SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0474/01

af Erik Meijer (GUE/NGL) til Kommissionen

(21. februar 2001)

Om: Fiskeri i Irland: fortsat forstyrrelse af den naturlige balance i det vestlige havområde

1. Kan Kommissionen bekræfte, at forekomsterne af ørred og laks gennem godt 20 år er gået stærkt tilbage i Irlands vestlige havområder, der består af Lough Corrib (County Galway), Lough Mask og Lough Carra (County Mayo) og de dertil hørende floder i den vestlige del af landet samt i det nordvestlige Lough Arrow (County Sligo)?

2. Kan Kommissionen ligeledes bekræfte, at denne nedgang skyldes kanalisering af naturlige vandløb samt tørlægning og dræning af arealer beliggende umiddelbart op til havområderne og de tilhørende floder, således at der nu er mindre plads til fisk, som foretrækker levesteder med hurtigt strømmende vand?

3. I hvilket omfang kan den vedvarende tilbagegang i ørredbestanden ligeledes tilskrives forurening med fosfater fra landbrug og husholdninger, fårenes overgræsning på de tilstødende skråninger, forsuring gennem beplantning med nåletræer på bjergskråninger, der afvandes i havområdet, erosion og de deraf følgende konsekvenser for gydepladser i floder samt det forhold, at mange sportsfiskere ikke følger den internationale skik med at sætte fiskene ud igen, men derimod straks slår dem ihjel med henblik på konsum?

4. Hvad er der siden ydelsen af den europæiske støtte i 1996 gjort for at forbedre vandkvaliteten og genetablere gydepladser som foranstaltning til at beskytte ørredbestanden i de pkt. 1 nævnte vestlige havområder?

5. Er det Kommissionen bekendt, at der med europæisk støtte er anbragt hildingsnet (såkaldte gillnets), som fortrinsvis har til formål i perioden mellem februar og slutningen af april at indfange gedder på de lavvandede gydepladser, hvor gedderne samles?

6. Kan Kommissionen bekræfte, at også ørreder, aborrer, maller, oddere, dykkende fugle og andre dyr, som lever i og omkring havet, ender i disse net og derved udsættes for en undertiden timelang dødskamp?

7. Er dette hændelsesforløb med naturødelæggende hildingsnet i overensstemmelse med den status, der i medfør af fugledirektivet tillægges særlig beskyttede områder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michel Barnier

(7. juni 2001)

1. Ifølge oplysninger fra Western Regional Fisheries Board (WRFB) viste nogle 1996-undersøgelser af fiskebestandene i Lough Corrib, Lough Mask og Lough Carra, med visse variationer, at bestandssituationen for vild havørred ikke var optimal, og at bestandene af gedde (en indført art) var meget store, især i Lough Corrib. Forskere mente, at det var nødvendigt med en række foranstaltninger for at forbedre bestandssituationen, og foreslog bl.a. genopretning af bifloder og andre vandløb med levesteder for fiskeyngel, overvågning og eliminering af forureningskilder og reduktion af bestanden af fremmede rovfisk. Laksebestandene er udsat for andre belastninger i havmiljøet.

Som oplyst af North Western Regional Fisheries Board (NWRFB) viste en 1994-undersøgelse af bestandssituationen i Lough Arrow en nedgang på 50 % i ørredbestanden sammenlignet med tilsvarende undersøgelser fra 1979-1980.

2. Ifølge WRFB har kanaliseringen af floder og vandløb reduceret antallet af fisk i bifloderne. Dette aspekt af anlægsarbejderne blev der fokuseret på i udviklingsprogrammet, og efter en stor indsats har man opnået, at der nu produceres store mængder yngel og ungfisk af laks og ørred i tidligere tørlagte vandløb. Der er god plads til ørreder, og der er hurtigt strømmende vand, som er nødvendigt for produktion af unglaks.

Ifølge NWRFB er nedgangen i Lough Arrow ikke et resultat af kanalisering af naturlige vandløb samt tørlægning og dræning af arealer umiddelbart op til søerne og de dertilhørende floder. Nedgangen skyldes større geddebestande og dårlige levesteder i mange af bifloderne. I udviklingsprogrammet forsøger man at løse levestedsproblemet. De nye tiltag til regulering af geddebestanden finansieres ikke via EU-programmet.

