ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/233

(2004/C 84 E/0275)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3282/03

af Anne André-Léonard (ELDR) til Rådet

(30. oktober 2003)

Om: Harmonisering af den europæiske lovgivning vedrørende førerbevis til fritidsfartøjer

Europa-Parlamentet og Rådet har for nylig ændret direktiv 94/25/EF (1) om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fritidsfartøjer.

Direktivet fokuserer på miljø- og sikkerhedskrav med hensyn til bygning af sådanne fartøjer.

Et andet væsentligt aspekt vedrører imidlertid behovet for en harmonisering på fællesskabsplan af førerbevis til fritidsfartøjer.

Har Rådet i denne forbindelse overvejet at indføre et europæisk førerbevis? Hvilke forholdsregler agter det i bekræftende fald at træffe for at sikre, at der indføres effektive bestemmelser på området?

Svar

(9. marts 2004)

Rådet lægger stor vægt på love og administrative bestemmelser, der skal bidrage til at højne sikkerhedsstandarderne på alle områder, hvor Fællesskabet har enekompetence eller delt kompetence. Europa-Parlamentets og Rådets nyligt ændrede direktiv om fritidsfartøjer skal også ses i denne sammenhæng.

For så vidt angår eventuelle foranstaltninger med henblik på at harmonisere et europæisk førerbevis til fritidsfartøjer påpeger Rådet, at et sådant forslag ville falde ind under Kommissionens initiativret. Rådet har ikke hidtil fået forelagt et sådant forslag.

(1) EFT L 164 af 30.6.1994, s. 15.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/403

(2004/C 78 E/0425)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2405/03

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(21. juli 2003)

Om: Bilforsikringer

Den 19. juni 2003 forelagde den belgiske forsikringsombudskvinde sin årsberetning. Medens årsberetningen blev evalueret, udtalte ombudskvinden til avisen De Standaard (20. juni 2003), at navnlig unge, men også ældre bilister ganske systematisk afvises eller hurtigt opsiges efter et skadestilfælde.

I svaret på spørgsmål H-0525/02 (1) udtalte Kommissionen, at »frit salg af forsikringsprodukter er i langt de fleste bilisters interesse. De kan vælge det forsikringsselskab, som belønner gode bilister med lavere præmier«.

For alligevel at give bilisterne i almindelighed og de unge i særdeleshed mulighed for at tegne en ansvarsforsikring, der er til at betale, forslår den nye belgiske regering, at forsikringsselskaberne skal forpligtes til at tilbyde nye bilister en kontrakt på fem år eller mere.

Erkender Kommissionen, at denne afvisning af navnlig unge, men også ældre bilister, er i strid med ånden i artikel 21 i EU's charter om grundlæggende rettigheder og den næsten identiske artikel II-21 i udkast til traktat om indførelse af en forfatning for Europa? Hvilke foranstaltninger vil den i bekræftende fald træffe for at hindre denne forskelsbehandling? Hvordan vil den i benægtende fald argumentere for, at den bifalder denne åbenlyse forskelsbehandling?

Erkender Kommissionen, at unge og ældre har særlige problemer med at tegne en motorkøretøjsforsikring, og at det »frie salg af forsikringsprodukter« således ikke er til fordel for denne temmelig omfattende gruppe af bilister? Hvilke foranstaltninger vil den i bekræftende fald træffe til fordel for forbrugerne? Hvordan vil den i benægtende fald argumentere for sin afvisende holdning?

Har Kommissionen kendskab til den nye belgiske regerings planer om at forpligte forsikringsselskaberne til at tilbyde nye bilister kontrakter på fem år eller mere? Er denne forpligtelse i overensstemmelse med fællesskabsretten? Hvilke alternativer vil Kommissionen i benægtende fald foreslå for at navnlig unge bilister alligevel får mulighed for at tegne en (lovpligtig) ansvarsforsikring, der er til at betale?

