ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2068/03

af Marco Cappato (NI), Maurizio Turco (NI),Marco Pannella (NI), Olivier Dupuis (NI), Gianfranco Dell'Alba (NI)og Benedetto Della Vedova (NI) til Rådet

(20. juni 2003)

Om: Indførelse af sharia i en provins i Pakistan

Parlamentsforsamlingen i Pakistans Nordvestlige Grænseprovins (Nwfp) har vedtaget et lovforslag om indførelse af sharia. Nu mangler kun guvernørens underskrift, så vil koranens love have forrang frem for den sekulære provinslovgivning i denne pakistanske provins ved grænsen til Afghanistan, og enhver muslim vil blive mødt med krav om at følge disse love. Endvidere er det i provinsen blevet bebudet, at der vil blive oprettet et departement for dyder og synd, som vækker mindelser om en lang række instanser af lignende art, der blev oprettet af de afghanske talibanere.

Iagttagere mener, at provinsguvernørens underskrift kun er en formalitet, og at den pakistanske befolkning i provinsen således om ganske kort tid vil være tvunget til at overholde koranens love, lige som det var tilfældet på den afghanske side af grænsen før den engelsk-amerikanske intervention. Kan Rådet oplyse:

1. hvilket kendskab det har til denne situation?

2. hvilke diplomatiske skridt det vil tage over for den pakistanske regering for at få den til at forhindre, at sharia bliver gjort til lov i en del af landet?

3. hvad det vil gøre for at forhindre, at de sekulære principper, som institutionerne bygger på, bliver ophævet gennem demokratiske procedurer af fundamentalistiske flertal, som derved begrænser eller ophæver den grundlæggende ret til trosfrihed, der er anerkendt i artikel 18 i verdenserklæringen om menneskerettigheder?

Svar

(7. oktober 2003)

Rådet understreger, at EU i forbindelse med alle dialogmøder med Pakistan fremhæver, at EU lægger stor vægt på overholdelsen af menneskerettighederne. Rådet agter fortsat at benytte enhver lejlighed til at gøre opmærksom herpå, især i form af fortrolige demarcher. EU-missionscheferne i Islamabad følger meget nøje udviklingen på menneskerettighedsområdet og tager generelle sager og enkeltsager op under deres regelmæssige kontakter med myndighederne.

Rådet tilslutter sig det ærede parlamentsmedlems bekymring over godkendelsen af et lovudkast om indførelse af sharia i Pakistans nordvestlige grænseprovins. Rådet har tilkendegivet sin alvorlige bekymring over situationen på de politiske direktørers møde den 7. juni 2003 i Islamabad. Rådet vil følge udviklingen i sagen nøje og om nødvendigt træffe afgørelse om passende reaktioner.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1493/03

af Torben Lund (PSE) til Kommissionen

(2. maj 2003)

Om: Bornholmstrafik og udlicitering

Den danske regering har fremsat forslag om at udlicitere den fremtidige færgebetjening af den danske ø Bornholm. Regeringen begrunder bl.a. forslaget med, at EU's regler pålægger Danmark at udlicitere færgebetjeningen mv.

Derfor bedes Kommissionen oplyse, hvilken forordning/direktiv og artikel der forpligter Danmark til at udlicitere færgebetjeningen af Bornholm. Endelig ønskes oplyst, under hvilke betingelser der kan ydes støtte til færgedrift og trafikbetjening af ø-områder som Bornholm.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(1. juli 2003)

Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads)(1) fastsætter i artikel 4, at en medlemsstat kan indgå kontrakter om offentlig tjeneste med rederier, der deltager i fast fart fra, til og mellem øer i den pågældende medlemsstat. I den samme artikel fastsættes det ligeledes, at når en medlemsstat indgår kontrakter om offentlig tjeneste, skal dette ske uden forskelsbehandling af EF-redere.

