SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0373/00

af André Brie (GUE/NGL) til Kommissionen

(14. februar 2000)

Om: Udbetaling af EU-strukturfondsstøtte efter udpegning af særlige bevaringsområder i de østtyske delstater (Habitat-direktivet 92/43/EØF)

I betragtning af, at Tyskland og visse tyske delstater endnu ikke har gennemført Rådets direktiv 92/43/EØF(1)af 21. marts 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (Habitat-direktivet), kan også de delstater, der har opfyldt deres forpligtelser i denne forbindelse, nu risikere, at støtten fra Strukturfonden blokeres. Mecklenburg-Vorpommern har f.eks. udpeget 136 særlige bevaringsområder med et areal på 181.000 ha (7,9 % af delstatens areal). For de struktursvage østtyske delstater ville Kommissionens bebudede politik i det mindste resultere i en forhaling af udbetalingen af mål 1-støtte og EUGFL-bevillinger til landdistrikterne. I betragtning af de alvorlige økonomiske og sociale problemer i disse områder ville konsekvenserne være ekstremt negative.

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at forhindre, at de østtyske delstater, der har opfyldt deres forpligtelser i henhold til Habitat-direktivet, kommer til at undgælde for forbundsregeringens og andre delstaters forsømmelser?

Anser Kommissionen det for nødvendigt eller muligt at behandle og godkende anmodninger om udbetaling af støtte til specifikke delstater eller specifikke projekter?

Er Kommissionen klar over, at en negativ afgørelse dels ville få meget alvorlige økonomiske og sociale konsekvenser, dels på lang sigt ville påvirke befolkningens vilje til at engagere sig i miljøbeskyttelse, mens en positiv afgørelse uden tvivl også ville blive opfattet som en anerkendelse af en aktiv miljøpolitik?

(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(31. marts 2000)

Som det ærede medlem ved, blev udfærdigelsen af Natura 2000-listen over bevaringsområder af EF-betydning, der også dækker områder under Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter og Rådets direktiv af 2. april 1979 om bevaring af vilde fugle(1) forsinket, da flere stater, herunder Tyskland, ikke havde indgivet passende forslag. Listen skulle have været udfærdiget inden juni 1998. Fristen for forslag udløb i juni 1995.

I betragtning af den sene udpegning af bevaringsområder og for at sikre, at Kommissionen kan udføre sine opgaver efter EF-traktatens artikel 6, erindrede Kommissionen formelt alle medlemsstater den 23. juni 1999 om deres pligt til at garantere programmernes og projekternes overensstemmelse med begge direktiver.

De tyske delstater herunder Mecklenburg-Vorpommern har i mellemtiden givet meddelelse om nogle bevaringsområder og er ved at forberede meddelelser om yderligere bevaringsområder.

I betragtning af de juridiske krav kan programmeringsdokumenterne kun godkendes, hvis de indeholder et klart tilsagn fra de tyske regionale myndigheder om, at alle mulige negative følger for bevaringsområder eller områder, der skal beskyttes under Natura 2000, vil blive behørigt vurderet, og at der vil blive truffet passende foranstaltninger. Kommissionen vil under alle omstændigheder vurdere hver plan eller hvert program ud fra dets individuelle indhold.

Det er Kommissionens mål at fremme de støtteberettigede områders socioøkonomiske udvikling på en måde, der er i overensstemmelse med basisprincipperne for en bæredygtig udvikling.

(1) EFT L 103 af 25.4.1979.