SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1576/00

af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen

(23. maj 2000)

Om: De partikulære stoffer PM10 og PM2,5s indflydelse på dødeligheden

I Verdenssundhedsorganisationens undersøgelser understreges den lineære forbindelse mellem den stigende dødelighed og det stigende antal partikulære stoffer PM10 og PM2,5 (hhv. mindre end 10 og 2,5 mikrometer) i atmosfæren.

1. Foretages der målinger af PM10 og PM2,5 i EU's medlemsstater? Hvad er i givet fald resultatet for Grækenland?

2. Finansieres der undersøgelser i de enkelte medlemsstater med henblik på en numerisk analyse af den stigende akutte og kroniske dødelighed som følge af den tiltagende tilstedeværelse af PM10 og PM2,5 i atmosfæren?

3. Vil Kommissionen, for så vidt ovennævnte foranstaltninger ikke finansieres, medvirke til deres virkeliggørelse?

4. Har Kommissionen til hensigt at iværksætte foranstaltninger for at imødegå problemet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(7. juli 2000)

1. Ifølge Rådets direktiv 80/779/EF af 15. juli 1980 om grænseværdier for luftkvaliteten med hensyn til svovldioxid og svævestøv(1) skal medlemsstaterne på nuværende tidspunkt måle partikulært stof (PM) enten ved hjælp af sortrøgsmetoden eller den samlede mængde suspenderede partikler (TSP). Direktivet vil blive afløst af Rådets direktiv 1999/30/EF af 22. april 1999 om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften(2), som bl.a. forlanger, at medlemsstaterne skal måle PM10 og PM2,5 fra den 31. juli 2001.

2. Inden for forskning har Fællesskabet givet støtte til en række projekter, der undersøger forbindelsen mellem luftforurening (herunder partikulært stof) og dødelighed i tilknytning til det tredje rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FTU) (1990-1994) og Det Fjerde Rammeprogram for FTU (1994-1998), som led i forskningsprogrammet miljø og klima. Således undersøger ikke mindst APHEA-2-projektet under Det Fjerde Rammeprogram forholdet mellem luftforureningen og den daglige dødelighedskvotient samt andre sundhedsmæssige følger 32 steder i Europa, heriblandt i Athen. Dette projekt, der er Europas største på dette område, koordineres af universitetet i Athen.

Det Femte Rammeprogram for FTU støtter i forbindelse med programmet for livskvaliteten under nøgleaktion fire miljø og sundhed tre projekter, der skal give større viden om forbindelsen mellem luftforurening og sundhed, ikke mindst virkningerne af partikulært stof. Det samlede beløb er på ca. 3 mio.. Det første af disse projekter, Helios, beskæftiger sig med ozons indflydelse på lungemembranens gennemtrængelighed for forurenende stoffer, heriblandt partikler, og dets forbindelse med både kroniske og akutte helbredsvirkninger. Det andet projekt, Hepmeap, er et flercentret projekt, der beskæftiger sig med bilmotorers udstødning, herunder partikler, og luftforureningens indflydelse på sundheden.

Desuden finansierer handlingsprogrammet for forureningsrelaterede sygdomme et projekt på Institut de Veille Sanitaire, der drejer sig om oprettelse af et europæisk informationssystem om luftforureningens sundhedsmæssige virkninger i Europa.

Det forventes, at der som følge af indkaldelsen af ansøgninger for år 2000 vil blive finansieret mange andre forskningsprojekter på dette område.

Direktiv 1999/30/EF opstiller grænseværdier for PM10, som skal overholdes inden den 31. december 2005. Medlemsstaterne skal udarbejde handlingsprogrammer for de værste områder og hermed vise, at grænseværdierne vil blive overholdt. Disse handlingsprogrammer skal også tage sigte på at formindske koncentrationerne af PM2.5 Kommissionen vil inden slutningen af 2003 aflægge rapport om gennemførelsen og til den tid undersøge, om den skal foreslå yderligere vejledende grænseværdier for PM10, som skal overholdes i 2010, og om den skal foreslå grænseværdier for PM2.5, eller træffe andre foranstaltninger for partikulært stof. Den seneste lovgivning om køretøjsemissioner tager hensyn til behovet for at overholde grænseværdierne for PM10.

(1) EFT L 229 af 30.8.1980.

(2) EFT L 163 af 29.6.1999.