For at sikre at dette princip overholdes, fastsættes det i EF-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren(2), at godtgørelse af driftstab, der kan henføres til opfyldelsen af forsyningspligtydelser ikke skal anmeldes til Kommissionen, forudsat at de berørte myndigheder gør brug af en udbudsprocedure, at den tilbudsgiver, der tildeles kontrakten, i princippet er den, der kræver mindst økonomisk kompensation, og at denne kompensation ikke overstiger de driftstab, der er skyldes opfyldelsen af forsyningspligten.

De pågældende regler er udformet med henblik på søtransport fra, til og mellem øer i en medlemsstat.

(1) EFT L 364 af 12.12.1992.

(2) EFT C 205 af 5.7.1997.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-0800/03

af Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (NI) til Rådet

(17. marts 2003)

Om: Ytringsfrihed

Euskaldunon Egunkaria, det eneste dagblad i verden på euskara (baskisk), blev i sidste uge lukket som følge af en kendelse fra Audiencia Nacional, en domstol i Madrid, der tager sig af sager, som har tilknytning til storkriminalitet. Ifølge domstolen tilhører eller samarbejder Egunkaria med ETA.

Egunkaria blev grundlagt i 1990 efter indsamling af 150 mio. PTE (900 000 EUR) under en folkekampagne. Lørdag den 22. februar fandt der en stor demonstration sted i Donostias gader (San Sebastian). Demonstranter viftede med en avis ved navn Egunero, der udgives af journalister fra Egunkaria. Den første dag blev der solgt 50 000 aviser, den følgende 75 000. Demonstrationens størrelse og antallet af solgte Egunero-aviser viser baskernes samfundsmæssige engagement og klare solidaritet med avisen.

Finder Rådet, at de spanske myndigheders lukning af den baskiske avis respekterer de grundlæggende principper, der kendetegner en demokratisk stat?

Vil Rådet tilskynde de spanske myndigheder til omgående at genåbne avisen?

Finder Rådet, at isolationsfængslingen af de tilbageholdte journalister og beslaglæggelsen af deres papirer er i overensstemmelse med respekten for menneskerettighederne og pressefriheden?

Svar

(29. september 2003)

Rådet henviser til sit svar på skriftlig forespørgsel E-3104/02, hvori det gør opmærksom på, at terrorismebekæmpelse er en opgave af fælles interesse for EU, selv om opretholdelse af lov og orden og beskyttelse af den indre sikkerhed i overensstemmelse med artikel 33 i TEU er forbeholdt medlemsstaterne. Det henviser til den terrorismelovgivning, som EU har vedtaget. Det minder om de principper, som EU i henhold til EU-traktatens artikel 6, stk. 1, bygger på, og gentager sin støtte til medlemsstaternes bekæmpelse af terrorisme under overholdelse af retsstatsprincippet.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1434/03

af Theodorus Bouwman (Verts/ALE) og Rijk van Dam (EDD) til Rådet

(24. april 2003)

Om: Den europæiske førerattest og formodet ukorrekt brug af CEMT-tilladelser i landevejstransporten

De tyske myndigheder gennemførte den 26. marts en razzia i filialer af transportvirksomheden Willi Betz på grund af mistanke om misbrug af CEMT-tilladelser og utilstedelig brug af chauffører fra tredjelande.

Er Rådet enigt med forespørgerne i, at virksomheder og chauffører fra tredjelande, som benytter CEMT-tilladelser til transport inden for EU, i hvilken forbindelse der (i øjeblikket) opereres næsten ubegrænset på EU's område, gør ukorrekt brug af denne tilladelse?

Er Rådet parat til at sætte problemet med den ukorrekte brug af tilladelser på dagsordenen for CEMT-ministrenes næste møde? Og er Rådet dernæst parat til at forelægge forslag, som kan sætte en stopper for denne fordrejning af konkurrencen, der undergraver arbejdsvilkårene i EU og dermed også truer færdselssikkerheden?

Er Rådet enigt med forespørgerne i, at det er uønskeligt, at chauffører fra tredjelande ansættes af EU-transportvirksomheder som selvstændige chauffører, hvorved de omgår pligten til at være i besiddelse af en europæisk førerattest? Hvilke foranstaltninger kan og vil Rådet træffe for at sætte en stopper for denne praksis?

