SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-1649/97 af Cristiana Muscardini (NI) til Kommissionen (14. maj 1997)

Om: Lukning af skolen for odontostomatologi

Kommissionen oplyste i sine svar paa mine tidligere forespoergsler nr. 3592/96 ((EFT C 186 af 18.6.1997, s. 123. )), 3593/96 ((EFT C 186 af 18.6.1997, s. 123. )) og 1522/96 ((EFT C 356 af 25.11.1996, s. 52. )) bl.a., at der i EF-retten sondres mellem stomatologer og tandlaeger, som gennemgaar forskellige uddannelser, herunder forskellig specialisering efter erhvervelse af eksamensbeviser, og at der for de respektive discipliners vedkommende i EF-retten findes saavel de saakaldte tandlaegedirektiver (78/686/EOEF ((EFT L 233 af 24.8.1978, s. 1. )) og 78/687/EOEF ((EFT L 233 af 24.8.1978, s. 10. ))) som det saakaldte laegedirektiv (93/16/EOEF ((EFT L 165 af 7.7.1993, s. 1. ))).

Odontostomatologi er en i EF-retten anerkendt gren inden for medicin (direktiv 93/16/EOEF).

I artikel 1 i den italienske lov nr. 409/88 slaas det fast, at baade kandidater, der har bevis for bestaaet eksamen i odontologi, og kandidater, der har bevis for bestaaet eksamen i medicin og kirurgi med speciale i odontologi, kan praktisere som tandlaeger.

Som foelge af ministerialdekret 30/10/93, der har foert til lukning af skolen for odontostomatologi, og Domstolens dom i sag C 40/93 af 1. juni 1995, i henhold til hvilken lov nr. 471/88 er i modstrid med direktiv 78/686/EOEF, er der i Italien opstaaet en situation, hvor kandidater, der har bestaaet eksamen i medicin og kirurgi, de facto ikke har adgang til at praktisere som tandlaege/odontostomatolog.

1. Mener Kommissionen ikke, at ovennaevnte dekret 30/10/93 (vedroerende aendring af listen over speciallaegeuddannelser) er i modstrid med EF-retten, idet det har medfoert lukning af skolen for odontostomatologi i overensstemmelse med tandlaegedirektiverne (78/686/EOEF og 78/687/EOEF)?

2. Mener den endvidere ikke, at en genaabning af skolen for odontostomatologi i overensstemmelse med laegedirektivet (93/16/EOEF) ud fra et EF-retligt synspunkt er den mest korrekte maade at loese situationen i Italien paa - en situation, der er opstaaet som foelge af den kombinerede effekt af dekret 30/10/93 og Domstolens dom i sag C 40/93 af 1. juni 1995?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (12. juni 1997)

1. Som allerede anfoert i svaret paa skriftlig forespoergsel E-1522/96 kan Kommissionen bekraefte, dels at speciallaegeuddannelsen i stomatologi alene henhoerer under direktiv 93/16/EOEF vedroerende laeger og ikke under direktiv 78/686/EOEF og 78/687/EOEF vedroerende tandlaeger; dels at direktiv 93/16/EOEF ikke anfaegter medlemsstaternes befoejelser, for saa vidt angaar oprettelse eller nedlaeggelse af speciallaegeuddannelser. Italien har derfor ikke overtraadt EF-retten, naermere betegnet direktiv 93/16/EOEF, ved at nedlaegge speciallaegeuddannelsen i stomatologi.

For saa vidt angaar det forhold, at lov 409 af 24. juli 1985, der i italiensk ret gennemfoerer direktiv 78/686/EOEF og 78/687/EOEF, forbeholder udoevelse af tandlaegeerhvervet for ikke blot indehavere af et tandlaegeeksamensbevis, men ogsaa indehavere af eksamensbeviser i medicin og kirurgi, saafremt de har fulgt en speciallaegeuddannelse i odontologi, anlaegger Kommissionen den betragtning, at sidstnaevnte uddannelsesvej ikke er i overensstemmelse med direktiv 78/687/EOEF. Kommissionen har i oevrigt indledt en overtraedelsesprocedure over for Italien i den forbindelse. Proceduren befinder sig for oejeblikket paa aabningsstadiet.

2. Eftersom direktiv 93/16/EOEF ikke anfaegter medlemsstaternes befoejelser, for saa vidt angaar oprettelse eller nedlaeggelse af speciallaegeuddannelser, kan Kommissionen ikke udtale sig om, hvorvidt det er betimeligt at genaabne skolen for speciallaegeuddannelse i stomatologi, for at indehavere af eksamensbeviser i medicin og kirurgi kan foelge en speciallaegeuddannelse paa dette omraade. Selv i tilfaelde af genaabning af skolen for speciallaegeuddannelse vil de indehavere af eksamensbeviser i medicin og kirurgi, der maatte have fulgt speciallaegeuddannelsen, stadig under ingen omstaendigheder kunne betragtes som tandlaeger, som omhandlet i direktiv 78/686/EOEF og 78/687/EOEF. De vil forblive laeger og vil udelukkende henhoere under direktiv 93/16/EOEF. De vil saaledes under ingen omstaendigheder kunne benytte sig af direktiv 78/686/EOEF til at nedsaette sig i en anden medlemsstat.