ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0505/02

af Anna Karamanou (PSE) til Rådet

(27. februar 2002)

Om: Steninger i Sudan

Ifølge oplysninger fra Human Rights Watch dømte en straffedomstol i byen Nyala i Sydsudan den 8. december 2001 den attenårige og på det tidspunkt gravide Ambok Alfa Akok til døden ved stening for ægteskabsbrud, hvorimod den mand, hun havde haft seksuel omgang med, på grund af manglende beviser ikke blev dømt. Det understreges, at den sudanske regering i marts 1986 har ratificeret den internationale konvention om politiske og sociale rettigheder, som forbyder dødsstraf for gravide kvinder.

Agter Rådet at lægge pres på den sudanske regering for at få den til at overholde sine internationale forpligtelser og undlade at eksekvere denne dødsstraf ved stening men indlede en ny retssag i overensstemmelse med de lovlige procedurer, som sikrer, at Ambok Alfa Akok kan blive behørigt repræsenteret i retten og få adgang på et sprog, som hun forstår?

Svar

(26. juni 2002)

EU har gentagne gange givet udtryk for dyb bekymring over de forskellige former for straf, der benyttes (dødsstraf og amputation), og har indtrængende opfordret Sudans regering til at fremskynde ratificeringen af FN-konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf. EU har for at understrege sin bekymring over menneskerettighedssituationen i Sudan forelagt et udkast til resolution om dette emne på FN's 56. generalforsamling og har også i FN's Menneskerettighedskommission i Genève forelagt en resolution, hvori menneskerettighedskrænkelserne i Sudan kræves bragt til ophør. Resolutionen blev vedtaget i april 2002. Med særligt fokus på kvindernes situation har EU slået til lyd for, at Sudans regering ratificerer konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW).

Menneskerettigheder er fortsat et af de hovedemner, der drøftes og følges op som led i den politiske dialog mellem EU og Sudan, der blev indledt i 1999. EU har understreget, at det er vigtigt, at Sudans lovgivning er i overensstemmelse med internationale menneskerettighedsinstrumenter, og at Sudan overholder sine forpligtelser i henhold til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder (ratificeret den 23. marts 1976). Rådet følger stadig nøje menneskerettighedssituationen i Sudan og især Abok Alfa Akok-sagen.

På det generelle plan minder Rådet det ærede parlamentsmedlem om, at for at fremme respekten for retten til livet og andre menneskerettigheder benytter EU alle relevante internationale og regionale fora til at slå til lyd for universel afskaffelse af dødsstraffen. I de lande, hvor der hverken de jure eller de facto er indført et moratorium for dødsstraf, opfordrer EU til, at brugen af dødsstraf gradvist begrænses, og kræver, at den anvendes efter de minimumsstandarder, der er fastsat i retningslinjerne for EU's politik over for tredjelande med hensyn til dødsstraf, som blev godkendt af Det Europæiske Råd i juni 1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1438/02

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(15. maj 2002)

Om: Informationer om partnerskabet mellem EU og foreningen EU-Student Vote i forbindelse med valget af et europæisk studenterråd

Non profit-organisationen EU-Student Vote www.eusv.org tilrettelægger fra den 9. til den 23. maj det første europæiske online-valg der vil give millioner af europæiske studerende mulighed for at vælge det første europæiske studenterråd. Dette råd skal repræsentere de studerende i de europæiske institutioner.

En af de deltagende organisationer er European Antiprohibitionist Students www.easyvote.tk som i en artikel fremhæver farerne for, at der på grund af de anvendte mekanismer er mulighed for at registrere sig forkert, og at der dermed ikke er garanti for, at deltagerne i afstemningen har ret til at stemme, samt at listerne ikke har sikkerhed for at kunne kommunikere med vælgerne, hvilket vil få til følge, at det første store forsøg med et demokratisk valg via nettet kun vil være off line og ikke vil være demokratisk.

Efter denne artikel er European Antoprohibitionist Students blevet slettet fra webstedet og faktisk blevet smidt ud af valget; samtidig er diskussionsforummet for studenterne blevet fjernet.

Da EU deltager i dette initiativ, bedes følgende oplyst:

- Hvad er vilkårene for dette partnerskab, eller finansierer EU foreningen EU- Student Vote eller en af dens partnere med henblik på oprettelse af et europæisk studenterråd?

- Har EU forpligtet sig til eller agter det at give nogen form for formel anerkendelse, også kun af symbolsk art, til det europæisk studenterråd, som vælges gennem dette valg og med de nuværende procedurer?