Svar

(2. oktober 2003)

Rådet kan meddele de ærede parlamentsmedlemmer, at CEMT på sit seneste møde i Bruxelles (den 23.-24. april 2003) vedtog vigtige foranstaltninger med henblik på at bremse en eventuel ukorrekt brug af CEMT-tilladelser. Det blev besluttet at gennemføre en reform af brugen af tilladelser, således at den periode, inden for hvilken transportører må transportere gods ad vejene, begrænses, fordi indehavere af tilladelser forpligtes til at vende tilbage til det land, hvor de er registreret, efter en periode på højst seks uger. Disse bestemmelser vil blive gennemført i en prøveperiode på et år fra den 1. januar 2004. Ved udløbet af denne periode skal der foretages en evaluering af, om foranstaltningen er effektiv.

CEMT vedtog endvidere på samme møde en beslutning om bedre forvaltning af den multilaterale CEMT-kvota. Beslutningen indeholder en række foranstaltninger, der tager sigte på at forbedre udvekslingen af oplysninger om den faktiske brug af CEMT-tilladelser.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1965/03

af Proinsias De Rossa (PSE) til Kommissionen

(13. juni 2003)

Om: Fritagelse fra kravet om tilladelser i henhold til affaldsdirektivet fra 1975

På side 7 i rapporten om gennemførelsen af Fællesskabets affaldslovgivning for perioden 1998-2000(1), der blev offentliggjort den 19. maj 2003, anfører Kommissionen, at den overvejer at indføre procedurer i medfør af EF-traktatens artikel 226 over for de lande, hvis rapporter stadig har væsentlige mangler.

I henhold til artikel 11 i affaldsdirektivet 75/442/EØF(2) fra 1975 kan medlemsstaterne fritage anlæg eller virksomheder, der selv varetager bortskaffelsen af deres eget affald på produktionsstedet, fra kravet om de i artikel 9 og 10 omhandlede tilladelser.

På side 20 i rapporten, der blev offentliggjort den 19. maj, anfører Kommissionen, at Irland, Italien og Det Forenede Kongerige har oplyst, at der i disse lande er vedtaget sådanne regler, men der gives ingen konkrete oplysninger. Kommissionen konkluderede i denne forbindelse, at de medlemsstater, der har givet dispensation fra kravet om tilladelser, desværre ikke har givet nogen begrundelse eller oplyst om eventuelle fordele og endvidere, at dette fortsat er et meget underudviklet område.

Hvorledes forholder Kommissionen sig til, at Irland, Italien og Det Forenede Kongerige ikke har givet yderligere oplysninger om deres beslutning om at give de i artikel 11 omhandlede fritagelser? Kan sådanne undladelser betegnes som væsentlige mangler, som giver Kommissionen anledning til at overveje at indlede retslige procedurer?

(1) KOM(2003) 250.

(2) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.

Samlet svarafgivet på Kommissionens vegne af Margot Wallströmpå skriftlige forespørgsler E-1965/03, E-1966/03, E-1967/03 og E-1968/03

(24. juli 2003)

Alle fire skriftlige forespørgsel fra det ærede medlem henviser til oplysninger i Kommissionens rapport om gennemførelse af fællesskabslovgivningen for affald for perioden 1998-2000(1), og de behandles derfor samlet.

Som anført i indledningen til førnævnte rapport, er den udarbejdet på basis af medlemsstaternes besvarelser af spørgeskemaer, der er udarbejdet til dette formål. Disse besvarelser er mere eller mindre detaljerede fra medlemsstat til medlemsstat og indeholder ofte kun en ajourføring af situationen sammenlignet med den tidligere rapporteringsperiode. Når der mangler vigtige oplysninger, som afholder Kommissionen fra at imødekomme sine rapporteringsforpligtelserne fyldestgørende, kunne det tyde på, at en medlemsstat har overtrådt sin rapporteringsforpligtelse. I denne forbindelse kan de tilfælde, det ærede medlem fremfører, imidlertid ikke berettige indledning af overtrædelsesprocedurerne.

