ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2902/97 af W.G. van Velzen (PPE) og Ria Oomen-Ruijten (PPE) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Ansvar

I begyndelsen af august blev det kendt, at der i Zelzate i Belgien forefindes en enorm jordbundsforurening, som ifoelge maalinger foraarsages af polycykliske aromatiske kulbrinter (PAK). PAK'er, der spredes med luften, indvirker i mindre omfang det Zeelandsk-flamske graenseomraade, navnlig lokaliteterne Sas van Gent og Axel i Nederlandene. Man formoder, at en kemivirksomhed foraarsager forureningen.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke procedurer der skal foelges for at stille den belgiske forurener til ansvar for den skade, der er opstaaet i Zeeland-Flandern?

Til hvem skal de nederlandske skadelidte henvende sig for at faa godtgjort deres skade, hvis de belgiske myndigheder ikke er i stand til at formulere en enslydende konklusion om, hvem der er forureneren af PAK'er i Zelzate?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (10. november 1997)

De aerede medlemmer henvises til Kommissionens svar paa skriftlig forespoergsel P-2879/97 fra fr. Boogerd Quaak ((Se side 90. )) og E-2900/97 ((Se side 97. )) fra dem selv.

Bruxelles- og Lugano-konventionerne om retternes kompetence om fuldbyrdelse af retsafgoerelsen i borgerlige sager, herunder handelssager, daekker de procedurer, der skal foelges for at fastslaa forurenerens ansvar. I henhold til disse konventioner og den retspraksis, der er baseret herpaa, vil domstolene baade paa det sted, hvor den skadevoldende handling har fundet sted (Belgien), og paa det sted, hvor skaden er foraarsaget (ogsaa Nederlandene), vaere kompetente. Det er saa op til den paagaeldende dommer paa grundlag af de internationale privatretlige bestemmelser at afgoere, hvilken national lovgivning, indbefattet bestemmelser om ansvar, der finder anvendelse i den paagaeldende sag.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2612/97 af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Normer for oekologisk landbrug

I forbindelse med regulativet om oekologisk kvaegopdraet foreslaas det, at der indfoeres forbud mod mere end to allopatiske behandlingsforloeb pr. dyr paa ét aar eller i dets levetid. Hvilke videnskabelige data tager Kommisisonens henstillinger udgangspunkt i?

Vil et saadant forbud reelt forhindre landmaend i at anvende ormemidler til moderfaar, der laemmer?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (6. oktober 1997)

Kommissionens forslag ((KOM(96) 366. )) til Raadets forordning om indfoejelse af bestemmelserne om animalsk produktion i Raadets forordning (EOEF) 2092/91 om oekologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf paa landbrugsprodukter og levnedsmidler ((EFT L 198 af den 22.7.1991. )) indeholder en bestemmelse, der forbyder salg af oekologiske produkter fra dyr, som har vaeret udsat for mere end to allopatiske behandlingsforloeb, dog ikke mod parasitter. Behandlinger mod parasitter (f.eks. ormemidler til faar) ville altsaa ikke vaere omfattet af denne bestemmelse og ville derfor vaere tilladt.

Inden for oekologisk landbrug er dyresundheden baseret paa tre grundprincipper, nemlig valg af racer, der er modstandsdygtige over for sygdomme, valg af oekologisk foder og ekstensive staldsystemer. Der foreligger bevis for, at sygdomsproblemerne er mindre alvorlige, hvis disse principper respekteres, og allopatiske behandlinger vil kun vaere noedvendig i usaedvanlige tilfaelde.

Der tages hensyn til videnskabelige data inden for oekologiske landbrug, men det er ikke dem der vejer tungest, naar der opstilles regler. Det oekologiske landbrug er en saerlig produktionsform, hvis produkter forsynes med et maerke som garanti for en saerlig produktkvalitet, som forbrugeren forbinder med saadanne produkter.

