ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2156/99

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(24. november 1999)

Om: Anvendelse af strukturfondsmidlerne i Latium-regionen

I forlængelse af reformen af strukturfondene viser det sig belejligt med en ny organisation i de italienske regioner og navnlig i Latium-regionen, som muliggør lettere adgang til strukturfondsmidlerne for virksomhederne i de berørte områder, også på baggrund af den gode praksis, som kan påvises i andre medlemsstater, og navnlig i betragtning af, at man i de foregående år i Latium-regionen har været vidne til en ringe udnyttelse af EU-midlerne.

Vil Kommissionen på baggrund heraf oplyse:

1. om den vil give forespørgeren detaljerede oplysninger om, hvilke strukturfondsmidler der hidtil er anvendt i Latium-regionen, og om, hvordan de er blevet anvendt, for så vidt angår område 2, 3, 4 og 5b?

2. om den vil anføre undersøgelser eller dokumenter, der indeholder eksempler på god praksis med hensyn til andre medlemsstaters anvendelse af strukturfondsmidlerne?

3. hvad der er dens generelle vurdering af anvendelsen af strukturfondsmidlerne i Italien og særlig i Latium-regionen, også i betragtning af situationen i andre medlemsstater?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(24. januar 2000)

1. Efter de nyeste oplysninger fra de italienske myndigheder ser det sådan ud med gennemførelsen af programmerne i Lazio-regionen pr. 30. juni 1999(1):

>TABELPOSITION>

2. Kommissionen har indtil nu udgivet fire publikationer, hvor man finder en beskrivelse af vigtige projekter gennemført med støtte fra strukturfondene(2). Man er ved at udarbejde brochurer om visse andre medlemsstater. Brochuren om Det Forenede Kongerige forventes at ligge klar sidst i 1999.

På Inforegio-websiten (http://www.inforegio.cec.eu.int), kan man ligeledes se de vigtigste projekter, der er blevet gennemført i de forskellige medlemsstater.

3. Som led i partnerskabet gør Kommissionen alt, hvad den kan, for sørge for, at de disponible strukturfondsmidler udnyttes fuldt ud. Trods en vis træghed i de administrative strukturer kommer man dog ikke uden om, at Italien i de seneste år har gjort ikke ubetydelige fremskridt med hensyn til gennemførelsen af strukturfondsprogrammer. Disse forbedringsbestræbelser må fortsættes, navnlig med henblik på den nye programmeringsperiode og nye forvaltningsmekanismer, der bygger på større subsidiaritet.

For Lazio-regionens vedkommende skal det præciseres, at denne region, hvad angår gennemførelseskapacitet, ligger på gennemsnittet for de italienske regioner uden for mål 1.

(1) Tallene viser de endelige støttemodtageres forpligtelser og betalinger i % af de samlede udgifter til programmerne godkendt under hvert mål.

(2) Det drejer sig om følgende publikationer: Job Challenge La belle histoire des dix projets innovants, ISBN 92-828-4241-X; Beretninger om EU-regioner: 36 projekter rundt om i Europa, ISBN 92-827-6539-3; Deutschlandreise Projekte der EU-Regionalforderung, ISBN 92-828-2680-5; Tour de France des régions 27 projets soutenus par les Fonds structurels, ISBN 92-828-2678-3.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2856/99

af Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Synet på arbejdsmarkedspolitikken i Kommissionen

I Dagens Nyheter (den 8. december 1999) redegøres der for en intern aftale mellem kommissær Diamantopoulou og hendes generaldirektør Allan Larsson om, hvordan arbejdet skal fordeles imellem dem i Kommissionens arbejde med arbejdsmarkedsspørgsmålene. Der har i Sverige været en debat om, hvorvidt konflikten mellem kommissæren og generaldirektøren har handlet om, at de kommer fra forskellige forvaltningstraditioner. Allan Larsson har nu udtalt, at han forlader sin nuværende stilling i foråret 2000.

Foreligger der nogen politiske meningsforskelle i opfattelsen af, hvordan Kommissionen skal håndtere de arbejdsmarkedspolitiske spørgsmål og fordele dem mellem kommissær Diamantopoulou og generaldirektør Larsson?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(17. februar 2000)

Kommissionen ønsker at henvise det ærede medlem til dens svar på skriftlig forespørgsel P-2670/99 af Hernandez Mollar(1).

