ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3809/00

af Neil MacCormick (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Eksport af levende heste

Ifølge Den Europæiske Unions lovgivning om transport af heste skal disse efter otte timers transport lukkes ud og have foder og vand og hvile i mindst 24 timer. Dyrene skal stå med hovedet i samme retning, være tøjrede og hopper og hingste bør være adskilt.

Kan Kommissionen oplyse, hvilke skridt den er i gang med at tage for at sikre overholdelse af disse bestemmelser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(31. januar 2001)

I kapitel VII i bilaget til Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF(1) som ændret ved direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995(2) er der fastsat bestemmelser om vandings- og fodringshyppighed, forsendelsestider og hvileperioder for levende dyr, herunder heste.

Den almindelige regel er, at forsendelsestiden for levende dyr ikke må overstige otte timer. Forsendelsestiden for enhovede dyr kan dog i henhold til stk. 4, litra c) i kapitel VII forlænges til maksimalt 24 timer, når en række supplerende krav er opfyldt.

Den daglige håndhævelse af fællesskabslovgivningen påhviler medlemsstaterne. Kommissionen foretager kontroller på stedet i medlemsstaterne for at sikre, at de kompetente myndigheder anvender fællesskabslovgivningen på en effektiv og ensartet måde.

Det bør nævnes, at Kommissionen har indledt en overtrædelsesprocedure mod flere medlemsstater på grund af deres manglende gennemførelse af fællesskabslovgivningen på dette område.

Desuden har Kommissionen for nylig vedtaget en beretning(3) om de erfaringer, medlemsstaterne har gjort vedrørende gennemførelsen af direktivet. Dette dokument er sendt til Rådet og Europa-Parlamentet.

Kommissionens beretning omhandler alvorlige mangler i de nationale myndigheders håndhævelse af lovgivningen. Medlemsstaterne må i nærmeste fremtid afsætte tilstrækkelige ressourcer til, at de nuværende bestemmelser kan anvendes mere effektivt.

Som opfølgning til beretningen vil Kommissionen nu tage den gældende lovgivning op til fornyet overvejelse. Ved udarbejdelsen af sine forslag agter Kommissionen at tage forskellige aspekter i betragtning, herunder navnlig en hurtig vedtagelse af yderligere foranstaltninger til beskyttelse af heste.

(1) EFT L 340 af 11.12.1991.

(2) EFT L 148 af 30.6.1995.

(3) Beretning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om de erfaringer, medlemsstaterne har gjort siden gennemførelsen af Rådets direktiv 95/29/EF om ændring af direktiv 91/628/EØF om beskyttelse af dyr under transport KOM(2000) 809 endelig.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3833/00

af Raina Echerer (Verts/ALE) til Kommissionen

(7. december 2000)

Om: Trusler mod embedsdyrlæger og dyreværnsorganisationer

På baggrund af det aktuelle tilfælde, hvor lederen af dyreværnsorganisationen GAIA modtog trusler som følge af offentliggørelse af en videooptagelse om forholdene på belgiske slagterier, samt tilfælde, jeg har kendskab til, hvor embedsdyrlæger og dyretransportkontrollører i EU flere gange har modtaget grove trusler fra transportlobbyen på grund af deres engagement for at få direktiv 91/628/EØF(1) overholdt, er det relevant at stille følgende spørgsmål:

1. Hvilke oplysninger har Kommissionen om tilfælde af trusler mod og/eller afpresning af embedsdyrlæger eller andre myndigheder og organisationer, hvor det tilstræbes helt eller delvis at omgå de ofte bekostelige dyreværnsbestemmelser for at opnå eksportrestitutioner?

2. Hersker der mistanke om, at kriminelle sammenslutninger i enkelttilfælde eller endog systematisk begår strafbare handlinger, som også bevirker, at der uberettiget udbetales EU-støtte?

3. Kan Kommissionen også i kun til dels bekræftende fald oplyse, hvilke foranstaltninger den agter at træffe på fællesskabsplan for at sætte en stopper for denne uholdbare situation?

(1) EFT L 340 af 11.12.1991, s. 17.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(5. februar 2001)

Kommissionen er ved flere lejligheder af dyreværnsorganisationer blevet orienteret om, at de under undersøgelser af transporterede dyrs velfærd har modtaget trusler fra transportselskaber eller disses ansatte.

