ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0554/01

af Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) til Kommissionen

(27. februar 2001)

Om: Revisionserklæring for GD for Budget

På mødet den 7. februar 2001 i Budgetkontroludvalget erklærede kommissær Fischler, at den nøjagtige fejlrate i 1999 for finansielle transaktioner inden for GD for Landbrug lå på 3,06 %.

Kunne kommissæren med særligt ansvar for budget med henblik på at fremme samarbejde og gennemsigtighed mellem de europæiske institutioner forelægge tilsvarende tal for finansielle transaktioner inden for dette generaldirektorat? Hvis ikke, hvad er da grunden?

Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Michaele Schreyer på skriftlige forespørgsler P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 og E-0570/01

(11. april 2001)

Kommissionen skal minde det ærede medlem om, at Revisionsretten ikke opgiver en fejlprocent som led i sin revisionsberetning vedrørende det almindelige budget, idet den finder, at det ville være en overforenkling at måle Kommissionens finansielle forvaltningsresultater alene på grundlag af denne indikator.

Retten besluttede derfor for tre år siden at standse offentliggørelsen af en samlet fejlprocent og udvikle sine revisionsmetoder med henblik på at give dechargemyndighederne mere udførlige oplysninger.

Endvidere har Revisionsretten ved flere lejligheder udtalt, at skulle den udlede fejlprocenter på et lavere niveau (f.eks. for hver sektor eller for hvert generaldirektorat) af den overordnede fejlprocent, ville disse blive fuldstændig vildledende. Det begrænsede antal transaktioner, Retten reviderer, gør det ikke muligt at fastslå en gyldig fejlprocent på dette lavere niveau.

Kommissionen er derfor ikke i stand til at give det ærede medlem de udbedte oplysninger.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1607/01

af Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) til Kommissionen

(1. juni 2001)

Om: Nye foranstaltninger til bekæmpelse af narkotikamisbrug

Undersøgelser har vist, at der i nogle EU-lande er sket en mindre stigning i alderen hos dem, der for første gang komme i berøring med narkotika, et stigende antal brugere af alkohol og hash, et faldende forbrug af hårde stoffer som f.eks. heroin og en stabilisering af antallet af dem, som indtager ulovlige stoffer.

Flere lande har allerede iværksat en række reformer, som indebærer ændringer af den grundlæggende lovgivning om bekæmpelse af handel med narkotika. Bestemmelserne som f.eks. indførelse af en større proportionalitet mellem straffen og den beslaglagte mængde narkotika, en større graduering af straffene for bløde stoffer, mildere straffe til personer, som samarbejder med domstolene osv. indebærer en skærpelse af kampen mod narkohandel under hensyntagen til det allerede eksisterende forbrug. Hermed ses der bort fra de variationer, som forekommer i forbindelse med narkotikamisbruget og det omgivende samfund.

Hvad gør Kommissionen på baggrund af disse permanente ændringer af handelen med narkotika for at foranledige medlemsstaterne til at indføre en mere tidssvarende, effektiv og streng lovgivning over for dette fænomen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af António Vitorino

(17. juli 2001)

Politik og lovgivning vedrørende bekæmpelse af narkotika er områder, hvor beføjelserne er delt mellem medlemsstaterne og Fællesskabet.

Siden 1990 er Unionen gået ind for nødvendigheden af en samlet, tværgående og integreret tilgang til bekæmpelse af narkotika på grundlag af fire vigtige elementer: i) begrænsning af efterspørgslen, ii) begrænsning af udbuddet og bekæmpelse af den ulovlige handel, iii) internationalt samarbejde og iv) samordning på nationalt plan og på unionsplan.

For at kunne bekæmpe den handel, der er kilde til forsyning af vore samfund med narkotika og bevidsthedsudvidende stoffer, godkendte Kommissionen den 23. maj 2001 et forslag(1) til rammeafgørelse om fastsættelse af mindsteregler for, hvad der udgør kriminelle handlinger, og for straffene for narkotikahandel. Forslaget var blandt andet krævet i konklusionerne af Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999 og i Den Europæiske Unions handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000-2004)(2).

