SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1674/99

af Marialiese Flemming (PPE-DE) til Kommissionen

(22. september 1999)

Om: Medicinsk egenbehandling

I Europa Parlamentets beslutning om en industripolitik inden for lægemiddelsektoren, som vedtoges af Europa Parlamentet den 16. april 1996 (A4-0104/96)(1), anses medicinsk egenbehandling for at være et vigtigt element for en langsigtet sundhedspolitik. Dette er i overensstemmelse med Kommissionens holdning og navnlig med meddelelsen af 1. juni 1994 om Fællesskabets handlingsprogram til fremme af sundhed, oplysning, uddannelse og undervisning i forbindelse med handlingsrammen inden for folkesundhed.

Heraf fremgår, at Kommissionen med støtte fra Europa Parlamentet i de forløbne år er gået ind for udvidelsen af en ansvarsbevidst medicinsk egenbehandling, hvilket er i overensstemmelse med befolkningens ønske om selv at gøre mere for den enkeltes sundhed. Dette har allerede medført betydelige aflastninger for de sociale sikringsordninger.

Påtænker Kommissionen at fortsætte denne politik og yderligere at forbedre rammebetingelserne for håndkøbsmedicin?

(1) EFT C 141 af 13.5.1996, s. 63.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(26. oktober 1999)

Kommissionen deler det af det ærede medlem fremsatte synspunkt om, at ansvarsbevidst medicinsk egenbehandling og passende rammebetingelser for lægemidler, der er ikke-receptpligtige (håndkøbsmedicin), er et vigtigt emne, som fortjener særlig opmærksomhed. Kommissionen bemærker, at Fællesskabets lægemiddellovgivning allerede giver en detaljeret retlig ramme for markedsføring af lægemidler i Fællesskabet, og at de nuværende retlige forhold kan betragtes som tilfredsstillende.

Der er dog altid mulighed for forbedringer. Ifølge artikel 71 i Rådets forordning (EØF) 2309/93 af 22. juli 1993 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering(1), offentliggør Kommissionen inden udgangen af år 2000 en generel rapport om erfaringerne med de nye systemer for markedsføringstilladelser for lægemidler. Denne generelle rapport danner grundlag for en revision af Fællesskabets lægemiddellovgivning, herunder de for håndkøbsmedicin gældende regler.

I denne omfattende revision af Fællesskabets lægemiddellovgivning skal man behandle spørgsmål, som er af særlig betydning for håndkøbsmedicin, herunder proceduren med gensidig anerkendelse (særlig at juridisk status omfattes af proceduren med gensidig anerkendelse), antallet af produkter omfattet af den centraliserede procedure, klassificering af lægemidler som håndkøbsmedicin eller receptpligtig medicin, (som for nærværende er omfattet af Rådets direktiv 92/0026/EØF af 31. marts 1992 om klassificering i forbindelse med udlevering af humanmedicinske lægemidler)(2) og kravene og betingelserne for reklame for håndkøbsmedicin, (som for nærværende er omfattet af Rådets direktiv 92/0028/EØF af 31. marts 1992 om reklame for humanmedicinske lægemidler)(3).

Derudover støtter Kommissionen aktioner til fremme af tilvejebringelsen af gode råd og spredning af pålidelige oplysninger om medicinsk egenbehandling inden for rammerne af programmet for sundhed, oplysning, uddannelse og undervisning. I den sammenhæng er man specielt opmærksom på at styrke sundhedspersonalets rolle inden for sundhedsfremme, herunder medicinsk egenbehandling, og at definere angivelser vedrørende medicinsk egenbehandling bedre.

(1) EFT L 214 af 24.8.1993.

(2) EFT L 113 af 30.4.1992.

(3) EFT L 113 af 30.4.1992.