Restriktionerne med hensyn til oekologiske husdyr generelt, og isaer hvad angaar brugen af allopatisk medicin, er blevet indfoert efter grundig undersoegelse af den eksisterende praksis inden for oekologisk landbrug i medlemsstaterne og ud fra forbrugernes forventninger med hensyn til denne praksis. I denne sammenhaeng er det noedvendigt at begraense brugen af allopatisk medicin til et absolut minimum. I moedeperioden i maj 1997 afgav Parlamentet udtalelse om Kommissionens forslag efter en noeje gennemgang af de foreslaaede produktionsnormer og bekraeftede det grundlaeggende princip om et begraenset antal behandlinger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2039/97 af Bernhard RAPKAY til Kommissionen. EU-midler til det østlige Ruhrområde (Dortmund, Hamm og Unna amtskommune) (SUPPLERENDE SVAR)



EF-Tidende nr. C 102 af 03/04/1998 s. 0010



SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2039/97 af Bernhard Rapkay (PSE) til Kommissionen (13. juni 1997) Om: EU-midler til det oestlige Ruhromraade (Dortmund, Hamm og Unna amtskommune) I hvilken stoerrelsesorden og til hvilke foranstaltninger gik der i 1995 og 1996 midler fra EU til det oestlige Ruhromraade fra: 1. Den Europaeiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) 2. Den Europaeiske Socialfond (ESF) 3. EU's forskningsprogrammer 4. EU's uddannelsesprogrammer 5. EU's ungdomsprogrammer 6. EU's miljoeprogrammer 7. EU's energiprogrammer 8. andre EU-programmer? Supplerende svar afgivet paa Kommissionens vegne af Jacques Santer (13. november 1997) Som supplement til sit svar af 3. juli 1997 ((EFT C 391 af 23.12.1997, s. 151. )) kan Kommissionen nu give foelgende oplysninger. Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det aerede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2348/97 af Patricia McKenna (V) til Raadet (18. juli 1997)

Om: Retsforfoelgelse af Khmer Rouge-lederne

I en rapport for nylig opfordrede Amnesty International det internationale samfund til at vaere med til at foere de Khmer Rouge-ledere, som antages at have vaeret ansvarlige for grove overtraedelser af menneskerettighederne i Cambodja, for en domstol og soerge for, at de faar en fair rettergang.

Amnesty udtalte, at der var en konsekvent mangel paa retfaerdighed og gennemskuelighed i Cambodjas retssystem, og »initiativer med henblik paa at gennemfoere reformer er blevet haemmet af spaendinger i koalitionsregeringen«. Af denne grund vil det cambodjanske retssystem faa enorme vanskeligheder med at sikre Khmer Rouge-lederne en rettergang, som er i overensstemmelse med de internationale normer for retfaerdighed.

Fordi de sigtelser, som sandsynligvis vil blive rejst mod Khmer Rouge-lederne, omfatter overtraedelser af Genève-konventionen, som er lovovertraedelser under international jurisdiktion, kan Khmer Rouge-lederne retsforfoelges i et hvilket som helst land.

Hvilke foranstaltninger agter Raadet at traeffe for at soerge for, at Khmer Rouge-lederne, der er sigtet for overtraedelser af menneskerettighederne, kan faa en fair rettergang i EU-staterne, saaledes at gerningsmaendene til de lovovertraedelser, som Cambodja har lidt under i aartier, kan blive retsforfulgt?

Samlet svar paa skriftlige forespoergsler E-2348/97 og E-2744/97 (17. oktober 1997)

1. Den Europaeiske Union har med bekymring fulgt den seneste udvikling i Cambodja. Den har bl.a. rettet henvendelser til kong Sihanouk og de to premierministre, Ung Hout og Hun Sen, for at opnaa politiske garantier om en hurtig tilbagevenden til forfatningsmaessig normalitet i Cambodja.

Den Europaeiske Union er bekymret over paastandene om lynjustits og forsvundne personer i koelvandet paa kuppet den 5. juli 1997. Den Europaeiske Union har anmodet om, at der kastes fuldt lys over disse rapporter, og at respekten for menneskerettighederne omgaaende genindfoeres.

Cambodjas regering har givet tilsagn herom.

2. Khmer Rouge har spillet en afgoerende rolle i den seneste cambodjanske krise, som foerte til, at prins Rannarrididdh blev afsat som premierminister. Khmer Rouge holder i oevrigt fortsat landets nordlige omraader besat.

