SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1082/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(6. april 2001)

Om: Grænseudviskning og konkurrenceforvridning i forbindelse med Sensus-projektet

Formålet med Sensus-projektet, efterfølgeren til Aventinus, er at udvikle et informationsudvekslingsprogram til de europæiske politi- og efterretningstjenester. Udviklingen af interessante sprog- og taleteknologier er en vigtig del af dette projekt. Sensus modtager støtte fra Kommissionen. Af svaret på forespørgsel P-0009/01(1) fremgår, at Sensus og Aventinus-I og -II blev finansieret gennem budgetpost B6-6121.113 i programmet Telematikanvendelser (1994-1998). For Aventinus-I vedtoges et beløb på maksimalt 2 500 000 EUR, hvoraf der blev ansøgt om og udbetalt 2 341 190 EUR. For Aventinus-II vedtoges et beløb på maksimalt 550 000 EUR, hvoraf der blev ansøgt om og udbetalt 513 777 EUR. For Sensus vedtoges et beløb fra EU på maksimalt 2 250 000 EUR, hvoraf 478 753 EUR var udbetalt den 31. december 2000.

Stephan Bodenkamp/Christoph Kionowski, en hemmelig agent fra Bundesnachrichtendienst, står for koordineringen af Sensus. Denne person har endvidere oprettet tre Language Development Companies for Lernout & Hauspie (L & H). På grund af hans dobbeltrolle kan Bundesnachrichtendienst gøre krav på L & H's taleteknologi. Heraf fremgår klart, at Sensus - Bundesnachrichtendienst - L & H-konstruktionen fører til a) en tvivlsom grænseudviskning mellem den private og offentlige sektor, b) ubalance i den taleteknologiske viden mellem de forskellige politi- og efterretningstjenester og c) illoyal konkurrence mellem taleteknologiske virksomheder, som eventuelt er involveret i Sensus.

1. Erkender Kommissionen, at Sensus-koordinatorens dobbeltrolle fører til en tvivlsom udviskning af grænsen mellem den private og offentlige sektor (her Bundesnachrichtendienst)? Hvilke garantier har Kommissionen i benægtende fald for, at ovennævnte konstruktion ikke har ført til en sådan tvivlsom grænseudviskning?

2. Erkender Kommissionen, at Sensus-koordinatorens dobbeltrolle fører til ubalance i den taleteknologiske viden mellem forskellige politi- og efterretningstjenester, især til fordel for Bundesnachrichtendienst? Hvilke garantier har Kommissionen i benægtende fald for, at ovennævnte konstruktion ikke har ført til en sådan ubalance?

3. Erkender Kommissionen, at Sensus-koordinatorens dobbeltrolle fører til illoyal konkurrence mellem taleteknologiske virksomheder, som eventuelt er involveret i Sensus? Hvilke garantier har Kommissionen i benægtende fald for, at ovennævnte konstruktion ikke har ført til konkurrenceforvridning?

(1) EFT C 187 E af 3.7.2001, s. 154.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(1. august 2001)

1. Sensus-projektet omfatter flere offentlige og private organisationer, herunder politikorps og sikkerhedstjenester. Fortegnelsen over deltagerne er forenelig med projektets målsætninger, for så vidt angår udvikling af prækonkurrencemæssig teknologi til bekæmpelse af organiseret kriminalitet.

2. Kommissionen mener ikke, at der har været tale om nogen ubalance i tilrådighedsstillelsen af sprogteknologi for politikorpsene til fordel for dem, der har deltaget i Sensus.

Inddragningen af Europol og tilstedeværelsen i konsortiet af en brugergruppe bestående af politikorps fra hele Europa har sikret, at projektet ikke har favoriseret specifikke mål for nogen individuel deltager. Dette er helt i overensstemmelse med projektets åbne karakter og dets målsætninger og kommer endvidere til udtryk ved, at resultaterne er blevet gjort bredt tilgængelige for mange forskellige politikorps samt på messer og udstillinger.

3. I og med, at Sensus-projektet vedrører udviklingen af prækonkurrencemæssig teknologi, synes der ikke at være nogen grund til at antage, at der skulle være tale om illoyal konkurrence i den sammenhæng.