SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0838/03

af Raimon Obiols i Germà (PSE) til Kommissionen

(18. marts 2003)

Om: Sikkerheden på AVE-strækningen Madrid-Lleida

Den 24. februar i år præsenterede ministeriet for indenlandsk udvikling den spanske stats anden højhastighedslinje (AVE) på strækningen Madrid-Lleida ved en række prøvekørsler, hvorunder der forekom en række tekniske problemer, hvad der førte til omgående afskedigelse af den øverste tekniske ansvarlige for arbejderne og en øjeblikkelig udsættelse af de planlagte arrangementer for præsentation af linjen.

Blandt disse problemer er det især bekymrende, at ifølge oplysningerne fandt nogle af turene sted, uden at sikkerheds- og kontrolsystemerne var færdige og afprøvede, og at der langs strækningen var placeret ansatte, som med deres mobiltelefoner førte tilsyn med de forbikørende tog. Signalanlæggene og skiltningen, som bygger på European Rail Traffic Management System, var endnu ikke afprøvet og godkendt. Det er ligeledes blevet oplyst, at de togsæt, der skulle anvendes på strækningen, og som skulle kunne køre over 350 km/t, kun kunne køre 200 km/t, og at der alligevel optrådte problemer med vibrationer og fejl i tryksystemet.

Alt dette har ført til bekymring for, at der kan optræde alvorlige mangler med deraf følgende risici for brugerne af dette nødvendige anlæg, som delvist finansieres med EU-midler, og hvor der er tale om alvorlige forsinkelser med hensyn til anlæg og ibrugtagning.

Hvilke ordninger for kontrol, opfølgning og evaluering gør Kommissionen brug af for at sikre optimal sikkerhed under anlæg og ibrugtagning af AVE-strækningen Madrid-Lleida?

Mener Kommissionen, at der på strækningen findes alle de nyeste signal- og kontrolsystemer?

Hvordan ser Kommissionen på, at det spanske ministerium for indenlandsk udvikling beslutter at gennemføre prøvekørsler under de nævnte forhold, uden at der forefindes alle de godkendte signal- og sikkerhedsordninger med den heraf følgende risiko for passagererne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(30. april 2003)

Det fremgår af de hidtidige erfaringer med højhastighedstogprojekter i Europa, at det overvejende flertal af disse har været ramt af tekniske, driftsmæssige og/eller logistiske problemer. Disse har ofte påvirket den planlagte igangsættelsesdato for den kommercielle drift. Dette forhold hænger sammen med opgavens komplekse karakter og nødvendigheden af at holde styr på en mangfoldighed af kontrahenter med helt forskellige specialiteter (ingeniørarbejde, elektricitet, signalering, software).

En sådan kompleksitet skaber altid problemer i startfasen, som i øvrigt er forudsigelige, og som kræver en finjustering af det samlede anlæg (skinner, tog og øvrige materiel), efter at dette er blevet bedømt til at være klar til brug. Der er her tale om en nødvendig forudsætning for at indlede kommerciel drift. Erfaringen viser, at denne finjustering kræver afprøvning i marken for at strømline ikke blot de tekniske, men også de driftsmæssige processer, der ligger til grund for den kommercielle drift. Det er op til de nationale sikkerhedsmyndigheder og ikke til Kommissionen at sikre, at disse principper følges fuldt ud.

For så vidt angår den signaleringsløsning, der er valgt til Madrid-Lleida-projektet, er denne baseret på en kombination af konventionelle systemer (signaler langs sporet) og togsikringssystemer hvor de sidstnævnte bygger dels på det franske ASFA-system og dels på det europæiske ERTMS-system.