Der er ingen politiske meningsforskelle mellem det medlem af Kommissionen, der har ansvaret for beskæftigelse og sociale anliggender, og Generaldirektøren i Generaldirektoratet for Beskæftigelse og Sociale Anliggender om Kommissionens behandling af beskæftigelsespolitikken.

(1) Se side 100.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2667/99

af Olivier Dupuis (TDI) til Rådet

(13. januar 2000)

Om: Udsigterne for Aserbajdsjans optagelse i Europarådet og udviklingen af forbindelserne EU-Aserbajdsjan

Kan den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik give alle relevante oplysninger om, hvor langt man er kommet med Aserbajdsjans optagelse i Europarådet? Og kan den højtstående repræsentant mere generelt oplyse, hvordan EU har tænkt sig at udvikle sine forbindelser med Aserbajdsjan?

Svar

(16. marts 2000)

Rådet støtter fuldt ud målsætningen om Aserbajdsjans optagelse som medlem af Europarådet. Imidlertid medvirker hverken Rådet eller den højtstående repræsentant i denne tiltrædelsesproces, og de er derfor ikke i stand til at udtale sig herom.

Den højtstående repræsentant vil fortsat bistå Rådet i bestræbelserne på at udvikle tættere forbindelser mellem EU og Aserbajdsjan. EU har etableret aftaleforbindelser med Aserbajdsjan i form af en partnerskabs- og samarbejdsaftale, der bl.a. indeholder bestemmelser om styrkede handelsforbindelser, økonomisk samarbejde og politisk dialog.

Det første møde i Samarbejdsrådet EU-Aserbajdsjan, der er oprettet i henhold til denne aftale, fandt sted i oktober 1999, og der er berammet et yderligere møde senere i år.

Den politiske dialog giver EU mulighed for at berøre spørgsmål af særlig interesse, herunder spørgsmålene om menneskerettigheder, regionalt samarbejde samt situationen i Nagorno-Karabakh.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2355/99

af Markus Ferber (PPE-DE) til Kommissionen

(13. december 1999)

Om: Ensartede regler for flyveledelsessystemer

Der findes for tiden omkring 30 forskellige flyveledelsessystemer i verden. Dette øger blot problemet med overbelastning af luftrummet. Ensartede regler for flyveledelsessystemerne i Europa kunne være til fordel for både miljøet og økonomien. Hvad vil Kommissionen foretage sig for i det mindste i Europa at indføre ensartede regler for flyveledelsessystemerne?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(18. januar 2000)

Den 1. december 1999 vedtog Kommissionen en meddelelse(1) om den nuværende situation med hensyn til forsinkelser i lufttrafikken og om nye initiativer, der bør tages for at forsyne Fællesskabet med et trafikstyringssystem (ATM), der kan sikre, at det indre marked fungerer ordentligt. Det ærede medlems spørgsmål vedrørende de forskellige flyveledelsessystemer i Europa og behovet for en harmonisering af disse er besvaret i den nævnte meddelelse.

(1) KOM(1999) 614 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2336/99

af Anna Karamanou (PSE) til Rådet

(13. december 1999)

Om: Livstruende fare for helbredet som følge af radioaktiv stråling fra mobiltelefoner

Ifølge svenske videnskabsmænds seneste undersøgelser og udtalelser fra andre specialister i spørgsmål om offentlig sundhed volder mobiltelefoners radioaktive strålinger alvorlige skader på den menneskelige organisme og kan blandt andet forårsage hjernesvulster, akustiske neuroser og generelle funktionsskader.

Kan Rådet oplyse, hvilke politiske foranstaltninger det har til hensigt at iværksætte med henblik på at sikre risikofri mobiltelefoni og beskytte borgernes helbred?

