ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2116/99

af Sir Robert Atkins (PPE-DE) til Kommissionen

(22. november 1999)

Om: Flyvelederkontrol

Har Kommissionen til hensigt at gennemføre ATM 2000+-strategien helt eller delvist?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio på skriftlige forespørgsler E-2106/99, E-2107/99, E-2108/99, E-2109/99, E-2110/99, E-2111/99, E-2112/99, E-2113/99, E-2114/99, E-2115/99, E-2116/99 og E-2117/99

(20. december 1999)

Kommissionen har offentliggjort en meddelelse(1) om den nuværende situation med hensyn til forsinkelser i lufttrafikken og om nye initiativer, der bør tages for at forsyne Fællesskabet med et trafikstyringssystem (ATM), der kan sikre, at det indre marked fungerer ordentligt. De fleste af det ærede medlems spørgsmål er besvaret i dette dokument, der blev vedtaget 1. december 1999 og oversendt til Rådet og Parlamentet.

Under udarbejdelsen af meddelelsen arbejdede Kommissionen tæt sammen med de involverede parter, herunder brugerne af luftrummet, lufthavnene, arbejdstagerne og udbyderne af lufttransportydelser via disses brancheorganisationer. Den hørte også de civile luftfartsmyndigheder i alle medlemsstater vedrørende de forskellige skridt, der kunne tages for at forbedre situationen.

Det er først og fremmest op til medlemsstaterne selv og deres koordinationsorgan, Eurocontrol, at gøre noget ved forsinkelserne i lufttrafikken. Hvad angår de operative procedurer og tekniske forbedringer, er det specialisternes opgave at udtænke løsninger og gennemføre disse. Fællesskabets rolle består hovedsagelig i at skabe de organisatoriske rammer på nationalt og europæisk niveau, så det kan sikres, at der er generel enighed om løsningerne, og at de gennemføres på koordineret og sammenhængende vis. Derfor besluttede Fællesskabet i 1998 at tilslutte sig Eurcontrol, så det kunne udøve politisk kontrol med denne organisation. Forhandlingerne herom er næsten afsluttet, men ratificeringsprocedurerne risikerer at strække sig over adskillige år. Kommissionen agter derfor at anmode om fremskyndet implementering af EU-medlemsskabet.

ATM 2000-strategien er et dokument udarbejdet af Eurocontrol, hvis ansvar det er at vedtage og gennemføre forslagene heri. Kommissionen har bidraget til udarbejdelsen af dette dokument sammen med brugerne af luftrummet, medlemsstaterne og internationale organisationer. Den støtter de generelle målsætninger og de strategiske principper i dokumentet, men stiller sig selv det spørgsmål, om der ikke bør gøres en større indsats for at udvikle en moden og solid plan, som tager højde for de teknologiske fremskridt, der er nødvendige for at kunne klare den forventede fordobling af lufttrafikken hen imod 2015.

(1) KOM(1999) 614.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1865/99

af Robert Evans (PSE) til Kommissionen

(14. oktober 1999)

Om: EU-støtte til kultur

Kan Kommissionen under henvisning til EU's støtte til kultur oplyse, hvor store beløb der bruges til støtte og fremme af kunst i og uden for EU og fra hvilke budgetkilder?

Hvorledes fordeler de enkelte EU-medlemsstater den støtte, de modtager til kulturprojekter?

Er artikel 128 i traktatens afsnit IX det eneste retsgrundlag for støtte til kulturprojekter og -programmer? Hvor stor en del af kulturbudgettet er afsat til som det hedder i artikel 128 at fremhæve den fælles kulturarv?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Viviane Reding

(23. november 1999)

Kommissionen skal meddele det ærede medlem, at støtten til rent kulturelle projekter er baseret på EF-traktatens artikel 151 (tidligere artikel 128). I regnskabsåret 1998 blev der ydet støtte over budgetposterne B3-2000, B3-2001 og B3-2003. Over disse budgetposter ydede Kommissionen støtte til projekter under Raphael-programmet (B3-2000), Kalejdoskop-programmet (B3-2001), Ariane-programmet (B3-2002) og kulturelle samarbejdsprojekter (B3-2003) i og uden for Fællesskabet.