3. WRFB hævder, at nedgangen i ørredbestanden er vendt takket være de aktiviteter, der blevet gennemført som led i programmet. Overgræsning og skovrejsning kan medføre en yderligere belastning af områder, hvor der fiskes laksefisk. I den overordnede plan tages disse aspekter op sammen med spørgsmålet om rovfisk i søerne. Det forhold, at sportsfiskere, som ofte kommer fra lokalbefolkningen, altid har fisket ørreder i disse søer, er en del af den vestirske kulturarv. Disse mennesker har altid fanget og spist fisk som en naturlig del af kosten. I øvrigt forsøger den pågældende fiskerimyndighed af få sportsfiskerne til at genudsætte de ørreder, som de har fanget.

Ifølge NWRFB kan alle disse faktorer, bortset fra den overgræsning, som fårene er skyld i, have bidraget til den reducerede ørredbestand i Lough Arrow.

Formålet med landbrugsmiljøforanstaltningerne i planerne til udvikling af landdistrikterne er at få landbrugerne til at overholde reglerne for godt landmandsskab og at belønne dem, når de selv går endnu længere, samt at mindske forureningen, specielt hvad nitrat angår. I planerne indgår også foranstaltninger til reduktion af dyretætheden.

4. Ifølge oplysninger fra WRFB er man gået i gang med at løse de problemer med vandkvaliteten, som er konstateret i nogle områder. Udviklingsplanen for 1996-1999 fokuserede på at forbedre vandløbene, og hovedparten af midlerne blev investeret i en maksimering af ørredproduktionen. Gyde- og ynglepladser blev genetableret, hvor det var nødvendigt, og slutresultatet svarer til målsætningen, idet der er sket en enorm stigning i antallet af unge ørreder i de dele af floderne, som man har forsøgt at forbedre. Dette bekræftes af et stort antal videnskabelige data, som er blevet indsamlet både før og efter udviklingsarbejdet, og som er blevet sammenlignet med de nødvendige kontroldata.

Det operationelle program for turisme tog sigte på at genoprette gydepladser for at beskytte ørredbestanden i Lough Arrow. Ansvaret for søens vandkvalitet ligger først og fremmest hos amtsrådene (County Councils) i Sligo og Roscommon og hos Environmental Protection Agency (EPA). Fiskerimyndigheden har kun en meget begrænset indflydelse, når det gælder vandkvalitet. Den kan fx anlægge sag i forbindelse med specifikke overtrædelser, men har reelt ingen mulighed for at træffe forebyggende foranstaltninger. Den kontrollerer dog regelmæssigt vandkvaliteten i flodområdet Lough Arrow for at undersøge, om der er særlige problemer, som i givet fald forsøges løst på passende måde. Et mere omfattende program, som involverer de lokale myndigheder, EPA, landbrugerne osv., ville være en god idé og er noget, som de lokale myndigheder bør gå i spidsen for.

5. Ifølge WRFB skal der holdes kontrol med de indførte geddearter, hvad også programmets videnskabelige rådgivere klart har påvist. Gedder fanges og overføres om muligt levende til vandområder, hvor der ikke findes laks, ved hjælp af forskellige metoder som fx drum nets, hildingsgarn og elektrofiskeri. Hvad Lough Arrow angår, er der ikke ydet EU-støtte til anvendelse af hildingsgarn til fangst af gedder.

6. Som oplyst af WRFB er hildingsgarn beregnet til at fange gedder og aborrer, og en omhyggelig placering af garnene gør, at bifangsterne minimeres. Det er meget sjældent, at der fanges andre dyr. Tid og sted for placeringen af garnene vælges på en sådan måde, at

risikoen for at fange andet end målarter bliver mindst mulig. Det er kun et meget lille antal vilde fugle, som fanges i garnene, selv når man sammenligner med det antal, som tages af gedder. Som nævnt ovenfor bruges der ikke EU-medfinansierede hildingsgarn i Lough Arrow.

7. Ifølge WRFB blev den naturlige balance i Lough Corrib, Lough Mask og Lough Carra forrykket, fordi der blev udsat gedder. For øjeblikket forsøger man at bevare de arter, der hører hjemme i disse søer. Søerne har enorm betydning som nogle af de sidste tilflugtssteder for hurtigtvoksende vild havørred i alkaliske vandområder og skal fortsætte med at være laksefiskevand. Dette ønske deler også langt de fleste irlændere, som er vokset op og har boet i dette område, og for hvem søerne - og specielt den vilde havørred - er en del af deres natur- og kulturarv.

NWRFB mener ikke, at brug af hildingsgarn forrykker balancen i naturen. Hildingsgarn benyttes for at holde kontrol med gedder, som ikke er en indfødt art. Gedderne fjernes ved hjælp af hildingsgarn, fordi de lever af ørred, som er en indfødt art.