ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0140/03

af Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) til Kommissionen

(28. januar 2003)

Om: Den internationale fiskeriaftale EU-Grønland og udviklingssamarbejde

Kan Kommissionen i forbindelse med den gældende internationale fiskeriaftale mellem EU og Grønland oplyse:

1. hvor stort et beløb EU har afsat til udvikling af fiskerisektoren i Grønland?

2. hvor stor en finansiel modydelse EU skal betale til gengæld for de fiskerettigheder, som fællesskabsflåden har opnået?

3. hvor stort et beløb, som fartøjsejerne i EU skal betale i form af afgifter for fiskerilicenser eller fiskerettigheder?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(6. marts 2003)

1. Fiskeriforbindelserne mellem EU og Grønland reguleres af en fiskeriaftale(1), som trådte i kraft den 1. februar 1985, samtidig med at udtrædelsestraktaten, den såkaldte Grønlandstraktat(3), trådte i kraft. Fiskeriaftalen, der tager udgangspunkt i principperne i Grønlandsaftalen, som lægger vægt på samarbejde og udvikling, er ikke begrænset til fiskeriforhold, men har også til formål at støtte udviklingen af Grønland.

I artikel 11 i den gældende protokol til fiskeriaftalen mellem EU og Grønland(2) fastsættes den finansielle godtgørelse til 42 820 000 EUR pr. år. I protokollen skelnes der ikke klart mellem det beløb, der skal betales for at få fangstkvoter i Grønlands farvande, og det beløb, der skal gå til samarbejde og udvikling.

2. Det er EU's opfattelse, at den finansielle godtgørelse for gennemsigtighedens skyld fremover bør opdeles i en fiskeridel og en del, som vedrører samarbejde og udvikling. Forhandlingerne vil fortsætte i 2003 under revisionsprocessen, der tager sigte på at opnå en sådan finansiel gennemsigtighed.

3. Der er ingen licensafgifter for fartøjer, der fisker på de betingelser, der er fastsat i protokollen til fiskeriaftalen med Grønland.

(1) EFT L 29 af 1.2.1985.

(2) EFT L 209 af 2.8.2001.

(3) EFT L 29 af 1.2.1985.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0382/03

af Mihail Papayannakis (GUE/NGL) til Kommissionen

(13. februar 2003)

Om: Miljøforurening fra en fabrik i Larisa-området

I Larisa-området (6 km. fra landevejen Larisa-Sikourio) ligger tegl- og murstensfabrikken Terra AE Biokeral, som bruger brændstoffet Pet Coke uden svovldioxidfiltre. Det er konstateret, at brugen af dette brændstof har alvorlige miljøskadelige virkninger på grund af det forhøjede indhold af svovl og den dermed forbundne emission af svovldioxid, der overskrider grænseværdierne

Mener Kommissionen, at der er tale om overtrædelse af direktiv 96/61/EF(1), og hvis ja, hvilke skridt agter den at tage for at formå Grækenland til at overholde dette direktiv og få sat en stopper for de forurenende svovldioxidemissioner fra denne fabrik samt eventuelle lignende emissioner fra andre fabrikker i landet?

(1) EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallström

(20. marts 2003)

På grundlag af oplysningerne fra det ærede medlem har Kommissionen indledt en undersøgelse for at verificere, om fællesskabslovgivningen på miljøområdet overholdes af dette anlæg.

Den har sendt de græske myndigheder et brev med anmodning om oplysninger vedrørende overholdelsen af Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening samt Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985(1) som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet(2).

Når Kommissionen har modtaget de græske myndigheders svar, vil den undersøge, om der er tale om en overtrædelse af de nævnte fællesskabsbestemmelser, og træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fællesskabsretten efterkommes i det foreliggende tilfælde.

(1) EFT L 175 af 5.7.1985.

