SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1598/00

af Armando Cossutta (GUE/NGL) til Kommissionen

(19. maj 2000)

Om: Skamfering af pigers og kvinders kønsorganer

En undersøgelse foretaget af afdelingen for præventiv medicin på migrationsområdet ved Hospital San Gallicano i Rom giver et generelt billede af forekomsten af omskæring af piger og kvinder i Italien. Der lever i dag ca. 40 000 kvinder i landet, som er blevet omskåret. Omkring 5 000 indvandrerdøtre kan risikere at blive omskåret, hvilket normalt sker i seksårsalderen. I deres hjemlande, navnlig Egypten og Eritrea, foregår omskæringerne under utilfredsstillende hygiejniske forhold, der medfører meget alvorlige bivirkninger, som de italienske læger ofte tilkaldes for at afhjælpe, når kvinderne rejser tilbage til Italien.

De italienske læger har efter omkring tyve års erfaringer erkendt, at der først og fremmest er tale om et kulturelt fænomen; i nogle tilfælde har lægerne indledt en tålmodig og høflig dialog med kvinderne, hvor det er lykkedes at få dem til at afstå fra at omskære døtrene.

Det er vanskeligt at gribe direkte ind i de østafrikanske lande, hvor omskæringerne hyppigt finder sted, og hvorfra et stigende antal afrikanske kvinder rejser til Europa.

1. Mener Kommissionen på den baggrund, at den kan finansiere undersøgelser og forskning, som giver mulighed for at få kendskab til omfanget af dette fænomen i de europæiske lande?

2. Mener den ikke, at det er nødvendigt at styrke uddannelsen af sundheds- og socialarbejdere, således at de udrustes til en dialog med indvandrerkvinderne om dette spørgsmål?

3. Finder den det rigtigt at gøre en koordineret og effektiv indsats med henblik på at påvirke indvandrernes kultur og skabe grobund for en ændring af omskæring af kvinder til andre former for kulturel udfoldelse, som i højere grad respekterer kvinders fysiske integritet og kvinders og pigers menneskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(7. juli 2000)

Kommissionen er enig med det ærede medlem i, at det er vanskeligt at gribe direkte ind i de østafrikanske lande, hvor kvindelig omskæring er en udbredt praksis. Ifølge WHO (Verdenssundhedsorganisationen) gennemgår to millioner unge piger hvert år denne behandling, og tallet er stigende for immigranter og flygtningefamilier i Vesteuropa.

I løbet af det sidste årti har det internationale samfund erkendt, at kvindelig omskæring er en alvorlig overtrædelse af kvinders menneskerettigheder. FN's erklæring af 1993 om vold mod kvinder, den internationale konference i 1994 om befolkning og udvikling og handlingsplanen fra Beijing fra 1995 indeholder alle en opfordring til regeringer og det internationale samfund om at forbyde og udrydde kvindelig omskæring.

Med henblik på at skitsere en strategi til at afskaffe denne praksis udstedte WHO, UNICEF (FN's børnefond) og UNFPA (FN's befolkningsfond) i 1997 en skelsættende fælles erklæring, hvori de beskrev, hvordan og hvorfor kvindelig omskæring foregår. I Fællesskabets nye rammeprogram for ligestilling mellem kønnene (2001-2005)(1), som blev vedtaget af Kommissionen den 7. juni 2000, stilles der forslag om at støtte et netværk af nationale myndigheder og fællesskabsinstitutioner, der skal indsamle data om kønsrelaterede overtrædelser af menneskerettighederne. I 1999 støttede Kommissionen i samarbejde med WHO et innovativt aktionsforskningsprojekt om gennemførelse af en undersøgelse i en række lande af kvinders helbred og vold i hjemmet.

Kommissionen er overbevist om, at der ikke vil ske ændringer ved blot at tage afstand fra kvindelig omskæring og fordømme dem, der foretager indgrebet. Kvindelig omskæring forsvinder kun, hvis folk, også kvinderne, overbevises om, at de kan holde op med denne praksis uden at skulle give afkald på de betydningsfulde aspekter ved deres kultur. Der er behov for flersidige strategier, bl.a. en strategi der rettes mod sundheds- og socialarbejderes uddannelse og anerkendelse af ceremonierne i forbindelse med unges optagelse i de voksnes rækker. I forbindelse med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1400/97/EF af 30. juni 1997 om vedtagelse af et EF-handlingsprogram vedrørende sundhedsovervågning som led i indsatsen inden for folkesundhed (1997-2001)(2) forventes det, at der i arbejdsprogrammet for 2001 vil blive givet prioritet til familieplanlægning og seksualoplysning. Arbejdsprogrammet vil blive vedtaget af Kommissionen i den allernærmeste fremtid.

En af de strategiske målsætninger i Fællesskabets nye rammeprogram for ligestilling mellem kønnene er ligestilling i samfundslivet. Kommissionen agter at understrege behovet for, at der sker en holdningsændring, og vil forstærke sin indsats vedrørende information om kvinders menneskerettigheder, både inden for Fællesskabet og som led i udviklingssamarbejdet. I 1999 bevilgede Kommissionen støtte (470 000) til et forsøgprojekt, som skulle udføres af en lokal organisation i Sydetiopien, med det særlige formål at reducere kvindelig omskæring med 25 % inden 2002. Under gennemførelsen af rammestrategien vil Kommissionen gøre sit yderste for at sikre, at spørgsmålet om kvindelig omskæring i medlemsstaterne stadig med fuld rette vil stå på dagsordenen, og at Fællesskabet beskæftiger sig så seriøst med spørgsmålet, som det har fortjent.

(1) KOM(2000) 335 endelig udg.

(2) EFT L 193 af 22.7.1997.