SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-3782/97 af Reimer Boege (PPE), Lutz Goepel (PPE), Agnes Schierhuber (PPE), Honor Funk (PPE), Christa Klass (PPE), Hedwig Keppelhoff-Wiechert (PPE) og Xaver Mayer (PPE) til Kommissionen (21. november 1997)

Om: Eksportrestitutioner for avlskvaeg

Eksportrestitutioner for levende kvaeg ydes ogsaa for avlskvaeg paa grundlag af vaegt. Reglerne for tildeling og for eksporttilladelsernes loebetid er de samme som ved eksport af slagtedyr. De faldende eksportrestitutioner og de i Agenda 2000 bebudede prisnedsaettelser i oksekoedssektoren, som vil resultere i yderligt faldende eksportrestitutioner, belaster ogsaa eksporten af avlsdyr, selv om eksportsituationen for avlskvaeg i princippet er en anden end for slagtekvaeg. Kommissionen bedes besvare foelgende spoergsmaal:

1. Er der som led i tilpasningen af den faelles markedsordning for oksekoed planer om at indfoere saerskilte ordninger for henholdsvis avlskvaeg og slagtekvaeg for saa vidt angaar eksportrestitutioner og tildeling af eksporttilladelser og disses loebetid?

2. Hvilke grunde taler i benaegtende fald imod at

- bibeholde eksportrestitutionerne for slagtekvaeg paa deres oprindelige niveau beregnet paa grundlag af levende vaegt, da denne eksport aflaster oksekoedsmarkedet i det indre marked, og da den vaesentligste grund til nedsaettelsen af eksportrestitutionerne - den stoerre efterspoergsel efter eksporttilladelser for slagtekvaeg - ikke gaelder for avlskvaeg,

- forbedre reglerne for tildeling og forlaenge eksporttilladelsernes varighed til mindst fire maaneder, da forloebet fra ordremodtagelse til levering i reglen er laengere, naar der er tale om avlskvaeg,

- indfoere bestemmelser om, at avlsforeningerne skal fremlaegge bevis for, at dyret eksporteres til avlsformaal, i form af en avlsattest, som saa efter eksporten og inden udbetalingen af eksportrestitutionen kan sendes tilbage til avlsforeningen som kontrol? Dermed ville det vaere muligt at fritage avlsorganisationerne i tredjelandet for at fremlaegge bevis for korrekt anvendelse af avlsdyrene i det paagaeldende land, da der i nogle tredjelande ikke findes avlsorganisationer, der i givet fald ville kunne bekraefte registreringen i avlsboegerne i tredjelandet, eller da der i disse lande slet ikke foeres avlsboeger.

3. AAbner de nuvaerende WTO-bestemmelser for landbrugshandel mulighed for forskellig behandling af avlsdyr og slagtedyr i forbindelse med eksportfremme, og planlaegger Kommissionen at arbejde for en saadan forskellig behandling som led i den naeste runde af handelsforhandlinger?

Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Franz Fischler (7. januar 1998)

1. Indtil slutningen af 1994 var restitutionsniveauet for racerent avlskvaeg og for handyr til slagtning det samme. For at opretholde eksporten af racerent avlskvaeg har der dog siden 1995 vaeret anvendt en mindre nedsaettelse af restitutionsniveauet for disse dyr.

Nuvaerende restitutionsniveau:

racerent avlskvaeg: 58,50 ECU pr. kg. andre handyr: 52,00 ECU pr. kg. andre hundyr: 28,00 ECU pr. kg.

Kommissionen er stoedt paa alvorlige problemer med hensyn til overholdelse af det eksportloft, som blev indfoert ved Uruguay-runden. Denne sag blev udfoerligt diskuteret med repraesentanter for og medlemmer af europaeiske koedhandelsorganisationer i begyndelsen af 1997. Efter disse diskussioner kom Kommissionen til den konklusion, at den noedvendige gyldighedsperiode for eksportlicenser skal vaere paa 75 dage for levende kvaeg og forarbejdede produkter og 30 dage for oksekoed. I tilfaelde af et offentligt udbud i tredjelande er gyldighedsperioden for eksportlicenser endvidere 4 maaneder fra licensens udstedelsesdato (fra den dag, hvor ansoegningen om licensen blev indgivet).

2. Kommissionen mener, at eksport af racerent avlskvaeg er mere afhaengig af programmer til forbedring af bestandens kvalitet eller genopbygning af bestanden i importlandet end af eksportrestitutionsniveauet.

Det skal bemaerkes, at der som ovenfor anfoert er en forskel i restitutionsniveauet mellem racerent avlskvaeg og slagtekvaeg. Som foelge af det store antal licensansoegninger blev restitutionsniveauet nedsat fra den 27. september 1997 og fra den 25. oktober 1997. Med den foerste nedsaettelse paa 10% var der ingen aendring i restitutionsniveauet for racerent avlskvaeg. Med den anden nedsaettelse blev der foretaget en mindre nedsaettelse for racerent avlskvaeg og handyr (-5% i stedet for -15%).

I 1995 og 1996 naaede eksporten af racerent avlskvaeg op paa 135 000 og 139 000 dyr. Med undtagelse af 1991 udgoer disse maengder en ny rekord.

I henhold til forpligtelserne i WTO-aftalen kan Faellesskabet kun eksportere en begraenset maengde kvaeg og oksekoed med eksportrestitutioner. Det er i Faellesskabets interesse at opbruge GATT-kvoten, men det er ikke tilladt at overskride den. Der maa findes en balance.

I henhold til artikel 3, litra a og b, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2342/92 om indfoersel fra tredjelande af og eksportrestitutioner for racerent avlskvaeg og om ophaevelse af forordning (EOEF) nr. 1544/79 ((EFT L 227 af 11.8.1992. )) er ydelse af restitution betinget af, at der fremlaegges et stambogsbevis, som er udstedt af den forening, organisation eller offentlige myndighed i medlemsstaten, som foerer stambogen og udsteder det sundhedscertifikat for racerent avlskvaeg, som kraeves af bestemmelsestredjelandet. Der findes ingen bestemmelse i forordningen om, at eksporteret kvaeg skal registreres i stambogen i bestemmelsestredjelandet.

Paa grund af det hoejere restitutionsniveau for racerent avlskvaeg, kvier og koeer, sammenlignet med det lavere restitutionsniveau for andre hundyr, er det noedvendigt ved hjaelp af visse kontrolforanstaltninger at sikre, at det eksporterede kvaeg ikke slagtes direkte ved ankomsten i bestemmelsestredjelandet.

3. WTO-aftalen goer det muligt at differentiere restitutionsniveauet. Restitutionsniveauet er hoejere for racerent avlskvaeg end for slagtekvaeg. Der er derfor ingen grund til at bede om aendringer i reglerne ved den naeste handelsrunde.