Kommissionen er imidlertid ikke i besiddelse af håndgribelige beviser på, at embedsmænd fra medlemsstaterne har været udsat for vanskeligheder eller er blevet forhindret i at udføre deres arbejde i henhold til kravene i fællesskabslovgivningen vedrørende transport af dyr eller udbetaling af eksportrestitutioner for levende kvæg i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 615/98(1).

Kommissionen er for øjeblikket i færd med at foretage en rundspørge til flere medlemsstater om gennemførelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 615/98 af 18. marts 1998 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport(2).

Ansvaret for at sikre, at der ikke sker overtrædelser af straffeloven i de sager, som det ærede medlem nævner, ligger hos medlemsstaterne. Det er dog Kommissionens opgave at sikre, at medlemsstaterne gennemfører og i passende omfang håndhæver den relevante fællesskabslovgivning. Kommissionen ville selvfølgelig overveje at træffe de nødvendige foranstaltninger, hvis det skulle vise sig, at myndighederne i en medlemsstat ikke var i stand til at sikre, at deres forpligtelser i henhold til fællesskabslovgivningen på dette område blev overholdt på grund af den type adfærd, som det ærede medlem omtaler.

I denne forbindelse er Kommissionen naturligvis rede til omhyggeligt at undersøge enhver form for beviser, som det ærede medlem kan fremskaffe til støtte for sin sagsfremstilling.

(1) EFT L 82 af 19.3.1998.

(2) EFT L 82 af 19.3.1998.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4122/00

af Joachim Wuermeling (PPE-DE) til Kommissionen

(11. januar 2001)

Om: Produktdirektiv for tobaksvarer

Det nye produktdirektiv for tobaksvarer skal om kort tid behandles i Forligsudvalget. Det drejer sig bl.a. om indhold og størrelse af den påtrykte advarsel. I en af EU's medlemsstater medfører salg af visse narkotika i små mængder ikke strafferetlig forfølgelse.

1. Er Kommissionen klar over, om de solgte narkotika er forsynet med påtrykt advarsel?

2. Har Kommissionen til hensigt at indføre bestemmelser om påtrykt advarsel også for disse produkter?

3. Findes der et retsgrundlag for dette i EU?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(8. marts 2001)

Narkotikapolitik og -lovgivning i EU er områder, hvor Fællesskabet og medlemsstaterne har delt kompetence. Alle medlemsstaterne har ratificeret FN's konventioner (fra 1961, 1971 og 1988), der udgør de fælles rammer for lovgivningen på narkotikaområdet i EU. På Det Europæiske Råds møder har man desuden stadfæstet EU's narkotikastrategi (2000-2004) i Helsingfors (1999) og EU's narkotikahandlingsplan (2000-2004)(1) i Santa Maria da Feira (2000). Disse dokumenter udgør de fælles rammer for alle narkotikarelaterede aktioner i EU.

I EU's narkotikahandlingsplan opfordres medlemsstaterne til at finde nye og effektive måder, hvorpå de kan forebygge narkotikamisbrug og mindske de narkotikarelaterede skader. Disse aktiviteter finansieres også via Fællesskabets narkotikaforebyggelsesprogram, der netop er blevet forlænget med to år.

Medlemsstaterne bibeholder en vis fleksibilitet for så vidt angår gennemførelsen af deres forpligtelser i medfør af EF-traktaten og de måder, hvorpå de vil nå målene i EU's narkotikahandlingsplan. Som det ærede medlem ganske rigtigt påpeger, medfører besiddelse og salg af små mængder af visse typer narkotika derfor ikke altid strafferetlige sanktioner, selv om narkotikaen i sig selv og handel med store mængder heraf kan betragtes som ulovlig. Kommissionen kan besvare det ærede medlems spørgsmål således:

1. og 2. I modsætning til tobaksvarer og andre lovlige produkter er ulovlig narkotika ikke omfattet af EF-retten vedrørende det indre marked. Hvis en medlemsstat tillader salg af små mængder af disse typer narkotika, er det den medlemsstat selv, der skal træffe beslutning for så vidt angår påtrykte advarsler.

3. Der findes intet retsgrundlag for fællesskabsbestemmelser om påtrykte advarsler på ulovlig narkotika.

(1) KOM(1999) 239 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3341/00

af Bartho Pronk (PPE-DE) til Kommissionen

(25. oktober 2000)

Om: Den frie bevægelighed for arbejdstagere med bil

Personer med bopæl i Nederlandene må ikke køre i en udenlandsk indregistreret bil. I forbindelse med anmodning om nederlandske nummerplader er der imidlertid en ventetid på 8 uger.

