SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1015/96 af Wolfgang Kreissl-Doerfler (V) til Kommissionen (26. april 1996)

Om: Brandrydning i Irland

I Irland og til en vis grad i andre EU-lande sker der stadigvaek afbraending af hedearealer og buske for at udnytte askens goedningseffekt til at opnaa hurtigere graesvaekst til graesningsdyrene og for at forhindre, at arealerne gror til med buske.

Denne afbraending har imidlertid ogsaa alvorlige negative virkninger. Smaadyrene udryddes, der frigoeres store maengder CO2, det allerede ringe skovareal reduceres yderligere og det fremskynder erosionen.

Den bedste maade, hvorpaa man kan rette op paa denne situation, er at plante skov, og der findes allerede skovbeplantningsprogrammer, som omfatter attraktiv stoette.

1. Hvilke retningslinjer ydes der stoette efter fra EU til skovbeplantning i Irland?

2. Findes der muligheder for at yde finansiel stoette fra EU til landmaend, som afstaar fra den billigere brandrydning og i stedet rydder deres arealer maskinelt?

3. Findes der undersoegelser af, hvilke CO2-maengder der frigoeres i hele EU gennem afbraending af landbrugsarealer, og i givet fald hvilke?

4. Findes der undersoegelser af sammenhaengen mellem brandrydning og erosion og i givet fald hvilke?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (13. juni 1996)

1. Skovplantning i Irland stimuleres ved hjaelp af to slags faellesskabs-foranstaltninger. For det foerste kan der i medfoer af Raadets forordning (EOEF) nr. 2080/92 ((EFT L 215 af 30.7.1992, s. 96. )) ydes stoette til beplantning af landbrugsjord med traeer. I det nationale program er der for tidsrummet 1993-1997 planlagt tilplantning af cirka 90 000 ha landbrugsjord. Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) bidrager i dette tidsrum med 80 mio. ECU. I loebet af 1995 er der saaledes blevet plantet 24 000 ha ny skov.

For det andet indgaar skovplantning paa ikke-landbrugsjord i det saerlige operationelle program for Irland (maal nr. 1), idet stoette hertil ikke er omfasttet af Raadets forordning (EOEF) nr. 2080/92.

2. Der eksisterer ingen faellesskabsstoette til landbrugerne som et incitament til ikke at afbraende deres jorder.

De nationale og regionale programmer under Raadets forordning (EOEF) nr. 2078/92 (ledsageforanstaltninger - miljoeforanstaltninger) omfatter stoette til landbrugere, som afviger fra den almindelige landbrugspraksis. I visse skotske programmer opereres der ligefrem med afbraending (»muirburn«) til vedligeholdelse og bevarelse af hedestraekninger, hvilket i denne region er en anerkendt fremgangsmaade, som bakkes op af miljoeeksperter.

Afbraending har ikke altid de negative virkninger, det aerede medlem naevner. Begreberne »krat«, »hede« og »eng« daekker over tre yderst forskelligartede terraenformer. Hedestraekningernes areal (og kvalitet) i Europa er i stadig tilbagegang, og disse arealers tilgroning med skov (hvad enten dette er tilsigtet eller blot en foelge af forsoemmelighed) er generelt ikke oenskeligt. Metoden med hedeafbraending kan derfor ikke uden videre kritiseres, da afbraendingen sker som led i omraadernes forvaltning og under ganske bestemte forhold. Det benyttes for eksempel i meget begraenset omfang om vinteren i Nederlandene af organisationen »Natuur-monumenten«. Der er her ikke tale om at reducere skovarealerne, men at hindre hedernes forsvinden som foelge af den naturlige tilgraensning med skov.

3. Kommissionen kender til foelgende undersoegelser:

- Et papir fra »Intergovernmental Panel on Climate Change« (IPCC) i 1992 (VI samling i Genève i februar 1992): »Landbrug, skovbrug og andre menneskelige aktiviteter«.

- Afgroedesystemer inden for tempereret landbrug: Vurdering af nettoemission af drivhusgasser« - 1992.

- Prof. Dr. Sauerbeck, Braunschweig, Tyskland - VI IPCC-samling i Genève i februar 1992.

- »Anden evaluerings rapport fra IPCC-arbejdsgruppe II (Rom - december 1995). Referencer vedroerende spoergsmaalene findes under punkt 1, 13, 15, 23, 24 og 25.

4. Kommissionen kender intet til saadanne undersoegelser.