I 1998 blev der ydet støtte til: 84 projekter under Raphael med en samlet budgetbevilling på ca. 10 mio. EUR; 147 projekter under Kalejdoskop med en samlet budgetbevilling på ca. 10 mio. EUR; 292 projekter under Ariane med en samlet budgetbevilling på 2,9 mio. EUR, og over 70 projekter under budgetpost B3.2003 vedrørende kulturelt samarbejde med en samlet budgetbevilling på ca. 6 mio. EUR.

Hvert projekt vedrørte et netværk med mindst tre partnere fra tre forskellige medlemsstater eller lande, der kunne deltage i det kulturelle program (Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og østeuropæiske lande). I denne forbindelse yder Fællesskabet støtte for at fremme europæisk samarbejde, som det klart fremgår af EF-traktatens artikel 151, og derfor kan støtten ikke opdeles som bidrag til kulturelle projekter i de enkelte medlemsstater.

EF-traktatens artikel 151 er det eneste retsgrundlag for finansiering af rent kulturelle projekter. Artiklens stk. 4 giver dog også et grundlag for at tage hensyn til de kulturelle aspekter i projekter fra andre fællesskabspolitikker og -programmer.

Raphael-programmet fremhæver den fælles kulturarv, hvilket er et af de områder, der skal prioriteres i henhold til artikel 151.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2379/99

af Françoise Grossetête (PPE-DE) til Rådet

(13. december 1999)

Om: FN's ECE-forordninger R 108 og R 109

En kontrolleret udnyttelse af de naturlige ressourcer er en afgørende forudsætning for en bæredygtig udvikling, og EU's strategi for affaldsforfaltning prioriterer forebyggelse, og når dette er umuligt, genopbygning og genbrug.

En udvikling af den europæiske industri for fremstilling af regummierede dæk ville gøre det muligt at genbruge dæk, nedbringe forbruget af ikke-fornyelige råstoffer og samtidig garantere et højt sikkerhedsniveau for forbrugerne.

Kvaliteten af de regummierede dæk, der i dag findes på markedet, er meget forskelligartet, hvilket kan mindske tilliden til deres holdbarhed og berøve forbrugerne en del af ovennævnte fordele.

De internationale bestemmelser i FN's ECE-forordninger R 108 og R 109 har til formål at forbedre kvaliteten af regummierede dæk.

Kan Rådet på baggrund af Kommissionens svar på spørgsmål 68 (H-0114/99)(1) redegøre for, hvordan det forholder sig til en øjeblikkelig EU-tiltrædelse af disse to forordninger?

(1) Europa-Parlamentets forhandlinger ( marts 1999).

Svar

(31. januar 2000)

Som nævnt i det ærede parlamentmedlems forespørgsel har de internationale bestemmelser i FN's ECE-regulativer R 108 og R 109 til formål at forbedre kvaliteten af regummierede dæk. Den nugældende EF-lovgivning omfatter ikke regummierede dæk.

Rådets direktiv 92/23/EØF om dæk til motorkøretøjer og påhængskøretøjer samt om montering heraf gælder for enhver ny luftgummiring, der er udformet med henblik på montering på de køretøjer, der er omfattet af direktiv 70/156/EØF.

Kommissionen har ikke på nuværende stadium forelagt Rådet noget forslag, der tilsigter en EF-lovgivning om regummierede dæk, og eller ikke nogen initiativer med henblik på en undersøgelse af spørgsmålet om Fællesskabets tiltrædelse af regulativ R 108 og R 109.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2453/99

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Statsstøtte til skibsbyggeri

Kan Kommissionen oplyse, hvilke skridt der er taget over for Sydkoreas regering, hvad angår statsstøtte til skibsbyggeri, med henblik på at gennemtvinge overholdelsen af reglerne om fair konkurrence?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy på skriftlige forespørgsler E-2453/99 og E-2454/99

(11. januar 2000)

Kommissionen har modtaget adskillige henvendelser fra europæisk erhvervsliv og fra medlemsstaterne med påstande om, at der anvendes subsidier og dumping i Korea.