Den Europaeiske Union stoetter en forhandlingsloesning mellem alle de parter, som er rede til at acceptere den forfatningsmaessige legalitet, med henblik paa national forsoning.

De personer, som er ansvarlige for udbytning og forbrydelser mod menneskeheden som defineret i Genève-konventionen, boer snarest muligt retsforfoelges.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2422/97 af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) til Kommissionen (11. juli 1997)

Om: Kommissionens vedtagelse af ICCAT's henstillinger

Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) vedtog paa sin seneste aarssamling en henstilling, der bestod i at forbyde import af atlantisk tun fra Honduras, Belice og Panama, saa laenge disse lande ikke viser, at de foelger ICCAT's henstillinger. Hvad er aarsagen til, at Kommissionen endnu ikke har vedtaget noget initiativ i forbindelse med disse henstillinger?

Hvornaar agter Kommissionen at goere det, i betragtning af at fristen udloeber den 4. august 1997?

Hvornaar agter Kommissionen at vedtage de andre foranstaltninger, der blev godkendt af ICCAT i forbindelse med atlantisk tun saasom bl.a. forbud mod langline paa skibe over 24 m eller forbud mod anvendelse af fly?

Samlet svar afgivet paa Kommissionens vegne af Emma Bonino paa skriftlige forespoergsler E-2394/97 og E-2422/97 (17. september 1997)

Kommissionen er enig med det aerede medlem i, at gennemfoerelsen af den henstilling, der er vedtaget af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT), og hvori de kontraherende parter anmodes om at udstede forbud mod import af atlantisk tun fra Belize og Honduras, henhoerer under Faellesskabets kompetence, naar foranstaltningerne er vedtaget af en eller flere medlemsstater.

Kommissionen agter saa hurtigt som muligt at stille forslag om, at Faellesskabet vedtager ICCAT's henstillinger vedroerende atlantisk tun.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2987/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Miljoeoedelaeggelse i Middelhavet paa grund af en muteret alge

I de senere aar har en muteret tropisk algeart, caulerpa taxifolia, bredt sig i Middelhavet efter at vaere blevet indfoert i Europa til udsmykning af et akvarium i en tysk zoologisk have. Algen er undergaaet en mutationsproces med det resultat, at der er opstaaet en ny art, som breder sig med stor hast og er modstandsdygtig over for ethvert forsoeg paa at tilintetgoere den.

Paa de steder, som den har bredt sig til, findes ikke laengere koraller, svampe, krabber og andre arter tilhoerende havets flora og fauna, og til sidst vil ogsaa fiskene forsvinde. Denne nye art breder sig med stor hastighed og medfoerer omfattende oedelaeggelser af det foelsomme middelhavsmiljoe.

Hvad agter Kommissionen at foretage sig i denne sag? Hvilke initiativer vil den tage for at afvaerge udviklingen henimod denne katastrofe, som Middelhavet med usvigelig sikkerhed imoedegaar?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (30. oktober 1997)

Kommissionen har fra 1992 til 1995, via LIFE-finansieringsinstrumentet, vaeret med til at finansiere et internationalt projekt, der gik ud paa at undersoege udbredelsen af algen Caulerpa taxifolia i Middelhavet og forhindre dens videreudvikling. Projektet blev gennemfoert af franske, spanske og italienske forskergrupper.

I betragtning af projektets resultater og algens fortsatte udbredelse besluttede Kommissionen i 1995 at bevilge yderligere Life-finansiering til forsoeg med forskellige metoder til udryddelse af algen og etablering af en strategi til kontrol med dens udbredelse. Projektet koordineres af en »groupement d'intérêt scientifique« (GIS) ved navn Posidonie, i Marseille, hvorfra det aerede medlem kan indhente mere detaljerede oplysninger.

GIS Posidonie har blandt andet afholdt et internationalt kollokvium (19. - 20. september 1997) om kontrol med udbredelsen af Caulerpa taxifolia, og akterne herfra forventes snart offentliggjort.

