SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0512/03

af Stefano Zappalà (PPE-DE) til Kommissionen

(24. februar 2003)

Om: Erhvervskvalifikationer

1. Marco Cavallera, der har en treårig uddannelse fra polyteknikum i Torino, og som er italiensk statsborger, skal i Italien have fået anerkendt den spanske titel ingeniero tecnico industrial, especialidad mecanica ifølge et dekret af 23. oktober 2002 undertegnet af generaldirektøren for

civilretten (offentliggjort i Italiens statstidende nr. 261 af 7. november 2002), som ændret ved dekret af 8. november 2002 af generaldirektøren for civilretten (offentliggjort i Italiens statstidende nr. 272 af 20. november 2002).

2. Marco Cavallera skal have fået denne titel i Spanien uden at have udøvet nogen erhvervsaktivitet i landet.

3. Anerkendelsen skal være blevet tildelt Marco Cavallera for at forsyne ham med en titel, der giver ret til optagelse i Italien i ingeniørernes erhvervsregister, sektion B, industrisektoren, hvilket er en forudsætning for at kunne udøve det pågældende erhverv i Italien;

4. Hvis ovenstående er sandt, altså at man gennem en rent papirmæssig migration som i Marco Cavalleras tilfælde og en omgåelse af ånd og bogstav i de relevante fællesskabsdirektiver og gennemførelsesbestemmelser, vil situationen være således, at italienske statsborgere kan undgå den italienske stats faglige prøve, som der ellers stilles krav om i den italienske forfatnings artikel 33, ved at blive optaget i ingeniørernes erhvervsregister og derved få ret til at udøve ingeniørerhvervet i Italien.

Vil Kommissionen kontrollere, om ovenstående oplysninger er sande, og i bekræftende fald oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at træffe?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(2. maj 2003)

Det ærede medlems spørgsmål giver anledning til følgende bemærkninger:

- Anerkendelse af erhvervskvalifikationer for ingeniørerhvervet er reguleret ved direktiv 89/48/EØF(1). I henhold til dette direktiv kan en medlemsstat i princippet ikke nægte en statsborger fra en medlemsstat adgang til at optage og udøve et lovreguleret erhverv, hvis den pågældende er i besiddelse af det eksamensbevis, der i vedkommendes hjem- eller oprindelsesland er foreskrevet for dér at kunne udøve erhvervet. Det fremgår ikke klart af det dekret af 23. oktober 2002, der omhandler Marco Cavallera, og som det ærede medlem henviser til, om det spanske eksamensbevis Ingeniero Technico Industrial, especialidad Mecànica er erhvervet efter uddannelse i Spanien eller udelukkende på basis af en anerkendelse af hans italienske eksamensbevis som maskiningeniør. Medlemsstaterne skal i henhold til nævnte direktiv anerkende eksamensbeviser, der er erhvervet i andre medlemsstater, men direktivet indeholder ingen bestemmelser om, at medlemsstaterne skal anerkende andre medlemsstaters afgørelser om anerkendelse på basis af eksamensbeviser, der er erhvervet uden for deres område.

- Hvis Marco Cavallera har fulgt en uddannelse i Spanien, og der for denne uddannelse er udstedt det eksamensbevis, der i denne medlemsstat er foreskrevet for at få adgang til ingeniørerhvervet, var han berettiget til at påberåbe sig direktiv 89/48/EØF for at få de italienske myndigheder til at anerkende eksamensbeviset og få adgang til erhvervet i Italien, hvilket bl.a. indebar optagelse i det relevante erhvervsregister uden at aflægge den egnethedsprøve, der er foreskrevet til dette formål for ingeniører, der har erhvervet deres kvalifikationer i Italien.

- Hvis Marco Cavallera derimod har erhvervet eksamensbeviset som ingeniør i Italien, og hans spanske eksamensbevis udelukkende er udstedt på basis af de spanske myndigheders anerkendelse af hans italienske eksamensbevis, uden at han har fulgt en uddannelse i Spanien, kunne Marco Cavallera ikke påberåbe sig direktiv 89/48/EØF for at blive fritaget fra den prøve, der skal aflægges for at blive optaget i ingeniørregistret. Ved direktiv 89/48/EØF er der nemlig indført en generel ordning for anerkendelse af eksamensbeviser for at gøre det muligt for statsborgere fra medlemsstater at få adgang til at optage og udøve erhvervsvirksomhed i en anden medlemsstat (værtsland) end den, hvor de har erhvervet deres eksamensbevis (oprindelsesland). Hvis Marco Cavalleras situation er som beskrevet ovenfor, er oprindelseslandet Italien, eftersom det er i Italien, at eksamensbeviset er erhvervet, og de spanske myndigheder udelukkende har anerkendt, at eksamensbeviset er ligeværdigt med den spanske universitetsgrad Ingeniero Técnico Industrial. Efter Kommissionens opfattelse kan personer, der er i besiddelse af et eksamensbevis, der er udstedt i deres oprindelsesland, og som er anerkendt i et værtsland, imidlertid ikke påberåbe sig direktiv 89/48/EØF for at vende tilbage til deres oprindelsesland og dér gøre krav på andre rettigheder end dem, der er forbundet med eksamensbeviset.

- Heraf følger, at hvis Marco Cavallera ikke har erhvervet sit eksamensbevis i Spanien efter uddannelse i denne medlemsstat, var de italienske myndigheder heller ikke efter direktiv 89/48/EØF forpligtede til at anerkende hans spanske eksamensbevis for at fritage ham fra den prøve, der kræves for at blive optaget i det italienske ingeniørregister. Det forslag til direktiv om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer, Kommissionen forelagde den 7. marts 2002, ændrer ikke ved denne betragtning. Fællesskabsretten er dog ikke til hinder for, at en medlemsstat kan anvende mere gunstige regler efter national ret.

(1) Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed, EFT L 19 af 24.1.1989.