- Hvilke former for kontrol har og agter det at udøve som partner i projektet Eu-Student Vote?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(10. juni 2002)

EUSV-projektet er et privat projekt, som ikke får nogen finansiel støtte fra Kommissionen.

I 2001 indsendte EUSV en anmodning om finansiel støtte til Kommissionen. Efter en omhyggelig vurdering af ansøgningerne afviste både Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur og Generaldirektoratet for Informationssamfundet dem.

I april 2001 blev projektlederne i overensstemmelse med de normale og almindelige procedurer oplyst om, at deres ansøgninger var blevet afvist.

Det Europæiske Studenterråd, som skal vælges med dette projekt, vil ikke få nogen form for anerkendelse af Kommissionen.

Inden for sektoren videregående uddannelser agter Kommissionen at fortsætte sin dialog med foreninger for studerende, som er medlemmer af European Liaison Group (europæisk samordningsgruppe), der i øjeblikket er sammensat af foreningerne European Student Information Bureau (ESIB) (de europæiske studenters informationsbureau), Association des Etats généraux des étudiants de l'Europe (AEGEE) og Erasmus Student Network (ESN). Vedrørende spørgsmål om ungdomspolitikken generelt samarbejder Kommissionen med European Youth Forum (det europæiske ungdomsforum), der er en platform bestående af adskillige europæiske og nationale foreninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0844/02

af Gabriele Stauner (PPE-DE) til Kommissionen

(27. marts 2002)

Om: Finansiering af Berlaymont-Bygningens istandsættelse

Firmaet Berlaymont 2000 har siden 1995 saneret og renoveret Berlaymont-Bygningen for Kommissionen. Den statslige belgiske byggeadministration ejer størstedelen af Berlaymont 2000.

Avisen Echo meddelte i sine udgaver den 7. og 8. marts 2002, at Berlaymont 2000 den 22. februar 2002 havde indkaldt udbud med henblik på at optage et nyt lån på ca. 650 mio. euro til yderligere finansiering af byggeprojektet. Dette nye lån skal erstatte det hidtidige lån, som i april 1998 var forhandlet med en løbetid indtil 31. marts 2002.

Har den ansvarlige næstformand for Kommissionen sikret sig, at bestemmelserne i Rådets direktiv 92/50/EØF(1) af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler blev overholdt i forbindelse med dette udbud?

Kan Kommissionen oplyse, hvilken af de i artikel 1 i ovennævnte direktiv fastsatte fremgangsmåder, der blev anvendt: den offentlige, den begrænsede eller forhandlingsfremgansmåden?

Kan Kommissionen forklare, hvorledes de meget korte frister opstod (udbud den 22. februar 2002 og offentliggørelse allerede den 6. marts 2002 af meddelelser fra interesserede)?

(1) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Neil Kinnock

(23. maj 2002)

Kommissionen blev underrettet om, at den indkaldelse af bud, som S.A. Berlaymont 2000 iværksatte den 22. februar 2002, tog sigte på en kortsigtet finansiering af moderniseringen af Berlaymont. Det ærede medlem må mærke sig, at den ikke blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Hvis den anslåede værdi af denne kontrakt havde ligget over tærsklen i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, ville denne licitationsprocedure dog have været en overtrædelse af direktivet.

Næstformanden for personale og administration var overrasket over metoderne og betingelserne for denne indkaldelse af bud og dens resultater og gav udtryk for sine betænkeligheder over for den pågældende belgiske minister Rik Daems i et brev af 7. marts 2002.

Det kom for dagen, at siden den belgiske stat i slutningen af marts 2002 besluttede selv at sørge for den kortsigtede finansiering af moderniseringen af Berlaymont, var denne indkaldelse af bud unødvendig og blev derfor indstillet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0355/02

af Herbert Bösch (PSE) til Kommissionen

(14. februar 2002)

Om: Karruseltransport på grund af eksportrestitutioner

Som det fremgår af Revisionsrettens særberetning 7/2001 om eksportrestitutioner, vil Kommissionen undersøge, for hvilke produkter der ikke må betales eksportrestitutioner, når der for det samme produkt er ved indførsel i EU gælder en præferenceordning.

For hvilke produkter i samhandlen mellem EU og ansøgerlandene blev der hidtil betalt eksportrestitutioner, selvom en præferenceordning fandtes?

Hvilke produkter i hvilke tredjelande er der tale om?

I Estland blev der på grund af utilstrækkelige forholdsregler ved eksportrestitutioner og præferenceordninger allerede afsløret et bedrageritilfælde med smør. Har Kommissionen kendskab til andre tilfælde, hvor der er opstået en såkaldt karruseltransport? I bekræftende fald, hvilke produkter og hvilke lande har været berørt heraf?