(2) EFT L 73 af 14.3.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0842/03

af Jean-Claude Fruteau (PSE) til Kommissionen

(18. marts 2003)

Om: Reform af den fælles landbrugspolitik

Princippet om enkeltbetaling pr. bedrift, der er betinget af overholdelse af normerne for miljø, fødevaresikkerhed, dyrevelfærd, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen samt forpligtelsen til i tilstrækkeligt omfang at vedligeholde alle landbrugsarealer, har den fortjeneste, at der ikke længere er tale om at fremme produktionen som i den hidtidige ordning, der har vist sine begrænsninger.

Der er imidlertid grund til at frygte, at ovennævnte ordning ikke i tilstrækkeligt omfang tager højde for de regionale forskelle, navnlig hvad angår produktionen i den yderste periferis regioner. I disse regioner etablerer mange landmænd sig hvert år uden nødvendigvis at overtage en landbrugsbedrift.

Idet støtten i form af enkeltbetaling begrænses til de producenter, der har modtaget støtte i perioden 2000-2002, hindrer Kommissionens forslag nye producenters adgang til støtteordningen. Denne foranstaltning er udelukkende tilpasset produktionsforholdene på kontinentet, men er fuldstændig uanvendelig i de oversøiske departementer, hvor den lokale produktion kun dækker en lille procentdel af det lokale forbrug.

Hvilke specifikke instrumenter vil Kommissionen tage i brug for ikke at bremse unge landmænds etablering i disse regioner?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(14. april 2003)

Fællesskabet har længe ydet etableringsstøtte til nye landbrugere, især unge landbrugere.

Fællesskabet har således ved den reform af politikken for udvikling af landdistrikterne, der blev iværksat med Agenda 2000, sat en specifik støtte i system, der navnlig gælder for unge landbrugere, som har opnået lovende resultater.

I forbindelse med den reform af den fælles landbrugspolitik, som Kommissionen netop har foreslået Rådet, er der taget særligt hensyn til problemerne for nye landbrugere. Kommissionen har derfor også foreslået Rådet, at der i hver medlemsstat oprettes en national reserve.

Ifølge artikel 45 i forslaget til Rådets forordning om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af støtteordninger for producenter af visse afgrøder kan medlemsstaterne anvende den nationale reserve til fastlæggelse af referencebeløb for nye landbrugere, der indleder deres landbrugsaktivitet efter den 31. december 2000, efter objektive kriterier og således, at der sikres ligebehandling af landbrugerne, og at markeds- og konkurrencefordrejninger undgås.

Det vil således være medlemsstaterne, der skal fastlægge tildelingskriterierne og bevilge nye landbrugere rettigheder, idet der skal sikres objektivitet og ligebehandling af landbrugerne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0332/03

af Dominique Souchet (NI) til Rådet

(10. februar 2003)

Om: Valg af Libyen som formand for FN's Menneskerettighedskommission

Ved valget af Libyen som formand for FN's Menneskerettighedskommission gik EU-medlemsstaterne samstemmende ind for hverken at stemme for eller imod. Hermed blev det muligt for Libyen at blive talsmand for det internationale samfund, for så vidt angår menneskerettigheder. Skete dette på baggrund af en fælles holdning vedtaget som led i den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) eller en anden disposition? Mener Rådet, at denne udnævnelse styrker troværdigheden af FN-systemet?

Svar

(13. maj 2003)

Rådet kan over for det ærede parlamentsmedlem bekræfte, at de syv EU-medlemsstaters beslutning om at afholde sig fra at stemme den 20. januar 2003 blev truffet på baggrund af en fælles holdning, som Den Europæiske Union havde vedtaget som led i den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.