Med hensyn til forespørgsel E-1968/03 om behandling af farligt affald i Irland, hvad angår bemærkningen om, at det samlede tal angivet for farligt affald omfatter omkring 97 % af det faktisk forekommende, blev fremført af de irske myndigheder i deres svar på spørgeskemaet, og det henviste kun til farligt affald, der var blevet behandlet uden for Irland. De opgivne oplysninger specificerer ikke, hvordan de resterende 3 % blev behandlet.

(1) KOM(2003) 250 endelig udg.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-2142/03

af Adriana Poli Bortone (UEN) til Kommissionen

(20. juni 2003)

Om: Ulykke i virksomheden Ilva di Taranto i Italien

For nylig skete der en ulykke i virksomheden Ilva di Taranto i regionen Puglia i Italien, hvor to unge på kun 24 og 27 år mistede livet.

Kan Kommissionen på denne baggrund oplyse, om den agter at indlede en undersøgelse af de forhold, der førte til den sørgelige hændelse i denne virksomhed, der hører ind under Gruppo Riva? om og med hvilke midler man er gået til værks for at garantere sikkerheden på arbejdspladsen?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Anna Diamantopoulou

(7. juli 2003)

Kommissionen bestræber sig på at varetage sikkerheden på arbejdspladsen gennem streng kontrol med anvendelsen af EU-retten.

I den foreliggende sag er beskyttelsen af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed generelt omfattet af rammedirektiv 89/391/EØF(1) og de særdirektiver, der er vedtaget i henhold hertil.

Direktiverne skal af medlemsstaterne omsættes i national lovgivning, og det påhviler medlemsstaterne at sikre fyldestgørende kontrol og tilsyn med de nationale bestemmelser til gennemførelse af EU-direktiverne om arbejdstagernes sundhed og sikkerhed under arbejdet (jf. artikel 4 i direktiv 89/391/EØF).

Det påhviler således de kompetente italienske myndigheder, som varetager kontrol og tilsyn med de nationale bestemmelser til gennemførelse af EU-direktiverne om arbejdstagernes sundhed og sikkerhed under arbejdet, at sørge for, at disse bestemmelser rent faktisk håndhæves på korrekt vis.

I det foreliggende tilfælde er det således de nationale myndigheder, som skal foretage en undersøgelse af årsagerne til ulykken og drage eventuelle konsekvenser i den anledning. Det vil navnlig være det kompetente arbejdstilsyn i regionen Puglia, som er bemyndiget til bl.a. at kontrollere anvendelsen af den lovgivning, som gennemfører de pågældende EU-direktiver.

Kommissionen griber kun ind, hvis der foreligger stærke beviser for, at EU-lovgivningen ikke er blevet omsat i national ret, eller at den rent faktisk, ikke håndhæves.

(1) Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet, EFT L 183 af 29.6.1989.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL P-1723/03

af Roy Perry (PPE-DE) til Kommissionen

(19. maj 2003)

Om: Kursmanipulation i Slovakiet

I november 2002 indgik det ungarske olie- og gasselskab MOL aftale om at opkøbe 31 % af aktierne i det slovakiske selskab Slovnaft, som er noteret på Bratislavas fondsbørs. De tjekkiske og slovakiske konkurrencemyndigheders godkendelse af transaktionen offentliggjordes den 25. marts 2003.

Under slovakisk lovgivning blev MOL ved transaktionen forpligtet til at give et offentligt tilbud på de resterende Slovnaftaktier på den slovakiske fondsbørs. Prisen i dette tilbud baseres på et vejet gennemsnit over de seks måneder op til offentliggørelsen af konkurrencemyndighedernes godkendelse. Få dage inden offentliggørelsen af konkurrencemyndighedernes godkendelse begyndte prisen på Slovnaftaktier at stige kraftigt. Flere mistænkelige transaktioner, som kun kan have været baseret på oplysninger om konkurrencemyndighedernes kommende godkendelse, fandt sted mellem den 17. og den 20. marts 2003. Målet med disse transaktioner var at tvinge prisen på det offentlige tilbud for de resterende Slovnaftaktier markant i vejret.