Hvor stor anslår Kommissionen den skade, der herved er opstået?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(29. april 2002)

I 2000 indgik Fællesskabet frihandelsaftaler med kandidatlandene, som bl.a. omfattede et system med kontingenter til såkaldt dobbelt nulsats, dvs. toldfrie importkvoter og ingen eksportrestitutioner. Sektorer omfattet af dette dobbelt nulsats system var svinekød, fjerkrækød, ost (undtagen Slovenien), tomater og æbler. Selvom korn og smør generelt ikke var omfattet, blev de også på denne måde delvist liberaliseret med Polen.

I december 2001 indledte EU og kandidatlandene den anden forhandlingsrunde vedrørende liberaliseringer. Et af hovedmålene for den nye liberaliseringsrunde er at få indført toldfrie kvoter og ophævet eksportrestitutionerne, også i sektorer, som generelt ikke var genstand for forhandlinger i 2000 (f.eks. korn, oksekød, fårekød, æg, mejeriprodukter og vin).

Med hensyn til Estland indgik Kommissionen den 31. januar 2002 en aftale, som med forbehold af Rådets godkendelse træder i kraft den 1. juli 2002; på grundlag af denne aftale vil eksportrestitutioner til Estland blive ophævet i næsten alle sektorer.

Med hensyn til smør-sagen i Estland er der indledt inddrivelsesprocedurer for i alt 3,1 mio. EUR for for lidt indbetalt told.

Der er for nylig afsløret en muligvis unormal transport af sukker fra Kroatien og Forbundsrepublikken Jugoslavien og af isoglucose fra Bosnien-Hercegovina, og de berørte tjenestegrene vil hurtigst træffe de mest hensigtsmæssige foranstaltninger i den forbindelse.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0589/02

af Elisa Damião (PSE) til Rådet

(6. marts 2002)

Om: Lissabon-strategien

I henhold til Lissabon-strategien blev der for 2005 og 2010 fastlagt målsætninger for væksten i beskæftigelsen på henholdsvis 60 % kvinders og 70 % for den samlede arbejdsstyrkes vedkommende i forventning om, at denne vækst samtidig ville være understøttet af teknologisk innovation og social samhørighed. I rapporten om perspektiverne frem til 2020 fra Det Europæiske Observatorium for Videnskab og Teknologi, som indeholder en analyse af teknologiens og strukturændringernes konsekvenser for beskæftigelsen, når man imidlertid frem til helt andre konklusioner, idet den går så vidt som til at sige, at produktiviteten vil stige med deraf følgende positive konsekvenser for økonomien, men ikke for beskæftigelsen, som dog fortsat vil stige i de traditionelle erhvervssektorer.

Agter Rådet at korrigere målsætningerne fra Lissabon eller at fastlægge mere realistiske strategier for væksten i beskæftigelsen

Svar

(26. juni 2002)

Det Europæiske Råd i Barcelona den 15.-16. marts 2002 så på, hvilke fremskridt der er gjort i de første to år af Lissabon-strategien. Det noterede sig, at der er opnået gode resultater, men også, at der er områder, hvor fremskridtene er gået for langsomt.

Det Europæiske Råd i Barcelona bekræftede Lissabon-målene og mindede om, at fuld beskæftigelse er det vigtigste mål for den økonomiske politik og social- og arbejdsmarkedspolitikken, og at det derfor er nødvendigt fortsat at lægge særlig vægt på reformer af politikkerne med henblik på et højt beskæftigelsesniveau.

Det Europæiske Råd opfordrede desuden arbejdsmarkedets parter til at fastlægge deres strategier på de forskellige territoriale niveauer (europæisk, nationalt, regionalt og lokalt) og inden for de forskellige sektorer således, at de støtter Lissabon-strategien og Lissabon-målene. Det opfordrede dem med henblik herpå til årligt at udarbejde en rapport om deres indsats såvel nationalt som på europæisk plan. Det flerårige program, som de vil forelægge i december 2002, bør indeholde dette bidrag, navnlig for så vidt angår virksomhedernes tilpasningsevne på områder såsom overenskomstforhandlinger, løntilbageholdenhed, forbedret produktivitet, livslang læring, nye teknologier og fleksibel tilrettelæggelse af arbejdet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0636/02 af Jens-Peter Bonde (EDD) til Rådet. Gennemskuelighed.