Som det ærede medlem understreger, er det vigtigt for Unionen, at Rådets vedtagelse af forslaget til rammeafgørelse klart viser dens vilje til at bekæmpe handelen med stoffer, der truer borgernes sundhed, sikkerhed og livskvalitet, ved at tilvejebringe en fælles tilgang på det strafferetlige plan og ved at styrke samarbejdet mellem medlemsstater.

(1) KOM(2001) 259/4.

(2) KOM(1999) 239 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1648/01

af Ilda Figueiredo (GUE/NGL) til Kommissionen

(12. juni 2001)

Om: Støtte til fiskere og redere i perioder med stop for fiskeri af hensyn til fiskebestandene eller på grund af vejrlig

I Portugal, hvor det ikke-industrielle kystfiskeri har stor betydning for de fiskersamfund, som først og fremmest lever af dette erhverv, må fiskeriet indstilles i forskellige situationer, uden at fiskerne og rederne (ejere af små ikke-industrielle fiskerfartøjer) modtager nogen finansiel støtte, hvilket gør det vanskeligt for disse samfund at overleve.

Der er navnlig problemer i forbindelse med storm og dårlige indsejlingsforhold til havnene i de lange vinterperioder samt ved stop for fiskeri af hensyn til fiskebestandene, hvilket især rammer sardinfiskeriet i Nordportugal og netfiskeriet efter klapmuslinger i Algarve.

Selv om retten til en vis støtte ved stop for fiskeri af hensyn til bestandene ekstraordinært er blevet anerkendt i år, er problemerne ikke løst fremover.

Kommissionen anmodes derfor om at oplyse følgende:

1. Har Kommissionen kendskab til disse situationer og de sociale og økonomiske problemer, som de medfører for fiskerne og de små redere?

2. Hvilke foranstaltninger agter den at træffe for at yde finansiel støtte til de fiskere og redere, der er nødt til at indstille fiskeriet på grund af vejrlig eller af hensyn til fiskebestandene?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(23. juli 2001)

Kommissionen er sig bevidst om den situation, som det ærede medlem nævner. Der findes til dette formål retsforskrifter, som giver medlemsstaten mulighed for at yde støtte til redere og fiskere, som rammes af et midlertidigt stop for fiskeri som følge af uforudsigelige begivenheder eller genoprettelsesplaner for truede ressourcer.

I artikel 16, stk. 1, litra a) og c), i Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet(1) er der fastsat følgende foranstaltninger samt deres varighed:

Medlemsstaterne kan under nedenstående omstændigheder yde godtgørelser til fiskere og fartøjsejere for midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter:

a) i tilfælde af uforudsigelige begivenheder, bl.a. som følge af biologiske årsager; der kan højst ydes godtgørelser for en periode på to måneder om året eller seks måneder fordelt på hele perioden 2000-2006. Forvaltningsmyndigheden fremsender forud passende videnskabelig dokumentation til Kommissionen

b)

c) i tilfælde af iværksættelse af en af Kommissionen eller en eller flere medlemsstater vedtaget genoprettelsesplan for ressourcer, der er truet af udryddelse; der kan højst ydes godtgørelser for en periode på to år, som kan forlænges med et år.

Disse foranstaltninger kan iværksættes som led i de pågældende strukturprogrammer, efter medlemsstatens forvaltningsmyndighed har truffet afgørelse herom.

(1) EFT L 337 af 30.12.1999.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1255/01

af Bart Staes (Verts/ALE) til Rådet

(27. april 2001)

Om: Den Europæiske Unions holdning til fremme af amning

Direktiv 91/321/EØF(1) af 14. maj 1991 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn er en overtagelse af den internationale markedsføringskodeks for spædbørnskost. Denne kodeks blev udfærdiget af Verdenssundhedsorganisationen og Unicef og vedtaget af WHO's generalforsamling i 1981.

