DA Den Europæiske Unions Tidende CE 78/184

(2004/C 78 E/0190)

SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2868/03

af Brice Hortefeux (PPE-DE) til Kommissionen

(26. september 2003)

Om: Europæisk marked for elektricitet

Det strømudfald, der fandt sted den 14. august i USA og Canada, berøvede 50 millioner amerikanere og canadiere elektriciteten i 29 timer.

Det nordamerikanske system, der er totalt liberaliseret og primært består af private operatører, er karakteriseret ved manglende integration, meget beskeden overordnet regulering og manglende samarbejde mellem forvalterne af nettet. Desuden havde markedet i de seneste år, for at øge profitterne mest muligt, minimeret investeringerne i at opbygge eller modernisere infrastrukturer for transport og produktion af elektricitet. Den amerikanske regering havde på sin side prioriteret en strategi for udbud af energi, frem for at forvalte efterspørgslen på energi, i et land præget af overforbrug af energi (amerikanerne forbruger efter sigende to gange så meget energi som europæerne).

Set i lyset af den forestående åbning af det europæiske marked for elektricitet er det på sin plads at stille sig det spørgsmål, hvordan dette marked ville reagere på en sådan krise? Råder Kommissionen i den forbindelse over en komparativ analyse og, i bekræftende fald, kan man få den udleveret?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(3. november 2003)

Strømudfaldet i Italien den 28. september 2003 viste, at intet system er sikret mod svigt. Den meget store afhængighed af import gør det italienske system særligt følsomt over for uheld.

De andre netforvaltere kunne undgå, at uheldet bredte sig til andre lande, og det italienske elnet kunne genoprettes på nogle få timer, inden for en kortere tidsfrist end f.eks. i USA.

Strømudfaldet i Italien skyldtes til forskel fra udfaldet i USA uvejr og ikke liberaliseringen af elmarkedet eller oprettelsen af det indre elmarked. Strømmen svigtede som følge af et svigt i transportnettet, som stadig drives som et monopol. Det skal tilføjes, at forvalterne af transportnettene i Schweiz indgår i et vertikalt integreret selskab, hvilket begrænser gennemsigtigheden og hindrer en effektiv forvaltning af markedet.

Kommissionen råder ikke over nogen sammenlignende undersøgelse mellem det amerikanske og det europæiske system. Den fortsætter sine undersøgelser af strømudfaldet i Italien i de kommende uger.

Dog er der allerede nu ved at blive taget en række initiativer på fællesskabsplan for så vidt angår behandlingen af disse spørgsmål. I forbindelse hermed vil anden meddelelse om infrastrukturerne blive forelagt før udgangen af år 2003. I den første meddelelse (1) blev der fastsat et sammenkoblingsomfang på 10 % for samtlige medlemsstater. Selv om dette mål blev godkendt af alle stats- og regeringscheferne på mødet i Barcelona, er der dog kun gjort yderst beskedne fremskridt, og der er i mange lande behov for mere omfattende sammenkoblinger.

Der vil blive fremlagt forskellige konkrete forslag, herunder et forslag til direktiv om forsyningssikkerhed på elområdet og en revision af retningslinjerne for de transeuropæiske net med en udvidelse og ajourføring af listen over prioriterede projekter af europæisk betydning, som kan komme i betragtning til en prioriteret EU-finansiering. Endvidere vil Kommissionen bestræbe sig for at fremskynde arbejdet i EU med henblik på koordinering af eltransport (UCTE) i det kontinentale Europa med det formål at gennemføre handlingsplanen for sikkerheds- og pålidelighedsstandarder. Dette arbejde har allerede gjort store fremskridt. Det må nærmere fastsættes, hvordan der sikres fuld overholdelse af reglerne i denne handlingsplan.

Det væsentligste ansvar på dette område påhviler imidlertid medlemsstaterne. Den største trussel mod forsyningssikkerheden skyldes uforholdsmæssigt vanskelige procedurer for at opnå tilladelse til anlægsarbejder. Europa har brug for nye højspændingsledninger og nye kraftværker. Såfremt medlemsstaterne ikke træffer disse meget vanskelige beslutninger i de kommende år, vil de problemer, der opstod i Californien, efterhånden også melde sig i Europa.

(1) EFT C 151 E af 25.6.2002.