Rådet (industri) pålagde på sit møde den 9. november 1999 Kommissionen at indlede en række aktioner for at standse den illoyale praksis, der var konstateret i denne sektor.

Kommissionen vil derfor indlede en blandet bilateral dialog (industri-regering) med Korea for at finde en løsning på disse problemer. Det første møde af denne type blev afholdt i Paris den 14. december 1999 i forbindelse med mødet i Arbejdsgruppe nr. 6 i Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) om skibsbyggeri.

Endvidere har Kommissionen undersøgt muligheden af en antisubsidieforanstaltning i Verdenshandelsorganisationen (WTO) som en multilateral foranstaltning over for den anvendte praksis i Korea. Der vil kunne åbnes en undersøgelse af handelshindringerne i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 3284/94 af 22. december 1994 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), hvis Kommissionen får forelagt de nødvendige beviser.

Med den rapport, som Kommissionen forelægger på det næste møde i Rådet (industri), vil Fællesskabet få mulighed for at beslutte, om det vil være nødvendigt at træffe andre foranstaltninger for at løse dette problem.

(1) EFT L 349 af 31.12.1994.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2242/99

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. december 1999)

Om: Lønudgifter og ansatte i EU-institutionerne

Oplys venligst, hvor mange der var ansat i Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet ved udgangen af hvert år i de seneste fem år, og hver enkelt institutions samlede lønudgifter samt det gennemsnitlige beløb, der er blevet udbetalt pr. ansat.

Svar fra Neil Kinnock på Kommissionens vegne

(10. december 1999)

For Kommissionens vedkommende er tallene følgende:

>TABELPOSITION>

Disse tal svarer til antallet af ansatte, herunder uden for Fællesskabet, der er opført i personalefortegnelsen, og til hvilke der den 31. december i de fem foregående år blev udbetalt lønninger. Lønningerne i alt vedrører de stillinger, hvortil lønningerne udbetales over det almindelige budget (del A), og omfatter derfor ikke personale i forskningsstillinger og i organerne.

Kommissionen råder ikke over de ønskede oplysninger for de øvrige institutioner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2110/99

af Sir Robert Atkins (PPE-DE) til Kommissionen

(22. november 1999)

Om: Flyvelederkontrol

Hvilke drøftelser har der været ført med IATA om problemerne med og forsinkelserne som følge af flyvelederkontrollen? Hvilken karakter har disse drøftelser haft?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio på skriftlige forespørgsler E-2106/99, E-2107/99, E-2108/99, E-2109/99, E-2110/99, E-2111/99, E-2112/99, E-2113/99, E-2114/99, E-2115/99, E-2116/99 og E-2117/99

(20. december 1999)

Kommissionen har offentliggjort en meddelelse(1) om den nuværende situation med hensyn til forsinkelser i lufttrafikken og om nye initiativer, der bør tages for at forsyne Fællesskabet med et trafikstyringssystem (ATM), der kan sikre, at det indre marked fungerer ordentligt. De fleste af det ærede medlems spørgsmål er besvaret i dette dokument, der blev vedtaget 1. december 1999 og oversendt til Rådet og Parlamentet.

Under udarbejdelsen af meddelelsen arbejdede Kommissionen tæt sammen med de involverede parter, herunder brugerne af luftrummet, lufthavnene, arbejdstagerne og udbyderne af lufttransportydelser via disses brancheorganisationer. Den hørte også de civile luftfartsmyndigheder i alle medlemsstater vedrørende de forskellige skridt, der kunne tages for at forbedre situationen.

Det er først og fremmest op til medlemsstaterne selv og deres koordinationsorgan, Eurocontrol, at gøre noget ved forsinkelserne i lufttrafikken. Hvad angår de operative procedurer og tekniske forbedringer, er det specialisternes opgave at udtænke løsninger og gennemføre disse. Fællesskabets rolle består hovedsagelig i at skabe de organisatoriske rammer på nationalt og europæisk niveau, så det kan sikres, at der er generel enighed om løsningerne, og at de gennemføres på koordineret og sammenhængende vis. Derfor besluttede Fællesskabet i 1998 at tilslutte sig Eurcontrol, så det kunne udøve politisk kontrol med denne organisation. Forhandlingerne herom er næsten afsluttet, men ratificeringsprocedurerne risikerer at strække sig over adskillige år. Kommissionen agter derfor at anmode om fremskyndet implementering af EU-medlemsskabet.