Resultatet af disse mistænkelige transaktioner blev, at den vejede gennemsnitspris steg med 41 % på fire dage.

Kender Kommissionen til disse begivenheder? Mener Kommissionen, at disse transaktioner er forenelige med direktiv 2003/6/EF(1) om insiderhandel og kursmanipulation? Hvad vil Kommissionen gøre for at sikre, at det slovakiske finanstilsyn undersøger sagen helt uafhængigt af alle aktører på det finansielle marked, hvilket Kommissionen fremhævede nødvendigheden af i sin fremskridtsrapport fra oktober 2002 om Slovakiet.

(1) EUT L 96 af 12.4.2003, s. 16.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Frederik Bolkestein

(7. juli 2003)

Kommissionen er ikke et overvågningsorgan for værdipapirmarkedet og er derfor ikke i stand til på grundlag af de oplysninger, som det ærede medlem fremlægger, at udtale sig om, hvorvidt der er begrundet formodning om, at der foreligger et tilfælde af markedsmanipulation med hensyn til kursen på og handelsmængden af den pågældende virksomheds (Slovnaft a.s.) aktier. For så vidt angår Fællesskabets relevante juridiske ramme, er markedsmanipulation nu omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets nye direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug)(1). Fristen for gennemførelse af direktivet i den nationale lovgivning er imidlertid først oktober 2004.

Hvis det var tilfældet, at visse påståede transaktioner er blevet gennemført ved anvendelse af insiderviden, kan Rådets direktiv 89/592/EØF af 13. november 1989 om samordning af retsforskrifterne vedrørende insiderhandel(2) muligvis finde anvendelse. Direktivet kan imidlertid ikke håndhæves i Slovakiet før tiltrædelsestraktaternes ikrafttrædelse. Set i lyset af sagens alvorlige karakter vil Kommissionen ikke desto mindre gøre sit yderste for at samarbejde med de slovakiske myndigheder med henblik på, at de indberettede problemer kan blive behandlet tilfredsstillende i forbindelse med tiltrædelsesprocessen.

(1) EUT L 96 af 12.4.2003.

(2) EFT L 334 af 18.11.1989.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2423/03

af Kathleen Van Brempt (PSE) til Kommissionen

(21. juli 2003)

Om: Tilladt maksimalt indhold af alkohol i blodet i trafikken under kørsel

Kommissionen har iværksat et initiativ for at udbrede kendskabet til den belgiske BOB-kampagne til andre EU-medlemsstater. Det er et prisværdigt initiativ, men lovgivningen i flere af staterne om det maksimale indhold af alkohol i blodet under kørsel stiller sig i vejen herfor. Der er fortsat betydelige forskel landene imellem.

Er Kommissionen enig i, at der er behov for fællesskabsbestemmelser herom? Har Kommissionen til hensigt at tage noget initiativ hertil?

kan Kommissionen harmonisere de tilladte maksimumsgrænser for alkohol i blodet hos bilister? Hvilken maksimumsgrænse påtænker Kommissionen i givet fald at indføre?

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Loyola de Palacio

(9. september 2003)

Kommissionen fremsatte allerede i 1988 et direktivforslag om harmonisering af de i loven fastsatte grænser for alkoholindholdet i blodet hos førere af motorkøretøjer. Dette forslag er aldrig blevet vedtaget af hverken Rådet eller Europa-Parlamentet. Derfor vedtog Kommissionen den 17. januar 2001 en henstilling om det maksimale alkoholindhold i blodet(1) hos bilister, således at der på fællesskabsplan findes retningslinjer herfor.

På nuværende tidspunkt agter Kommissionen ikke længere med, at medlemsstaternes maksimalt tilladte alkoholindhold i blodet hos førere af motorkøretøjer harmoniseres.

Bekæmpelse af overdrevent alkoholindtag blandt bilister kræver en indsats på flere fronter, hvoraf fastsættelse af en maksimal promille kun er ét aspekt.

Således har Det Forenede Kongerige et ret lavt antal trafikulykker i forhold til de øvrige medlemsstater, selv om det er det land, der har den højeste promillegrænse i EU.