Det skaber i praksis en række problemer. Enhver, der kommer til Nederlandene for at bosætte sig der i kortere eller længere tid, betragtes som havende bopæl i henhold til loven. Ifølge færdselsloven er den nytilflyttede bilejer pligtig til at udstyre bilen med nederlandske nummerplader.

I henhold til EU-lovgivning kan arbejdssøgende i tre måneder bevare deres ret til understøttelse, mens de søger arbejde i en anden medlemsstat. Hvis en EU-borger kommer til Nederlandene for at søge arbejde, har vedkommende i henhold til nederlandsk lov bopæl i Nederlandene og er derfor pligtig til at påmontere nederlandske nummerplader. Indtil han/hun har fået disse nummerplader, må bilen ikke benyttes.

1. Hvorvidt lægger ovennævnte nederlandske lov hindringer i vejen for udenlandske arbejdssøgende, der ønsker at søge arbejde i Nederlandene?

2. Mener Kommissionen, at ovennævnte nederlandske lov er en forhindring for den frie bevægelighed for arbejdstagere?

Supplerende svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(16. januar 2001)

I henhold til de oplysninger, Kommissionen har fået af de nederlandske myndigheder, er kun personer, der søger om optagelse i det nederlandske folkeregister, forpligtede til at ændre deres nummerplader. Derfor kan personer, der ikke søger om optagelse, frit anvende deres biler med ikke-nederlandske nummerplader.

Derudover accepterer de nederlandske myndigheder i praksis, at selv personer, der er optaget i det nederlandske folkeregister, fortsætter med at anvende deres bil med ikke-nederlandske nummerplader. De skal dog kunne bevise, at de har ansøgt om nederlandske nummerplader.

Medmindre det ærede parlamentsmedlem giver Kommissionen yderligere oplysninger om specifikke tilfælde, vil Kommissionen mene, at der tilsyneladende ikke er nogen praktisk hindring for udøvelse af den frie bevægelighed for arbejdssøgende.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3723/00

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(30. november 2000)

Om: Artikel 14-udvalget

Kan Kommissionen angive kommissoriet for det såkaldte artikel 14-udvalg, der er nedsat i medfør af forordning 2092/91(1), og som beskæftiger sig med bestemmelserne for økologisk produktion af landbrugsvarer, og oplyse, hvem der er medlem af dette udvalg med angivelse af de enkelte medlemmers funktion?

Hvornår og hvor ofte holder udvalget møde?

(1) EFT L 198 af 22.7.1991, s. 1.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(25. januar 2001)

Udvalget nedsat ved artikel 14 i Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler er et udvalg af typen forskriftsudvalg som omhandlet i artikel 5 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(1). Det bistår Kommissionen ved forberedelsen af de foranstaltninger, den er beføjet til at træffe i medfør af forordning (EØF) nr. 2092/91. Udvalgets mandat er fastsat i flere af forordningens bestemmelser. Det drejer sig især om afgivelse af udtalelser om gennemførelsesbestemmelser og ajourføring af de tekniske bilag til forordningen. Desuden drøfter udvalget ethvert spørgsmål, det får forelagt af en medlemsstat eller Kommissionen vedrørende anvendelsen af forordning (EØF) nr. 2092/91.

Udvalget er sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne. Disse repræsentanter udpeges autonomt af den pågældende medlemsstat. Udpegelsen kan i øvrigt være forskellig efter, hvilke spørgsmål der behandles på mødet. Formandskabet for udvalget varetages af Kommissionen, der i den henseende repræsenteres af direktøren for direktoratet økonomiske retsforskrifter for landbruget i Generaldirektoratet for Landbrug.

Navnene på medlemsstaternes embedsmænd vedlægges ikke de korte referater, der udsendes efter hvert møde. Kommissionen har ikke til hensigt at ændre denne praksis.

(1) EFT L 184 af 17.7.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3889/00

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Rådet

(20. december 2000)

Om: Integreret politik for kriminalitetsbekæmpelse

Som Rådet formentlig er opmærksom på, er de forskellige kriminelle organisationer i højere og højere grad indblandet i forbrydelser såsom narkotikahandel, ulovlig indvandring og svig, der skader De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser.

Mener Rådet ikke, at Den Europæiske Union i lyset heraf har behov for en integreret politik i kampen mod dette fænomen, i stedet for at have en politik til bekæmpelse af svig mod Fællesskabet og en anden til kampen mod andre alvorlige kriminelle handlinger?