(1) Mundtligt svar af 3.9.2002.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/480

(2004/C 88 E/0493)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4010/03

af Reino Paasilinna (PSE) til Kommissionen

(8. januar 2004)

Om: Sikring af strømforsyningen

Direktivet om fælles regler for det indre marked for elektricitet (2003/54/EF (1)) trådte i kraft den 26. juni 2003. I indledningen (især betragtning 23, 24 og 26) understreges det, at forsyningssikkerheden skal garanteres, sårbare kunder beskyttes og kravet om offentlige tjenesteydelser respekteres.

Hvilke konkrete foranstaltninger har Kommissionen iværksat for at sikre, at medlemsstaterne overholder deres forpligtelser? Specielt om vinteren giver navnlig driftssikkerheden anledning til bekymring. De omfattende og langvarige strømafbrydelser i årets løb har vist, hvor sårbare de nuværende net er.

Hvordan vil Kommissionen sikre, at et fuldt gennemført indre marked ikke fører til forringet driftssikkerhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(6. februar 2004)

Spørgsmålet om forsyningssikkerhed er afgørende for et velfungerende indre marked. Dette gælder også vedligeholdelsen og forøgelsen af forsyningspligten og beskyttelsen af sårbare forbrugere. Der lægges derfor stor vægt på disse aspekter i det nye eldirektiv 2003/54/EF (2), hvori det pålægges medlemsstaterne at overvåge balancen mellem udbud og efterspørgsel i deres elsystemer og sikre, at der findes de nødvendige sikkerhedsmekanismer, som de kan benytte, hvis markedet ikke er i stand til at garantere forsyningssikkerheden.

Medlemsstaterne er nu i færd med at gennemføre dette direktiv i deres nationale lovgivning. Kommissionen vil vurdere, om de opfylder deres forpligtelser på disse områder, når den bliver underrettet om den nationale lovgivning. Hvis en medlemsstat ikke gennemfører direktivet korrekt, indleder Kommissionen en overtrædelsesprocedure. Kommissionen forventer dog, at medlemsstaterne omsætter direktivet på behørig vis. Den vil under alle omstændigheder gennemføre en benchmarking og sammenligning af de tilgange, medlemsstaterne har fulgt, med henblik på at fremme den bedste praksis blandt medlemsstaterne.

Desuden offentliggjorde Kommissionen den 10. december 2003 et forslag til et direktiv om foranstaltninger til fremme af elforsyningssikkerhed og infrastrukturinvesteringer (3). Formålet med dette forslag er at sikre, at medlemsstaterne råder over en klar forsyningssikkerhedspolitik, der er fastlagt på forhånd for at sikre forskriftsmæssig stabilitet og en klar ansvarsfordeling. Det tilstræbes endvidere at sikre, at der foretages de nødvendige investeringer i grænseoverskridende infrastruktur for at garantere forsyningssikkerheden og fremme konkurrencen på hele det indre marked.

(1) EFT L 176 af 15.7.2003, s. 37.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF — Erklæringer vedrørende nedluknings- og affaldsforvaltnings-aktiviteter.

(3) KOM(2003) 740 endelig udg.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/553

(2004/C 78 E/0588)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3456/03

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(20. november 2003)

Om: Samfinansiering af ikke-statslige organisationer (ngo)

Kommissionen har besluttet at nedskære bevillingen af støtte til samarbejdet vedrørende fattigdom fra EUR 199,9 mio. i 2003 til 193,8 mio. i 2004. I 2002 udvalgte Kommissionen kun 20 % som »gode projekter« ud af et maksimum på 50 %, som den kunne have ydet støtte til. Kan Kommissionen oplyse, hvilke ngo'er der modtog støtte, under hvilke budgetposter, hvilke projekter der blev gjort færdige, samt hvilke resultater på kort og lang sigt der blev opnået?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Poul Nielson

(22. december 2003)

Resultaterne af indkaldelsen af forslag offentliggøres på EuropeAids websted: http://europa.eu.int/comm/europeaid/projects/ongcd/indexen.htm

Listen omfatter modtagerens navn, projektets betegnelse samt navnet på modtagerlandet. En liste over de samfinansierede aktioner i 2002 vedrørende udviklingslandene, der henhører under konto B7-6000, er blevet sendt direkte til det ærede medlem samt til Parlamentets sekretariat. I 2002 blev der på grundlag af en bevilling på 199,9 mio. EUR under konto B7-6000 disponeret over 199,2 mio. EUR.