I resolution 49.15 slår Verdenssundhedsorganisationen til lyd for supplerende foranstaltninger mod afsætningsfremme af modermælkserstatninger til spædbørn under seks måneder, således at kvinder tilskyndes til at fortsætte amningen. Forrige år blev der udarbejdet en ny resolution, men på grund af forsinkelser vil drøftelsen om den eventuelle opretholdelse af den seksmåneders aldersgrænse først finde sted i indeværende år på generalforsamlingen i maj.

Vil Rådet på førstkommende generalforsamling i Verdenssundhedsorganisationen slå til lyd for supplerende foranstaltninger mod afsætningsfremme af modermælkserstatninger til spædbørn under seks måneder som foreslået i resolution 49.15? Hvorfor ønsker Rådet i benægtende fald ikke at gennemføre Verdenssundhedsorganisationens resolution 49.15 i betragtning af amningens betydning for folkesundheden?

(1) EFT L 175 af 4.7.1991, s. 35.

Svar

(27. september 2001)

Den resolution, som det ærede parlamentsmedlem omtaler, blev vedtaget ved konsensus på Verdenssundhedsforsamlingens 5. samling i maj måned i år. Forsamlingen hilste EU's holdning til spørgsmålet velkommen.

I WHO's resolution opfordres medlemsstaterne udtrykkeligt til at sikre global overensstemmelse med den internationale markedsføringskode for modermælkserstatninger og senere resolutioner fra Verdenssundhedsforsamlingen for så vidt angår etikettering og alle former for reklame og handelsfremstød.

Ansvaret for at gennemføre en sådan resolution påhviler WHO's medlemsstater, sådan som det er tilfældet i forbindelse med alle WHO's resolutioner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0709/01

af Isidoro Sánchez García (ELDR) til Kommissionen

(8. marts 2001)

Om: Den nye bananmarkedsordnings ikrafttræden

Den 19. december 2000 vedtog Den Europæiske Unions landbrugsministre den nye fælles markedsordning for bananer, idet de enedes om, at den træder i kraft den 1. april 2001 eller den 1. juli 2001, såfremt der er brug for mere tid til at færdiggøre de tekniske detaljer.

Nu er der halvanden måned til det annoncerede begyndelsestidspunkt, og denne fælles markedsordning betyder virkelig et stort fremskridt for producenterne på De Kanariske Øer ved at begrænse ikke-europæiske bananers indtrængen på Fællesskabets marked på basis af et system med kontingentkvoter, der forvaltes efter først til mølle-princippet. Hvornår mener Kommissionen på den baggrund, at der med hensyn til de tekniske detaljer, der tales om, vil være truffet alle relevante foranstaltninger til at iværksætte denne nye ordning, EU har vedtaget?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Franz Fischler

(16. maj 2001)

I henhold til art. 2, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 216/2001 af 29. januar 2001, om ændring af forordning (EØF) nr. 404/93 om den fælles markedsordning for bananer(1) er der mulighed for at udskyde anvendelsesdatoen for den nye importordning til den 1. juli 2001.

Kommissionen har udsat anvendelsesdatoen til den 1. juli 2001 ved forordning (EF) nr. 395/2001 af 27. februar 2001 om fastsættelse af visse vejledende mængder og individuelle lofter for udstedelse af importlicenser for bananer i Fællesskabet i andet kvartal af 2001 i forbindelse med toldkontingenterne og mængden af traditionelle AVS-bananer(2).

Efter intense drøftelser med de øvrige handelspartnere er Kommissionen i mellemtiden nået frem til et fælles aftalegrundlag med USA og Ecuador, der således åbner mulighed for at løse uoverensstemmelsen på bananområdet.

Den løsning, man blev enig om, går ud på, at der iværksættes en overgangsordning for toldkontingenter ved import af bananer indtil ikrafttrædelsen af en ordning, der udelukkende er toldbaseret, og som skal løbe senest fra den 1. januar 2006.

De tre toldkontingenter på en samlet mængde på 3 410 000 tons vil blive forvaltet således:

- for en mængde svarende til 83 % på grundlag af historiske referencer for de traditionelle importører, der stod for primærimporten i perioden 1994-1996, og hvis referencemængder blev registreret i 1998;

- for en mængde svarende til 17 % vil tildelingen af importlicenser ske til fordel for ikke-traditionelle importører efter proceduren med samtidig behandling.