ATM 2000-strategien er et dokument udarbejdet af Eurocontrol, hvis ansvar det er at vedtage og gennemføre forslagene heri. Kommissionen har bidraget til udarbejdelsen af dette dokument sammen med brugerne af luftrummet, medlemsstaterne og internationale organisationer. Den støtter de generelle målsætninger og de strategiske principper i dokumentet, men stiller sig selv det spørgsmål, om der ikke bør gøres en større indsats for at udvikle en moden og solid plan, som tager højde for de teknologiske fremskridt, der er nødvendige for at kunne klare den forventede fordobling af lufttrafikken hen imod 2015.

(1) KOM(1999) 614.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2091/99

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(19. november 1999)

Om: Beretninger om kræftrisici i forbindelse med Round-up

1. Er Kommissionen klar over, at der ifølge offentliggørelser i pressen (Berliner Zeitung) for Kommissionen foreligger beviser på, at det genteknisk fremstillede Round-up fra Monsanto er kræftfremkaldende?

2. Kan Kommissionen bevise, at Round-up hverken indebærer risici for mennesker, dyr eller miljø?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(16. december 1999)

Glyphosat, det aktive stof i plantebeskyttelsesmidlet Round-up, er for øjeblikket ved at blive vurderet som led i det første vurderingsprogram vedrørende eksisterende aktive stoffer i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 af 11. december 1992 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(1). Den rapporterende medlemsstat Tyskland sendte sit udkast til vurderingsrapporten om glyphosat til Kommissionen og medlemsstaterne dem 1. februar 1999.

I overensstemmelse med de sædvanlige procedurer fastsat i forordning (EØF) nr. 3600/92 blev rapportudkastet straks videresendt til høring hos specialeksperter fra fem medlemsstater, der nøje skulle undersøge rapportudkastet med hensyn til alle områder vedrørende menneskers sundhed og miljøsikkerheden (fysisk-kemiske egenskaber, toksikologi, restkoncentrationer, økotoksikologi, skæbne og opførsel i miljøet).

Anmelderne blev orienteret om, at visse data var nødvendige for at færdiggøre risikovurderingen. Især skal anmelderne, når laboratorieundersøgelser giver anledning til bekymring under vurderingen, skaffe dokumentation for, at der ikke er grund til sådanne bekymringer under almindelige forhold i marken. For glyphosats vedkommende vil oplysningerne formentlig foreligge inden for de nærmeste måneder.

De endelige resultater af eksperthøringen drøftes med de 15 medlemsstater i Den Stående Komité for Plantesundhed. Inden Kommissionen træffer en afgørelse, høres Den Videnskabelige Komité for Planter.

Under alle omstændigheder vil Kommissionen i henhold til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(2) kun medtage glyphosat i direktivets bilag I, hvis det er dokumenteret, at stoffet ikke har skadevirkninger på menneskers og dyrs sundhed eller på grundvandet, og at det ikke har en uacceptabel indvirkning på miljøet.

(1) EFT L 366 af 15.12.1992.

(2) EFT L 230 af 19.8.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1592/99

af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen

(1. september 1999)

Om: Diskrimination af fodboldspillere

Bosman-dommen skulle efter hensigten omfatte EU-borgere, EØS-borgere og visse lande, som EU har indgået assoceringsaftaler med, herunder Tyrkiet, Tunesien, Marokko, Algeriet, Polen, Ungarn, Slovakiet, Den Tjekkiske Republik, Rumænien, Bulgarien og De Baltiske Lande. Kan Kommissionen på denne baggrund bekræfte, at det er ulovligt for fodboldklubber eller nationale myndigheder at diskriminere mod borgere fra lande med associeringsaftaler, der allerede spiller fodbold i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(12. oktober 1999)

Fællesskabets associerings- og samarbejdsaftaler med Tyrkiet, Tunesien, Algeriet og Marokko og Europa-aftalerne med Polen, Ungarn, Slovakiet, Tjekkiet, Rumænien, Bulgarien og de baltiske lande indeholder en bestemmelse om ligebehandling af arbejdstagerne med hensyn til arbejdsvilkår og løn.

