenya

For nylig kom det frem i lyset, at 650 kvinder fra byen Isiolo i det østlige Kenya har fremført klager over, at de har været ofre for voldtægt, der ofte blev begået som gruppevoldtægt af britiske soldater. I denne region findes der en britisk militærlejr, hvor der hvert år gennemføres øvelser. Ifølge klagerne går voldtægterne tilbage til 1977, og den britiske forsvarsminister, som havde kendskab hertil, har aldrig grebet ind heroverfor. Som følge af disse voldtægter har mange af disse kvinder født mulatter og er blevet marginaliseret og forstødt af deres familier. Flertallet af disse kvinder har med økonomisk hjælp fra deres land anlagt retssager og kræver erstatning.

Nedennævnte elementer fremkalder vrede og harme:

— seksuelle overgreb på disse kvinder, især begået af europæiske borgere, som en form for adspredelse,

— total mangel på respekt for disse kvinders psykiske og fysiske integritet,

— den pris, som disse kvinder og deres børn betaler i form af marginalisering og forstødelse fra deres familiers side i en situation, som de ikke selv er ansvarlige for.

Kommissionen bedes oplyse, om den har til hensigt at intervenere, for at denne sag klarlægges, for at disse kenyanske kvinder får moralsk oprejsning og finansiel erstatning, og for at der statueres et eksempel, idet de skyldige straffes. Hvilke foranstaltninger agter den i sidste instans at træffe, således at disse tilfælde af voldtægt af og seksuelle overgreb på kvinder, som er en alvorlig krænkelse af kvindernes menneskerettigheder, i fremtiden ikke mere forekommer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten

(14. august 2003)

Kommissionen har modtaget oplysninger om britiske soldaters påståede massevoldtægt af kvinder i Kenya. Kommissionen finder, at det er regeringen i den pågældende medlemsstat, der skal forfølge sagen og træffe passende foranstaltninger. I den forbindelse vil Kommissionen henlede opmærksomheden på Amnesty International's rapport med titlen »Decades of Impunity: Serious allegations of Rape of Kenyan Women by UK Army Personnel«, hvori det nævnes, at det kongelige britiske militærpolitis undersøgelsesenhed (RMP-SIB) i april 2003 indledte en undersøgelse af en række påståede voldtægter.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/908

(2004/C 78 E/0960)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4063/03

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. januar 2004)

Om: Arbejdstagere med éndagskontrakter

De græske organisationer OPAP og ODIE har i mange år beskæftiget arbejdstagere på grundlag af »éndagskontrakter«, dvs. de har dagligt fornyet deres kontrakter gennem 5-20 år. Resultatet af denne taktik er, at arbejdstagerne ikke kan nyde godt af deres grundlæggende arbejds- og forsikringsmæssige rettigheder, såsom betalt barselsorlov, fordi forsikringskasserne nægter at forsikre arbejdstagere, der er ansat på éndagskontrakter. Disse ansættelseskontrakter er en klar overtrædelse af charteret om de grundlæggende rettigheder, fællesskabsbestemmelserne fastlagt i direktiv 1999/70/EØF (1), 76/207/EØF (2), 86/613/EØF (3) og 92/85/EØF (4) samt Domstolens retspraksis.

Finder Kommissionen sådanne ansættelseskontrakter acceptable? Hvilke foranstaltninger agter den at træffe for at sikre, at disse arbejdstagere kan udøve alle deres arbejdsrettigheder? Kan bestemmelserne i direktiv 1999/70/EF finde anvendelse på de ovennævnte arbejdstagere?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(13. februar 2004)

Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, finder anvendelse på alle med tidsbegrænset ansættelse som defineret ved lov, kollektiv aftale eller gældende praksis i den enkelte medlemsstat.

Personer med éndagskontrakter, der i Grækenland betragtes som arbejdstagere, er således omfattet af direktivet, mens personer, der betragtes som tjenesteydere, ikke er omfattet af direktivet.

I henhold til direktivets § 5 skal medlemsstaterne fastsætte bestemmelser for at forhindre misbrug hidrørende fra anvendelsen af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter eller ansættelsesforhold og enten kræve objektive omstændigheder, der kan begrunde en fornyelse af sådanne kontrakter eller ansættelsesforhold eller fastsætte den maksimale samlede varighed af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter eller arbejdsforhold eller antallet af gange, sådanne kontrakter eller ansættelsesforhold kan fornys. De bestemmelser, der fastsættes, skal være af en sådan art, at de forhindrer misbrug. Hvis der er arbejdstagere med éndagskontrakter, der fornys dagligt i flere år, er dette efter alt at dømme ikke foreneligt med direktivets § 5.