Hver budgetpost er omfattet af bestemmelser i en forordning, der bl.a. præciserer modtagerne, som dels kan være ikke-statslige organisationer (ngo'er), (f.eks. B7-6000), dels velgørende foreninger, der ikke nødvendigvis er ngo'er (f.eks. B7-6002).

De projekter, der samfinansieres med ngo'er under konto B7-6000, er underkastet tilsyn. I den seneste tilsynsrapport, der vedrører omkring 100 projekter, understreges projekternes kvalitet med hensyn til opnåede resultater og bæredygtighed. Den endelige betaling af EU's bidrag sker på betingelse af godkendelsen af en endelig rapport, der omfatter en teknisk del, som meget ofte omhandler resultaterne af evalueringen, og en finansiel del, herunder en ekstern revisionsrapport.

Endvidere gennemførte Kommissionen i 2000 en samlet evaluering af konto B7-6000, hvori de positive resultater af størstedelen af de samfinansierede projekter fremhæves, skønt visse svagheder vedrørende den samlede indvirkning af budgetposten understreges; dette skyldes foranstaltningernes forskelligartethed, ngo'erne og dens geografiske dækning. Evalueringen kan findes på følgende internetadresse: (http://europa.eu.int/comm/europeaid/evaluation/program/otherrep.htm).
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/411

(2004/C 78 E/0432)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2649/03

af Paul Rübig (PPE-DE) til Kommissionen

(10. september 2003)

Om: Sammenligning af netafgifter i Kommissionens 2. benchmarking-rapport

Kommissionens 2. benchmarking-rapport, Bruxelles, 7.4.2003, dokumenterer de forskellige liberaliserings-fremskridt i de enkelte medlemsstater.

Rapporten kan findes på følgende internetside: (http://europa.eu.int/comm/energy/electricity/benchmarking/doc/2/sec_2003_448_en.pdf).

Tabel 1 »Implementation of the Electricity Directive« i rapporten, side 4 (spalte »Overall network tariffs«) viser, at Østrig, Tyskland og Luxembourg har høje netafgifter, der ligger over gennemsnittet.

Hvilke oplysninger og undersøgelser lå til grund for beregningen af netafgifternes størrelse?

Hvem har leveret de pågældende oplysninger?

Hvilke forbrugerdata og parametre ligger til grund for analysen?

Hvorledes blev det muligt at skabe sammenlignelighed inden for EU (forskelle i forbrugeradfærd, forsyningssikkerhed, topologi, …)?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(13. oktober 2003)

Undersøgelsen er baseret på informationer fra de nationale ministerier og de regulerende el- og gasmyndigheder. I visse tilfælde er der benyttet analyser fra branchesammenslutninger, for eksempel »Verband der Elektrizitätswirtschaft« (VdEW) og »Verband der Netzbetreiber« (VdN) i Tyskland. Dette forklares mere indgående i Sektion 2 i bilaget til rapporten.

Standardforbrugertyper baseret på prisinformation indhentet af Eurostat er blevet anvendt, specielt:

— større industriel forbruger med 24 gigawatt-timer (GWh) om året

— mindre kommerciel forbruger med 50 megawatt-timer (MWh) om året

— privat husstand med 3500 kilowatt-timer (KWh) om året.

De tre medlemsstater, det ærede medlem omtaler, har netafgifter på over gennemsnittet for de benyttede forbrugertyper.

Generelt set skønnes det, at de nationale regulerende myndigheder er bedst placeret med hensyn til at træffe den endelige afgørelse om, hvorvidt netafgifterne er rimelige. Det stemmer, at topologien kan forklare visse forskelle, mens de andre faktorer (forsyningssikkerhed, forbrugsmønstre) ikke er så forskellige fra én medlemsstat til en anden. Som det bemærkes i rapporten, kan også mangelen på en effektiv regulering i visse medlemsstater samt en utilstrækkelig grad af adskillelse betragtes som en rimelig forklaring på disse forskelle.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/629

(2004/C 78 E/0665)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3692/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(9. december 2003)

Om: Opdatering af situationen vedrørende midler fra Daphne-programmet til Siena Kommune

I sit svar på tidligere forespørgsel E-1015/03 (1), hvori der spurgtes, om Siena Kommune havde forelagt projekter som led i Daphne-programmet og fået bevilget støtte hertil, oplyste Kommissionen, at der var forelagt en række forslag, men at resultatet af vurderingen heraf først ville foreligge i juli 2003.