I bekræftende fald, mener Rådet så ikke, at det ville være logisk at oprette Eurojust samtidig med, at man for Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) opretter 15 nye dommerstillinger til udførelse af lignende aktiviteter?

I betragtning af den definition Amsterdam- og Maastricht-traktaterne giver af de europæiske institutioner og de juridiske konsekvenser af disse, bedes Rådet besvare følgende: Mener det ikke, at der for at undgå dobbeltarbejde igen er behov for at tydeliggøre kompetenceområderne under første og tredje søjle i forbindelse med håndhævelse af lovgivningen og retsforfølgning (OLAF, Eurojust og Europol)?

Svar

(12. marts 2001)

Rådet, der er bevidst om, at de kriminelle organisationer udøver deres ulovlige aktiviteter på flere områder, har på grundlag af Amsterdam-traktaten og som følge af vedtagelsen af handlingsplanen af 28. april 1997 til bekæmpelse af organiseret kriminalitet (som nu er afløst af strategien for det nye årtusind med hensyn til organiseret kriminalitet) indført en integreret politik til bekæmpelse af dette fænomen. Spørgsmålet blev også drøftet af stats- og regeringscheferne på Det Europæiske Råd i Tammerfors, hvor det blev besluttet at oprette Eurojust, samtidig med at det blev fremhævet, at denne enheds arbejde skal koordineres med arbejdet i Europol og det europæiske retlige netværk. Det Europæiske Råd i Nice gjorde ligeledes status over spørgsmålet og fastlagde mål med hensyn til bekæmpelse af hvidvaskning af penge, menneskesmugling og ulovlig indvandring og besluttede at indsætte Eurojust i traktaten om Den Europæiske Union.

Med hensyn til forbindelserne mellem OLAF og Eurojust skal det bemærkes, at de initiativer, der er truffet eller som drøftes, omfatter koordinering mellem Eurojust og Kommissionen (OLAF), navnlig vedrørende beskyttelse af finansielle interesser. Dette udspringer af Rådets faste ønske om at undgå dobbelt arbejde og sikre bedst mulig samordning mellem de aktører, der inddrages i gennemførelsen af ét og samme mål, nemlig oprettelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Oprettelsen af nye stillinger i OLAF falder ind under OLAF-direktørens kompetenceområde.

De vanskeligheder, der kan opstå som følge af kompetencefordelingen mellem første og tredje søjle i Den Europæiske Union er, som det ærede parlamentsmedlem bemærker, en konsekvens af Maastricht- og Amsterdam-traktaterne.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-4026/00

af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen

(21. december 2000)

Om: Vulkaniserede og genforarbejdede dæk

Hvorledes forholder Kommissionen sig til den brasilianske regerings forbud mod import af vulkaniserede og genforarbejdede dæk, navnlig nu, hvor disse produkter er omfattede af anmeldt EF-typegodkendelse?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy på skriftlige forespørgsler E-3925/00, E-4014/00 og E-4026/00

(6. februar 2001)

Ifølge nationale brasilianske handelsbestemmelser, som er meddelt Verdenshandelsorganisationen (WTO), er det udtrykkeligt forbudt at importere brugt inventar og brugte maskiner og forbrugsgoder, og den eneste mulighed for undtagelse er gaver.

De brasilianske toldmyndigheder forelagde problemet om importen af vulkaniserede dæk for retsmyndighederne, som konkluderede, at det var i strid med lokale handelsbestemmelser at tillade en sådan import. De suspenderede derfor straks udstedelsen af importlicenser for de pågældende varer. I den forbindelse er retsafgørelsen blevet gennemført i praksis med handelsbestemmelsen Portaria MDIC/SECEX nr. 8 af 25. september 2000.

Kommissionen er bekendt med problemet og den bekymring, det har vakt hos selskaber, som fremstiller og eksporterer vulkaniserede dæk. Efter de indledende kontakter med de brasilianske myndigheder har Kommissionen forstået, at der efter den brasilianske regerings opfattelse kan være sundheds- og forbrugsmæssige bekymringer forbundet med importen af brugte goder, og at de brasilianske myndigheder har udarbejdet Portaria nr. 8, som blokerer for importen af sådanne dæk, da nævnte retsafgørelse udvider anvendelsesområdet for brugte varer til også at omfatte vulkaniserede dæk. Når Kommissionen har fået klarlagt problemet yderligere med industrien, vil den rette henvendelse til den brasilianske regering og fremføre sagen, for at der kan skelnes mellem disse varer og den generelle kategori af brugte goder, og for at forklare det europæiske system for typegodkendelse. Hvis det ikke er muligt at nå frem til en positiv løsning, vil Kommissionen overveje, hvordan den kan gribe ind på baggrund af den brasilianske regerings svar.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3473/00

af John Bowis (PPE-DE) til Kommissionen

(8. november 2000)