På dette grundlag mener Kommissionen, at arbejdstagere, der er statsborgere i de ovennævnte lande, skal behandles på samme måde som statsborgere i EU-landene, hvis de har lovlig beskæftigelse i medlemsstaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2232/99

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(1. december 1999)

Om: Offentliggørelse af den økonometriske model

Er Kommissionen villig til at stille sin økonometriske model for EU og eurozonen til rådighed for interesserede forskere, om nødvendigt med fjernelse af de tilgrundliggende præmisser?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira på skriftlige forespørgsler E-2232/99 og E-2243/99

(20. december 1999)

De modeller, der anvendes i den offentlige sektor i medlemsstaterne, er ikke altid udarbejdet af finansministerierne eller centralbankerne (i Belgien og Nederlandene udarbejdes de af de respektive landes planlægningsbureau). Sådanne modeller, der varierer fra tid til anden, hører naturligvis ikke under Kommissionens kompetenceområde. De offentliggøres ikke altid. Oplysninger om modellerne fås derfor ved henvendelse til de kompetente myndigheder i medlemsstaterne.

Det har altid været fast praksis i Kommissionen at overføre den multinationale makromodel QUEST til alle universiteter og forskningsenheder i den offentlige sektor, der anmoder herom. Overførslen sker på følgende vilkår. Brugeren kan ikke ændre modellens struktur og ligninger på nogen måde, og ved simuleringer med modellen skal det altid anføres, at de udelukkende repræsenterer brugerens synspunkter og ikke Kommissionens. Modellen er udviklet i en særlig software-pakke, som ikke er Kommissionens ejendom. Brugeren skal derfor benytte det samme software, der erhverves på hans eget ansvar. Kommissionen kan ikke yde teknisk hjælp til brugeren. Brugeren er ansvarlig for, at modellen overlades til fuldt ud kvalificerede økonometrikere, der kan fremlægge dokumentation for, at de har erfaring med at anvende makroøkonomiske modeller.

Modellen dækker alle medlemsstater, og en beskrivelse af den findes på Internettet på adressen http://europa.eu.int/comm/dg02(document/ecopap/ecp/123en.htm.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1712/99

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(29. september 1999)

Om: Regler for afhentning af æg

I det nordlige Sverige er der enormt store afstande mellem producenter og de ægcentraler, hvor æggene kvalitetskontrolleres og pakkes. Inden tiltrædelsen af EU

blev æggene afhentet en gang om ugen og kunne endda mærkes med en dato 25 dage frem i tiden. Dette har aldrig skabt problemer, blandt andet som følge af, at æggene hele vejen blev opbevaret under afkøling. Efter tiltrædelsen af EU er dette ændret, og der kræves nu afhentning to gange om ugen, for at æggene kan mærkes med en dato 25 dage frem i tiden. Har Kommissionen planer om at bevilge en undtagelse fra denne regel med henvisning til de store afstande?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(5. november 1999)

Kommissionen har allerede vedtaget de bestemmelser om undtagelse for Sverige og Finland fra de generelle bestemmelser om afhentning af æg, som det ærede medlem omtaler. Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 505/98 af 3. marts 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 1274/91 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 om handelsnormer for æg(1) blev følgende bestemmelse indsat i artikel 1, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1274/91 af 15. maj 1991(2) om fælles handelsnormer for æg:

Levering eller afhentning fra producenterne til pakkerierne eller industrien i Finland og Sverige kan dog finde sted en gang om ugen, hvis de temperaturer, som æggene opbevares ved på bedriften, holdes kunstigt under 14 °C..

(1) EFT L 63 af 4.3.1998.