Kan Kommissionen oplyse, om der faktisk er bevilget støtte til de forelagte projekter, og af hvilken årsag de i modsat fald er blevet anset for uegnede?

Er der i mellemtiden forelagt andre projekter?

Samlet svar

afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

på skriftlige forespørgsler E-3690/03, E-3691/03 og E-3692/03

(19. januar 2004)

Daphne-programmet har i 2003 fået forelagt følgende forslag fra de pågældende kommuner:

— to forslag fra Firenze kommune — Assessorato Pubblica Istruzione e Politiche Giovanili, Direzione Istruzione

— et forslag fra Pesaro kommune — Servizio sociale

— et forslag fra Siena kommune — Comitato di ente per le pari opportunita.

Kommissionen har ikke bevilget fællesskabsstøtte til disse forslag, da de ikke nåede det nødvendige kvalitetsniveau.

Forslagsstillerne er blevet informeret om denne beslutning og om årsagerne til afslaget. Endvidere påpegede Kommissionen i sit svar de dele af forslaget, der skulle forbedres.

Kommissionen har ligeledes angivet, at forslagsstillerne selvfølgelig er velkomne til på ny at forelægge et forslag ved den næste indkaldelse af forslag i 2004.

Der har ikke været yderligere indkaldelser af forslag i 2003, og Kommissionen har derfor ikke modtaget andre forslag.

(1) EFT C 51 E af 26.2.2004, s. 62.
2.

EU har indtaget en klar fælles holdning om Burma/Myanmar, der blev vedtaget i 1996 og siden er blevet forstærket gentagne gange. Den fælles holdning omfatter et EU-visumforbud og indefrysning af fonde i EU-lande for regeringsmedlemmer og deres familier, højtstående militærpersoner og medlemmer af sikkerhedstjenesten samt andre personer eller organer, der nyder godt af regeringens politik. Al bilateral støtte, ud over ren humanitær bistand, er suspenderet. Endvidere har EU i 1997 i protest trukket alle præferentielle handelsindrømmelser tilbage på grund af tvangsarbejde. Den fælles holdning omfatter ligeledes en våbenembargo, der blev pålagt i 1990 og siden 1991 suspension af forsvarssamarbejdet. Våbenembargoen blev yderligere udvidet i 2003 og omfatter nu også et forbud mod teknisk uddannelse eller bistand i forbindelse med våben og militært udstyr. Kommissionen og medlemsstaterne har endvidere forpligtet sig til at gøre alt, hvad de kan for at opfordre andre våbeneksporterende lande til at overholde de restriktive principper i EU's adfærdskodeks for våbeneksport fra maj 1998. I henhold til denne har Kommissionen opfordret et antal tredjelande til at undgå initiativer, der kan styrke den militære magt i Rangoon.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/230

(2004/C 78 E/0233)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3155/03

af Mogens Camre (UEN) til Kommissionen

(23. oktober 2003)

Om: Konkurrenceforvridende told på fisk, der importeres fra Norge til Danmark

Konkurrenceevnen i danske virksomheder i den industri, som forarbejder fisk, rammes af EU's toldpolitik. EU's referencepriser på rå sild ligger højere end de norske priser. Derfor kan danske virksomheder ikke købe den norske sild så billigt som norske virksomheder. Hertil kommer forskellen i toldsatser, idet tolden er 15 % på rå fisk, men kun 6 % på forarbejdet fisk.

Uanset at formålet med de gældende regler har været at beskytte virksomheder i EU, virker de ødelæggende på danske virksomheders konkurrenceevne.