Svar

(10./11. april 2000)

Den 12. juli 1999 vedtog Rådet på grundlag af et forslag fra Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet en henstilling om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter (0 Hz-300 GHz)(1). Henstillingen skulle indføre fællesskabsrammer for eksponering for elektromagnetiske felter med det formål at beskytte befolkningen. Henstillingen, der som grundlag kun anvender konstaterede videnskabelige virkninger, indeholder basisrestriktioner og referenceniveauer for al stråling fra elektromagnetiske felter fra elektriske apparater, herunder mobiltelefoner. Den er baseret på en udtalelse fra International Commission on Non-Ionising Radiation Protection (ICNIRP) og er godkendt af Den Videnskabelige Styringskomité i Kommissionen.

Hvad mere specielt angår de langtidsvirkninger, som det ærede medlem henviser til, har Rådet opfordret Kommissionen til som led i iværksættelsen af det nuværende forskningsrammeprogram at fremme forskning i korttids- og langtidsvirkningerne af eksponering for elektromagnetiske felter i alle relevante frekvensområder og at undersøge de spørgsmål, der er omfattet af henstillingen, så den kan revideres og ajourføres, også under hensyn til eventuelle virkninger, der i øjeblikket forskes i, herunder relevante sikkerhedsfaktorer.

Rådet er sig bevidst, at spørgsmålet er af betydning for folkesundheden og har i betragtning af, at det ikke på internationalt plan er bevist, at en sådan eksponering, f.eks. ved brug af mobiltelefoner, er kræftfremkaldende, opfordret Kommissionen til at indtage en meget åben holdning til hele det igangværende og fremtidige forskningsarbejde på området.

(1) EFT L 199 af 30.7.1999, s. 59.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2505/99

af Caroline Jackson (PPE-DE) til Kommissionen

(22. december 1999)

Om: Fluortilsætning i vand

Kan Kommissionen oplyse, om man på baggrund af den bekymring, nogle borgere i min valgkreds har givet udtryk for, er villig til at revidere den nuværende lovgivning om drikkevand, så den kommer til at omfatte et forbud mod fluortilsætning i vand?

Kan Kommissionen opregne de vigtigste videnskabelige undersøgelser, som kan underbygge dens afgørelse om ikke at tage spørgsmålet om fluortilsætning i vand op på EU-plan eller foreslå et forbud herimod?

Svar afgivet på Kommissions vegne af Margot Wallström

(17. januar 2000)

Drikkevandskvaliteten reguleres i Fællesskabet ved Rådets direktiv 80/778/EØF af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand(1), som pr. 25. december 2003 vil være erstattet med det nyligt vedtagne nye drikkevandsdirektiv 98/83/EF(2). Begge direktiver begrænser den højest tilladte koncentration af fluor i drikkevand, uanset dets oprindelse, dvs. naturligt til stede eller kunstigt tilsat. Spørgsmålet om tilsætning af fluor i vandforsyningen er medlemsstaternes ansvarsområde. Medlemsstaterne skal imidlertid overholde den maksimumsgrænse, der er fastsat i direktivet. Medlemsstaternes politik på dette område afhænger af en række faktorer, herunder lokal skik og vaner, som er forskellig i de forskellige medlemsstater. Der er ingen tvivl om, at fluortilsætning er et kontroversielt emne på grund af de positive eller negative virkninger fluor kan have, afhængig af stoffets koncentration i drikkevandet.

Den grænse, der er fastsat i drikkevandsirektivet er på 1,5 milligram er. liter (mg/l), hvilket i henhold til WHO's synspunkt (Verdenssundhedsorganisationen), som det kommer til udtryk i dens retningslinjer for drikkevandskvalitet, repræsenterer en god balance mellem fluors positive og negative virkninger. Positive virkninger starter ved omkring 0,5 mg/l og op til 2 mg/l. Jo mere koncentrationen stiger opad fra 2 mg/l jo mere stiger farerne for negative virkninger som dental fluorose eller endog knogle-fluorose ved meget høje koncentrationer.

Derfor er svaret på det første spørgsmål, at Kommissionen ikke overvejer nogen revision af bestemmelserne, idet det nye drikkevandsdirektiv blev vedtaget i november 1998 og stadig skal gennemføres.

Med hensyn til det andet spørgsmål er den vigtigste reference WHO' publikation: Guidelines for drinking water quality, second edition volume 2, Geneva 1996. I dette værk findes oplysningerne om fluor på side 231-237, herunder en liste over 18 relevante referencer.

(1) EFT L 229 af 30.8.1980.