Hvorvidt udnævnelsen af Najat al-Hajjaji vil styrke FN-systemets troværdighed i noget omfang afhænger af, hvordan hun leder UNHCR's arbejde på CHR 59. Set ud fra Najat al-Hajjaji's hidtidige arbejde i CHR er der al mulig grund til at håbe, at hun vil udføre sit hverv som formand for 59. samling i Menneskerettighedskommissionen med al den nødvendige kompetence og professionalisme.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0930/03

af Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) til Kommissionen

(24. marts 2003)

Om: Kunstig solbruning

Brugen af apparater til kunstig solbruning (solarier) bliver mere og mere udbredt. I betragtning af, hvilke farer brugen af disse solarier indebærer for menneskers sundhed, i særdeleshed hudkræft, er det ganske særligt foruroligende, at meget unge mennesker bruger dem stadig hyppigere.

Dette forhold har medført, at visse lande, således Brasilien, har forbudt unge på under 16 adgang til disse kunstige solbrunere og gjort adgang til dem betinget for unge mellem 16 og 18 år. Disse lande har indført hårde økonomiske straffe for kommercielle etablissementer, der ikke overholder disse krav.

Hvilke skridt overvejer Kommissionen for at sikre, at forsigtighedsprincippet bliver bragt i anvendelse, når det drejer sig om mindreåriges brug af solarier?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(25. april 2003)

Det Europæiske Institut for Onkologi (EIO) i Milano er for øjeblikket ved at gennemgå og ajourføre Den Europæiske Kræftkodeks, et projekt, som finansieres under programmet Europa mod Kræft. Denne gennemgang vil omfatte anbefalinger om at undgå overdreven eksponering for ultraviolet lys og den seneste dokumentation for forbindelsen mellem eksponering for solens ultraviolette stråler og hudkræft. Den eksponering, som brug af solarier medfører, vil være omfattet af drøftelserne. De nye anbefalinger vil blive offentliggjort i Milano i juni 2003. Med henblik på diskussion heraf er udkastet til disse allerede tilgængeligt på et særligt websted: (http://www.cancercode.org/code_06.htm). Kommissionen vil aktivt sprede resultaterne af dette projekt med henblik på at gøre det muligt for borgerne at træffe passende sikkerhedsforanstaltninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0202/03

af Maurizio Turco (NI) til Kommissionen

(3. februar 2003)

Om: Undersøgelse foretaget af OLAF og af anklagemyndigheden i Bari om regionen Puglias anvendelse af midler til erhvervsuddannelse

Det fremgår af svaret på forespørgsel P-0656/01(1) om regionen Puglias anvendelse af midler til erhvervsuddannelse, at:

- den 28. juli 2000 indledte OLAF en undersøgelse

- Kommissionen har givet sin tilladelse til, at en af dens tjenestemænd, der er ekspert i Den Europæiske Socialfonds finansielle procedurer, kan afhøres af anklagemyndigheden i Bari.

1. Har OLAF i forbindelse med undersøgelsen hørt advokaten Giuseppe Di Donna, forhenværende formand for udvalget om erhvervsuddannelse i Regionen Puglia?

2. Er OLAF's undersøgelse afsluttet, og hvad har resultaterne i bekræftende fald været?

3. Er den undersøgelse, som iværksattes af anklagemyndigheden i Bari, afsluttet, og hvad var i bekræftende fald resultatet?

(1) EFT C 235 E af 21.8.2001, s. 234.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer

(17. marts 2003)

Kommissionen anførte i sin besvarelse af spørgsmål P-0656/01, at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) den 28. juli 2000 havde indledt en undersøgelse, der endnu ikke var afsluttet. I den forbindelse fortsætter OLAF med at yde bistand til anklagemyndigheden i Bari.

Kommissionen gør opmærksom på, at OLAF under henvisning til bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1073/99(1) ikke er i stand til at viderebringe oplysninger om undersøgelsen, herunder navnene på personer, der vil kunne tænkes at være blevet eller ville blive afhørt.

Kommissionen opfordrer det ærede medlem til at kontakte anklagemyndigheden i Bari vedrørende den strafferetlige undersøgelse, denne myndighed er i gang med.

Det ærede medlem skal dog være opmærksom på, at Kommissionen har indledt en procedure med henblik på at suspendere fællesskabsstøtten til de projekter, mod hvilke det italienske retsvæsen har gjort udlæg.

