SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3572/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(8. januar 2002)

Om: Sprogdiskriminering i forbindelse med ansøgninger i EU

Af Kommissionens svar på mine forespørgsler E-2901/01 og E-2944/01(1) fremgår det, at den har kritiseret firmaet East West Consulting (EWC), der havde til opgave at gennemføre udvælgelsesproceduren i forbindelse med ansættelse af medarbejdere til Kommissionens TACIS-program, fordi den i sin annonce havde brugt formuleringer af upassende karakter. Der var her tale om det udtrykkelige krav om personer med engelsk som modersmål. Dette klart diskriminerende ordvalg kunne have været formuleret anderledes for at gøre det klart, at god beherskelse af et givent sprog var et krav i forbindelse med stillingen.

I et svar til en interesseret oplyser også Rådet af Kommuner og Regioner i Europa, at det fortsat i annoncer vil stille krav om en person med det pågældende sprog som modersmål eller tilsvarende færdigheder.

Walter Schwimmer, Europarådets generalsekretær, oplyser i en e-mail, at han har undersøgt, hvorledes andre internationale organisationer kommunikerer, når de søger kandidater til såkaldte native speaker posts. De fleste andre internationale organisationer bruger udtrykkeligt termen modersmål i forbindelse med stillinger, hvor dette er nødvendigt. Fremover vil Europarådet ikke desto mindre benytte formuleringen modersmål eller vigtigste undervisningssprog.

1. Er Kommissionen ikke enig i, at tilpasningen af formuleringen blot er en pynteoperation, der ikke ændrer meget ved sagens kerne?

2. Er Kommissionen bekendt med, at tidsskrifterne The Bulletin og European Voice hvert år offentliggør flere hundrede stillingsopslag, hvor der udtrykkeligt (!) søges personer med engelsk som modersmål?

3. Er Kommissionen bekendt med, at Videowatch den audio-visuelle virksomhed, der arbejder i Kommissionens radio- og tv-studier i Bruxelles lige som andre for nylig også har søgt en sekretariatsmedarbejder med engelsk som modersmål? Har den grebet ind mod dette? I bekræftende fald, hvordan? I benægtende fald, hvorfor ikke?

4. Er Kommissionen enig i, at virksomheder, der ønsker at ansætte personer med engelsk som modersmål diskriminerer ansøgere fra 13 medlemsstater af den Europæiske Union? Er det i benægtende fald Kommissionens vurdering, at dette ikke strider mod EU-ret? Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen i bekræftende fald træffe for at stoppe denne diskriminering?

(1) EFT C 134 E af 6.6.2002, s. 142.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(13. marts 2002)

Det ærede medlem henvises generelt til Kommissionens besvarelser af hans tidligere skriftlige forespørgsler om dette emne, navnlig E-4100/00(1) og E-779/01(2) samt Vitaliano Gemellis forespørgsel E-1356/01(3).

1. Med henvisning til de oplysninger, der allerede er givet i de pågældende svar, har Kommissionen den opfattelse, at ændringen af formuleringen fra en person med det pågældende sprog som modersmål (native speaker) til en person med det pågældende sprog som modersmål eller kundskaber på tilsvarende niveau kan accepteres i henhold til EU-retten, forudsat at den pågældende stilling kræver meget indgående kendskab til et specifikt sprog. Det er op til de nationale domstole at afgøre enkeltsager om eventuel forskelsbehandling af vandrende arbejdstagere på grundlag af de konkrete sagsforhold.

2. Kommissionen har kendskab til dette.

3. Hvad angår Videowatch den kontrahent, der leverer radio- og tv-ydelser til Kommissionen har selskabet haft en annonce i The Bulletin med den formulering, der henvises til. Kommissionen har efterfølgende over for kontrahenten påpeget, at det er vigtigt, at formuleringen ikke gentages i fremtidige annoncer.

4. Enkeltsager skal afgøres af de nationale domstole på grundlag af de oplysninger, der er anført i svarene på de skriftlige forespørgsler E-4100/00 og E-779/01. Kommissionen har ikke kompetence til anlægge sag mod private virksomheder og frivillige organisationer (ngo'er) med henvisning til EU-bestemmelserne om arbejdstagernes frie bevægelighed. Det er derfor op til de vandrende arbejdstagere, der mener, de er udsat for forskelsbehandling, at anlægge sag mod de pågældende virksomheder eller ngo'er.

(1) EFT C 174 E af 19.6.2001.

(2) EFT C 235 E af 21.8.2001.

(3) EFT C 350 E af 11.12.2001.