(2) EFT L 330 af 5.12.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2047/99

af Jeffrey Titford (EDD) til Kommissionen

(3. november 1999)

Om: Antal stjerner på Den Europæiske Unions flag

Kan Kommissionen oplyse, hvorfor antallet af gyldne stjerner på EU's flag ikke blev forhøjet til 15, da antallet af Den Europæiske Unions medlemsstater udvidedes fra 12 til 15?

Kan den endvidere redegøre for den procedure (om nogen), hvorefter Parlamentets medlemmer kan foreslå og træffe afgørelse om ændringer af Den Europæiske Unions flag?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Romano Prodi

(3. december 1999)

Stjernerne i det europæiske flag repræsenterer ikke medlemsstaterne.

Ifølge Europarådet, som traf beslutning om flaget i 1955, skal der altid kun være 12 stjerner.

I en beslutning fra april 1983(1) henstillede Europa-Parlamentet, at Fællesskabet skulle begynde at anvende det flag, som Europarådet godkendte i 1955. Flaget blev indført af EF-institutionerne i begyndelsen af 1986.

(1) EFT C 128 af 16.5.1983.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2566/99 af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen. Forlængelse af brugen af blyholdig superbenzin.



EF-Tidende nr. 225 E af 08/08/2000 s. 0168 - 0168



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2566/99 af Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) til Kommissionen (16. december 1999) Om: Forlængelse af brugen af blyholdig superbenzin Kan Kommissionen oplyse, hvordan den stiller sig til spørgsmålet om at forlænge tilladelsen til at bruge blyholdig superbenzin for visse lande, som har særlige problemer, såsom f.eks. Grækenland, hvor det skønnes, at ca. to millioner biler vil blive ramt, hvis denne forlængelse ikke sker? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström (21. januar 2000) Kommissionen skal oplyse det ærede medlem, at den har indrømmet Grækenland dispensation, så landet fortsat må markedsføre blyholdig benzin på dets område indtil den 31. december 2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2437/99

af Claude Moraes (PSE) til Kommissionen

(16. december 1999)

Om: Etableringsret i EU for statsborgere fra central- og østeuropæiske lande i erhvervsøjemed eller med henblik på at udøve selvstændig erhvervsvirksomhed

1. Har Kommissionen kendskab til, hvor mange statsborgere fra de central- og østeuropæiske lande der har anmodet om tilladelse til at etablere sig i EU i de sidste to år i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i aftalerne mellem de central- og østeuropæiske lande og EU?

2. Har Kommissionen udarbejdet nogen form for vejledning for statsborgere fra de central- og østeuropæiske lande, der søger at etablere sig i overensstemmelse med disse bestemmelser?

3. Har Kommissionen udarbejdet memoranda eller vejledninger til brug for de nationale myndigheder i de central- og østeuropæiske lande om etableringsretten i henhold til disse aftaler?

4. Har Kommissionen modtaget klager fra statsborgere i de central- og østeuropæiske lande over udøvelsen af etableringsretten i henhold til disse aftaler?

5. Har Kommissionen kendskab til, om nationale domstole i noget tilfælde har henvist sager om etableringsretten i henhold til disse aftaler til De Europæiske Fællesskabers Domstol?

6. Agter Kommissionen i nær fremtid at tage skridt til at fremme udøvelsen af etableringsretten i henhold til disse aftaler?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Günter Verheugen

(13. januar 2000)

Spørgsmålene fra det ærede medlem vedrører etableringsretten i EU for statsborgere fra central- og østeuropæiske lande i erhvervsøjemed eller med henblik på at udøve selvstændig erhvervsvirksomhed.

1. Kommissionen har ingen oplysninger eller skøn over, hvor mange statsborgere fra de central- og østeuropæiske lande der har anmodet om etableringsret i medlemsstaterne i de sidste to år.

2. og 3. Udøvelsen af etableringsretten afhænger ikke kun af bestemmelserne i Europa-aftalerne, men også af den nationale lovgivning. Det er derfor ikke hensigtsmæssigt at udarbejde en generel vejledning eller rådgivning for statsborgere fra de central- og østeuropæiske lande eller medlemsstaterne.