Denne procedure, der allerede er afsluttet, vil inden for få dage medføre, at der vedtages en beslutning om at suspendere Den Europæiske Socialfonds (ESF) støtte til det operationelle program for Puglia 1994-1999 til en samlet værdi af 12 996 932 EUR, indtil resultaterne af den retlige undersøgelse foreligger.

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), EFT L 136 af 31.5.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1020/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(27. marts 2003)

Om: Livorno Kommunes udnyttelse af midler fra programmet Venskabsbyer i EU 2000

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg opgørelsen for udnyttelsen af midler stillet til rådighed af EU.

Af denne opgørelse fremgår det bl.a., hvor foruroligende langsomt og ineffektivt en række lokale myndigheder tildeler de godkendte projekter støtte.

Også Kommissionen har flere gange henledt opmærksomheden på denne alarmerende situation for så vidt angår lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Blandt de programmer, EU yder støtte til, er der også et program til fremme af konsolideringen af venskabsforbindelser mellem europæiske byer, og mange italienske byer, herunder Livorno, ville være særlig egnede i denne forbindelse.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Livorno Kommune forelagde projekter i håb om at opnå støtte fra programmet Venskabsbyer i EU 2000?

2. om Livorno Kommune fik bevilget støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet brugt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 og E-1029/03

(8. maj 2003)

Midlerne til venskabsbyer forvaltes ikke decentralt.

Støtte tildeles af Kommissionen på grundlag af projekter, som de kommunale myndigheder eller venskabsbykomitéerne indsender.

Støtten udbetales først, når arrangementet er afviklet, og det sker mod forevisning af regnskabsbilag.

De lokale myndigheder deltager i venskabsbyarrangementet på grundlag af en årlig indkaldelse af forslag, som offentliggøres i EUT.

Med hensyn til det ærede parlamentsmedlems forespørgsler: For kommunerne Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pisa (E-1025), Pistoia (E-1026), Siene (E-1028), Terni (E-1029). Ikke modtaget midler til venskabsbyer i 2000.

For kommunerne Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027). Midler til et venskabsbyarrangement i 2000. Midlerne er opbrugt.

Det ærede parlamentsmedlem kan også henvende sig til de berørte lokale myndigheder for at få mere fyldestgørende oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0892/03

af Roberta Angelilli (UEN) til Kommissionen

(21. marts 2003)

Om: Fiumicino Kommunes udnyttelse af midler fra Kultur 2000-programmet

I september 2002 forelagde det italienske finansministeriums tilsynsudvalg en opgørelse over udnyttelsen af midler, der er stillet til rådighed af EU.

Af opgørelsen fremgår det, at udvælgelsen af projekter blandt nogle lokale myndigheder foregår foruroligende langsomt og ineffektivt.

Også Kommissionen har flere gange gjort opmærksom på de lokale myndigheders mangelfulde udnyttelse af EU-midler.

Der er specielt i visse lokalsamfund, heriblandt Fiumicino Kommune, hårdt brug for at kunne udnytte EU-midlerne til fremhævelse af det fælles kulturelle område i dets mangfoldighed og med dets traditioner, til opmuntring af erhvervsudøveres kreativitet og mobilitet og til fremme af adgangen til og udbredelsen af kunst og kultur. Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse:

1. om Fiumicino Kommune har forelagt projekter med henblik på opnåelse af støtte fra Kultur 2000-programmet?

2. om Fiumicino Kommune har opnået støtte til disse projekter?

