SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0446/02

af Mary Banotti (PPE-DE) til Kommissionen

(21. februar 2002)

Om: Elektriske bedøvende og lammende våben og CE-mærkning

Verden over anvendes elektroshock-udstyr til at tortere og mishandle mennesker i fængsler og arrester og på politistationer. Man har henledt min opmærksomhed på, at mange af disse stun guns er forsynet med CE-mærket. På grund af det omfattende misbrug af sådanne våben bør våbenfabrikanterne forhindres i at anvende CE-mærket til at fremme afsætningen af deres produkter. Kan Kommissionen redegøre for den proces, hvorved sådanne våben opnår det uvurderlige CE-sikkerhedsmærke, og for, hvor mange af denne type produkter fra sådanne fabrikanter, der er blevet anerkendt?

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Erkki Liikanenpå skriftlige forespørgsler E-0446/02 og E-0470/02

(21. marts 2002)

CE-mærkningen blev indført i fællesskabslovgivningen ved Rådets afgørelse af 22. juli 1993(1) om modulerne for de forskellige faser i procedurerne for overensstemmelsesvurdering og regler om anbringelse og anvendelse af CE-overensstemmelsesmærkningen, med henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering, og ved Rådets direktiv 93/68/EØF af 22. juli 1993(4). Ved sidstnævnte direktiv indførtes CE-mærkningen i en række sektorale tekniske harmoniseringsdirektiver.

CE-overensstemmelsesmærkningen skal være påført ethvert produkt, der falder inden for anvendelsesområdet for et teknisk harmoniseringsdirektiv. Den angiver, at produktet overholder de retligt bindende bestemmelser i det/de tekniske harmoniseringsdirektiv(er), det er omfattet af. Fabrikanten er ansvarlig for påførelsen af CE-overensstemmelsesmærkningen, selv om direktiverne ofte kræver mellemkomst ved et overensstemmelsesvurderingsorgan. Medlemsstaterne er ansvarlige for udnævnelsen af sådanne organer i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i direktiverne.

En række af Kommissionens tjenestegrene er ansvarlige for de tekniske harmoniseringsdirektiver, der regulerer CE-overensstemmelsesmærkningen, idet de fleste dog henhører under et enkelt generaldirektorat, Generaldirektoratet for Erhvervspolitik. Kommissionen griber imidlertid ikke aktivt ind i overensstemmelsesvurderingen af produkter eller i tildelingen af CE-overensstemmelsesmærkningen.

Alle fabrikanter af bedøvende våben er underlagt et teknisk harmoniseringsdirektiv om påførelse af denne mærkning på de pågældende produkter. Kommissionen kender ikke antallet af disse fabrikanter.

I et tidligere svar på skriftlig forespørgsel E-3259/97 af Rosemarie Wemheuer(2) bemærkede Kommissionen, at en lang række artikler kan finde anvendelse som torturinstrumenter. Desuden er det ikke altid muligt på forhånd at bestemme til hvilket formål, udstyret vil blive anvendt. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at det ikke er muligt i forbindelse med disse direktiver at anvende en differentieret fremgangsmåde, når det gælder udstyr, der kan anvendes som torturinstrumenter.

Som opfølgning på tidligere svar vedrørende dette emne, især skriftlig forespørgsel 2783/01 fra Glyn Ford(3), og med henblik på den bekymring de ærede medlemmer har givet udtryk for, forbereder Kommissionen dog et forslag til Rådets forordning om handel med udstyr, der kan anvendes til tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf. Formålet med denne forordning er bl.a. at indføre kontrol med eksport til tredjelande af udstyr, der kan anvendes til sådanne formål; dette vil i princippet omfatte elektriske bedøvende og lammende våben.

(1) EFT L 220 af 30.8.1993.

(2) EFT C 158 af 25.5.1998.

(3) EFT C 81 E af 4.4.2002, s. 209.

(4) EFT L 220 af 30.8.1993.