Det maa her bemaerkes, at selv om Kommissionen via Life-finansieringsinstrumentet er med til at indkredse dette problem og finde frem til loesningsmodeller, er det op til de paagaeldende medlemsstater at traeffe de eventuelle strukturelle foranstaltninger.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3296/97 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (20. oktober 1997)

Om: Destabiliserende manoevrer foretaget af Tyrkiet

Af nogle for nyligt fremkomne oplysninger fremgaar det, at den tyrkiske hemmelige efterretningstjeneste er i faerd med at udarbejde en plan for destabilisering af det aegaeiske omraade under paaskud af at ville »forfoelge« angivelige kurdiske oproerere paa én af oeerne i det oestlige AEgaeerhav.

Hele aktionen har til formaal at tilsmudse en EU-medlemsstat, nemlig Graekenland, ved at udnaevne den til terroristcenter samt at rejse tvivl om dens suveraenitetsrettigheder under paaskud af at ville bekaempe og forebygge terrorhandlinger.

Paa baggrund af, at Tyrkiet er associeret med EU, hvilket forpligter landet til at overholde de folkeretlige bestemmelser, bedes Kommissionen oplyse foelgende: Hvilke foranstaltninger agter den at traeffe for at forhindre en generel destabilisering af AEgaeerhavet, hvis foelger vil vaere til skade for selve EU?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (17. november 1997)

Det er Kommissionens opfattelse, at sagen ligger uden for dens kompetence.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3037/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (1. oktober 1997)

Om: Diskriminering paa grund af hoejde

Det er absurd, at der i Europa af aar 2000, hvor Det Europaeiske Faellesskab i 50 aar har kaempet mod diskriminering paa grund af koen, race, etnisk og social oprindelse, invaliditet, seksuelle tilboejeligheder, religion osv., forekommer tilfaelde af diskriminering paa grund af hoejde.

I Italien har en nyudklaekket laegevidenskabelig kandidat indgivet regulaer anmodning om optagelse paa Scuola degli Allievi Ufficiali di Complemento (AUC) for at aftjene sin vaernepligt.

Vedkommende er blevet kasseret, fordi han kun er 1,63 m hoej og saaledes ikke opfylder det vilkaarligt fastlagte krav om en mindstehoejde paa 1,65 m. Beviset for, at den fremtidige rekrut er fuldt egnet, er, at han er blevet optaget i faldskaermskorpset som almindelig soldat.

Vil Kommissionen henvende sig til medlemsstaterne for at sikre, at de ikke laengere goer sig skyldige i lignende alvorlige undladelser af at sikre borgerne ligebehandling? (Ovennaevnte laege er Andrea Pomesano fra Bergamo)?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Padraig Flynn (10. november 1997)

Kommissionen har ikke kompetence til at behandle det aerede parlamentsmedlems spoergsmaal.

I henhold til gaeldende faellesskabsret henhoerer spoergsmaal vedroerende militaertjeneste udelukkende under medlemsstaternes kompetence.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2007/97 af Leonie van Bladel (UPE) til Raadet (18. juni 1997)

Om: Etiopien

1. Kan Raadet oplyse, hvorfor der ikke laegges pres paa de etiopiske myndigheder paa grund af de meget alvorlige kraenkelser af menneskerettighederne, der rammer Oromo-befolkningsgruppen?

2. Kan Raadet oplyse, hvorfor det under parternes droeftelser om udviklingshjaelp ikke har kraevet, at der gennemfoeres en fredelig og konstruktiv dialog med Oromo-befolkningsgruppen paa omkring 25 mio. mennesker?

3. Er Raadet bekendt med det forhold, at udviklingsbistand fra EU ikke altid kommer frem til de kompetente organisationer, og at Oromo-befolkningsgruppen paa forhaand udelukkes fra udviklingsbistand fra EU?

4. Har Raadet over for de etiopiske myndigheder behandlet det forhold, at etiopiske journalister, og navnlig journalister fra Oromo-provinsen eller af Oromo-herkomst, i betragtelig grad haemmes i deres arbejde, og at journalister desuden uden anklage og uden nogen form for domstolsbehandling fastholdes og torteres i faengslerne?

