SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1567/03

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(8. maj 2003)

Om: Fuglepestepidemi i Nederlandene og Belgien og vaccination som muligt alternativ til den forebyggende massenedslagtning af sunde dyr

1. Mindes Kommissionen de store problemer i forbindelse med tidligere omfattende epidemier blandt dyr, som blev bekæmpet ved, at man foretog massenedslagtning af sundt kvæg og sunde grise i nærheden af smittecentrene, hvorefter der opstod en diskussion om bedre løsninger i fremtiden?

2. Har Kommissionen kendskab til, at den nuværende epidemi med fuglepest eller aviær influenza i de nederlandske provinser Gelderland, Noord-Brabant og Limburg og de belgiske naboprovinser Antwerpen og Limburg på ny løses ved, at man præventivt slår et enormt antal dyr ned?

3. Har Kommissionen taget stilling tilvalget mellem nedslagtning fra smittecentret i den retning, hvor smitten spreder sig, eller fra det omliggende truede område i retning af smittecentret, hvilket var afgørende for den måde, hvorpå epidemien hidtil er blevet bekæmpet? Henstiller Kommissionen til medlemsstaterne at følge en bestemt fremgangsmåde?

4. Har Kommissionen kendskab til den blokadeaktion, som dyrebeskyttelsesorganisationen GAIA den 24. april 2003 rettede mod den belgiske sundhedsminister, som blev begrundet med, at vaccination også er et seriøst alternativ til bekæmpelse af fuglepest, og at der findes et middel hertil?

5. Hvad hindrer indtil dato anvendelsen af vaccination til bekæmpelse af fuglepest i stedet for nedslagtning? Skyldes det, at de pågældende virksomheder bestræber sig på at spare udgifter, eller er vaccination en trussel mod eksportmulighederne for kyllingekød?

6. Hvad gør Kommissionen for i fremtiden at hindre en fuglepestepidemi ved at tilskynde til forebyggende vaccination eller ved at gøre vaccination obligatorisk?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(26. juni 2003)

Med Rådets direktiv 92/40/EØF af 19. maj 1992 indførtes EU-foranstaltninger, der skulle anvendes i tilfælde af, at aviær influenza skulle bryde ud blandt fjerkræ(1). Kontrollen er baseret på en øjeblikkelig indberetning af mistænkelige tilfælde, en hurtig diagnose og nedslagtning og destruktion af alt fjerkræ på smittede landbrugsbedrifter. Endvidere er der fastlagt strenge biosikkerhedsmæssige foranstaltninger og beskyttelsesforanstaltninger.

I direktivet er det også fastlagt, at den ansvarlige myndighed kan udvide ovennævnte foranstaltninger til at omfatte andre bedrifter, hvis deres placering, geografiske beliggenhed eller kontakterne med den bedrift, hvor sygdommen er blevet bekræftet, giver anledning til mistanke om en eventuel kontamination. Denne foranstaltning anvendes i vid udstrækning i Nederlandene og også i Belgien. Under visse omstændigheder kan vaccinering mod aviær influenza anvendes som et supplement til kontrolforanstaltningerne. En berørt medlemsstat kan træffe afgørelse om en nødvaccination omkring udbrudsstedet, forudsat at grundlæggende fællesskabsinteresser ikke bringes i fare. Hverken de nederlandske eller belgiske myndigheder har hidtil indsendt en sådan anmodning til Kommissionen med undtagelse af vaccinering af truede fugle, der holdes i zoologiske haver. Kommissionen har givet tilladelse hertil med vedtagelsen af beslutning 2003/291/EF af 25. april 2003(2).

I rapporten om vaccination mod aviær influenza, som blev vedtaget den 27. juni 2000 af Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel (reference Sanco/B3/AH/R17/2000), anbefaler man at der normalt ikke bør gives tilladelse til vaccination mod undertype H5 og H7. En eventuel brug af nødvaccination mod vira af disse undertyper, som skitseret i direktivet, bør dog fastholdes.

Men der er fortsat mulighed for en infektion af vaccineret fjerkræ. Administrationen af vaccinen er meget arbejdsintensiv, tidskrævende og giver først en beskyttelse efter adskillige vaccinationer. Herudover bør man også tænke på fjerkræs relativt korte produktionsliv. I betragtning af, at denne virustype er yderst smitsom og spreder sig meget hurtigt, synes det ikke at være sandsynligt, at nødvaccination vil kunne forebygge en akut spredning af sygdommen i tide.

Kommissionen har indtil den 12. maj 2003 organiseret otte møder i Det Stående Udvalg for Dyrs Sundhed og Trivsel og har vedtaget 15 beslutninger om yderligere kontrol- og beskyttelsesforanstaltninger efter en enstemmig tilslutning fra Det Stående Udvalg (med undtagelse af to repræsentanter fra en medlemsstat, som undlod at stemme). Selv om Kommissionen er klar over, at den massive nedslagning af fjerkræ er meget kontroversiel, findes der i øjeblikket ikke noget brugbart alternativ.

For at forbedre den fremtidige politik har Kommissionen under det femte FTU-rammeprogram godkendt forskningsprogrammet Pathogenesis and improved diagnosis and control of avian influenza infections (projektets reference: QLK2-CT-2002-01454). Programmet afsluttes i 2005 og sigter bl.a. på at studere udvikling og anvendelse af markørvacciner for at mindske overførsel af infektioner, herunder især anvendelse heraf i områder med intensiv fjerkræavl.

Kommissionen agter at evaluere epidemien, og direktiv 92/40/EØF vil om nødvendigt blive ændret. I øjeblikket er en grundlæggende ændring i kontrolstrategien, som sigter på udryddelse af aviær influenza så hurtigt som muligt, ikke en mulighed, der kan bruges.

(1) EFT L 167 af 22.6.1992.

(2) 2003/291/EF: Kommissionens beslutning af 25. april 2003 om betingelser for forebyggelse af aviær influenza hos modtagelige fugle, der holdes i zoologiske haver i Belgien og Nederlandene, EFT L 105 af 26.4.2003.