Desuden vil Kommissionen inden årets udgang foreslå Rådet fra den 1. januar 2002 at overføre en mængde på 100 000 tons af kontingent C til kontingent B og udelukkende forbeholde kontingent C for AVS-leverandørlandene.

Den 2. maj 2001 vedtog Kommissionen forordningen om gennemførelsesbestemmelserne for den nye importordning. Denne forordning blev offentliggjort den 8. maj 2001 og træder i kraft fra den 1. juli 2001.

(1) EFT L 31 af 2.2.2001.

(2) EFT L 58 af 28.2.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0129/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(31. januar 2001)

Om: Finansielle tjenesteydelser

1. Kan Kommissionen angive den del af BNP, som er skabt af finansielle tjenesteydelser i hver medlemsstat hvert år de sidste 10 år?

2. Kan den angive eventuelle metodiske uoverensstemmelser mellem målinger af finansielle tjenesteydelser i medlemsstaterne og eventuelle vanskeligheder ved at vurdere værditilvæksten i denne sektor?

3. Kan den fremlægge sammenlignelige tal for USA og Japan?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(7. maj 2001)

De af det ærede medlem ønskede tal indgår i nationalregnskabet, som er et statistisk område, der er opbygget efter et metodisk system med betegnelsen det europæiske nationalregnskabssystem (ENS).

Oversigten over de tal, som angiver den del af BNP, der er skabt af finansielle tjenesteydelser i hver medlemsstat hvert år de sidste 10 år, sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets Generalsekretariat.

Der er ingen særlige metodiske uoverensstemmelser, idet de enkelte medlemsstaters nationalregnskaber er udarbejdet på grundlag af ENS.

Der findes ingen undtagelser fra definitionerne af begreberne.

Der findes to udgaver af ENS. Den nye ENS-udgave (ENS 95) har været gældende siden 1999, og den erstattede den tidligere udgave (ENS 79), som blev anvendt fra 1970 til 1997. I den nye udgave er begrebet finansielle tjenesteydelser blevet udvidet: forsikringer bortset fra livsforsikringer omfatter nu indkomster fra investering af forsikringstekniske reserver.

Værditilvæksten i denne sektor består af provisioner og gebyrer, der faktureres direkte til kunderne, og af differencen mellem udlåns- og indlånsrenten, som benævnes indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM). Beregningen af provisioner og gebyrer medfører ingen særlige problemer, idet de er baseret på regnskaber, hvorimod beregningen af FISIM er mere kompleks.

Tallene for USA og Japan er konsistente med ENS 79, og denne opgørelse sendes direkte til det ærede medlem og til Parlamentets Generalsekretariat.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0851/01

af Christopher Huhne (ELDR) til Kommissionen

(22. marts 2001)

Om: Eurolandenes budgetsituation

Kommissionen bedes på grundlag af de disponible økonometriske modeller skønne, hvilken virkning en stramning eller lempelse på 1 procentpoint af den strukturelle (konjunkturkorrigerede) budgetsituation i de enkelte eurolande har på rentesatserne i euroområdet.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Pedro Solbes Mira

(27. juni 2001)

Kommissionen har ikke regnet på, hvordan renten i euroområdet påvirkes af ændringer i den strukturelle budgetstilling i de enkelte lande i euroområdet.

I Kommissionens økonomiske model fortrænger permanente ændringer i den offentlige gæld privatforbruget og fører til en højere realrente på lang sigt. Hvor meget renten stiger, afhænger først og fremmest af, hvor følsomt forbruget er over for ændringer i renten. Der er ikke enighed blandt fagfolk om, hvordan den offentlige gæld påvirker renten, og resultaterne af empiriske undersøgelser er modstridende. De undersøgelser, der er gennemført for at afprøve teorien om rikardiansk ækvivalens, har ikke givet endegyldige resultater. Visse undersøgelser understøtter denne teori og viser altså ikke nogen korrelation mellem den offentlige gæld og renten. Tanzi og Chalk(1) undersøgte imidlertid EU som helhed og konstaterede for perioden 1970-1998, at en stigning i den offentlige gæld i procent af bruttonationalproduktet (BNP) på 10 procentpoint fører til en stigning i realrenten på 0,6 procentpoint. At gældsniveauet påvirker renten på EU-plan tyder på, at ændringer i gælden for et område som helhed påvirker renten mere end de enkelte landes gæld. Ser man isoleret på perioden 1980-1998, er virkningen dog langt mindre, nemlig på 0,1 procentpoint.