5. Er Raadet rede til at tage hjaelpen til Etiopien op til fornyet overvejelse eller til at stoppe den, saa laenge den etiopiske regeringshaer fortsaetter de militaere aktioner mod Oromoerne?

Svar (10. november 1997)

Raadet foelger opmaerksomt situationen i Etiopien og er bekendt med beretningerne om kraenkelser af menneskerettighederne i Etiopien, der rammer etniske grupper, herunder Oromo-befolkningen. Det deler fuldt ud det aerede parlamentsmedlems bekymringer over denne situation. Ifoelge de foreliggende oplysninger er der imidlertid ikke nogen entydig forbindelse mellem Oromo-befolkningens specifikke etniske tilhoersforhold og myndighedernes kraenkelser af menneskerettighederne. Raadet har ikke destomindre benyttet og vil benytte enhver lejlighed til at goere det klart over for de etiopiske myndigheder, at menneskerettighederne skal overholdes. Unionen har tilkendegivet, at den er indstillet paa at bistaa Etiopien hermed.

Raadet deler ikke det aerede medlems opfattelse med hensyn til, at Oromo-befolkningen paa forhaand udelukkes fra EU's udviklingsbistand.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2737/97 af Gianni Tamino (V) til Kommissionen (1. september 1997)

Om: Uforenelighed mellem lov nr. 15 af 22.5.1997 fra regionen Veneto og faellesskabslovgivningen

I det officielle tidende nr. 43 af 27.5.1997 fra regionen Veneto (Italien) er offentliggjort regionallov nr. 15 af 22. maj 1997 om opdraet med henblik paa udstillinger og dekorative formaal af fuglearter, der er foedt i fangenskab, og som ikke kan jages.

Er denne bestemmelse i overensstemmelse med faellesskabsdirektiverne om beskyttelse af vilde arter og om arter, der kan jages?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (10. oktober 1997)

Kommissionen har allerede modtaget og er i gang med at gennemgaa den lov, det aerede medlem omtaler. Dersom det skulle vise sig at vaere noedvendigt, vil den ikke toeve med at indlede den procedure, der er foreskrevet i EF-traktatens artikel 169.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2350/97 af Roberta Angelilli (NI) til Kommissionen (10. juli 1997)

Om: Europaeiske forskrifter for bortskaffelse af affald

I svar paa skriftlig forespoergsel E-1409/97 ((EFT C 373 af 9.12.1997, s. 120. )) og E-1410/97 ((EFT C 373 af 9.12.1997, s. 120. )) vedroerende overholdelsen i Italien af de europaeiske forskrifter for bortskaffelse af affald naevnte Kommissionen muligheden for at henvende sig til de italienske myndigheder for at minde dem om, at det er noedvendigt at overholde artikel 4 i direktiv 91/156/EOEF ((EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32. )).

Kan Kommissionen oplyse, noejagtig hvilken myndighed den har henvendt sig til, og af praecis hvilken karakter henvendelsen har vaeret?

Kan Kommissionen endvidere give et generelt overblik over gennemfoerelsen i Italien af faellesskabsforskrifterne for bortskaffelse af affald, navnlig direktiv 91/156/EOEF?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (4. september 1997)

Kommissionen henvender sig i saadanne sager altid til den paagaeldende medlemsstats faste repraesentation ved De Europaeiske Faellesskaber.

Denne videresender Kommissionens skrivelse til de kompetente ministerier, i det foreliggende tilfaelde det italienske miljoeministerium. Interventionen fra Kommissionens side bestaar i: at angive de forhold, som der er gjort rede for i den paagaeldende klage, anmodning eller skriftlige forespoergsel; i at henvise til de faellesskabsbestemmelser paa miljoeomraadet, som gaelder for de paagaeldende forhold, saaledes som disse er blevet indberettet til Kommissionen, og i at anmode det paagaeldende lands myndigheder om oplysninger vedroerende og kommentarer til de forhold, der er redegjort for, inden for en frist paa to maaneder.