4. Kommissionen har modtaget et antal klager over forsinkelser i forbindelse med behandlingen af anmodninger om etableringsret. Klagerne er blevet behandlet af den ansvarlige nationale myndighed.

5. Der behandles for øjeblikket fire sager, i hvilke de nationale domstole er blevet anmodet om at udtale sig om anvendelsen af de relevante bestemmelser i Europa-aftalerne (Gloszczuk/C-63/99, Kondova/C-235/99, Barkoci & Malik/C-257/99 og Jany etc./C-268/99). Kommissionen har fremsat bemærkninger i alle sager. Domstolens afgørelser kan ikke forventes før sommeren 2000.

6. Der er ikke truffet særlige foranstaltninger til at fremme etableringsretten i henhold til Europa-aftalerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2550/99

af Bill Miller (PSE) til Kommissionen

(4. januar 2000)

Om: Agenda 2000

Reformen af den fælles landbrugspolitik udgjorde en del af Agenda 2000-pakken. Heri var indeholdt en forpligtelse til at reformere mælkeordningen. Man vil imidlertid nå frem til år 2003, inden der er sket nogen som helst en reform, men i mellemtiden er mælkekvoterne for Irland, Italien og Portugal blevet forhøjet. Hvad var årsagerne til denne forhøjelse?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(18. januar 2000)

På Det Europæiske Råds møde i Berlin blev der i forlængelse af Agenda 2000 truffet følgende to vigtige beslutninger vedrørende mælkesektoren: det blev besluttet at sænke den vejledende pris for mælk og interventionsprisen for smør og skummetmælkspulver fra 2005 og at fortsætte ordningen med mælkekvoter indtil 2008 (Rådet forpligtede sig dog til i 2003 at foretage en ny undersøgelse med henblik på den nuværende ordnings udløb efter 2006) samt at forhøje de nationale kvoter i to omgange.

Forhøjelsen af mælkekvoterne er en direkte udløber af, at ordningen med mælkekvoter er blevet forlænget ud over ordningens udløbsdato den 31. mars 2000, og at de institutionelle priser er faldet, hvorved en forhøjelse er blevet mulig.

På denne baggrund har Rådet med henvisning til de strukturelle problemer, som en fortsættelse af kvoteordningen umiddelbart er forbundet med, besluttet at foregribe den lineære forhøjelse på 1,5 % af kvoterne, som skal finde sted efter 2005, og gennemføre en særlig forhøjelse af kvoterne med virkning fra den 1. april 2000 for fem medlemsstater, nemlig Grækenland, Spanien, Irland, Italien og Det Forenede Kongerige (Nordirland). Beslutningen om at foretage denne forhøjelse er desuden blevet truffet ud fra den overbevisning, at den ikke vil have nogen eller kun lille betydning for produktionen i de berørte medlemsstater og dermed den samlede produktion i hele Fællesskabet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2635/99

af Hiltrud Breyer (Verts/ALE) til Kommissionen

(12. januar 2000)

Om: Støtte til atomenergi og vedvarende energi

1. Kan Kommissionen oplyse, hvor meget støtte der er ydet til henholdsvis atomenergi (herunder fusion) og vedvarende energi (sol- og vindenergi) fra de pågældende afsnit i Den Europæiske Unions almindelige budget siden Fællesskabernes oprettelse?

2. I benægtende fald: hvorfor ikke?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(1. marts 2000)

De ønskede oplysninger sendes direkte til det ærede medlem og Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2720/99

af Michael Cashman (PSE) til Kommissionen

(18. januar 2000)

Om: Pengetransaktioner

Undertegnede nærer store bekymringer over, at de europæiske forbrugere vildledes i forbindelse med pengetransaktioner i Europa. Undertegnede har bemærket, at kunder ikke modtager en nettokvittering forud for pengetransaktioner, der indeholder oplysning om valutakurs, provision og andre fradrag.

