SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0908/02

af Brigitte Langenhagen (PPE-DE) til Kommissionen

(5. april 2002)

Om: Efterfølgende fortoldning af fiskeriprodukter fra Norge

Der opstod sidste år problemer i Tyskland i forbindelse med fortoldningen af norske fiskeriprodukter. De tyske toldmyndigheder fik i forbindelse med mængdekontrol mistanke om, at Norge kan have overfisket sine kvoter (f.eks. for torsk), og kræver nu betaling af differencen mellem den nedsatte (0,9 %) og den normale toldsats (7,5 %). Disse krav fremsættes over for de tyske importører eller speditører, selv om disse ikke kan anses for at være forpligtede til at bøde herfor, da de ikke umiddelbart er involveret i de egentlige import- og eksportforretninger. De berørte virksomheder har derfor fået store økonomiske problemer, da de står over for krav i en størrelsesorden på titusinder af euro. Følgerne heraf er, at de pågældende virksomheder lægger byrden over på deres kunder i Norge, som nu vælger en transportvej via Danmark eller Holland, da toldbestemmelserne i disse lande tilsyneladende håndteres anderledes, og der ikke foretages nogen efterfølgende fortoldning eller sikkerhedskontrol.

1. På grundlag af hvilket direktiv kan der foretages opkrævning af efterfølgende toldbeløb og sikkerhedskontrol?

2. Hvordan forholder andre EU-medlemsstater sig i forhold til Tyskland i forbindelse med anvendelsen af toldbestemmelserne?

3. Hvem er ansvarlig for overvågningen af, at disse bestemmelser overholdes?

4. Ser Kommissionen nogen muligheder for, at der på dette område kan skabes ligebehandling af alle medlemsstater?

5. Er der aktuelle forhandlinger eller aftaler mellem Norge og Kommissionen, som udelukker opkrævning af sådanne efterfølgende toldbeløb?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(21. maj 2002)

Kommissionen har ikke noget kendskab til de af det ærede medlem nævnte forhold.

1. I henhold til artikel 8 i Rådets afgørelse 2000/597/EF, Euratom af 29. september 2000 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter(1) er importafgifter egne indtægter for Unionen og opkræves som sådanne af medlemsstaterne i henhold til deres nationale love og administrative bestemmelser, som i givet fald tilpasses fællesskabsforskrifternes krav. Det følger heraf, at det er medlemsstaterne, der er ansvarlige for opkrævningen af importafgifterne.

Desuden er der i EF-toldkodeksen(2) og gennemførelsesbestemmelserne dertil(3) for alle medlemsstater fastsat ensartede bestemmelser, som omfatter regler for bogføring og opkrævning af importafgifter, fastlæggelse af, hvilke personer der skal betale de nævnte afgifter, og betingelser for sikkerhedsstillelse.

Som hovedregel skal toldvæsenerne, når de ved kontrol efter fortoldningen konstaterer, at der er begået svig eller uregelmæssigheder, som øver indflydelse på det lovligt skyldige beløb, i henhold til EF-toldkodeksens artikel 220, stk. 1, drage de relevante konsekvenser i form af efterfølgende bogføring af de manglende afgifter. Via sin kontrol hos medlemsstaterne påser Kommissionen, at toldvæsenerne lever op til deres ansvar på området.

2. og 3. Det påhviler medlemsstaterne at sikre, at deres toldvæsener anvender EU-bestemmelserne, herunder EU-toldkodeksen og gennemførelsesbestemmelserne dertil, på rette vis. Hvis Kommissionen konstaterer, at reglerne ikke anvendes på rette vis i en medlemsstat, træffer den egnede foranstaltninger til at afhjælpe situationen.

4. I øjeblikket ligger Kommissionen ikke inde med relevante oplysninger om, at erhvervsvirksomheder behandles forskelligt alt efter, hvilken medlemsstat de befinder sig i. Hvis det ærede medlem imidlertid skulle ligge inde med relevante oplysninger på området, vil Kommissionen meget gerne stifte bekendtskab med dem for at rette op på situationen.

5. Kommissionen bekræfter, at den ikke i øjeblikket fører forhandlinger med Norge med henblik på at udelukke en eventuel efterfølgende opkrævning af importafgifter, der skyldes lovligt som følge af den af det ærede medlem nævnte situation. Desuden henleder den opmærksomheden på, at den ikke forhandler om foranstaltninger, der er nødvendige i forbindelse med lovligt skyldige afgifter.

(1) EFT L 253 af 7.10.2000.

(2) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302 af 19.10.1992), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2700/2000 af 16. november 2000 (EFT L 311 af 12.12.2000).

(3) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 253 af 11.10.1993), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 444/2002 af 11. marts 2002 (EFT L 68 af 13.3.2002).