Om: Lloyd's of London

Hvornår agter Kommissionen at besvare de andragender og klager, den har modtaget fra 1997 og frem til i dag om Lloyd's of London, og på grundlag af hvilken EU-lovgivning behandles disse sager?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(21. december 2000)

Siden 1999 har Kommissionen modtaget mange klager fra stærkt utilfredse Lloyd's Names, der har hævdet, at de britiske myndigheder har undladt at føre ordentligt tilsyn med Lloyd's. Kommissionen har også modtaget fire andragender, hvoraf et blev indgivet i 1997.

Kommissionen ser meget alvorligt på de problemer, der er rejst i andragenderne og klagerne. Som det vil fremgå af det svar, der blev givet i udvalget for andragender ved høringen den 27. og 28. september 1999, bekræftede Kommissionen, at Det Forenede Kongerige korrekt har gennemført Rådets første direktiv 73/ 239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring(1) i britisk ret. Kommissionen er derfor nu i færd med at undersøge, om gennemførelsesbestemmelserne anvendes korrekt.

(1) EFT L 228 af 16.8.1973.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3534/00 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen. Støtte til landene i Syd- og Mellemamerika.



EF-Tidende nr. 174 E af 19/06/2001 s. 0073 - 0073



SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3534/00 af Glyn Ford (PSE) til Kommissionen (13. november 2000) Om: Støtte til landene i Syd- og Mellemamerika Kan Kommissionen give en detaljeret oversigt over den finansielle støtte, der er ydet til hvert enkelt land i Syd- og Mellemamerika i de sidste fem år? Hvor stor en procentdel af disse penge er blevet ydet som direkte støtte til afrikanske samfund i hvert af disse lande? Svar afgivet på Kommissionens vegne af Christopher Patten (20. februar 2001) Da svaret er meget omfattende, fremsendes det direkte til det ærede medlem og til Parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3981/00

af Struan Stevenson (PPE-DE) til Kommissionen

(20. december 2000)

Om: Import af hunde- og kattepelse

Det formodes, at 2 millioner hunde og katte hvert år slagtes og sælges som en del af den internationale handel med pelse. Hvor store mængder (a) hunde- og (b) kattepelse importeredes til Fællesskabet i (i) 1998 og (ii) 1999?

De Forenede Stater vedtog for nylig loven om hunde- og kattepelse, hvormed man forbyder import, eksport, fremstilling og salg af hunde- og kattepelse og produkter, der er afledt heraf. De Forenede Stater mener helt klart, at loven er i overensstemmelse med GATT og Verdenshandelsorganisationens bestemmelser. I lovens præambel hedder det, at forbudet er i overensstemmelse med bestemmelser i de internationale aftaler, USA er kontraherende part i, og som helt klart anerkender foranstaltninger, der har til formål at beskytte dyrs sundhed og velfærd.

Har Kommissionen nu til hensigt at stille forslag om forbud mod import af hunde- og kattepelse i Den Europæiske Union?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pascal Lamy

(6. februar 2001)

Kommissionen har ikke på nuværende tidspunkt præcise statistiske oplysninger om importen af hunde- og kattepelse i 1998 og 1999.

Kommissionen takker det ærede medlem for at have henledt dens opmærksomhed på de foranstaltninger, der er truffet af USA. Den vil nøje undersøge den amerikanske lovgivning.

Handelspolitikken er kun et eksternt udtryk for Kommissionens interne politik. Ifølge de foreliggende oplysninger forbyder ingen medlemsstat en kommerciel udnyttelse af sådanne pelse. Derfor, og da der ikke foreligger et internt forbud, påtænker Kommissionen ikke i øjeblikket at stille forslag om et forbud mod import af hunde- og kattepelse, hvilket desuden ville kunne anfægtes som forskelsbehandling og overtrædelse af princippet om national behandling.

I betragtning af den bekymring, som visse mennesker føler over den kommercielle udnyttelse af hunde- og kattepelse, herunder i den internationale handel, vil Kommissionen ikke desto mindre følge dette spørgsmål for med respekt for nærhedsprincippet at undersøge, om der er grund til at foreslå et indgreb på EU-niveau på dette område. Kommissionen vil aflægge rapport til Parlamentet om udviklingen i denne forbindelse.