Kommissionen henviser derfor det ærede medlem til dens henstilling af 17. januar 2001, som tegner linjen for Kommissionens indsats i kampen mod det alvorlige problem, som spirituskørsel udgør.

(1) Kommissionens henstilling af 17. januar 2001 om det maksimale tilladte alkoholindhold i blodet hos førere af motorkøretøjer, EFT C 48 af 14.2.2001.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-2147/03

af Nuala Ahern (Verts/ALE) til Kommissionen

(27. juni 2003)

Om: Fornyet aftale om samarbejde inden for videnskab og teknologi

Vil den fornyede aftale om samarbejde inden for videnskab og teknologi mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Russiske Føderations regering som fastlagt i forslag til Rådets afgørelse(1) af 27. februar 2003 muliggøre brug af fællesskabsmidler til støtte for samarbejde om forskning i forvaltning af plutonium som affald eller som del af MOX? Er der mulighed for deltagelse af Den Europæiske Unions industri for atombrændsel herunder BNFL's Sellafield-anlæg og Cogema's La Hague- og MELOX-anlæg?

(1) KOM(2003) 95.

Svar afgivet på Kommissionens vegne af Philippe Busquin

(5. august 2003)

I forslaget til Rådets afgørelse af 27. februar 2003 henvises til aftalen om samarbejde inden for videnskab og teknologi mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Russiske Føderations regering under EF-traktaten. Aftalen vedrører ikke forskning i de emner, der omtales i den skriftlige forespørgsel. Disse emner falder ind under Euratom-traktaten.

Euratoms forskningssamarbejde sker inden for rammerne af de samarbejdsaftaler mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Den Russiske Føderations regering om nuklear sikkerhed og kontrolleret nuklear fusion, som undertegnedes den 27. september 2001. Forskningssamarbejde om de emner, der er omtalt i forespørgslen, er ikke udelukket fra disse aftaler, men der er dog ikke planlagt et sådant forskningssamarbejde.
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-1634/03

af Carlos Coelho (PPE-DE) til Rådet

(15. maj 2003)

Om: Forskelsbehandling på grundlag af nationalitet

Det Europæiske Fællesskabs udvikling vedrører ikke længere blot dets økonomiske dimension. I dag er vi over 375 millioner personer, der ikke kun er forbrugere på et omfattende enhedsmarked, men også EU-borgere, der har ret til frit at bevæge sig inden for EU og til at etablere sig hvor som helst i EU af personlige eller erhvervsmæssige grunde, og som håber at kunne leve her uden at blive genstand for nogen som helst form for forskelsbehandling.

Jeg er blevet gjort opmærksom på situationen for en portugisisk statsborger, der som led i en international karriere inden for Shell Accounting Service i Glasgow har arbejdet og boet i Det Forenede Kongerige (Skotland) i hen ved 2 år. Denne portugiser er ifølge eget udsagn genstand for forskelsbehandling på grundlag af nationalitet fra Halifax Bankens side (tilhører gruppen Royal Bank of Scotland), som har nægtet at foretage en af ham ønsket opgradering af hans bankkonto under henvisning til, at dette krævede, at han havde boet i landet i mindst 3 år. Da han er EU-borger, burde han da ikke have de samme rettigheder og pligter som en indfødt brite?

I EF-traktatens artikel 12 er der fastsat følgende: Inden for denne traktats anvendelsesområde og med forbehold af dennes særlige bestemmelser er al forskelsbehandling, der udøves på grundlag af nationalitet, forbudt. Kan Halifax Bankens fremgangsmåde således ikke betragtes som diskriminerende i modstrid med selve idéen bag EU og som en klar overtrædelse af princippet om ikke-forskelsbehandling som omhandlet i traktaten?

Svar

(2. oktober 2003)

Rådet mener som det ærede parlamentsmedlem, at det er vigtigt at forbyde enhver forskelsbehandling på grund af nationalitet, jf. artikel 12 i TEF.

Det tilkommer imidlertid ikke Rådet at tage stilling til de forhold, der er omtalt i spørgsmålet.