SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0069/01

af Alexander de Roo (Verts/ALE) til Kommissionen

(18. januar 2001)

Om: Foreneligheden af kollektive aftaler mellem producenter om omkostningerne ved genvinding af elektrisk og elektronisk udstyr og udtjente biler med de europæiske konkurrenceregler

I Kommissionens forslag til et direktiv om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr af 13. juni 2000 (KOM(2000) 347(1)) pålægger Kommissionen producenter og importører at indføre passende ordninger til genvinding af elektrisk og elektronisk udstyr og at afholde omkostningerne i forbindelse hermed.

I forslaget til direktiv tages der ikke stilling til, hvorledes ordningerne skal finansieres. Man kan vælge mellem en ordning, hvor genvindingsomkostningerne afholdes i fællesskab (en kollektiv ordning) eller en individuelt baseret ordning, hvor producenterne kun skal betale omkostningerne ved genvinding af deres eget udstyr. Med en kollektiv ordning er der ingen økonomiske incitamenter for den enkelte virksomhed til at minimere tilbagetagelsesomkostningerne (via økodesign eller en rationel organisering). Den individuelle ordning indeholder sådanne økonomiske incitamenter og må derfor foretrækkes ud fra et økonomisk og miljømæssigt synspunkt.

Indtil nu har Nederlandene været det eneste land, hvor der fandtes sådanne kollektive ordninger. Både for så vidt angår genvinding af elektrisk og elektronisk udstyr og for så vidt angår genvinding af udtjente biler betaler forbrugeren et ensartet beløb pr. produkt. De nederlandske konkurrencemyndigheder undersøger for tiden, om ordningen for elektrisk og elektronisk udstyr er forenelig med konkurrencereglerne. Imidlertid indgår virksomhederne inden for den kollektive ordning indbyrdes aftaler om en del af prisen. Prisaftaler er som udgangspunkt forbudt. Hidtil har Bundeskartellamt (den tyske forbundskartelmyndighed) også forbudt den såkaldte visible fee med den begrundelse, at der er tale om en normal omkostningsfaktor, og at aftaler herom derfor er ulovlige prisaftaler. Det forventes, at de nederlandske kartelmyndigheder også inden for kort tid vil træffe en negativ afgørelse for så vidt angår den kollektive ordning. Selv om begge kartelmyndigheder nu samarbejder med Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence har Kommissionen endnu ikke taget stilling til, om de nederlandske kollektive ordninger er forenelige med de europæiske konkurrenceregler.

Er Kommissionen enig med mig i, at de nederlandske kollektive ordninger vedrørende finansieringen af genvindingen af elektrisk og elektronisk udstyr og udtjente biler er uforenelige med de europæiske konkurrenceregler?

(1) EFT C 365 E af 19.12.2000, s. 184.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(20. februar 2001)

Forfølgelse af miljømål såsom dem, der foreslås i det forslag til direktiv om affald af elektrisk og elektronisk udstyr, det ærede medlem henviser til, fører ofte til skabelse af ny økonomisk virksomhed og nye markeder. Fællesskabets konkurrencepolitik tager først og fremmest sigte på at sikre, at disse nye markeder holdes åbne, og at der findes konkurrence. Mere konkret søger Kommissionen at sikre, at virksomheder med miljøforpligtelser har et virkeligt valg mellem forskellige midler til at opfylde disse forpligtelser, således at den pris, forbrugerne skal betale, ikke bliver uforholdsmæssig høj. De nærmere principper for vurdering af aftaler om tværgående miljøsamarbejde er for nylig blevet nedfældet i Kommissionens meddelelse om retningslinjer for anvendelsen af EF-traktatens artikel 81 på sådanne aftaler(1). Det skal understreges, at de europæiske konkurrenceregler kun finder anvendelse på de konkurrencebegrænsninger, der kan påvirke samhandelen mellem medlemsstater. I praksis må der tages stilling hertil sag for sag.

Med hensyn til de to nederlandske kollektive ordninger, som det ærede medlem henviser til, er ordningen vedrørende elektrisk og elektronisk udstyr kun anmeldt til den nederlandske konkurrencemyndighed, og Kommissionen behandler således ikke denne sag. Den nederlandske konkurrencemyndighed har beføjelse til at anvende EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og artikel 82 (tidligere artikel 85 og 86). For så vidt angår

ordningen for bortskaffelse af automobiler til skrotning har såvel den nederlandske konkurrencemyndighed som Kommissionen modtaget en samsvarende anmeldelse, som for tiden er til behandling. Ved undersøgelsen af denne anmeldelse anvender Kommissionen de ovenomtalte principper. Eftersom Kommissionens undersøgelse i denne sag ikke er tilendebragt, er det ikke muligt at angive det sandsynlige udfald heraf. Kommissionen skal ikke undlade at underrette det ærede medlem, når undersøgelsen af sagen er færdig.

(1) EFT C 3 af 6.1.2001.