3. om de pågældende midler er blevet udnyttet?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Viviane Redingpå skriftlige forespørgsler E-0830/03, E-0892/03, E-0978/03, E-0979/03,E-0980/03, E-0981/03, E-0982/03, E-0983/03, E-0984/03, E-0985/03,E-0986/03, E-0987/03, E-0988/03, E-0989/03 og E-0990/03

(25. april 2003)

Kommssionen er i færd med at indhente de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålet, og skal meddele resultatet af sine efterforskninger, så snart det foreligger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0541/03

af Charles Tannock (PPE-DE) til Kommissionen

(26. februar 2003)

Om: Struktur-inspektioner af skibe

Kan kommissionen tilslutte sig det synspunkt, at EU's borgere har ret til at få at vide, om den eksisterende ordning for inspektion af skibe effektivt vil kunne forhindre tragedier som for eksempel Erikas og Prestiges forlis?

Kommissionen har i sit svar på skriftlig forespørgsel P-3484/02(1) fuldstændig ignoreret spørgsmålet om struktur-inspektioner, som der henvises til i det andensidste afsnit. Vil Kommissionen nu være rede til at besvare spørgsmålet?

(1) EFT C 161 E af 10.7.2003, s. 95.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(10. april 2003)

Det er efter Kommissionens opfattelse illusorisk at tro, at den eksisterende ordning for havnestaternes skibsinspektion gør det muligt med sikkerhed at opdage strukturskader som dem, der opstod på skibene Erika og Prestige.

Derfor giver Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) og EU-reglerne for skibe med enkeltskrog mulighed for at oprette en tilstandsvurderingsordning for struktur-inspektioner (CAS).

Tilstandsvurderingsordningen (CAS), som blev indført ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 417/2002 af 18. februar 2002 om fremskyndet indfasning af krav om dobbeltskrogs- eller tilsvarende design for olietankskibe med enkeltskrog og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2978/94(1), er en yderligere styrket inspektionsordning, der er udviklet specielt med henblik på at opdage konstruktionsmæssige svagheder i enkeltskrogede olietankskibe på 20 000 t eller derover, som endnu ikke har nået aldersgrænsen. Inspektionen udføres for hvert to og et halvt år af flagstaten og af klassifikationsselskaber, der handler på dennes vegne.

Efter Prestiges forlis har Kommissionen fremsat forslag om ændring af forordning (EF) nr. 417/2002 (se meddelelsen af 20. december 2002)(2) for at fremskynde udskiftningen af enkeltskrogede skibe med dobbeltskrogede skibe samt styrke inspektionsordningen. Fra 2005 ønsker Kommissionen at udvide denne foranstaltning fra olietankskibe med enkeltskrog til samtlige kategorier, der stadig er i brug, herunder skibe på mindre end 20 000 t, når de når en alder af 15 år. Der opnåedes politisk enighed om dette forslag i Rådet (trafikministrene) den 27. marts 2003.

For at gøre disse foranstaltninger operationelle uden for de enkelte medlemsstater vil Kommissionen derudover foretage en aktion mod bekvemmelighedsflag ved at forbedre den kontrol, der udøves af søfartsmyndighederne og anerkendte organisationer, der kontrollerer skibes konstruktionsmæssige sikkerhed. Det blev på ministermødet i Tokyo i januar 2002 foreslået at indføre en kontrolprocedure, hvilket Kommissionen støttede i sin hvidbog om Den Europæiske transportpolitik frem til 2010 De svære valg(3).

(1) EFT L 64 af 7.3.2002.

(2) KOM(2002) 780 endelig udg.

(3) KOM(2001) 370 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0416/03

af Stavros Xarchakos (PPE-DE) til Kommissionen

(17. februar 2003)

Om: André Bretons historiske samling

Ifølge offentliggørelser i den græske presse har André Bretons familie der er tale om den kendte digter, der udgav Det Surrealistiske Manifest besluttet at sælge hans personlige ejendele, som befandt sig i den lejlighed, hvor han boede til sin død, på auktion. Familien traf beslutningen efter, at den forgæves have forsøgt at få den franske regering til at støtte ideen om at få lejligheden omdannet til et museum.

