SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0727/00

af Inger Schörling (Verts/ALE) til Kommissionen

(17. marts 2000)

Om: Overtrædelse af direktiv 85/337/EF og 97/11/EF

Siden 1994 har man i Blekinge amt i Sverige planlagt en vejbygning over Rolandshavet, et fredet vådområde, hvor naturen vil blive helt eller delvis forstyrret som følge af vejbyggeriet.

I december måned indbragtes en klage til Kommissionen mod lensstyrelsen i Blekinge amt for overtrædelser, som vedrører åbenhed, objektiv vurdering og kvalitetskontrol ved anvendelse af direktiv 85/337/EF(1) (ændret gennem direktiv 97/11/EF(2)). Klagen var også rettet mod Näringsdepartementet for en ukritisk godkendelse af en arbejdsplan for vejbyggeriet.

Klageren mener, at redegørelsen om de miljømæssige konsekvenser, der anvendes som begrundelse for afgørelsen, ikke holder stik på et antal punkter, hvorfor de trufne afgørelser ikke kan anses for korrekte. Det påpegedes, at redegørelsen om de miljømæssige konsekvenser ikke opfylder kravene til relevante oplysninger, og den indeholder heller ikke identifikation, beskrivelse og vurdering af de direkte eller indirekte konsekvenser af vejbyggeriet for det økologiske system i det berørte landskabsområde. (I det materiale, som offentligheden har fået adgang til, er der desuden helt klare fejlinformationer. I informationsmaterialet påstås det, at Lunds universitet er ansvarligt for ovennævnte redegørelses naturvurdering, hvilket ikke er rigtigt, da Lunds universitet ikke medvirker heri.

Jeg ønsker at få oplyst følgende af Kommissionen: Hvor langt er Kommissionen nået i behandlingen af ovennævnte tilfælde, og hvilke foranstaltninger kan Kommissionen træffe?

Hvilke sanktionsmuligheder har Kommissionen, såfremt Sverige også helt forsætligt har anvendt direktiv 85/337/EF og 97/11/EF forkert angående naturen?

(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(13. april 2000)

På grundlag af denne klage undersøger Kommissionen for tiden, om den relevante EF-miljølovgivning er blevet overholdt. Undersøgelsen omfatter klagerens kritik af den miljøvurdering, der er udført og de oplysninger, der er givet til offentligheden. Da der kræves yderligere oplysninger, har Kommissionen anmodet de svenske myndigheder om at undersøge sagen.

Kommissionen har ingen kompetence til at give sanktioner til medlemsstater for overtrædelse af Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, ændret ved direktiv 97/11/EF. Uanset udfaldet af den omtalte klage kan Kommissionen dog indlede overtrædelsesprocedurer mod en medlemsstat for overtrædelsen af Fællesskabets lovgivning(1). Hvis en medlemsstat ikke træffer de nødvendige foranstaltninger til at rette sig efter en dom fra Domstolen i et sådant tilfælde, skal Kommissionen efter at have givet medlemsstaten lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger, fremsende en begrundet udtalelse, der specificerer, på hvilke punkter medlemsstaten ikke har rettet sig efter dommen. Hvis medlemsstaten undlader at træffe de nødvendige foranstaltninger til at rette sig efter dommen inden for en tidsfrist, der er fastsat af Kommissionen, kan sidstnævnte indbringe sagen for Domstolen igen. I så fald skal denne præcisere størrelsen af det faste beløb eller den tvangsbøde, som den pågældende medlemsstat skal betale. Hvis Domstolen finder, at medlemsstaten ikke har rettet sig efter dommen, kan den så pålægge betaling af et fast beløb eller en tvangsbøde.(2)

(1) EF-traktatens Artikel 226 (tidl. artikel 169).

(2) EF-traktatens Artikel 228 (tidl. artikel 171).