Virksomheder i Skagen og andre jyske byer, som normalt køber betydelige mængder norsk fisk, afskediger i øjeblikket hovedparten af deres ansatte. De har ikke mulighed for at købe de nødvendige mængder sild inden for EU.

Kommissionen bedes undersøge, hvilke muligheder der er for at ændre de skadelige virkninger af de pågældende toldregler.

Hvilke muligheder har Kommissionen for at ændre på det konkurrenceforvridende misforhold, at uforarbejdet sild, som importeres til Danmark fra Norge, belægges med 15 % told, medens forarbejdet sild, der importeres til Danmark fra Norge, belægges med kun 6 % told?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(19. november 2003)

Kommissionen forstår udmærket de betænkeligheder, som det ærede medlem giver udtryk for, når det gælder forsyningerne af sild som råvare til den danske forarbejdningsindustri. Der er imidlertid en række andre faktorer end toldsatserne, som kan indvirke på forarbejdningsindustriens konkurrenceevne. Det ser ud til, at forsyningssituationen i visse medlemsstater i højere grad hænger sammen med det faktum, at mange EF-fiskerfartøjer lander deres sildefangster i norske havne, end med den nuværende situation på toldområdet. Denne praksis skyldes de geografiske forhold, der gør sig gældende for fiskeriet efter altanto-skandisk sild i den nordøstlige del af Atlanterhavet.

Som det ærede medlem vil erindre, blev importtolden for fiskevarer med oprindelse i Norge fastsat på grundlag af en international aftale mellem EF og dette land. Derfor kan EF ikke ensidigt ændre disse toldsatser.

Hvad angår foranstaltninger på kort sigt, er Kommissionen i færd med at udarbejde et forslag til et nyt flerårigt toldkvotesystem for perioden 2004 til 2006 i samråd med medlemsstaterne. I dette forslag må der ikke blot tages hensyn til EF-fiskeforarbejdningssektorens interesser, men også til andre sektorers, som er direkte involveret i fangsten af pelagiske bestande.

Desuden henledes det ærede medlems opmærksomhed på den forbedrede situation, når det gælder sildebestanden i Nordsøen. De nødforanstaltninger, som har været gældende for denne bestand i de senere år, er nu begyndt at give resultater. Således kan der forventes en betydelig stigning i de sildemængder, der bliver til rådighed i EF i de kommende år, med en deraf følgende positiv indvirkning på forsyningerne til EF's forarbejdningsindustri.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 84/134

(2004/C 84 E/0172)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4029/03

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(12. januar 2004)

Om: Euro-dollar-vekselkursen

Euroens udvikling i forhold til dollaren er på vej mod et niveau, der truer den svage begyndelse til et genopsving i EU. Et fald på mere end 6 % i den tyske eksport i oktober i forhold til september betragtes af analytikerne som et klart resultat af den høje euro.

Nogle eksperter mener, at ECB kan se sig nødsaget til at nedsætte renterne, hvis den europæiske fælles mønt fortsat stiger i værdi. Kommissionen så sig for sin del i forbindelse med de seneste skøn i efteråret nødt til at dæmpe vækstforventningerne til EU's økonomi til 0,8 % i 2003 og 2 % i 2004.

Mener Europa-Kommissionen, at denne tendens til styrkelse af euroen vil fortsætte i de kommende måneder? Findes der en euro-dollar-vekselkurs, som Kommissionen finder svarer godt til de fundamentale forhold i den europæiske og nordamerikanske økonomi? Er Kommissionens seneste skøn for den økonomiske vækst i de næste to år stadig gyldige?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(11. februar 2004)

Kommissionen mener, at en stabil vekselkurs er i Europas interesse. Kommissionen deler også den bekymring, som finansministrene i euroområdet og formanden for ECB nærer med hensyn til alt for store valutakurssvingninger (som udtrykt i Eurogroup-erklæringen af 19. januar 2004).

Euroen har oplevet en stigning på ca. 25 % over for dollaren siden begyndelsen af 2003. Euroområdets reale effektive vekselskurs — som har betydning for konkurrenceevnen — er imidlertid kun steget med ca. 8 % siden da (reduceret med de nominelle enhedsarbejdsomkostninger). Den reale effektive vekselkurs er baseret på udviklingen i euroen i forhold til en kurv af valutaer, vægtet i henhold til deres betydning i euroområdets udenrigshandel. Der tages også højde for forskelle i inflationssatserne.