Bretons samling omfatter bøger, hvoraf mange er signeret af Trotzki og Freud, breve, malerier af surrealister såsom Miró og Magritte, utallige fotografier, der studeres af eksperter og anses for at være enestående dokumenter fra surrealismens historie, samt hundredvis af andre genstande. Det drejer sig om i alt 5 500 genstande, hvis samlede værdi anslås til mellem 30 og 40 mio. euro. André Breton var en mand, der føjede en anden dimension til den fælles europæiske kultur. Med hans værk ændredes status quo for hele spektret af kunstarter, og hans værk udgør et meget vigtigt referencemateriale, ikke alene for den franske men for hele den europæiske kultur.

Hvad agter Kommissionen at gøre for at beskytte den så væsentlige og værdifulde arv efter denne store europæiske surrealist? Hvordan stiller Kommissionen sig til ideen om at opkøbe materialet og anbringe det et særligt sted eller endog støtte ideen om at skabe et museum over kunstneren, hvad der desuden ville udgøre endnu et element af den fælles europæiske kulturelle identitet?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Reding

(13. marts 2003)

Det ærede medlem henvises til Kommissionens svar på skriftlig forespørgsel P-3289/02 fra Borghezio(1).

(1) EFT C 137 E af 12.6.2003, s. 190.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0620/03

af Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) til Kommissionen

(3. marts 2003)

Om: Fri etableringsret og betingelserne for at opnå autorisation til at gennemføre teknisk kontrol med motorkøretøjer i Tyskland

I henhold til EF-traktatens artikel 43 er der forbud mod restriktioner, som hindrer statsborgere i en medlemsstat i frit at etablere sig på en anden medlemsstats område, bortset fra tilfælde, der er begrundet i hensynet til samfundets interesser. Disse restriktioner har De Europæiske Fællesskabers Domstol fortolket således, at der også er tale om foranstaltninger eller regler, som gælder på samme måde for landets statsborgere som for udlændinge, men i praksis hindrer statsborgere fra en anden medlemsstat i eller gør det mindre interessant for dem at etablere sig i en anden stat end hjemlandet.

I bilag VIII b til loven af 28. september 1988 (Strassenverkehrs-Zulassungs-Ordnung (StVZO)) fastsættes de krav, som virksomheder, der ønsker at gennemføre teknisk kontrol med motorkøretøjer i Tyskland, skal opfylde for at opnå den obligatoriske autorisation fra den enkelte delstat. For at blive godkendt af de pågældende myndigheder skal man ifølge disse regler forelægge en række dokumenter og bevise, at man opfylder bestemte urealistiske betingelser, bl.a. at den virksomhed, der ansøger om autorisation, er oprettet og drives af mindst 60 uafhængige eksperter, og at et mindsteantal eksperter har forretningssted på det område, for hvilket der ansøges om godkendelse.

Mener Kommissionen ikke, at krav om opfyldelse af disse urealistiske betingelser som en forudsætning for at få autorisation vanskeliggør den frie etableringsret, eftersom det indebærer, at man som virksomhed i forvejen må påtage sig en række investeringer og risici, som i praksis gør det mindre attraktivt for en statsborger fra en anden medlemsstat at etablere sig i Tyskland for at gennemføre teknisk kontrol med motorkøretøjer?

Mener Kommissionen ikke, at de krav, der stilles ifølge den tyske lovgivning, lægger uforholdsmæssig store restriktioner på den frie etableringsret, også selv om disse begrænsninger måske kunne begrundes med samfundets interesser?

Mener Kommissionen ikke, at de nævnte tyske regler er i modstrid med de generelle principper, der ligger til grund for Rådets direktiv 96/96/EF(1) af 20. december 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil?

(1) EFT L 46 af 17.2.1997, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(10. april 2003)

Kommissionen har noteret sig indholdet af det ærede medlems forespørgsel.

Den har ikke i øjeblikket et indgående kendskab til den pågældende lovgivning og vil hurtigst muligt undersøge sagen.

Kommissionen underretter det ærede medlem, så snart der foreligger resultater af undersøgelsen.