(2) EFT L 121 af 16.5.1991.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2005/99

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) og Rosa Díez González (PSE) til Kommissionen

(9. november 1999)

Om: Udskiftning af drivgarn

Det fremgår af Rådets forordning 1239/98(1), hvori det forbydes at anvende drivgarn fra 2002, at den flåde, som anvender drivgarn i dag, efterhånden skal reducere sin anvendelse heraf, således at antallet af fiskerfartøjer, der anvender ét eller flere drivgarn, ikke overstiger 60 % i 1998 af det antal fiskerfartøjer, der anvendte et eller flere drivgarn i perioden 1995-97.

Endvidere pålægges det medlemsstaterne senest den 31. juli 1998 at meddele Kommissionen en fortegnelse over de fartøjer, som har tilladelse til at fiske med drivgarn.

Vil Kommissionen i betragtning af de problemer, som brugen af disse net traditionelt medfører i Biscayabugten, og eftersom denne gradvise reduktion ifølge en række fiskeriorganisationer tilsyneladende langt fra er gennemført leve op til kommissionsformand Prodis erklæringer og kommissær Fishlers løfte til Fiskeriudvalget om at forsyne Parlamentet med troværdige og gennemsigtige oplysninger og oplyse følgende:

Hvilke oplysninger har Kommissionen enten fra medlemsstaterne i medfør af forordning 1239/98 eller indsamlet af dens egne tjenestegrene om de fiskerfartøjer, som fisker i området og, som har anvendt drivgarn siden 1995?

Hvilke oplysninger har Kommissionen for 1998 og 1999 om udviklingen af kystfiskeriet i hvid tun, hvad angår fangst, anvendte nettyper og bestandens størrelse i de af Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) fastsatte områder 5b, 6a, 7a, 8a, 9a og 10a? Hvilke fartøjer fra hvilke lande har drevet fiskeri i disse områder i de to pågældende år?

Vil Kommissionen oplyse, om ICCAT's anbefalede fiskeriindsats for hvid tun er blevet overholdt?

(1) EFT L 171 af 17.6.1998, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(10. december 1999)

De ærede medlemmer henvises til svarene på skriftlig forespørgsel P-1537/99(1) og P-2067/99 fra Carmen Fraga Estevez(2) og E-1945/99 fra Daniel Varela Suanzes-Carpegna(3).

Kommissionen understreger, at den deltager aktivt i arbejdet i Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) og i dennes stående komité for forskning og statistik (SCRS). Komitéen udarbejdede en rapport efter sit møde den 11.-15. oktober 1999, der indeholdt en vurdering af bestandssituationen for de forskellige fiskearter, herunder den art, som fiskeriet med drivgarn er rettet mod: hvid tun.

(1) EFT C 170 E af 20.6.2000.

(2) Se side 82.

(3) EFT C 203 E af 18.7.2000, s 94.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1834/99

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. oktober 1999)

Om: Det operationelle program til fordel for fiskerisektoren i Grækenland

Det operationelle program til fordel for fiskerisektoren i Grækenland omfatter fire underprogrammer og et femte program vedrørende teknisk bistand.

Da der er en tidsfrist for hver enkelt af de fire underprogrammer, bedes Kommissionen give følgende oplysninger:

1. Hvorledes er underprogrammernes gennemførelse hidtid forløbet, og hvilke foranstaltninger er der iværksat inden for hvert enkelt underprogram?

2. Har man kunne konstatere forsinkelser i udnyttelsen, og hvad er givet fald hovedårsagerne til forsinkelsen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. november 1999)

1. Hvad angår programmets form, så blev den ændret som følge af Kommissionens beslutning. Nu indeholder programmet ni interventionsområder i stedet for de oprindelige fem underprogrammer.

Det skema, der er sendt direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat giver en detaljeret analyse af, hvordan det går med programmets gennemførelse med hensyn både til forpligtelser og betalinger.

2. Ifølge oplysningerne om dette operative programs forløb tyder det på, at de græske myndigheder inden udgangen af 1999 skulle kunne gennemføre målene i dette program, hvad angår forpligtelserne, og at støttemodtagerne i fiskerisektoren inden udgangen af 2001 skulle kunne have gennemført foranstaltningerne i en sådan udstrækning, at de fysiske og finansielle mål i programmet også nås.