SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-3498/00

af Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) til Kommissionen

(6. november 2000)

Om: Vestlossepladsen

I forbindelse med et besøg den 21. oktober 2000 i Cadaval kommune, hvor jeg fik lejlighed til at mødes med befolkningen, den lokale bevægelse for oplysning om Vestlossepladsen, MPI, og anerkendte portugisiske teknikere, kunne jeg konstatere, at Resioeste planlagte placering af Vestlossepladsen ikke er i overensstemmelse med fornuftskriterier og respekt for borgerne og miljøet. Ikke alene fordi placeringen i forhold til alle andre alternativer betyder større økonomiske og sociale omkostninger, men især fordi den har de største virkninger på miljøet, navnlig på vandressourcerne i området. Det skal yderligere bemærkes, at hele sagsforløbet har været præget af ubeskrivelige administrative overgreb fra den portugisiske stats side.

MPI har på grundlag af en uigendrivelig teknisk og juridisk argumentation indgivet en klage over den portugisiske stat til generaldirektoraterne for regionalpolitik og miljø.

Da sagen rejser spørgsmål om korrekt anvendelse af EF-midler, idet lossepladsen modtager tilskud fra Samhørighedsfonden, og bevarelsen af miljøet og borgernes velfærd, bedes Kommissionen besvare følgende:

1. Hvilke foranstaltninger nødvendigvis af hastende karakter, da Resioeste allerede har påbegyndt anlægget af lossepladsen agter Kommissionen at træffe, eller har den allerede truffet med henblik på at sikre overholdelsen af fællesskabsretten?

2. Hvilke oplysninger har den portugisiske regering givet Europa-Kommissionen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(15. december 2000)

På et møde i Lissabon den 7. november 2000 fik de portugisiske myndigheder lejlighed til at fremkomme med en række indledende forklaringer om situationen med hensyn til projektet til en kontrolleret losseplads for byaffald for den vestlige region (vestlossepladsen). Disse forklaringer skulle anføres i et brev til Kommissionen, som skulle være denne i hænde inden den 6. december 2000. De portugisiske myndigheder søgte bl.a. at påvise, at hele den pågældende vestlige region rummer vandførende lag beliggende under permeable jordlag, og at det følgelig ville have været vanskeligt at vælge en lokalitet, der ikke var følsom i relation til grundvandet.

Kommissionen er i gang med at analysere de forklaringer, de portugisiske myndigheder har afgivet. I denne analyse tager Kommissionen navnlig hensyn til de forpligtelser, der følger af Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(1).

Det pågældende projekt er omfattet af bilag II til direktivet, dvs. at det drejer sig om et projekt, som skal gøres til genstand for en vurdering, når medlemsstaten skønner, at dets særlige karakteristika måtte kræve dette. Dog er medlemsstatens skønsmargen i denne henseende begrænset i medfør af artikel 2, i henhold til hvilken medlemsstaten skal træffe de nødvendige forholdsregler med henblik på at et projekt, som må forventes at ville få mærkbar indvirkning på miljøet, underkastes en vurdering, inden der gives tilladelse hertil.

Det pågældende projekt er ikke blevet gjort til genstand for nogen vurdering af dets indvirkning på miljøet i henhold til bestemmelserne i Rådets direktiv 85/337/EØF. Hvis Kommissionen efter at have gennemgået forklaringerne fra de portugisiske myndigheder til trods herfor bekræftede, at den lokalitet, der er udvalgt til projektet, bl.a. rummer vandførende lag, der anses for at være strategiske vandreserver for regionen, og at projektet følgelig må anses for at kunne få væsentlig indvirkning på det omgivende miljø, ville den se sig nødsaget til at gøre brug af EF-traktatens retsmidler for at sikre, at fællesskabsretten håndhæves korrekt.

Endelig oplyses det ærede medlem om, at Kommissionen ved analysen af den førnævnte klage vil være ganske særligt opmærksom på bestemmelserne om fællesskabsfinansiering.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.