De simuleringer, der er foretaget med Kommissionens økonomiske model, hvori rikardiansk ækvivalens ikke antages at gøre sig gældende på lang sigt, tyder på, at en permanent stigning i gælden i procent af BNP på 10 procentpoint på lang sigt kan føre til en stigning i realrenten på mellem 0,2 og 0,3 procentpoint.

(1) V. Tanzi og N. Chalk: Impact of Large Public Debt on Growth: a Discussion of Potential Channels, EE R&S nr. 2, 2000.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0012/01

af Luis Berenguer Fuster (PSE) til Kommissionen

(17. januar 2001)

Om: Afgørelse i sagen mod Spanien vedrørende statsstøtte

Kommissionen har ved flere lejligheder udtalt, at der juridisk ikke er noget til hindring for, at Loyola de Palacio Vallelersundi, næstformand i Kommissionen, griber ind i sagen om statsstøtte til dækning af de omkostninger, de spanske elektricitetskoncerner har i forbindelse med overgangen til fri konkurrence.

For nylig gav den spanske presse meddelse om Loyola de Palacio Vallelersundis åbenbare bestræbelser på at gribe ind med henblik på at forebygge, at den spanske regering blev udsat for direkte angreb, i al væsentlighed den samme regering, som den, hun i sin tid var medlem af. Den spanske presse har også påpeget, at næstformandens kamplyst har ført til en udsættelse af sagen mod Spanien, som skulle have været behandlet på Kommissionens møde den 21. december 2000.

Mener Kommissionen stadigvæk, at Loyola de Palacio Vallelersundi, næstformand i Kommissionen, i denne sag om statsstøtte til de spanske elektricitetskoncerner ikke forsøger at forsvare den spanske regerings interesser?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Mario Monti

(1. marts 2001)

Kommissionen kommenterer normalt ikke presseartikler, som kun er bindende for dem, der har skrevet dem; i dette tilfælde giver sagen i øvrigt anledning til meget forskellige fortolkninger i den spanske presse.

Kommissionens næstformand, der både er medlem af kollegiet og medlem med ansvar for navnlig energi, har givet sit bidrag til analysen af sagen om omkostningerne i forbindelse med overgangen til fri konkurrence i elsektoren i Spanien, som det også er tilfældet i de andre medlemsstater, selv om det er Generaldirektoratet for Konkurrence, der behandler sagen, og det er det kommissionsmedlem, der er ansvarlig for konkurrence, der følgelig til sin tid vil fremsætte forslag til politikken på dette område til sine kolleger. Det er på den baggrund, at næstformanden hidtil har grebet ind.

Kommissionen henviser i øvrigt det ærede medlem til svarene på skriftlig forespørgsel E-1761/99(1) og E-3178/00(2) om samme emne.

(1) EFT C 170 E af 20.6.2000.

(2) Endnu ikke offentliggjort.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-0443/01

af Georges Berthu (NI) til Kommissionen

(13. februar 2001)

Om: Sammenslutningen Racine og dens aktiviteter

Den franske privatretlige sammenslutning Racine (Réseau d'Appui et de Capitalisation des Innovations Européennes net til støtte for og finansiering af europæiske innovationer), der er aktiv inden for beskæftigelse og erhvervsuddannelse, har til formål at bidrage til at omsætte Fællesskabets retningslinier i praksis i Frankrig ved at yde teknisk bistand til nye projekter. Sammenslutningen modtager omfattende støtte fra Den Europæiske Socialfond, der efter sigende bidrager med 90 % af sammenslutningens driftsbudget.