For saa vidt angaar Italiens gennemfoerelse af affaldsdirektiverne, er den italienske lovgivning endnu ikke fuldt ud bragt i overensstemmelse med Raadets direktiv 91/156/EOEF. Derudover er der yderligere tale om en raekke enkeltsager, som nu er gjort til genstand for overtraedelsessoegsmaal.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-2954/97 af Patricia McKenna (V) til Kommissionen (17. september 1997)

Om: Rensning af roerledningen til radioaktivt affald fra Cap de la Hague-atomkraftvaerket i Frankrig

Greenpeace har indgivet en klage til Kommissionen over rensningen af roerledningen til radioaktivt affald fra atomkraftvaerket i Cap de la Hague i Frankrig.

Miljoeorganisationen har anfoert, at Frankrig har givet Cogema tilladelse til at gennemfoere denne vanskelige operation, som sandsynligvis vil producere en stor maengde radioaktivt affald, uden at foelge de behoerige procedurer. Mere specifikt haevder Greenpeace, at Frankrig ikke har overholdt Raadets direktiv 85/337/EOEF ((EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40. )) om vurdering af indvirkningen paa miljoeet, artikel 37 i Euratom-traktaten, hvorefter det skulle have givet Kommissionen forhaandsmeddelelse om denne operation, den internationale London-konvention fra 1972 og konventionen om havforurening i Nordatlanten (OSPAR).

Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen traeffe i forbindelse med denne klage?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (20. oktober 1997)

De franske myndigheder er blevet opfordret til at give Kommissionen alle relevante oplysninger om fjernelsen af aflejringerne fra affaldsroerledningen i La Hague. Dette er det foerste skridt i en tilbundsgaaende juridisk og teknisk undersoegelse, hvor der tages hensyn til de miljoe- og bestraalingsmaessige risici, der er forbundet med operationen.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3348/97 af Frank Vanhecke (NI) til Kommissionen (22. oktober 1997)

Om: Kontorudgifter til Kommissionens tjenestemaend

Da Berlaymont-bygningen i Bruxelles skulle evakueres paa grund af asbestforekomster, soergede den belgiske stat for at stille andre kontorer til raadighed for Kommissionens tjenestemaend.

Kan Kommissionen oplyse, hvor stort et beloeb den belgiske stat har betalt i husleje for disse kontorer i 1995, 1996 og 1997?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Erkki Liikanen (27. november 1997)

Kommissionen kan ikke give de oenskede oplysninger, da huslejen for de bygninger, der erstatter Berlaymont-bygningen, betales af Régie des Bâtiments (den belgiske stat).

Oplysningerne kan kun faas hos Régie des Bâtiments, Direction Bruxelles Capitale, Section III.
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3058/97 af Amedeo Amadeo (NI) til Kommissionen (2. oktober 1997)

Om: Den faelles markedsordning for humle

Der henvises til forslag til Raadets forordning (EF) om aendring af forordning EOEF 1696/71 om den faelles markedsordning for humle (KOM(97)0098 endel. - 97/0066 CNS) ((EFT C 127 af 24.4.1997, s. 11. )).

Der foreligger et tilfredsstillende forslag om aendring af forordningen om den faelles markedsordning for humle som er i overensstemmelse med de gaeldende grundprincipper vedroerende markedsordningen og har til formaal at stabilisere indkomsterne og markedet. Vil Kommissionen i den forbindelse soerge for, at de arealer, der dyrkes humle paa, braklaegges midlertidigt?

En saadan foranstaltning ville paa afgoerende maade bidrage til at sikre en mere fleksibel tilpasning til de vekslende markedsforhold og sikre de europaeiske producenter markedsandele.

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (20. oktober 1997)

Braklaegning af humlearealer ville give anledning til tab af markedsandele, som uigenkaldeligt ville blive overtaget af USA, hvor produktionen stadig stiger.

Da der er tale om et frit marked, hvor princippet om udbud og efterspoergsel fungerer fuldt ud, har det aldrig vaeret hensigten med den gaeldende faelles markedsordning at paalaegge denne sektor omfattende restriktioner, idet det vigtigste er hurtigt at opfange markedets signaler. I denne forbindelse er sortsomstilling det bedste eksisterende instrument til opfyldelse af markedets behov.