Kan Kommissionen oplyse, om der foreligger planer om at vedtage lovgivningsbestemmelser til beskyttelse af forbrugerne i sådanne situationer?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(23. februar 2000)

Som bekendt udsendte Kommissionen den 23. april 1998 henstilling 98/286/EF om bankgebyrer for omregning til euro(1), som indeholder vigtige bestemmelser om gennemsigtighed. Kommissionen er af den opfattelse, at gennemsigtighed omkring omregnings- og vekselkurser er vigtig for at fremme konkurrencen og dermed nå frem til lavere gebyrer. I henhold til artikel 3 i henstillingen skal banker og andre pengeinstitutter, der veksler pengesedler (samt vekselkontorer) ved omregning og veksling af valuta i eurozonen give kunden klare og tydelige oplysninger (dvs. skriftlige oplysninger) om de beregnede gebyrer, inden transaktionen effektueres.

Kommissionen anførte endvidere i henstillingen, at den vil overvåge overholdelsen af denne standard for god praksis. Resultaterne af en undersøgelse, som Kommissionen iværksatte i slutningen af 1999, vil blive fremlagt i en meddelelse i løbet af første halvår 2000. De forskellige aspekter af grænseoverskridende betalinger, herunder veksling af pengesedler, er endvidere belyst i meddelelsen om detailbetalinger i det indre marked(2).

I tilfælde hvor reglerne om gennemsigtighed ikke er blevet overholdt, har Kommissionen undersøgt sagen med de nationale myndigheder. Det har normalt resulteret i, at overtrædelsen er bragt til ophør. Ovennævnte meddelelse om detailbetalinger vil være endnu et incitament for pengeinstitutterne til at overholde bestemmelserne om gennemsigtighed.

(1) EFT L 130 af 1.5.1998.

(2) KOM(00) 36.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2841/99 af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen. Prioritering af forskningsopgaver vedrørende de arktiske og polare regioner.



EF-Tidende nr. 280 E af 03/10/2000 s. 0145 - 0145



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2841/99 af Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) til Kommissionen (18. januar 2000) Om: Prioritering af forskningsopgaver vedrørende de arktiske og polare regioner Hvilke forskningsopgaver vedrørende de arktiske og polare regioner har Kommissionens tjenestemænd eller konsulenter fastsat som prioriterede opgaver? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin (10. februar 2000) Forskningsopgaver vedrørende de polare regioner (Arktis og Antarktis) er beskrevet i arbejdsprogrammet under område 2.1.4 Klimaets foranderlighed og pludselige klimaændringer (f.eks. vandets kredsløb og dets forbindelse til polarprocesserne, kvantificering af ændringer og virkningerne for og indbyrdes påvirkninger med kryosfæren). Derudover forbliver forskning i stratosfærens ozon og virkningerne i Arktis en vigtig forskningsopgave (f.eks. Theseo: Third European stratospheric experiment on ozone).
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1928/99

af Jan Wiersma (PSE) til Rådet

(4. november 1999)

Om: Behandlingen af roma i Den Tjekkiske Republik

Har Rådet kendskab til kommunalbestyrelsens planer i den tjekkiske kommune Usti Nad Labem om at opføre en mur i et beboelseskvarter for at adskille den del af kvarteret, hvor der bor roma, fra den del, hvor der ikke bor roma?

Er disse planer efter Rådets opfattelse i strid med de kriterier, ansøgerlandene skal opfylde, som blev vedtaget i København?

Hvilke foranstaltninger vil Rådet i bekræftende fald træffe?

Svar

(31. januar 2000)

Ja, Rådet er klar over, at der har været opført en mur mellem ikke-roma og roma-befolkningen i Ústí Nad Labem, og glæder sig over, at de lokale myndigheder har revet den ned. Inden da havde Unionen tilsluttet sig den tjekkiske regerings fordømmelse af opførelsen af denne mur og havde støttet den i det stærke krav til de ansvarlige lokale myndigheder om at gøre alt, hvad der var muligt for at rive muren ned.

Unionen er meget opmærksom på mindretallenes rettigheder, ikke mindst romaernes rettigheder i alle ansøgerlandene. Regeringerne i disse lande bliver opfordret til at fortsætte bestræbelserne på at forbedre forholdene for deres roma-befolkninger. Opførelsen af en mur i den tjekkiske by har blot været en enkelt sådan lejlighed for Rådet til at rejse roma-spørgsmålet. Unionen vil fortsat følge udviklingen og yde støtte i denne sag sammen med andre internationale organisationer, der er aktive på området (f.eks. OSCE og Europarådet).