SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1159/00

af Bart Staes (Verts/ALE) til Kommissionen

(11. april 2000)

Om: Hvidbog om fødevaresikkerhed og en europæisk fødevaremyndighed

I januar 2000 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fødevaresikkerhed (KOM(1999) 719 endelig). Kapitel 4 vedrører oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed. Kapitel 5 omhandler lovgivningen om fødevaresikkerhed.

Mærkning er på forskellige områder blevet til et handelspolitisk spørgsmål, herunder også i forbindelse med fødevaresikkerhed. Kommissionen tilstræber multilaterale retningslinjer for mærkning (punkt 99). Det er indlysende at anvende samme mærkningsregler for importerede fødevarer som for fødevarer, der er fremstillet i EU.

Vil Kommissionen tilstræbe, at multilaterale retningslinjer for mærkning i det mindste svarer til EU-bestemmelserne? Er der i bekræftende fald allerede taget skridt i denne retning i de internationale fora? Hvorfor er Kommissionen i benægtende fald modstander af multilaterale retningslinjer for mærkning, som svarer til EU-bestemmelserne, og hvilke alternativer råder Kommissionen over med henblik på at anvende samme mærkningsregler for importerede fødevarer som for fødevarer, der er fremstillet i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(16. juni 2000)

Kommissionens politik går ud på at sikre, at der både anvendes obligatorisk mærkning på fællesskabsvarer og varer importeret fra tredjelande. Fællesskabets nuværende lovgivning om mærkning af fødevarer indeholder allerede generelle og specifikke regler for såvel fællesskabsvarer som importerede varer. Til dato har der ikke været sat spørgsmålstegn ved disse krav. I sammenhæng med den internationale handel skal der dog tages hensyn til en række vigtige faktorer.

Mærkning er et generelt udtryk, som kan have flere målsætninger. Disse omfatter forbrugerinformation om indholdet, produktionsmetoderne og ingredienserne og varsler om visse potentielle sundhedsrisici (f.eks. indhold af allergener). Mærkningen er omhandlet i Verdenshandelsorganisationens (WTO) aftale om anvendelse af sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger, der direkte angår fødevaresikkerhed. Den er desuden omhandlet i WTO-aftalen om tekniske handelshindringer eller endog i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT). Formålet med aftalen om tekniske handelshindringer er at sikre, at den internationale samhandel ikke hæmmes af tekniske foranstaltninger. De handelsbegrænsende foranstaltninger er kun tilladt, hvis de har en legitim målsætning. Forbrugerinformation har ikke hidtil været nævnt udtrykkelig i listerne over tekniske handelshindringer, men sundhedshensyn og forebyggelse af vildledende handelspraksis er udtrykkelig nævnt. Dette betyder ikke, at forbrugerinformation ikke kan betragtes som et legitimt mål under aftalen om tekniske handelshindringer, for det første fordi aftalen tillader mærkning, hvis den anvendes til at forebygge vildledende handelspraksis, og for det andet fordi listen over legitime mål ikke er udtømmende.

Kommissionen vil meget gerne deltage i multilaterale forhandlinger med henblik på indgåelse af en international aftale om disse spørgsmål. Der er ved Codex Alimentarius indført generelle og specifikke normer for nogle varekategorier. Kommissionen deltager i Codex-møderne og vil sammen med medlemsstaterne fortsætte sin indsats for at indgå aftaler, der imødekommer Fællesskabets målsætninger med hensyn til sundhedsbeskyttelse og forbrugerinformation.