Både undersøgelsesdata og indikatorer bekræfter, at Kommissionens prognose fra efteråret 2003 stadig holder. Euroområdets reale effektive vekselkurs er nemlig kun steget med ca. 41/2 %, siden prognosen blev offentliggjort. Det bør ligeledes bemærkes, at den senest foreliggende (januar 2004) konsensusprognose i den private sektor for væksten i BNP i euroområdet i 2004 er den samme som i prognosen fra Kommissionens tjenestegrene, nemlig 1,8 %.

Kommissionen har ikke en officiel holdning til en eventuel fortsat styrkelse af euroen i de kommende måneder. Kommissionen har heller igen officiel holdning til spørgsmålet om, hvilken euro-dollar-vekselkurs, der bedst afspejler de fundamentale forhold i USA's og euroområdets økonomier.
DA Den Europæiske Unions Tidende CE 88/345

(2004/C 88 E/0352)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1290/03

af Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) til Kommissionen

(4. april 2003)

Om: Antidumpingforanstaltninger ved indførsel af ferrolegeringer. Problemet med virksomheden Ferroatlántica i EU i Dumbria, Costa da Morte, Galicien

Indførslen i EU af ferrolegeringer til dumpingpriser fra stater som Kina, Kasakhstan, Rusland og Ukraine er afgørende for aktiviteterne i virksomheden Ferroatlántica, der også fremstiller dette produkt, som er af vital betydning for økonomien på Costa da Morte i Galicien. På baggrund af denne illegitime praksis i de jern- og stålvirksomheder, som fremmer denne indførsel til trods for, at den indebærer illoyal konkurrence, kræver producenter af ferrolegeringer som f.eks. Ferroatlántica, at Kommissionen indfører effektive antidumpingforanstaltninger. Kommissionen har indledt proceduren for indførelse af antidumpingforanstaltninger, som ikke har vundet tilslutning blandt de europæiske producenter af disse legeringer, eftersom de tilsyneladende er gunstigere for de brugere i jern- og stålindustrien, som indfører produkter til lave priser. På hvilket stade befinder dette spørgsmål sig, som er afgørende for, at virksomheder som Ferroatlántica kan overleve?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(7. maj 2003)

Kommissionen er meget opmærksom på de problemer, som EF-erhvervsgrenen udsættes for på grund af urimelig handelspraksis, og den indleder undersøgelser og fremsætter forslag om indførelse af afhjælpende foranstaltninger, hvis de juridiske betingelser er opfyldt. Rådet kan indføre foranstaltninger, hvis det som følge af antidumpingundersøgelser konstateres, at EF-erhvervsgrenen lider væsentlig skade på grund af varer importeret til dumpingpriser, og hvis de pågældende foranstaltninger ikke strider mod det overordnede hensyn til de øvrige økonomisk interesserede parter.

Kommissionen har på baggrund af veldokumenterede anmodninger fra EU's ferrolegeringsindustri indledt 37 antidumpingundersøgelser i løbet af de seneste ti år. I 30 af disse tilfælde er der blevet indført foranstaltninger, som stadig er i kraft i syv af tilfældene. Den seneste undersøgelse blev indledt i oktober 2002 og omhandlede import af silicium med oprindelse i Rusland – og i samme måned blev der indledt en fornyet undersøgelse af de foranstaltninger, der gjaldt samme produkt med oprindelse i Kina. Begge undersøgelser er i gang og forventes afsluttet inden for 15 måneder, efter de er blevet indledt. Hvis undersøgelserne viser, at der er tale om urimelig handelspraksis, vil Kommissionen foreslå, at varigheden af de gældende foranstaltninger over for Kina forlænges med fem år, og at der indføres afhjælpende foranstaltninger over for russiske varer.

Kommissionen er altid villig til at undersøge underbyggede anmodninger fra EF-erhvervsgrenen, hvis der skulle opstå problemer som følge af urimelig handelspraksis.