Kommissionen har i øjeblikket en aktiv kontakt til de græske myndigheder for at påse, at direktivet gennemføres korrekt.

(1) EFT L 175 af 10.7.1999, s. 43.

(2) EFT L 39 af 14.2.1976, s. 40.

(3) EFT L 359 af 19.12.1986, s. 56.

(4) EFT L 348 af 28.11.1992, s. 1.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/59

(2004/C 88 E/0064)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2024/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(17. juni 2003)

Om: Krænkelse af trosfriheden i Turkmenistan

Der er igennem længere tid sket alvorlige og systematiske krænkelser af trosfriheden i Turkmenistan.

Den 31. maj blev den protestantiske kirke i Turkmenistan således endnu en gang udsat for et alvorligt overgreb, da fem medlemmer af den protestantiske menighed i byen Abadam, Nuri, Berdiev, Rabat Niyazova, Guzelya Syraeva, Lyudmila Galkina og Akgulya Niyazova, blev hentet i deres hjem af det lokale politik og bragt til politistationen, hvor de blev underkastet langvarige forhør. Politiet beslaglagde desuden bøger og truede dem med af at konfiskere deres lejlighed, hvis de vedbliver med at samles på dette sted for at dyrke deres tro.

Dette overgreb er det seneste af en lang række eksempler på undertrykkelse og intimidering begået af myndighederne i Turkmenistan mod de katolske og protestantiske menigheder samt Jehovas Vidner, som regeringsmyndighederne ikke vil anerkende, og hvis aktiviteter betragtes som ulovlige.

OECD's kontor i den turkmenske hovedstad har afvist at kommentere oplysningerne om indtrængen og krænkelse af trosfriheden i Turkmenistan, og Dieter Matthei fra OECD's kontor i Asjgabad har meddelt, at han ikke har nogen oplysninger om overgrebene på protestanterne, og henviser til OECD's hovedkontor i Wien, hvis man ønsker oplysninger om overholdelse af trosfriheden i Turkmenistan.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse, om den er bekendt med de alvorlige og systematiske krænkelser igennem længere tid i Turkmenistan og med det ovenfor omtalte tilfælde?

Hvilke initiativer vil Kommissionen tage eller tilskynde til med det formål at lægge pres på de turkmenske myndigheder, så trosfriheden respekteres i landet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Chris Patten

(16. juli 2003)

Kommissionen er stærkt bekymret over de vanskeligheder, som religiøse grupper, der ønsker at etablere sig i Turkmenistan, står overfor.

Selv om Turkmenistans forfatning garanterer trosfrihed, kræver forfatningens gennemførelsesbestemmelser, at alle religiøse grupper skal registreres officielt, og de skal fremlægge en liste med 500 underskrifter fra borgere over 18 år. Bortset fra den russiske ortodokse kirkes og sunniislams aktiviteter, begrænser loven effektivt alle andre religiøse aktiviteter.

Da vores handels- og samarbejdsaftale ikke omfatter menneskerettigheder, eksisterer der for indeværende ikke en formel bilateral ramme, hvor disse spørgsmål kan drøftes mellem EU's institutioner og de turkmeniske myndigheder.

Sammen med kontoret for demokratiske institutioner under Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) arbejder Kommissionen imidlertid aktivt på at fremme menneskerettighederne i Turkmenistan.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/111

(2004/C 78 E/0112)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2408/03

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(21. juli 2003)

Om: Brug af LCD-skærme under bilkørsel

Ifølge en artikel i det flamske dagblad Het Belang van Limburg af 28. juni 2003 installeres der flere og flere LCD-skærme i biler, som kan afspille dvd'er og spil. Der er i den forbindelse ikke altid tale om brug i »funktionelt« øjemed, såsom at finde vej eller underholde passagerer, men i mange tilfælde er der også tale om, at chaufføren selv vil underholdes. Nogle af disse apparater er ganske vist forsynet med en sikkerhedsanordning, således at produktet kun kan anvendes med trukket håndbremse, men der manipuleres ofte med denne anordning.

