SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0691/01

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Rådet

(14. marts 2001)

Om: Situationen i Congo

Congos nye præsident, Joseph Kabila (søn af den myrdede præsident), aflagde for nylig besøg i FN's hovedkvarter i New York, hvor han bekræftede over for embedsmændene, at han var interesseret i fred og samarbejde. Efter sit første møde med Rwandas præsident, Paul Kagame, anklagede han imidlertid såvel Rwanda som Uganda for invasion og plyndringer i Congo.

Situationen er akut, fordi der ifølge den internationale presse allerede har været eksempler på mindre stammesammenstød. Hvis situationen ikke så hurtigt som muligt bringes under kontrol, vil omfanget af disse konflikter samt de nedslagtninger af civile, som ville være en følge heraf, forårsage uoprettelige skader.

Et forbud mod salg af våben vil være det eneste middel, der vil kunne tvinge begge parter til at vise større modenhed og selvbeherskelse.

Hvilke foranstaltninger agter Rådet at træffe for at sørge for, at Lusaka-traktatens bestemmelser overholdes, og hvordan vil det kunne lægge pres på de stridende parter for at få dem til at forhandle og finde en løsning på problemet?

Samlet svar på skriftlige forespørgsler E-0691/01 og E-0772/01

(13. juli 2001)

Rådet har med tilfredshed noteret de højtidelige tilsagn, som parterne gav den 15. februar i Lusaka og den 21. og 22. februar i New York om at genoptage gennemførelsen af Lusaka-våbenhvileaftalen, der udgør et bredt accepteret grundlag for fred i Den Demokratiske Republik Congo og i hele regionen.

Rådet ser med tilfredshed på vedtagelsen af FN's Sikkerhedsråds resolution 1341, der godkender det ajourførte operationskoncept for MONUC, og har understreget, at en hurtig indsættelse af MONUC er af afgørende betydning for at sikre og overvåge, at tropperne standser kamphandlingerne med henblik på en fuldstændig, endelig og betingelsesløs tilbagetrækning af udenlandske tropper fra Den Demokratiske Republik Congo med det endelige mål at genoprette Den Demokratiske Republik Congos suverænitet og territoriale integritet.

Rådet har bekræftet, at EU fortsat vil yde politisk og materiel støtte til MONUC og de lande, der bidrager til den.

Rådet har fremhævet, at det er vigtigt at afvæbne de væbnede grupper, som opererer i eller fra Den Demokratiske Republik Congos område. Det ser med tilfredshed på bestemmelserne i resolution 1341 fra FN's Sikkerhedsråd, der indtrængende henstiller til konfliktens parter om at samarbejde med MONUC om udarbejdelse af en plan for afvæbning, demobilisering og reintegration af alle de væbnede grupper, der er omhandlet i bilag A, kapitel 9.1, i Lusaka-aftalen. Den Europæiske Union er rede til at samarbejde med det internationale samfund, navnlig De Forenede Nationers særorganisationer, om den nærmere udformning af et sådant program og har givet Den Europæiske Unions særlige repræsentant mandat til at indlede overvejelser om, hvorledes man kan komme videre med dette spørgsmål. Før disse overvejelser er blevet forelagt for og drøftet i Rådet, er det for tidligt at drøfte gennemførelsen og finansieringen af et sådant program.

Rådet har på ny understreget betydningen af snarest at indlede den nationale dialog som fastsat i Lusaka-aftalen og har erindret om, at Den Europæiske Union og dens medlemsstater støtter processen vedrørende den nationale dialog samt er rede til at fortsætte støtten til den institutionelle ramme herfor.

Rådet har givet udtryk for stor bekymring over de fortsatte alvorlige overtrædelser af menneskerettighederne i Den Demokratiske Republik Congo og har mindet de pågældende regeringer om deres ansvar for, at deres egne væbnede styrker og de væbnede styrker, der de facto er under deres kontrol, opretholder respekten for menneskerettighederne.

I Rådets fælles aktion om udnævnelse af EU's særlige repræsentant, hr. Ajello, henvises der faktisk til en international konference om fred, stabilitet, demokrati og udvikling i De Store Søers Område i Afrika, der skal afholdes på et passende tidspunkt, men Rådet har endnu ikke taget stilling til dette spørgsmål.

Kommissionen har for nylig tilkendegivet, at den ønsker gradvis at genoptage udviklingssamarbejdet via en gradvis genindførelse af den støtte, der har været afbrudt siden 1992, og ved at frigive kreditter fra Den 7. og 8. Europæiske Udviklingsfond (EUF), dvs. 120 mio. EUR. Disse midler bør ledsage fredsprocessen og vil blive ydet afhængigt af de fremskridt, som de congolesiske myndigheder gør i fredsprocessen og i overgangen hen imod demokrati.