EF-Tidende nr. 229 E af 26/09/2002 s. 0112 - 0113



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0636/02 af Jens-Peter Bonde (EDD) til Rådet (4. marts 2002) Om: Gennemskuelighed Vil Rådet kommentere det forslag om gennemskuelighed og åbenhed i EU-institutionerne, (Transparency and openness in the EU-institutions), som SEAP, Society of European Affairs Professionals, har forelagt? Svar (25. juni 2002) Efter Rådets opfattelse tilkommer det ikke Rådet at udtale sig om meningstilkendegivelser fra private sammenslutninger som den, det ærede parlamentsmedlem nævner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0940/02

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(10. april 2002)

Om: Udslip af giftige gasser fra forbrændingsanlægget i Reggio Emilia mellem den 1. januar og den 10. februar 2002

I perioden fra den 1. januar til den 10. februar 2002 udsendte affaldsforbrændingen på Via dei Gonzaga i Reggio Emilia, Emilia-Romagna (Italien), som drives af den kommunale virksomhed AGAC i flere omgange giftige stoffer, herunder kulmonoxide, klorsyre og organisk kulstof. Befolkningen og den kompetente myndighed fik ikke behørigt varsel om giftudslippet og overskridelsen af emissionsniveauet: meddelelsen kom først en måned senere, efter at en borger, der bor i nærheden af forbrændingsanlægget, havde klaget over fysiske gener.

Kan Kommissionen oplyse, hvorvidt tavsheden fra virksomhedens ledelse, som i fyrre dage undlod at oplyse provinsen Reggio Emilia om giftudslippet, er en krænkelse af fællesskabsbestemmelserne vedrørende beskyttelse af borgernes sundhed og miljøet?

Opfylder det pågældende forbrændingsanlæg EU's miljønormer og normerne for beskyttelse af borgernes sundhed?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(15. maj 2002)

En række bestemmelser i fællesskabslovgivningen fastsætter krav til den ansvarlige for et forbrændingsanlæg om at underrette myndighederne i tilfælde af, at Fællesskabets grænseværdier for emissioner fra et forbrændingsanlæg overskrides.

I forbindelse med afbrænding af byaffald kræves det i artikel 8 i Rådets direktiv 89/369/EØF af 8. juni 1989 om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale affaldsforbrændingsanlæg(1), at de kompetente myndigheder hurtigst muligt underrettes, dersom de foretagne målinger viser, at de fastsatte grænseværdier er overskredet. Det kræves ligeledes, at driftslederen sikrer, at anlægget ikke fortsat er i drift, så længe det ikke opfylder emissionsnormerne, og træffer de nødvendige forholdsregler til, at det ændres, eller at driften indstilles. Yderligere krav med hensyn til driftsstop m.v. findes også i denne artikel. I forbindelse med forbrænding af farligt affald er der fastsat tilsvarende bestemmelser i artikel 12 i Rådets direktiv 94/67/EF af 16. december 1994(2).

Kommissionen vil forhøre sig hos de italienske myndigheder om, hvorvidt de relevante krav er blevet overholdt i dette tilfælde, samt om det pågældende forbrændingsanlæg opfylder de relevante EU-emissionsnormer. Den vil underrette det ærede medlem om resultatet af sin henvendelse.

(1) EFT L 163 af 14.6.1989.

(2) EFT L 365 af 31.12.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0279/02

af Jillian Evans (Verts/ALE) til Rådet

(8. februar 2002)

Om: Menneskerettigheder i Algeriet

Hvorledes vil Rådet sikre, at vurderingen af menneskerettighedssituationen i Algeriet og efterlevelsen af artikel 2 i associeringsaftalen bliver opført som et separat punkt på dagsordenen for alle associeringsaftalemøderne, navnlig associeringsrådsmøderne?

Svar

(25. juni 2002)

Euro-Middelhavsaftalen med Algeriet blev paraferet den 19. december 2001 og undertegnes en af de allernærmeste måneder. Ifølge aftalen, der først træder i kraft efter samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet, efter Rådets indgåelse deraf og dens ratifikation i medlemsstaternes parlamenter, udgør respekten for de demokratiske principper og de grundlæggende menneskerettigheder et væsentligt element i aftalen(1), og hvis der sker en alvorlig krænkelse deraf, vil den anden part kunne træffe passende foranstaltninger. Endvidere institutionaliserer aftalen en regelmæssig dialog på forskellige planer om alle emner af fælles interesse. Denne dialog føres især inden for rammerne af associeringsrådet.

