SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2522/01

af Barbara Weiler (PSE) til Kommissionen

(11. september 2001)

Om: Teknisk standardisering

Som et led i New Approach giver Kommissionen de europæiske organer CEN, Cenelec og ETSI beføjelser til at udarbejde standardiseringer og specificeringer i forbindelse med EU-direktiver.

Hvorledes kan Kommissionen give garanti for, at der i standardiseringsprocessen følges en demokratisk og transparent procedure?

Har Kommissionen mulighed for at føre kontrol hermed, og i hvilken udstrækning benytter den sig heraf?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanen

(22. oktober 2001)

Standardisering kan defineres som en frivillig, konsensusbaseret proces, hvor uafhængige og anerkendte standardiseringsorganer ved hjælp af åbne og gennemsigtige procedurer fastsætter tekniske specifikationer.

I EU-lovgivningen spiller standardisering en vigtig rolle i lovgivningen efter den såkaldte nye metode, der blev udarbejdet med henblik på inden for Fællesskabet at få virkeliggjort et indre marked med fri bevægelighed for varer. EU's lovgiver, dvs. både Parlamentet og Rådet, har her besluttet af lovgive om de væsentlige krav, en vare skal opfylde. Den tekniske udformning af disse krav overlades i henhold til lovgivningen til de aktører, der er mest berørt, dvs. de europæiske standardiseringsorganer. Lovgivningsteknikken i forbindelse med den nye metode omtales også i Kommissionens hvidbog om nye styreformer i EU(1), som blev offentliggjort for nylig.

Harmoniserede standarder skal naturligvis overholde lovkravene i de forskellige direktiver, der vedtages af Parlamentet og Rådet.

Til udførelse af standardiseringsarbejde inden for rammerne af den nye metode anerkendes - i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter og om informationstjenester - tre europæiske standardiseringsorganer (CEN, Cenelec og ETSI), som dækker tre forskellige områder af industrien.

Standardiseringssystemet skal være virkelig åbent og gennemsigtigt, standarden skal støttes af de vigtigste berørte parter, og den skal anvendes på en ensartet måde i hele Fællesskabet. Disse krav betegnes som ansvarligheden i den europæiske standardiseringsproces. Der er fastlagt ansvarlighedsprincipper i General Guidelines for Co-operation between CEN, Cenelec and the Commission, som blev vedtaget i 1984. (CEN og Cenelec er europæiske standardiseringsorganer.) Disse retningslinjer er for øjeblikket under revision.

Opfyldelse af betingelserne for ansvarlighed er en forudsætning for at kunne blive anerkendt som europæiske standardiseringsorgan i henhold til direktiv 98/34. Opfylder et organ ikke disse betingelser, kan det føre til, at anerkendelsen trækkes tilbage. Kommissionen kan derfor ifølge artikel 2, stk. 5, og artikel 6, stk. 4, litra a), i direktiv 98/34 foreslå Rådet, at et standardiseringsorgan fratages dets status som standardiseringsorgan.

For at sikre bredest mulig deltagelse i standardiseringsprocessen fra interessegruppernes side yder Kommissionen endvidere finansiel støtte til ikke-statslige organisationer (NGO'er), der repræsenterer interessegrupper, såsom forbrugere og miljøorganisationer, for at sætte dem i stand til som tilknyttede medlemmer af standardiseringsorganerne at deltage i standardiseringsprocessen.

Endelig har Kommissionen sammen med de europæiske standardiseringsorganer inden for rammerne af den nye metode udpeget konsulenter, der som led i standardiseringsorganernes interne procedurer vurderer, om en standard formelt og reelt kan betragtes som hensigtsmæssig under hensyn til lovkravene.

(1) KOM(2001) 428 endelig udg.