Har Kommissionen mulighed for at vurdere omfanget af den konkrete indsats, der ydes af ovennævnte sammenslutning, som ikke forekommer at være særlig velskrevet blandt aktører på det sociale område? Er sammenslutningens anvendelse af en sådan støtte og dens regnskaber offentligt tilgængelige?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(27. marts 2001)

Racine (som er en sammenslutning etableret i henhold til lov af 1901 om oprettelse af almennyttige sammenslutninger) bidrager aktivt til gennemførelsen af forskellige programmer vedrørende beskæftigelse og socialpolitik.

Følgende opgaver kan nævnes:

- opfølgning på fællesskabsinitiativerne Adapt og Emploi;

- foranstaltninger inden for rammerne af strukturfondenes mål 3 og 4;

- undersøgelser og analyser i første fase af Leonardo-programmet (1995-1999);

- for den franske stat: tilrettelæggelse af studiebesøg under Leonardo-programmet, der forvaltes af Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop);

- strategisk overvågning af nye anordninger;

- for byens interministerielle delegation: særligt arbejde med de forskellige kvarterer;

- Racine arbejder ligeledes med Phare-aktiviteter.

Racine sikrer opfølgning af projekter og er derfor i regelmæssig kontakt med de forskellige sociale aktører. Disse er for øvrigt repræsenteret i de tre kollegier, der udgør Racines bestyrelse (offentlige institutioner, arbejdsmarkedets parter og kvalificerede personer).

For så vidt angår regnskaber er Racine i sin egenskab af sammenslutning under loven af 1901 underlagt revisionskontrol med henblik på sikring af regnskabernes gyldighed.

Den offentlige kontrol med sammenslutninger varetages desuden af en finanskontrollør, der udpeges af det franske budgetministerium, der udøver denne funktion og deltager i sammenslutningens bestyrelsesmøder.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0093/01

af Rosa Miguélez Ramos (PSE) til Kommissionen

(29. januar 2001)

Om: Dumpning af døde køer i Mesía (Galicien, Spanien)

De første dage i det nye år blev i Galicien præget af, at der i en gammel åben kvartsmine blev fundet over 300 døde kreaturer, som var blevet bragt ulovligt dertil. De personer, som havde dumpet de døde dyr, må have været de ansatte i det firma, som regionalgeringen havde givet til opgave at forbrænde de døde dyr, der ikke var egnede til at indgå i fødekæden.

I betragtning af de årsager, som de spanske og galiciske myndigheder har fremført for at begrunde dumpningen, bedes Kommissionen besvare følgende spørgsmål:

Foretager Kommissionen og i givet fald med hvilke midler kontrol med, at medlemsstaterne iværksætter de af Rådet vedtagne foranstaltninger til udryddelse af BSE og beskyttelse af de europæiske forbrugeres sundhed?

Hvordan agter Kommissionen at sanktionere en adfærd som den ovenfor beskrevne?

Hvilke forantaltninger agter Kommissionen at træffe i det konkrete tilfælde med dumpningen af døde kreaturer i Galicien?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af David Byrne

(13. marts 2001)

I spørgsmål vedrørende folkesundheden og dyrs sundhed er det Kommissionens politik at opretholde et højt niveau af kontrol for at sikre, at medlemsstaterne fuldt ud overholder deres forpligtelser i henhold til fællesskabslovgivningen.

Kommissionens eksperter gennemfører en regelmæssig kontrol på stedet i alle medlemsstaterne for at overvåge den korrekte gennemførelse af Fællesskabets lovgivning om BSE og dermed forbundne problemer.

Kommissionen undersøger i øjeblikket den specifikke sag, det ærede medlem har rejst.

I sager, hvor Kommissionen efter at have konstateret kendsgerningerne når frem til den opfattelse, at Spanien ikke opfylder sine forpligtelser, er Kommissionen parat til at træffe alle nødvendige foranstaltninger, den har beføjelser til, for at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes. Sådanne foranstaltninger kan i givet fald omfatte indledning af en overtrædelsesprocedure i henhold til artikel 226 (tidligere artikel 169) i EF-traktaten.