Det er i mange europæiske lande forbudt at telefonere under kørslen, hvis det ikke kan ske håndfrit. Da man ikke samtidig kan kigge på en sådan skærm og opmærksomt følge trafikken, har de nederlandske myndigheder nu besluttet at forbyde LCD-skærme, som chaufføren kan kigge på under kørslen.

Er Kommissionen orienteret om tendensen til installering af LCD-skærme for chauffører og overvejer den, analogt med Nederlandene, at forbyde denne slags produkter på EU-plan, da de afleder opmærksomheden under kørslen?

Nøjagtig hvilke foranstaltninger vil den i bekræftende fald træffe, og skal forbudet gælde brugen i såvel »funktionelt« som »underholdningsmæssigt« øjemed?

Hvilke argumenter vil den i benægtende fald fremføre for ikke at følge de nederlandske myndigheder?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/817

(2004/C 78 E/0868)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3507/03

af Paul Lannoye (Verts/ALE) til Kommissionen

(25. november 2003)

Om: Beskyttelse af skildpaddearten Caretta caretta i Grækenland

Det er tydeligt bevist, at der ikke sker fremskridt i udviklingen af havreservatet på Zakynthos (Grækenland) og i gennemførelsen af de beskyttelsesforanstaltninger, der er forhandlet og finansieret af Kommissionen for skildpaddearten Caretta caretta, samt at der tværtimod ydes modstand både lokalt og fra den græske regering.

Kan Kommissionen bekræfte disse oplysninger? Hvad er resultatet af de nylige undersøgelser, som Kommissionen har foretaget på stedet?
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/583

(2004/C 78 E/0617)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3549/03

af José Ribeiro e Castro (UEN) til Kommissionen

(28. november 2003)

Om: Samhørighedsfonden — Portugal

Ifølge oplysninger fra Kommissionen sluttede suspensionen af Samhørighedsfonden for Portugal i begyndelsen af dette år. Denne normalisering af Samhørighedsfonden har dog indtil nu haft få eller ingen virkninger. Det er velkendt, at Portugal gennem regeringens indsats har gjort enorme bestræbelser på at konsolidere budgettet og opfylde kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det erkendes også, at Portugal af geografiske årsager — især med henblik på den kommende udvidelse — på grund af sin perifere beliggenhed vil blive ramt af store økonomiske følger. Foranstaltningerne i infrastruktur- og transportsektoren er derfor af særlig stor betydning.

På den anden side er det jo heldigvis allerede — efter topmøderne i Göteborg i 1999 og Lissabon i 2000 — blevet fastslået, at EU's økonomiske og materielle udviklingsmål kun skal søges nået under overholdelse af kriterierne om bæredygtighed, dvs. den såkaldte miljødimension. Der blev for eksempel opstillet et krav om, at gennemførelsen af forskellige aktiviteter, som falder ind under EU's kompetenceområde, skulle ske under overholdelse af bæredygtighedskriteriet.

Sagt med andre ord er transportinfrastrukturerne og miljøet to områder af afgørende betydning for den konvergens, som Portugal tilstræber, og den højt ønskede sociale samhørighed i EU, og de er også derfor genstand for Samhørighedsfonden.

Kommissionen bedes på denne baggrund besvare følgende:

1. Kan Kommissionen meddele, hvordan den nuværende situation ser ud med hensyn til anvendelsen af Samhørighedsfonden, såvel i proceduremæssig som i kvantitativ henseende?

2. Er der belæg for de nyheder, der er kommet frem i offentligheden om, at Portugal risikerer at miste disse midler?

3. I hvor mange tilfælde er der hidtil opnået godkendelse i forhold til, hvad Kommissionen havde forventet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(9. januar 2004)

Det vejledende beløb fra Samhørighedsfonden til Portugal for året 2003 beløber sig til 478 mio. EUR. Til dette beløb kommer 169 mio. EUR, der ikke er blevet udnyttet af Portugal i 2002. Portugal råder derfor i 2003 over et vejledende beløb på 647 mio. EUR til samfinansiering af projekter på transport- og miljøområdet.

Af dette beløb har Kommissionen i december 2003 indgået forpligtelse for 645 mio. EUR, heraf 139 mio. EUR svarende til 12 projekter, der allerede er vedtaget de foregående år, og 506 mio. EUR til 23 nye projekter.

Kommissionen mener derfor, at Portugals udnyttelse af forpligtelsesbevillingerne fra Samhørighedsfonden har været tilfredsstillende, da forsinkelsen for år 2002 har kunnet indhentes.