Disse bestemmelser giver Fællesskabet mulighed for at undersøge implementeringen af internationale menneskerettighedsstandarder inden for aftalens instanser, dvs. associeringsrådet og associeringsudvalget. Dagsordenen for møderne i disse fora vil blive udarbejdet under hensyn til, hvilke spørgsmål der er aktuelle, og alt efter behovene i forbindelse med iværksættelsen af aftalen.

Endvidere indledte Rådet for tre år siden en politisk dialog på ministerplan med Algeriet. Det er i denne instans, at Den Europæiske Union der repræsenteres af ministertrojkaen jævnligt sammen med de algeriske myndigheder drøfter menneskerettighedsspørgsmål og stærkt insisterer på, at man i kampen mod terrorisme undgår enhver form for overdreven fremfærd og misbrug. Den Europæiske Union har gentagne gange tilkendegivet, at den er foruroliget over meldingerne om vilkårlige tilbageholdelser, udenretslige anholdelser og anvendelse af tortur og over forsvundne personers skæbne. På det seneste møde inden for denne politiske dialog, den 5. december 2001 i Bruxelles, anmodede EU Algeriet om at fremkomme med oplysninger om flere forsvundne personers skæbne og opfordrede det til at samarbejde med FN's og ngo'ernes menneskerettighedsmekanismer. Der er planlagt et møde af samme type i slutningen af april i Algier, og der vil ved den lejlighed igen blive anledning til at drøfte disse spørgsmål med de algeriske myndigheder.

(1) Respekten for de demokratiske principper og de grundlæggende menneskerettigheder, der fremgår af verdenserklæringen om menneskerettigheder, ligger til grund for parternes interne og internationale politik og udgøre et væsentligt element i aftalen..
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0449/02

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(21. februar 2002)

Om: Lobby for Kvinderne i Europa

Kan Kommissionen oplyse, hvor store beløb, der er udbetalt til Lobby for Kvinderne i Europa (EWL) under Daphne-programmet i løbet af de sidst tre år,

hvorvidt Lobby for Kvinderne i Europa har en mere begunstiget stilling end andre kvindeorganisationer,

hvorvidt Kommissionen på samme måde som til Lobby for Kvinderne i Europa yder støtte til andre organisationer, således at de kan udøve lobbyvirksomhed overfor europæiske politikere for at sikre deres allerede øremærkede støtte eller en forhøjelse af denne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(5. april 2002)

Det Europæiske Kvindeforum (EWL) har modtaget følgende tilskud under Daphne-programmet (budgetpost B5-802):

- 1999/DAP/050 Stop volden mod kvinder: Udveksling af god praksis tildelt beløb: 78 373 EUR

- 2000/DAP/046 Bryd tavsheden: Kampagner vedrørende vold mod kvinder tildelt beløb: 110 000 EUR

- 2001/DAP/011 Bryd tavsheden: Oprettelse af et europæisk observationsorgan vedrørende vold mod kvinder (et 2-årigt projekt) tildelt beløb i 2001: 125 000 EUR tildelt beløb i 2002: 125 000 EUR.

Samlet tilskud 1999-2002: 438 373 EUR.

Det Europæiske Kvindeforum (EWL) er en af de mange organisationer, der går ind for tanken om et europæisk civilsamfund, og som modtager fællesskabsstøtte i henhold til budgettets kapitel A-30. Som anført i bemærkningen til budgetpost A-3037, der er godkendt af Parlamentet, er EWL blevet et nødvendigt hjælpemiddel til støtte for fællesskabsaktioner til fordel for kvinder. Kommissionen mener således, at det er helt naturligt, at en sådan organisation i fuld respekt for de betingelser og procedurer, der er fastsat i de indkaldelser af forslag, som offentliggøres hvert år, kan deltage i Daphne-programmet for at fremme forebyggende foranstaltninger til bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder.

I al almindelighed skal bevillingerne i kapitel A-30 dække tilskud til finansiering af uafhængige institutioner med europæisk sigte og til delvis finansiering af organisationer eller projekter, der fremmer det europæiske civile samfund i overensstemmelse med EF-traktatens principper. Organisationer, der modtager sådanne tilskud, skal følge retningslinjerne i Vejledning i forvaltning af tilskud. Kommissionen bestræber sig også på, i det omfang det ikke kommer i konflikt med dens ansvar for så vidt angår gennemførelsen af budgettet, at respektere de bemærkninger, der ledsager budgetposterne, og som er en afspejling af budgetmyndighedens, dvs. også Parlamentets, vilje. Det giver sig nærmere bestemt udslag i en forhåndstildeling af bevillinger til visse budgetposter, som Kommissionen har modsat sig, men som den ikke desto mindre gør en indsats for at respektere.